BESLUT nr 2/2007 AV GEMENSKAPENS OCH SCHWEIZ GEMENSAMMA LUFTFARTSKOMMITTÉ SOM INRÄTTAS I AVTALET MELLAN EUROPEISKA GEMENSKAPEN OCH SCHWEIZISKA EDSFÖRBUNDET OM LUFTFART

av den 15 december 2007

om ersättning av bilagan till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om luftfart

(2008/367/EG)

GEMENSKAPENS OCH SCHWEIZ GEMENSAMMA LUFTFARTSKOMMITTÉ HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om luftfart, nedan kallat avtalet, särskilt artikel 23.4.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Enda artikel

Bilagan till detta beslut ska ersätta bilagan till avtalet.

BILAGA

I detta avtal gäller följande:

— När det i rättsakter, som ingår i förteckningen i denna bilaga, hänvisas till EG:s medlemsstater, eller krav på en förbindelse med dessa, ska dessa hänvisningar anses gälla även Schweiz eller krav på en förbindelse med Schweiz.

— Utan att det påverkar tolkningen av artikel 15 i detta avtal ska begreppet EG-lufttrafikföretag, som förekommer i nedanstående gemenskapsdirektiv och gemenskapsförordningar, inbegripa lufttrafikföretag som innehar tillstånd och som har sin huvudsakliga verksamhet och, i förekommande fall, sitt säte i Schweiz i enlighet med bestämmelserna i rådets förordning (EEG) nr 2407/92.

1. Det tredje åtgärdspaketet för liberalisering av luftfarten och andra regler för civil luftfart

Nr 2407/92

Rådets förordning av den 23 juli 1992 om utfärdande av tillstånd för lufttrafikföretag.

(Artiklarna 1–18)

För tillämpningen av artikel 13.3 ska hänvisningen till artikel 226 i EG-fördraget förstås som en hänvisning till tillämpliga förfaranden i detta avtal.

Nr 2408/92

Rådets förordning av den 23 juli 1992 om EG-lufttrafikföretags tillträde till flyglinjer inom gemenskapen.

(Artiklarna 1–10, 12–15)

(Bilagorna ska ändras så att de omfattar även schweiziska flygplatser.)

(De ändringar av bilaga I som härrör från bilaga II kapitel 8 (Transportpolitik) avsnitt G (Luftfart) punkt 1 i akten om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Republiken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, Republiken Ungerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniens och Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen och om anpassning av fördragen är tillämpliga.)

Nr 2409/92

Rådets förordning av den 23 juli 1992 om biljettpriser och tariffer för lufttrafik.

(Artiklarna 1–11)

Nr 2000/79

Rådets direktiv av den 27 november 2000 om genomförande av det europeiska avtal om arbetstidens förläggning för flygpersonal inom civilflyget som har ingåtts mellan Association of European Airlines (AEA), Europeiska transportarbetarfederationen (ETF), European Cockpit Association (ECA), European Regions Airline Association (ERA) och International Air Carrier Association (IACA).

Nr 93/104

Rådets direktiv av den 23 november 1993 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden, senast ändrat genom

— direktiv nr 2000/34/EG av den 22 juni 2000.

Nr 437/2003

Europaparlamentets och rådets förordning av den 27 februari 2003 om statistisk rapportering om lufttransport av passagerare, gods och post.

Nr 1358/2003

Kommissionens förordning av den 31 juli 2003 om genomförande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 437/2003 om statistisk rapportering om lufttransport av passagerare, gods och post, och om ändring av bilagorna I och II till den förordningen.

Nr 785/2004

Europaparlamentets och rådets förordning av den 21 april 2004 om försäkringskrav för lufttrafikföretag och luftfartygsoperatörer

Nr 91/670

Rådets direktiv av den 16 december 1991 om ömsesidigt godkännande av certifikat för personal med funktioner inom den civila luftfarten.

(Artiklarna 1–8)

Nr 95/93

Rådets förordning av den 18 januari 1993 om gemensamma regler för fördelning av ankomst- och avgångstider vid gemenskapens flygplatser (artiklarna 1–12), senast ändrad genom

— Europaparlamentets och rådets förordning nr 793/2004 av den 21 april 2004. (Artiklarna 1–2).

Nr 96/67

Rådets direktiv av den 15 oktober 1996 om tillträde till marknaden för marktjänster på flygplatserna inom gemenskapen.

(Artiklarna 1–9, 11–23, 25)

Nr 2027/97

Rådets förordning av den 9 oktober 1997 om lufttrafikföretags skadeståndsansvar vid olyckor (artiklarna 1–8) senast ändrad genom

— Europaparlamentets och rådets förordning nr 889/2002 av den 13 maj 2002. (Artiklarna 1–2)

2. Konkurrensregler

I följande rättsakter ska alla hänvisningar till artiklarna 81 eller 82 i fördraget förstås som en hänvisning till artiklarna 8 respektive 9 i detta avtal.

Nr 17/62

Rådets förordning av den 6 februari 1962 om tillämpning av fördragets artiklar 81 och 82 (artikel 8.3), senast ändrad genom

— förordning nr 59/62,

— förordning nr 118/63,

— förordning nr 2822/71,

— förordning nr 1216/99, och

— förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002. (Artiklarna 1–13, 15–45)

Nr 2988/74

Rådets förordning av den 26 november 1974 om preskriptionstider i fråga om förfaranden och verkställande av påföljder enligt Europeiska ekonomiska gemenskapens transport- och konkurrensregler (artiklarna 1–7), senast ändrad genom

— rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 (artiklarna 1–13, 15–45).

Nr 3975/87

Council Regulation of 14 december 1987 laying down the procedure for the application of the rules on competition to undertakings in the air transport sector (svensk översättning saknas) (artiklarna 1–7, 8.1, 8.2, 9–11, 12.1, 12.2, 12.4, 12.5, 13.1, 13.2 och 14–19), senast ändrad genom

— rådets förordning nr 1284/91 av den 14 maj 1991 (artikel 1),

— rådets förordning nr 2410/92 av den 23 juli 1992 (artikel 1), och

— rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 (artiklarna 1–13, 15–45).

Nr 3976/87

Council Regulation of 14 december 1987 on the application of Article 85 (3) of the Treaty to certain categories of agreements and concerted practices in the air transport sector (svensk översättning saknas) (artiklarna 1–5 och 7), senast ändrad genom

— rådets förordning (EEG) nr 2344/90 av den 24 juli 1990 (artikel 1),

— rådets förordning (EEG) nr 2411/92 av den 23 juli 1992 (artikel 1), och

— rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 (artiklarna 1–13, 15–45).

