Konvention

om internationell indrivning av underhåll till barn och andra familjemedlemmar

(Ingicks den 23 november 2007)

DE STATER SOM HAR UNDERTECKNAT DENNA KONVENTION,

SOM ÖNSKAR förbättra samarbetet mellan stater när det gäller internationell indrivning av underhåll till barn och andra familjemedlemmar,

SOM ÄR MEDVETNA OM behovet av förfaranden som leder till resultat samt är tillgängliga, snabba, effektiva, kostnadseffektiva, anpassade till olika situationer och rättvisa,

SOM ÖNSKAR bygga vidare på de bästa inslagen i befintliga Haagkonventioner och andra internationella instrument, särskilt Förenta nationernas konvention av den 20 juni 1956 om indrivning av underhållsbidrag i utlandet,

SOM STRÄVAR EFTER att utnyttja de tekniska framsteg som gjorts och skapa ett flexibelt system som kan utvecklas i takt med att behoven ändras och nya möjligheter skapas genom ytterligare tekniska framsteg,

SOM ERINRAR OM att, enligt artiklarna 3 och 27 i Förenta nationernas konvention om barnets rättigheter av den 20 november 1989,

- ska, vid alla åtgärder som rör barn, barnets bästa komma i främsta rummet,

- har varje barn rätt till den levnadsstandard som krävs för barnets fysiska, psykiska, andliga, moraliska och sociala utveckling,

- har föräldrar eller andra som är ansvariga för barnet, inom ramen för sin förmåga och sina ekonomiska resurser, huvudansvaret för att säkerställa de levnadsvillkor som är nödvändiga för barnets utveckling,

- ska konventionsstaterna vidta alla lämpliga åtgärder, inklusive ingående av internationella överenskommelser, för att säkerställa indrivning av underhåll för barnet från föräldrar eller andra ansvariga personer, särskilt i de fall då den person som har det ekonomiska ansvaret för barnet bor i en annan stat än barnet,

HAR BESLUTAT ATT ANTA DENNA KONVENTION OCH HAR KOMMIT ÖVERENS OM FÖLJANDE BESTÄMMELSER.

KAPITEL I

SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER

Artikel 1

Syfte

Syftet med denna konvention är att säkerställa en effektiv internationell indrivning av underhåll till barn och andra familjemedlemmar, särskilt genom att

a) inrätta ett övergripande system för samarbete mellan myndigheterna i de fördragsslutande staterna,

b) möjliggöra ansökningar om att erhålla avgöranden om underhåll,

c) tillhandahålla erkännande och verkställighet av avgöranden om underhåll, och

d) ställa krav på effektiva åtgärder för en snabb verkställighet av avgöranden om underhåll.

Artikel 2

Tillämpningsområde

1. Denna konvention är tillämplig på

a) underhållsskyldighet, som grundar sig på ett föräldra–barnförhållande, mot en person under 21 år,

b) erkännande och verkställighet, eller verkställighet, av ett avgörande om underhållsskyldighet mot make, om ansökan ges in tillsammans med ett anspråk som omfattas av a, och

c) med undantag för kapitel II och III, underhållsskyldighet mot make.

2. Varje fördragsslutande stat får, i enlighet med artikel 62, förbehålla sig rätten att begränsa tillämpningen av konventionen enligt punkt 1 a till personer under 18 år. En fördragsslutande stat som gör ett sådant förbehåll har inte rätt att kräva att konventionen ska tillämpas på personer i den åldersgrupp som undantas genom dess förbehåll.

3. Varje fördragsslutande stat får, i enlighet med artikel 63, förklara att den kommer att utvidga tillämpningen av hela eller delar av konventionen till sådan underhållsskyldighet som har sin grund i familje-, släktskaps-, äktenskaps- eller svågerlagsförhållande, inbegripet särskilt skyldigheter med avseende på sårbara personer. En sådan förklaring ska ge upphov till förpliktelser mellan två fördragsslutande stater endast i den utsträckning som deras förklaringar omfattar samma underhållsskyldighet och samma delar av konventionen.

4. Bestämmelserna i denna konvention ska vara tillämpliga på barn, oavsett föräldrarnas civilstånd.

Artikel 3

Definitioner

I denna konvention avses med

a) underhållsberättigad : varje enskild person som har eller påstås ha rätt till underhållsbidrag,

b) underhållsskyldig : varje enskild person som är eller påstås vara skyldig att betala underhållsbidrag,

c) rättsligt bistånd : det bistånd som är nödvändigt för att parterna ska kunna få kännedom om och hävda sina rättigheter samt säkerställa att ansökningar behandlas fullständigt och effektivt i den anmodade staten. Sådant bistånd kan efter behov lämnas i form av juridisk rådgivning, hjälp med att lägga fram sin sak för en myndighet, juridiskt ombud och befrielse från rättegångskostnader,

d) skriftligt avtal : en överenskommelse som dokumenterats på ett sådant sätt att informationen är tillgänglig för senare användning,

e) avtal om underhållsbidrag :

ett skriftligt avtal som rör betalning av underhållsbidrag och som har

i) upprättats eller registrerats som en officiell handling av en behörig myndighet, eller

ii) bestyrkts av, ingåtts vid, registrerats hos eller getts in till en behörig myndighet,

och som kan bli föremål för förnyad prövning och ändring av en behörig myndighet,

f) sårbar person : en person som, på grund av nedsatt eller bristande förmåga i sin personliga kapacitet, inte kan försörja sig själv.

KAPITEL II

ADMINISTRATIVT SAMARBETE

Artikel 4

Utseende av centralmyndigheter

1. Varje fördragsslutande stat ska utse en centralmyndighet som ska ha till uppgift att fullgöra de skyldigheter som åläggs sådana myndigheter enligt denna konvention.

2. Federala stater, stater med fler än ett rättssystem eller stater som har autonoma territoriella enheter får utse fler än en centralmyndighet och ange den territoriella eller den personliga omfattningen av deras befogenheter. Om en stat har utsett fler än en centralmyndighet ska den ange den centralmyndighet till vilken meddelanden kan sändas för vidarebefordran till behörig centralmyndighet inom den staten.

3. Uppgift om den centralmyndighet eller de centralmyndigheter som har utsetts, kontaktuppgifter för dessa, och i förekommande fall omfattningen av deras uppgifter enligt punkt 2 ska meddelas av en fördragsslutande stat till Haagkonferensen för internationell privaträtts permanenta byrå i samband med att ratifikations- eller anslutningsinstrumentet deponeras eller en förklaring ges in i enlighet med artikel 61. Fördragsslutande stater ska utan dröjsmål underrätta den Permanenta byrån om varje förändring.

Artikel 5

Centralmyndigheters allmänna uppgifter

Centralmyndigheterna ska

a) samarbeta med varandra och främja samarbetet mellan behöriga myndigheter i sina stater för att uppnå ändamålen med denna konvention,

b) så långt som möjligt söka lösningar på de svårigheter som uppstår vid tillämpningen av denna konvention.

Artikel 6

Centralmyndigheters särskilda uppgifter

1. Centralmyndigheterna ska vara behjälpliga i samband med ansökningar enligt kapitel III. De ska särskilt

a) vidarebefordra och ta emot sådana ansökningar,

b) inleda eller underlätta inledandet av förfaranden vad gäller sådana ansökningar.

2. I samband med sådana ansökningar ska centralmyndigheterna vidta alla lämpliga åtgärder för att

a) tillhandahålla eller underlätta tillhandahållandet av rättsligt bistånd, när omständigheterna så kräver,

b) bistå med att lokalisera den underhållsskyldige eller den underhållsberättigade,

c) bistå med att ta fram relevanta uppgifter om den underhållsskyldiges eller den underhållsberättigades inkomst och, om det är nödvändigt, andra ekonomiska förhållanden, inklusive lokalisering av tillgångar,

d) uppmuntra till samförståndslösningar för att på frivillig väg utverka utbetalning av underhåll, om så är lämpligt genom medling, förlikning eller liknande förfaranden,

e) underlätta pågående verkställighet av avgöranden om underhåll, inklusive eventuella utestående fordringar,

f) underlätta indrivning och snabb överföring av utbetalningar av underhåll,

g) underlätta erhållandet av skriftligt bevis eller annat bevis,

h) vara behjälpliga med att fastställa föräldraskap, när detta krävs för indrivningen av underhållet,

i) inleda eller underlätta inledandet av förfaranden för att utverka eventuella nödvändiga interimistiska åtgärder av territoriellt slag som syftar till att säkra utgången av en pågående ansökan om underhållsbidrag, samt

j) underlätta delgivningen av handlingar.

3. Centralmyndighetens uppgifter enligt denna artikel får, i den utsträckning det är möjligt enligt den berörda statens lag, utföras av offentliga organ eller andra organ som står under tillsyn av behöriga myndigheter i den staten. Uppgifter om alla sådana offentliga organ eller andra organ som utses, kontaktuppgifter för dessa samt omfattningen av deras uppgifter ska meddelas av en fördragsslutande stat till Haagkonferensen för internationell privaträtts permanenta byrå. Fördragsslutande stater ska utan dröjsmål underrätta den Permanenta byrån om varje förändring.

4. Ingenting i denna artikel eller i artikel 7 ska förstås som att en centralmyndighet åläggs att utöva befogenheter som endast får utövas av rättsliga myndigheter enligt den anmodade statens lag.

Artikel 7

Framställningar om särskilda åtgärder

1. En centralmyndighet får göra en motiverad framställan till en annan centralmyndighet om vidtagande av lämpliga särskilda åtgärder enligt artikel 6.2 b, c, g, h, i och j, när ingen ansökan enligt artikel 10 handläggs. Den anmodade centralmyndigheten ska vidta sådana åtgärder som är lämpliga, om den är övertygad om att de är nödvändiga för att bistå en potentiell sökande att göra en ansökan enligt artikel 10 eller avgöra om ett sådant ansökningsförfarande bör inledas.

