TILLÄGGSPROTOKOLL Till avtalet mellan Konungariket Belgien, Konungariket Danmark, Republiken Finland, Republiken Grekland, Irland, Republiken Italien, Storhertigdömet Luxemburg, Konungariket Nederländerna, Republiken Portugal, Konungariket Spanien, Konungariket Sverige, Förbundsrepubliken Tyskland, Republiken Österrike, Europeiska Atomenergigemenskapen och IAEA rörande tillämpningen av artikel III.1 och III.4 i fördraget om förhindrande av spridning av kärnvapen (1*) (delgivet med nr KOM(1998) 314) (1999/188/Euratom)

INGRESS

Konungariket Belgien, Konungariket Danmark, Republiken Finland, Republiken Grekland, Irland, Republiken Italien, Storhertigdömet Luxemburg, Konungariket Nederländerna, Republiken Portugal, Konungariket Spanien, Konungariket Sverige, Förbundsrepubliken Tyskland, Republiken Österrike (nedan kallade staterna) och Europeiska atomenergigemenskapen (nedan kallad Euratom) är parter i ett avtal (nedan kallat avtalet om kontroll av kärnämne) mellan staterna, Euratom och Internationella atomenergiorganet (nedan kallat IAEA) rörande tillämpningen av artikel III.1 och III.4 i Fördraget om förhindrande av spridning av kärnvapen, vilket avtal trädde i kraft den 21 februari 1977.

Parterna erkänner världssamfundets önskan att ytterligare stärka åtgärderna för att förhindra spridningen av kärnvapen genom att göra IAEA:s system för kontroll av kärnämne effektivare och mer ändamålsenliga.

Parterna erinrar om att IAEA vid genomförandet av kontroll av kärnämne måste beakta följande krav: Den ekonomiska och tekniska utvecklingen i Euratoms medlemsstater och det internationella samarbetet rörande kärnteknikens fredliga användning får inte hämmas; gällande bestämmelser i fråga om hälsa, säkerhet och fysiskt skydd och övriga säkerhetsbestämmelser måste följas; de enskildas rättigheter måste respekteras; alla försiktighetsåtgärder måste vidtas för att skydda kommersiella, tekniska och industriella hemligheter och annan konfidentiell information som kommer till IAEA:s kännedom.

De åtgärder som beskrivs i detta protokoll skall vidtas så frekvent och med sådan kraft att de överensstämmer med målet att göra IAEA:s kontroll av kärnämne effektivare och mer ändamålsenliga.

Euratom, staterna och IAEA har sålunda enats om följande:

SAMBAND MELLAN PROTOKOLLET OCH AVTALET OM KONTROLL AV KÄRNÄMNE

Artikel 1

Bestämmelserna i avtalet om kontroll av kärnämne skall tillämpas på föreliggande protokoll i den utsträckning de är av betydelse för och förenliga med bestämmelserna i protokollet. Om bestämmelserna i avtalet om kontroll av kärnämne inte stämmer överens med dem i protokollet, skall bestämmelserna i protokollet gälla.

INFORMATIONSSKYLDIGHET

Artikel 2

a) Varje stat skall tillställa IAEA en deklaration innehållande de uppgifter som räknas upp i punkterna i, ii, iv, ix, och x nedan. Euratom skall tillställa IAEA en deklaration innehållande de uppgifter som räknas upp i punkterna v, vi och vii nedan. Var och en av staterna samt Euratom skall tillställa IAEA en deklaration innehållande de uppgifter som räknas upp i punkterna iii och viii nedan.

i) En allmän redogörelse, med uppgifter om var sådan forsknings- och utvecklingsverksamhet relaterad till kärnbränslecykeln bedrivs och som inte innefattar kärnämne, och som finansieras eller står under tillsyn av den berörda staten, eller som bedrivs med särskilt tillstånd av eller för den berörda statens räkning.

ii) De uppgifter som IAEA med sikte på att uppnå bättre effektivitet och ändamålsenlighet förtecknat och fått godkända av den berörda staten och som rör driftsverksamhet av betydelse för kontroll av kärnämne vid anläggningar och på platser utanför anläggningar där kärnämne används regelmässigt.

iii) En allmän beskrivning av varje byggnad på respektive område, inbegripet byggnadens användningsområde och innehåll, om det senare inte omedelbart framgår av beskrivningen. Till beskrivningen skall fogas en karta över området.

iv) En beskrivning av verksamhetens storlek för varje plats med sådan verksamhet som anges i bilaga I till detta protokoll.

v) Exakta uppgifter om geografiskt läge, operativ status och beräknad årlig produktionskapacitet för urangruvor och anrikningsanläggningar för uran och torium i varje stat, samt den aktuella samlade årsproduktionen vid sådana gruvor och anrikningsanläggningar. Euratom skall på IAEA:s begäran lämna uppgift om aktuell årsproduktion för en enskild gruva eller anrikningsanläggning. För lämnandet av dessa uppgifter krävs ingen utförlig bokföring av kärnämne.

vi) Uppgifter om kärnråmaterial som inte uppnått den sammansättning och renhet som krävs för bränsletillverkning eller isotopanrikning, enligt följande:

a) Mängder, kemisk sammansättning, användningsområde eller avsett användningsområde, såväl nukleärt som icke-nukleärt, för sådant material, för respektive plats i staterna där materialet föreligger i mängder över 10 ton uran och/eller 20 ton torium, och för övriga platser, med över 1 ton på varje plats, i form av totalmängden för staterna som helhet i det fall då denna totalmängd överskrider 10 ton uran eller 20 ton torium. För lämnandet av dessa uppgifter krävs ingen utförlig bokföring av kärnämne.

b) Mängder, kemisk sammansättning och bestämmelseort för varje exportleverans från staterna till en stat utanför Euratom av sådant material för vilket användningsområdet angetts som icke-nukleärt och vid mängder som överskrider följande:

1. 10 ton uran per leverans, eller en årlig totalmängd av 10 ton i de fall det är fråga om en serie uranleveranser till samma stat med mindre än 10 ton i varje leverans.

2. 20 ton torium per leverans, eller en årlig totalmängd av 20 ton i de fall det är fråga om en serie toriumleveranser till samma stat med mindre än 20 ton i varje leverans.

c) Mängder, kemisk sammansättning, aktuell förvaringsplats samt användningsområde eller avsett användningsområde för varje importleverans till staterna från någon stat utanför Euratom av sådant material för vilket användningsområdet angetts som icke-nukleärt och vid mängder som överskrider följande:

1. 10 ton uran per leverans, eller en årlig totalmängd av 10 ton i de fall det är fråga om en serie uranleveranser med mindre än 10 ton i varje leverans.

2. 20 ton torium per leverans, eller en årlig totalmängd av 20 ton i de fall det är fråga om en serie toriumleveranser med mindre än 20 ton i varje leverans.

Det föreligger sålunda ingen informationsskyldighet för material avsett för icke-nukleär användning när det väl föreligger i sin icke-nukleära slutanvändningsform.

vii) a) Uppgifter om mängder, användningsområden och förvaringsplatser för kärnämne som är undantagna från kontroll av kärnämne enligt artikel 37 i avtalet om kontroll av kärnämne.

b) Uppgifter om mängder (även i form av uppskattningar) och användningsområden för varje enskild förvaringsplats i fråga om kärnämne som är undantaget från kontroll av kärnämne enligt artikel 36 b i avtalet om kontroll av kärnämne men som ännu inte föreligger i icke-nukleär slutanvändningsform, i de fall mängderna överskrider dem som anges i artikel 37 i avtalet om kontroll av kärnämne. För lämnandet av dessa uppgifter krävs ingen utförlig bokföring av kärnämne.

viii) Uppgifter om var man förvarar eller vidarebehandlar mellan- eller högaktivt plutoniumhaltigt avfall, höganrikat uran eller uran-233 där kontroll av kärnämne har upphört i enlighet med artikel 11 i avtalet om kontroll av kärnämne. Begreppet "vidarebearbetning" i denna punkt innefattar inte ompackning av avfallet eller ytterligare bearbetning där separation av grundämnen inte ingår för lagring eller slutförvaring.

ix) Följande uppgifter om särskild utrustning och icke-nukleärt material som förtecknas i bilaga II:

a) För varje exportleverans från Euratom av utrustning och material av ovannämnt slag: beteckning, mängd, avsedd användningsplats i mottagarstaten samt faktiskt eller planerat exportdatum.

b) På särskild begäran av IAEA, ett bekräftande från mottagarstaten av de uppgifter som lämnats till IAEA av en stat utanför Euratom och som rör exporten av material och utrustning av ovannämnt slag till mottagarstaten.

x) Översiktsplaner för den kommande tioårsperioden rörande utveckling av kärnbränslecykeln (däribland planerad forsknings- och utvecklingsverksamhet relaterad till kärnbränslecykeln) sedan de blivit godkända av de behöriga myndigheterna i den berörda staten.

b) Varje stat skall göra varje rimlig ansträngning för att förse IAEA med följande information:

i) En allmän redogörelse med exakta uppgifter om var sådan forsknings- och utvecklingsverksamhet som är relaterad till kärnbränslecykeln bedrivs i den berörda staten, och som inte innefattar kärnämne och som är speciellt inriktad på anrikning, upparbetning av kärnbränsle eller bearbetning av mellan- eller högaktivt plutoniumhaltigt avfall, höganrikat uran eller uran-233, men som inte finansieras eller står under tillsyn av den berörda staten eller bedrivs med särskilt tillstånd av den berörda staten eller för dess räkning. Begreppet bearbetning av mellan- eller högaktivt plutoniumhaltigt avfall i denna punkt innefattar inte ompackning av avfallet eller bearbetning där separation av grundämnen inte ingår för lagring eller slutförvaring.

ii) En allmän beskrivning av verksamheten, samt uppgift om den person eller det organ som bedriver den verksamhet, på platser utanför ett område vilka angetts av IAEA, som enligt IAEA skulle kunna vara funktionsmässigt förknippad med verksamheten inom detta område. Denna information skall lämnas när IAEA så särskilt begär. Den skall lämnas i samråd med IAEA och utan dröjsmål.

c) På begäran av IAEA skall, i den mån det är av betydelse för kontroll av kärnämne, en stat eller Euratom, eller i tillämpliga fall båda, lämna kompletteringar eller klarlägganden rörande uppgifter som lämnats i enlighet med denna artikel.

Artikel 3

a) Varje stat eller Euratom, eller i tillämpliga fall båda, skall tillställa IAEA de uppgifter som räknas upp i artikel 2 a i, 2 a iii v, 2 a vi a, 2 a vii, 2 a x och 2 b i inom 180 dagar efter det att detta protokoll har trätt i kraft.

b) Varje stat eller Euratom, eller i tillämpliga fall båda, skall årligen senast den 15 maj tillställa IAEA information om hur de uppgifter som avses i punkt a ovan har förändrats under det närmast föregående kalenderåret. Om inga förändringar har inträffat i tidigare lämnade uppgifter, skall varje stat eller Euratom, eller i tillämpliga fall båda, ange detta.

c) Euratom skall årligen senst den 15 maj tillställa IAEA de upgifter som räknas upp i artikel 2 a vi b c och som omfattar närmast föregående kalenderår.

d) Varje stat skall varje kvartal tillställa IAEA de uppgifter som räknas upp i artikel 2 a ix a. Uppgifterna skall lämnas inom 60 dagar efter utgången av respektive kvartal.

e) Euratom och varje stat skall tillställa IAEA de uppgifter som räknas upp i artikel 2 a viii 180 dagar innan vidarebearbetning sker, samt årligen senast den 15 maj uppgifter om de byten av förvaringsplats som skett under närmast föregående kalenderår.

f) Varje stat och IAEA skall träffa överenskommelse om på vilka tidpunkter och hur ofta de uppgifter som räknas upp i artikel 2 a ii skall lämnas.

g) Varje stat skall tillställa IAEA de uppgifter som räknas upp i artikel 2 a ix b inom 60 dagar efter det att IAEA begärt det.

