AVTAL
mellan Europeiska gemenskapen och Furstendömet Monaco om åtgärder likvärdiga med dem som
föreskrivs i rådets direktiv 2003/48/EG om beskattning av inkomster från sparande i form av
räntebetalningar
FURSTENDÖMET MONACO
ochEUROPEISKA GEMENSKAPEN
nedan kallade antingen ”avtalsslutande part ”eller”avtalsslutande parter ”, beroende på sammanhanget,
som har för avsikt att föreskriva åtgärder som är likvärdiga med de åtgärder som föreskrivs i rådets direktiv 2003/48/EG
av den 3 juni 2003 om beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar, nedan kallat ”direktivet ”,
HAR ENATS OM FÖLJANDE.
Artikel 1
Mål
1. I syfte att möjliggöra att inkomster från sparande i form
av räntebetalningar som görs på Monacos territorium till fysiskapersoner som är faktiska betalningsmottagare enligt artikel 2med hemvist i en medlemsstat i Europeiska gemenskapen, fak-tiskt kan bli föremål för obligatorisk beskattning enligt lagstift-ningen i den staten, skall betalningsombud som är etablerade påMonacos territorium ta ut en källskatt på beloppet för dessaräntebetalningar enligt de villkor som fastställs i artiklarna 7och 8, med förbehåll för de bestämmelser om frivilligt utläm-nande av uppgifter som föreskrivs i artikel 9.
2. Monaco skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att
sörja för att betalningsombud som är etablerade på dess terri-torium utför de uppgifter som krävs för att genomföra dettaavtal, oavsett var gäldenären för den räntebärande fordran äretablerad.
Artikel 2
Definition av faktisk betalningsmottagare
1. I detta avtal avses med uttrycket ”faktisk betalningsmotta-
gare”varje fysisk person som tar emot en räntebetalning eller
varje fysisk person för vilken en räntebetalning ombesörjs, så-vida inte denna person företer bevis för att betalningen inte harmottagits eller ombesörjts för hans egen räkning, det vill sägaatt han
a) agerar som betalningsombud enligt artikel 4,b) handlar på uppdrag av en juridisk person, ett subjekt som
omfattas av bestämmelserna i Ordonnance Souveraine nr3152 av den 19 mars 1964 om införande av en skatt påvinster, ett företag för kollektiva investeringar i överlåtbaravärdepapper (fondföretag) eller ett företag som är likvärdigtmed ett fondföretag, är etablerat på Monacos territorium ochhar till uppgift att genomföra investeringar genom placering
i sparande,
c) handlar på uppdrag av en annan fysisk person, som är den
faktiske betalningsmottagaren, och lämnar uppgifter till be-talningsombudet om den faktiska betalningsmottagarensidentitet och hemvist i enlighet med artikel 3.2.
2. Om ett betalningsombud har upplysningar som tyder på
att den fysiska person som mottar en räntebetalning eller förvilken en räntebetalning ombesörjs inte är den faktiska betal-ningsmottagaren och denna fysiska person varken kan hänförastill punkt 1 a eller till punkt 1 b, skall betalningsombudet vidtarimliga åtgärder för att fastställa den faktiska betalningsmotta-garens identitet i enlighet med artikel 3.2. Om betalningsom-budet inte kan fastställa den faktiska betalningsmottagarensidentitet skall ombudet betrakta den fysiska person som mottaren räntebetalning eller för vilken en räntebetalning ombesörjssom den faktiska betalningsmottagaren.
Artikel 3
Den faktiska betalningsmottagarens identitet och hemvist
1. Monaco skall anta de förfaranden som är nödvändiga för
att betalningsombudet vid tillämpning av detta avtal skall kunna
fastställa de faktiska betalningsmottagarnas identitet och hem-vist och skall se till att förfarandena tillämpas.
2. Dessa förfaranden skall innebära följande:a) När det gäller avtalsförbindelser som upprättats före den 1
januari 2004 skall betalningsombudet fastställa den faktiskabetalningsmottagarens identitet enligt artikel 2 och denneshemvist med hjälp av tillgängliga uppgifter som erhållits pågrundval av en officiell identitetshandling eller annan giltigskriftlig handling, det vill säga en officiell handling med denfaktiska betalningsmottagarens fotografi.SV 21.1.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 19/55
b) När det gäller avtalsförbindelser som upprättats efter den 1
januari 2004, eller transaktioner som utförts i avsaknad avavtalsförbindelser, skall den faktiska betalningsmottagarensidentitet enligt artikel 2 och dennes hemvist fastställas pågrundval av det pass eller officiella identitetskort eller varjeannan giltig identitetshandling som den faktiska betalnings-mottagaren företer. För fysiska personer som uppvisar ettpass eller ett officiellt identitetskort utfärdat av en av med-
lemsstaterna i Europeiska gemenskapen och som förklarar
sig ha hemvist i ett annat land än en medlemsstat ellerMonaco, skall hemvistet fastställas på grundval av ett intygom skatterättsligt hemvist utfärdat av den behöriga myndig-heten i det land där den fysiska personen förklarar sig hahemvist. Om något sådant intyg inte företes skall den med-lemsstat i Europeiska gemenskapen som har utfärdat passeteller en annan officiell identitetshandling anses vara hemvist-stat.
Artikel 4
Definition av begreppet betalningsombud
I detta avtal avses med ”betalningsombud ”i Monaco banker,
fysiska och juridiska personer, handelsbolag och utländska bo-lags dotterbolag vilka inom ramen för sin affärsverksamhet taremot, innehar, placerar eller överför tredje parters tillgångar och,även tillfälligt, betalar ränta till eller sörjer för att ränta betalastill förmån för en faktisk betalningsmottagare.
Artikel 5
Definition av begreppet behörig myndighet
I detta avtal avses med de avtalsslutande parternas ”behöriga
myndigheter ”de myndigheter som anges i bilaga 1.
I fråga om tredjeländer avses med ”behörig myndighet ”den
myndighet som är behörig att utfärda intyg om skatterättsligthemvist.