2. En centralmyndighet får även vidta särskilda åtgärder efter framställan av en annan centralmyndighet avseende mål om indrivning av underhåll med internationella inslag som pågår i den begärande staten.

Artikel 8

Centralmyndighetens kostnader

1. Varje centralmyndighet ska bära sina egna kostnader vid tillämpning av denna konvention.

2. Centralmyndigheter får inte ta ut någon avgift från en sökande för de tjänster som de tillhandahåller enligt denna konvention, utom för exceptionella kostnader i samband med en framställan om en särskild åtgärd enligt artikel 7.

3. Den anmodade centralmyndigheten får kräva ersättning för de exceptionella kostnader som avses i punkt 2 endast om sökanden i förväg har godkänt att tjänsterna tillhandahålls till denna kostnad.

KAPITEL III

ANSÖKNINGAR GENOM CENTRALMYNDIGHETER

Artikel 9

Ansökan genom centralmyndigheter

En ansökan enligt detta kapitel ska göras genom centralmyndigheten i den fördragsslutande stat där sökanden är bosatt till centralmyndigheten i den anmodade staten. Vid tillämpningen av denna bestämmelse anses en person som endast befinner sig i en viss stat inte vara bosatt där.

Artikel 10

Möjliga ansökningar

1. Följande ansökningar ska kunna göras i en begärande stat av en underhållsberättigad, som vill att underhållsbidrag ska drivas in enligt denna konvention:

a) erkännande eller erkännande och verkställighet av ett avgörande,

b) verkställighet av ett avgörande som meddelats eller erkänns i den anmodade staten,

c) erhållande av ett avgörande i den anmodade staten, om det inte finns något tidigare avgörande, inklusive om det behövs fastställande av föräldraskap,

d) erhållande av ett avgörande i den anmodade staten, om erkännande och verkställighet av ett avgörande inte är möjligt, eller vägras, på grund av att det saknas en grund för erkännande och verkställighet enligt artikel 20 eller på de grunder som anges i artikel 22 b eller e,

e) ändring av ett avgörande som meddelats i den anmodade staten, samt

f) ändring av ett avgörande som meddelats i en annan stat än den anmodade staten.

2. Följande ansökningar ska kunna göras i en begärande stat av en underhållsskyldig mot vilken det finns ett avgörande om underhållsskyldighet:

a) erkännande av ett avgörande, eller ett motsvarande förfarande, som leder till uppskjutande eller begränsning av verkställigheten av ett tidigare avgörande i den anmodade staten,

b) ändring av ett avgörande som meddelats i den anmodade staten, samt

c) ändring av ett avgörande som meddelats i en annan stat än den anmodade staten.

3. Om inte annat följer av denna konvention ska de ansökningar som avses i punkterna 1 och 2 handläggas enligt lagen i den anmodade staten, och de ansökningar som avses i punkterna 1 c–f och 2 b och c omfattas av de regler gällande behörighet som är tillämpliga i den anmodade staten.

Artikel 11

Ansökningens innehåll

1. Alla ansökningar enligt artikel 10 ska innehålla minst följande:

a) uppgift om vilken typ av ansökan eller ansökningar det gäller,

b) sökandens namn och kontaktuppgifter, inklusive adress och födelsedatum,

c) svarandens namn och, om uppgifterna är kända, adress och födelsedatum,

d) namn och födelsedatum på de personer för vilka underhåll söks,

e) grunderna för ansökan,

f) när det gäller ansökningar från underhållsberättigade, uppgift om vart betalningen av underhållet ska sändas eller överföras elektroniskt,

g) med undantag för ansökningar enligt artikel 10.1 a och 10.2 a, alla uppgifter eller handlingar som den anmodade staten har angett i en förklaring i enlighet med artikel 63, samt

h) namn på och kontaktuppgifter för den person eller den enhet inom centralmyndigheten i den begärande staten som ansvarar för handläggningen av ansökan.

2. I förekommande fall, och i den mån uppgifterna är kända, ska ansökan även innefatta följande:

a) den underhållsberättigades ekonomiska förhållanden,

b) den underhållsskyldiges ekonomiska förhållanden, inklusive namn på och adress till den underhållsskyldiges arbetsgivare samt uppgifter om vilken typ av tillgångar den underhållsskyldige har och var dessa finns, samt

c) annan information som kan vara till hjälp för att lokalisera svaranden.

3. Ansökan ska åtföljas av alla nödvändiga kompletterande uppgifter eller dokumentation, inklusive handlingar rörande sökandens rätt till kostnadsfritt rättsligt bistånd. Vid ansökningar enligt artikel 10.1 a och 10.2 a ska ansökan åtföljas endast av de handlingar som anges i artikel 25.

4. En ansökan enligt artikel 10 får göras med användning av det formulär som rekommenderas och har getts ut av Haagkonferensen för internationell privaträtt.

Artikel 12

Vidarebefordran, mottagande samt handläggning av ansökningar och ärenden genom centralmyndigheter

1. Centralmyndigheten i den begärande staten ska bistå den sökande med att se till att ansökan åtföljs av alla handlingar och all information som, såvitt den känner till, är nödvändiga för att ansökan ska behandlas.

2. Centralmyndigheten i den begärande staten ska, när den anser att ansökan uppfyller kraven i denna konvention, på sökandens vägnar och med dennes medgivande vidarebefordra ansökan till centralmyndigheten i den anmodade staten. Ansökan ska åtföljas av formuläret för översändande i bilaga 1. Centralmyndigheten i den begärande staten ska, på framställan av centralmyndigheten i den anmodade staten, tillhandahålla en fullständig kopia av eventuella handlingar som anges i artiklarna 16.3, 25.1 a, b och d, 25.3 b och 30.3, bestyrkt av den behöriga myndigheten i ursprungsstaten.

3. Den anmodade centralmyndigheten ska inom sex veckor efter att ha mottagit ansökan bekräfta mottagandet med användning av formuläret i bilaga 2 och informera centralmyndigheten i den begärande staten om vilka inledande åtgärder som vidtagits eller kommer att vidtas för att behandla ansökan, och får begära ytterligare handlingar och information som behövs. Inom samma sexveckorsperiod ska den anmodade centralmyndigheten meddela den begärande centralmyndigheten namn och kontaktuppgifter för den person eller enhet som har ansvar för att besvara förfrågningar om hur behandlingen av ansökan fortskrider.

4. Inom tre månader efter bekräftelsen av mottagandet av ansökan ska den anmodade centralmyndigheten informera den begärande centralmyndigheten om ansökans status.

5. Begärande och anmodade centralmyndigheter ska hålla varandra informerade om

a) den person eller den enhet som är ansvarig för ett visst ärende,

b) hur ärendet fortskrider,

och ska i god tid svara på förfrågningar.

6. Centralmyndigheterna ska behandla ett ärende så snabbt som dess beskaffenhet tillåter.

7. Centralmyndigheterna ska använda sig av de snabbaste och mest effektiva kommunikationsmedlen som står till deras förfogande.

8. En anmodad centralmyndighet får vägra att behandla en ansökan endast om det är uppenbart att kraven i denna konvention inte är uppfyllda. I sådant fall ska den anmodade centralmyndigheten utan dröjsmål informera den begärande centralmyndigheten om skälen för vägran.

9. Den anmodade centralmyndigheten får inte avvisa en ansökan endast på grund av att det behövs kompletterande handlingar eller information. Den anmodade centralmyndigheten får emellertid anhålla om att den begärande centralmyndigheten tillhandahåller kompletteringen i fråga. Om den begärande centralmyndigheten inte gör detta inom tre månader, eller inom en längre period som bestämts av den anmodade centralmyndigheten, får den anmodade centralmyndigheten besluta att den inte längre kommer att behandla ansökan. I sådana fall ska den informera den begärande centralmyndigheten om detta beslut.

Artikel 13

Kommunikationssätt

Ansökningar som görs genom de fördragsslutande staternas centralmyndigheter i enlighet med detta kapitel, och alla handlingar eller uppgifter som bifogas dessa ansökningar eller tillhandahålls av en centralmyndighet, kan inte bestridas av den svarande enbart med hänvisning till det kommunikationsmedel eller kommunikationssätt som använts mellan de berörda centralmyndigheterna.

Artikel 14

Faktisk tillgång till förfaranden

1. Den anmodade staten ska tillhandahålla de sökande faktisk tillgång till förfaranden, inklusive verkställighets- och överklagandeförfaranden, som följer av ansökningar enligt detta kapitel.

2. För att säkerställa sådan faktisk tillgång ska den anmodade staten tillhandahålla kostnadsfritt rättsligt bistånd i enlighet med artiklarna 14–17, såvida inte punkt 3 är tillämplig.

3. Den anmodade staten ska inte vara skyldig att tillhandahålla sådant kostnadsfritt rättsligt bistånd om och i den mån som förfarandena i den staten gör det möjligt för den sökande att föra sin talan utan att sådant bistånd behövs, och om centralmyndigheten tillhandahåller nödvändiga tjänster utan kostnad.

4. Rätten till kostnadsfritt rättsligt bistånd ska inte begränsas jämfört med det bistånd som tillhandahålls i motsvarande nationella mål.

5. Ingen säkerhet, borgen eller deposition, oavsett dess benämning, får krävas som garanti för betalning av kostnader och avgifter vid förfaranden enligt konventionen.

