Resolution av rådgivande EES-kommittén

av den 26 juni 2002

om styresformer och företagens sociala ansvar i en globaliserad värld

(2003/C 67/05)

1. Bakgrund

1.1 Den rådgivande EES-kommittén består av företrädare för de viktigaste socioekonomiska intressegrupperna i de arton EES-staterna. Kommittén fungerar som ett språkrör för arbetstagare, arbetsgivare och andra aktörer i det organiserade civila samhället i dessa länder och ingår i EES:s institutionella struktur.

1.2 Följande resolution om Styresformer och företagens sociala ansvar i en globaliserad värld antogs vid den rådgivande EES-kommitténs 10:e sammanträde den 26 juni 2002 i Egilsstadir, Island. Föredragande var Åse Erdal från Eftas rådgivande kommitté och Uno Westerlund från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén.

2. Från ett europeiskt styrelseskick till nya europeiska styrelseformer

2.1 Den globalisering av marknaden som har ägt rum under de senaste årtiondena har förändrat det sätt på vilket samhällena styrs. I korthet kan man säga att det parlamentariska styrelseskicket delvis har ersatts av "avtalsbaserade" styresformer. Denna utveckling är uppenbar på alla nivåer, såväl lokal, regional, nationell, europeisk som global nivå.

2.2 Det klassiska statsskicket (government) bygger på en institutionell hierarki samt regler och bestämmelser. De nya styrelseformerna kännetecknas av ett styrelsesätt (governance) där grupper eller individer från olika institutioner, organisationer, organ och företag på olika nivåer arbetar i nätverk eller offentligt - privata partnerskap. På basis av dialoger, förhandlingar och överläggningar utformar de avtal och kontrakt som utgör de avgörande ramarna för det framtida beslutsfattandet(1).

2.3 Avtalsbaserade styresformer är särskilt utvecklade i Europeiska unionen där många aspekter av suveräniteten har överförts till gemenskapsnivå.

2.4 De avtalsbaserade styresformerna kringgår delvis de traditionella parlamentariska och demokratiska samhällen som har existerat i Europa under det senaste seklet. I stället styrs samhällena i allt högre grad på basis av juridiska kontrakt i enlighet med vad som anges i gemenskapslagstiftningen och under övervakning av Europeiska kommissionen.

2.5 Forskare hävdar att det traditionella begreppet demokrati upphörde att existera år 1992 då det skedde en övergång från ett nationellt styrelseskick till avtalsbaserade styrelseformer som bygger på förhandlingar. Under det senaste årtiondet har man övergått från ett konstitutionellt system där de nationella folkvalda församlingarna dominerade till ett samarbets- och organisationsbaserat system med reglerande styresformer på internationell nivå.

2.6 Den skepsis som förekommer gentemot de europeiska styresformerna kan bero på medborgarnas misstro mot Europeiska unionens sätt att fungera utgående från avtal. Det finns större tilltro till nationalstatens traditionella funktionssätt och till utformningen av dess styrelseskick, troligen därför att medborgarna tror att ansvarsförhållandena i dessa strukturer är tydligare.

2.7 Europeiska kommissionen har genom sin ordförande Romano Prodi tagit upp frågan om den europeiska demokratin och hur den fungerar, varför den inte fungerar bättre samt vilka framtidsutsikter den har. Kommissionen belyser den känsla av missnöje och utanförskap som många européer känner inför Europeiska unionen. Trots de resultat som unionen har åstadkommit råder det stor osäkerhet om unionens roll i dag och den roll den eftersträvar liksom om dess geografiska gränser, politiska mål och hur den delar befogenheter med medlemsstaterna.

2.8 Den rådgivande EES-kommittén uppskattar att kommissionen har tagit upp dessa frågor. EES-kommittén konstaterar dock att kommissionen i sin vitbok om styrelseformer inte diskuterar de underliggande problem som hänger samman med dessa.

2.9 Fem politiska principer ligger till grund för kommissionens arbete om styrelseformer: öppenhet, delaktighet, tydlig ansvarsfördelning, effektivitet och konsekvens. Unionen bör ha dessa principer som riktlinjer för hur man använder de befogenheter som unionen har fått av sina medborgare och för hur man genomför förändringar. Ett underliggande antagande är att mycket kan åstadkommas med hjälp av reformer inom ramen för de nuvarande fördragsbestämmelserna. Å andra sidan erkänner man allmänt att det i viss mån är konstlat att behandla reformen av styrelseformerna inom EU separat från den bredare debatt om Europas framtid som inleddes i Nice, eftersom dessa processer utgör två sidor av samma mynt.