KOMPLETTERANDE TILLTRÄDE

Artikel 4

Följande gäller i samband med genomförandet av kompletterande tillträde i enlighet med artikel 5 i protokollet:

a) IAEA får inte på ett mekaniskt eller systematiskt sätt försöka verifiera de uppgifter som avses i artikel 2; dock skall IAEA äga tillträde till följande platser:

i) Varje plats som avses i artikel 5 a i ii för vilka IAEA bedömer tillträde som nödvändigt för att förvissa sig om att det inte finns odeklarerat kärnämne och odeklarerad verksamhet.

ii) Varje plats som avses i artikel 5 b c för att reda ut frågor om riktigheten och fullständigheten hos de uppgifter som lämnats i enlighet med artikel 2 eller för att reda ut bristande överensstämmelse i sådana uppgifter.

iii) Varje plats som avses i artikel 5 a iii i den utsträckning det är nödvändigt för IAEA att i kontroll av kärnämnesyfte styrka Euratoms, eller i tillämpliga fall en stats, deklaration om att en anläggning eller plats utanför en anläggning, där kärnämne använts regelmässigt, är nedlagt.

b) i) Med undantag av vad som föreskrivs i punkt ii nedan skall IAEA minst 24 timmar i förväg göra en anmälan till den berörda staten om tillträde, eller vid tillträde enligt artikel 5 a eller 5 c då kärnämne är inbegripet, till den berörda staten och Euratom.

ii) För tillträde till platser på ett område som besöks i samband med verifiering av anläggningsbeskrivningar eller i samband med speciella inspektioner eller rutininspektioner på det aktuella området, skall fristen för förhandsanmälan, om IAEA så begär, vara minst två timmar; i undantagsfall får den dock vara kortare.

c) Förhandsanmälan skall vara skriftlig och innehålla de närmare skälen för tillträde och de åtgärder som kommer att vidtas under densamma.

d) Om det uppstår frågor eller framkommer bristande överensstämmelse skall IAEA bereda den berörda staten, och i tillämpliga fall Euratom, tillfälle att klargöra frågorna och den bristande överensstämmelsen och att bidra till att reda ut dem. Sådant tillfälle skall lämnas före en begäran om tillträde, såvida inte IAEA anser att en försening av tillträdet skulle kunna vara till nackdel för det syfte för vilket tillträdet begärs. Under alla omständigheter får IAEA inte dra några slutsatser om frågan eller den bristande överensstämmelsen förrän den berörda staten, och i tillämpliga fall Euratom, har beretts sådant tillfälle.

e) Såvida den berörda staten inte gått med på annat får tillträdet ske bara under ordinarie arbetstid.

f) Den berörda staten, eller både den berörda staten och Euratom vid tillträde enligt artikel 5 a eller 5 c då kärnämne är inbegripet, har rätt att under tillträdet låta IAEA:s inspektörer åtföljas av företrädare för den berörda staten, och i tillämpliga fall av inspektörer från Euratom, såvida inte IAEA:s inspektörer därigenom försenas eller på annat sätt hindras i sin tjänsteutövning.

Artikel 5

Var och en av staterna skall ge IAEA tillträde till följande platser:

a) i) Alla platser inom ett område.

ii) Alla platser som avses i artikel 2 a v viii.

iii) Varje nedlagd anläggning eller varje nedlagd plats utanför en anläggning där kärnämne regelmässigt använts.

b) Alla platser som angetts av den berörda staten i enlighet med artikel 2 a i, 2 a iv, 2 a ix b eller 2 b, utöver dem som avses i punkt a i ovan. Om den berörda staten är ur stånd att lämna sådant tillträde, skall den göra varje rimig ansträngning för att på andra sätt tillmötesgå IAEA:s krav utan dröjsmål.

c) Alla platser som angetts av IAEA, utöver dem som avses i punkterna a och b ovan, i syfte att utföra platsspecifik omgivningsprovtagning. Om den berörda staten är ur stånd att lämna sådant tillträde, skall den göra varje rimlig ansträngning för att tillmötesgå IAEA:s krav genom tillträde till närliggande platser eller på andra sätt utan dröjsmål.

Artikel 6

Vid tillämpningen av artikel 5 får IAEA vidta följande åtgärder:

a) I samband med tillträde enligt artikel 5 a i eller 5 a iii: okulärbesiktning; insamling av omgivningsprov; användning av utrustning för detektering och mätning av strålning; anbringande av sigill eller annan identifikationsmärkning och anordningar specificerat i tilläggsregler som påvisar intrång eller annan manipulation; samt andra tekniskt beprövade objektiva åtgärder, vars användning har godkänts av IAEA:s styrelse och efter samråd mellan IAEA, Euratom och den berörda staten.

b) I samband med tillträde enligt artikel 5 a ii: okulärbesiktning, räkning av poster av kärnämne, oförstörande mätning och provtagning, användning av utrustning för detektering och mätning av strålning, genomgång av dokument med uppgifter om materialets mängder, ursprung och disposition, insamling av omgivningsprovmaterial, samt andra tekniskt beprövade objektiva åtgärder, vars användning har godkänts av IAEA:s styrelse och efter samråd mellan IAEA, Euratom och den berörda staten.

c) I samband med tillträde enligt artikel 5 b: okulärbesiktning, insamling av omgivningsprov, användning av utrustning för detektering och mätning av strålning, genomgång av produktions- och leveransdokument av betydelse för kontroll av kärnämne, samt andra tekniskt beprövade objektiva åtgärder, vars användning har godkänts av IAEA:s styrelse och efter samråd mellan IAEA och den berörda staten.

d) I samband med tillträde enligt artikel 5 c: insamling av omgivningsprov samt, i de fall resultaten inte gör att frågan eller den bristande överensstämmelsen kan redas ut för den plats som IAEA angett i enlighet med artikel 5 c, användande på den aktuella platsen av okulärbesiktning, utrustning för detektering och mätning av strålning samt efter överenskommelse med den berörda staten, och då kärnämne är inbegripet, efter överenskommelse mellan Euratom och IAEA andra objektiva åtgärder.

Artikel 7

a) På begäran av en stat skall IAEA och den berörda staten ombesörja reglerat tillträde inom ramen för detta protokoll i syfte att förhindra att känsliga uppgifter om icke-spridning kommer ut till obehöriga, att uppfylla krav på säkerhet eller fysiskt skydd och att skydda information som för innehavaren är kommersiellt eller på annat sätt känslig. Sådana åtgärder får inte hindra IAEA från att vidta åtgärder som krävs för att få fram trovärdiga garantier för att det inte finns odeklarerat kärnämne och odeklarerat verksamhet på den aktuella platsen, vari ingår att reda ut frågor om riktigheten och fullständigheten hos uppgifter som avses i artikel 2 och reda ut bristande överensstämmelse i fråga om sådana uppgifter.

b) En stat får när den lämnar de uppgifter som avses i artikel 2 underrätta IAEA om de ställen, inom ett område eller en plats, där reglerat tillträde kan vara tillämpligt.

c) I avvaktan på att eventuella nödvändiga tilläggsregler skall träda i kraft får en stat använda sig av reglerat tillträde i överensstämmelse med bestämmelserna i punkt a ovan.

Artikel 8

Ingenting i detta protokoll skall hindra en stat från att ge IAEA tillträde till platser utöver dem som avses i artiklarna 5 och 9 eller från att begära att IAEA skall genomföra kontroller på en viss plats. IAEA skall göra varje rimlig ansträngning för att utan dröjsmål tillmötesgå en sådan begäran.

Artikel 9

Var och en av staterna skall ge IAEA tillträde till platser som IAEA anger för att genomföra omfattande omgivningsprovtagning, men om en stat är ur stånd att lämna sådant tillträde skall den göra varje rimlig ansträngning för att tillmötesgå IAEA:s krav på alternativa platser. Innan IAEA begär sådant tillträde skall användningen av omfattande omgivningsprovtagning och förfarandena för denna ha godkänts av styrelsen, och samråd skall ha ägt rum mellan IAEA och den berörda staten.

Artikel 10

a) IAEA skall underrätta den berörda staten, och i tillämpliga fall Euratom, om

i) de åtgärder som vidtas inom ramen för detta protokoll, inbegripet sådana som rör frågor eller bristande överensstämmelser som den berörda staten, och i tillämpliga fall Euratom, uppmärksammats på av IAEA, inom 60 dagar efter det att IAEA vidtagit åtgärderna,

ii) resultaten av åtgärder som rör frågor eller bristande överensstämmelser som den berörda staten, och i tillämpliga fall Euratom, uppmärksammats på av IAEA, snarast möjligt men under alla omständigheter inom 30 dagar efter det att resultaten har fastställts av IAEA,

b) IAEA skall underrätta den berörda staten och Euratom om de slutsatser om IAEA kommit fram till som ett resultat av de åtgärder som vidtagits inom ramen för detta protokoll. Slutsatserna skall meddelas årligen.

UTNÄMNING AV IAEA-INSPEKTÖRER

Artikel 11

a) i) Generaldirektören skall göra en anmälan till Euratom och staterna varje gång styrelsen godkänner en IAEA-tjänsteman som inspektör för kontroll av kärnämne. Såvida Euratom inte, inom tre månader efter mottagandet av anmälan om styrelsens godkännande, underrättar generaldirektören om att den motsätter sig valet av tjänsteman som inspektör för staterna, skall den inspektör som på detta sätt anmälts till Euratom och staterna anses vara utnämnd för staterna.

ii) Generaldirektören, som handlar på begäran av Euratom eller på eget initiativ, skall omedelbart underrätta Euratom och staterna om han återkallat utnämningen av en tjänsteman till inspektör för staterna.

b) En anmälan som avses i punkt a ovan skall anses ha mottagits av Euratom och staterna sju dagar efter det att IAEA avsänt anmälan med rekommenderat brev till Euratom och staterna.

VISUM

Artikel 12

Var och en av staterna skall, inom en månad efter mottagandet av en begäran om detta, förse den utnämnde inspektören, som anges i begäran, med visum för upprepade in- och utresor och/eller transitresor, där så krävs, för att inspektören skall kunna resa till och stanna på den berörda statens territorium i syfte att fullgöra sina uppgifter. Alla visum som krävs skall vara giltiga under minst ett år och skall förlängas, när så krävs, så att de gäller så länge inspektörens utnämning till inspektör för staterna varar.

TILLÄGGSREGLER

Artikel 13

a) När en stat, eller i tillämpliga fall Euratom eller IAEA, tillkännager att det är nödvändigt att ange i tilläggsregler hur de förfaringssätt som fastställs i detta protokoll skall tillämpas, skall den berörda staten, eller den berörda staten och Euratom, och IAEA avtala om sådana tilläggsregler inom 90 dagar efter ikraftträdandet av detta protokoll, eller, då behovet av sådana tilläggsregler tillkännages efter ikraftträdandet av detta protokoll, inom 90 dagar efter den dag då ett sådant tillkännagivande gjorts.

b) I avvaktan på att eventuella nödvändiga tilläggsregler skall träda i kraft, skall IAEA ha rätt att tillämpa de bestämmelser som fastställs i detta protokoll.

KOMMUNIKATIONSSYSTEM

Artikel 14

a) Var och en av staterna skall tillåta och skydda fri kommunikation i tjänsteärenden mellan IAEA-inspektörer i den berörda staten och IAEA:s huvudkontor och/eller regionkontor, vari ingår bemannad och obemannad överföring av data som registreras av IAEA:s inneslutningsanordning och/eller övervaknings- eller mätutrustning. IAEA skall, i samråd med den berörda staten, ha rätt att utnyttja internationellt etablerade system för direktkommunikation, inbegripet satellitsystem och andra former av telekommunikation som inte är i bruk i den berörda staten. På begäran av en av staterna eller IAEA skall tilläggsreglerna innehålla närmare uppgifter om tillämpningen av denna punkt i den berörda staten i fråga om den bemannade eller obemannade överföringen av data som registreras av IAEA:s inneslutningsanordning och/eller övervaknings- eller mätutrustning.

b) Vid kommunikation och överföring av information enligt punkt a ovan skall vederbörlig hänsyn tas till behovet av att skydda information som för innehavaren är kommersiellt eller på annat sätt känslig samt anläggningsbeskrivningar som av den berörda staten betraktas som särskilt känsliga.

SKYDD AV KONFIDENTIELL INFORMATION

Artikel 15

a) IAEA skall upprätthålla ett rigoröst system för att säkerställa effektivt skydd mot avslöjande av kommersiella, tekniska och industriella hemligheter och annan konfidentiell information som kommer till dess kännedom, däribland sådan information som kommer till IAEA:s kännedom i samband med tillämpningen av detta protokoll.

b) Det system som avses i punkt a ovan skall bland annat innefatta bestämmelser omfattande

i) allmänna principer och därmed förbundna åtgärder för hantering av konfidentiell information,

ii) villkor avseende skydd av konfidentiell information i samband med anställning av personal,

iii) förfaranden som skall tillämpas vid brott eller påstådda brott mot tystnadsplikten.

c) Det system som avses i punkt a ovan skall godkännas och med jämna mellanrum ses över av IAEA:s styrelse.

BILAGOR

Artikel 16

a) Bilagorna till detta protokoll skall utgöra en integrerad del av detsamma. Utom när det gäller ändring av bilagorna I och II, avses med "protokoll" i detta dokument protokollet tillsammans med sina bilagor.

b) Listan över åtgärder som är förtecknade i bilaga I, samt listan över utrustning och material i bilaga II, får ändras av IAEA:s styrelse på inrådan från en öppen arbetsgrupp som består av experter och som är inrättad av IAEA:s styrelse. Varje sådan ändring skall träda i kraft fyra månader efter det att den godkänts av styrelsen.

c) I bilaga III till protokollet anges hur bestämmelser i detta protokoll skall tillämpas av Euratom och staterna.

IKRAFTTRÄDANDE

Artikel 17

a) Protokollet träder i kraft den dag IAEA får en skriftlig anmälan från Euratom och staterna om att deras respektive krav rörande ikraftträdande är uppfyllda.

b) Staterna och Euratom får, när som helst innan protokollet träder i kraft, tillkännage sin avsikt att tillämpa det provisoriskt.

c) Generaldirektören skall omedelbart underrätta IAEA:s samtliga medlemsstater om varje tillkännagivande om provisorisk tillämpning och om ikraftträdande av detta protokoll.