Artikel 15

Kostnadsfritt rättsligt bistånd vid ansökningar om underhåll till barn

1. Den anmodade staten ska tillhandahålla kostnadsfritt rättsligt bistånd vid alla ansökningar som görs av en underhållsberättigad enligt detta kapitel avseende underhållsskyldighet, som grundar sig på ett föräldra–barnförhållande, mot en person under 21 år.

2. Utan hinder av punkt 1 får den anmodade staten, när det gäller andra ansökningar än sådana som avses i artikel 10.1 a och b och sådana ärenden som omfattas av artikel 20.4, vägra kostnadsfritt rättsligt bistånd, om den anser att en ansökan eller ett eventuellt överklagande, efter vad som framgår av omständigheterna, uppenbart saknar grund.

Artikel 16

Förklaring som möjliggör behovsprövning utifrån en bedömning av barnets medel

1. Utan hinder av vad som sägs i artikel 15.1 får en stat, i enlighet med artikel 63, förklara att den kommer att tillhandahålla kostnadsfritt rättsligt bistånd när det gäller andra ansökningar än sådana som avses i artikel 10.1 a och b och sådana ärenden som omfattas av artikel 20.4 efter en bedömning av barnets medel.

2. En stat ska, i samband med att en sådan förklaring avges, informera Haagkonferensen för internationell privaträtts permanenta byrå om hur barnets medel kommer att bedömas och om de ekonomiska förutsättningar som ska uppfyllas.

3. En ansökan enligt punkt 1, som riktas till en stat som har avgett en sådan förklaring som avses i samma punkt, ska innefatta ett formellt intyg från sökanden, av vilket framgår att barnets medel uppfyller förutsättningarna enligt punkt 2. Den anmodade staten får begära ytterligare bevis avseende barnets medel endast om den har skälig anledning att anta att de uppgifter som sökanden har lämnat är felaktiga.

4. Om det mest förmånliga rättsliga bistånd som lagen i den anmodade staten föreskriver vid ansökningar enligt detta kapitel avseende underhållsskyldighet som grundas på ett föräldra–barnförhållande mot ett barn är förmånligare än det rättsliga bistånd som anges i punkterna 1–3, ska det mest förmånliga rättsliga biståndet tillhandahållas.

Artikel 17

Ansökningar som inte omfattas av artikel 15 eller artikel 16

För andra ansökningar enligt denna konvention än de som omfattas av artikel 15 eller artikel 16

a) får rätten till kostnadsfritt rättsligt bistånd göras beroende av en prövning av de tillgängliga medlen eller de faktiska omständigheterna, och

b) ska en sökande, som i ursprungsstaten har haft kostnadsfritt rättsligt bistånd, vid ett förfarande om erkännande och verkställighet ha rätt till kostnadsfritt rättsligt bistånd i åtminstone samma utsträckning som gäller under samma förhållanden enligt den anmodade statens lag.

KAPITEL IV

BEGRÄNSNINGAR I RÄTTEN ATT INLEDA ETT FÖRFARANDE

Artikel 18

Begränsning av förfaranden

1. Om ett avgörande har meddelats i en fördragsslutande stat där den underhållsberättigade har sin hemvist, kan talan för att ändra domen eller få ett nytt avgörande inte väckas av den underhållsskyldige i någon annan fördragsslutande stat, så länge som den underhållsberättigade fortsätter att ha sin hemvist i den stat där avgörandet meddelades.

2. Punkt 1 ska inte tillämpas

a) om parterna, förutom vid tvister som rör underhållsskyldighet mot barn, skriftligen har avtalat att den andra fördragsslutande staten är behörig,

b) om den underhållsberättigade godtar den andra fördragsslutande statens behörighet, antingen uttryckligen eller genom att gå i svaromål utan att invända mot behörigheten vid första möjliga tillfälle,

c) om behörig myndighet i ursprungsstaten inte kan, eller vägrar, utöva behörighet för att ändra domen eller meddela en ny dom, eller

d) om det avgörande som meddelats i ursprungsstaten inte kan erkännas eller förklaras verkställbart i den fördragsslutande stat där ett förfarande för ett ändrat eller nytt avgörande övervägs.

KAPITEL V

ERKÄNNANDE OCH VERKSTÄLLIGHET

Artikel 19

Kapitlets tillämpningsområde

1. Detta kapitel ska tillämpas på avgöranden om underhållsskyldighet som meddelats av en rättslig eller en administrativ myndighet. Begreppet avgörande ska även omfatta en förlikning eller ett avtal som har ingåtts inför eller godkänts av en sådan myndighet. Ett avgörande kan inbegripa automatisk justering genom indexering och krav på betalning av utestående fordringar, retroaktivt underhåll eller ränta samt fastställande av kostnader och avgifter.

2. Om ett avgörande inte enbart rör underhållsskyldighet ska detta kapitel inverka endast på de delar av avgörandet som rör underhållsskyldighet.

3. Vid tillämpning av punkt 1 avses med administrativ myndighet ett offentligt organ vars beslut enligt lagen i den stat där organet är etablerat

a) kan bli föremål för överklagande till eller förnyad prövning av en rättslig myndighet, och

b) har liknande giltighet och verkan som ett avgörande av en rättslig myndighet i samma fråga.

4. Detta kapitel ska även tillämpas på avtal om underhållsbidrag enligt artikel 30.

5. Bestämmelserna i detta kapitel ska tillämpas på framställningar om erkännande och verkställighet som görs direkt till en behörig myndighet i den berörda staten i enlighet med artikel 37.

Artikel 20

Grunder för erkännande och verkställighet

1. Ett avgörande som meddelats i en fördragsslutande stat (ursprungsstaten) ska erkännas och verkställas i andra fördragsslutande stater om

a) svaranden hade sin hemvist i ursprungsstaten när talan väcktes,

b) svaranden har godtagit den berörda myndighetens behörighet, antingen uttryckligen eller genom att gå i svaromål utan att bestrida behörigheten vid första möjliga tillfälle,

c) den underhållsberättigade hade sin hemvist i ursprungsstaten när talan väcktes,

d) det barn som beviljats underhållsbidrag hade hemvist i ursprungsstaten när talan väcktes, förutsatt att svaranden har bott tillsammans med barnet i den staten eller har varit bosatt i den staten och betalat underhåll för barnet där,

e) parterna skriftligen har avtalat om behörigheten, med undantag för tvister som rör underhållsskyldighet mot barn, eller

f) avgörandet har meddelats av en myndighet som utövat sin behörighet i ett ärende om någons rättsliga status eller föräldraansvar, såvida inte denna behörighet grundade sig enbart på den ena partens medborgarskap.

2. En fördragsslutande stat får, i enlighet med artikel 62, anmäla ett förbehåll med avseende på punkt 1 c, e eller f.

3. En fördragsslutande stat som anmäler ett förbehåll enligt punkt 2 ska erkänna och verkställa ett avgörande om lagen i den staten, under motsvarande faktiska omständigheter ger eller skulle ha gett de egna myndigheterna behörighet att meddela ett sådant avgörande.

4. En fördragsslutande stat som till följd av ett förbehåll enligt punkt 2 inte kan erkänna ett avgörande ska, om den underhållsskyldige har hemvist i den staten, vidta alla lämpliga åtgärder för att utverka ett avgörande till förmån för den underhållsberättigade. Detta gäller inte direkta framställningar om erkännande och verkställighet enligt artikel 19.5 eller sådana underhållsanspråk som avses i artikel 2.1 b.

5. Ett avgörande till fördel för ett barn under 18 år, som inte kan erkännas uteslutande på grund av ett förbehåll avseende punkt 1 c, e eller f, ska godtas som grund för barnets rätt att komma i fråga för underhållsbidrag i den anmodade staten.

6. Ett avgörande ska erkännas endast om det har verkan i ursprungsstaten, och ska verkställas endast om det är verkställbart i ursprungsstaten.

Artikel 21

Avskiljande samt erkännande och verkställighet till viss del

1. Om den anmodade staten inte kan erkänna eller verkställa hela avgörandet, ska den erkänna eller verkställa varje sådan avskiljbar del av avgörandet som kan erkännas eller verkställas.

2. Det är alltid möjligt att ansöka om erkännande eller verkställighet till viss del av ett avgörande.

Artikel 22

Skäl för att vägra erkännande och verkställighet

Erkännande och verkställighet får vägras om

a) erkännande och verkställighet av avgörandet är uppenbart oförenligt med grunderna för rättsordningen (ordre public) i den anmodade staten,

b) avgörandet har utverkats genom svikligt förfarande i samband med rättegången,

c) en rättegång mellan samma parter om samma sak pågår vid en myndighet i den anmodade staten och detta förfarande inleddes först,

d) avgörandet är oförenligt med ett avgörande mellan samma parter om samma sak som meddelats i den anmodade staten eller en annan stat, förutsatt att det sistnämnda avgörandet uppfyller de nödvändiga villkoren för att det ska kunna erkännas och verkställas i den anmodade staten,

e) i ett fall där svaranden har uteblivit eller inte varit företrädd vid förfarandet i ursprungsstaten, när

i) svaranden, då lagen i ursprungsstaten föreskriver att denne ska underrättas om förfarandet, inte har underrättats på vederbörligt sätt och inte har fått tillfälle att yttra sig, eller

ii) svaranden, då lagen i ursprungsstaten inte föreskriver att denne ska underrättas om förfarandet, inte har underrättats om avgörandet på vederbörligt sätt och inte har fått tillfälle att invända mot eller överklaga avgörandet på faktisk och rättslig grund, eller

f) avgörandet har meddelats i strid med artikel 18.

Artikel 23

Förfarande för en ansökan om erkännande och verkställighet

1. Om inget annat följer av bestämmelserna i denna konvention ska förfarandena för erkännande och verkställighet regleras av lagen i den anmodade staten.