2.10 EES-kommittén stöder dessa fem principer, och betonar att de omfattar de element som vanligen förknippas med principerna om demokrati och öppenhet.

3. Nya styrelseformer i EU och deras följder för EES

3.1 Allmänna följder för EES

3.1.1 EU:s föresats att förbättra de europeiska styrelseformerna kan mycket väl starta en våg av styrelsereformer i hela Europa. Eftas EES-länder samt EES påverkas oundvikligen av sådana reformer. Det är uppenbart att all slags förnyelse av de politiska processerna och beslutssystemen i unionen får följder för EES. Ny gemenskapslagstiftning som berör inre marknaden måste införlivas i EES-avtalet, varför det sätt på vilket beslut fattas i unionen liksom lagstiftningens kvalitet, effektivitet och tydlighet påverkar EES. Dessutom bör strävan efter större öppenhet och offentlighet inom EU också sträcka sig till samarbetet med EES.

3.1.2 Den rådgivande EES-kommittén ber Europeiska kommissionen att särskilt överväga de följder förändringarna i EU:s politiska processer sannolikt kommer att få för EES:s funktionssätt.

3.2 Större engagemang och öppenhet

3.2.1 Offentlighet och debatt

3.2.1.1 En förutsättning för demokrati är att medborgarna kan delta i den politiska diskussionen. För att kunna göra detta måste de ha tillgång till tillförlitlig information och även ha möjlighet att noga granska de olika skedena i den politiska processen. Den rådgivande EES-kommittén välkomnar därför kommissionens förslag att vidta åtgärder för att ge bättre insyn i och information om EU-institutionernas arbetsmetoder. Ju öppnare EU-politiken är desto enklare är det för allmänheten, arbetsmarknadens parter, organisationerna i det civila samhället och andra politiska aktörer i Europa att delta i utformningen och genomförandet av gemenskapsmål och -gemenskapsåtgärder samt att förstå dem i full utsträckning och bedöma dem rättvist.

3.2.1.2 Arbetsmetoderna inom EES-samarbetet ger inte mycket insyn och allmänheten har mycket begränsad tillgång till EES-dokument. Detta gör det inte lättare för allmänheten att få insikt i EES-avtalet eller att förstå hur det fungerar. EES-kommittén efterlyser därför större insyn i EES samt en översyn av de regler och riktlinjer som gäller allmänhetens tillgång till EES-dokument. Dessutom borde man i större utsträckning involvera icke-statliga aktörer, såsom arbetsmarknadens parter, i arbetet inom EES.

3.2.1.3. Samtidigt kan man konstatera att de politiska aspekterna i anslutning till EES-avtalet och avtalets följder på nationell, regional och lokal nivå inte framhålls tillräckligt tydligt i Eftas EES-länder. En juridisk och "icke-politisk" syn på EES-avtalet påverkar negativt insikten i EU-frågor på alla politiska nivåer och därigenom också den demokratiska debatt som förs om dessa frågor.

3.2.2 Lokala och regionala aktörer

3.2.2.1 I vitboken om styrelseformerna i EU önskar kommissionen att de lokala och regionala aktörerna skall delta aktivare i utformningen av politiken på gemenskapsnivå och efterlyser ett närmare samarbete vid genomförandet av gemenskapslagstiftningen. I vitboken betonas särskilt de europeiska sammanslutningarna av regionala och lokala myndigheter samt Europeiska unionens regionkommitté. Sammanslutningarna av lokala och regionala myndigheter i Eftas EES-länder skulle genom sitt medlemskap i Europeiska kommuners och regioners råd få mer att säga till om vid utformningen av gemenskapspolitiken om deras europeiska paraplyorganisation får ökat inflytande.

3.2.2.2 Vid den tidpunkt då man förhandlade om EES-avtalet existerade dock inte Regionkommittén ännu, varför det i avtalet inte ingår några bestämmelser om ett samarbete mellan lokala och regionala aktörer på EES-nivå. Den rådgivande EES-kommittén noterar att det i EES-avtalet saknas bestämmelser om samarbete mellan lokalt och regionalt folkvalda företrädare på EES-nivå. Sådana bestämmelser skulle vara till stor nytta eftersom de lokala och regionala myndigheterna ansvarar för genomförandet och tillämpningen av en stor del av EES-lagstiftningen.