DEFINITIONER

Artikel 18

I detta protokoll avses med

a) forsknings- och utvecklingsverksamhet relaterad till kärnbränslecykeln: den verksamhet som särskilt rör en process eller systemutveckling i fråga om något av följande:

- omvandling av kärnämne,

- anrikning av kärnämne,

- framställning av kärnbränsle,

- reaktorer,

- kritiska anläggningar,

- upparbetning av kärnbränsle,

- behandling (förutom ompackning eller bearbetning som inte omfattar separation av grundämnen, för lagring eller slutförvaring) av mellanaktivt eller högaktivt avfall innehållande plutonium, höganrikat uran eller uran-233.

men inte verksamhet som rör teoretisk eller grundläggande forskning eller forskning och utveckling rörande industriell tillämpning av radioisotoper, tillämpningar inom medicin, hydrologi eller lantbruk, hälso- och miljöeffekter samt förbättrat underhåll.

b) område: den yta som anges av Euratom och en stat i anläggningsbeskrivningen för anläggning, inbegripet stängd anläggning, och i uppgifterna om plats utanför anläggningen där kärnämne regelbundet används, inbegripet stängd plats utanför anläggningen där kärnämne regelbundet användes (detta avser endast platser med högaktiva celler eller där verksamhet relaterad till omvandling, anrikning, bränsleframställning eller upparbetning genomförts). Området skall också omfatta alla installationer som lokaliserats till anläggningen eller platsen för att tillhandahålla eller utnyttja väsentliga tjänster, inbegripet högaktiva celler för bearbetning av bestrålat material som inte innehåller kärnämne, installationer för bearbetning, lagring och omhändertagande av avfall samt byggnader som kan knytas till särskilda föremål angivna av den berörda staten enligt artikel 2 a iv ovan.

c) nedlagd anläggning eller nedlagd plats utanför anläggningen: en installation eller plats där kvarvarande strukturer och den utrustning som krävs för dess användning avlägsnats eller gjorts obrukbar, så att den inte längre används för att lagra och inte längre kan användas för att handha, bearbeta eller använda kärnämne.

d) stängd anläggning eller stängd plats utanför anläggningen: en installation eller plats där verksamheten upphört och kärnämne avlägsnats, men som inte lagts ned.

e) höganrikat uran: uran som innehåller 20 procent eller mer av isotopen uran-235.

f) platsspecifik omgivningsprovtagning: insamling av omgivningsprover (t. ex. luft, vatten, vegetation, jord, strykprover) på och i omedelbar anslutning till en plats som IAEA anger för att det skall kunna dra slutsatser om frånvaron av odeklarerat kärnämne eller kärnverksamhet på den angivna platsen.

g) omfattande omgivningsprovtagning: insamling av omgivningsprover (t. ex. luft, vatten, vegetation, jord, strykprover) på en serie platser som IAEA anger för att det skall kunna dra slutsatser om frånvaron av odeklarerat kärnämne eller kärnverksamhet inom ett omfattande område.

h) kärnämne: varje kärnråmaterial eller speciellt klyvbart material enligt definitionen i artikel XX i stadgarna. Termen kärnråmaterial skall inte tolkas så, att den tillämpas på malm eller gångart. Alla styrelsens avgöranden i enlighet med artikel XX i IAEA:s stadgar efter det att detta protokoll trätt i kraft som utökar förteckningen över material som är att anse som kärnråmaterial eller speciellt klyvbart material skall påverka detta protokoll endast efter det att det godkänts av Euratom och staterna.

i) anläggning: antingen

i) en reaktor, en kritisk anläggning, en omvandlingsanläggning, en tillverkningsanläggning, en anläggning för isotopseparation eller en särskild anläggning för lagring, eller

ii) varje anläggning där kärnämne regelbundet används i mängder om mer än ett effektivt kilogram.

j) plats utanför anläggning: varje installation eller plats som inte är en anläggning och där kärnämne regelbundet används i mängder om ett effektivt kilogram eller mindre.

Hecho en Viena, por duplicado, el veintidós de septiembre de mil novecientos noventa y ocho, en las lenguas alemana, danesa, española, finesa, francesa, griega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca siendo cada uno de estos textos igualmente auténtico, si bien, en caso de discrepancia, harán fe los textos acordados en las lenguas oficiales de la Junta de gobernadores del OIEA.

Udfærdiget i Wien den toogtyvende september nittenhundrede og otteoghalvfems i to eksemplarer på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk med samme gyldighed for alle versioner, idet teksterne på de officielle IAEA-sprog dog har fortrinsstilling i tilfælde af uoverensstemmelser.

Geschehen zu Wien am 22. September 1998 in zwei Urschriften in dänischer, deutscher, englischer, finnischer, französischer, griechischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer, schwedischer und spanischer Sprache, wobei jeder Wortlaut gleichermaßen verbindlich, im Fall von unterschiedlichen Auslegungen jedoch der Wortlaut in den Amtssprachen des Gouverneursrats der Internationalen Atomenergie-Organisation maßgebend ist.

¸ãéíå óôç ÂéÝííç åéò äéðëïýí, ôçí 22ç çìÝñá ôïõ Óåðôåìâñßïõ 1998, óôç äáíéêÞ, ïëëáíäéêÞ, áããëéêÞ, öéíëáíäéêÞ, ãáëëéêÞ, ãåñìáíéêÞ, åëëçíéêÞ, éôáëéêÞ, ðïñôïãáëéêÞ, éóðáíéêÞ êáé óïõçäéêÞ ãëþóóá 7 ôá êåßìåíá óå üëåò ôéò áíùôÝñù ãëþóóåò åßíáé åîßóïõ áõèåíôéêÜ, åêôüò áðü ðåñßðôùóç áðüêëéóçò, ïðüôå õðåñéó÷ýïõí ôá êåßìåíá ðïõ Ý÷ïõí óõíôá÷èåß óôéò åðßóçìåò ãëþóóåò ôïõ Äéïéêçôéêïý Óõìâïõëßïõ ôïõ Äéåèíïýò Ïñãáíéóìïý ÁôïìéêÞò ÅíÝñãåéáò.

Done at Vienna in duplicate, on the twenty second day of September 1998 in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Italian, Portuguese, Spanish and Swedish languages, the texts of which are equally authentic except that, in case of divergence, those texts concluded in the official languages of the IAEA Board of Governors shall prevail.

Fait à Vienne, en deux exemplaires le 22 septembre 1998 en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finnoise, française, grecque, italienne, néerlandaise, portugaise et suédoise; tous ces textes font également foi sauf que, en cas de divergence, les versions conclues dans les langues officielles du Conseil des gouverneurs de l'AIEA prévalent.

Fatto a Vienna in duplice copia, il giorno 22 del mese di settembre 1998 nelle lingue danese, finnico, francese, greco, inglese, italiano, olandese, portoghese, spagnolo, svedese e tedesco, ognuna delle quali facente ugualmente fede, ad eccezione dei testi conclusi nelle lingue ufficiali del Consiglio dei governatori dell'AIEA che prevalgono in caso di divergenza tra i testi.

Gedaan te Wenen op 22 september 1998, in tweevoud, in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Finse, de Franse, de Griekse, de Italiaanse, de Nederlandse, de Portugese, de Spaanse en de Zweedse taal, zijnde alle teksten gelijkelijk authentiek, met dien verstande dat in geval van tegenstrijdigheid de teksten die zijn gesloten in de officiële talen van de IOAE bindend zijn.

Feito em Viena em duplo exemplar, aos vinte e dois de Setembro de 1998 em língua alemã, dinamarquesa, espanhola, finlandesa, francesa, grega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca; todos os textos fazem igualmente fé mas, em caso de divergência, prevalecem aqueles textos que tenham sido estabelecidos em línguas oficiais do Conselho dos Governadores da AIEA.

Tehty Wienissä kahtena kappaleena 22 päivänä syyskuuta 1998 tanskan, hollannin, englannin, suomen, ranskan, saksan, kreikan, italian, portugalin, espanjan ja ruotsin kielellä; kaikki kieliversiot ovat yhtä todistusvoimaisia, mutta eroavuuden ilmetessä on noudatettava niitä tekstejä, jotka on tehty Kansainvälisen atomienergiajärjestön hallintoneuvoston virallisilla kielillä.

Utfärdat i Wien i två exemplar den 22 september 1998 på danska, engelska, finska, franska, grekiska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska språken, varvid varje språkversion skall äga lika giltighet, utom ifall de skulle skilja sig åt då de texter som ingåtts på IAEA:s styrelses officiella språk skall ha företräde.