2. Om en ansökan om erkännande och verkställighet av ett avgörande har gjorts genom centralmyndigheter i enlighet med kapitel III, ska den anmodade centralmyndigheten utan dröjsmål antingen

a) vidarebefordra ansökan till behörig myndighet, som utan dröjsmål ska förklara avgörandet verkställbart eller registrera det för verkställighet, eller

b) själv vidta sådana åtgärder, om den är behörig myndighet.

3. Om ansökan görs direkt till en behörig myndighet i den anmodade staten i enlighet med artikel 19.5, ska den myndigheten utan dröjsmål förklara avgörandet verkställbart eller registrera det för verkställighet.

4. En verkställbarhetsförklaring eller registrering får inte vägras på annan grund än den som anges i artikel 22 a. I detta skede har varken sökanden eller motparten rätt att yttra sig.

5. Sökanden och motparten ska omedelbart underrättas om verkställbarhetsförklaringen eller registreringen enligt punkterna 2 och 3, eller om en vägran av detta enligt punkt 4, och ges möjlighet att invända mot eller överklaga beslutet på faktisk och rättslig grund.

6. En invändning eller ett överklagande ska ges in inom 30 dagar från underrättelsen enligt punkt 5. Om den klagande parten inte är bosatt i den fördragsslutande stat där verkställbarhetsförklaringen eller registreringen gjordes eller vägrades, ska en invändning eller ett överklagande ges in inom 60 dagar från underrättelsen.

7. En invändning eller ett överklagande får endast avse följande:

a) skälen för att vägra erkännande och verkställighet enligt artikel 22,

b) grunderna för erkännande och verkställighet enligt artikel 20,

c) äktheten av eller helheten hos handlingar som översänts i enlighet med artikel 25.1 a, b eller d eller 25.3 b.

8. En invändning eller ett överklagande från en motpart får också grundas på att skulden har betalats, i den utsträckning som erkännandet och verkställigheten avser redan förfallna betalningar.

9. Sökanden och motparten ska utan dröjsmål underrättas om det beslut som fattats till följd av invändningen eller överklagandet.

10. Ett efterföljande överklagande, om ett sådant är tillåtet enligt lagen i den anmodade staten, ska inte leda till att verkställigheten skjuts upp, såvida det inte föreligger särskilda omständigheter.

11. Vid avgörande av frågor rörande erkännande och verkställighet, inklusive överklaganden, ska den behöriga myndigheten agera skyndsamt.

Artikel 24

Alternativt förfarande för en ansökan om erkännande och verkställighet

1. Utan hinder av vad som sägs i artikel 23.2–23.11 får en stat, i enlighet med artikel 63, förklara att den kommer att tillämpa det förfarande för erkännande och verkställighet som föreskrivs i den här artikeln.

2. Om en ansökan om erkännande och verkställighet av ett avgörande har gjorts genom centralmyndigheter i enlighet med kapitel III ska den anmodade centralmyndigheten utan dröjsmål antingen

a) vidarebefordra ansökan till behörig myndighet, som ska fatta beslut i anledning av ansökan om erkännande och verkställighet, eller

b) själv fatta sådant beslut, om den är behörig myndighet.

3. Ett beslut om erkännande och verkställighet ska meddelas av den behöriga myndigheten efter att motparten på vederbörligt sätt och utan dröjsmål har underrättats om förfarandet och båda parter har beretts tillräcklig möjlighet att yttra sig.

4. Den behöriga myndigheten får på eget initiativ pröva de grunder för att vägra erkännande och verkställighet som anges i artikel 22 a, c och d. Myndigheten får pröva samtliga grunder som anges i artiklarna 20, 22 och 23.7 c, om dessa har gjorts gällande av motparten eller om de i enlighet med artikel 25 framlagda handlingarna vid granskning ger upphov till tvivel beträffande dessa grunder.

5. Vägran att erkänna och verkställa ett avgörande får också grundas på att skulden har betalats, i den utsträckning som erkännandet och verkställigheten avser redan förfallna betalningar.

6. Ett efterföljande överklagande, om ett sådant är tillåtet enligt lagen i den anmodade staten, ska inte leda till att verkställigheten skjuts upp, såvida det inte föreligger särskilda omständigheter.

7. Vid avgörande av frågor rörande erkännande och verkställighet, inklusive överklaganden, ska den behöriga myndigheten agera skyndsamt.

Artikel 25

Handlingar

1. En ansökan om erkännande och verkställighet enligt artikel 23 eller artikel 24 ska åtföljas av följande:

a) det fullständiga avgörandet,

b) en handling som fastställer att avgörandet är verkställbart i ursprungsstaten och, om en administrativ myndighet har meddelat avgörandet, en handling som fastställer att kraven enligt artikel 19.3 är uppfyllda, såvida inte den berörda staten, i enlighet med artikel 57, har gett till känna att avgöranden som fattas av dess administrativa myndigheter alltid uppfyller dessa krav,

c) om motparten har uteblivit eller inte varit företrädd vid förfarandet i ursprungsstaten, en eller flera handlingar som, i förekommande fall, antingen intygar att motparten vederbörligen har underrättats om förfarandet och haft möjlighet att yttra sig, eller vederbörligen har underrättats om avgörandet och haft möjlighet att bestrida eller överklaga det på faktisk och rättslig grund,

d) om det behövs, en handling som visar utestående fordringar med uppgift om beräkningsdatum,

e) om det behövs, en handling innehållande information för att göra beräkningarna i fråga, om avgörandet innefattar automatisk indexjustering,

f) om det behövs, handlingar som visar i vilken omfattning sökanden har fått kostnadsfritt rättsligt bistånd i ursprungsstaten.

2. Efter en invändning eller ett överklagande i enlighet med artikel 23.7 c, eller på begäran av den behöriga myndigheten i den anmodade staten, ska en fullständig kopia av den berörda handlingen, bestyrkt av behörig myndighet i ursprungsstaten, tillhandahållas utan dröjsmål

a) av centralmyndigheten i den begärande staten, om ansökan har gjorts i enlighet med kapitel III,

b) av sökanden, om framställan gjorts direkt till en behörig myndighet i den anmodade staten.

3. En fördragsslutande stat får i enlighet med artikel 57 ge till känna

a) att en fullständig kopia av avgörandet, bestyrkt av behörig myndighet i ursprungsstaten, ska bifogas ansökan,

b) under vilka förhållanden staten i stället för det fullständiga avgörandet kommer att godta ett av behörig myndighet i ursprungsstaten upprättat sammandrag eller utdrag av avgörandet, vilket kan ske med användning av det formulär som rekommenderas och har getts ut av Haagkonferensen för internationell privaträtt, eller

c) att staten inte kräver en handling som fastställer att kraven i artikel 19.3 är uppfyllda.

Artikel 26

Förfarande för en ansökan om erkännande

Detta kapitel ska, i tillämpliga delar, gälla även för en ansökan om erkännande av ett avgörande, bortsett från att kravet på verkställbarhet ersätts av ett krav på att avgörandet har verkan i ursprungsstaten.

Artikel 27

Fastställda faktiska omständigheter

Behörig myndighet i den anmodade staten ska vara bunden av de faktiska omständigheter på vilka myndigheten i ursprungsstaten grundade sin behörighet.

Artikel 28

Ingen omprövning i sak

Behörig myndighet i den anmodade staten ska inte ompröva ett avgörande i sak.

Artikel 29

Inget krav på att barnet eller sökanden ska närvara personligen

Ett krav på barnets eller sökandens personliga närvaro ska inte uppställas i förfaranden som inleds i den anmodade staten enligt detta kapitel.

Artikel 30

Avtal om underhållsbidrag

1. Ett avtal om underhållsbidrag som ingåtts i en fördragsslutande stat ska kunna erkännas och verkställas som ett avgörande enligt detta kapitel, förutsatt att det är verkställbart som ett avgörande i ursprungsstaten.

2. Vid tillämpning av artikel 10.1 a och b och 10.2 a ska begreppet avgörande omfatta ett avtal om underhållsbidrag.

3. En ansökan om erkännande och verkställighet av ett avtal om underhållsbidrag ska åtföljas av följande:

a) det fullständiga avtalet om underhållsbidrag, och

b) en handling som fastställer att avtalet om underhållsbidrag är verkställbart som ett avgörande i ursprungsstaten.

4. Erkännande och verkställighet av ett avtal om underhållsbidrag får vägras om

a) erkännande och verkställighet är uppenbart oförenligt med grunderna för rättsordningen i den anmodade staten,

b) avtalet om underhållsbidrag har utverkats genom svikligt förfarande eller förfalskning,

c) avtalet om underhållsbidrag är oförenligt med ett avgörande mellan samma parter om samma sak som meddelats i den anmodade staten eller en annan stat, förutsatt att det sistnämnda avgörandet uppfyller de nödvändiga villkoren för att det ska kunna erkännas och verkställas i den anmodade staten.

5. Bestämmelserna i detta kapitel ska, med undantag för artiklarna 20, 22, 23.7 samt 25.1 och 25.3, i tillämpliga delar gälla även för erkännande och verkställighet av ett avtal om underhållsbidrag, bortsett från att

a) en verkställbarhetsförklaring eller registrering i enlighet med artikel 23.2 och 23.3 endast får vägras på den grunden som anges i punkt 4 a,

b) en invändning eller ett överklagande i enlighet med artikel 23.6 endast får avse

i) skälen för att vägra erkännande och verkställighet som anges i punkt 4,

ii) äktheten eller helheten hos handlingar som översänts i enlighet med punkt 3,

c) den behöriga myndigheten, när det gäller förfarandet enligt artikel 24.4, på eget initiativ får ompröva grunden för att vägra erkännande och verkställighet som anges i punkt 4 a i den här artikeln. Den får ompröva samtliga grunder som anges i punkt 4 i denna artikel och äktheten och helheten hos handlingar som översänts i enlighet med punkt 3, om dessa grunder har gjorts gällande av motparten eller om handlingarna i fråga ger upphov till tvivel beträffande dessa grunder.