3.2.2.3 I vitboken om styrelseformerna i EU föreslår Europeiska kommissionen att man inför trepartsavtal mellan europeiska, nationella, regionala och lokala myndigheter, vilket skulle göra genomförandet av gemenskapslagstiftningen mer flexibelt. Införandet av sådana nya förfaranden kommer att göra avsaknaden av lämpliga bestämmelser om samarbete mellan lokala och regionala aktörer på EES-nivå till ett ännu större problem.

3.2.3. Det civila samhället

3.2.3.1 Att engagera medborgarna i alla nivåer av den politiska beslutsprocessen är en av de centrala målsättningarna för kommissionen. Enligt vitboken om styrelseformer bör detta inflytande utövas via det civila samhällets organisationsliv och arbetsmarknadsparterna inom ramen för ett strukturerat samrådsförfarande. Den rådgivande EES-kommittén ställer sig entydigt bakom detta, men vill samtidigt betona att det finns ett omedelbart behov av att definiera den civila dialogen och de kvalitativa och kvantitativa kriterierna för representativitet samt att göra en tydlig åtskillnad mellan den "civila dialogen" och den "sociala dialogen".

3.2.3.2. Kriterierna för representativitet då organisationer väljs ut till den civila dialogen måste definieras för att garantera öppenhet och ett demokratiskt urvalsförfarande. EES-kommittén stöder de kriterier som fastställts av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och som europeiska organisationer måste uppfylla för att kunna väljas(2).

3.2.3.3 EES-kommittén stöder kommissionens förslag att upprätta en databas på Internet med uppgifter om det civila samhällets organisationer i syfte att förbättra insynen och skapa struktur i dialogen mellan institutionerna. För de aktörer i det civila samhället i Eftas EES-länder som är medlemmar i paraplyorganisationer i EU kommer ett effektivare samråd att innebära större möjlighet att göra sin röst hörd i frågor som berör EES.

3.2.4 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs roll

3.2.4.1 I vitboken om styrelseformer framhålls Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs (EESK) nya roll som en bro mellan EU-institutionerna och det organiserade civila samhället. Kommissionen uppmanar också kommittén att spela en aktivare roll i utformningen av politiken (se ändringarna i artikel 257 i Nice-fördraget).

3.2.4.2. EESK är det forum där den civila dialogen institutionaliseras. Kommittén stärker kontinuerligt sin roll som forum för dialog och samråd och ser detta som ett effektivt sätt att i sitt arbete även integrera de delar av det organiserade civila samhället som för närvarande inte företräds i kommittén. Kommittén organiserar redan offentliga hearingar och andra evenemang i detta syfte.

3.2.4.3 Tack vare "osmosförfarandet" kan medlemmarna i Eftas rådgivande kommitté delta i alla skeden av EESK:s arbete i egenskap av observatörer och på så sätt få tillträde till utformningen av EU-politiken. Det här är ett exempel på ett mycket fruktbart och pragmatiskt samarbete med EES, som den rådgivande EES-kommittén starkt stöder.

3.2.5. Arbetsmarknadens parter

3.2.5.1 EES-kommittén fäster stor vikt vid att arbetsmarknadsparternas särskilda roll i det civila samhället blir kristallklar. Man välkomnar därför att kommissionen i vitboken tydligt nämner denna särskilda roll och arbetsmarknadsparternas särskilda inflytande. Arbetsmarknadsparternas uppgift inom ramen för den sociala dialogen är ett utmärkt exempel på ett effektivt genomförande av styrelseprinciperna på gemenskapsnivå. Den europeiska sociala dialogen har i det närmaste lagstiftande befogenheter i enlighet med artiklarna 137 och 138 i EG-fördraget. Den definieras tydligt vad gäller deltagare, befogenheter och förfaranden och har närmast lagstiftande karaktär(3). Dess särprägel härrör från deltagarnas särskilda befogenheter och ansvar, vilka utövar sin roll självständigt. Därför kan inte deras roll och ansvar överföras till andra politikområden eller aktörer. Av denna anledning vill kommittén än en gång påpeka att man bör göra en tydlig åtskillnad mellan begreppen "social dialog" och "civil dialog".