Nr 1617/93(2)

Kommissionens förordning av den 25 juni 1993 om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på vissa kategorier av avtal och samordnade förfaranden med avseende på gemensam planering och samordning av tidtabeller, gemensam drift, samråd om passagerar- och frakttaxor i regelbunden luftfart samt fördelning av avgångs- och ankomsttider på flygplatser (artiklarna 1–7), senast ändrad genom

— kommissionens förordning (EG) nr 1523/96 av den 24 juli 1996 (artiklarna 1 och 2),

— kommissionens förordning (EG) nr 1083/1999 av 26 maj 1999, och

— kommissionens förordning (EG) nr 1324/2001 av 29 juni 2001.

Nr 4261/88

Kommissionens förordning av den 16 december 1988 om de klagomål, ansökningar och förhör som avses i rådets förordning (EEG) nr 3975/87.

(Artiklarna 1–14)

Nr 80/723

Kommissionens direktiv av den 25 juni 1980 om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offentliga företag (artiklarna 1–9), senast ändrat genom

— kommissionens direktiv nr 85/413/EEG av den 24 juli 1985 (artiklarna 1–3).

Nr 1/2003

Rådets förordning av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget.

(artiklarna 1–13 och 15–45)

(I den utsträckning som den förordningen berör tillämpningen av detta avtal. Införandet av den förordningen påverkar inte ansvarsfördelningen enligt detta avtal.)

Nr 773/2004

Kommissionens förordning av den 7 april 2004 om kommissionens förfaranden enligt artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget.

Nr 139/2004

Rådets förordning av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (EG:s koncentrationsförordning).

(Artiklarna 1–18, 19.1–19.2 och 20–23)

Med avseende på artikel 4.5 i koncentrationsförordningen ska följande gälla mellan Europeiska gemenskapen och Schweiz:

1) När det gäller en koncentration enligt definitionen i artikel 3 i förordning (EG) nr 139/2004 som inte har en gemenskapsdimension enligt definitionen i artikel 1 i förordningen och som får prövas enligt den nationella konkurrenslagstiftningen i minst tre EG-medlemsstater och Schweiz, får de personer eller företag som avses i artikel 4.2 i förordningen före varje anmälan till de behöriga myndigheterna genom en motiverad skrivelse underrätta kommissionen om att koncentrationen bör undersökas av kommissionen.

2) Kommissionen ska utan dröjsmål översända alla skrivelser enligt artikel 4.5 i förordning (EG) nr 139/2004 och enligt föregående punkt till Schweiziska edsförbundet.

3) I de fall då Schweiziska edsförbundet invänder mot begäran om hänskjutande av ärendet ska den behöriga schweiziska konkurrensmyndigheten behålla sin behörighet och ärendet inte hänskjutas från Schweiziska edsförbundet i enlighet med denna punkt.

När det gäller de tidsgränser som avses i artiklarna 4.4, 4.5, 9.2, 9.6 och 22.2 i koncentrationsförordningen ska följande gälla:

1) Kommissionen ska utan dröjsmål översända alla relevanta handlingar enligt artiklarna 4.4, 4.5, 9.2, 9.6 och 22.2 till den behöriga schweiziska konkurrensmyndigheten.

2) De tidsfrister som avses i artiklarna 4.4, 4.5, 9.2, 9.6 och 22.2 i förordning (EG) nr 139/2004 ska för Schweiziska edsförbundets del börja löpa den dag då handlingarna inkommer till den behöriga schweiziska konkurrensmyndigheten.

Nr 802/2004

Kommissionens förordning av den 7 april 2004 om tillämpning av rådets förordning (EG) nr 139/2004 om kontroll av företagskoncentrationer.

(Artiklarna 1–24)

3. Flygsäkerhet

Nr 3922/91

Rådets förordning av den 16 december 1991 om harmonisering av tekniska krav och administrativa förfaranden inom området civil luftfart (artiklarna 1–3, 4.2, 5–11 och 13), ändrad genom

— Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1899/2006 av den 12 december 2006, och

— Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1900/2006 av den 20 december 2006.

Nr 94/56/EG

Rådets direktiv av den 21 november 1994 om grundläggande principer för utredning av flyghaverier och tillbud inom civil luftfart.

(Artiklarna 1–13)

Nr 36/2004

Europaparlamentets och rådets direktiv av den 21 april 2004 om säkerheten i fråga om luftfartyg från tredje land som använder flygplatser i gemenskapen.

(Artiklarna 1–9 och 11–14)

Nr 768/2006

Kommissionens förordning av den 19 maj 2006 om tillämpning av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/36/EG i fråga om insamling och utbyte av information om säkerheten hos luftfartyg som använder flygplatser i gemenskapen samt förvaltningen av informationssystemet.

Nr 2003/42

Europaparlamentets och rådets direktiv av den 13 juni 2003 om rapportering av händelser inom civil luftfart.

(Artiklarna 1–12)

Nr 1592/2002

Europaparlamentets och rådets förordning av den 15 juli 2002 om fastställande av gemensamma bestämmelser på det civila luftfartsområdet och inrättande av en europeisk byrå för luftfartssäkerhet (nedan kallad förordningen), senast ändrad genom

— förordning nr 1643/2003 av den 22 juli 2003,

— förordning nr 1701/2003 av den 24 september 2003,

— kommissionens förordning (EG) nr 334/2007 av den 28 mars 2007,

— kommissionens förordning (EG) nr 103/2007 av den 2 februari 2007 om förlängning av den övergångsperiod som avses i artikel 53.4, samt

— av den kommitté som inrättas genom förordning (EG) nr 1592/2002.

Byrån ska även i Schweiz ha de befogenheter den beviljats genom förordningen.

Kommissionen ska även i Schweiz ha de befogenheter den beviljats genom beslut som antagits enligt artiklarna 10.2, 10.4, 10.6, 16.4, 29.3 i, 31.3, 32.5 och 53.4.

De hänvisningar till ”medlemsstaterna” i artikel 54 i förordningen eller i bestämmelserna i beslut 1999/468/EG som anges i den bestämmelsen ska inte gälla Schweiz; detta påverkar dock inte den horisontella anpassning som anges i första strecksatsen i bilagan till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om luftfart.

