RESOLUTION(1)

om barnens situation i AVS-länderna

AVS-EU:s gemensamma församling,

- som sammanträdde i Strasbourg (Frankrike) den 29 mars - 1 april 1999,

utfärdar denna resolution,

- med beaktande av de resolutioner som hittills antagits om barn av AVS-EU:s gemensamma församling,

- av artikel 244 i den nuvarande Lomékonventionen,

- av Junkers allmänna rapport om följderna av Förenta nationernas världskonferenser 1990-1996 om samarbetet mellan Europeiska unionen och AVS-länderna inom ramen för Lomékonventionen,

- av Rocards betänkande i Europaparlamentet om kommissionens meddelande "Riktlinjer inför förhandlingarna om nya samarbetsavtal med länderna i Afrika, Västindien och Stilla havet (AVS)",

- av att barnen inte omnämns i kommissionens grönbok om det framtida samarbetet för utveckling mellan AVS och EU, och att ungdomar bara omnämns en enda gång,

- av Förenta nationernas allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna från 1948,

- av Förenta nationernas förklaring från 1959 om barns rättigheter,

- av den internationella pakten om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter från 1976,

- av Förenta nationernas konvention från 1989 om barns rättigheter, det enda dokumentet om mänskliga rättigheter som hitintills ratificerats av samtliga länder, utom Förenta staterna och Somalia,

- av världstoppmötet om social utveckling i Köpenhamn 1994,

- av den fjärde världskonferensen om kvinnor som hölls i Beijing 1995,

- av den internationella konferensen om barnarbete som hölls i Oslo 1997,

- av EU:s budgetpost B7-612: icke-statliga organisationers förberedande åtgärder mot diskriminering av barn, och med beaktande av följande:

A. 90 % av alla barn lever i utvecklingsländer och var tredje människa i världen är ett barn under 15 år, i stora delar av Afrika nästan varannan.

B. Barn har inte samma behov som vuxna och barns rättigheter utgör en integrerad del av de mänskliga rättigheterna.

C. Mer än hälften av alla dödsfall bland barn hänger samman med undernäring, som också för med sig fysiska eller mentala handikapp och en kronisk mottaglighet för vissa sjukdomar.

D. Rätten till utbildning är en grundläggande rättighet som i lika mån måste beviljas pojkar och flickor. 130 miljoner barn i skolåldern växer upp utan att få tillgång till grundläggande utbildning och mer än 150 miljoner skolbarn kommer inte upp till femte klass.

E. En ökning på tio procent av andelen unga flickor som deltar i grundskoleundervisningen leder i allmänhet till minskad barnadödlighet.

F. 250 miljoner barn mellan 5 och 14 år i utvecklingsländerna arbetar för närvarande och fattigdom är den främsta orsaken till barnarbete.

G. Religion, sedvänjor och vanor är ingen ursäkt för könsstympning av flickor och minderåriga kvinnor.

1. Den gemensamma församlingen välkomnar EU:s budgetpost B7-612: icke-statliga organisationers förberedande åtgärder mot diskriminering av barn och kräver att det för detta ändamål införs en rättslig grund,

2. uppmanar EU och samtliga 70 stater som undertecknat FN:s konvention om barnens rätt att i sin nationella lagstiftning införliva principerna i nämnda konvention och att införa en utvecklingspolitik som inriktar sig på barn,

3. föreslår att rådet i samband med tioårsjubiléet av FN:s barnkonvention fattar ett beslut som bidrar till att ge barnens rättigheter en framträdande plats i EU:s utvecklingssamarbete inom områdena för utveckling, handel och humanitär hjälp,

4. kräver att nästa konvention skall inbegripa skydd och respekt för barns rättigheter och att man under de nuvarande förhandlingarna om Lomékonventionens framtid omprövar följderna med hänsyn till barnens behov,

5. uppmanar kommissionen att inrätta en särskild instans (desk) för barn i enlighet med den som redan finns för fattigdom och miljö vid GD VIII, vilket skall bidra till bedömning och framskaffande av goda förebilder,

