Resolution om uppföljningen av Lissabonstrategin

(2003/C 308/08)

1. BAKGRUND

1.1 Rådgivande EES-kommittén består av företrädare för viktiga socioekonomiska intressen i de arton EES-staterna. Kommittén fungerar som ett språkrör för arbetstagare och arbetsgivare samt för organisationer som företräder andra intressen i dessa länder, och den ingår i EES:s institutionella struktur.

1.2 Följande resolution om uppföljningen av Lissabonstrategin antogs vid Rådgivande EES-kommitténs elfte sammanträde den 20 mars 2003 i Bryssel. Föredragande var Peter J. Boldt från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Katarina Sætersdal från Eftas rådgivande kommitté.

2. LISSABONSTRATEGIN

2.1 De som ifrågasätter Lissabonstrategins betydelse måste ta två viktiga aspekter i beaktande: Länder som inte deltar i satsningen på att skapa den mest konkurrenskraftiga kunskapsbaserade ekonomin i världen kan komma att väljas bort av investerare. Dessutom är konkurrenskraftiga ekonomier en förutsättning för att vi skall få fler och bättre arbetstillfällen och kunna stärka den europeiska sociala modellen. Därför riktar EES arbetsmarknadsparter och andra företrädare för det civila samhället en uppmaning till EES-länderna att arbeta vidare med och trappa upp satsningarna för att genomföra Lissabonstrategin.

2.2 Lissabonstrategin leder till en starkare union och ger unionen möjlighet att ta på sig en ledarroll globalt. Strategin är rätt väg även för den utvidgade Europeiska unionen. Den ger ett mervärde i och med det samordnade, övergripande och ömsesidigt förstärkande angreppssättet. Tidigare erfarenheter - tio år med den inre marknaden, fem år med den europeiska sysselsättningsstrategin, fyra år med den tredje fasen av EMU och det första året med euron - visar att unionen kan ro i land ambitiösa reformer. Reformer har inom många områden redan varit drivkraften bakom tillväxt och ny sysselsättning på marknader som är flexibla, starka och öppna.

2.3 EES- och Efta-länderna har förklarat att de tillmäter Lissabonstrategin stor betydelse. I en skrivelse som Eftas ordförande, Norges premiärminister Kjell Magne Bondevik, sände den 18 februari till rådets ordförande, Greklands premiärminister Konstantinos Simitis, bekräftas att EES- och Eftastaterna värdesätter ett nära samarbete med EU och ser fram emot att finna ytterligare samarbetsformer för att uppnå Lissabonstrategins viktiga målsättningar.

2.4 Om unionen skall kunna förändras under det här decenniet krävs större tillväxtpotential. Åtgärder som höjer sysselsättningen och förbättrar produktiviteten behövs därför. Det har visserligen skett framsteg på nästan alla områden som täcks av Lissabonstrategin, men detta har över lag inte skett tillräckligt snabbt och tillräckligt samordnat för att vi skall få de resultat som stats- och regeringscheferna enades om för tre år sedan.

2.5 Lissabonstrategin har också en makroekonomisk dimension. Huvudproblemet när det gäller att nå strategiska mål har varit en långsam ekonomisk tillväxt, låg produktivitetsutveckling och fallande investeringsnivåer. Denna svaga resultatutveckling har gjort det svårare att nå Lissabonstrategins kortsiktiga mål.

2.6 Rådgivande EES-kommittén håller med om att Lissabonstrategin måste fortsätta att lägga grunden för nya möjligheter för kommande generationer.

3. EUROPA BEHÖVER FÖRETAG SOM TAR SOCIALT ANSVAR, SOCIAL SAMMANHÅLLNING SAMT MILJÖVÄNLIG PRODUKTION OCH KONSUMTION

3.1 Rådgivande EES-kommittén uppmanar företagen att ta sitt sociala ansvar på allvar, det vill säga undersöka miljövänliga produktionsalternativ, respektera mänskliga rättigheter, inbegripet ILO:s grundläggande arbetsnormer, ge arbetstagare möjlighet till livslångt lärande och delta i satsningarna för att höja forsknings- och utvecklingsintensiteten i Europa.

3.2 Den europeiska erfarenheten visar att social sammanhållning, social dialog, trepartssamarbete och fungerande sociala nätverk är centrala delar av den europeiska modellen som är viktiga för anpassbarheten och produktivitetsökningar och för att skapa en miljö som är socialt stabil och öppen för både företag och medborgare.