Denna förordning ska inte på något sätt bemyndiga Europeiska byrån för luftfartssäkerhet att agera på Schweiz vägnar inom ramen för internationella avtal annat än för att bistå Schweiz vid fullgörandet av landets åtaganden enligt sådana avtal.

Förordningen ska inom ramen för detta avtal tillämpas med följande anpassningar:

a) Artikel 9 ska ändras på följande sätt: i) I punkt 1 ska ”eller Schweiz” läggas till efter ordet ”gemenskapen”. ii) I punkt 2 a ska ”eller Schweiz” läggas till efter ordet ”gemenskapen”. iii) I punkt 2 ska punkterna b och c utgå. iv) Följande punkt ska läggas till: ”3. När gemenskapen förhandlar med ett tredjeland för att ingå avtal om att en medlemsstat eller byrån ska få utfärda certifikat på grundval av certifikat som utfärdats av luftfartsmyndigheterna i det tredjelandet, ska den eftersträva att Schweiz erbjuds ett liknande avtal med det aktuella tredjelandet. Schweiz ska i sin tur eftersträva att ingå sådana avtal med tredjeländer som motsvarar gemenskapens avtal.”

b) I artikel 20 ska följande punkt läggas till: ”4. Genom undantag från artikel 12.2 a i anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna kan schweiziska medborgare som åtnjuter fulla medborgerliga rättigheter få anställas på kontrakt av byråns verkställande direktör.”

c) I artikel 21 ska följande stycke läggas till: ”Europeiska gemenskapernas protokoll om immunitet och privilegier ska tillämpas av Schweiz när det gäller byrån; protokollet är bifogat som bilaga A till den nuvarande bilagan, i enlighet med tillägget till bilaga A.”

d) I artikel 28 ska följande stycke läggas till: ”Schweiz ska delta oinskränkt i styrelsen och ska ha samma rättigheter och skyldigheter som EU:s medlemsstater, med undantag av rösträtt.”

e) I artikel 48 ska följande punkt läggas till: ”8. Schweiz ska svara för en del av det ekonomiska bidrag som avses i punkt 1 a enligt följande formel: S (0,2/100) + S [1 – (a+b) 0,2/100] c/C där S = den del av byråns budget som inte omfattas av de arvoden och avgifter som anges i punkterna 1 b och c a = antalet associerade stater b = antalet EU-medlemsstater c = Schweiz bidrag till ICAO-budgeten C = det totala bidraget från EU:s medlemsstater och de associerade staterna till ICAO-budgeten.”

f) I artikel 50 ska följande stycke läggas till: ”De bestämmelser som gäller gemenskapens ekonomiska kontroll i Schweiz avseende deltagarna i byråns verksamhet återfinns i bilaga B till den nuvarande bilagan.”

g) Bilaga II till förordningen ska utvidgas till följande typer av luftfartyg i deras egenskap av produkter som omfattas av artikel 2.3 a ii i kommissionens förordning (EG) nr 1702/2003 av den 24 september 2003 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för luftvärdighets- och miljöcertifiering av luftfartyg och tillhörande produkter, delar och utrustningar samt för certifiering av konstruktions- och tillverkningsorganisationer (1): A/c - [HB IDJ] – typ CL600-2B19 A/c - [HB-IGM] – typ Gulfstream G-V-SP A/c - [HB-IIS, HB-IIY, HB-IMJ, HB-IVL, HB-IVZ, HB-JES] – typ Gulfstream G-V A/c - [HB-IBX, HB-IKR, HB-IMY, HB-ITF, HB-IWY] – typ Gulfstream G-IV A/c - [HB-XJF, HB-ZCW, HB-ZDF, HB-ZDO] – typ MD 900

Nr 736/2006

Kommissionens förordning av den 16 maj 2006 om arbetsmetoder för Europeiska byrån för luftfartssäkerhet vid standardiseringsinspektioner.

Nr 1702/2003

Kommissionens förordning av den 24 september 2003 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för luftvärdighets och miljöcertifiering av luftfartyg och tillhörande produkter, delar och utrustningar samt för certifiering av konstruktions- och tillverkningsorganisationer, senast ändrad genom

— kommissionens förordning (EG) nr 381/2005 av den 7 mars 2005,

— kommissionens förordning (EG) nr 706/2006 av den 8 maj 2006,

— kommissionens förordning (EG) nr 334/2007 av den 28 mars 2007, och

— kommissionens förordning (EG) nr 375/2007 av den 30 mars 2007.

Vid tolkningen av avtalet ska bestämmelserna i förordning nr 1702/2003 tillämpas med följande anpassningar:

Artikel 2 ska ändras på följande sätt:

I punkterna 3, 4, 6, 8, 10, 11, 13 och 14 ska datumet ”den 28 september 2003” ersättas med ”den dag då gemenskapens och Schweiz gemensamma luftfartskommittés beslut träder i kraft, genom vilket förordning 1592/2002 införs i förordningens bilaga”.

Nr 2042/2003

Kommissionens förordning av den 20 november 2003 om fortsatt luftvärdighet för luftfartyg och luftfartygsprodukter, delar och utrustning och om godkännande av organisationer och personal som arbetar med dessa arbetsuppgifter, senast ändrad genom

— kommissionens förordning (EG) nr 707/2006 av den 8 maj 2006, och

— kommissionens förordning (EG) nr 375/2007 av den 30 mars 2007.

Nr 104/2004

Kommissionens förordning av den 22 januari 2004 om fastställande av bestämmelser för organisationen och sammansättningen av överklagandenämnden för Europeiska byrån för luftfartssäkerhet.

Nr 488/2005

Kommissionens förordning av den 21 mars 2005 om arvoden och avgifter som tas ut av Europeiska byrån för luftfartssäkerhet.

Nr 779/2006

Kommissionens förordning av den 24 maj 2006 om ändring av förordning (EG) nr 488/2005 om arvoden och avgifter som tas ut av Europeiska byrån för luftfartssäkerhet.

Nr 593/2007

Kommissionens förordning av den 31 maj 2007 om de avgifter som tas ut av Europeiska byrån för luftfartssäkerhet (14.2).

Nr 2111/2005

Europaparlamentets och rådets förordning av den 14 december 2005 om upprättande av en gemenskapsförteckning över alla lufttrafikföretag som förbjudits att bedriva verksamhet inom gemenskapen och om information till flygpassagerare om vilket lufttrafikföretag som utför en viss flygning, samt om upphävande av artikel 9 i direktiv 2004/36/EG.

