BILAGA

(Översättning)

INTERNATIONELL KONVENTION OM FÖRENKLING OCH HARMONISERING AV TULLFÖRFARANDEN

INLEDNING

AVTALSSLUTANDE PARTER i denna konventionen, som tillkommit under beskydd av rådet för samarbete på tullområdet,

VILKA BEAKTAR att skillnaderna mellan ländernas tullförfaranden är av den art att internationellt utbyte kan hindras,

VILKA ANSER att det ligger i samtliga länders intresse att gynna sådant utbyte och främja internationellt samarbete,

VILKA ANSER att förenkling och harmonisering av deras tullförfaranden effektivt kan bidra till utvecklingen av internationell handel och övriga former av internationellt utbyte,

VILKA ÄR ÖVERTYGADE OM att ett internationellt instrument som föreslår bestämmelser vilka länderna förbinder sig att tillämpa, så snart de har möjlighet därtill, efter hand skulle leda till en hög grad av förenkling och harmonisering av tullförfaranden, vilket utgör ett av de huvudsakliga syftena för rådet för samarbete på tullområdet,

HAR ÖVERENSKOMMIT OM FÖLJANDE:

KAPITEL I Definitioner

Artikel 1

I denna konvention förstås med

a) "rådet": den organisation som upprättats genom konventionen angående upprättandet av ett råd för samarbete på tullområdet, avslutad i Bryssel den 15 december 1950,

b) "Permanenta tekniska kommittén"

rådets permanenta tekniska kommitté,

c) "ratificering" ratificering, antagande eller godkännande.

KAPITEL II Konventionens och bilagornas struktur - tillämpningsområde

Artikel 2

Vardera avtalsslutande parten skall förbinda sig att främja förenkling och harmonisering av tullförfarande och att i detta syfte enligt bestämmelserna i denna konvention rätta sig efter konventionsbilagornas normer och rekommendationer. Det skall dock stå varje avtalsslutande part fritt att bevilja större lättnader än de som avses i konventionen och varje avtalsslutande part rekommenderas att bevilja sådana större lättnader i så stor utsträckning som möjligt.

Artikel 3

Bestämmelserna i denna konvention skall ej utgöra hinder för tillämpning av förbud och inskränkningar enligt nationell lagstiftning.

Artikel 4

Varje bilaga till denna konvention består i allmänhet av

a) en inledning, utgörande sammanfattning av de olika frågor som behandlas i bilagan,

b) definitioner av de viktigaste tulltermerna som används i bilagan,

c) normer utgörande de bestämmelser vars allmänna tillämpning anses nödvändig för harmonisering och förenkling av tullförfaranden,

d) rekommendationer, bestående av de bestämmelser vilka anses utgöra framsteg vad beträffar harmonisering och förenkling av tullförfaranden och vars tillämpning i så stor utsträckning som möjligt anses önskvärd,

e) anmärkningar som anger några av de metoder vilka kan följas vid tillämpningen av ifrågavarande norm eller rekommendation.

Artikel 5

1. Varje avtalsslutande part som accepterar en bilaga, skall anses acceptera alla normer och rekommendationer som förekommer i denna bilaga, såvida den avtalsslutande parten ej, vid tidpunkten för accepterandet av bilagan eller senare, underrättar rådets generalsekreterare om den norm eller de normer och den rekommendation eller de rekommendationer beträffande vilken eller vilka parten anmäler förbehåll med angivande av skillnaderna mellan bestämmelserna i partens nationella lagstiftning och bestämmelserna i normen eller normerna och rekommendationen eller rekommendationerna i fråga. Varje avtalsslutande part som anmält förbehåll skall när som helst kunna återkalla dem helt eller delvis genom att underrätta generalsekreteraren därom med angivande av den dag då återkallandet skall träda i kraft.

2. Varje avtalsslutande part som är bunden av en bilaga skall, minst en gång vart tredje år, granska de normer och rekommendationer som förekommer i denna bilaga, beträffande vilka den har anmält förbehåll, jämföra dem med bestämmelserna i sin nationella lagstiftning samt meddela rådets generalsekreterare resultaten av granskningen.

