INTERIMSAVTAL om handel och handelsrelaterade frågor mellan Europeiska gemenskapen och Europeiska kol- och stålgemenskapen, å ena sidan, och Staten Israel, å andra sidan

EUROPEISKA GEMENSKAPEN, och EUROPEISKA KOL- OCH STÅLGEMENSKAPEN, nedan kallade gemenskapen,

å ena sidan, och

STATEN ISRAEL, nedan kallad Israel,

å andra sidan,

SOM BEAKTAR EUROPA-MEDELHAVSAVTALET som inrättar en associering mellan Europeiska gemenskaperna och dess medlemsstater, å ena sidan, och Staten Israel, å andra sidan, nedan kallat associeringsavtalet, vilket undertecknades i Bryssel den 20 november 1995,

SOM BEAKTAR att associeringsavtalet är avsett att stärka och bredda förbindelserna mellan gemenskapen och dess medlemsstater och Israel, vilka skapades genom det befintliga samarbetsavtalet från 1975,

SOM BEAKTAR att det är i parternas ömsesidiga intresse att snarast möjligt genom ett interimsavtal tillämpa associeringsavtalets bestämmelser om handel och handelsrelaterade frågor,

SOM BEAKTAR att det, i avvaktan på att associeringsavtalet träder i kraft och associeringsrådet inrättas, måste säkerställas att samarbetsrådet, vilket inrättades genom det befintliga samarbetsavtalet från 1975, kan utöva de befogenheter som enligt associeringsavtalet åligger associeringsrådet och som är nödvändiga för att genomföra interimsavtalet,

HAR BESLUTAT att ingå detta avtal och har för detta ändamål som befullmäktigade utsett:

EUROPEISKA GEMENSKAPEN:

Francisco Javier ELORZA CAVENGT

Ambassadör

Konungariket Spaniens ständiga företrädare

Ordförande i Ständiga företrädarnas kommitté

Juan PRAT

Generaldirektör med ansvar för nord syd-förbindelserna inom Europeiska gemenskapernas kommission

EUROPEISKA KOL- OCH STÅLGEMENSKAPEN:

Juan PRAT

Generaldirektör med ansvar för nord-sydförbindelserna inom Europeiska gemenskapernas kommission

STATEN ISRAEL:

Mordechai DRORY

Ambassadör

Chef för Staten Israels representation vid Europeiska unionen

SOM sedan de utväxlat sina fullmakter och befunnit dem vara i god och behörig form,

HAR ENATS OM FÖLJANDE.

AVDELNING I ALLMÄNNA PRINCIPER

Artikel 1 (AA 2)

Förbindelserna mellan parterna och samtliga bestämmelser i detta avtal skall grundas på iakttagandet av de mänskliga rättigheterna och de demokratiska principerna, vilka skall vägleda deras inrikes- och utrikespolitik och utgöra en väsentlig beståndsdel av detta avtal.

AVDELNING II FRI RÖRLIGHET FÖR VAROR

KAPITEL 1

Grundläggande principer

Artikel 2 (AA 6)

1. Frihandelsområdet mellan gemenskapen och Israel skall förstärkas enligt de förfaranden som anges i detta avtal och i enlighet med bestämmelserna i 1994 års Allmänna tull- och handelsavtal och andra multilaterala avtal om handel med varor, vilka utgör bilagor till avtalet om upprättandet av Världshandelsorganisationen (WTO), nedan kallat GATT.

2. Kombinerade nomenklaturen och den israeliska tulltaxan skall användas för klassificering av varor i handeln mellan parterna.

KAPITEL 2

Industriprodukter

Artikel 3 (AA 7)

Bestämmelserna i detta kapitel skall tillämpas på andra produkter med ursprung i gemenskapen och Israel än dem som anges i bilaga II till Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och på andra produkter med ursprung i Israel än dem som anges i bilaga I till detta avtal.

Artikel 4 (AA 8)

Import- och exporttullar och avgifter med motsvarande verkan skall vara förbjudna mellan gemenskapen och Israel. Detta skall också gälla tullar av fiskal natur.

Artikel 5 (AA 9)

1. a) Bestämmelserna i detta kapitel skall inte utesluta att gemenskapen behåller en jordbruksrelaterad del för produkter med ursprung i Israel som förtecknas i bilaga II till detta avtal, med undantag av de produkter som anges i bilaga III.

b) Denna jordbruksrelaterade del skall beräknas på grundval av skillnaden mellan priserna på gemenskapsmarknaden för de jordbruksprodukter som anses ha använts vid framställningen av dessa produkter och priserna för import från tredje land, om den totala kostnaden för basprodukterna i fråga är högre i gemenskapen. Den jordbruksrelaterade delen kan vara ett fast belopp eller en avgift som beräknas på värdet. I fall då tull lagts på den jordbruksrelaterade delen, skall den ersättas av en särskild avgift för varje produkt.