Nr 473/2006

Kommissionens förordning av den 22 mars 2006 om genomförandebestämmelser för gemenskapsförteckningen enligt kapitel II i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2111/2005 över de lufttrafikföretag som har belagts med verksamhetsförbud i gemenskapen.

Denna förordning ska tillämpas så länge som den gäller i EU.

4. Luftfartsskydd

Nr 2320/2002

Europaparlamentets och rådets förordning av den 16 december 2002 om införande av gemensamma skyddsregler för den civila luftfarten (artiklarna 1–8 och 10–13), senast ändrad genom

— Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 849/2004 av den 29 april 2004.

Nr 622/2003

Kommissionens förordning av den 4 april 2003 om åtgärder för att genomföra gemensamma grundläggande standarder avseende luftfartsskydd, senast ändrad genom

— kommissionens förordning (EG) nr 68/2004 av den 15 januari 2004,

— kommissionens förordning (EG) nr 781/2005 av den 24 maj 2005 (artiklarna 1–2),

— kommissionens förordning (EG) nr 857/2005 av den 6 juni 2005 (artiklarna 1–2),

— kommissionens förordning (EG) nr 831/2006 av den 2 juni 2006,

— kommissionens förordning (EG) nr 1448/2006 av den 29 september 2006,

— kommissionens förordning (EG) nr 1546/2006 av den 4 oktober 2006,

— kommissionens förordning (EG) nr 1862/2006 av den 15 december 2006,

— kommissionens förordning (EG) nr 65/2006 av den 13 januari 2006,

— kommissionens förordning (EG) nr 240/2006 av den 10 februari 2006, och

— kommissionens förordning (EG) nr 437/2007 av den 20 april 2007.

Nr 1217/2003

Kommissionens förordning av den 4 juli 2003 om fastställande av gemensamma specifikationer för nationella säkerhets- och kvalitetskontrollprogram för civil luftfart.

Nr 1486/2003

Kommissionens förordning av den 22 augusti 2003 om fastställande av förfaranden för utförande av kommissionens inspektioner på området luftfartsskydd för den civila luftfarten.

(Artiklarna 1–13 och 15–18)

Nr 1138/2004

Kommissionens förordning av den 21 juni 2004 om en gemensam definition av känsliga delar av behörighetsområden på flygplatser.

5. Flygledningstjänst

Nr 549/2004

Europaparlamentets och rådets förordning av den 10 mars 2004 om ramen för inrättande av det gemensamma europeiska luftrummet (ramförordningen).

Kommissionen ska i Schweiz ha de befogenheter som den beviljats enligt artiklarna 6, 8.1, 10, 11 och 12.

Trots den horisontella anpassning som avses i första strecksatsen i bilagan till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om luftfart ska hänvisningen till medlemsstaterna i artikel 5 i förordning (EG) nr 549/2004 och i beslut 1999/468/EG som nämns i den artikeln inte anses omfatta Schweiz.

— Den kommitté som inrättats i enlighet med förordning (EG) nr 549/2004 (kommittén för det gemensamma luftrummet).

Nr 550/2004

Europaparlamentets och rådets förordning av den 10 mars 2004 om tillhandahållande av flygtrafiktjänster inom det gemensamma europeiska luftrummet (förordningen om tillhandahållande av tjänster).

Kommissionen ska ha de befogenheter gentemot Schweiz som den beviljats enligt artikel 16, ändrad enligt nedan.

Förordningen ska inom ramen för detta avtal tillämpas med följande anpassningar:

a) Artikel 3 ska ändras på följande sätt: I punkt 2 ska ”och Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.

b) Artikel 7 ska ändras på följande sätt: I punkterna 1 och 6 ska ”och Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.

c) Artikel 8 ska ändras på följande sätt: I punkt 1 ska ”och Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.

d) Artikel 10 ska ändras på följande sätt: I punkt 1 ska ”och Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.

e) Artikel 16.3 ska ersättas med följande: Kommissionen ska rikta sitt beslut till medlemsstaterna och informera tjänsteleverantören, i den mån denne är rättsligt berörd, om sitt beslut.

Nr 551/2004

Europaparlamentets och rådets förordning av den 10 mars 2004 om organisation och användning av det gemensamma europeiska luftrummet (förordningen om luftrummet).

Kommissionen ska i Schweiz ha de befogenheter som den beviljats enligt artiklarna 2, 3.5 och 10.

Nr 552/2004

Europaparlamentets och rådets förordning av den 10 mars 2004 om driftskompatibiliteten hos det europeiska nätverket för flygledningstjänst (förordningen om driftskompatibilitet).

Kommissionen ska i Schweiz ha de befogenheter som den beviljats enligt artiklarna 4, 7 och 10.3.

Förordningen ska inom ramen för detta avtal tillämpas med följande anpassningar:

a) Artikel 5 ska ändras på följande sätt: I punkt 2 ska ”eller Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.

b) Artikel 7 ska ändras på följande sätt: I punkt 4 ska ”eller Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.

c) Bilaga III ska ändras på följande sätt: I avsnitt 3 andra och sista strecksatsen ska ”eller Schweiz” införas efter ”gemenskapen”.

Nr 2096/2005

Kommissionens förordning av den 20 december 2005 om gemensamma krav i fråga om tillhandahållande av flygtrafiktjänster (Text av betydelse för EES).

Kommissionen ska i Schweiz ha de befogenheter som den beviljats enligt artikel 9.

Nr 2150/2005

Kommissionens förordning av den 23 december 2005 om gemensamma regler för en flexibel användning av luftrummet.

Nr 2006/23

Europaparlamentets och rådets direktiv av den 5 april 2006 om ett gemenskapscertifikat för flygledare

Nr 730/2006

Kommissionens förordning av den 11 maj 2006 om luftrumsklassificering och tillstånd för flygningar enligt visuellflygregler ovanför flygnivå 195.

Nr 1033/2006

Kommissionens förordning av den 4 juli 2006 om krav på förfaranden för färdplaner före flygning inom det gemensamma europeiska luftrummet.

Nr 1032/2006

Kommissionens förordning av den 6 juli 2006 om krav avseende automatiska system för utbyte av färdplansdata för anmälan, samordning och överlämning av flygningar mellan enheter för flygkontrolltjänst.

Nr 1794/2006

Kommissionens förordning av den 6 december 2006 om ett gemensamt avgiftssystem för flygtrafiktjänster.

Nr 219/2007

Rådets förordning av den 27 februari 2007 om bildande av ett gemensamt företag för utveckling av en ny generation av det europeiska systemet för flygledningstjänsten (SESAR).