3.3 EES-Efta bekräftar att EU måste se till att ansvaret för miljön integreras i alla politikområden: från utnyttjandet av naturresurser, inbegripet energibesparingar, till skyddet av den biologiska mångfalden och atmosfären.

3.4 Sådana satsningar måste ske så fort som möjligt med tanke på den förestående utvidgningen av EU och EES.

4. UTVIDGNINGEN OCH LISSABONSTRATEGIN

4.1 EES-avtalet, som undertecknades för tio år sedan, fyller fortfarande väl sin funktion i och med att det svarar mot de mål som ursprungligen fastställdes. Avtalet tillämpas inom ett område som har förändrats i och med att EG-fördraget ändrades på viktiga punkter i Maastricht och Amsterdam och i och med Lissabonstrategin. Alla dessa förändringar påverkar den inre marknadens funktion.

4.2 Lissabonstrategin kommer att utgöra ett stöd för de tio länder som ansluter sig till unionen 2004 i deras strävan efter att uppnå fortsatt gynnsamma ekonomiska framtidsperspektiv och framtida tillväxt, att höja sysselsättningen, stärka den sociala sammanhållningen och förbereda övergången till en kunskapsbaserad ekonomi. Trots de senaste årens framsteg står de tio anslutningsländerna inför en stor utmaning när det gäller att bidra till att Lissabonmålen uppnås. Alla anslutningsländer blir tvungna att satsa ytterligare på att bidra till att genomföra det strategiska Lissabonmålet.

4.3 Anslutningsländerna har redan nått långt i övergången till marknadsekonomi. De är redan relativt väl integrerade när det gäller internationell handel, och ansträngningarna att få ekonomierna att fungera bättre har över lag slagit väl ut. Det är emellertid uppenbart att det krävs ytterligare ansträngningar om den utvidgade unionen skall nå det strategiska Lissabonmålet.

4.4 De utmaningar som anslutningsländerna och kandidatländerna står inför skiljer sig emellertid inte i grunden från de nuvarande medlemsstaternas, även om de generellt är mer omfattande. Dessa länder har framför allt lägre sysselsättningsgrad och större arbetslöshet, medan konkurrensen fortfarande generellt sett är relativt begränsad.

5. DEN ÖPPNA SAMORDNINGSMETODEN FÖR LISSABONSTRATEGIN

5.1 Den nya öppna samordningsmetoden är en viktig och integrerad del av Lissabonstrategin.

5.2 Den nya öppna samordningsmetoden innebär ett skifte från traditionella regleringar, direktiv och beslut som integreras i EES-avtalet mot bakgrund av deras relevans för EES. Den nya öppna samordningsmetoden innebär att man i ökad omfattning använder riktlinjer, kvantitativa och kvalitativa indikatorer, metod- och resultatjämförelser och fasta tidtabeller för att nå målen. De stater som ingår i EES-Efta medverkar redan nu i egenskap EES-medlemmar i flera initiativ. En stor del av Lissaboninitiativen genomförs emellertid med hjälp av nya instrument som EES-Efta-länderna inte omfattas av.

5.3 Med hjälp av de strukturella indikatorer som kommissionen använder för att övervaka och bedöma framstegen inför Europeiska rådets vårmöte jämför man utvecklingen i EU-länderna och ger även en jämförelse med USA och Japan. Det märks tydligt att man inriktar sig på medlemsstaternas resultat. När det gäller vissa indikatorer har emellertid USA och EES-Efta-länderna bättre resultat än de flesta EU-länder. Kommissionen skulle därför kunna dra nytta av att studera förutsättningarna i andra områden. Det kan finnas liknande metod- och resultatjämförelser och exempel på bra metoder från handelsparter i tredje land som är värdefulla att ta del av.

5.4 Enligt resultattavlan över internationell konkurrenskraft "The World Competitiveness Scoreboard 2002" var Finland, Luxembourg och Nederländerna de mest konkurrenskraftiga länderna i världen efter USA. Danmark låg på sjätte plats och de andra EU-länderna låg på placeringar från 10-36. De blivande medlemsstaterna Estland och Ungern rankades högre än de minst konkurrenskraftiga av de nuvarande medlemsstaterna. Lissabonmålet inför 2010 kommer ändå att bli en större utmaning för anslutningsländerna. Detta innebär inte att det blir enkelt för de nuvarande medlemsstaterna att följa Lissabonagendan. Det nuvarande EES med 18 medlemsstater bör anstränga sig fullt ut för att placera sig främst bland världens framgångsrikaste länder på området. På så sätt pressar man genomsnittsnivån uppåt.