6. Ett förfarande för erkännande och verkställighet av avtal om underhållsbidrag ska skjutas upp om det framkommer att ett bestridande av avtalet behandlas av en behörig myndighet i en fördragsslutande stat.

7. En stat får, i enlighet med artikel 63, förklara att ansökningar om erkännande och verkställighet av avtal om underhållsbidrag endast kan göras genom centralmyndigheter.

8. En fördragsslutande stat får, i enlighet med artikel 62, förbehålla sig rätten att inte erkänna och verkställa ett avtal om underhållsbidrag.

Artikel 31

Avgöranden som är en följd av den kombinerade effekten av interimistiska beslut och stadfästelser

Om ett avgörande är en följd av den kombinerade effekten av ett interimistiskt beslut som fattats i en stat och ett beslut av en myndighet i en annan stat (den stadfästande staten) som stadfäster det interimistiska beslutet ska

a) var och en av dessa stater anses som ursprungsstat vid tillämpning av detta kapitel,

b) kraven i artikel 22 e anses vara uppfyllda om svaranden underrättats på vederbörligt sätt om förfarandet i den stadfästande staten och haft möjlighet att invända mot stadfästelsen av det interimistiska beslutet,

c) kravet i artikel 20.6 på att ett avgörande ska vara verkställbart i ursprungsstaten anses vara uppfyllt om avgörandet är verkställbart i den stadfästande staten, och

d) artikel 18 inte hindra att ett förfarande för att ändra avgörandet inleds i endera av staterna.

KAPITEL VI

VERKSTÄLLIGHET I DEN ANMODADE STATEN

Artikel 32

Verkställighet enligt nationell rätt

1. Om inget annat följer av bestämmelserna i detta kapitel, ska verkställighet ske i enlighet med lagen i den anmodade staten.

2. Verkställighet ska ske utan dröjsmål.

3. Om ansökan görs genom centralmyndigheter, och avgörandet har förklarats verkställbart eller registrerats för verkställighet i enlighet med kapitel V, ska verkställigheten ske utan att det krävs några ytterligare åtgärder från sökanden.

4. Verkan ska ges åt tillämpliga bestämmelser i ursprungsstaten när det gäller underhållsskyldighetens varaktighet.

5. Preskriptionsfrister för verkställighet av utestående fordringar ska fastställas antingen enligt lagen i ursprungsstaten eller enligt lagen i den anmodade staten, beroende på vilken lag som föreskriver den längsta preskriptionsfristen.

Artikel 33

Icke-diskriminering

För ärenden som omfattas av denna konvention ska den anmodade staten tillhandahålla åtminstone de verkställighetsmetoder som motsvarar de metoder som finns att tillgå i inhemska ärenden.

Artikel 34

Verkställighetsåtgärder

1. De fördragsslutande staterna ska se till att effektiva åtgärder för att verkställa avgöranden i enlighet med denna konvention finns enligt nationell rätt.

2. Sådana åtgärder kan omfatta

a) innehållande av lön,

b) utmätning av banktillgodohavanden och andra tillgångar,

c) avdrag från socialförsäkringsutbetalningar,

d) säkerhet i eller tvångsförsäljning av fast egendom,

e) innehållande av skatteåterbäring,

f) innehållande eller utmätning av pensionsförmåner,

g) anmärkning i kreditupplysningsregister,

h) avslag på ansökan om eller indragning eller återkallande av olika tillstånd (till exempel körkort),

i) användning av medling, förlikning eller liknande förfaranden för att uppnå frivillig verkställighet.

Artikel 35

Överföring av medel

1. De fördragsslutande staterna uppmuntras att, även genom internationella avtal, främja användningen av de mest kostnadseffektiva och verkningsfulla metoderna för överföring av medel som ska betalas som underhållsbidrag.

2. En fördragsslutande stat vars lag innebär inskränkningar i möjligheterna att överföra medel ska ge överföringen av medel som ska betalas enligt denna konvention högsta prioritet.

KAPITEL VII

OFFENTLIGA ORGAN

Artikel 36

Offentliga organ som sökande

1. När det gäller ansökningar om erkännande och verkställighet enligt artikel 10.1 a och b och ärenden som omfattas av artikel 20.4, ska begreppet underhållsberättigad omfatta ett offentligt organ som agerar i stället för en person som har rätt till underhållsbidrag eller ett offentligt organ som har rätt till återbetalning för bidrag som har lämnats i stället för underhållsbidrag.

2. Ett offentligt organs rätt att agera i stället för en person som har rätt till underhållsbidrag eller att kräva återbetalning för bidrag som har utbetalats till den underhållsberättigade i stället för underhållsbidrag ska regleras av den lag som gäller för organet.

3. Ett offentligt organ får söka erkännande eller verkställighet av

a) ett avgörande som meddelats mot en underhållsskyldig på begäran av ett offentligt organ som kräver återbetalning för bidrag som lämnats i stället för underhållsbidrag,

b) ett avgörande mellan en underhållsberättigad och en underhållsskyldig såvitt avser det bidrag som lämnats till den underhållsberättigade i stället för underhållsbidrag.

4. Det offentliga organ som söker erkännande eller begär verkställighet av ett avgörande, ska på begäran tillhandahålla de handlingar som är nödvändiga för att fastställa dess rätt att agera enligt punkt 2 och att bidrag har utbetalats till den underhållsberättigade.

KAPITEL VIII

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 37

Framställningar som görs direkt till behöriga myndigheter

1. Konventionen utesluter inte möjligheten att använda sig av tillgängliga förfaranden enligt en fördragsslutande stats nationella rätt, som gör det möjligt för en person (en sökande) att vända sig direkt till en behörig myndighet i den staten i en fråga som omfattas av denna konvention, även i syfte att erhålla eller ändra ett avgörande om underhållsskyldighet, med förbehåll för artikel 18.

2. Artiklarna 14.5 och 17 b samt bestämmelserna i kapitel V, VI, VII och detta kapitel ska, med undantag för artiklarna 40.2, 42, 43.3, 44.3, 45 och 55, tillämpas på ansökningar om erkännande och verkställighet som görs direkt till en behörig myndighet i en fördragsslutande stat.

3. När det gäller punkt 2 ska artikel 2.1 a vara tillämplig på ett avgörande om underhållsbidrag till en sårbar person över den ålder som anges i den artikeln om avgörandet meddelades innan personen uppnådde den angivna åldern samt tillerkände denne underhållsbidrag bortom denna åldersgräns på grund av dennes nedsatta förmåga.

Artikel 38

Skydd av personuppgifter

Personuppgifter som samlats in eller översänts enligt konventionen får endast användas i de syften för vilka de samlats in eller översänts.

Artikel 39

Sekretess

Varje myndighet som behandlar uppgifter ska säkerställa sekretess för sådana uppgifter i enlighet med nationell lag.

Artikel 40

Förbud mot utlämnande av uppgifter

1. En myndighet ska inte lämna ut eller bekräfta uppgifter som samlats in eller översänts i enlighet med denna konvention om den bedömer att detta skulle kunna äventyra en persons hälsa, säkerhet eller frihet.

2. En sådan bedömning av en centralmyndighet ska beaktas av andra centralmyndigheter, särskilt i sådana fall som rör våld inom familjen.

3. Inget i denna artikel ska hindra att uppgifter samlas in av och översänds mellan myndigheter i den utsträckning som behövs för att fullgöra skyldigheterna enligt konventionen.

Artikel 41

Ingen legalisering

Ingen legalisering eller annat liknande förfarande får krävas inom ramen för denna konvention.

Artikel 42

Fullmakt

Centralmyndigheten i den anmodade staten får begära en fullmakt av sökanden endast om den agerar på hans eller hennes vägnar vid rättsliga förfaranden eller inför någon annan myndighet, eller avser att utse en företrädare för detta ändamål.

Artikel 43

Återkrav av kostnader

1. Täckning för kostnader som uppkommit vid tillämpningen av denna konvention får inte ha företräde framför indrivning av underhållsbidrag.

2. En stat får kräva tillbaka kostnader från en förlorande part.

3. När det gäller en ansökan enligt artikel 10.1 b för att kräva tillbaka kostnader från en förlorande part i enlighet med punkt 2, ska begreppet underhållsberättigad i artikel 10.1 omfatta en stat.

4. Denna artikel ska inte påverka tillämpningen av artikel 8.

Artikel 44

Språkkrav

1. Ansökningar och därtill knutna handlingar ska vara avfattade på originalspråket och åtföljas av en översättning till ett officiellt språk i den anmodade staten eller till ett språk som den anmodade staten har angett att den kan godta genom en förklaring i enlighet med artikel 63, såvida inte den behöriga myndigheten i den staten meddelar att en översättning inte är nödvändig.

2. En fördragsslutande stat som har fler än ett officiellt språk och som, på grund av nationell lag, inte kan godta handlingar på ett av dessa språk för hela sitt territorium ska, genom en förklaring i enlighet med artikel 63, ange på vilket språk sådana handlingar eller översättningar av dessa ska avfattas för att kunna ges in i en viss del av dess territorium.

3. Om inte centralmyndigheterna har kommit överens om annat ska all annan kommunikation mellan sådana myndigheter ske på ett officiellt språk i den anmodade staten eller på engelska eller franska. En fördragsslutande stat får dock, genom att anmäla ett förbehåll i enlighet med artikel 62, motsätta sig användningen av antingen engelska eller franska.