Artikel 6
Definition av begreppet räntebetalning
1. I detta avtal avses med ”räntebetalning ”följande:
a) Räntor som betalats till eller krediterats ett konto och som
härrör från fordringar eller är resultatet av insättningar somgjorts av kunderna, med eller utan säkerhet genom inteck-
ning och med eller utan rätt att få del av gäldenärens vinst,
särskilt inkomster från statspapper och obligationer eller de-bentures, inklusive agiobelopp och vinster som är förenademed sådana värdepapper, obligationer eller debentures.Straffavgifter på grund av sen betalning skall inte ansesvara räntebetalningar. Ränta på lån mellan fysiska personersom handlar som privatpersoner utom ramen för varje kom-mersiell verksamhet eller affärsverksamhet skall dock inteomfattas.b) Upplupen eller kapitaliserad ränta från försäljning, återbetal-
ning eller inlösen av fordringar som avses i a.
c) Inkomster som härrör från räntebetalningar, direkt eller ge-
nom ett subjekt med hemvist i en medlemsstat i Europeiskagemenskapen enligt artikel 4.2 i direktivet och som delas utav
i) företag för kollektiva investeringar etablerade i en med-
lemsstat i Europeiska gemenskapen eller i Monaco,
ii) subjekt med hemvist i en medlemsstat i Europeiska ge-
menskapen vilka utnyttjar rätten enligt artikel 4.3 i di-rektivet och underrättar betalningsombudet om detta,och
iii) företag för kollektiva investeringar etablerade utanför det
territorium som avses i artikel 19.
d) Inkomster som realiseras vid försäljning, återbetalning eller
inlösen av aktier eller andelar i följande företag och subjekt,
om de direkt eller indirekt genom andra företag för kollek-
tiva investeringar eller sådana subjekt som avses nedan in-vesterar mer än 40 % av sina tillgångar i fordringar somavses i a:
i) Företag för kollektiva investeringar etablerade i en med-
lemsstat i Europeiska gemenskapen eller i Monaco.
ii) Subjekt med hemvist i en medlemsstat i Europeiska ge-
menskapen vilka utnyttjar rätten enligt artikel 4.3 i di-rektivet och underrättar betalningsombudet om detta.
iii) Företag för kollektiva investeringar etablerade utanför det
territorium som avses i artikel 19.
2. När det gäller punkt 1 c skall hela inkomstbeloppet anses
vara en räntebetalning om betalningsombudet inte har någrauppgifter om hur stor andel av inkomsterna som härrör frånräntebetalningar.
3. När det gäller punkt 1 d skall den procentuella andelen
anses vara mer än 40 %, om betalningsombudet inte har någrauppgifter om den procentuella andel av tillgångarna som inve-sterats i fordringar eller i aktier eller andelar enligt definitionen idet ledet.
Om betalningsombudet inte kan avgöra hur stor inkomst den
faktiska betalningsmottagaren har haft, skall inkomsten ansesvara det belopp som erhållits vid försäljningen, inlösen elleråterbetalningen av aktierna eller andelarna.SV L 19/56 Europeiska unionens officiella tidning 21.1.2005
4. Inkomster från företag eller subjekt som har investerat
upp till 15 % av sina tillgångar i fordringar enligt punkt 1 askall inte anses vara räntebetalningar enligt punkt 1 c och d.
5. Den procentuella andel som avses i punkt 1 d och punkt
3 skall vara 25 % från och med den 31 december 2010.
6. De procentuella andelar som avses i punkt 1 d och punkt
5 skall fastställas med hänvisning till placeringsinriktningen en-ligt de berörda företagens eller subjektens fondbestämmelsereller bolagsordning eller, i avsaknad av sådana, efter samman-sättningen av de berörda företagens eller subjektens tillgångar.
Artikel 7
Källskatt
1. Om den faktiska betalningsmottagaren har hemvist i en
medlemsstat i Europeiska gemenskapen skall Monaco ta ut enkällskatt på 15 % under de första tre åren från och med den dagsom avses i artikel 17, om inte annat följer av tillämpning avbestämmelserna i artikel 14.2, 20 % under de följande tre årenoch 35 % därefter.
2. Betalningsombudet skall ta ut källskatt enligt följande:a) När det gäller räntebetalningar enligt artikel 6.1 a: på det
betalda eller krediterade räntebeloppet.
b) När det gäller räntebetalningar enligt artikel 6.1 b eller 6.1 d:
på det ränte- eller inkomstbelopp som avses i de leden ellergenom en avgift med samma verkan som påförs den faktiskabetalningsmottagaren för hela det belopp som intäkten frånförsäljningen, inlösen eller återbetalningen uppgår till.
c) När det gäller räntebetalningar enligt artikel 6.1 c: på det
inkomstbelopp som avses i det ledet.
3. När det gäller punkt 2 a, b och c skall källskatten tas ut i
proportion till den tid som den faktiska betalningsmottagareninnehaft den fordran, de aktier eller de andelar som gett upphovtill inkomsten. Om betalningsombudet inte kan fastställa tidenför innehavet på grundval av tillgängliga uppgifter, skall ombu-det anse att den faktiska betalningsmottagaren har innehaftfordran, aktierna eller andelarna så länge som den eller de harexisterat, om inte den faktiska betalningsmottagaren lägger frambevis om tidpunkten för förvärvet.
4. De skatter, avgifter och andra innehållanden än källskatt
enligt detta avtal som belastar samma räntebetalning skall drasav från den källskatt som räknats fram i enlighet med dennaartikel.5. Även om ett betalningsombud etablerat i Monaco tar ut
källskatt skall detta inte hindra den medlemsstat i Europeiskagemenskapen där den faktiska betalningsmottagaren har skatte-rättsligt hemvist från att beskatta inkomsterna i enlighet medden nationella lagstiftningen. Om en skattebetalare deklarerarränteinkomster som betalats av ett betalningsombud etablerati Monaco hos skattemyndigheterna i den medlemsstat i Euro-peiska gemenskapen där han har hemvist, skall dessa räntein-
komster beskattas enligt samma skattesatser och på samma all-
männa villkor som de som gäller för räntor som uppburits idenna medlemsstat.
Artikel 8
Intäktsdelning från källbeskattning
1. Monaco skall behålla 25 % av sina intäkter från den käll-
skatt som tagits ut i enlighet med villkoren i artikel 7 och skallöverföra 75 % av intäkterna till den medlemsstat i Europeiskagemenskapen där den faktiska betalningsmottagaren av räntanhar hemvist enligt artikel 3.2 b.
2. Dessa överföringar skall för varje budgetår ske i form av
en enda betalning per medlemsstat i Europeiska gemenskapenoch göras senast sex månader efter utgången av beskattningsåreti Monaco.
3. Monaco skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att
systemet med intäktsdelning skall fungera väl.
Överföringen av intäkterna till den berörda medlemsstaten skall
för detta ändamål göras av Monaco till den utsedda behörigamyndighet som anges i bilaga I till detta avtal.