KAPITEL III Rådets och permanenta tekniska kommitténs roll

Artikel 6

1. Enligt bestämmelserna i denna konvention skall rådet övervaka tillämpningen och utvecklingen av konventionen. Rådet skall i synnerhet besluta om införlivande av nya bilagor med konventionen.

2. I detta syfte skall permanenta tekniska kommittén, underställd rådet och i enlighet med dess direktiv, ha följande uppgifter:

a) Förbereda nya bilagor och föreslå rådet att de antas i avsikt att införliva dem med konventionen.

b) Föreslå rådet de ändringar i denna konvention eller dess bilagor som den finner nödvändiga och i synnerhet föreslå ändringar i normernas och rekommendationernas texter eller uppgradering av rekommendationer till normer.

c) Framföra åsikter om alla frågor angående tillämpningen av konventionen.

d) Fullgöra de åligganden som rådet kan tilldela kommittén rörande konventionens bestämmelser.

Artikel 7

Vid omröstning inom rådet och permanenta tekniska kommittén skall varje bilaga anses utgöra en särskild konvention.

KAPITEL IV Allmänna bestämmelser

Artikel 8

För tillämpningen av denna konvention skall den eller de bilagor av vilken eller vilka en avtalsslutande part är bunden, utgöra en integrerande del av konventionen; vad beträffar sådan avtalsslutande part skall varje hänsyftning till konventionen även gälla nämnda bilaga eller bilagor.

Artikel 9

Avtalsslutande parter vilka bildar en tullunion eller en ekonomisk union kan underrätta rådets generalsekreterare att vad beträffar tillämpningen av en viss bilaga till denna konvention skall deras områden betraktas såsom ett enda område. I de fall då skillnader föreligger på grund av en sådan underrättelse mellan bestämmelserna i denna bilaga och bestämmelserna i den lag som tillämpas inom de avtalsslutande parternas områden skall berörda stater anmäla förbehåll beträffande normen eller rekommendationen i fråga enligt artikel 5 i denna konvention.

KAPITEL V Slutbestämmelser

Artikel 10

1. Tvist mellan två eller flera avtalsslutande parter angående tolkningen eller tillämpningen av denna konvention skall i möjligaste mån biläggas genom direkta förhandlingar mellan parterna i fråga.

2. Tvist som ej biläggs genom direkta förhandlingar skall av parterna i tvisten hänskjutas till permanenta tekniska kommittén, som därefter tar ställning till tvisten och framlägger rekommendationer för dess biläggande.

3. Om permanenta tekniska kommittén inte kan bilägga tvisten, skall den hänskjuta frågan till rådet, som skall framlägga rekommendationer i enlighet med artikel III e) i konventionen, angående upprättandet av rådet.

4. Avtalsslutande parter i tvist kan i förväg överenskomma om att anta permanenta tekniska kommitténs eller rådets rekommendationer såsom bindande.

Artikel 11

1. Varje stat som är medlem av rådet och varje stat som är medlem av Förenta Nationerna eller dess fackorgan kan bli avtalsslutande part såvitt avser denna konvention

a) genom att underteckna den utan förbehåll för ratifikation,

b) genom att deponera ett ratifikationsinstrument efter att ha undertecknat den med förbehåll för ratifikation, eller

c) genom att ansluta sig till den.

2. Denna konvention skall till och med den 30 juni 1974 hållas öppen för undertecknande vid rådets säte i Bryssel av de stater som avses i punkt 1 i denna artikel. Efter denna dag skall den stå öppen för sådana staters anslutning.

3. Varje stat som inte är medlem av de organisationer som avses i punkt 1 i denna artikel men som, på begäran av rådet, från rådets generalsekreterare erhållit en inbjudan härtill, kan bli avtalsslutande part såvitt avser denna konvention genom att ansluta sig till den efter dess ikraftträdande.

4. Varje stat som avses i punkt 1 eller 3 i denna artikel skall, vid tidpunkten för undertecknandet, ratificeringen eller anslutningen till denna konvention, ange vilken eller vilka bilagor den accepterar, eftersom det krävs att den skall acceptera minst en bilaga. Den kan senare underrätta rådets generalsekreterare att den accepterar ytterligare en eller flera bilagor.