3.2.5.2 Arbetsmarknadsorganisationerna i Eftas EES-länder är medlemmar i de europeiska arbetsgivarorganisationerna Unice och CEEP samt i Europeiska fackliga samorganisationen (EFS). Som medlemmar i dessa organisationer deltar de direkt i sektorsöverskridande förhandlingar i anslutning till den sociala dialogen, vilket ger dem en unik möjlighet att påverka sociallagstiftningen i EU och EES-länderna. Detta är särskilt viktigt för de länder som inte är medlemmar i EU men som är tvungna att följa gemenskapslagstiftningen.

3.2.6 Effektivare och öppnare samråd

3.2.6.1 I vitboken efterlyser kommissionen "en bättre struktur för samråd och dialog" och framhåller att det är nödvändigt att alla EU-institutioner och nationella myndigheter i högre grad tillämpar samråd när det gäller EU-politiken i syfte att komplettera beslutsfattandet i institutionerna. EES-kommittén betonar att det är viktigt att man ställer upp klara kriterier och på så sätt garanterar representativiteten och legitimiteten hos de organisationer som kommissionen rådfrågar.

3.2.6.2 En ny samrådskultur i Europeiska kommissionen skulle ge medborgarna, arbetsmarknadsparterna, de lokala och regionala myndigheterna, organisationerna i det civila samhället och andra aktörer i Eftas EES-länder större möjlighet att höras i samband med EU:s beslutsprocess. Den rådgivande EES-kommittén uppmanar de nationella myndigheterna i Eftas EES-länder att stödja ett motsvarande aktivt deltagande av olika EES/Efta-aktörer i beslutsfattandet för att aktörernas ståndpunkter skall komma till kännedom och tas i beaktande i kommissionens samrådsprocesser.

3.3 Bättre kvalitet på politiken, lagstiftningen och resultaten

3.3.1 Förenklad lagstiftning

3.3.1.1 Kommissionen har förbundit sig att inrikta sina lagstiftningsförslag på väsentligheter, och ge ökat utrymme för tillämpningsföreskrifter för de tekniska detaljerna i förslagen. Dessutom skall ett program inledas för att förenkla gemenskapslagstiftningen ytterligare och uppmuntra medlemsstaterna att förenkla sina genomförandebestämmelser. Den rådgivande EES-kommittén stöder vitbokens förslag att förenkla och påskynda EU:s lagstiftningsprocess, eftersom gemenskapsbestämmelserna blir allt mer invecklade och ibland har en tendens att ytterligare komplicera nationella bestämmelser i stället för att förenkla och harmonisera dem. Den rådgivande EES-kommittén uppmanar Eftas EES-länder att noggrant följa kommissionens arbete och att förenkla sina genomförandebestämmelser.

3.3.2 Kombinera politiska instrument

3.3.2.1 De senaste åren har icke-bindande lagstiftning (soft law) och icke-bindande integration kompletterat EU:s traditionella rättsliga harmonisering. Det har skett en tydlig förskjutning från traditionella förordningar, direktiv och beslut - som med tanke på hur de påverkar EES-avtalet skall integreras i EES-lagstiftningen - till nya politiska instrument som riktlinjer, rekommendationer, mekanismer för samreglering och den öppna samordningsmetoden. Dessa instrument kan inte utan vidare införlivas i rättsligt bindande avtal som EES-avtalet. Eftersom kommissionen har för avsikt att i ökad utsträckning använda olika former av politiska instrument som komplement till lagstiftning, måste man överväga hur dynamiken i EES-avtalet kan upprätthållas. För att säkerställa en parallell utveckling och lika konkurrensvillkor inom hela EES-området uppmanar den rådgivande EES-kommittén Eftas EES-länder att beakta den icke-rättsliga utvecklingen inom EU eftersom denna kan påverka den inre marknaden eller olika kompletteringsåtgärder.

3.3.3 Tillsynsmyndigheter

3.3.3.1 Kommissionen önskar att det skapas fler tillsynsmyndigheter på sektorsnivå, med väl definierade uppgifter, enligt samma mönster som EMEA(4) och Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet. Målsättningen är att förbättra det sätt på vilket regler tillämpas och verkställs inom unionen. Den rådgivande EES-kommittén understryker hur viktigt det är att Eftas EES-länder kan garanteras medlemskap i nya tillsynsmyndigheter som berör EES och delta i arbetet med att ställa upp villkor för deras verksamhet.