Por el Gobierno del Reino de Bélgica

For Kongeriget Belgiens regering

Für die Regierung des Königreichs Belgien

Ãéá ôçí êõâÝñíçóç ôïõ Âáóéëåßïõ ôïõ Âåëãßïõ

For the Government of the Kingdom of Belgium

Pour le gouvernement du Royaume de Belgique

Per il governo del Regno del Belgio

Voor de regering van het Koninkrijk België

Pelo Governo do Reino da Bélgica

Belgian kuningaskunnan hallituksen puolesta

För Konungariket Belgiens regering

>Hänvisning till >

Mireille CLAEYS

Por el Gobierno del Reino de Dinamarca

For Kongeriget Danmarks regering

Für die Regierung des Königreichs Dänemark

Ãéá ôçí êõâÝñíçóç ôïõ Âáóéëåßïõ ôïõ Äáíßáò

For the Government of the Kingdom of Denmark

Pour le gouvernement du Royaume de Danemark

Per il governo del Regno di Danimarca

Voor de regering van het Koninkrijk Denemarken

Pelo Governo do Reino da Dinamarca

Tanskan kuningaskunnan hallituksen puolesta

För Konungariket Danmarks regering

>Hänvisning till >

Henrik WØHLK

Por el Gobierno de la República Federal de Alemania

For Forbundsrepublikken Tysklands regering

Für die Regierung der Bundesrepublik Deutschland

Ãéá ôçí êõâÝñíçóç ôçò ÏìïóðïíäéáêÞò Äçìïêñáôßáò ôçò Ãåñìáíßáò

For the Government of the Federal Republic of Germany

Pour le gouvernement de la République fédérale d'Allemagne

Per il governo della Repubblica federale di Germania

Voor de regering van de Bondsrepubliek Duitsland

Pelo Governo da República Federal da Alemanha

Saksan liittotasavallan hallituksen puolesta

För Förbundsrepubliken Tysklands regering

>Hänvisning till >

>Hänvisning till >

Karl BORCHARD Helmut STAHL

Por el Gobierno de la República Helénica

For Den Hellenske Republiks regering

Für die Regierung der Griechischen Republik

Ãéá ôçí êõâÝñíçóç ôçò ÅëëçíéêÞò Äçìïêñáôßáò

For the Government of the Hellenic Republic

Pour le gouvernement de la République hellénique

Per il governo della Repubblica ellenica

Voor de regering van de Helleense Republiek

Pelo Governo da República Helénica

Helleenien tasavallan hallituksen puolesta

För Republiken Greklands regering

>Hänvisning till >

Emmanuel FRAGOULIS

Por el Gobierno del Reino de España

For Kongeriget Spaniens regering

Für die Regierung des Königreichs Spanien

Ãéá ôçí êõâÝñíçóç ôïõ Âáóéëåßïõ ôçò Éóðáíßáò

For the Government of the Kingdom of Spain

Pour le gouvernement du Royaume d'Espagne

Per il governo del Regno di Spagna

Voor de regering van het Koninkrijk Spanje

Pelo Governo do Reino de Espanha

Espanjan kuningaskunnan hallituksen puolesta

För Konungariket Spaniens regering

>Hänvisning till >

ad referendum

Antonio Ortiz GARCÍA

Por el Gobierno de Irlanda

For Irlands regering

Für die Regierung Irlands

Ãéá ôçí êõâÝñíçóç ôçò Éñëáíäßáò

For the Government of Ireland

Pour le gouvernement de l'Irlande

Per il governo dell'Irlanda

Voor de regering van Ierland

Pelo Governo da Irlanda

Irlannin hallituksen puolesta

För Irlands regering

>Hänvisning till >

Thelma M. DORAN

Por el Gobierno de la República Italiana

For Den Italienske Republiks regering

Für die Regierung der Italienischen Republik

Ãéá ôçí êõâÝñíçóç ôçò ÉôáëéêÞò Äçìïêñáôßáò

For the Government of the Italian Republic

Pour le gouvernement de la République italienne

Per il governo della Repubblica italiana

Voor de regering van de Italiaanse Republiek

Pelo Governo da República Italiana

Italian tasavallan hallituksen puolesta

För Republiken Italiens regering

>Hänvisning till >

Vincenzo MANNO

Por el Gobierno del Gran Ducado de Luxemburgo

For Storhertugdømmet Luxembourgs regering

Für die Regierung des Großherzogtums Luxemburg

Ãéá ôçí êõâÝñíçóç ôïõ ÌåãÜëïõ ÄïõêÜôïõ ôïõ Ëïõîåìâïýñãïõ

For the Government of the Grand Duchy of Luxembourg

Pour le gouvernement du Grand-Duché de Luxembourg

Per il governo del Granducato di Lussemburgo

Voor de regering van het Groothertogdom Luxemburg

Pelo Governo do Grão-Ducado do Luxemburgo

Luxemburgin suurherttuakunnan hallituksen puolesta

För Storhertigdömet Luxemburgs regering

>Hänvisning till >

Georges SANTER

Por el Gobierno del Reino de los Países Bajos

For Kongeriget Nederlandenes regering

Für die Regierung des Königreichs der Niederlande

Ãéá ôçí êõâÝñíçóç ôïõ Âáóéëåßïõ ôùí ÊÜôù ×ùñþí

For the Government of the Kingdom of the Netherlands

Pour le gouvernement du Royaume des Pays-Bas

Per il governo del Regno dei Paesi Bassi

Voor de regering van het Koninkrijk der Nederlanden

Pelo Governo do Reino dos Países Baixos

Alankomaiden kuningaskunnan hallituksen puolesta

För Konungariket Nederländernas regering

>Hänvisning till >

Hans A.F.M. FÖRSTER

Por el Gobierno de la República de Austria

For Republikken Østrigs regering

Für die Regierung der Republik Österreich

Ãéá ôçí êõâÝñíçóç ôçò Äçìïêñáôßáò ôçò Áõóôñßáò

For the Government of the Republic of Austria

Pour le gouvernement de la République d'Autriche

Per il governo della Repubblica d'Austria

Voor de regering van de Republiek Oostenrijk

Pelo Governo da República da Áustria

Itävallan tasavallan hallituksen puolesta

För Republiken Österrikes regering

>Hänvisning till >

Irene FREUDENSCHUSS-REICHL

Por el Gobierno de la República Portuguesa

For Den Portugisiske Republiks regering

Für die Regierung der Portugiesischen Republik

Ãéá ôçí êõâÝñíçóç ôçò ÐïñôïãáëéêÞò Äçìïêñáôßáò

For the Government of the Portuguese Republic

Pour le gouvernement de la République portugaise

Per il governo della Repubblica portoghese

Voor de regering van de Portugese Republiek

Pelo Governo da República Portuguesa

Portugalin tasavallan hallituksen puolesta

För Republiken Portugals regering

>Hänvisning till >

Álvaro José Costa DE MENDONÇA E MOURA

Por el Gobierno de la República de Finlandia

For Republikken Finlands regering

Für die Regierung der Republik Finnland

Ãéá ôçí êõâÝñíçóç ôçò ÖéíëáíäéêÞò Äçìïêñáôßáò

For the Government of the Republic of Finland

Pour le gouvernement de la République de Finlande

Per il governo della Repubblica di Finlandia

Voor de regering van de Republiek Finland

Pelo Governo da República da Finlândia

Suomen tasavallan hallituksen puolesta

För Republiken Finlands regering

>Hänvisning till >

Eva-Christina MÄKELÄINEN

Por el Gobierno del Reino de Suecia

For Kongeriget Sveriges regering

Für die Regierung des Königreichs Schweden

Ãéá ôçí êõâÝñíçóç ôïõ Âáóéëåßïõ ôçò Óïõçäßáò

For the Government of the Kingdom of Sweden

Pour le gouvernement du Royaume de Suède

Per il governo del Regno di Svezia

Voor de regering van het Koninkrijk Zweden

Pelo Governo do Reino da Suécia

Ruotsin kuningaskunnan hallituksen puolesta

För Konungariket Sveriges regering

>Hänvisning till >

Björn SKALA

Por la Comunidad Europea de la Energía Atómica

For Det Europæiske Atomenergifællesskab

Für die Europäische Atomgemeinschaft

Ãéá ôçí ÅõñùðáúêÞ Êïéíüôçôá ÁôïìéêÞò ÅíÝñãåéáò

For the European Atomic Energy Community

Pour la Communauté européenne de l'énergie atomique

Per la Comunità europea dell'energia atomica

Voor de Europese Gemeenschap voor Atoomenergie

Pela Comunidade Europeia da Energia Atómica

Euroopan atomienergiayhteisön puolesta

För Europeiska atomenergigemenskapen

>Hänvisning till >

Lars-Erik LUNDIN

Por el Organismo Internacional de Energía Atómica

For Den Internationale Atomenergiorganisation

Für die Internationale Atomenergie-Organisation

Ãéá ôïí ÄéåèíÞ Ïñãáíéóìü ÁôïìéêÞò ÅíÝñãåéáò

For the International Atomic Energy Agency

Pour l'Agence internationale de l'énergie atomique

Per l'Agenzia internazionale dell'energia atomica

Voor de Internationale Organisatie voor Atoomenergie

Pela Agência Internacional da Energia Atómica

Kansainvälisen atomienergiajärjestön puolesta

För Internationella atomenergiorganet

>Hänvisning till >

Mohamed ELBARADEI

(1*) Den 8 juni 1998 lämnade rådet sitt godkännande till att kommissionen på Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) vägnar tillträder detta tilläggsprotokoll till avtalet mellan Euratoms tretton kärnvapenfria medlemsstater, Euratom och IAEA (offentliggjort i EGT L 51, volym 21, av den 22 februari 1978, och som IAEA-dokument INFCIRC/193 av den 14 september 1973), liksom ett tilläggsprotokoll till avtalet mellan Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland, Euratom och IAEA (offentliggjort som IAEA-dokument INFCIRC/263 daterat i oktober 1978) och ett tilläggsprotokoll till avtalet mellan Frankrike, Euratom och IAEA (offentliggjort, som IAEA-dokument INFCIRC/290 daterat i december 1981). Samtliga tre tilläggsprotokoll undertecknades av de berörda parterna i Wien den 22 september 1998. Texterna till tilläggsprotokollen finns på följande Internetadress: http://europa.eu.int/en/comm/dg17/nuclear/nuchome.htm

BILAGA I

Förteckning över verksamhet som avses i artikel 2 a iv i protokollet

i) Tillverkning av centrifugrotorrör eller montering av gascentrifuger.

Med centrifugrotorrör menas cylindrar med tunna väggar enligt beskrivningen i punkt 5.1.1 b i bilaga II.

Med gascentrifuger menas centrifuger enligt inledningen till sektion 5.1 i bilaga II.

ii) Tillverkning av diffusionsmembran.

Med diffusionsmembran menas tunna, porösa filter enligt beskrivningen i punkt 5.3.1 a i bilaga II.

iii) Tillverkning eller montering av laserbaserade system.

Med laserbaserade system menas system som innehåller den utrustning som anges i sektion 5.7 i bilaga II.

iv) Tillverkning eller montering av elektromagnetiska isotopseparatorer.

Med elektromagnetiska isotopseparatorer menas den utrustning som anges i punkt 5.9.1. i bilaga II, och som innehåller jonkällor enligt beskrivningen i 5.9.1 a i bilaga II.

v) Tillverkning eller montering av kolonner eller utrustning för extraktion.

Med kolonner eller utrustning för extraktion menas utrustning enligt beskrivningarna i punkterna 5.6.1, 5.6.2, 5.6.3, 5.6.5, 5.6.6, 5.6.7 och 5.6.8 i bilaga II.

vi) Tillverkning av munstycken för aerodynamisk separation eller vortexrör.

Med munstycken för aerodynamisk separation eller vortexrör menas munstycken och rör enligt beskrivningarna i punkterna 5.5.1 respektive 5.5.2 i bilaga II.

vii) Tillverkning eller montering av system för alstring av uranplasma.

Med system för alstring av uranplasma menas system enligt beskrivningen i punkt 5.8.3 i bilaga II.

viii) Tillverkning av zirkoniumrör.

Med zirkoniumrör menas rör enligt beskrivningen i punkt 1.6 i bilaga II.

ix) Framställning eller anrikning av tungt vatten eller deuterium.

Med tungt vatten eller deuterium menas deuterium, tungt vatten (deuteriumoxid) och varje annan deuteriumförening där förhållandet deuterium till väteatomer överskrider 1:5 000.

x) Tillverkning av grafit med kärnteknisk kvalitet.

Med grafit med kärnteknisk kvalitet menas grafit med en renhet högre än 5 ppm borekvivalent och en densitet högre än 1,50g/cm3.

xi) Tillverkning av behållare för bestrålat bränsle.

Med behållare för bestrålat bränsle menas ett kärl för transport och/eller lagring av bestrålat bränsle som ger kemiskt, termiskt och radiologiskt skydd och som leder bort sönderfallsvärme under hantering, transport och lagring.

xii) Tillverkning av reaktorstyrstavar.

Med reaktorstyrstavar menas stavar enligt beskrivningen i punkt 1.4 i bilaga II.

xiii) Tillverkning av kriticitetssäkra tankar och behållare.

Med kriticitetssäkra tankar och behållare menas utrustning enligt beskrivningen i punkterna 3.2 och 3.4 i bilaga II.

xiv) Tillverkning av maskiner för att hugga upp bestrålade bränsleelement.

Med maskiner för att hugga upp bestrålade bränsleelement menas utrustning enligt beskrivningen i punkt 3.1 i bilaga II.

xv) Tillverkning av högaktiva celler.

Med högaktiva celler menas en cell eller ett antal med varandra förbundna celler med en total volym om minst 6 m3 och skärmning som motsvarar minst 0,5 m betong med en densitet om minst 3,2 g/cm3, utrustad för fjärrhantering.

BILAGA II

FÖRTECKNING ÖVER SÄRSKILD UTRUSTNING OCH ICKE-KÄRNTEKNISKT MATERIAL FÖR RAPPORTERING AV IMPORT OCH EXPORT I ENLIGHET MED ARTIKEL 2 a ix

1. REAKTORER MED TILLBEHÖR

1.1 Fullständig kärnreaktor

Kärnreaktorer som kan underhålla och styra en självunderhållande kedjereaktion av kärnklyvning, med undantag för nollenergireaktorer, vilka definieras som reaktorer med en nominell plutoniumproduktion om högst 100 gram per år.

Förklaring

En kärnreaktor omfattar normalt delar inuti reaktorkärlet eller direkt monterade på detta, utrustning för kontroll av effekten i härden, samt komponenter som normalt innehåller eller kommer i kontakt med eller styr det primära kylmedlet i reaktorhärden.

Definitionen är inte avsedd att utesluta reaktorer som rimligen kan tänkas ändras till att producera avsevärt mer än 100 gram plutonium per år. Reaktorer som konstruerats för kontinuerlig drift vid viss högre effekt anses inte som nollenergireaktorer, oavsett hur mycket plutonium de kan producera.

1.2 Reaktortryckkärl

Metalltryckkärl, som kompletta enheter eller som större verkstadstillverkade delar till dem, som är speciellt konstruerade eller iordningställda för att innesluta härden hos en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1.1, och som kan motstå primärkylmedlets drifttryck.

Förklaring

Ett topplock till ett reaktortryckkärl omfattas av punkt 1.2, eftersom det är en större verkstadstillverkad del till ett reaktortryckkärl.

Innanmätet i en reaktor (t. ex. stödben och härdgaller och andra delar inuti tryckkärlet, styrrör för kontrollstavar, värmeskärmar, mellanväggar, styrplåtar för härden, diffusorplåtar etc.) levereras normalt av reaktorleverantören. I vissa fall ingår vissa inre stödkomponenter i tillverkningen av tryckkärlet. Dessa föremål är så viktiga för att göra reaktordriften säker och tillförlitlig (och således också för reaktorleverantörens garantier och ansvar) att det inte kan anses vara praxis att leverera dem i något annat sammanhang än som ett led i det grundläggande leveransavtalet för själva reaktorn. Även om separat leverans av dessa unika, speciellt konstruerade och iordningställda, nödvändiga, stora och dyra föremål inte nödvändigtvis måste anses som utanför området, bedöms dock ett sådant leveranssätt som osannolikt.

1.3 Maskiner för laddning och borttagande av reaktorbränsle

Utrustning för handhavande som särskilt konstruerats eller iordningställts för att ladda eller ta bort bränsle i en kärnreaktor, enligt definitionen i punkt 1.1 ovan, med möjlighet till laddning eller tekniskt avancerade system för positionsbestämning eller inrättning för att möjliggöra komplexa urlastningar av bränsle, exempelvis då direkt sikt eller tillgång till bränslet inte finns.

1.4 Styrstavar för reaktor

Stavar som speciellt konstruerats eller iordningställts för att reglera reaktionshastigheten i en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1.1 ovan.

Förklaring

Detta innefattar förutom den neutronabsorberande delen tillhörande delar för stöd eller upphängning, om dessa levereras separat.

1.5 Tryckrör för reaktor

Rör som är speciellt konstruerade eller iordningställda för att innehålla bränsleelement och primärkylmedel i en reaktor enligt definitionen i punkt 1.1 ovan, vid ett drifttryck om 5,1 MPa eller mer.

1.6 Zirkoniumrör

Zirkoniummetall och legeringar i form av rör eller sammansättningar av rör, i kvantiteter över 500 kg under en tolvmånadersperiod, speciellt konstruerade eller iordningställda för användning i en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1.1 ovan, och i vilka massförhållandet mellan hafnium och zirkonium är mindre än 1:500.

1.7 Primärkylpumpar

Kylpumpar speciellt konstruerade eller iordningställda för att pumpa runt primärkylmedel i en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1.1 ovan.

Förklaring

Speciellt konstruerade eller iordningställda pumpar omfattar avancerade förseglade eller flerfaldigt förseglade system för att förhindra läckage av primärkylmedel, inkapslade pumpar och pumpar med tröghetssystem. Definitionen omfattar pumpar som certifierats enligt NC-1 eller motsvarande standarder.

2. ICKE-KÄRNTEKNISKT MATERIAL FÖR REAKTORER

2.1 Deuterium och tungt vatten

Deuterium, tungt vatten (deuteriumoxid) och alla andra deuteriumföreningar i vilka förhållandet mellan deuterium- och väteatomer överstiger 1:5 000, för användning i en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1.1 ovan, i kvantiteter om mer än 200 kg deuteriumatomer för ett enskilt mottagarland under en tolvmånadersperiod.