Nr 633/2007

Kommissionens förordning av den 7 juni 2007 om krav avseende tillämpningen av ett protokoll för överföring av färdplansdata, för anmälan, samordning och överlämning av flygningar mellan enheter för flygkontrolltjänst.

6. Miljö och buller

Nr 2002/30

Europaparlamentets och rådets direktiv av den 26 mars 2002 om regler och förfaranden för att av bullerskäl införa driftsrestriktioner vid flygplatser i gemenskapen.

(Artiklarna 1–12 och 14–18).

(De ändringar av bilaga I som härrör från bilaga II kapitel 8 (Transportpolitik) avsnitt G (Luftfart) punkt 2 i akten om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Republiken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, Republiken Ungerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniens och Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen och om anpassning av fördragen är tillämpliga).

Nr 80/51

Rådets direktiv av den 20 december 1979 om begränsning av buller från underljudsluftfartyg (artiklarna 1–9), senast ändrat genom

— direktiv nr 83/206/EEG.

Nr 89/629

Rådets direktiv av den 4 december 1989 om begränsning av buller från civila jetmotordrivna underljudsflygplan.

(Artiklarna 1–8)

Nr 92/14

Rådets direktiv av den 2 mars 1992 om begränsningar i utnyttjandet av flygplan som omfattas av volym 1, del II, kapitel 2 i bilaga 16 till konventionen om internationell civil luftfart, andra upplagan (1988).

(Artiklarna 1–11)

7. Konsumentskydd

Nr 90/314

Rådets direktiv av den 13 juni 1990 om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang.

(Artiklarna 1–10)

Nr 93/13

Rådets direktiv av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal.

(Artiklarna 1–11)

Nr 2299/89

Rådets förordning av den 24 juli 1989 om en uppförandekod för datoriserade bokningssystem (artiklarna 1–22), senast ändrad genom

— rådets förordning nr 3089/93, och

— rådets förordning nr 323/1999 av den 8 februari 1999.

Nr 261/2004

Europaparlamentets och rådets förordning av den 11 februari 2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning 295/91.

(Artiklarna 1–18)

8. Övrigt

Nr 2003/96

Rådets direktiv av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet.

(Artikel 14.1 b och 14.2).

Bilagor:

A: Protokoll om Europeiska gemenskapernas privilegier och immuniteter

B: Bestämmelser om gemenskapens ekonomiska kontroll i Schweiz avseende deltagarna i EASA:s verksamhet

C: Rådets förklaring om Schweiz deltagande i gemenskapskommittéer.

(1) EUT L 243, 27.9.2003, s. 6.