3.3.3.2 Den rådgivande EES-kommittén förespråkar dock viss försiktighet när det gäller att inrätta oberoende tillsynsmyndigheter på EU-nivå. Innan en ny myndighet inrättas bör det finnas bevis för att den kommer att skapa ett tydligt mervärde och inte leda till ökad byråkrati och obefogade kostnader.

3.3.4 Expertgrupper

3.3.4.1 Allmänheten hyser inte stort förtroende för unionens expertgrupper, vilket dels beror på att systemet är så komplicerat, dels på att informationen om hur de fungerar är så bristfällig. Kommissionen kommer att utveckla riktlinjer för att förbättra insynen i och utvidga debatten om hur systemet med expertgrupper fungerar. Målsättningen är att öka allmänhetens förtroende för hur beslutsfattare använder experternas rekommendationer.

3.3.4.2 Artikel 99 i EES-avtalet reglerar den fas där beslut förbereds och beslutsunderlag utarbetas i EES:s beslutsprocess. Enligt denna artikel skall kommissionen informellt be om expertutlåtanden från Eftas EES-länder på samma sätt som den får expertutlåtanden från gemenskapens sakkunniga när den planerar ny lagstiftning inom områden som regleras av EES-avtalet. Den rådgivande EES-kommittén uppmanar å ena sidan kommissionen att använda artikel 99 i EES-avtalet till fullo och å andra sidan de nationella myndigheterna i Eftas EES-länder att samarbeta aktivt med kommissionen när det gäller hur artikel 99 används.

3.3.4.3. Den rådgivande EES-kommittén är mycket positiv till större öppenhet när det gäller hur experthjälp används och påverkar beslutsfattandet i EU, eftersom det ger allmänheten i EES-länderna större möjligheter att granska expertgruppernas arbete. Den rådgivande kommittén stöder också kommissionens avsikt att göra det möjligt för allmänheten att ta del av expertutlåtanden. Samtidigt uppmanar den rådgivande EES-kommittén Eftas EES-länder att säkerställa ett kompetent och aktivt deltagande i samtliga kommissionskommittéer där de har rätt att delta.

3.3.5 Säkerställa att gemenskapsrätten genomförs och tillämpas i ökad utsträckning på nationell nivå

3.3.5.1 I EES-länderna är det myndigheternas vilja och förmåga att säkerställa att reglerna införlivas och genomförs effektivt, till fullo och i tid, som i slutänden avgör vilken genomslagskraft reglerna för den inre marknaden får. Kommissionens försök att förstärka granskningen av möjliga överträdelser av gemenskapsrätten inom EU:s medlemsstater kan leda till att även EES- och Efta-staterna i ökad utsträckning kommer att granskas av Eftas övervakningsmyndighet.

3.3.5.2 Eftas EES-länder skulle kunna bidra till att förbättra kunskapen om gemenskapsrätten och EES-lagstiftningen både bland jurister, domstolar och allmänhet. Det skulle leda till förbättrad kvalitet på genomförandet och tillämpningen av lagstiftningen. Den rådgivande EES-kommittén uppmanar Eftas EES-länder att delta i det utbyte av välfungerande metoder för genomförandebestämmelser, som EU har föreslagit, för att kunna förbättra kvalitet och hastighet när det gäller genomförande och tillämpning av lagstiftningen.

3.3.5.3 Det är inte bara företag som i ökande utsträckning påverkas av lagstiftning rörande den inre marknaden, utan även nationella, regionala och lokala myndigheter. Detta gäller framför allt bestämmelser om offentligt stöd och konkurrensfrågor. Det finns inte tillräcklig information och kunskap om denna utveckling, vilket ofta leder till att myndigheter i alltför begränsad omfattning tillämpar sådana bestämmelser. Därför uppmanar kommittén nationella myndigheter att vidta åtgärder för att förbättra denna situation.

3.4 Tydligare mål för politiken och institutionerna

3.4.1 Gemenskapsmetoden

3.4.1.1 Kommissionen anser att unionen måste förnya gemenskapsmetoden för att kunna genomföra bättre politiska beslut. Samtidigt bör nya åtgärder för samråd och deltagande samt större öppenhet när det gäller experthjälp och förbättrad konsekvensanalys leda till att kommissionen använder sin politiska initiativrätt mer målinriktat och selektivt.