2.2 Grafit med kärnteknisk kvalitet

Grafit med en renhet som är högre än 5 ppm borekvivalent och har en densitet högre än 1,50 g/cm3 för användning i en kärnreaktor enligt definitionen i punkt 1.1 ovan, i kvantiteter överstigande 3 x 104 kg (30 ton) för ett enskilt mottagarland under en tolvmånadersperiod.

Anmärkning

För rapporteringsändamål skall regeringen avgöra huruvida export av grafit som uppfyller ovanstående specifikationer är avsedd för användning i en kärnreaktor.

3. ANLÄGGNINGAR FÖR UPPARBETNING AV BESTRÅLADE BRÄNSLEELEMENT, OCH UTRUSTNING SÄRSKILT KONSTRUERAD ELLER IORDNINGSTÄLLD HÄRFÖR

Inledning

Vid upparbetning av bestrålat kärnbränsle separeras plutonium och uran från starkt radioaktiva klyvningsprodukter och övriga transurana grundämmen. Separationen kan ske genom olika tekniska processer. På senare år har dock Purex blivit den vanligaste processen. I Purex upplöser man bestrålat bränsle i salpetersyra, varpå uran, plutonium och klyvningsprodukter separeras genom att lösningsmedlet extraheras med hjälp av en blandning av tributylfosfat i ett organiskt lösningsmedel.

Purexanläggningar liknar varandra till processfunktionerna, bland annat följande: upphuggning av bestrålade bränsleelement, upplösning av bränsle, extraktion ur lösningen och lagring av processvätskor. Där kan också finnas utrustning för termisk spjälkning av urannitrat, omvandling av plutoniumnitrat till oxid eller metall, och omvandling av restvätska innehållande klyvningsprodukter till en form som lämpar sig för långtidsförvaring eller omhändertagande. Exakt typ och sammansättning för utrustning som klarar av dessa funktioner kan dock skilja sig åt mellan olika Purexanläggningar av olika anledningar, bland annat typ och mängd bestrålat bränsle som skall upparbetas, hur det återvunna materialet är tänkt att användas samt vilken säkerhets- och underhållsfilosofi som styrt anläggningens konstruktion.

En anläggning för upparbetning av bestrålade bränseelement omfattar utrustning och komponenter som normalt kommer i direkt kontakt med och direkt styr det bestrålade bränslet och de huvudsakliga procesströmmarna med kärnämne och klyvningsprodukter.

Dessa processer, inbegripet fullständiga system för omvandling av plutonium och framställning av metalliskt plutonium, utmärks av åtgärder för att undvika kriticitet (t. ex. den geometriska utformningen), bestrålning (t. ex. genom skärmning) och toxicitet (t. ex. genom inneslutning).

Utrustning som anses omfattas av frasen "och utrustning särskilt konstruerad eller iordningställd härför" är bland annat följande:

3.1 Maskiner för att hugga upp bestrålat bränsle

Inledning

Denna utrustning slår hål på bränslets inkapsling så att det bestrålade kärnämnet blottläggs för upplösning. Särskilt konstruerade metallskär är vanligast förekommande, även om avancerad utrustning, såsom lasrar, kan användas. Fjärrstyrd utrustning som konstruerats eller iordningställts speciellt för användning i en upparbetningsanläggning enligt definitionen ovan, vars syfte är att skära, hugga eller klippa bestrålade element, knippen eller stavar med kärnbränsle.

3.2 Upplösningskärl

Inledning

Det upphuggna bränslet går normalt vidare till ett upplösningskärl. I dessa kriticitetssäkra behållare upplöses det bestrålade kärnämnet i salpetersyra och de kvarvarande skalen avlägsnas från processflödet.

Kriticitetssäkra behållare (t. ex. med liten diameter, ringformade eller skivformade) som konstruerats eller iordningställts speciellt för användning i en upparbetningsanläggning enligt definitionen ovan, avsedda för upplösning av bestrålat kärnbränsle, som är beständiga mot het, starkt korrosiv vätska och som kan laddas och underhållas med fjärrstyrning.

3.3 Lösningsmedelsextraktion och utrustning härför

Inledning

I lösningsmedelsextraktorer blandas lösningen med bestrålat bränsle från upplösningskärlen med den organiska lösning som används för att separera uran, plutonium och klyvningsprodukter. Utrustning för lösningsmedelsextraktion är vanligtvis konstruerad för att uppfylla strikta driftsparametrar, såsom lång driftstid utan underhåll eller enkel ersättning, enkel drift och reglering, och flexibilitet för variationer i processförutsättningarna.

Speciellt konstruerade eller iordningställda lösningsmedelsextraktorer, såsom fyllkroppskolonner eller pulskolonner, blandare, utfällningskärl eller centrifugalblandare för användning i en anläggning för upparbetning av bestrålat bränsle. Lösningsmedelsextraktorer måste vara beständiga mot salpetersyra. Lösningsmedelsextraktorer tillverkas vanligen med mycket höga krav (inbegripet särskild teknik för svetsning, inspektion, kvalitetssäkring och kvalitetskontroll) i rostfritt stål med låg kolhalt, titan, zirkonium eller andra material av hög kvalitet.

3.4 Kemiska behållare eller lagringstankar

Inledning

Tre huvudsakliga vätskeflöden härrör från extraktionen med lösningsmedel. Behållare och lagringstankar används i vidarebearbetningen av alla tre flödena på följande sätt:

a) Den rena urannitratlösningen koncentreras genom avdunstning och vidarebefordras till en denitreringsprocess där den omvandlas till uranoxid. Denna oxid återanvänds i kärnbränslecykeln.

b) Den starkt radioaktiva lösningen med klyvningsprodukter koncentreras normalt genom indunstning och lagras som vätskekoncentrat. Detta koncentrat kan senare indunstas och omvandlas till en form som lämpar sig för lagring eller omhändertagande.

c) Den rena plutoniumnitratlösningen koncentreras och lagras i väntan på ytterligare processteg. Närmare bestämt är behållare och lagringstankar för plutoniumlösningar konstruerade så att kriticitetsproblem på grund av förändringar i detta processflödes koncentration och form kan undvikas.

Speciellt konstruerade eller iordningställda behållare eller lagringstankar för användning i en anläggning för upparbetning av bestrålat bränsle. Behållarna eller lagringstankarna måste vara korrosionsbeständiga mot salpetersyra. Behållarna eller lagringstankarna tillverkas vanligen i material som rostfritt stål med låg kolhalt, titan, zirkonium eller andra material av hög kvalitet. Behållare eller lagringstankar kan konstrueras för fjärrstyrd drift och underhåll, och ha följande egenskaper för att kontrollera kriticitet:

1) Väggarna eller den inre uppbyggnaden har en borekvivalent på minst 2 %.

2) Den maximala diameten är 175 mm för ett cylindriskt kärl.

3) Den maximala vidden är 75 mm för antingen en skivformig eller ringformad behållare.

3.5 System för omvandling av plutoniumnitrat till plutoniumoxid

Inledning

I de flesta upparbetningsanläggningar innebär slutsteget i processen omvandling av plutoniumnitratlösningen till plutoniumdioxid. De huvudsakliga funktionerna i denna process är följande: lagring och reglering av tillflöde till processen, utfällning och separation av vätska och fast fas, kalcinering, hantering av produkten, ventilation, hantering av avfall samt processtyrning.

Fullständiga system speciellt konstruerade eller iordningställda för omvandling av plutoniumnitrat till plutoniumoxid, i synnerhet sådana som utformats för att undvika kriticitet och strålningseffekter och minimera risker med toxicitet.

3.6 System för omvandling av plutoniumoxid till metalliskt plutonium

Inledning

Denna process, som kan vara relaterad till en upparbetningsanläggning, innebär fluorering av plutoniumdioxid, normalt med starkt korrosiv vätefluorid, för att producera plutoniumfluorid, vilken sedan reduceras med metalliskt kalcium av hög renhet, varvid man får metalliskt plutonium och slagg av kalciumfluorid. De huvudsakliga funktionerna i denna process är följande: fluorering (t. ex. med hjälp av utrustning tillverkad av eller skyddad med ädelmetall), metallreduktion (t. ex. med hjälp av keramiska deglar), avlägsnande av slagg, hantering av produkten, ventilation, hantering av avfall samt processtyrning.

Fullständiga system speciellt konstruerade eller iordningställda för omvandling av plutoniumoxid till metalliskt plutonium, i synnerhet sådana som utformats för att undvika kriticitet och strålningseffekter och minimera risker med toxicitet.

4. ANLÄGGNINGAR FÖR TILLVERKNING AV BRÄNSLEELEMENT

En anläggning för tillverkning av bränsleelement omfattar utrustning som

a) normalt kommer i direkt kontakt med eller som direkt behandlar eller styr produktionsflöden av kärnämmen, eller

b) förseglar kapslingen kring kärnämnet.

5. SÄRSKILT KONSTRUERADE ELLER IORDNINGSTÄLLDA ANLÄGGNINGAR FÖR SEPARATION AV ISOTOPER AV URAN, FÖRUTOM ANALYSINSTRUMENT

Utrustning som anses omfattas av frasen "särskilt konstruerade eller iordningställda anläggningar för separation av isotoper av uran, förutom analysinstrument" inbegriper följande:

5.1 Gascentrifuger samt utrustning och komponenter som är speciellt konstruerade eller iordningställda för användning i gascentrifuger

Inledning

En gascentrifug består normalt av en eller flera tunnväggiga cylindrar mellan 75 mm och 400 mm i diameter, monterade inuti en vakuumkammare, som roteras med hög tangentiell hastighet (ca 300 M/s eller mer) kring en vertikal axel. För att uppnå hög hastighet måste materialen i de roterande komponenterna ha hög specifik hållfasthet, och den roterande delen och dess individuella komponenter måste tillverkas med mycket snäva toleranser så att obalansen minimeras. Till skillnad från andra centrifuger utmärks gascentrifugen för anrikning av uran av att den inuti rotorkammaren har en eller flera roterande skivformiga mellanväggar (bafflar) och en stationär röranordning för till- och frånflöde av UF6-gasen med åtminstone tre separata kanaler, varav två är anslutna till uttagsrör som sträcker sig från rotoraxeln mot rotorkammarens periferi. I vakuumkammaren sitter också ett antal nödvändiga komponenter som inte roterar vilka varken är svårtillverkade eller tillverkade i unika material, även om de är särskilt konstruerade. En centrifuganläggning kräver dock ett stort antal av dessa komponenter, varför kvantiteter kan ge en viktig vägledning om slutanvändning.

5.1.1 Roterande komponenter

a) Fullständiga rotoranordningar

Tunnväggiga cylindrar, eller ett antal med varandra förbundna tunnväggiga cylindrar, tillverkade i ett eller flera av de material med hög specifik hållfasthet som anges i förklaringen till denna sektion nedan. Om de är förbundna, är cylindrarna förbundna med hjälp av flexibla bälgar eller ringar enligt beskrivningen i punkt 5.1.1 c nedan. Om den är i slutmonterat skick är rotorn utrustad med en eller flera inre mellanväggar och topp- eller bottenplattor, enligt beskrivningen i punkt 5.1.1 d e nedan. Den fullständiga anordningen kan dock levereras i delvis monterat skick.

b) Rotorrör

Särskilt konstruerade eller iordningställda tunnväggiga cylindrar med en godstjocklek om 12 mm eller mindre, en diameter om 75 mm till 400 mm, tillverkad i ett eller flera av de material med hög specifik hållfasthet som anges i förklaringen nedan.

c) Ringar eller bälgar

Komponenter som speciellt konstruerats eller iordningställts för att lokalt förstärka eller förbinda ett antal rotorrör. Bälgen är en kort cylinder med en godstjocklek som är 3 mm eller mindre och en diameter mellan 75 mm och 400 mm, har en inklädning och är tillverkad i ett av de material med hög specifik hållfasthet som beskrivs i förklaringen nedan.

d) Mellanväggar (bafflar)

Skivformade komponenter mellan 75 mm och 400 mm i diameter, speciellt konstruerade eller iordningställda för att monteras inuti centrifugens rotorrör, för att isolera frånflödeskammaren från huvudseparationskammaren, och i vissa fall underlätta cirkulationen av UF6-gas inuti rotorrörets huvudseparationskammare, tillverkad i ett av de material med hög specifik hållfasthet som beskrivs i förklaringen nedan.

e) Topp- och bottenplattor

Skivformade komponenter mellan 75 mm och 400 mm i diameter, speciellt konstruerade eller iordningställda för att passa in i rotorrörets ändar, och därigenom innesluta UF6 inuti rotorröret, och i vissa fall som en integrerad beståndsdel förstärka, hålla fast eller innesluta en komponent i det övre lagret (topplatta) eller bära de roterande delarna av motorn och det lägre lagret (bottenplatta), tillverkad i ett av de material med hög specifik hållfasthet som beskrivs i förklaringen nedan.