5. Ratifikations- eller anslutningsinstrumenten skall deponeras hos rådets generalsekreterare.

6. Varje ny bilaga som rådet beslutar införliva med denna konvention skall av rådets generalsekreterare delges de avtalsslutande parterna, övriga signatärstater, de av rådets medlemsstater vilka ej är avtalsslutande parter samt Förenta Nationernas generalsekreterare. De avtalsslutande parter som accepterar sådan ny bilaga skall underrätta rådets generalsekreterare enligt punkt 4 i denna artikel.

7. Bestämmelserna i punkt 1 i denna artikel är även tillämpliga på de tullunioner eller ekonomiska unioner vilka avses i artikel 9 i denna konvention, i den mån som de förpliktelser vilka härrör från instrument som upprättar sådana tullunioner eller ekonomiska unioner, ålägger unionens behöriga organ att avsluta kontrakt i sitt eget namn. Dessa organ skall dock ej ha rösträtt.

Artikel 12

1. Denna konvention skall träda i kraft tre månader efter det att fem av de stater som avses i punkt 1 i artikel 11 har undertecknat den utan förbehåll för ratifikation eller har deponerat sitt ratifikations- eller anslutningsinstrument.

2. För varje stat som undertecknar denna konvention utan förbehåll för ratifikation, som ratificerar den eller ansluter sig till den efter det att fem stater har undertecknat den utan förbehåll för ratifikation eller har deponerat sitt ratifikations- eller anslutningsinstrument skall konventionen träda i kraft tre månader efter det att nämnda stat har undertecknat den utan förbehåll för ratifikation eller har deponerat sitt ratifikations- eller anslutningsinstrument.

3. Varje bilaga till denna konvention skall träda i kraft tre månader efter det att fem avtalsslutande parter accepterat bilagan i fråga.

4. För varje stat som accepterar en bilaga efter det att fem stater har accepterat den, skall sådan bilaga träda i kraft tre månader efter det att staten i fråga har meddelat att den accepterat bilagan.

Artikel 13

1. Varje stat kan antingen vid tidpunkten för undertecknande utan förbehåll för ratifikation, vid ratifikation eller anslutning, eller senare, underrätta rådets generalsekreterare om att denna konvention skall utsträckas att gälla för alla eller vissa av de områden för vilkas internationella förbindelser staten i fråga är ansvarig. Sådan underrättelse skall träda i kraft tre månader efter den dag då rådets generalsekreterare mottagit den. Konventionen kan dock icke tillämpas på de i underrättelsen nämnda områdena innan den trätt i kraft för staten i fråga.

2. Varje stat som i enlighet med punkt 1 i denna artikel har lämnat underrättelse om att denna konvention skall utsträckas att gälla ett område för vars internationella förbindelser den är ansvarig, kan underrätta rådets generalsekreterare enligt det förfarande som anges i artikel 14 i denna konvention att området i fråga skall upphöra med att tillämpa konventionen.

Artikel 14

1. Denna konvention skall äga giltighet under obegränsad tid. Varje avtalsslutande part kan dock uppsäga den när som helst efter dagen för dess ikraftträdande enligt artikel 12 i denna konvention.

2. Uppsägelse skall meddelas genom en skriftlig handling som skall deponeras hos rådets generalsekreterare.

3. Uppsägelse skall träda i kraft sex månader efter det att uppsägelseinstrumentet mottagits av rådets generalsekreterare.

4. Bestämmelserna i punkt 2 och 3 i denna artikel skall även tillämpas vad beträffar bilagorna till konventionen. Varje avtalsslutande part kan när som helst efter dagen för bilagornas ikraftträdande enligt artikel 12 i denna konvention frånträda sitt accepterande av en eller flera bilagor. Avtalsslutande part som frånträder sitt accepterande av alla bilagorna skall anses ha sagt upp konventionen.

Artikel 15

1. Rådet kan rekommendera ändringar i denna konvention. Varje avtalsslutande part i denna konvention skall av rådets generalsekreterare inbjudas att delta i diskussionen om varje förslag till ändring i denna konvention.

2. Texten till varje sålunda rekommenderad ändring skall av rådets generalsekreterare delges de avtalsslutande parterna, övriga signatärstater samt de stater som är medlemmar i rådet utan att vara avtalsslutande parter.