2. a) Bestämmelserna i detta kapitel skall inte hindra Israel från att behålla en jordbruksrelaterad del för varor med ursprung i gemenskapen som förtecknas i bilaga IV, med undantag av de produkter som anges i bilaga V.

b) Denna jordbrukskomponent beräknas på samma sätt på grundval av de kriterier som anges i punkt 1 b. Den kan vara ett fast belopp eller en avgift som beräknas på värdet.

c) Israel får utöka förteckningen över de varor för vilka den jordbruksrelaterade delen är tillämplig, förutsatt att varorna är andra än de som förtecknas i bilaga V och ingår i bilaga II till detta avtal. Innan den jordbruksrelaterade delen införs skall den anmälas för prövning till samarbetsrådet som får fatta de beslut som behövs.

3. Trots vad som sägs i artikel 4 får gemenskapen och Israel tillämpa de tullar som anges för varje produkt för de som anges i bilagorna III och V.

4. Den den jordbruksrelaterade del som tillämpas i enlighet med punkterna 1 och 2 får sänkas om den avgift som tillämpas på basjordbruksprodukter i handeln mellan gemenskapen och Israel sänks eller till följd av ömsesidiga koncessioner för bearbetade jordbruksprodukter.

5. Den sänkning som avses i punkt 4, förteckningen över de berörda varorna och i tillämpliga fall de tullkvoter för vilka sänkningen gäller, skall fastställas av samarbetsrådet.

6. Förteckningen över de varor som är föremål för en koncession i form av en sänkt jordbruksrelaterad del i handeln mellan gemenskapen och Israel samt omfattningen av dessa koncessioner anges i bilaga VI.

KAPITEL 3

Jordbruksprodukter

Artikel 6 (AA 10)

Bestämmelserna i detta kapitel skall tillämpas på de produkter med ursprung i gemenskapen och Israel vilka förtecknas i bilaga II till Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

Artikel 7 (AA 11)

Gemenskapen och Israel skall fortlöpande liberalisera sin handel med jordbruksprodukter som är av intresse för båda parter. Från och med den 1 januari 2000 skall gemenskapen och Israel granska situationen för att fastställa vilka åtgärder som i enlighet med detta mål skall vidtas av gemenskapen och Israel från och med den 1 januari 2001.

Artikel 8 (AA 12)

De jordbruksprodukter med ursprung i Israel som förtecknas i protokoll nr 1 och protokoll nr 3 skall vid import till gemenskapen vara föremål för de ordningar som anges i de protokollen.

Artikel 9 (AA 13)

De jordbruksprodukter med ursprung i gemenskapen som är förtecknade i protokoll nr 2 och protokoll nr 3 skall vid import till Israel vara föremål för de ordningar som anges i de protokollen.

Artikel 10 (AA 14)

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7 och med beaktande av omfattningen av handeln med jordbruksprodukter mellan dem samt dessa produkters särskilda känslighet, skall gemenskapen och Israel i samarbetsrådet för varje produkt systematiskt och ömsesidigt undersöka möjligheterna att bevilja varandra ytterligare koncessioner.

Artikel 11 (AA 15)

Gemenskapen och Israel är eniga om att senast tre år efter det att detta avtal trätt i kraft på grundval av ömsesidighet och gemensamt intresse undersöka möjligheterna att bevilja varandra koncessioner i handeln med fiskeriprodukter.

KAPITEL 4

Gemensamma bestämmelser

Artikel 12 (AA 16)

Kvantitativa importrestriktioner och alla åtgärder med motsvarande verkan skall vara förbjudna mellan gemenskapen och Israel.

Artikel 13 (AA 17)

Kvantitativa exportrestriktioner och alla åtgärder med motsvarande verkan skall vara förbjudna mellan gemenskapen och Israel.

Artikel 14 (AA 18)

1. Produkter med ursprung i Israel som importeras till gemenskapen skall inte beviljas en gynnsammare behandling än den som tillämpas av medlemsstaterna sinsemellan.

2. Bestämmelserna i detta avtal skall inte påverka tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 1911/91 av den 26 juni 1991 om tillämpningen av gemenskapsrättens bestämmelser på Kanarieöarna.

Artikel 15 (AA 19)

1. Parterna skall avstå från varje åtgärd eller förfarande av internt fiskal karaktär som direkt eller indirekt innebär en diskriminerande behandling av produkter från en av parterna i förhållande till likadana produkter med ursprung i den andra partens territorium.

2. För produkter som exporteras till någon parts territorium får återbetalning av indirekta interna avgifter som är högre än den indirekta avgift som direkt eller indirekt läggs på dem inte beviljas.