5.5 Medelvärdet för produktiviteten per arbetad timme är ungefär detsamma i EU-15 som i USA, men det kommer att sjunka något efter utvidgningen. Utrymmet för förbättringar är emellertid betydligt större i de nya medlemsstaterna, vilket innebär att produktivitetsökningar kanske inte utgör ett problem om den allmänna ekonomiska tillväxten sätter fart.

6. SYSSELSÄTTNING

6.1 Kommissionen konstaterar att trots den ökade arbetslösheten till följd av nedgången finns det starka signaler om att reformer de senaste fem åren har medfört stora strukturella förändringar av arbetsmarknaden i många länder i Europa, dock inte i alla. Resultaten varierar dock betydligt och reformerna har inte varit tillräckligt genomgripande i alla medlemsstaterna.

6.2 Det finns också stora skillnader när det gäller att ge arbetskraften de yrkeskunskaper som behövs för att bära upp en kunskapsbaserad ekonomi och när det gäller att öka inte bara antalet arbetstillfällen utan också deras kvalitet, två avgörande faktorer för att höja produktiviteten.

6.3 Arbetsmarknadens parter i EES-Efta stödjer en fokusering på livslångt lärande som omfattar hela Europa för att ge människor ökade möjligheter i en kunskapsbaserad ekonomi. I och med att befolkningarna åldras och yngre generationer får en allt högre utbildningsnivå måste det finnas möjligheter för alla åldersgrupper om nivån på arbetstagarnas kvalifikationer och kompetens skall kunna höjas på ett betydande sätt. Livslångt lärande kan bidra till att skapa ett inkluderande samhälle och till att främja lika möjligheter. De strukturella indikatorerna för sysselsättning och arbetslöshet i EES-Efta-länderna har bra värden i samtliga fall, och Island har särskilt bra värden för indikatorer avseende livslångt lärande. Genom att använda den öppna samordningsmodellen kan man dra lärdomar med hjälp av goda exempel från EES-Efta-länderna.

7. REFORMER AV MARKNADERNA FÖR VAROR, TJÄNSTER OCH KAPITAL

7.1 Den inre marknaden har till stora delar fungerat väl under det senaste decenniet. Inom vissa delar har de positiva effekterna varit mindre påtagliga. Det är därför som Lissabonstrategin är inriktad mot områden som tjänster, offentlig upphandling, transport, energi, finansiella tjänster och ändring av konkurrensregler och vissa skatteregler. Det har dock träffats överenskommelser om stora reformer inom många av dessa områden under de senaste tolv månaderna.

7.2 Det som nu utgör en risk - till skillnad från situationen vid Europeiska rådet i Barcelona - är inte att det saknas beslut på europeisk nivå, utan snarare att medlemsstaterna inte genomfört och tillämpat de regler och den nya politik som man kommit överens om. Detta innebär att unionen fortfarande måste arbeta för att den inre marknadens potential utnyttjas fullt ut på många områden av central betydelse. Varje EES-land måste anstränga sig mer för att genomföra de åtgärder man kommit överens om, på vederbörligt sätt och inom fastställd tidsfrist.

7.3 Flera av de strukturella indikatorerna visar effekterna av reformer inom den inre marknaden, bland annat åtgärder för att motverka handelshinder och för att reformera marknaderna. EES-Efta-staterna har avsevärt högre prisnivåer än de femton medlemsstaterna i EU, men Norge har lägre prisnivåer både vad gäller telekommunikationer och elektricitet. Att minska det statliga stödet är ett viktigt mål i strategin. Det statliga stödet i Norge ligger emellertid på en betydligt högre nivå än i EU.

8. KUNSKAP, INNOVATIONER OCH DYNAMIK I NÄRINGSLIVET

8.1 Kunskap, innovation och dynamik i näringslivet är avgörande för att öppna nya möjligheter för tillväxt, stimulera konkurrensen och lösa gemensamma problem såsom sjukdomar och klimatförändringar med nya och effektivare metoder. Många av unionens kunskapsintensiva näringar drabbas hårt av de rådande förhållandena och företag och näringslivet i sin helhet bromsas fortfarande av regelverk som är krångliga och ofullbordade. Företag investerar inte tillräckligt i kunskap och innovationer. Frågan om det föreslagna gemenskapspatent - där unionens vilja att satsa på innovationer ställs på prov - kan snart komma att lösas.