Artikel 9
Frivilligt utlämnande av uppgifter
1. Monaco skall fastställa ett förfarande som gör det möjligt
för den faktiska betalningsmottagaren enligt definitionen i arti-
kel 2 att undvika den källskatt som avses i artikel 7 genom att
uttryckligen bemyndiga sitt betalningsombud i Monaco att an-mäla räntebetalningarna till den behöriga myndigheten i Mo-naco. Ett sådant bemyndigande skall gälla betalningsombudetssamtliga räntebetalningar till den faktiska betalningsmottagaren.
2. De uppgifter som betalningsombudet skall lämna i fall av
ett uttryckligt bemyndigande från den faktiska betalningsmott-agaren skall åtminstone innefatta följande:
a) Den faktiska betalningsmottagarens identitet och hemvist,
fastställda i enlighet med artikel 3 i detta avtal.
b) Betalningsombudets namn och adress.SV 21.1.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 19/57
c) Den faktiska betalningsmottagarens kontonummer eller den
räntebärande fordrans identifieringsnummer.
d) Beloppet för räntebetalningen, beräknat i enlighet med arti-
kel 6 i detta avtal.
3. Den behöriga myndigheten i Monaco skall vidarebefordra
de uppgifter som avses i punkt 2 till den behöriga myndigheten
i den medlemsstat i Europeiska gemenskapen där den faktiskabetalningsmottagaren har hemvist. Uppgifterna skall vidarebe-fordras minst en gång om året inom sex månader efter ut-gången av beskattningsåret i Monaco och avse alla räntebetal-ningar under det berörda året.
Artikel 10
Undanröjande av dubbelbeskattning samt återbetalning av
källskatt
1. Den medlemsstat i Europeiska gemenskapen där den fak-
tiska betalningsmottagaren har skatterättsligt hemvist skall, ienlighet med punkterna 2 och 3, sörja för att sådan dubbel-beskattning som kan uppstå till följd av den källskatt som avsesi artikel 7 undanröjs.
2. Om ett betalningsombud i Monaco innehållit särskild käll-
skatt enligt artikel 7 på ränta som en faktisk betalningsmotta-
gare erhållit, skall den medlemsstat i Europeiska gemenskapen
där den faktiska betalningsmottagaren har skatterättsligt hemvistbevilja denne avräkning med det innehållna källskattebeloppet.Om det beloppet överstiger det skattebelopp som enligt lagstift-ningen i den medlemsstat i Europeiska gemenskapen där denfaktiska betalningsmottagaren har skatterättsligt hemvist skallbetalas för det totala räntebelopp som omfattas av innehållandeav källskatt, skall den medlemsstaten återbetala det överskju-tande källskattebeloppet till denne, oaktat varje annat systemför påförande av skatt eller varje annan administrativ praxis.
3. Om ränta som en faktisk betalningsmottagare erhållit be-
skattats med någon annan typ av källskatt, utöver den källskattsom avses i artikel 7, och om den medlemsstat i Europeiskagemenskapen där den faktiska betalningsmottagaren har skatte-rättsligt hemvist beviljar avräkning för denna källskatt i enlighetmed den nationella lagstiftningen eller enligt dubbelbeskatt-
ningsavtal, skall denna källskatt avräknas innan förfarandet en-
ligt punkt 2 tillämpas.
4. Den medlemsstat i Europeiska gemenskapen där den fak-
tiska betalningsmottagaren har skatterättsligt hemvist får ersättaden avräkning som avses i punkterna 2 och 3 med en direktoch fullständig återbetalning av den källskatt som avses iartikel 7.Artikel 11
Överlåtbara skuldebrev
1. Från och med den dag som avses i artikel 17, om inte
annat följer av tillämpningen av artikel 14.2 i detta avtal, och sålänge som Monaco tar ut källskatt enligt artikel 7 och minst enav medlemsstaterna i Europeiska gemenskapen också tillämparliknande bestämmelser, dock senast till och med den 31 decem-ber 2010, skall inhemska och internationella obligationer ochandra överlåtbara skuldebrev som emitterats för första gången
före den 1 mars 2001 eller för vilka de ursprungliga emissions-
prospekten har godkänts före den tidpunkten av de behörigamyndigheterna inte anses vara fordringar enligt artikel 6.1 a,under förutsättning att inga ytterligare emissioner av sådanaöverlåtbara skuldebrev görs från och med den 1 mars 2002.
Så länge som minst en medlemsstat i Europeiska gemenskapen
också tillämpar liknande bestämmelser skall emellertid bestäm-melserna i denna artikel fortsätta att tillämpas efter den 31december 2010 för överlåtbara skuldebrev
—som innehåller gross up-klausuler eller klausuler för förtida
inlösen,
—där betalningsombudet enligt definitionen i artikel 4 är eta-
blerat i Monaco, och
—där detta betalningsombud betalar ränta direkt till eller sör-
jer för att ränta betalas till förmån för en faktisk betalnings-
mottagare som har hemvist i en medlemsstat i Europeiskagemenskapen.
Om och när alla medlemsstater i Europeiska gemenskapen upp-
hör att tillämpa bestämmelser liknande bestämmelserna i artikel7 i detta avtal, skall bestämmelserna i den här artikeln fortsättaatt gälla endast med avseende på överlåtbara skuldebrev
—som innehåller gross up-klausuler eller klausuler för förtida
inlösen,
—där emittentens betalningsombud är etablerat i Monaco, och
—där detta betalningsombud betalar ränta direkt till eller sör-
jer för att ränta betalas till förmån för en faktisk betalnings-mottagare som har hemvist i en medlemsstat i Europeiska
gemenskapen.
Om ytterligare emissioner görs från och med den 1 mars 2002
av överlåtbara skuldebrev enligt ovan som emitterats av en stateller ett närstående rättssubjekt som agerar som myndighet ellervars roll erkänns genom ett internationellt avtal enligt defini-tionen i bilaga II, skall emissionen i sin helhet, dvs. både denursprungliga emissionen och eventuella ytterligare emissioner,anses vara en fordran enligt artikel 6.1 a.SV L 19/58 Europeiska unionens officiella tidning 21.1.2005
Om ytterligare emissioner görs från och med den 1 mars 2002
av överlåtbara skuldebrev enligt ovan som emitterats av enemittent som inte omfattas av föregående mening, skall sådanaytterligare emissioner anses vara en fordran enligt artikel 6.1 a.
2. Denna artikel skall inte hindra medlemsstaterna i Europe-
iska gemenskapen från att beskatta inkomster från de överlåt-bara skuldebrev som avses i punkt 1 i enlighet med derasnationella lagstiftning.