BILAGA A PROTOKOLL OM EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS IMMUNITET OCH PRIVILEGIER DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA, SOM BEAKTAR att, i enlighet med artikel 28 i fördraget om upprättandet av ett gemensamt råd och en gemensam kommission för Europeiska gemenskaperna, ska dessa gemenskaper och Europeiska investeringsbanken åtnjuta sådan immunitet och sådana privilegier inom medlemsstaternas territorium som behövs för att de ska kunna utföra sina uppgifter, HAR ENATS OM följande bestämmelser som ska fogas till detta fördrag. KAPITEL 1 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS EGENDOM, MEDEL, TILLGÅNGAR OCH TRANSAKTIONER Artikel 1 Gemenskapernas lokaler och byggnader ska vara okränkbara. De kan inte omfattas av husrannsakan, rekvisition, konfiskering eller expropriering. Gemenskapernas egendom och tillgångar får inte utan tillstånd från domstolen bli föremål för några administrativa eller rättsliga tvångsåtgärder. Artikel 2 Gemenskapernas arkiv ska vara okränkbara. Artikel 3 Gemenskaperna, deras tillgångar, inkomster och övrig egendom ska vara befriade från alla direkta skatter. Medlemsstaternas regeringar ska i alla de fall där så är möjligt vidta lämpliga åtgärder för att efterskänka eller betala tillbaka summan av de indirekta skatter och avgifter som ingår i priset på lös eller fast egendom när gemenskaperna för tjänstebruk gör betydande inköp i vilka denna typ av skatter och avgifter inkluderas i priset. Dessa bestämmelser får dock inte tillämpas på ett sådant sätt att konkurrensen inom gemenskaperna snedvrids. Ingen befrielse ska beviljas för sådana skatter och avgifter som utgör betalning för allmännyttiga tjänster. Artikel 4 Gemenskaperna ska vara befriade från alla tullar, förbud och restriktioner vad avser import och export av varor som är avsedda för tjänstebruk. Varor som på detta sätt har förts in i en stat får inte avyttras – vare sig detta sker mot betalning eller inte – inom denna stats territorium, om det inte sker på villkor som godkänts av den statens regering. Gemenskaperna ska också vara befriade från alla tullar, förbud och restriktioner vad avser import och export av gemenskapernas publikationer. Artikel 5 Europeiska kol- och stålgemenskapen får inneha valutor av alla slag och får ha konton i vilken valuta som helst. KAPITEL II MEDDELANDEN OCH IDENTITETSHANDLINGAR Artikel 6 Vad avser gemenskapernas officiella meddelanden och översändandet av alla deras dokument ska gemenskapernas institutioner inom varje medlemsstats territorium åtnjuta samma behandling som staten i fråga ger diplomatiska beskickningar. Officiell korrespondens och andra former av officiella meddelanden som gemenskapernas institutioner skickar får inte censureras. Artikel 7 1. Identitetshandling i den form som rådet ska fastställa kan av ordförandena för gemenskapernas institutioner utställas till ledamöter, medlemmar och anställda i gemenskapernas institutioner och ska godtas som giltig resehandling av medlemsstaternas myndigheter. Dessa identitetshandlingar ska utställas till tjänstemän och övriga anställda enligt de villkor som fastställts i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen och anställningsvillkoren för övriga anställda i gemenskaperna. Kommissionen får sluta avtal om att dessa identitetshandlingar ska gälla som giltiga resehandlingar inom tredjelands territorium. 2. Bestämmelserna i artikel 6 i protokollet om Europeiska kol- och stålgemenskapens immunitet och privilegier ska dock även fortsättningsvis vara tillämpliga på de av institutionernas ledamöter, medlemmar och anställda som den dag då detta fördrag träder i kraft besitter en sådan identitetshandling som föreskrivs i den artikeln, till dess att bestämmelserna i punkt 1 i föreliggande artikel är tillämpliga. KAPITEL III EUROPAPARLAMENTETS LEDAMÖTER Artikel 8 Europaparlamentets ledamöter får inte underkastas någon begränsning av administrativ eller annan art i sin rörelsefrihet under resa till eller från Europaparlamentets mötesplats. Europaparlamentets ledamöter ska, vad avser tull- och valutakontroll, a) av sin egen regering beviljas samma lättnader som högre tjänstemän som tillfälligt reser utomlands i offentligt uppdrag, b) av regeringarna i övriga medlemsstater beviljas samma lättnader som företrädare för utländska regeringar med tillfälligt offentligt uppdrag. Artikel 9 Europaparlamentets ledamöter får inte förhöras, kvarhållas eller lagföras på grund av yttranden de gjort eller röster de avlagt under utövandet av sitt ämbete. Artikel 10 Under Europaparlamentets sessioner ska dess ledamöter åtnjuta, a) a vad avser deras egen stats territorium, den immunitet som beviljas parlamentsledamöter i deras land, b) vad avser alla andra medlemsstaters territorium, immunitet vad gäller alla former av kvarhållande och lagföring. Immuniteten ska även gälla under resan till och från Europaparlamentets mötesplats. Immuniteten kan inte åberopas av en ledamot som tas på bar gärning och kan inte hindra Europaparlamentet att utöva sin rätt att upphäva en av dess ledamöters immunitet. KAPITEL IV FÖRETRÄDARE FÖR DE MEDLEMSSTATER SOM DELTAR I ARBETET I EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS INSTITUTIONER Artikel 11 Företrädare för de medlemsstater som deltar i arbetet i gemenskapernas institutioner, deras rådgivare och tekniska experter ska i sin tjänsteutövning och under resan till och från mötesplatsen åtnjuta sedvanliga privilegier, immunitet och lättnader. Denna artikel gäller även ledamöter av gemenskapernas rådgivande organ. KAPITEL V TJÄNSTEMÄN OCH ANSTÄLLDA I EUROPEISKA GEMENSKAPERNA Artikel 12 Inom varje medlemsstats territorium och oberoende av statstillhörighet ska tjänstemän och övriga anställda i gemenskaperna a) åtnjuta immunitet mot rättsliga förfaranden vad avser handlingar som de har begått i sin tjänsteutövning, inbegripet muntliga och skriftliga uttalanden, om inte annat följer av bestämmelserna i de fördrag som dels behandlar reglerna för tjänstemännens och de anställdas ansvar gentemot gemenskaperna, dels domstolens behörighet att döma i tvister mellan gemenskaperna och deras tjänstemän och övriga anställda; de ska åtnjuta denna immunitet även efter det att deras uppdrag har upphört, b) tillsammans med sina äkta makar och av dem försörjda familjemedlemmar vara undantagna från bestämmelser om begränsning av invandring och formaliteter för registrering av utlänningar, c) beviljas samma lättnader i fråga om valuta- och växlingsbestämmelser som normalt beviljas tjänstemän i internationella organisationer, d) då de tillträder sin tjänst i landet i fråga, ha rätt att tullfritt föra in sitt bohag och sina personliga tillhörigheter, samt ha rätt att tullfritt föra ut sitt bohag och sina personliga tillhörigheter då deras tjänstgöringstid i landet är slut, om inte annat följer av de villkor som regeringen i det land där rätten utövas, i båda fallen, anser nödvändiga, e) ha rätt att tullfritt införa ett motorfordon för personligt bruk som antingen förvärvats enligt gällande regler för hemmamarknaden i det land där de senast var bosatta eller i det land där de är medborgare, samt ha rätt att tullfritt föra ut fordonet, om inte annat följer av de villkor som det berörda landets regering, i båda fallen, anser nödvändiga. Artikel 13 Gemenskapens tjänstemän och övriga anställda ska vara skyldiga att betala skatt till gemenskaperna på de löner och arvoden de får av gemenskaperna enligt de villkor och det förfarande som rådet på förslag från kommissionen har fastställt. De ska vara befriade från nationella skatter på de löner och arvoden de får av gemenskaperna. Artikel 14 Gemenskapernas tjänstemän och övriga anställda som enbart på grund av sin tjänsteutövning i gemenskaperna bosätter sig inom territoriet för en annan medlemsstat än den i vilken de vid tiden för sitt tjänstetillträde vid gemenskaperna var skatterättsligt bosatta, ska – vad avser inkomst- och förmögenhetsbeskattning samt arvsskatt och tillämpningen av avtal om undvikande av dubbelbeskattning som ingåtts mellan