3. Inom en frist av sex månader, räknat från dagen då ändringsförslaget utsänts för delgivning, kan varje avtalsslutande part eller, om ändringen avser en bilaga i kraft, varje avtalsslutande part som är bunden av sådan bilaga, meddela rådets generalsekreterare

a) att den har en invändning mot den rekommenderade ändringen, eller

b) att de erforderliga förutsättningarna för sådant godkännande ännu ej uppfyllts i dess land, även om den har för avsikt att godkänna den rekommenderade ändringen.

4. Så länge avtalsslutande part, vilken lämnat meddelande som avses i punkt 3 b i denna artikel, ej meddelat rådets generalsekreterare sitt godkännande, kan den inom en frist av nio månader räknat från utgången av den sexmånaders period som avses i punkt 3 i denna artikel framföra invändning mot den rekommenderade ändringen.

5. Om en invändning mot den rekommenderade ändringen framförs enligt bestämmelserna som avses i punkt 3 eller 4 i denna artikel skall ändringen anses ej ha blivit antagen och vara utan verkan.

6. Om ingen invändning mot en rekommenderad ändring framförs enligt de bestämmelser som avses i punkt 3 eller 4 i denna artikel skall ändringen anses ha antagits från och med nedanstående dag

a) om ingen avtalsslutande part har lämnat meddelande i enlighet med punkt 3 b i denna artikel vid utgången av den frist av sex månader som anges i punkt 3,

b) om en eller flera avtalsslutande parter har lämnat meddelande enligt punkt 3 b i denna artikel vid den tidigast infallande av följande två dagar:

- Den dag då samtliga avtalsslutande parter som lämnat sådan underrättelse, har underrättat rådets generalsekreterare om sitt godkännande av den rekommenderade ändringen, dock gäller att, om alla godkännanden meddelats före utgången av den frist av sex månader som angivits i punkt 3 i denna artikel, denna tidpunkt skall anses vara dagen före utgången av sagda frist av sex månader.

- Dagen för utgången av den nio månaders period som avses i punkt 4 i denna artikel.

7. Varje ändring som anses antagen, skall träda i kraft sex månader efter den dag då den anses antagen eller, om en annan frist angivits i den rekommenderade ändringen, vid utgången av denna frist räknat från den dag då den anses godtagen.

8. Rådets generalsekreterare skall snarast möjligt underrätta de avtalsslutande parterna och övriga signatärstater om varje invändning mot rekommenderad ändring som framförts enligt punkt 3 a samt om varje meddelande som lämnats enligt punkt 3 b i denna artikel. Han skall sedan underrätta de avtalsslutande parterna och övriga signatärstater, huruvida den eller de avtalsslutande parter vilka lämnat sådant meddelande, framför invändning mot den rekommenderade ändringen eller godkänner den.

Artikel 16

1. Oberoende av det ändringsförfarande som avses i artikel 15 i denna konvention, kan varje bilaga, med uteslutande av definitionerna däri, ändras genom beslut av rådet. Varje avtalsslutande part i denna konvention skall av rådets generalsekreterare inbjudas att delta i diskussionen om varje förslag till ändring av en bilaga. Den textändring som sålunda beslutats, skall av rådets generalsekreterare meddelas de avtalsslutande parterna, övriga signatärstater och medlemsstater i rådet vilka ej är avtalsslutande parter.

2. De ändringar som fastställts jämlikt punkt 1 i denna artikel skall träda i kraft sex månader efter det att meddelande därom lämnats av rådets generalsekreterare. Varje avtalsslutande part som är bunden av en bilaga i vilken ändringar sker, skall anses ha antagit sådana ändringar såvida den ej framför reservation enligt bestämmelserna i artikel 5 i denna konvention.

Artikel 17

1. Varje stat som ratificerar denna konvention eller ansluter sig till den, skall anses ha godkänt de ändringar som trätt i kraft den dag då dess ratifikations- eller anslutningsinstrument deponeras.

2. Varje stat som accepterar en bilaga skall, såvida den ej anmäler förbehåll enligt bestämmelserna i artikel 5 i denna konvention anses ha godkänt de ändringar i bilagan i fråga vilka har trätt i kraft den dag då staten underrättar rådets generalsekreterare om sin accept.