Artikel 16 (AA 20)

1. Om särskilda regler skulle införas till följd av genomförandet av dess jordbrukspolitik eller om befintliga regler skulle ändras eller om bestämmelserna om genomförandet av jordbrukspolitiken skulle ändras eller utvidgas, får ifrågavarande part ändra de arrangemang som är ett resultat av detta avtal i fråga om de produkter som berörs av sådana regler eller ändringar.

2. I sådana fall skall parten i fråga ta vederbörlig hänsyn till den andra partens intressen. Parterna kan i detta syfte samråda med varandra i samarbetsrådet.

Artikel 17 (AA 21)

1. Detta avtal hindrar inte upprätthållandet eller inrättandet av tullunioner, frihandelsområden eller ordningar för gränstrafikhandel utom i sådana fall då de innebär en förändring av den handelsordning som fastställs i detta avtal.

2. Samråd mellan parterna skall äga rum i samarbetsrådet rörande avtal om upprättande av sådana tullunioner eller frihandelsområden och, när det behövs, om andra viktiga frågor rörande respektive parts handelspolitik med tredje land. Särskilt om ett tredje land skulle ansluta sig till Europeiska unionen skall sådant samråd äga rum för att säkerställa att hänsyn kan tas till gemenskapens och Israels gemensamma intressen.

Artikel 18 (AA 22)

Om en av parterna finner att dumpning i den mening som avses i artikel VI i GATT förekommer i handeln med den andra parten, får den vidta lämpliga åtgärder mot detta förfarande i enlighet med överenskommelsen om genomförande av artikel VI i GATT och med tillämplig inhemsk lagstiftning, på de villkor och i enlighet med de förfaranden som anges i artikel 21.

Artikel 19 (AA 23)

Om en produkt importeras i så starkt ökande mängder och på sådana villkor att detta förorsakar, eller hotar att förorsaka

- allvarlig skada för inhemska producenter av liknande eller direkt konkurrerande produkter inom en parts territorium, eller

- allvarliga störningar inom någon ekonomisk sektor, eller

- svårigheter som kan ge upphov till en allvarlig försämring av den ekonomiska situationen i en region,

får gemenskapen eller Israel vidta lämpliga åtgärder på de villkor och i överensstämmelse med de förfaranden som anges i artikel 21.

Artikel 20 (AA 24)

Om efterlevnad av bestämmelserna i artikel 13 medför

i) återexport till ett tredje land gentemot vilket den exporterande parten för den berörda produkten upprätthåller kvantitativa exportrestriktioner, exporttullar eller åtgärder med motsvarande verkan, eller

ii) en allvarlig brist, eller risk härför, på en produkt som är väsentlig för den exporterande parten,

och om de situationer till vilka ovan hänvisas medför eller sannolikt kan medföra betydande svårigheter för den exporterande parten, kan den parten vidta lämpliga åtgärder på de villkor och i överensstämmelse med de förfaranden som anges i artikel 21. Åtgärderna skall vara icke-diskriminerande och avskaffas när omständigheterna inte längre motiverar att de upprätthålls.

Artikel 21 (AA 25)

1. Om gemenskapen eller Israel, på import av produkter som kan ge upphov till de svårigheter som anges i artikel 19, tillämpar ett administrativt förfarande som syftar till att snabbt skaffa fram upplysningar med avseende på handelsströmmarnas utveckling skall den parten underrätta den andra parten.

2. I de fall som anges i artiklarna 18, 19 och 20 skall den ifrågavarande parten, innan de åtgärder som anges där vidtas eller snarast möjligt i de fall som omfattas av punkt 3 d, förse samarbetsrådet med alla relevanta upplysningar som behövs för en grundlig prövning av situationen i syfte att nå en lösning som är godtagbar för båda parter.

Vid val av lämpliga åtgärder skall i första hand sådana som i minsta möjliga omfattning stör avtalets funktion väljas.

Skyddsåtgärderna skall omedelbart anmälas till samarbetsrådet och åtgärderna skall där bli föremål för periodiska samråd, särskilt i syfte att avskaffa dem så snart som omständigheterna tillåter.

3. För genomförandet av punkt 2 gäller följande bestämmelser:

a) Vad gäller artikel 18 skall samarbetsrådet underrättas om dumpningen så snart som den importerande partens myndigheter har inlett en undersökning. Om det inte har lyckats att stoppa dumpningen eller om ingen annan tillfredsställande lösning har kunnat uppnås inom 30 dagar efter det att anmälan gjordes, får den importerande parten vidta lämpliga åtgärder.

b) Vad gäller artikel 19 skall de svårigheter som uppstår ur den situation till vilken hänvisning sker i den artikeln för granskning hänskjutas till samarbetsrådet, som får fatta de beslut som behövs för att undanröja svårigheterna.