Artikel 45

Metoder och kostnader för översättning

1. När det gäller ansökningar enligt kapitel III kan centralmyndigheterna i ett enskilt fall eller generellt komma överens om att översättning till ett officiellt språk i den anmodade staten får göras i den anmodade staten från originalspråket eller från ett annat överenskommet språk. Om det inte finns någon överenskommelse och det inte är möjligt för den begärande centralmyndigheten att uppfylla kraven i artikel 44.1 och 44.2, får ansökan och därtill knutna handlingar översändas med översättning till engelska eller franska, för vidare översättning till ett officiellt språk i den anmodade staten.

2. De översättningskostnader som uppkommer vid tillämpning av punkt 1 ska bäras av den begärande staten, om inte annat överenskommits mellan centralmyndigheterna i de berörda staterna.

3. Utan hinder av artikel 8, får den begärande centralmyndigheten ta betalt av sökanden för kostnader för översättning av en ansökan och därtill knutna handlingar, förutom om dessa kostnader kan täckas genom dess system för rättsligt bistånd.

Artikel 46

Stater med flera rättssystem – tolkning

1. I förhållande till en stat, i vilken två eller flera rättssystem eller regelverk tillämpas inom olika territoriella enheter på frågor som omfattas av denna konvention, ska

a) varje hänvisning till lagen eller förfarandet i en stat, i förekommande fall, avse gällande lag eller förfarande i den berörda territoriella enheten,

b) varje hänvisning till ett avgörande som har erhållits, erkänts, erkänts och verkställts, verkställts eller ändrats i den staten, i förekommande fall, avse ett avgörande som har erhållits, erkänts, erkänts och verkställts, verkställts eller ändrats i den berörda territoriella enheten,

c) varje hänvisning till en rättslig eller administrativ myndighet i den staten, i förekommande fall, avse en rättslig eller administrativ myndighet i den berörda territoriella enheten,

d) varje hänvisning till den statens behöriga myndigheter, offentliga organ och andra organ, utom centralmyndigheter, i förekommande fall, avse de myndigheter eller organ som är bemyndigade att vidta åtgärder i den berörda territoriella enheten,

e) varje hänvisning till bosättning eller hemvist i denna stat, i förekommande fall, avse bosättning eller hemvist inom den berörda territoriella enheten,

f) varje hänvisning till att tillgångar finns i den staten, i förekommande fall, avse att tillgångar finns inom den berörda territoriella enheten,

g) varje hänvisning till ett ömsesidigt avtal som är gällande i en stat, i förekommande fall, avse ett ömsesidigt avtal som är gällande i den berörda territoriella enheten,

h) varje hänvisning till kostnadsfritt rättsligt bistånd i den staten, i förekommande fall, avse kostnadsfritt rättsligt bistånd inom den berörda territoriella enheten,

i) varje hänvisning till ett avtal om underhållsbidrag som ingåtts i en stat, i förekommande fall, avse ett avtal om underhållsbidrag som ingåtts i den berörda territoriella enheten,

j) varje hänvisning till en stats återkrav av kostnader, i förekommande fall, avse den berörda territoriella enhetens återkrav av kostnader.

2. Denna artikel ska inte tillämpas på regionala organisationer för ekonomisk integration.

Artikel 47

Stater med flera rättssystem – materiella bestämmelser

1. En fördragsslutande stat, som har två eller flera territoriella enheter där olika rättssystem är tillämpliga, ska inte vara skyldig att tillämpa denna konvention på förhållanden som endast berör dessa olika territoriella enheter.

2. En behörig myndighet i en territoriell enhet i en fördragsslutande stat, som har två eller flera territoriella enheter där olika rättssystem är tillämpliga, ska inte vara skyldig att erkänna eller verkställa ett avgörande från en annan fördragsslutande stat enbart på grund av att avgörandet har erkänts eller verkställts i en annan territoriell enhet i samma fördragsslutande stat i enlighet med denna konvention.

3. Denna artikel ska inte tillämpas på regionala organisationer för ekonomisk integration.

Artikel 48

Samordning med tidigare Haagkonventioner om underhållsskyldighet

I förbindelserna mellan de fördragsslutande staterna ska denna konvention, med förbehåll för artikel 56.2, ersätta Haagkonventionen av den 2 oktober 1973 om erkännande och verkställighet av avgöranden angående underhållsskyldighet och Haagkonventionen av den 15 april 1958 om erkännande och verkställighet av avgöranden om underhåll till barn, i den utsträckning som konventionernas tillämpningsområde med avseende på dessa stater sammanfaller med tillämpningsområdet för denna konvention.

Artikel 49

Samordning med 1956 års New Yorkkonvention

I förbindelserna mellan de fördragsslutande staterna ska denna konvention ersätta Förenta nationernas konvention av den 20 juni 1956 om indrivning av underhållsbidrag i utlandet, i den utsträckning som dess tillämpningsområde med avseende på dessa stater sammanfaller med tillämpningsområdet för denna konvention.

Artikel 50

Förhållande till tidigare Haagkonventioner om delgivning av handlingar och bevisupptagning

Denna konvention inverkar inte på Haagkonventionen av den 1 mars 1954 om vissa till civilrätten hörande ämnen, Haagkonventionen av den 15 november 1965 om delgivning i utlandet av handlingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur eller Haagkonventionen av den 18 mars 1970 om bevisupptagning i utlandet i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur.

Artikel 51

Samordning av instrument och kompletterande avtal

1. Denna konvention inverkar inte på något internationellt instrument antaget före denna konvention, som de fördragsslutandestaterna är parter i och som innehåller bestämmelser i frågor som regleras i denna konvention.

2. Varje fördragsslutande stat får träffa överenskommelser som innehåller bestämmelser i frågor som regleras i denna konvention med en eller flera fördragsslutande stater, i syfte att sinsemellan förbättra tillämpningen av konventionen, förutsatt att dessa överenskommelser är förenliga med konventionens syfte och ändamål och, i förhållandet mellan dessa stater och andra fördragsslutande stater, inte inverkar på tillämpningen av konventionens bestämmelser. Stater som har ingått en sådan överenskommelse ska överlämna en kopia till konventionens depositarie.

3. Punkterna 1 och 2 ska även tillämpas på ömsesidiga avtal och på enhetliga lagar som grundar sig på särskilda förbindelser mellan de berörda staterna.

4. Denna konvention ska inte inverka på tillämpningen av instrument som utfärdats av en regional organisation för ekonomisk integration som är part i denna konvention, som antagits efter ingåendet av konventionen och som rör frågor som regleras i denna, förutsatt att sådana instrument, i förhållandet mellan medlemsstaterna i den regionala organisationen för ekonomisk integration och andra fördragsslutande stater, inte inverkar på tillämpningen av konventionens bestämmelser. När det gäller erkännande och verkställighet av avgöranden mellan medlemsstater i en regional organisation för ekonomisk integration, ska konventionen inte inverka på tillämpningen av bestämmelser som utfärdats av denna, oavsett om de antagits före eller efter konventionens ingående.

Artikel 52

Regeln om störst effektivitet

1. Konventionen ska inte hindra tillämpning av en överenskommelse, en ordning eller ett internationellt instrument som gäller mellan den begärande staten och den anmodade staten, eller av ett ömsesidigt avtal som gäller i den anmodade staten, som föreskriver

a) mer omfattande grunder för erkännande av avgöranden om underhållsskyldighet, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 22 f i konventionen,

b) förenklade och snabbare förfaranden för en ansökan om erkännande eller om erkännande och verkställighet av avgöranden om underhållsskyldighet,

c) förmånligare rättsligt bistånd än vad som föreskrivs i artiklarna 14–17, eller

d) förfaranden som gör det möjligt för en sökande från en begärande stat att vända sig direkt till den anmodade statens centralmyndighet.

2. Denna konvention ska inte hindra tillämpningen av en gällande lag i den anmodade staten som föreskriver effektivare bestämmelser i enlighet med vad som avses i punkt 1 a–c. När det gäller sådana förenklade och snabbare förfaranden som avses i punkt 1 b, ska dessa dock vara förenliga med det skydd som erbjuds parterna enligt artiklarna 23 och 24, särskilt i fråga om parternas rätt att underrättas på vederbörligt sätt om förfarandena och beredas skälig möjlighet att yttra sig, samt i fråga om verkningarna av en invändning eller ett överklagande.

Artikel 53

Enhetlig tolkning

Vid tolkningen av denna konvention ska hänsyn tas till dess internationella karaktär och till behovet av att främja en enhetlig tillämpning av den.

Artikel 54

Översyn av den praktiska tillämpningen av konventionen

1. Generalsekreteraren för Haagkonferensen för internationell privaträtt ska med jämna mellanrum sammankalla ett särskilt utskott för att granska den praktiska tillämpningen av konventionen och uppmuntra utvecklingen av god praxis enligt konventionen.

2. För detta ändamål ska de fördragsslutande staterna samarbeta med Haagkonferensen för internationell privaträtts permanenta byrå för att samla in information, inklusive statistik och rättspraxis, om den praktiska tillämpningen av konventionen.

Artikel 55

Ändring av formulär

1. De formulär som bifogas denna konvention får ändras genom beslut av ett särskilt utskott som sammankallas av generalsekreteraren för Haagkonferensen för internationell privaträtt till vilket alla fördragsslutandestater och alla medlemmar ska inbjudas. Ett meddelande om förslaget att ändra formulären ska inkluderas i dagordningen för mötet.

2. Ändringar som antas av de fördragsslutande stater som närvarar vid det särskilda utskottet ska träda i kraft för alla fördragsslutande stater den första dagen i den sjunde kalendermånaden efter den dag då depositarien har delgett dessa till alla fördragsslutande stater.