Artikel 12
Överlämnande av uppgifter på begäran
1. De behöriga myndigheterna i Monaco och i medlemssta-
terna i Europeiska gemenskapen skall utbyta uppgifter omhandlingar som enligt den tillfrågade statens lagstiftning utgörskattebedrägeri i förbindelse med beskattning av inkomster frånsparande i form av räntebetalningar.
När Monaco är den tillfrågade staten skall följande handlingar
anses utgöra skattebedrägeri i förbindelse med beskattning avinkomster från sparande i form av räntebetalningar:
—Användning av ett falskt, förfalskat eller till sitt innehåll
oriktigt dokument i syfte att helt eller delvis undandra sigeller försöka att undandra sig beskattning av inkomster frånsparande i form av räntebetalningar, för vilket det enligt
artikel 26.4 i den monegaskiska strafflagen kan dömas till
böter på upp till fyra gånger den undanhållna skatten samtfängelse i lägst åtta dagar och högst två år, eller antingenböter eller fängelse.
—Erhållande på bedräglig väg av fullständig eller partiell åter-
betalning av skatt på inkomster från sparande, för vilket detkan dömas till böter enligt artikel 26.4 i den monegaskiskastrafflagen på upp till fyra gånger det belopp som olagligen
erhållits samt fängelse i lägst åtta dagar och högst två må-
nader, eller antingen böter eller fängelse.
—Det förhållandet att en person som har till uppgift att ta ut
skatt på inkomster från sparande avsiktligt inte innehållerskatten eller endast innehåller ett otillräckligt belopp, förvilket det kan dömas till böter till det belopp som anges iartikel 26.4 i den monegaskiska strafflagen.
—Det förhållandet att den person som har till uppgift att ta ut
skatt på inkomster från sparande avsiktligt, för egen eller fören tredje parts vinning, tillskansar sig de belopp som upp-burits, för vilket det kan dömas till böter till det belopp somanges i artikel 26.4 i den monegaskiska strafflagen.
När villkoren i artikel 13.3 är uppfyllda skall de principer för
utbyte av uppgifter som fastställs i denna artikel tillämpas påbrott med samma allvarlighetsgrad som skattebedrägeri enligt
lagstiftningen i den tillfrågade staten enligt definitionen ovan.
Som svar på en motiverad begäran enligt punkt 3 skall den
tillfrågade staten lämna uppgifter avseende sakförhållandensom omfattas av ett administrativt, civilrättsligt eller straffrätts-ligt förfarande vilket inletts i den begärande staten beträffandede handlingar som avses ovan, dock endast uppgifter som rörinkomster från sparande som är beskattningsbara i den begä-rande staten.
De uppgifter som anges i artikel 9.2 i detta avtal skall anses
kunna utlämnas.
2. När den tillfrågade staten skall ta ställning till huruvida
uppgifter kan lämnas som svar på en begäran, skall den tillämpade preskriptionsregler som är tillämpliga enligt den begärandestatens lagstiftning, inte de regler som är tillämpliga i den till-frågade staten. Under alla förhållanden får inga uppgifter över-lämnas avseende brott begångna före den 1 juli 2005.
3. I syfte att fastställa huruvida begäran är relevant skall den
begärande partens behöriga myndighet lämna följande uppgif-
ter, som skall avfattas på den tillfrågade statens officiella språk:
a) Namnet på den myndighet från vilken begäran härrör.b) Identiteten på den fysiska person som är föremål för begäran
om uppgifter, bevis för att denna person har skatterättsligthemvist i den begärande staten samt alla dokument, vittnes-
mål från denna fysiska person och annan utförlig bevisning
som ligger till grund för begäran.
c) De skäl som finns för antagande att de begärda uppgifterna
finns hos den part som begäran riktas till eller innehas ellerkontrolleras av en person som befinner sig på den partensterritorium.
d) En förklaring om att begäran är förenlig med lagstiftningen
hos den part som framför begäran och, framför allt, om attden kan godtas för såvitt angår preskriptionstiden.
e) En förklaring om att den begärande parten för att erhålla
uppgifterna har använt alla inom partens eget territorium tillbuds stående eller i dess egna lagar och andra författningarfastställda medel, med undantag av de medel som skulle hakunnat ge upphov till svårigheter.
f) En förklaring om att de omständigheter som den begärande
parten redan känner till ger grund, enligt denna parts lag-stiftning, för berättigade och samstämmiga misstankar omatt ett skattebedrägeri eller brott som är lika allvarligt somskattebedrägeri enligt definitionen i punkt 1 har begåtts.SV 21.1.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 19/59
4. Den part som mottar en begäran får vägra att lämna de
begärda uppgifterna om begäran inte är förenlig med villkoren idetta avtal.
Alla uppgifter som utbyts på detta sätt skall behandlas som
konfidentiella och får utlämnas endast till de behöriga personereller myndigheter hos den avtalsslutande parten som måste fåkännedom om beskattningen av de räntebetalningar som angesi artikel 1. Dessa personer eller myndigheter får yppa dennainformation under offentliga förhandlingar eller i domar om
en sådan beskattning, dock endast i den begärande staten.
Uppgifterna får lämnas till en annan person eller myndighet
endast med ett skriftligt förhandstillstånd från den behöriga
myndighet hos den avtalsslutande parten som har lämnat upp-gifterna.
Artikel 13
Samråd och översyn
1. Om oenighet om tolkningen eller tillämpningen av detta
avtal uppstår mellan den behöriga myndigheten i Monaco ochen eller flera av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna iEuropeiska gemenskapen enligt artikel 5 i detta avtal, skall dessamyndigheter sträva efter att finna en lösning i samförstånd. Deskall omedelbart underrätta Europeiska kommissionen och debehöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna i Europe-iska gemenskapen om resultatet av detta samråd.
När det gäller tolkningsfrågor får Europeiska kommissionen
delta i samrådet, på begäran av någon av de behöriga myndig-heterna.
2. Utan hinder av punkt 1 skall de avtalsslutande parterna
samråda med varandra åtminstone vart tredje år eller på begäranav endera parten, i syfte att se över och –om parterna anser det
nödvändigt –förbättra det sätt på vilket avtalet fungerar.
Under alla omständigheter erkänner de avtalsslutande parterna
betydelsen av den internationella utvecklingen på det områdesom är föremål för detta avtal och är eniga om att vid behov, isamband med de samråd som föreskrivs i denna punkt, under-söka huruvida det är nödvändigt att ändra avtalet med hänsyn
till denna utveckling.