Förklaring

De material som används för roterande centrifugkomponenter är

a) maråldrat stål som kan ges en brottgräns på 2,05 x 109 N/m2 eller mer,

b) aluminiumlegeringar som kan ges en brottgräns på 0,46 x 109 N/m2 eller mer, eller

c) fibrer eller fiberliknande material med en specifik elasticitetsmodul om 12,3 x 106 m eller mer och en specifik brottgräns om 0,3 x 106 m eller mer. (Specifik elasticitetsmodul är elasticitetsmodulen i N/m2 delad med den specifika tyngden i N/m3; specifik brottgräns är brottgränsen i N/m2 delad med den specifika tyngden i N/m3.)

5.1.2 Statiska komponenter

a) Magnetiskt upphängda lager

Speciellt konstruerade eller iordningställda lageranordningar bestående av en ringformig magnet som är upphängd i ett lagerhus innehållande ett dämpande medium. Lagerhuset tillverkas i ett mot UF6 beständigt material (se förklaringen till punkt 5.2). Magneten är parad med en pol eller en sekundär magnet som är fast på den topplatta som beskrivs i punkt 5.1.1 e. Magneten kan vara ringformad med ett förhållande mellan ytter- och innerdiameter om 1,6:1 eller mindre. Magneten kan vara i en form med ursprunglig permeabilitet om 0,15 H/m eller mer, eller en remanens om 98,5 % eller mer, eller en energiprodukt om 80 kJ/m3 eller mer.

Förutom de vanliga materialegenskaperna är det ett krav att de magnetiska axlarna avviker från de geometriska axlarna inom mycket snäva toleranser (lägre än 0,1 mm) eller att särskilda krav gäller för magnetens homogenitet.

b) Lager/dämpare

Särskilt konstruerade eller iordningställda lager som består av en lagertapp/lagerskålanordning monterad på en dämpare. Lagertappen är normalt en härdad stålstång med ett havklot i den ena änden och en fog med den bottenplatta som beskrivs i punkt 5.1.1 e i den andra änden. Stången kan dock vara upphängd i ett hydrodynamiskt lager. Lagerskålen är kulformad med en halvsfärisk urskålning i en av ytorna. Dessa komponenter levereras ofta separat från dämparen.

c) Molekylarpumpar

Särskilt konstruerade eller iordningställda molekylarpumpar som består av cylindrar som har invändigt maskinbearbetade eller utpressade spiralformade spår och invändigt maskinbearbetade borrningar. Typiska dimensioner är följande: 75 mm till 400 mm innerdiameter, 10 mm eller mer i godstjocklek, och längden lika med eller större än diametern. Spåren har normalt rektangulärt tvärsnitt och är 2 mm djupa eller mer.

d) Motorstatorer

Särskilt konstruerade eller iordningställda ringformade statorer för elektriska flerfasiga växelströmshysteres- (eller växelströmsreluktans-) motorer för synkron drift i vakuum i frekvensomfånget 600 till 2 000 Hz och med en effekt om 50 till 1 000 VA. Statorerna består av flerfaslindning på en laminerad järnkärna med låg effektförlust bestående av tunna lager, normalt 2,0 mm tjocka eller mindre.

e) Centrifugbehållare/tankar

Särskilt konstruerade eller iordningställda komponenter som innehåller gascentrifugens rotorröranordning Behållaren består av en stel cylinder med godstjocklek upp till 30 mm och med precisionsbearbetade ändar med plats för lager och en eller flera flänsar för montering. De maskinbearbetade ändarna är parallella med varandra och vinkelräta mot cylinderns längdaxel med en tolerans om 0,05 grader eller mindre. Behållaren kan också ha bikakestruktur för att hysa flera rotorrör. Behållarna är tillverkade i eller skyddade med material som gör dem beständiga mot UF6.

f) Uttagsrör

Särskilt konstruerade eller iordningställda rör med upp till 12 mm innerdiameter för att tappa av UF6 från centrifugens rotorrör enligt pitårörsprincipen (dvs. med en öppning som vetter mot det perifera gasflödet inuti rotorröret, exempelvis anordnade genom att änden på ett radiellt monterat rör böjs) och som kan anslutas till det centrala systemet för gasuttag. Rören är tillverkade i eller skyddade med ett material som är beständigt mot UF6.

5.2 Särskilt konstruerade eller iordningställda hjälpsystem samt hjälputrustning och hjälpkomponenter for anäggningar för anrikning genom gascentrifugering

Inledning

Hjälpsystem, hjälputrustning och hjälpkomponenter för en anläggning för anrikning genom gascentrifugering är de system som krävs för att mata UF6 till centrifugerna, förbinda de enskilda centrifugerna med varandra i kaskader (eller steg) för att ge successivt högre anrikningsgrad och tappa av slutprodukt och restfraktion av UF6 från centrifugerna, jämte den utrustning som krävs för att driva centrifugerna eller styra anläggningen.

Normalt förångas UF6 från fast form med uppvärmda autoklaver och distribueras i gasform till centrifugerna via kaskadgrenrör. Slutprodukt- och restfraktionsströmmarna med UF6 från centrifugerna leds också via kaskadgrenrör till köldfällor (med en driftstemperatur om ca 203 K [-70 °C]) där de kondenseras innan de överförs till lämpliga behållare för transport eller lagring. Eftersom en anrikningsanläggning består av tusentals centrifuger i kaskader, finns det många kilometer med kaskadgrenrör, med tusentals svetsfogar och avsevärd upprepning av utformningen. Utrustningen, komponenterna och rörsystemen tillverkas med mycket höga krav i fråga om vakuum och renlighet.

5.2.1 System för matning och avtappning av slutprodukt och restfraktion

Särskilt konstruerade eller iordningställda processystem, inbegripet följande:

- Matningsautoklaver, ugnar eller system som används för att överföra UF6 till centrifugkaskaderna med ett tryck på upp till 100 kPa och ett flöde på 1 kg/h eller mer.

- Desublimeringsutrustning (eller kylfällor) som används för att bortföra UF6 från kaskaderna vid ett tryck på upp till 3 kPa. Desublimatorerna kan kylas till 203 K ( - 70 °C) och värmas till 343 K (70 °C).

- Stationer för slutprodukt och restfraktion som används för att överföra UF6 till behållare.

Anläggningen, utrustningen och komponenterna är helt tillverkade i eller klädda med UF6-beständiga material (se förklaring nedan) och tillverkas med mycket höga krav i fråga om vakuum och renlighet.

5.2.2 Grenrörssystem för maskineriet

Speciellt konstruerade eller iordningställda rörsystem eller grenrörssystem för att hantera UF6 inom centrifugkaskaderna. Rörnätet är normalt ett s.k. trippelgrenrörssystem med varje centrifug ansluten till varje grenrör. Därför upprepas utformningen i avsevärd omfattning. Den är helt tillverkd i UF6-beständiga material (se förklaring nedan) och tillverkas med mycket höga krav i fråga om vakuum och renlighet.

5.2.3 UF6-masspektrometrar/jonkällor

Speciellt konstruerade eller iordningställda magnetspektrometrar eller kvadrupolmasspektrometrar för att under drift ta prover på matarflöde, slutprodukter eller restfraktioner från UF6-gasflödet och som har alla nedanstående egenskaper:

1) Upplösning för atommassenheter större än 320.

2) Jonkälla tillverkad av eller skyddad med kromnickellegering (NiCr) monel- eller nickelpläterad.

3) Jonisationskälla med elektronbombardemang.

4) Uppsamlingssystem lämpligt för isotopanalys.

5.2.4 Frekvensskiftare

Frekvensskiftare (även kallade omriktare eller inverterare), speciellt konstruerade eller iordningställda för att mata motorstatorer enligt definitionen i punkt 5.1.2 d, eller delar, komponenter eller delsystem till sådana frekvensskiftare, som har alla följande egenskaper:

1) Flerfasig utspänning med frekvens i omfånget 600 2 000 Hz.

2) Hög stabilitet (med frekvenskontroll bättre än 0,1 %).

3) Låg harmonisk distorsion (mindre än 2 %).

4) Verkningsgrad på mer än 80 %.

Förklaring

Den utrustning som anges ovan kommer i direkt kontakt med gasen i F6-processen eller direktstyr centrifugerna och ledningen av gas mellan centrifuger och kaskader.

Material som är UF6-beständiga omfattar rostfritt stål, aluminium, aluminiumlegeringar, nickel och legeringar som innehåller 60 % nickel eller mer.

5.3 Speciellt konstruerade eller iordningställda uppsättningar och komponenter för användning i anrikning genom gasdiffusion

Inledning

I gasdiffusionsmetoden för uranisotopseparation är den huvudsakliga tekniska uppsättningen ett särskilt poröst gasdiffusionsmembran, värmeväxlare för att kyla gasen (gasen värms upp genom kompressionsprocessen), förseglingsventiler och kontrollventiler samt rörledningar. Eftersom uranhexafluorid (UF6) används i gasdiffusionstekniken måste all utrustning, alla rör och alla instrumentytor (som kommer i kontakt med gasen) tillverkas av material som är beständiga mot UF6. En gasdiffusionsanläggning kräver ett antal av dessa uppsättningar, varför kvantiteter kan ge en viktig vägledning om slutanvändningen.

5.3.1 Membran för gasdiffusion

a) Speciellt konstruerade eller iordningställda tunna, porösa membran med en porstorlek på 100 1 000 Å (ångström), en tjocklek om 5 mm eller mindre, en diameter om 25 mm eller mindre för rörformade komponenter, som tillverkats av metalliska, polymera eller keramiska material beständiga mot UF6, och

b) speciellt iordningställda föreningar eller pulver för tillverkning av sådana membran. Sådana föreningar och pulver omfattar bland annat nickel eller legeringar med 60 % nickel eller mer, aluminiumoxid, eller UF6-beständiga helt fluorerade kolvätepolymerer med en renhet på 99,9 % eller mer, en partikelstorlek på mindre än 10 ìm, och en hög grad av uniformitet på partikelstorleken, vilka är speciellt iordningställda för tillverkning av gasdiffusionsmembran.

5.3.2 Membranbehållare

Specielt konstruerade eller iordningställda hermetiskt tillslutna cylindriska behållare med en diameter på minst 300 mm och en längd på minst 900 mm, eller rektangulära behållare med liknande mått, med ett inlopp och två utlopp som alla tre är grövre än 500 mm i diameter. Behållaren skall innehålla gasdiffusionsmembranet, tillverkas i eller fodras med UF6-beständigt material och konstrueras för horisontell eller vertikal montering.

5.3.3 Kompressorer och blåsmaskiner

Speciellt konstruerade eller iordningställda axial-, centrifugal- eller deplacementkompressorer eller blåsmaskiner med en sugkapacitet för UF6 om 1 m3/min eller mer och med ett utloppstryck upp till flera hundra kPa. Utrustningen skall vara konstruerad för långvarig drift i UF6-miljö med eller utan en elektrisk motor med lämplig effekt. Detta omfattar också separata uppställningar av sådana kompressorer och blåsmaskiner. Dessa kompressorer och blåsmaskiner har ett tryckförhållande mellan 2:1 och 6:1 och är tillverkade i eller klädda med UF6-beständigt material.

5.3.4 Axeltätningar

Speciellt konstruerade eller iordningställda vakuumtätningar, med anslutningar till insugstätningen och utblåstätningen, avsedda att täta axeln mellan kompressorns eller blåsmaskinens rotor och drivmotorn så att man får en tillförlitlig tätning mot läckage av luft in i kompressorns eller blåsmaskinens innerkammare, vilken är fylld med UF6. Sådana tätningar är normalt konstruerade så att inläckningen av en buffertgas är mindre än 1 000 cm3/min.

5.3.5 Värmeväxlare för kylning av UF6

Särksilt konstruerade eller iordningställda värmeväxlare tillverkade av eller skyddade med UF6-beständiga material (med undantag för rostfritt stål) eller koppar eller någon kombination av dessa metaller, avsedd för en förändring av läckagetryck på mindre än 10 Pa/h vid en tryckskillnad på 100 kPA.

5.4 Särskilt konstruerade eller iordningställda hjälpsystem, samt hjälputrustning och hjälpkomponenter för anrikning genom gasdiffusion

Inledning

Hjälpsystem, hjälpkomponenter och hjälputrustning för gasdiffusionsanläggningar är de system som krävs for att mata UF6 till gasdiffusionsuppställningen, förbinda de enskilda uppsättningarna med varandra i kaskader (eller steg) för successivt högre anrikningsgrad samt extrahera UF6 i form av slutprodukt och restfraktion från diffusionskaskaderna. Eftersom diffusionskaskaderna är så tröga, får varje driftsstörning eller avstängning allvarliga följder. Därför är strikt och konstant vakuum i alla tekniska system, automatiskt skydd från olyckor samt exakt automatisk styrning av gasflödet av stor vikt i en gasdiffusionsanläggning. På grund av detta måste anläggningen utrustas med ett stort antal särskilda system för mätning, styrning och reglering.

Normalt förångas UF6 från cylindrar i autoklaver och leds sedan vidare i gasform till inflödet i kaskadernas grenrör. Gasströmmarna med slutprodukt respektive restfraktion från utloppen leds via kaskadgrenrör till kylfällor eller kompressionsstationer, där UF6-gasen kondenseras innan den överförs till behållare som är lämpliga för transport eller lagring. Eftersom en anläggning för anrikning genom gasdiffusion består av ett stort antal gasdiffusionsuppställningar i kaskader, finns det åtskilliga kilometer med kaskadgrenrör, med tusentals svetsfogar och en högt standardiserad konstruktion. Utrustningen, komponenterna och rören tillverkas med mycket höga krav i fråga om vakuum och renlighet.