6. föreslår att barnens intressen i utvecklingssamarbetet skall utgöra ett huvudtema under ett av AVS-EU:s sammanträden,

7. kräver att man inom ramen för AVS-EU:s samarbete anslår ytterligare medel för att bekämpa fattigdom och för att tillgodose de grundläggande behoven utöver det som redan budgeterats inom åttonde utvecklingsfonden,

8. kräver att katastrofhjälp sätts in i svältdrabbade områden och uppmanar AVS-länderna att inte anslå medel till försvaret, utan istället avsätta en tillräcklig del av sin budget till säkrad livsmedelstillgång och till grundutbildning för befolkningen,

9. kräver att så många som möjligt i AVS-länderna skall få tillgång till grundläggande hälso- och sjukvård för tidig behandling av sjukdomar, information om hygien och familjeplanering, förebyggande av aids-infektioner samt medicinskt omhändertagande av HIV-positiva barn,

10. uppmanar samtliga AVS-stater att verka för en grundutbildning som är tillgänglig för alla och att införa obligatorisk skolgång för alla unga pojkar och flickor, och samtidigt också planera för vissa flexibla former av kunskapsförmedling utifrån den regionala folktätheten, antalet barn i skolåldern och lokala levnadsvanor, till exempel mobila undervisningsformer i glest befolkade områden eller avsedda för icke bofasta befolkningskategorier samt förmedling av praktiska färdigheter för att förbättra oddsen inför framtida yrkesbehov,

11. uppmanar AVS-regeringarna att lämna garantier för att unga gravida kvinnor inte skall tvingas lämna skolan på grund av sitt havandeskap, utan att de istället får särskild hjälp från staten och andra instanser, åtminstone fram till dess att deras utbildning har avslutats,

12. rekommenderar projekt för att förhindra barnarbete och uppmanar EU och AVS-länderna att som intressanta alternativ till barnarbete skapa möjligheter till gratis utbildning, vilket på längre sikt ger barnen möjlighet att ta sig ur fattigdomen, t.ex. genom studielön,

13. uppmanar AVS-länderna att såväl direkt som indirekt bekämpa barnarbete genom att förbjuda sådant barnarbete som både är farligt och hälsovådligt, samt slavliknande arbete, genom att sätta upp miniminormer och införa representationsorgan för unga människor,

14. uppmanar AVS-länderna att införa en strängare nationell lagstiftning mot sexuellt utnyttjande, sexturism och barnpornografi och se till att denna efterlevs,

15. kräver ett nära bilateralt och internationellt rättsligt samarbete mellan EU och de AVS-stater som är destinationsländer för sexturism, samt ett internationellt samarbete med straffrättsliga instanser i tredje land i kampen mot sexuellt utnyttjande, sexturism och barnpornografi,

16. uppmanar unionen, medlemsstaterna och AVS-länderna att arbeta för slagkraftig information om sexuellt utnyttjande, sexturism och barnpornografi och att till kampen mot detta knyta den internationella turistindustrin,

17. uppmanar unionens medlemsstater och AVS-länderna att förhindra omskärelse av minderåriga kvinnor där detta praktiseras, och att i samarbete med Europeiska unionen fullfölja den kampanj som igångsatts av UNICEF mot könsstympning av kvinnor,

18. uppmanar unionens medlemsstater och AVS-länderna att till förmån för sämre lottade barn, som föräldralösa, gatubarn, bostadslösa minderåriga mödrar och flyktingbarn, ta fram särskilda program för att förbättra deras situation,

19. uppmanar Europeiska unionen och AVS-länderna att göra sitt bästa för att förhindra att barn rekryteras till soldater och att aktivt ingripa mot användningen av minor samt arbeta för minröjning i AVS-länderna,

20. uppdrar åt sina medordförande att vidarebefordra denna resolution till AVS-EU:s ministerråd, till Europeiska unionens kommission samt till FN:s generalsekreterare.

(1) Antagen av AVS-EU:s gemensamma församling den 1 april 1999 i Strasbourg (Frankrike).