3. Monaco skall, med beaktande av de bilaterala avtal som
kan komma att ingås mellan medlemsstaterna och tredjeländervilka är underkastade samma förpliktelser som Monaco när detgäller beskattning av inkomster från sparande i form av ränte-betalningar, undersöka tillämpningsområdet och villkoren förgenomförandet av principerna i artikel 12 i fall av brott somär lika allvarliga som brottet skattebedrägeri enligt definitionen iden artikeln. För detta ändamål skall Monaco inleda samrådmed Europeiska kommissionen.4. Samrådet skall inledas inom en månad efter en sådan
begäran eller, i brådskande fall, så snart som möjligt.
5. När det gäller det samråd som avses ovan skall de avtals-
slutande parterna underrätta varandra om händelser som kaninverka på detta avtals sätt att fungera. Till sådana händelser höräven alla relevanta avtal mellan en av de avtalsslutande parternaoch tredjeland.
Artikel 14
Tillämpning och tillfälligt avbrytande av tillämpningen
1. Ett villkor för tillämpningen av detta avtal skall vara att de
av medlemsstaternas beroende och associerade territorier som
anges i rådets rapport (ekonomiska och finansiella frågor) till
Europeiska rådet i Santa Maria da Feira den 19 och 20 juni2000 samt Andorra, Förenta staterna, Liechtenstein, San Marinooch Schweiz var och en antar och genomför åtgärder som ärdesamma som eller likvärdiga med de åtgärder som föreskrivs irådets direktiv 2003/48/EG av den 3 juni 2003 om beskattningav inkomster från sparande i form av räntebetalningar eller idetta avtal, och för vilka samma datum för genomförande fast-ställts.
2. De avtalsslutande parterna skall i samförstånd minst sex
månader före den dag som anges i artikel 17 besluta om hu-
ruvida villkoren i punkt 1 är uppfyllda när det gäller tidpunktenför ikraftträdande av de relevanta åtgärderna i Europeiska ge-menskapernas medlemsstater och i de berörda tredjestaternaoch beroende eller associerade territorierna. Om de avtalsslu-tande parterna inte beslutar att villkoren är uppfyllda skall dei samförstånd fastställa en ny dag för det ändamål som anges iartikel 17. För detta ändamål skall Europeiska gemenskapenunderrätta Monaco om att Europeiska gemenskapernas med-lemsstater, de berörda beroende eller associerade territoriernaoch de berörda tredjeländerna har genomfört åtgärder som ärdesamma som eller likvärdiga med dessa åtgärder.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av dess institutionella
arrangemang och med förbehåll för vad som anges ovan skallMonaco genomföra detta avtal från och med den dag somanges i artikel 17 och anmäla denna åtgärd till Europeiskagemenskapen.
4. Tillämpningen av detta avtal eller av delar av detta avtal
får avbrytas tillfälligt av en avtalsslutande part med omedelbar
verkan genom anmälan till de andra avtalsslutande parterna, områdets direktiv 2003/48/EG av den 3 juni 2003 om beskattningav inkomst från sparande i form av räntebetalningar eller mot-svarande delar av direktivet upphör att vara tillämpligt, antingentillfälligt eller permanent i enlighet med Europeiska unionenslagstiftning, eller om en medlemsstat i Europeiska unionen till-fälligt avbryter tillämpningen av sina genomförandebestämmel-ser.SV L 19/60 Europeiska unionens officiella tidning 21.1.2005
5. En avtalsslutande part får dessutom tillfälligt avbryta
tillämpningen av detta avtal genom anmälan till de andra av-talsslutande parterna om något av de fem tredjeländer somanges ovan (Andorra, Förenta staterna, Liechtenstein, San Ma-rino och Schweiz) eller något av de beroende eller associeradeterritorier i Europeiska unionens medlemsstater som avses ipunkt 2 senare upphör att tillämpa åtgärder som är desammasom eller likvärdiga med de åtgärder som föreskrivs i rådets
direktiv 2003/48/EG av den 3 juni 2003 om beskattning av
inkomster från sparande i form av räntebetalningar. Tillämp-ningen får avbrytas tidigast två månader efter anmälan. Tillämp-ningen av avtalet skall återupptas så snart som bestämmelsernaåter tillämpas.
Artikel 15
Övriga platser/platser i Asien
Europeiska gemenskapen skall under den övergångsperiod som
föreskrivs i rådets direktiv 2003/48/EG av den 3 juni 2003 ombeskattning av inkomster från sparande i form av räntebetal-ningar inleda diskussioner med andra stora finanscentrum syf-tande till att åtgärder som är likvärdiga med de åtgärder somtillämpas i gemenskapen skall antas och effektivt genomföras avde berörda jurisdiktionerna.
Artikel 16
Undertecknande, ikraftträdande och uppsägning
1. Detta avtal ingås med förbehåll för att det ratificeras och
godkänns av de avtalsslutande parterna enligt deras egna förfar-
anden. De avtalsslutande parterna skall underrätta varandra omatt förfarandena har avslutats. Avtalet träder i kraft den förstadagen i den andra månad som följer på den månad då den sistaanmälan skett.
2. Detta avtal skall gälla till dess att det sägs upp av någon av
de avtalsslutande parterna.
3. En avtalsslutande part får säga upp detta avtal genom
anmälan till den andra avtalsslutande parten. I så fall upphöravtalet att gälla tolv månader efter dagen för en sådan anmälan.
Artikel 17
Tillämpningsförordning
Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel
14 skall de avtalsslutande parterna sätta i kraft de lagar, förord-
ningar och administrativa bestämmelser som är nödvändiga föratt tillämpa detta avtal från och med den 1 juli 2005.Artikel 18
Fordringar och slutbetalning
1. Om detta avtal sägs upp eller om dess tillämpning till-
fälligt avbryts, helt eller delvis, skall tredje parts fordringar enligtartikel 10 inte påverkas.
2. Monaco skall i samtliga fall upprätta en slutredovisning
senast när avtalets tillämpning upphör och göra en slutbetalningtill var och en av medlemsstaterna i Europeiska gemenskapen.
Artikel 19
Territoriellt tillämpningsområde
Detta avtal skall tillämpas, å ena sidan, på de territorier där
Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen ärtillämpligt och i enlighet med de villkor som fastställs i för-draget och, å andra sidan, på Monacos territorium.