Artikel 18

Rådets generalsekreterare skall underrätta de avtalsslutande parterna, övriga signatärstater, rådets medlemsstater, vilka icke är avtalsslutande parter samt Förenta Nationernas generalsekreterare om

a) de undertecknanden, ratifikationer och anslutningar som avses i artikel 11 i denna konvention,

b) den dag då denna konvention och var och en av dess bilagor träder i kraft enligt artikel 12,

c) underrättelser som mottagits enligt artiklarna 9 och 13,

d) underrättelser och meddelanden som mottagits enligt artiklarna 5, 16 och 17,

e) uppsägningar som mottagits enligt artikel 14,

f) ändringar vilka anses antagna enligt artikel 15 jämte dagen för deras ikraftträdande,

g) ändringar i bilagorna vilka antagits av rådet enligt artikel 16 jämte dagen för deras ikraftträdande.

Artikel 19

Enligt artikel 102 i Förenta Nationernas stadga skall denna konvention registreras hos Förenta Nationernas sekretariat på begäran av rådets generalsekreterare.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill behörigen befullmäktigade, undertecknat denna konvention.

Som skedde i Kyoto 18 maj 1973 på engelska och franska språken vilka båda texter äger lika vitsord, i ett enda exemplar som skall deponeras hos rådets generalsekreterare vilken skall överlämna bestyrkta kopior därav till samtliga stater som avses i punkt 1 i artikel 11 i denna konvention.

BILAGA OM TULLAGER

INLEDNING

Det ligger i det internationella handelsbrukets natur att det vid importtillfället i många fall inte råder klarhet över hur importerade varor slutligen kommer att avsättas. Detta innebär att importörerna är tvungna att lagra varorna en kortare eller längre tid.

Då det är meningen att varorna skall återexporteras ligger det i importörens intresse att hänföra dem till ett tullförfarande som undanröjer nödvändigheten av att betala tullar och andra importavgifter.

Då varorna är avsedda för direktimport ligger det likaledes i importörens intresse att kunna skjuta upp betalningen av tullarna och och de andra importavgifterna tills varorna faktiskt förtullas.

För att ge importörerna sådana lättnader har de flesta länder i sin lagstiftning fastställt regler för tullagerförfarandet.

Importerade varor är dock inte de enda varor som kan komma i fråga för tullagring.

Några länder tillåter till exempel att varor för vilka interna tullar och avgifter skall betalas eller har betalats (oavsett om de är av inhemskt ursprung eller tidigare importerats mot betalning av tullar och andra importavgifter) lagras i tullager så att befrielse från, eller återbetalning av dessa interna tullar och avgifter kan beviljas för varorna.

Förvaring i tullager av varor som tidigare behandlats enligt ett annat tullförfarande eller för vilka återbetalning av tullar och andra importavgifter kan beviljas vid export medför likaledes att tullmyndigheterna alltefter omständigheterna kan medge befrielse från ett sådant annat tullförfarande eller återbetala tullarna och de andra importavgifterna innan varorna faktiskt återexporteras.

Bestämmelserna i denna bilaga gäller inte

- förvaring av varor i tillfälliga lager (låsta lokaler och inhägnade eller öppna utrymmen som godkänts av tullmyndigheterna och där varorna kan förvaras i väntan på tullklarering),

- förvaring av varor i frihamnar eller frizoner,

- bearbetning eller tillverkning under tullmyndigheternas övervakning av varor som villkorligt befriats från tullar och andra importavgifter, i lokaler som godkänts av tullmyndigheterna (lager för aktiv förädling).

DEFINITIONER

I denna bilaga används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) "Tullagerförfarande": det tullförfarande enligt vilket importerade varor förvaras under tullkontroll på en för ändamålet avsedd plats (tullager) utan att tullar och andra importavgifter betalas.

b) "tullar och andra importavgifter": tullar och alla andra skatter, avgifter eller andra pålagor som uppbärs vid eller i samband med import av varor men inte sådana avgifter och pålagor som begränsas till de ungefärliga kostnaderna för utförda tjänster.

c) "tullkontroll": de åtgärder som vidtas för att säkerställa att de lagar och förordningar följs för vilkas tillämpning tullmyndigheterna är ansvariga.

d) "säkerhet": vad som enligt tullmyndigheternas bedömande säkerställer att en skyldighet mot tullmyndigheterna fullgörs. Sådan säkerhet kallas "gemensam" då den säkerställer fullgörandet av förpliktelser, som uppkommit av flera åtgärder.

e) "person": både fysiska och juridiska personer, såvida inte sammanhanget kräver annat.