gemenskapernas medlemsstater – i båda länderna behandlas som om de fortfarande var bosatta på sin tidigare bostadsort, förutsatt att denna befinner sig inom en av gemenskapernas medlemsstater. Detta gäller även för äkta makar, förutsatt att de inte utövar någon egen yrkesverksamhet, och för barn som de personer som avses i denna artikel försörjer och har hand om. Lös egendom som tillhör de personer som avses i första stycket och som finns inom den stats territorium i vilken de uppehåller sig, ska vara befriad från arvsskatt i den staten. Vid fastställande av sådan skatt ska den lösa egendomen anses finnas i den stat där personerna skatterättsligt är bosatta, om inte annat följer av tredje lands rätt och eventuell tillämpning av bestämmelser i internationella avtal om dubbelbeskattning. Vid tillämpningen av bestämmelserna i denna artikel ska inte hänsyn tas till en bostadsort som valts enbart på grund av tjänsteutövning inom andra internationella organisationer. Artikel 15 Rådet ska enhälligt och på förslag från kommissionen fastställa ordningen för sociala förmåner för gemenskapernas tjänstemän och övriga anställda. Artikel 16 Rådet ska på förslag från kommissionen och efter att ha samrått med övriga berörda institutioner, besluta vilka grupper av gemenskapernas tjänstemän och övriga anställda bestämmelserna i artiklarna 12, 13 andra stycket och 14 helt eller delvis ska tillämpas på. Medlemsstaternas regeringar ska regelbundet underrättas om namn, ställning och adress avseende de tjänstemän och övriga anställda som ingår i dessa grupper. KAPITEL VI IMMUNITET OCH PRIVILEGIER FÖR TREDJE LANDS BESKICKNINGAR ACKREDITERADE HOS EUROPEISKA GEMENSKAPERNA Artikel 17 Den medlemsstat på vars territorium gemenskaperna har sitt säte ska bevilja tredje lands beskickning som är ackrediterad hos gemenskaperna immunitet och privilegier enligt diplomatisk sedvänja. KAPITEL VII ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Artikel 18 Privilegier, immunitet och lättnader ska endast beviljas gemenskapernas tjänstemän och övriga anställda om det ligger i gemenskapernas intresse. Var och en av gemenskapernas institutioner ska upphäva den immunitet som har beviljats en tjänsteman eller en annan anställd, om institutionen anser att upphävandet av immuniteten inte strider mot gemenskapernas intresse. Artikel 19 Gemenskapernas institutioner ska vid tillämpningen av detta protokoll samarbeta med de berörda medlemsstaternas ansvariga myndigheter. Artikel 20 Artiklarna 12–15 och 18 ska vara tillämpliga på kommissionens ledamöter. Artikel 21 Artiklarna 12–15 och 18 ska vara tillämpliga på domstolens domare, generaladvokater, justitiesekreterare och biträdande referenter, utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 3 i protokollen om stadgan för domstolen vad avser immunitet mot rättsliga förfaranden för domare och generaladvokater. Artikel 22 Detta protokoll ska även vara tillämpligt på Europeiska investeringsbanken, på ledamöterna av dess organ, dess personal och de företrädare för medlemsstaterna som deltar i bankens arbete, utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i protokollet om bankens stadga. Europeiska centralbanken ska dessutom vara befriad från alla skatter eller liknande avgifter vid de tillfällen då dess kapital utökas och från de olika formaliteter som kan vara förknippade därmed i den stat där banken har sitt säte. På samma sätt ska bankens upplösning eller likvidation inte medföra några skatter eller avgifter. Slutligen ska den verksamhet som banken och dess organ bedriver i enlighet med dess stadga inte vara föremål för någon omsättningsskatt. Artikel 23 Detta protokoll ska också tillämpas på Europeiska centralbanken, medlemmarna av dess beslutande organ och dess personal, dock utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i protokollet om stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken. Europeiska centralbanken ska dessutom vara befriad från alla skatter eller liknande avgifter vid de tillfällen då dess kapital utökas och från de olika formaliteter som kan vara förknippade därmed i den stat där banken har sitt säte. Den verksamhet som banken och dess organ bedriver i enlighet med stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken ska inte vara föremål för någon omsättningsskatt. Ovannämnda bestämmelser ska också tillämpas på Europeiska monetära institutet. På samma sätt ska bankens upplösning eller likvidation inte medföra några skatter eller avgifter. TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta fördrag. Som skedde i Bryssel den åttonde april nittonhundrasextiofem. TILLÄGG BESTÄMMELSER FÖR HUR PROTOKOLLET OM IMMUNITET OCH PRIVILEGIER SKA TILLÄMPAS PÅ SCHWEIZ 1. Tillämpningsområdet utsträcks till att omfatta Schweiz Alla hänvisningar till medlemsstaterna i Europeiska gemenskapernas protokoll om immunitet och privilegier – nedan kallat protokollet – ska även omfatta Schweiz, såvida inget annat sägs i följande bestämmelser. 2. Byrån är befriad från indirekta skatter, däribland mervärdesskatt Varor och tjänster som exporteras från Schweiz ska befrias från schweizisk mervärdesskatt. För varor och tjänster som levereras till byrån i Schweiz för byråns verksamhet ska befrielsen från mervärdesskatt – i enlighet med artikel 3 andra stycket i protokollet – ske genom restitution. Befrielse från mervärdesskatt beviljas om det faktiska inköpspris som är angivet i fakturan för varan eller tjänsten uppgår till minst 100 schweizerfranc inklusive skatter och avgifter. Mervärdesskatten ska restitueras efter insändande av erforderliga schweiziska ansökningsformulär till Administration fédérale des contributions, Division principale de la TVA, (schweiziska federala skattemyndighetens centralenhet för mervärdesskatteärenden). Som regel ska handläggningen vara klar inom tre månader från det att restitutionsansökan ingetts tillsammans med erforderliga underlag. 3. Hur reglerna för byråns personal ska tillämpas Beträffande artikel 13 andra stycket i protokollet ska Schweiz – i överensstämmelse med principerna i sin nationella rätt – befria tjänstemän och övriga anställda vid byrån – såsom de definieras i artikel 2 i rådets förordning (Euratom, EKSG, EEG) nr 549/69 (1) från federala, kantonala och kommunala skatter på löner, vederlag och arvoden som utbetalas av gemenskapen vilka omfattas av en intern skatt som uppbärs av gemenskapen och tillfaller denna. Som undantag från punkt 1 i detta tillägg ska artikel 14 i protokollet inte tillämpas på Schweiz. Tjänstemän och övriga anställda vid byrån, liksom deras familjemedlemmar som är anslutna till det socialförsäkringssystem som gäller för gemenskapens tjänstemän och övriga anställda, är inte skyldiga att vara anslutna till det schweiziska socialförsäkringssystemet. Europeiska gemenskapernas domstol ska ha exklusiv behörighet i alla ärenden som rör förbindelserna mellan å ena sidan byrån och kommissionen och å andra sidan byråns personal när det gäller tillämpningen av förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 (2) och gemenskapslagstiftningens övriga bestämmelser om arbetsvillkor. (1) Rådets förordning (Euratom, EKSG, EEG) nr 549/69 av den 25 mars 1969 om fastställande av de grupper av tjänstemän och övriga anställda i Europeiska gemenskaperna som ska omfattas av bestämmelserna i artikel 12, artikel 13 andra stycket samt artikel 14 i protokollet om immunitet och privilegier för Europeiska gemenskaperna (EGT L 74, 27.3.1969, s. 1). Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1749/2002 (EGT L 264, 2.10.2002, s. 13). (2) Rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 av den 29 februari 1968 om fastställande av tjänsteföreskrifter för tjänstemännen i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkor för övriga anställda i dessa gemenskaper samt om införande av särskilda tillfälliga åtgärder beträffande kommissionens tjänstemän (anställningsvillkor för övriga anställda) (EGT L 56, 4.3.1968, s. 1). Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2104/2005 (EUT L 337, 22.12.2005, s. 7).