3.4.1.2 Ett återupptagande av gemenskapsmetoden skulle helt klart vara fördelaktigt för Eftas EES-länder med tanke på att EES-avtalet utgår från att gemenskapsmetoden är den viktigaste beslutsprocessen inom gemenskapen.

3.4.2. Kommitté enligt kommittéförfarande

3.4.2.1 Det åligger normalt kommissionen att bära huvudansvaret för att genomföra politik och lagstiftning genom att anta tillämpningsförordningar och beslut. Enligt vitboken bör kommissionens villkor för att anta dessa genomförandeåtgärder granskas. I de fall besluten fattas gemensamt av rådet och Europaparlamentet skall de båda institutionerna ha samma ansvar för att övervaka genomförandet, men kommissionen måste ta fullt ansvar för verkställandet. En enkel rättslig mekanism bör göra det möjligt för lagstiftarna att jämföra kommissionens åtgärder med de principer och politiska riktlinjer som har antagits i lagstiftningen. Det skulle innebära att den befintliga kommissionsorganisationen, framför allt regleringskommittén och förvaltningskommittén, skulle bli föråldrad.

3.4.2.2 Tanken på att minska eller till och med gradvis avveckla den formella organisationen med kommittéer enligt kommittéförfarandet skulle få omfattande följder för Eftas EES-länder. Enligt bestämmelserna i artikel 100 har EES-avtalet varit nyckeln till Eftas deltagande i många av dessa kommittéer. För Eftas EES-länder är deltagandet i gemenskapens kommittéförfarande ett mycket viktigt sätt att utbyta åsikter och information med sakkunniga inom EU:s medlemsstater och kommissionen. Den rådgivande EES-kommittén stöder tanken på att Eftas EES-länder deltar i EU:s kommittéer enligt kommittéförfarandet och uppmanar EU att se till att dessa länders åsikter beaktas om det kommer till stånd en reform av kommittéförfarandet.

4. Företagens styresformer och sociala ansvar

4.1 Företagens sociala ansvar har blivit en allt viktigare fråga i takt med att attityden mot företagens roll i samhället förändras och att oron för globaliseringens konsekvenser ökar. Fackföreningar, icke-statliga organisationer, media, allmänhet och även företag blir alltmer medvetna om och intresserade av hur företagen uppträder både vad gäller socialt ansvar och miljöhänsyn. Det ställs ökade krav på att företag hålls ansvariga för hur deras verksamhet påverkar miljö och samhälle, nationellt och internationellt. Uppmärksamheten på företagens sociala ansvar har lett till uppmaningar om rekommendationer eller bindande regler när det gäller många aspekter av företagens agerande.

4.2 Alla samhällen är beroende av att det finns lönsamma och konkurrenskraftiga företag som skapar arbetstillfällen och välstånd och som bidrar till att bevara och utveckla de samhällen de är verksamma inom. Detta utgör den centrala kärnan i företagens ansvar. Globaliseringen och internationaliseringen har dock lett till att företagens ansvarsområde utvidgats. Det är inte längre enbart de finansiella resultaten som räknas utan också hur dessa resultat har tillkommit. Uppmärksamheten riktas både mot företagens agerande och mot deras lönsamhet. Denna ökade medvetenhet speglas i många internationella företags verksamhet. Genom strategier och program tar de aktivt sitt sociala ansvar i de samhällen och på de platser där de har verksamhet. Den idéella och kooperativa sektorn ger också värdefulla bidrag till utvecklingen, både ekonomiskt och socialt.

4.3 På det internationella planet har företagens sociala ansvar sedan flera år varit en viktig fråga inom ramen för de internationella organisationernas arbete. Internationella arbetsorganisationen (ILO) har fastställt viktiga standarder genom sina grundläggande arbetsnormer, OECD har följt upp detta initiativ med sina riktlinjer för multinationella företag, och FN har som en följd av globaliseringen behandlat frågor i samband med Kofi Annans Global Compact-initiativ. Sist, men inte minst, ställer kommissionen genom grönboken frågan om det även behövs ramvillkor på EU-nivå för att främja företagens sociala ansvarstagande.