Artikel 20
Bilagor
1. De två bilagorna utgör en integrerad del av avtalet.
2. Förteckningen över behöriga myndigheter i bilaga I får
ändras genom en enkel anmälan till den andra avtalsslutandeparten, av Monaco när det gäller den myndighet som anges i leda i den bilagan och av Europeiska gemenskapen när det gällerövriga myndigheter.
Förteckningen över närstående rättssubjekt i bilaga II får ändras
genom ömsesidig överenskommelse.
Artikel 21
Språk
1. Detta avtal skall upprättas i två exemplar på danska, eng-
elska, estniska, finska, franska, grekiska, italienska, lettiska, li-tauiska, nederländska, polska, portugisiska, slovakiska, slo-venska, spanska, svenska, tjeckiska, tyska och ungerska språken,vilka alla texter är lika giltiga.
2. Den maltesiska språkversionen skall bekräftas av de avtals-
slutande parterna genom skriftväxling. Den versionen har där-efter samma giltighet som de texter som avses i punkt 1.SV 21.1.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 19/61
EN FE DE LO CUAL, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Acuerdo.
NA D ŮKAZ ČEHO Žpřipojili ní že podepsaní zplnomocn ění zástupci k této smlouv ěsvé podpisy.
TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.
ZU URKUND DESSEN haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter dieses Ab-
kommen gesetzt.
SELLE KINNITUSEKS on täievolilised esindajad käesolevale lepingule alla kirjutanud.
ΣΕ ΠΙΣΤΩΣΗ ΤΩΝ ΑΝΩΤΕΡΩ ,οι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την
παρούσα συμφωνία .
IN WITNESS WHEREOF, the undersigned Plenipotentiaries have signed the present Agreement.EN FOI DE QUOI, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent accord.IN FEDE DI CHE, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto la propria firma in calce al presente accordo.
TO APLIECINOT, attiec īgi pilnvarotas personas ir parakst ījušasšo nol īgumu.
TAI PALIUDYDAMI, šįSusitarim ąpasira šėtoliau nurodyti įgaliotieji atstovai.
A FENTIEK HITELÉÜL az alulírott meghatalmazottak e megállapodást alább kézjegyükkel látták el.
B'XIEHDA TA' DAN, il-Plenipotenzjari hawn ta ħt iffirmati ffirmaw dan il-Ftehim.
TEN BLIJKE WAARVAN de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze overeenkomst
hebben geplaatst.
NA DOWÓD CZEGO ni żej podpisani pe łnomocnicy podpisali niniejsz ąUmow ę.
EM FÉ DO QUE, os plenipotenciários abaixo assinados apuserem as suas assinaturas no final do presente
Acordo.
NA DÔKAZ ČOHO dolupodpísaní splnomocnení zástupcovia podpísali túto dohodu.
V POTRDITEV TEGA so spodaj podpisani poobla ščenci podpisali ta sporazum.
TÄMÄN VAKUUDEKSI allamainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.
TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta avtal.
Hecho en Bruselas, el siete de diciembre del dos mil cuatro.
V Bruselu dne sedmého prosince dva tisíce čtyři.
Udfærdiget i Bruxelles, den syvende december to tusind og fire.
Geschehen zu Brüssel am siebten Dezember zweitausendundvier.
Kahe tuhande neljanda aasta detsembrikuu seitsmendal päeval Brüsselis.Έγινε στις Βρυξέλλες ,στις εφτά Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα .
Done at Brussels on the seventh day of December in the year two thousand and four.
Fait à Bruxelles, le sept décembre deux mille quatre.Fatto a Bruxelles, addì sette dicembre duemilaquattro.Brisel ē, divi t ūksto ši ceturt āgada sept ītajādecembr ī.
Pasira šyta du t ūkstan čiai ketvirt ųmetųgruod žio septint ądien ąBriuselyje.
Kelt Brüsszelben, a kett őezer negyedik év december hetedik napján.
Mag ħmul fi Brussel fis-seba' jum ta' Di ċembru tas-sena elfejn u erbg ħa.
Gedaan te Brussel, de zevende december tweeduizendvier.
Sporz ądzono w Brukseli dnia siódmego grudnia roku dwutysi ęcznego czwartego.
Feito em Bruxelas, em sete de Dezembro de dois mil e quatro.V Bruseli siedmeho decembra dvetisíc štyri.
Podpisano v Bruslju, dne sedmega decembra leta dva tiso čštiri.
Tehty Brysselissä seitsemäntenä päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattaneljä.Som skedde i Bryssel den sjunde december tjugohundrafyra.SV L 19/62 Europeiska unionens officiella tidning 21.1.2005
Por la Comunidad Europea
Za Evropské spole čenství
For Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftEuroopa Ühenduse nimel
Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
For the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaEiropas Kopienas v ārdā
Europos bendrijos varduaz Európai Közösség részér ől
Għall-Komunità Ewropea
Voor de Europese GemeenschapW imieniu Wspólnoty EuropejskiejPela Comunidade EuropeiaZa Európske spolo čenstvo
za Evropsko skupnostEuroopan yhteisön puolesta
På Europeiska gemenskapens vägnar
Pour la Principauté de Monaco
SV 21.1.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 19/63
BILAGA I
FÖRTECKNING ÖVER DE AVTALSSLUTANDE PARTERNAS BEHÖRIGA MYNDIGHETER
Följande myndigheter är ”behöriga myndigheter ”hos de avtalsslutande parterna enligt detta avtal:
a) I Furstendömet Monaco: le Conseiller de Gouvernement pour les Finances et l'Économie eller en befullmäktigad
företrädare.
b) I Konungariket Belgien: De Minister van Financiën/Le Ministre des Finances eller en befullmäktigad företrädare.
c) I Republiken Tjeckien: Ministr financí eller en befullmäktigad företrädare.
d) I Konungariket Danmark: Skatteministeren eller en befullmäktigad företrädare.
e) I Förbundsrepubliken Tyskland: Der Bundesminister der Finanzen eller en befullmäktigad företrädare.
f) I Republiken Estland: Rahandusminister eller en befullmäktigad företrädare.
g) I Republiken Grekland: Ο Υπουργός Οικονομίας και Οικονομικών eller en befullmäktigad företrädare.
h) I Konungariket Spanien: El Ministro de Economía y Hacienda eller en befullmäktigad företrädare.
i) I Republiken Frankrike: Den minister som ansvarar för budgeten eller en befullmäktigad företrädare.
j) I Irland: The Revenue Commissioners eller en befullmäktigad företrädare.
k) I Republiken Italien: Il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali eller en befullmäktigad företrädare.