5.4.1 System för matning och extraktion av slutprodukt och restfraktion

Speciellt konstruerade eller iordningställda processystem som kan drivas under tryck om upp till 300 kPa, innefattande följande:

- Matningsautoklaver (eller system) som används för att leda UF6 till gasdiffusionskaskaderna.

- Desublimeringsutrustning (eller kylfällor) som används för att bortföra UF6 från diffusionskaskaderna.

- Kondenseringsstationer där UF6-gas komprimeras och kyls till flytande form.

- Stationer för slutprodukt och restfraktion som används för att överföra UF6 till behållare.

5.4.2 Grenrörssystem

Rörsystem och grenrör speciellt konstruerade eller iordningställda för att leda UF6 i gasdiffusionskaskaderna. Detta rörnät är vanligtvis ett s.k. dubbelt grenrörssystem där varje cell är kopplad till varje grenrör.

5.4.3 Vakuumsystem

a) Speciellt konstruerade eller iordningställda uppsamlings- och förgreningsrör för vakuum som har en sugkapacitet på 5 m3/min

b) Speciellt konstruerade vakuumpumpar för användning i UF6-haltig atmosfär, tillverkade i eller skyddade med aluminium, nickel, eller legeringar med mer än 60 % nickel. Desa pumpar kan vara med roterande kolv eller arbeta med övertryck eller vara deplacementpumpar med fluorokrabontätningar och med särskilda arbetsfluider.

5.4.4 Speciella avstängnings- och regleringsventiler

Speciellt konstruerade eller iordningställda manuella eller automatiska avstängnings- och regleringsventiler tillverkade i UF6-beständiga material med en diameter om 40 1 5000 mm för installation i en gasdiffusionsanläggnings huvud- eller hjälpsystem.

5.4.5 UF6-masspektrometrar/jonkällor

Speciellt konstruerade eller iordningställda magnetspektrometrar eller kvadrupolmasspektrometrar för att under drift ta prover på matarflöde, slutprodukter eller restfraktioner frå UF6-gasflödet och som har alla följande egenskaper:

1) Upplösning för atommassenheter större än 320.

2) Jonkälla tillverkad av eller skyddad med kromnickellegering eller monel eller nickelpläterad.

3) Jonisationskälla med elektronbombardemang.

4) Uppsamlingssystem lämpligt för isotopanalys.

Förklaring

Delarna som anges ovan kommer i direkt kontakt med gasen i UF6-processen eller direktstyr flödet i kaskaderna. Alla ytor som kommer i kontakt med processgasen är tillverkade av eller fodrade med UF6-beständiga material. I samband med sektionerna om gasdiffusionsutrustning räknas som UF6-beständiga material bland annat rostfritt stål, alumnium, aluminiumlegeringar, nickel eller legeringar som innehåller 60 % nickel eller mer samt UF6-beständiga helt fluorerade kolvätepolymerer.

5.5 Speciellt konstruerade eller iordningställda system, utrustning och komponenter för aerodynamisk anrikning

Inledning

I den aerodynamiska anrikningsprocessen komprimeras en blandning av UF6-gas och en lätt gas (väte eller helium), varefter den leds genom separationselement där isotopseparation genomförs genom att starka centrifugalkrafter alstras över en krökt vägg. Två processer av denna typ har kunnat utvecklas: separation med separationsmunstycke (dysa) respektive med vortexrör. I bägge processerna är de viktigaste komponenterna i separationssteget cylindriska behållare som hyser de särskilda separationskomponenterna (dysor eller vortexrör) samt gaskompressorer och värmeväxlare för att leda bort kompressionsvärmet. En anläggning för aerodynamisk anrikning kräver ett antal sådana steg, varför kvantitet kan ge en viktig antydan om slutanvändning. Eftersom UF6 används i aerodynamiska processer måste all utrustning, alla rör och alla instrumentytor (som kommer i kontakt med gasen) tillverkas av UF6-beständiga material.

Förklaring

Delarna som anges ovan kommer i direkt kontakt med gasen i F6-processen eller direktstyr flödet i kaskaderna. Alla ytor som kommer i kontakt med processgasen är tillverkade av eller fodrade med UF6-beständiga material. I samband med sektionerna om utrustning för aerodynamisk separation räknas som UF6-beständiga material bland annat rostfritt stål, aluminium, aluminiumlegeringar, nickel eller legeringar som innehåller 60 % nickel eller mer samt UF6-beständiga helt fluorerade kolvätepolymerer.

5.5.1 Separationsmunstycken

Speciellt konstruerade eller iordningställda separationsmunstycken (dysor) eller sammansättningar därav. Separationsmunstyckena består av skårformiga, böjda kanaler (UF6-beständiga) vars kurvradier är mindre än 1 mm och som i munstycket har en knivegg som delar gasströmmen genom munstycket i två strömmar.

5.5.2 Vortexrör

Speciellt konstruerade eller iordningställda vortexrör eller sammansättningar därav. Vortexrören är cylindriska eller koniska rör, tillverkade i UF6-beständiga material, med en diameter mellan 0,5 cm och 4 cm och ett förhållande mellan längd och diameter på 20:1 eller mindre och med ett eller flera tangentiella inlopp. Rören kan förses med dysliknande påbyggnad i ena änden eller bägge ändar.

Förklaring

Matningsgasen kommer in i vortexröret tangentiellt vid ena änden eller genom virvelkanaler eller vid flera tangentiella punkter längs rörets periferi.

5.5.3 Kompressorer och blåsmaskiner

Speciellt konstruerade eller iordningställda axial-, centrifugal- eller deplacementkompressorer eller blåsmaskiner tillverkade av eller skyddade med UF6-beständiga material, med en sugkapacitet om 2 m3/min eller mer av en blandning mellan UF6 och bärgas (väte eller helium).

Förklaring

Dessa kompressorer eller blåsmaskiner har vanligtvis ett tryckförhållande mellan 1,2:1 och 6:1.

5.5.4 Axeltätningar

Speciellt konstruerade eller iordningställda axeltätningar, med anslutningar till matartätningen och utblåstätningen, avsedda att täta axeln mellan kompressorns eller blåsmaskinens rotor och drivmotorn så att man får en tillförlitlig tätning mot läckage av processgas ut i omgivningen eller av luft eller tätningsgas in i kompressorns eller blåsmaskinens innerkammare, vilken är fylld med en blandning av UF6 och bärgas.

5.5.5 Värmeväxlare för kylning av gas

Speciellt konstruerade eller iordningställda värmeväxlare tillverkade av eller skyddade med UF6-beständiga material.

5.5.6 Behållare för separationselement

Speciellt konstruerade eller iordningställda behållare för separationselement, tillverkade av eller skyddade med UF6-beständiga material och som rymmer vortexrör eller separationsdysor.

Förklaring

Dessa kan vara cylindriska behållare med en diameter större än 300 mm och längd större än 900 mm, eller rektangulära behållare med liknande mått, och kan konstrueras för horisontell eller vertikal montering.

5.5.7 Matningssystem samt system för extraktion av slutprodukt och restfraktion

Speciellt konstruerade eller iordningställda processystem eller utrustning för anrikningsanläggningar tillverkade av eller skyddade med UF6-beständiga material, innefattande följande:

a) Matningsautoklaver, ugnar eller system som används för att leda UF6 till anrikningsprocessen.

b) Desublimeringsutrustning (eller kylfällor) som används för att bortföra UF6 från anrikningsprocessen för vidare befordran efter uppvärmning.

c) Kondenseringsstationer där UF6-gas avlägsnas från anrikningsprocessen genom att kondenseras och kylas till flytande eller fast form.

d) Stationer för slutprodukt och restfraktion som används för att overföra UF6 till behållare.

5.5.8 Grenrörssystem

Speciellt konstruerade eller iordningställda grenrörssystem, tillverkade av eller skyddade med UF6-beständiga material, för att leda UF6 i de aerodynamiska kaskaderna. Detta rörnät är vanligtvis ett s.k. dubbelt grenrörssystem där varje steg eller grupp av steg är kopplad till varje grenrör.

5.5.9 Vakuumsystem och pumpar

a) Speciellt konstruerade eller iordningställda vakuumsystem med en sugkapacitet om 5 m3/min eller mer, bestående av vakuumgrenledningar, vakuumgrenrör och vakuumpumpar, konstruerade för drift i UF6-haltig atmosfär.

b) Speciellt konstruerade eller iordningställda vakuumpumpar för drift i UF6-haltig atmosfär, tillverkade av eller skyddade med UF6-beständiga material. Dessa pumpar kan använda fluorokrabontätningar och särskilda arbetsfluider.

5.5.10 Speciella avstängnings- och regleringsventiler

Speciellt konstruerade eller iordningställda manuella eller automatiska avstängnings- och regleringsventiler tillverkade i UF6-beständiga material med en diameter om 40 15000 mm för installation i huvud- eller hjälpsystem vid en anläggning för aerodynamisk anrikning.

5.5.11 UF6-masspektrometrar/jonkällor

Speciellt konstruerade eller iordningställda magnetspektrometrar eller kvadrupolmasspektrometrar för att under drift ta prover på matarflödet, slutprodukter eller restfraktioner från UF6-gasflödet och som har alla följande egenskaper:

1) Upplösning för atommassenheter större än 320.

2) Jonkälla tillverkad av eller skyddad med kromnickellegering eller monel eller nickelpläterad.

3) Jonisationskälla med elektronbombardemang.

4) Uppsamlingssystem lämpligt för isotopanalys.

5.5.12 System för separation av UF6 och bärgas

Särskilt konstruerade eller iordningställda system för att separera UF6 från bärgas (väte eller helium).

Förklaring

Dessa system är avsedda att minska UF6-halten i bärgasen till 1 ppm eller mindre och kan omfatta

a) Kryogeniska värmeväxlare och kryoseparatorer som tål temperaturer om -120 °C eller lägre, eller

b) Kryogeniska kylningsenheter som tål temperaturer om -120 °C eller lägre, eller

c) Separationsdysor eller vortexrör för separation av UF6 från bärgas, eller

d) UF6-köldfällor som tål temperturer om -20 °C eller lägre.

5.6 Speciellt konstruerade eller iordningställda system, utrustning och komponenter för anläggningar för anrikning genom kemiskt utbyte eller jonbyte

Inledning

Den lilla masskillnaden mellan olika uranisotoper medför små förändringar i jämvikten för vissa kemiska reaktioner, vilket kan användas för att separera isotoperna. Två processer har utvecklats med framgång: kemiskt utbyte vätska vätska samt jonbyte mellan vätska och fast fas.

I processen med kemiskt utbyte låter man två oblandbara vätskefaser (vattenfas och organisk fas) komma i kontakt med varandra motströms för att åstadkomma samma kaskadeffekt som tusentals separationssteg. Vattenfasen består av uranklorid i saltsyrelösning; den organiska fasen av en extraktant med uranklorid i ett organiskt lösningsmedel. De kontaktdon som används i separationskaskaden kan vara utbyteskolonner för vätska vätska (såsom pulskolonner med silplattor) eller centrifugalkontaktorer för vätska. Kemisk omvandling (oxidation och reduktion) krävs i bägge ändar av separationskaskaden så att återflödesvillkoren uppfylls i båda ändarna. Ett stort konstruktionsproblem är att undvika att processflödena förorenas med vissa metalljoner. Man använder därför rör och kolonner av plast, eller plastskyddade (bland annat med fluorokarbonpolymerer) eller glasklädda rör och kolonner.

I jonbytesprocessen sker anrikningen genom att uran adsorberas och desorberas på en särskild, mycket snabbverkande jonbytarmassa eller adsorbent. Uran upplöses i saltsyra och andra kemikalier tillsätts, varefter lösningen leds genom cylindriska anrikningskolonner som innehåller packade lager med absorbent. I en kontinuerlig process krävs ett återflödessystem för att lösgöra uranet från adsorbenten tillbaka till lösningen, så att slutprodukt och restfraktion kan samlas in. Detta görs med hjälp av lämpliga reduktions- och oxidationsmedel, vilka regenereras fullständigt i separata externa kretslopp, och vilka kan regenereras delvis inuti själva isotopseparationskolonnerna. Eftersom het koncentrerad saltsyra används i processen, måste utrustningen skyddas med speciella syrabeständiga material.

5.6.1 Utbyteskolonner vätska vätska (kemiskt utbyte)

Motströms utbyteskolonner (vätska vätska) med mekanisk drivning (dvs. pulskolonner med silplattor, kolonner med fram- och återgående plattor och kolonner med interna turbinblandare), speciellt konstruerade eller iordningställda för urananrikning med den kemiska utbytesprocessen. För beständighet mot koncentrerad saltsyrelösning är dessa kolonner och deras inre delar tillverkade av eller skyddade med lämpliga plastmaterial (t. ex. fluorokarbonpolymerer) eller glas. Uppehållstiden i kolonnen skall vara kort (30 sekunder eller kortare).