BILAGA B FINANSIELL KONTROLL AVSEENDE SCHWEIZISKA DELTAGARE I EUROPEISKA BYRÅN FÖR LUFTFARTSSÄKERHET Artikel 1 Direkt förbindelse Byrån och kommissionen ska stå i direkt förbindelse med alla fysiska och juridiska personer som har skatterättslig hemvist i Schweiz och som deltar i byråns verksamhet i egenskap av avtalsparter, deltagare i något av byråns program, underleverantörer eller mottagare av utbetalningar från byråns eller kommissionens budget. Nämnda personer äger rätt att direkt till kommissionen och byrån överlämna alla relevanta uppgifter och underlag som de är skyldiga att tillhandahålla enligt de rättsakter som det hänvisas till i det här beslutet och enligt de kontrakt och överenskommelser som ingåtts för tillämpningen av rättsakterna liksom i de beslut som fattats inom ramen för dem. Artikel 2 Kontroller 1. Med stöd av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (1) och den budgetförordning som antogs av byrån i enlighet med kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2343/2002 med rambudgetförordning för de gemenskapsorgan som avses i artikel 185 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (2), liksom med stöd av de övriga rättsakter som det hänvisas till i avtalet, får det i kontrakt och överenskommelser som ingås med mottagare som har skatterättslig hemvist i Schweiz, liksom i beslut som fattas gemensamt med dem, föreskrivas att vetenskapliga, ekonomiska och tekniska revisioner, liksom revisioner av andra slag, får genomföras när som helst hos dem och deras underentreprenörer av anställda vid byrån och kommissionen, liksom av andra personer som byrån och kommissionen bemyndigat. 2. De anställda vid byrån och kommissionen och andra personer som kommissionen bemyndigat ska i rimlig omfattning ges tillträde till anläggningar, arbetsplatser och dokumentation samt till alla data, däribland i elektronisk form, som erfordras för genomförandet av revisionerna. Tillträdesrätten ska vara uttryckligen fastställd i kontrakt och överenskommelser som ingås inom ramen för de rättsakter som det hänvisas till i det här beslutet. 3. Revisionsrätten ska ha samma rättigheter som kommissionen. 4. Revisionerna får genomföras fem år efter det att det här beslutet löpt ut eller enligt de villkor som fastställs i kontrakt och överenskommelser, liksom enligt beslut av betydelse i sammanhanget. 5. Den schweiziska federala revisionsmyndigheten ska underrättas i förväg om de granskningar som genomförs på schweiziskt territorium. En sådan underrättelse utgör inte ett rättsligt krav för att dessa granskningar ska kunna genomföras. Artikel 3 Inspektioner på plats 1. Inom ramen för det här beslutet har kommissionen genom Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) rätt att genomföra kontroller och granskningar på plats inom schweiziskt territorium, i enlighet med villkoren och bestämmelserna i rådets förordning (EG, Euratom) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter (3). 2. Kontrollerna och granskningarna på plats ska förberedas och utföras av kommissionen i nära samverkan med den schweiziska federala ekonomiska revisionsmyndigheten (Contrôle fédéral des finances suisse) eller med andra behöriga schweiziska myndigheter som utsetts av nämnda revisionsmyndighet; sistnämnda myndigheter ska därvid i god tid informeras om föremålet, syftet och den rättsliga grunden för kontrollerna och granskningarna, så att de kan lämna allt erforderligt bistånd. För detta ändamål får tjänstemän från behöriga schweiziska myndigheter delta i kontrollerna och inspektionerna på plats. 3. Om berörda schweiziska myndigheter så önskar, ska kontrollerna och inspektionerna på plats genomföras av kommissionen tillsammans med dessa myndigheter. 4. Om deltagarna i ett program motsätter sig en kontroll eller granskning på plats, ska de schweiziska myndigheterna, inom ramen för sina nationella bestämmelser, lämna inspektörerna erforderligt bistånd så att de kan genomföra den kontroll och den granskning på plats som de blivit ålagda att genomföra. 5. Kommissionen ska snarast möjligt underrätta den schweiziska federala revisionsmyndigheten om alla omständigheter eller misstankar rörande någon oegentlighet som kommissionen har fått kännedom om i samband med genomförandet av kontrollen eller inspektionen på plats. Kommissionen ska under alla omständigheter informera ovannämnda myndighet om resultatet av dessa kontroller och inspektioner. Artikel 4 Information och samråd 1. För att denna bilaga ska tillämpas väl ska berörda schweiziska myndigheter och gemenskapens myndigheter regelbundet utbyta information och på begäran av någon av myndigheterna inleda samråd. 2. Berörda schweiziska myndigheter ska utan dröjsmål underrätta byrån och kommissionen om alla omständigheter som kommer till deras kännedom och som kan leda till förmodan om att det förekommer oegentligheter i fråga om ingåenden och genomföranden av kontrakt och överenskommelser som sluts inom ramen för de rättsakter som det hänvisas till i det här beslutet. Artikel 5 Sekretess Uppgifter som meddelats eller erhållits i enlighet med denna bilaga, oavsett form, ska omfattas av tystnadsplikt och ges samma skydd som motsvarande uppgifter har enligt schweizisk lagstiftning, samt enligt de motsvarande bestämmelser som är tillämpliga på gemenskapsinstitutioner. Uppgifterna får endast överlämnas till personer inom gemenskapsinstitutionerna, i medlemsstaterna eller i Schweiz som i kraft av sin befattning ska ha vetskap om dem, och de får inte användas i andra syften än att säkerställa ett effektivt skydd av parternas finansiella intressen. Artikel 6 Administrativa åtgärder och påföljder Utan att det påverkar tillämpningen av den schweiziska strafflagen, får byrån och kommissionen tillgripa administrativa åtgärder och påföljder i enlighet med rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002, kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 och rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 (om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen) (4). Artikel 7 Indrivning och verkställighet Beslut som fattas av byrån och kommissionen inom ramen för tillämpningsområdet för det här beslutet, och som innebär betalningsskyldighet för andra personer än stater, ska utgöra exekutionstitlar i Schweiz. Exekutionstiteln ska påtecknas – utan annan kontroll än att den är äkta – av den myndighet som utses av den schweiziska regeringen, som i sin tur ska underrätta byrån eller kommissionen därom. Verkställigheten ska ske i enlighet med de civilprocessrättsliga regler som gäller i Schweiz. Det är EG-domstolen som ansvarar för kontrollen av att det verkställbara beslutet är lagligt. Domar som Europeiska gemenskapernas domstol utfärdar på grundval av en skiljedomsklausul ska vara verkställbara på samma villkor som ovan. (1) EGT L 248, 16.9.2002, s. 1. (2) EGT L 357, 31.12.2002, s. 72. (3) EGT L 292, 15.11.1996, s. 2. (4) EGT L 312, 23.12.1995, s. 1.