3. Under den tidsperiod som anges i punkt 2 får varje fördragsslutande stat genom skriftligt meddelande till depositarien anmäla förbehåll mot ändringen i enlighet med artikel 62. En stat som anmäler ett sådant förbehåll ska, till dess att förbehållet återtas, betraktas som en icke-fördragsslutande stat med avseende på den ändringen.

Artikel 56

Övergångsbestämmelser

1. Konventionen ska vara tillämplig i varje fall där

a) en framställan enligt artikel 7 eller en ansökan enligt kapitel III har mottagits av centralmyndigheten i den anmodade staten efter det att konventionen har trätt i kraft mellan den begärande och den anmodade staten,

b) en direkt framställan om erkännande och verkställighet har mottagits av den behöriga myndigheten i den anmodade staten efter det att konventionen har trätt i kraft mellan ursprungsstaten och den anmodade staten.

2. I fråga om erkännande och verkställighet av avgöranden mellan fördragsslutande stater till denna konvention, som även är parter i någon av de Haagkonventioner om underhållsskyldighet som omnämns i artikel 48, gäller, att om villkoren för erkännande och verkställighet enligt den här konventionen förhindrar erkännande och verkställighet av ett avgörande som meddelats i ursprungsstaten innan den här konventionen trätt i kraft i den staten, och som annars skulle ha erkänts och verkställts i enlighet med den konvention som var i kraft när avgörandet meddelades, ska bestämmelserna i den sistnämnda konventionen vara tillämpliga.

3. Den anmodade staten ska inte vara skyldig enligt denna konvention att verkställa ett avgörande eller ett avtal om underhållsbidrag som avser belopp som förfaller till betalning innan konventionen träder i kraft mellan ursprungsstaten och den anmodade staten, utom när det gäller underhållsskyldighet, som grundar sig på ett föräldra–barnförhållande, mot en person under 21 år.

Artikel 57

Tillhandahållande av information om lagar, förfaranden och tjänster

1. En fördragsslutande stat ska, i samband med att dess ratifikations- eller anslutningsinstrument deponeras eller en förklaring ges in i enlighet med artikel 61 i konventionen, tillhandahålla Haagkonferensen för internationell privaträtts permanenta byrå

a) en beskrivning av dess lagar och förfaranden rörande underhållsskyldighet,

b) en beskrivning av de åtgärder den kommer att vidta för att uppfylla skyldigheterna enligt artikel 6,

c) en beskrivning av hur den kommer att tillhandahålla de sökande faktisk tillgång till förfaranden i enlighet med artikel 14,

d) en beskrivning av dess bestämmelser och förfaranden för verkställighet, inklusive begränsningar avseende verkställigheten, särskilt bestämmelser till skydd för den underhållsskyldige samt preskriptionsfrister,

e) varje tillkännagivande enligt artikel 25.1 b och 25.3.

2. Fördragsslutande stater får, vid uppfyllandet av sina förpliktelser enligt punkt 1, använda sig av ett särskilt landprofilformulär (country profile form) som rekommenderas och har getts ut av Haagkonferensen för internationell privaträtt.

3. De fördragsslutande staterna ska hålla informationen uppdaterad.

KAPITEL IX

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 58

Undertecknande, ratificering och anslutning

1. Konventionen ska vara öppen för undertecknande för de stater som var medlemmar av Haagkonferensen för internationell privaträtt vid tidpunkten för dess tjugoförsta session samt för övriga stater som deltog i den sessionen.

2. Den ska ratificeras, godtas eller godkännas och ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrumenten deponeras hos utrikesministeriet i Konungariket Nederländerna, som är depositarie för konventionen.

3. Varje annan stat eller regional organisation för ekonomisk integration får ansluta sig till konventionen efter det att den har trätt i kraft, i enlighet med artikel 60.1.

4. Anslutningsinstrumentet ska deponeras hos depositarien.

5. Anslutningen får verkan endast i förhållandet mellan den anslutande staten och de fördragsslutande stater som inte har gjort någon invändning mot anslutningen inom tolv månader efter dagen för den underrättelse som avses i artikel 65. Stater kan göra en sådan invändning även när de efter en anslutning ratificerar, godtar eller godkänner konventionen. Depositarien ska underrättas om varje sådan invändning.

Artikel 59

Regionala organisationer för ekonomisk integration

1. Även regionala organisationer för ekonomisk integration som består enbart av suveräna stater och som har behörighet inom vissa eller alla frågor som regleras i denna konvention får underteckna, godta, godkänna eller ansluta sig till denna konvention. Den regionala organisationen för ekonomisk integration ska i så fall ha samma rättigheter och skyldigheter som en fördragsslutande stat i den utsträckning som organisationen har behörighet i frågor som regleras i konventionen.

2. Den regionala organisationen för ekonomisk integration ska, vid tidpunkten för undertecknandet, godtagandet, godkännandet eller anslutningen, skriftligen meddela depositarien i vilka frågor, som regleras i denna konvention, som behörighet har överförts till organisationen av dess medlemsstater. Organisationen ska utan dröjsmål skriftligen meddela depositarien om varje ändring i dess behörighet, såsom den angavs i det senaste meddelandet enligt denna punkt.

3. En regional organisation för ekonomisk integration får vid tidpunkten för undertecknandet, godtagandet, godkännandet eller anslutningen, i enlighet med artikel 63, förklara att den är behörig i alla frågor som regleras i denna konvention och att medlemsstater, som har överfört behörighet till organisationen i aktuella frågor, kommer att vara bundna av konventionen i kraft av organisationens undertecknande, godtagande, godkännande eller anslutning.

4. Instrument som deponeras av en regional organisation för ekonomisk integration ska inte beaktas med avseende på ikraftträdandet av denna konvention, såvida inte organisationen avger en förklaring i enlighet med punkt 3.

5. Alla hänvisningar till en "fördragsslutande stat" eller "stat" i denna konvention ska, i förekommande fall, även gälla en regional organisation för ekonomisk integration som är part i konventionen. För det fall en regional organisation för ekonomisk integration avger en förklaring i enlighet med punkt 3, ska varje hänvisning till en "fördragsslutande stat" eller "stat" i denna konvention, i förekommande fall, även gälla organisationens berörda medlemsstater.

Artikel 60

Ikraftträdande

1. Konventionen träder i kraft den första dagen i den månad som följer efter utgången av tre månader efter det att det andra ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrument som avses i artikel 58 har deponerats.

2. Därefter träder konventionen i kraft

a) i förhållande till varje stat eller regional organisation för ekonomisk integration som avses i artikel 59.1 som senare ratificerar, godtar eller godkänner konventionen, den första dagen i den månad som följer efter utgången av tre månader efter det att dess ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrument har deponerats,

b) i förhållande till varje stat eller regional organisation för ekonomisk integration som avses i artikel 58.3, dagen efter utgången av den tidsperiod under vilken invändningar kan göras i enlighet med artikel 58.5,

c) i förhållande till en territoriell enhet som konventionen har utsträckts till i enlighet med artikel 61, den första dagen i den månad som följer efter utgången av tre månader efter den underrättelse som avses i den artikeln.

Artikel 61

Förklaringar rörande olika rättssystem inom en stat

1. En stat som har två eller fler territoriella enheter i vilka olika rättssystem tillämpas i frågor som regleras i denna konvention får, vid tidpunkten för undertecknande, ratificering, godtagande, godkännande eller anslutning, i enlighet med artikel 63, förklara att konventionen ska omfatta alla dess territoriella enheter eller bara en eller flera av dem, och får när som helst ändra sin förklaring genom att avge en ny förklaring.

2. En sådan förklaring ska meddelas depositarien och uttryckligen ange de territoriella enheter på vilka konventionen är tillämplig.

3. Om en stat inte avger någon förklaring enligt denna artikel, ska konventionen omfatta alla dess territoriella enheter.

4. Denna artikel ska inte vara tillämplig på regionala organisationer för ekonomisk integration.

Artikel 62

Förbehåll

1. Varje fördragsslutande stat får senast vid ratificering, godtagande, godkännande eller anslutning, eller då en förklaring i enlighet med artikel 61 avges, anmäla ett eller flera av de förbehåll som avses i artiklarna 2.2, 20.2, 30.8, 44.3 och 55.3. Inget annat förbehåll ska vara tillåtet.

2. Varje stat får när som helst återta ett förbehåll som den har anmält. Depositarien ska underrättas om ett sådant återtagande.

3. Förbehållet ska upphöra att gälla den första dagen i den tredje kalendermånaden efter det att den underrättelse som avses i punkt 2 har lämnats.

4. Förbehåll enligt denna artikel ska inte ha någon ömsesidig verkan, med undantag för förbehåll enligt artikel 2.2.

Artikel 63

Förklaringar

1. Förklaringar som avses i artiklarna 2.3, 11.1 g, 16.1, 24.1, 30.7, 44.1 och 44.2, 59.3 och 61.1 kan avges i samband med undertecknandet, ratificeringen, godtagandet, godkännandet eller anslutningen eller vid valfri tidpunkt därefter, och får ändras eller återtas när som helst.

2. Förklaringar, ändringar och återtaganden ska meddelas depositarien.

3. En förklaring som avgetts i samband med undertecknandet, ratificeringen, godtagandet, godkännandet eller anslutningen får verkan samtidigt som konventionen träder i kraft för den berörda staten.

4. En förklaring som avges vid en senare tidpunkt, och varje ändring eller återtagande av en förklaring, får verkan den första dagen i den månad som följer efter utgången av tre månader efter den dag då meddelandet mottogs av depositarien.

Artikel 64

Uppsägning

1. En fördragsslutande stat får säga upp konventionen genom ett skriftligt meddelande ställt till depositarien. Uppsägningen får begränsas till vissa territoriella enheter i en stat med flera enheter på vilka konventionen är tillämplig.