5.6.2 Centrifugalkontaktorer vätska vätska (kemiskt utbyte)

Speciellt konstruerade eller iordningställda vätske vätske-centrifugalkontaktorer för urananrikning med den kemiska utbytesprocessen. I kontaktorerna används rotation för att dispergera de organiska och vattenlösliga flödena, och sedan centrifugalkraft för att separera faserna. För att vara beständiga mot koncentrerad saltsyrelösning är kontaktorerna tillverkade av eller skyddade med lämpliga plastmaterial (såsom fluorokarbonpolymerer) eller skyddade med glas. Tiden där varje skede innehålls i kolonnen är utformad att vara kort (30 sekunder eller mindre).

5.6.3 System och utrustning för reduktion av uran (kemiskt utbyte)

a) Speciellt konstruerade eller iordningställda elektrokemiska reduktionsceller för reduktion av uran från ett valenstal till ett annat för urananrikning genom den kemiska utbytesprocessen. De delar av cellen som kommer i kontakt med processlösningarna måste vara beständiga mot koncentrerad saltsyrelösning.

Förklaring

Cellens katoddel måste vara konstruerad så, att den förhindrar återoxidation av uran till ett högre oxidationstal. För att bevara uran i katoddelen kan cellen vara försedd med ett ogenomträngligt diafragmamembran som är tillverkat i ett särskilt material som lämpar sig för utbyte av katjoner. Katoden består av en lämplig ledare i fast form, exempelvis grafit.

b) Speciellt konstruerade eller iordningställda system vid kaskadens produktände för att tappa av U4+ ur det organiska flödet samt justera syrakoncentrationen och matningen till de elektrokemiska reduktionscellerna.

Förklaring

Dessa system består av extraktionsutrustning för att strippa U4+ från den organiska fasen till vattenfasen, indunstningsutrustning eller övrig utrustning för justering och reglering av lösningens pH-värde, samt pumpar och andra anordningar för tillflödet till de elektrokemiska reduktionscellerna. Ett viktigt konstruktionsproblem är att förebygga att vattenflödet förorenas med vissa metalljoner. Därför använder man lämpliga material (såsom glas, fluorokarbonpolymerer, polyfenylsulfat, polyetersulfon och impregnerad grafit) för att tillverka eller fodra de delar som kommer i kontakt med processflödet.

5.6.4 Förberedande matarsystem (kemiskt utbyte)

Speciellt konstruerade eller iordningställda system för att producera matarlösningar av uranklorid med hög renhet för uranisotopseparationsanläggningar som använder den kemiska utbytesprocessen.

Förklaring

Systemet består av utrustning för upplösning, vätskeextraktion och/eller jonbyte för rening och elektrolytiska celler för att reducera U6+ eller U4+ till U3+. Systemen producerar urankloridlösningar som innehåller endast några få ppm metalliska föroreningar såsom krom, järn, vanadin, molybden och andra katjoner med valenstal två eller högre. Material som används i de delar av systemet som hanterar U3+ med hög renhet omfattar glas, fluorokarbonpolymerer, polyfenylsulfat, polyetersulfon och impregnerad grafit.

5.6.5 Uranoxidationssystem

Speciellt konstruerade eller iordningställda system för oxidation av U3+ till U4+ för återgång till kaskaden för uranisotopseparation i anrikningsprocessen genom kemiskt utbyte.

Förklaring

Dessa system kan omfatta följande utrustning:

a) Utrustning för att låta klor och syre komma i kontakt med vattenfasen från isotopseparationsutrustningen och för att därur extrahera det U4+ som till den organiska fasen leds tillbaka från kaskadens produktände.

b) Utrustning för separation av vatten från saltsyra så att vattnet och den koncentrerade saltsyran kan återföras till processen på lämplig plats.

5.6.6 Snabbreagerande jonbytarmassor/adsorbenter (jonbyte)

Snabbreagerande jonbytarmassor eller adsorbenter som speciellt konstruerats eller iordningställts för urananrikning genom jonbytesprocessen, inbegripet porösa makroretikulära massor och/eller tunnskiktsstrukturer där de aktiva kemiska utbytesgrupperna är begränsade till ytbeläggningen på en icke aktiv porös bärarkropp, och andra lämpliga kompositstrukturer, inbegripet partiklar och fibrer. Dessa massor/adsorbenter har en diameter om 0,2 mm eller mindre och måste vara kemiskt beständiga mot koncentrerad saltsyrelösning och fysiskt beständiga mot att brytas ned i jonbytarkolonnerna. Massorna/adsorbenterna är speciellt konstruerade för att ha en mycket snabb kinetik för byte av uranisotoper (halveringstid för utbyte på mindre än 10 sekunder) och tål drift vid temperaturer om 100 °C 200 °C.

5.6.7 Jonbytarkolonner (jonbyte)

Cylindriska kolonner mer än 1 000 mm i diameter för att innesluta och hålla packade lager av jonbytarmassa/adsorbent, speciellt konstruerade eller iordningställda för urananrikning med jonbytarprocessen. Kolonnerna är tillverkade av eller skyddade med sådana material (till exempel titan eller fluorokarbonplast) som är beständiga mot koncentrerad saltsyrelösning och tål drift vid temperaturer om 100 °C 200 °C och tryck över 0,7 MPa.

5.6.8 Återströmningssystem för jonbyte

a) Speciellt konstruerade eller iordningställda kemiska eller elektrokemiska reduktionssystem för regenerering av den/de kemiska reducerande agens(er) som används i urananrikningskaskader med jonbyte.

b) Speciellt konstruerade eller iordningställda kemiska eller elektrokemiska oxidationssystem för regenerering av den/de kemiska oxiderande agens(er) som används i urananrikningskaskader med jonbyte.

Förklaring

I anrikningsprocessen kan man exempelvis använda trevärt titan (Ti3+) som reducerande katjon, och i detta fall regenererar reduktionssystemet Ti3+ genom att reducera Ti2+.

I processen kan man exempelvis använda trevärt järn (Fe3+) som oxidationsmedel, och i detta fall regenererar oxidationssystemet Fe3+ genom att oxidera Fe2+.

5.7 Speciellt konstruerade eller iordningställda system, utrustning och komponenter för användning i laserbaserade anrikningsanläggningar

Inledning

För närvarande kan anrikningssystem med laser indelas i två kategorier: sådana där processmediet är atomär uranånga och sådana där processmediet är en ånga av en uranförening. Sådana processer kallas vanligen i första kategorin AVLIS eller SILVA (atomic vapor laser isotope separation) och i andra kategorin MLIS/MOLIS (molecular laser isotope separation) eller CRISLA (chemical reaction by isotope selective laser activation). System, utrustning och komponenter för laseranrikningsanläggningar omfattar:

a) anordningar för matning av förångat metalliskt uran (för selektiv fotojonisation) eller anordningar för matning av en förångad uranförening (för fotodissociation eller kemisk aktivering),

b) anordningar för att samla upp anrikat och utarmat metalliskt uran som slutprodukt och restfraktion i den första kategorin, och anordningar för att samla upp dissocierade eller reagerade föreningar som produkt och opåverkat material som restfraktion i den andra kategorin,

c) processlasersystem för att selektivt excitera uran-235, samt

d) utrustning för att förbereda matningen och omvandla slutprodukten. Eftersom uranatomernas och uranföreningarnas spektroskopi är så komplex, kan flera olika tillgängliga lasertekniker behöva användas.

Förklaring

Många av de föremål som förtecknas i denna sektion kommer i direkt kontakt med förångat eller flytande metalliskt uran eller med processgas i form av UF6 eller en blandning av UF6 och andra gaser. Alla ytor som kommer i kontakt med uran eller UF6 är tillverkade av eller skyddade med korrosionsbeständiga material. I samband med sektionen om laserbaserad anrikningsutrustning räknas som material som tål uran eller uranföreningar i flytande form eller gasform bland annat yttriumoxidbelagd grafit och tantal, och som UF6-beständiga material bland annat koppar, rostfritt stål, aluminium, aluminiumlegeringar, nickel eller legeringar innehållande 60 % nickel eller mer, samt UF6-beständiga helt fluorerade kolvätepolymerer.

5.7.1 Uranförångningssystem (AVLIS)

Speciellt konstruerade eller iordningställda uranförångningssystem som innehåller elektronstrålekanoner med hög effekt, som arbetar i band eller skannande och kan leverera mer effekt än 2,5 kW/cm till strålmålet.

5.7.2 System för hantering av flytande metalliskt uran (AVLIS)

Speciellt konstruerade eller iordningställda system för att hantera smält uran eller smälta uranlegeringar, bestående av deglar och kylutrustning till dessa.

Förklaring

Deglarna och andra delar av detta system som kommer i kontakt med smält uran eller smälta uranlegeringar är tillverkade av eller skyddade med material som är beständiga mot korrosion och värme. Lämpliga material är bland annat tantal, yttriumoxidbelagd grafit, grafit belagd med andra sällsynta jordmetalloxider eller blandningar av dem.

5.7.3 Anordningar för att uppsamla slutprodukt och restfraktion (AVLIS)

Speciellt konstruerade eller iordningställda anordningar för att uppsamla slutprodukt och restfraktion av metalliskt uran i flytande eller fast form.

Förklaring

Komponenter för dessa anordningar är tillverkade av eller skyddade med material som är beständiga mot hetta och korrosion från flytande eller fast metalliskt uran (såsom yttriumoxidbelagd grafit eller tantal) och kan omfatta rör, ventiler, fogstycken, avlopp, matarledningar, värmeväxlare och uppsamlarplåtar för magnetiska, elektrostatiska eller andra separationsmetoder.

5.7.4 Behållare för separatormoduler (AVLIS)

Speciellt konstruerade eller iordningställda cylindriska eller rektangulära behållare som innehåller källa till förångat metalliskt uran, elektronstrålekanon och uppsamlingsanordning för slutprodukt och restfraktion.

Förklaring

Dessa behållare har ett antal öppningar för matning av el och vatten, fönster för laserstrålar, vakuumpumpsanslutningar och kontrollpaneler för instrument. De kan öppnas och stängas så att de inre komponenterna kan bytas ut.

5.7.5 Expansionsmunstycken för överljudshastighet (MLIS)

Speciellt konstruerade eller iordningställda expansionsmunstycken för överljudshastighet som är avsedda att kyla blandningen av UF6 och bärgasen till 150 K eller lägre och tillverkade av ett material som är beständigt mot UF6.

5.7.6 Uppsamlare för uranpentafluorid (MLIS)

Speciellt konstruerade eller iordningställda uppsamlare för fast uranpentafluorid (UF5), som består av filter, uppsamlare av anslags- eller cyklontyp, eller kombinationer av dessa typer, och är beständiga mot UF5/UF6-miljön.

5.7.7 UF6-bärgaskompressorer (MLIS)

Speciellt konstruerade eller iordningställda kompressorer för blandningar av UF6/bärgas, avsedda för lång drift i en UF6-haltig miljö. De komponenter som kommer i kontakt med processgasen är tillverkade av eller skyddade med UF6-beständiga material.

5.7.8 Axeltätningar (MLIS)

Speciellt konstruerade eller iordningställda axeltätningar, med anslutningar till matartätningen och utblåstätningen, avsedda att täta axeln mellan kompressorns rotor och drivmotor så att man får en tillförlitlig tätning mot läckage av luft eller tätningsgas in i kompressorns innerkammare, vilken är fylld med en blandning av UF6 och bärgas.

5.7.9 Fluoreringssystem (MLIS)

Speciellt konstruerade eller iordningställda system för att fluorera UF5 (fast) till UF6 (gas).

Förklaring

Dessa system är avsedda att fluorera det uppsamlade UF5-pulvret till UF6, vilket sedan kan samlas upp i produktbehållare och matas vidare till MLIS-enheterna för ytterligare anrikning. I en metod genomförs fluoreringsreaktionen inuti isotopseparationssystemet direkt i produktuppsamlarna. I en annan metod kan UF5-pulvret avlägsnas från produktuppsamlarna till ett lämpligt reaktionskärl (t. ex. en reaktor med fluidiserad bädd, en skruvreaktor eller ett förbränningstorn) för fluorering. I bägge metoderna används utrustning för att lagra och överföra fluor (eller något annat lämpligt fluoreringsmedel) och för att samla upp och överföra UF6.

5.7.10 UF6-masspektrometrar/jonkällor (MLIS)

Speciellt konstruerade eller iordningställda magnetspektrometrar eller kvadrupolmasspektrometrar för att under drift ta prover på matarflöde, slutprodukter eller restfraktioner från UF6-gasflödet och som har alla nedanstående egenskaper:

1) Upplösning för atommassenheter större än 320.

2) Jonkälla tillverkad av eller skyddad med kromnickellegering eller monel eller nickelpläterad.

3) Jonisationskälla med elektronbombardemang.

4) Uppsamlingssystem lämpligt for isotopanalys.

5.7.11 Matningssystem/system för extraktion av slutprodukt och restfraktion (MLIS)

Speciellt konstruerade eller iordningställda processystem eller utrustning för anrikningsanläggningar tillverkade av eller skyddade med UF6-beständiga material, innefattande:

a) Matningsautoklaver, ugnar eller system som används för att leda UF6 till anrikningsprocessen.

b) Desublimeringsutrustning (eller kylfällor) som används för att bortföra UF6 från anrikningsprocessen för vidare befordran efter uppvärmning.

c) Kondenserings- eller sublimeringsstationer där UF6-gas avlägsnas från anrikningsprocessen genom att komprimeras och omvandlas till flytande eller fast form.

d) Stationer för slutprodukt och restfraktion som används för att överföra UF6 till behållare.

5.7.12 System för separation av