PRINCIP

1. Norm

Tullagerförfarandet regleras av bestämmelserna i denna bilaga.

TYPER AV TULLAGER

2. Norm

Enligt nationell lagstiftning skall det finnas tullager som är tillgängliga för alla importörer (allmänna tullager).

Anmärkning

Enligt bestämmelserna i den nationella lagstiftningen kan allmänna tullager antingen handhas av tullmyndigheterna eller av andra myndigheter eller av fysiska eller juridiska personer.

3. Norm

Rätten att förvara importerade varor i allmänna tullager skall inte begränsas till importörer utan utsträckas till varje annan person som är intresserad av detta.

4. Norm

Enligt bestämmelserna i den nationella lagstiftningen skall det finnas tullager som endast kan användas av närmare angivna personer (privata tullager) när detta är nödvändigt för att uppfylla handelns eller industrins särskilda behov.

UPPRÄTTANDE AV TULLAGER

5. Norm

Kraven beträffande tullagrens byggnad och planlösning och förfarandena för tullkontroll skall fastställas av tullmyndigheterna.

Anmärkning

För kontroll kan tullmyndigheterna särskilt

- kräva att tullager säkras med dubbla lås (ett lås tillhörande den berörda personen och ett lås tillhörande tullen),

- hålla lokalerna under ständig eller periodisk övervakning,

- föra räkenskaper, eller kräva att sådana förs, över de förvarade varorna (antingen med hjälp av särskilda förteckningar eller tillämpliga deklarationer),

- emellanåt utföra en inventering av varorna i lagret.

HANDHAVANDE AV TULLAGER

6. Norm

I den nationella lagstiftningen skall närmare anges vilken eller vilka personer som är ansvariga för betalning av alla tullar och andra importavgifter som kan utkrävas för varor som hänförs till tullagerförfarandet och som inte har redovisats på ett för tullmyndigheterna godtagbart sätt.

7. Norm

När säkerhet krävs för att säkerställa fullgörandet av de förpliktelser som uppkommit av flera åtgärder skall tullmyndigheterna godta en gemensam säkerhet.

8. Rekommendation

Beloppet för varje säkerhet bör fastställas så lågt som möjligt med hänsyn till de tullar och andra importavgifter som eventuellt kan utkrävas.

9. Rekommendation

Tullmyndigheterna skall ge avkall på säkerhetskravet då lagret står under ändamålsenlig tullövervakning, särskilt då det hålls låst av tullmyndigheterna.

10. Norm

Tullmyndigheterna skall fastställa kraven beträffande handhavandet av tullager och förfaranden för förvaring av varor i tullager och för inventering och redovisning skall underställas tullmyndigheternas godkännande.

VAROR SOM KAN LÄGGAS UPP I TULLAGER

11. Rekommendation

Lagring i allmänna tullager skall vara tillåten för alla slags importerade varor som kan beläggas med tullar och andra importavgifter eller underkastas andra restriktioner och förbud än de som införs av hänsyn till allmän sedlighet eller ordning, allmän säkerhet, allmän hygien eller hälsa, eller av veterinära eller fytopatologiska hänsyn eller som berör skydd av patent, varumärken och upphovsrätt oavsett mängd, ursprungsland, avsändningsland eller bestämmelseland.

Varor som utgör en fara, som kan antas påverka andra varor eller som kräver särskilda anläggningar bör endast tas emot i tullager som är särskilt inrättade för detta.

12. Norm

De behöriga myndigheterna skall i medgivandet om tullagring eller i en tillämplig föreskrift ange vilka slags varor som kan lagras i ett privat tullager.

13. Rekommendation

Lagring i tullager skall tillåtas för varor för vilka återbetalning av tullar och andra importavgifter kan beviljas då de exporteras så att återbetalningen kan beviljas omedelbart på villkor att varorna senare exporteras.

14. Rekommendation

Lagring i tullager för senare export eller annan godkänd avsättning bör tillåtas för varor som kan hänföras till förfarandet för tillfällig import, varvid förpliktelserna enligt det förfarandet skall anses uppfyllda.