4.4 Den rådgivande EES-kommittén välkomnar kommissionens grönbok, som har gett upphov till en kritisk debatt om hur företagens sociala ansvar kan främjas och skapat ökad medvetenhet om denna fråga. Kommissionens initiativ bör ses i förhållande till det strategiska mål som EU själv angav vid toppmötet i Lissabon: Att bli "världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning". Den rådgivande EES-kommittén återupprepar förslaget från Eftas rådgivande kommitté att Efta-delen av EES-samarbetet, inklusive alla 18 EES-länderna, bör anta samma strategiska mål.

4.5 Företagens sociala ansvar måste ses som ett långsiktigt åtagande och en strategisk investering som liksom lönsamhet är en förutsättning för företagens hållbarhet. Kofi Annan, FN:s generalsekreterare, menar att företagen inser att när marknaderna globaliseras måste detta leda till att även deras sociala ansvar globaliseras, både som begrepp och i det praktiska genomförandet. Han är övertygad om att företagen upptäcker att det i slutänden gynnar dem att uppträda ansvarfullt.

4.6 I grönboken ställer kommissionen frågan om ett nytt europeiskt ramverk för företagens sociala ansvar. Företagen är en del av samhället och har sin verksamhet i en social miljö som skapas av lagar och kollektivavtal, vilka reglerar arbetsmarknaden, förenar båda parters intresse och skyddar arbetstagarna. Detta accepteras av alla berörda parter och utgör grunden för företagens sociala ansvar i Europa, utan att påverka den rättsliga ramen (miljö- och socialpolitik) negativt.

4.7 Mot bakgrund av de föreliggande sociala ramvillkoren handlar det i Europa i första hand om att skapa ett sådant psykologiskt klimat att företagens sociala ansvar får sin givna plats. Den europeiska nivån är en lämplig plattform för erfarenhetsutbyte om framgångsrika initiativ som gäller företagens sociala ansvar och för att skapa medvetenhet hos företagen själva om att det sociala ansvaret måste beaktas i deras strategier.

4.8 Frivilliga åtgärder - inklusive sådana som förhandlats fram - är en av grundprinciperna i företagens sociala ansvar. Det vore olämpligt att upprätta detaljerade obligatoriska europeiska ramvillkor. Enhetliga detaljerade standarder för socialt ansvar medför en risk att företag, särskilt småföretag och företag inom den sociala ekonomin, tvingas in i en "korsett". Företagen bör få möjlighet att utveckla skräddarsydda, branschspecifika och effektiva lösningar som är anpassade till situationen i det enskilda fallet. Allmänna europeiska principer som arbetats fram av arbetsmarknadens parter skulle kunna bidra till en större spridning av sådana åtgärder för företagens sociala ansvar som redan införts av flera företag. Därför är den rådgivande kommittén entydigt positiv till att arbetsmarknadsparterna fördjupar enskilda aspekter av företagens sociala ansvar, exempelvis på området för hälsa och säkerhet på arbetsplatsen eller för främjande av lika möjligheter. EU:s specifika syn på företagens sociala ansvarstagande skulle kunna utvecklas inom ramen för gemensamma initiativ och frivilliga överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter. Kommissionen skulle kunna uppmuntra partnerskap mellan de viktigaste aktörerna för företagens sociala ansvar och därmed främja insyn, enhetlighet och bästa lösningar på detta område.

4.9 Den rådgivande EES-kommittén påpekar den speciella roll företag har som tillhandahåller tjänster av allmänt intresse med socialt och miljömässigt ansvar liksom ansvar för att tillhandahålla tjänster, exempelvis dricksvatten, inom vissa geografiska områden.

4.10 EES-kommittén understryker vikten av samstämmighet mellan inställningen till företagens sociala ansvar och till företagens agerande i övrigt när det gäller rättsliga instrument eller strategier inom EU. Den översyn av kommissionens direktiv för offentlig upphandling som pågår, utformningen av kommissionens meddelanden om sociala och miljömässiga aspekter på offentlig upphandling och förslagen om miljöansvar är särskilt relevanta aspekter i detta sammanhang. Den rådgivande kommittén föreslår också en översyn av bestämmelserna för offentligt stöd till utveckling av ansvar både för miljön och för sociala frågor.