l) I Republiken Cypern: Υπουργός Οικονομικών eller en befullmäktigad företrädare.
m) I Republiken Lettland: Finan šu ministrs eller en befullmäktigad företrädare.
n) I Republiken Litauen: Finans ųministras eller en befullmäktigad företrädare.
o) I Storhertigdömet Luxemburg: Le Ministre des Finances eller en befullmäktigad företrädare. När det gäller tillämp-
ningen av artikel 12: Le Procureur Général d'État luxembourgeois.
p) I Republiken Ungern: A pénzügyminiszter eller en befullmäktigad företrädare.
q) I Republiken Malta: Il-Ministru responsabbli g ħall-Finanzi eller en befullmäktigad företrädare.
r) I Konungariket Nederländerna: De Minister van Financiën eller en befullmäktigad företrädare.
s) I Republiken Österrike: Der Bundesminister für Finanzen eller en befullmäktigad företrädare.
t) I Republiken Polen: Minister Finansów eller en befullmäktigad företrädare.
u) I Republiken Portugal: O Ministro das Finanças eller en befullmäktigad företrädare.
v) I Republiken Slovenien: Minister za financií eller en befullmäktigad företrädare.
w) I Republiken Slovakien: Minister financií eller en befullmäktigad företrädare.
x) I Republiken Finland: Valtiovarainministeriö/Finansministeriet eller en befullmäktigad företrädare.
y) I Konungariket Sverige: Chefen för finansdepartementet eller en befullmäktigad företrädare.
z) I Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland och de europeiska områden för vars yttre förbindelser Förenade
kungariket ansvarar: the Commissioners of Inland Revenue eller en befullmäktigad företrädare och den behörigamyndigheten i Gibraltar, som Förenade kungariket kommer att utse i enlighet med de avtalade arrangemangen
rörande myndigheter i Gibraltar med avseende på EU- och EG-instrument och tillhörande fördrag som anmälts till
Europeiska unionens medlemsstater och institutioner den 19 april 2000, varav en kopia skall sändas till Monaco avgeneralsekreteraren för Europeiska unionens råd, och som skall gälla detta avtal.SV L 19/64 Europeiska unionens officiella tidning 21.1.2005
BILAGA II
FÖRTECKNING ÖVER NÄRSTÅENDE RÄTTSSUBJEKT
För tillämpningen av artikel 11 i detta avtal skall följande organ anses vara ”ett närstående rättssubjekt som agerar som
myndighet eller vars roll erkänns genom ett internationellt avtal ”:
ORGAN INOM EUROPEISKA UNIONEN:
Belgien
—Région flamande (Vlaams Gewest) (regionen Flandern)
—Région wallonne (regionen Vallonien)
—Région de Bruxelles-Capitale (Brussels Hoofdstedelijk Gewest) (Brysselregionen)
—Communauté française (den franskspråkiga gemenskapen)
—Communauté flamande (Vlaamse Gemeenschap) (den flamländska gemenskapen)
—Communauté germanophone (Deutschsprachige Gemeinschaft) (den tyskspråkiga gemenskapen)
Spanien
—Xunta de Galicia (Galiciens regionala regering och parlament)
—Junta de Andalucía (Andalusiens regionala regering och parlament)
—Junta de Extremadura (Extremaduras regionala regering och parlament)
—Junta de Castilla-La Mancha (Kastilien-La Manchas regionala regering och parlament)
—Junta de Castilla-León (Kastilien-Leóns regionala regering och parlament)
—Gobierno Foral de Navarra (Navarras regionala regering och parlament)
—Govern de les Illes Balears (Balearernas regionala regering och parlament)
—Generalitat de Catalunya (Kataloniens regionala regering och parlament)
—Generalitat de Valencia (Valencias regionala regering och parlament)
—Diputación General de Aragón (Aragoniens regionala regering och parlament)
—Gobierno de las Islas Canarias (Kanarieöarnas regionala regering och parlament)
—Gobierno de Murcia (Murcias regionala regering och parlament)
—Gobierno de Madrid (Madrids regionala regering och parlament)
—Gobierno de la Comunidad Autónoma del País Vasco/Euzkadi (Baskiens regionala regering och parlament)
—Diputación Foral de Guipúzcoa (Guipúzcoas deputeradeförsamling)
—Diputación Foral de Vizcaya/Bizkaia (Vizcayas deputeradeförsamling)
—Diputación Foral de Alava (Alavas deputeradeförsamling)
—Ayuntamiento de Madrid (Madrids stad)
—Ayuntamiento de Barcelona (Barcelona stad)
—Cabildo Insular de Gran Canaria (Gran Canarias gemensamma kommunstyrelse)
—Cabildo Insular de Tenerife (Teneriffas gemensamma kommunstyrelse)SV 21.1.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 19/65
—Instituto de Crédito Oficial (Statens kreditinstitut)
—Instituto Catalán de Finanzas (Kataloniens finansinstitut)
—Instituto Valenciano de Finanzas (Valencias finansinstitut)
Grekland
—Оργανισμός Тηλεπικοινωνιών Ελλάδος (det grekiska telebolaget)
—Оργανισμός Σιδηροδρόμων Ελλάδος (den grekiska järnvägsnätsorganisationen)
—Δημόσια Επιχείρηση Ηλεκτρισμού (det statliga elbolaget)
Frankrike
—La Caisse d'amortissement de la dette sociale (CADES) (amorteringsinstitutet för det sociala trygghetssystemets skuld-
sättning)
—L'Agence française de développement (AFD) (franska utvecklingsorganet)
—Réseau Ferré de France (RFF) (franska järnvägsnätet)
—Caisse Nationale des Autoroutes (CNA) (nationella motorvägskassan)
—Assistance publique Hôpitaux de Paris (APHP) (Paris socialtjänst och sjukhus)
—Charbonnages de France (CDF) (Frankrikes kolgruvor)
—Entreprise minière et chimique (EMC) (gruvbolag och kemiskt bolag)
Italien
—Regioner
—Provinser
—Kommunerna
—Cassa Depositi e Prestiti (hypoteks- och kreditbank)
Lettland
—Pašvaldības (lokalförvaltningar)
Polen
—gminy (kommuner)
—powiaty (distrikt)
—województwa (provinser)
—związki gmin (kommunalförbund)
—związki powiatów (distriktsförbund)
—związki województw (provinsförbund)
—miasto sto łeczne Warszawa (huvudstaden Warszawa)
—Agencja Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa (byrån för jordbrukets omstrukturering och modernisering)
—Agencja Nieruchomo ści Rolnych (byrån för jordbruksegendom)SV L 19/66 Europeiska unionens officiella tidning 21.1.2005
Portugal
—Região Autónoma da Madeira (den autonoma regionen Madeira)
—Região Autónoma dos Açores (den autonoma regionen Azorerna)
—Kommunerna
Slovakien
—mestá a obce (kommuner)
—Železnice Slovenskej republiky (slovakiska järnvägsbolaget)
—Štátny fond cestného hospodárstva (statens vägförvaltningsfond)
—Slovenské elektrárne (slovakiska kraftverk)
—Vodohospodárska výstavba (vattenförvaltningsbolaget)
INTERNATIONELLA ORGAN:
—Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD)
—Europeiska investeringsbanken
—Asiatiska utvecklingsbanken
—Afrikanska utvecklingsbanken
—Världsbanken/IBRD/IMF
—Internationella finansieringsbolaget
—Interamerikanska utvecklingsbanken
—Europarådets fond för social utveckling
—Euratom
—Europeiska gemenskapen
—Corporación Andina de Fomento (CAF) (Andinska utvecklingsorganisationen [ADC])
—Eurofima
Bestämmelserna i artikel 11 i avtalet skall inte påverka internationella åtaganden som de avtalsslutande parterna kan ha
gjort när det gäller ovan nämnda internationella organ.