15. Rekommendation

Lagring i tullager skall tillåtas för varor som är avsedda för export och för vilka interna tullar eller avgifter skall betalas eller har betalats så att befrielse från, eller återbetalning av, de interna tullarna och avgifterna kan beviljas på villkor att varorna senare exporteras.

UPPLÄGGNING I TULLAGER

16. Norm

Den nationella lagstiftningen skall ange villkoren för hur de varor som skall läggas upp i tullager skall presenteras på det behöriga tullkontoret och hur en varudeklaration skall avges.

TILLÅTNA FÖRFARANDEN

17. Norm

Varje person som har rätt att disponera över varorna i ett tullager skall ha tillåtelse att

a) inspektera dem,

b) ta prover, eventuellt mot betalning av tullar och andra importavgifter,

c) att vidta de åtgärder som är nödvändiga för varornas bevarande.

18. Norm

Varor i tullager skall kunna hanteras på sedvanligt sätt för förbättring av deras emballage eller marknadsmässiga kvalitet eller förberedelse för transport, t.ex. genom uppdelning av eller hopsamling i stora partier, sortering, klassificering och ompackning.

TID UNDER VILKEN LAGRING FÅR SKE

19. Norm

Den längsta tillåtna tiden för lagring i tullager skall fastställas med vederbörlig hänsyn till handelns behov men får inte vara kortare än ett år.

ÖVERLÅTELSE AV ÄGANDERÄTT

20. Norm

Överlåtelse av äganderätten till varor i tullager skall vara tillåten.

VAROR SOM SKADATS, FÖRLORATS ELLER FÖRSTÖRTS

21. Norm

Varor som skadats eller förstörts till följd av olyckshändelse eller force majeure innan de lämnat tullagret skall kunna förtullas som om de importerats i befintligt skick.

22. Norm

För varor i tullager som förstörts eller oåterkalleligt förlorats till följd av olyckshändelse eller force majeure skall inga tullar eller andra importavgifter utkrävas förutsatt att förstörelsen eller förlusten vederbörligen styrkts på ett sätt som tullmyndigheterna kan godta.

Allt avfall och skrot som återstår efter förstörelsen skall om det förtullats beläggas med de tullar och andra importavgifter som skulle tillämpas på sådant avfall och skrot om det importerades i detta skick.

23. Norm

På begäran av den person som har rätt att disponera över varorna i ett tullager skall dessa under tullkontroll kunna överlåtas helt eller delvis till statsverket eller förstöras eller behandlas så att de blir utan kommersiellt värde allt efter tullmyndigheternas beslut. Överlåtelsen eller förstörelsen får inte medföra någon kostnad för statsverket.

Allt avfall och skrot som återstår efter förstörelsen skall om det förtullats beläggas med de tullar och andra importavgifter som skulle tillämpas på sådant avfall och skrot om det importerades i detta skick.

UTTAG UR TULLAGER

24. Norm

Varje person som har rätt att disponera över varorna skall ha rätt att helt eller delvis ta ut dem ur tullagret för återexport, förtullning, förflyttning till ett annat tullager eller för varje annat tullförfarande i enlighet med de villkor och formaliteter som är tillämpliga i varje enskilt fall.

VAROR SOM FÖRTULLAS

25. Norm

Den nationella lagstiftningen skall ange den tidpunkt som skall beaktas för att fastställa värde och mängd på varor som tas ut ur ett tullager för att förtullas och den tull- och skattesats som skall tillämpas för varorna.

VAROR SOM INTE TAS UT UR TULLAGER

26. Norm

Den nationella lagstiftningen skall ange det förfarande som skall följas då varor inte tas ut ur ett tullager inom fastställd tid.

27. Rekommendation

Då varor som inte har tagits ut ur ett tullager säljs av tullen skall behållningen av försäljningen, sedan tullar och andra importavgifter och alla andra åsamkade kostnader och utgifter dragits ifrån, antingen, där så är möjligt, lämnas över till den eller de personer som har rätt därtill eller stå till deras förfogande under en närmare fastställd tid.

UPPLYSNINGAR OM TULLAGER

28. Norm

Tullmyndigheterna skall säkerställa att alla tillämpliga upplysningar beträffande tullagerförfarandet är lätt tillgängliga för varje person som är intresserad därav.