5. Sammanfattning av slutsatser och rekommendationer

5.1 Den rådgivande EES-kommittén välkomnar kommissionens arbete rörande styrelseformerna i EU och stöder de fem principerna om goda styrelseformer som kommissionen föreslår, eftersom de omfattar de element som vanligen förknippas med principerna om demokrati och öppenhet. EES-kommittén noterar dock att vitboken inte tar upp de underliggande problemen i samband med styrelseformerna, bland annat övergången från ett parlamentariskt till ett avtalsbaserat styrelseskick i samhället. EES-kommittén understryker att all förnyelse av de politiska processerna och beslutssystemen inom gemenskapen får konsekvenser för EES-länderna, eftersom gemenskapslagstiftning som berör EES måste införlivas i EES-avtalet.

5.2 Större engagemang och öppenhet är en av hörnstenarna i goda styresformer. Därför välkomnar den rådgivande EES-kommittén förslaget om öppnare arbetsmetoder i de europeiska institutionerna och efterlyser ökad insyn och större engagemang av icke-statliga aktörer även i EES-samarbetet.

5.3 EES-kommittén betonar att arbetsmarknadens parter har en viktig roll och stort ansvar. Arbetsmarknadsparternas uppgift inom ramen för den sociala dialogen är ett utmärkt exempel på styrelseprinciperna på gemenskapsnivå. Därför bör den sociala dialogen erkännas som en viktig del i byggandet av det framtida Europa.

5.4 EES-kommittén stöder helhjärtat kommissionens plan att rådfråga det civila samhällets organisationer på den politiska beslutsprocessens alla nivåer och välkomnar förslaget att anta en uppförandekod för samråd. Det föreligger emellertid ett omedelbart behov av att göra en tydlig åtskillnad mellan "civil dialog" och "social dialog", och att upprätta mätbara representativitetskriterier för urval av de organisationer i det civila samhället som skall delta i den civila dialogen.

5.5 Med tanke på de lokala och regionala aktörernas ökade betydelse i EU noterar EES-kommittén att det saknas bestämmelser i EES-avtalet för samarbete mellan lokala och regionala nivåer inom EES.

5.6 EES-kommittén stöder kommissionens förslag att förenkla den europeiska lagstiftningen och uppmanar Eftas EES-länder att följa kommissionens exempel och förenkla de nationella genomförandebestämmelserna. Eftas EES-länder bör också delta i det utbyte av välfungerande metoder när det gäller genomförandeåtgärder som har föreslagits av EU. Förutom en förenkling efterlyser vi en analys av effekterna och en oberoende utvärdering av alternativa lagstiftningsformer. Kommittén uppmanar Eftas EES-länder att beakta den icke-rättsliga utveckling inom EU som påverkar den inre marknaden i syfte att säkerställa en samordning av utvecklingen samt lika konkurrensvillkor inom hela EES-området.

5.7 Den rådgivande EES-kommittén understryker vikten av att Eftas EES-länder tryggar ett medlemskap i nya tillsynsmyndigheter som är relevanta för EES och att de ansvarar för ett kompetent och aktivt deltagande i samtliga kommittéer inom kommissionen som de har rätt att delta i. EES-kommittén uppmanar också EU att se till att de synpunkter som Eftas EES-länder har beaktas vid en eventuell reform av kommittéförfarandet.

5.8 När det gäller globala och europeiska styresformer välkomnar den rådgivande EES-kommittén Europeiska kommissionens grönbok om företagens sociala ansvar som har gett upphov till en kritisk debatt om nya metoder för att främja företagens sociala ansvar och skapat ökad medvetenhet om denna fråga. Grönboken kan på ett avgörande sätt bidra till ett framgångsrikt genomförande av Lissabonstrategin, som EES-kommittén anser att också Efta-sidan av EES-samarbetet bör anta i sin helhet. Företagens sociala ansvar måste ses som ett långsiktigt frivilligt - inklusive framförhandlat - åtagande och en strategisk investering som, i kombination med god ekonomi, bidrar till företagets hållbarhet. Kommissionen skulle kunna uppmuntra partnerskap mellan de viktigaste aktörerna för företagens sociala ansvar och därmed främja insyn, enhetlighet och bästa lösningar på detta område.

(1) Noralv Veggeland: "The EU Deficit of Legitimacy and Democracy: The theoretical debate on conceptualisation", University College Research Report 81/2001.

(2) CES 357/2002 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Styrelseformerna i EU - Vitbok" (KOM(2001) 428 slutlig).

(3) Artiklarna 137 och 138 i EG-fördraget.

(4) Europeiska läkemedelsmyndigheten (i London) utför en teknisk utvärdering av ansökningar för att få läkemedel godkända innan kommissionen fattar beslut.