8.2 Värdet av forskning och utveckling blir begränsat om resultaten inte leder till nya produkter och metoder. FoU måste skapa värden och arbetstillfällen. Ramvillkor och initiativ för att främja kommersialisering av forskning och utveckling är därför av avgörande betydelse.

8.3 Trots de nuvarande begränsningarna i de nationella budgetarna borde alla EES-länder skapa förutsättningar för ökade offentliga och privata investeringar i utbildning, forskning och en kunskapsbaserad ekonomi, vilket är avgörande för tillväxten på medellång och lång sikt. Det behövs incitament i skatte- och regelsystemen och konkurrens för att få privata ekonomiska satsningar att följa dessa prioriteringar. Den nya utmaningen när det gäller konkurrenskraften ligger i att bygga broar mellan kunskap och marknad och skapa ett innovationsfrämjande klimat. Det krävs ett angreppssätt som är mer samordnat och enhetligt, för att de europeiska företagen skall kunna dra nytta av nya möjligheter, skapa arbetstillfällen och fungera som tillväxtmotor.

9. SLUTSATSER

9.1 Rådgivande EES-kommittén anser att Lissabonstrategin särskilt bör inriktas på hållbar utveckling i ekonomiskt, ekologiskt och socialt hänseende. Vi har en vision om ett övergripande reformprogram. Framstegen har hittills varit otillfredsställande och Rådgivande EES-kommittén uppmanar alla parter som har ansvar för att förverkliga en sådan vision att ta de steg som behövs för att den skall bli verklighet. De strategiska Lissabonmålen kan inte uppnås om inte regeringarna i EES och arbetsmarknadens parter samarbetar fullt ut. Den sociala dialogen bör fullföljas beslutsamt i hela EES och i anslutningsländerna.

9.2 Det är viktigt med en konstruktiv inställning till företagens sociala ansvar för att skapa en social sammanhållning i ekonomin som stimulerar tillväxt och möjligheter på ett hållbart sätt. Det måste finnas bred tillgång till livslångt lärande, vilket bidrar till att skapa ett inkluderande samhälle och till att främja lika möjligheter. Det är avgörande att man även fortsättningsvis lägger tyngdpunkten på en sysselsättningsstrategi för fler och bättre arbetstillfällen.

9.3 Villkor som stimulerar innovationer och entreprenörskap är avgörande för att nystartade och etablerade företag skall utvecklas positivt i Europa. Vi önskar att skickliga innovatörer och entreprenörer väljer Europa när de står inför valet av lokalisering av de företag som skall föra ut produkterna på marknaden.

9.3.1 Det finns en ovilja att ta risker och att belöna innovatörer. För de som försöker och misslyckas är de negativa konsekvenserna stora. Europa behöver bli mindre fientligt inställd till entreprenörer.

9.3.2 Myndigheter i Europa skulle kunna främja kontakter mellan företag och skolor för att väcka entreprenörsandan hos Europas ungdomar.

9.3.3 Villkoren för att använda forskningsresultat från universitet och högskolor i kommersiellt syfte kan förbättras. Kontakterna mellan företag och forskarsamhällen är otillräckliga.

9.3.4 För att förbättra villkoren för kommersialisering och innovationer föreslår Rådgivande EES-kommittén att man tar hänsyn till följande:

- Vi bör prioritera en minskning av de hinder för innovation och entreprenörskap i företag och branscher som utgörs av lagar och regler.

- Vi borde se över tillgången till såddkapital i Europa.

- Kommersialisering inom universitet och högskolor bör främjas genom att man garanterar äganderätten till innovationer och patent och därmed även intäkterna från nya varor och tjänster.

- Vi behöver ge incitament snarast möjligt för att främja privat riskkapital för nystartade företag. De privata kapitalmarknaderna behöver incitament för att främja kommersialisering och skapa nya företag.

- Nätverk för företagsänglar efter amerikansk modell borde också bli vanligare i Europa. Dessa nätverk hjälper till att utnyttja innovationer och entreprenörskap i kommersiellt syfte.

- Kommersialisering kan stödjas genom väl fungerande infrastrukturer. Utbyte av goda erfarenheter för att stödja s.k. företagskuvöser är ett exempel.