ORGAN ETABLERADE I TREDJELAND:
De organ som uppfyller följande kriterier:
1. Organet betraktas som ett offentligt organ enligt nationella kriterier.
2. Ett sådant offentligt organ är en icke-marknadsproducent som förvaltar och finansierar ett antal verksamheter som
huvudsakligen tillhandahåller icke-marknadsförda varor och tjänster, för det allmännas bästa och som faktiskt kon-
trolleras av en allmän styrelseform.
3. Ett sådant offentligt organ är en stor och regelbunden emittent av skuldebrev.
4. Den berörda staten kan säkerställa att ett sådant offentligt organ inte kommer att verkställa förtida inlösen vid fall av
s.k. gross-up klausuler.SV 21.1.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 19/67
SAMFÖRSTÅNDSAVTAL
mellan Europeiska gemenskapen och Furstendömet Monaco
I samband med ingåendet av ett avtal om åtgärder som är likvärdiga med de åtgärder som föreskrivs i rådets
direktiv 2003/48/EG av den 3 juni 2003 om beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetal-ningar (nedan kallat ”direktivet ”) undertecknade Europeiska gemenskapen och Monaco detta samförstånds-
avtal som utgör ett komplement till avtalet.
Om någon av de avtalsslutande parterna konstaterar att betydande skillnader i informationsutbytet skulle
kunna leda till att avtalet inte tillämpades på ett klart rättvist sätt skall de utan dröjsmål samråda medvarandra i syfte att fastställa de åtgärder som är nödvändiga för att sörja för likabehandling. Europeiskakommissionen skall omedelbart rapportera till rådet om dessa samråd och föreslå nödvändiga åtgärder föråterupprättandet av likabehandling. Under den period som är nödvändig för detta kommer varje ny begäranom informationsutbyte enligt artikel 12 i detta avtal, som är av samma karaktär som den begäran som lågtill grund för tillämpningen av detta stycke, att undersökas inom ramen för dessa samråd.
Om betydande skillnader skulle uppdagas mellan räckvidden för rådets direktiv 2003/48/EG av den 3 juni
2003 och räckvidden för detta avtal när det gäller artiklarna 4 och 6 i avtalet, skall de avtalsslutandeparterna omedelbart inleda samråd enligt artikel 13.1 i detta avtal i syfte att sörja för att de åtgärder somföreskrivs i avtalet alltjämt är likvärdiga med de åtgärder som föreskrivs i direktivet.
Signatärerna av detta samförståndsavtal förklarar att de anser att det avtal som avses i första stycket och
detta samförståndsavtal utgör en godtagbar och rättvis ordning som kan anses skydda parternas intressen.
De kommer därför att i god tro genomföra de avtalade åtgärderna och kommer inte att agera ensidigt för att
utan godtagbara skäl undergräva denna ordning.
Europeiska gemenskapen är beredd att med Monacos regering undersöka villkoren för ett ökat informa-
tionsutbyte mellan Monaco och gemenskapen när det gäller vissa finansiella instrument och försäkrings-tjänster, från och med den tidpunkt då det fastställs att de gällande försiktighetsreglerna och de berördamonegasiska aktörernas övervakningsåtgärder är sådana att den inre marknaden kan fortsätta att fungera välpå de berörda områdena. I enlighet med den yttre politik som gemenskapen tidigare tillämpat i sambandmed liknande framställningar bör ett eventuellt avtal därför grundas på att Monaco på de berörda områdenainförlivar och genomför nuvarande och framtida gemenskapslagstiftning. Det förutses likaså att andranuvarande och framtida bestämmelser av betydelse för att den inre marknadens skall fungera väl på deberörda områdena, t.ex. konkurrens och beskattning, genomförs av Monaco.
Signatärerna av detta samförståndsavtal noterar att definitionen av brottet skattebedrägeri endast rör be-
hoven med avseende på beskattning av inkomster från sparande inom ramen för avtalet mellan Europeiskagemenskapen och Monaco om åtgärder som är likvärdiga med de åtgärder som föreskrivs i direktivet.
Utfärdat i Bryssel den 7 december 2004 i två exemplar på danska, engelska, estniska, finska, franska,
grekiska, italienska, lettiska, litauiska, nederländska, polska, portugisiska, slovakiska, slovenska, spanska,
svenska, tjeckiska, tyska och ungerska språken, vilka alla texter är lika giltiga.
Den maltesiska språkversionen skall bekräftas av signatärerna genom skriftväxling. Den versionen har där-
efter samma giltighet som de texter som anges i det föregående stycket.SV L 19/68 Europeiska unionens officiella tidning 21.1.2005
Por la Comunidad Europea
Za Evropské spole čenství
For Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftEuroopa Ühenduse nimel
Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
For the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaEiropas Kopienas v ārdā
Europos bendrijos varduaz Európai Közösség részér ől
Għall-Komunità Ewropea
Voor de Europese GemeenschapW imieniu Wspólnoty EuropejskiejPela Comunidade EuropeiaZa Európske spolo čenstvo
za Evropsko skupnostEuroopan yhteisön puolesta
På Europeiska gemenskapens vägnar
Pour la Principauté de Monaco
SV 21.1.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 19/69