2. Uppsägningen får verkan den första dagen i den månad som följer efter utgången av tolv månader efter den dag då meddelandet mottogs av depositarien. När en längre uppsägningstid anges i meddelandet, får uppsägningen verkan efter utgången av denna längre period efter den dag då meddelandet mottogs av depositarien.

Artikel 65

Underrättelser

Depositarien ska underrätta medlemsstaterna i Haagkonferensen för internationell privaträtt och andra stater och regionala organisationer för ekonomisk integration som har undertecknat, ratificerat, godtagit, godkänt eller anslutit sig i enlighet med artiklarna 58 och 59 om

a) de undertecknanden, ratificeringar, godtaganden och godkännanden som avses i artiklarna 58 och 59,

b) de anslutningar och de invändningar som gjorts mot anslutningar som avses i artiklarna 58.3, 58.5 och 59,

c) dagen för konventionens ikraftträdande enligt artikel 60,

d) de förklaringar som avses i artiklarna 2.3, 11.1 g, 16.1, 24.1, 30.7, 44.1 och 44.2, 59.3 och 61.1,

e) de överenskommelser som avses i artikel 51.2,

f) de förbehåll som avses i artiklarna 2.2, 20.2, 30.8, 44.3 och 55.3 samt de återtaganden som avses i artikel 62.2,

g) de uppsägningar som avses i artikel 64.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen befullmäktigade, undertecknat denna konvention.

Upprättad i Haag den tjugotredje november år tjugohundrasju på engelska och franska språken, vilka båda texter är lika giltiga, i ett enda exemplar som ska deponeras i Konungariket Nederländernas regerings arkiv, och varav en bestyrkt kopia på diplomatisk väg ska tillställas varje medlem i Haagkonferensen för internationell privaträtt vid tidpunkten för dess tjugoförsta session och till övriga stater som deltog i den sessionen.

--------------------------------------------------

BILAGA 1

Formulär för översändande enligt artikel 12.2

MEDDELANDE OM SEKRETESS OCH SKYDD AV PERSONUPPGIFTER

Personuppgifter som samlats in eller översänts enligt konventionen får endast användas i de syften för vilka de samlats in eller översänts. Varje myndighet som behandlar sådana uppgifter ska säkerställa sekretess för sådana uppgifter i enlighet med nationell lag.

I enlighet med artikel 40 ska en myndighet inte lämna ut eller bekräfta uppgifter som samlats in eller översänts i enlighet med denna konvention om den bedömer att detta skulle kunna äventyra en persons hälsa, säkerhet eller frihet.

 En bedömning avseende förbud mot utlämnande har gjorts av en centralmyndighet i enlighet med artikel 40.

1. Begärande centralmyndighet

a) Adress …

b) Telefonnummer …

c) Faxnummer …

d) E-postadress …

e) Referensnummer …

2. Kontaktperson i den begärande staten

a) Adress (om annan) …

b) Telefonnummer (om annat) …

c) Faxnummer (om annat) …

d) E-postadress (om annan) …

e) Språk

3. Anmodad centralmyndighet …

Adress …

4. Uppgifter om den sökande

a) Efternamn …

b) Förnamn …

c) Född den … (dd/mm/åååå)

eller

a) Det offentliga organets namn …

5. Uppgifter om den eller de personer för vilka underhållsbidrag söks eller ska betalas till

 Personen är densamma som den sökande som anges i punkt 4

a) b) i) Efternamn …

Förnamn …

Född den … (dd/mm/åååå)

ii) Efternamn …

Förnamn …

Född den … (dd/mm/åååå)

iii) Efternamn …

Förnamn …

Född den … (dd/mm/åååå)

6. Uppgifter om den underhållsskyldige [1]

 Personen är densamma som den sökande som anges i punkt 4

a) b) Efternamn …

c) Förnamn …

d) Född den … (dd/mm/åååå)

7. Detta formulär för översändande rör och åtföljs av en ansökan enligt

 Artikel 10.1 a

 Artikel 10.1 b

 Artikel 10.1 c

 Artikel 10.1 d

 Artikel 10.1 e

 Artikel 10.1 f

 Artikel 10.2 a

 Artikel 10.2 b

 Artikel 10.2 c

8. Följande handlingar bifogas ansökan:

a) Med avseende på en ansökan enligt artikel 10.1 a

och i enlighet med artikel 25:

 Det fullständiga avgörandet (artikel 25.1 a).

 Ett sammandrag eller ett utdrag av avgörandet, som upprättats av behörig myndighet i ursprungsstaten (artikel 25.3 b) (i förekommande fall).

 Handlingar som fastställer att avgörandet är verkställbart i ursprungsstaten och, om en administrativ myndighet har meddelat avgörandet, en handling som fastställer att kraven enligt artikel 19.3 är uppfyllda, såvida inte den berörda staten, i enlighet med artikel 57, har gett till känna att avgöranden som fattas av dess administrativa myndigheter alltid uppfyller dessa krav (artikel 25.1 b) eller om artikel 25.3 c är tillämplig.

 Om motparten har uteblivit eller inte varit företrädd vid förfarandet i ursprungsstaten, en eller flera handlingar som, i förekommande fall, antingen intygar att motparten vederbörligen har underrättats om förfarandet och haft möjlighet att yttra sig, eller vederbörligen har underrättats om avgörandet och haft möjlighet att bestrida eller överklaga det på faktisk och rättslig grund (artikel 25.1 c).

 Om det behövs, en handling som visar utestående fordringar med uppgift om beräkningsdatum (artikel 25.1 d).

 Om det behövs, en handling innehållande information för att göra beräkningarna i fråga, om avgörandet innefattar automatisk indexjustering (artikel 25.1 e).

 Om det behövs, handlingar som visar i vilken omfattning sökanden har fått kostnadsfritt rättsligt bistånd i ursprungsstaten (artikel 25.1 f).

i enlighet med artikel 30.3:

 Det fullständiga avtalet om underhållsbidrag (artikel 30.3 a).

 En handling som fastställer att det berörda avtalet om underhållsbidrag är verkställbart som ett avgörande i ursprungsstaten (artikel 30.3 b).

Eventuella andra handlingar som bifogas ansökan (till exempel en handling enligt artikel 36.4, om så krävs):

…

…

b) Med avseende på en ansökan enligt artikel 10.1 b, c, d, e och f och artikel 10.2 a, b eller c, följande antal kompletterande handlingar (utöver formuläret för översändande och själva ansökan) i enlighet med artikel 11.3:

 Artikel 10.1 b …

 Artikel 10.1 c …

 Artikel 10.1 d …

 Artikel 10.1 e …

 Artikel 10.1 f …

 Artikel 10.2 a …

 Artikel 10.2 b …

 Artikel 10.2 c …

Namn: … (texta)

Datum: … (dd/mm/åååå)

Centralmyndighetens behöriga företrädare

[1] I enlighet med artikel 3 i konventionen avses med underhållsskyldig varje enskild person som är eller påstås vara skyldig att betala underhållsbidrag.

--------------------------------------------------

BILAGA 2

Formulär för bekräftelse av mottagande enligt artikel 12.3

MEDDELANDE OM SEKRETESS OCH SKYDD AV PERSONUPPGIFTER

Personuppgifter som samlats in eller översänts enligt konventionen får endast användas i de syften för vilka de samlats in eller översänts. Varje myndighet som behandlar sådana uppgifter ska säkerställa sekretess för sådana uppgifter i enlighet med nationell lag.

I enlighet med artikel 40 ska en myndighet inte lämna ut eller bekräfta uppgifter som samlats in eller översänts i enlighet med denna konvention om den bedömer att detta skulle kunna äventyra en persons hälsa, säkerhet eller frihet.

 En bedömning avseende förbud mot utlämnande har gjorts av en centralmyndighet i enlighet med artikel 40.

1. Anmodad centralmyndighet

a) Adress …

b) Telefonnummer …

c) Faxnummer …

d) E-postadress …

e) Referensnummer …

2. Kontaktperson i den anmodade staten

a) Adress (om annan) …

b) Telefonnummer (om annat) …

c) Faxnummer (om annat) …

d) E-postadress (om annan) …

e) Språk …

3. Begärande centralmyndighet …

Kontaktperson …

Adress …

…

4. Den anmodade centralmyndigheten bekräftar mottagande den … (dd/mm/åååå) av formuläret för översändande från den begärande centralmyndigheten (referensnummer …, daterat … (dd/mm/åååå)) avseende följande ansökan enligt

 Artikel 10.1 a

 Artikel 10.1 b

 Artikel 10.1 c

 Artikel 10.1 d

 Artikel 10.1 e

 Artikel 10.1 f

 Artikel 10.2 a

 Artikel 10.2 b

 Artikel 10.2 c

Sökandens efternamn …

Efternamn på den eller de personer för vilka underhållsbidrag söks eller ska betalas till …

…

…

Den underhållsskyldiges efternamn …

5. Inledande åtgärder som vidtagits av den anmodade centralmyndigheten:

 Ansökan är fullständig och under behandling

 Se den bifogade statusrapporten för ansökan

 En statusrapport för ansökan kommer att följa senare

Vänligen tillhandahåll följande kompletterande uppgifter och/eller handlingar:

…

…

Den anmodade centralmyndigheten vägrar att behandla denna ansökan, då det är uppenbart att kraven i denna konvention inte är uppfyllda (artikel 12.8). Beslutsskälen

   framgår av ett bifogat dokument

 kommer att framgå av ett dokument som tillhandahålls senare

Den anmodade centralmyndigheten ber den begärande centralmyndigheten att informera om eventuella förändringar av ansökans status.

Namn: … (texta)

Datum: … (dd/mm/åååå)

Centralmyndighetens behöriga företrädare

--------------------------------------------------