Om samarbetsrådet eller den exporterande parten inom 30 dagar efter frågans hänskjutande inte har fattat något beslut som undanröjer svårigheterna eller om man inte funnit någon annan tillfredsställande lösning, får den importerande parten vidta lämpliga åtgärder för att råda bot på problemet. Dessa åtgärder får inte gå utöver vad som är nödvändigt för att råda bot på de svårigheter som har uppstått.

c) Vad gäller artikel 24 skall de svårigheter som uppstår ur de situationer som avses i den artikeln hänskjutas till samarbetsrådet för granskning.

Samarbetsrådet får fatta nödvändiga beslut för att undanröja svårigheterna. Om den inte har fattat något beslut inom 30 dagar efter frågans hänskjutande, får den exporterande parten vidta lämpliga åtgärder med avseende på export av produkten i fråga.

d) När exceptionella omständigheter som kräver omedelbart ingripande omöjliggör att underrättelse ges eller granskning görs i förväg, får den berörda parten, i de situationer som anges i artiklarna 22, 23 och 24, genast vidta de skyddsåtgärder som är strikt nödvändiga för att avhjälpa situationen och skall därvid omedelbart underrätta den andra parten.

Artikel 22 (AA 26)

Om en eller flera av gemenskapens medlemsstater eller Israel har uppenbara svårigheter med avseende på sin betalningsbalans eller hotas av sådana, får gemenskapen eller Israel, beroende på vilken part som avses, i överensstämmelse med de villkor som fastställs inom ramen för GATT och med artiklarna VIII och XIV i stadgan för Internationella valutafonden (IMF), för en begränsad period vidta restriktiva åtgärder, som inte får gå utöver vad som är nödvändigt för att råda bot på betalningsbalansproblemet. Gemenskapen eller Israel skall omedelbart underrätta den andra parten och så snabbt som möjligt överlämna en tidsplan för avvecklingen av dessa åtgärder.

Artikel 23 (AA 27)

Ingenting i detta avtal skall utesluta förbud mot eller restriktioner för import, export eller transitering av varor, som grundas på allmän moral, allmän ordning eller allmän säkerhet, intresset att skydda människors och djurs hälsa och liv, att bevara växter, att skydda nationella skatter av konstnärligt, historiskt eller arkeologiskt värde, att skydda immateriell, industriell och kommersiell äganderätt eller på bestämmelser om guld och silver. Sådana förbud eller restriktioner får dock inte utgöra ett medel för godtycklig diskriminering eller innefatta en förtäckt begränsning av handeln mellan parterna.

Artikel 24 (AA 28)

Vid tillämpningen av denna avdelning definieras begreppet ursprungsprodukter och de metoder för administrativt samarbete som har anknytning härtill i protokoll nr 4.

AVDELNING 3 HANDELSRELATERADE BESTÄMMELSER

KAPITEL 1

Konkurrens

Artikel 25

1. Följande är oförenligt med avtalets rätta funktion, i den utsträckning som det kan påverka handeln mellan gemenskapen och Israel:

i) Alla avtal mellan företag, beslut av företagssammanslutningar och samordnade förfaranden mellan företag som har till syfte eller resultat att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen.

ii) Ett eller flera företags missbruk av en dominerande ställning inom gemenskapens eller Israels hela territorier eller en väsentlig del därav.

iii) Allt offentligt stöd som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion.

2. Till dess att de nödvändiga reglerna för genomförandet av punkt 1 har antagits i enlighet med bestämmelserna i associeringsavtalet, skall bestämmelserna i avtalet om tolkning och tillämpning av artiklarna VI, XVI och XXIII i GATT tillämpas som bestämmelser för genomförande av punkt 1 iii.

3. Vardera parten skall säkerställa möjligheten till insyn på området för offentligt stöd, bl.a. genom årlig rapportering till den andra parten om det totala beloppet och fördelningen av det stöd som ges och genom att på begäran lämna upplysningar om stödprogram. På begäran av den ena parten skall den andra parten lämna upplysningar om särskilda enskilda fall av offentligt stöd.

4. Bestämmelserna i punkt 1 iii gäller inte de jordbruksprodukter som avses i avdelning II kapitel 3.

5. Om gemenskapen eller Israel finner att ett visst förfarande är oförenligt med villkoren i punkt 1 och om detta förfarande är eller riskerar att vara till allvarlig nackdel för den andra partens intressen eller kan orsaka dess inhemska industri, inbegripet dess tjänstesektor, påtaglig skada, kan någon av dem vidta lämpliga åtgärder efter samråd inom samarbetsrådet eller 30 arbetsdagar efter det att frågan hänsköts för sådant samråd.

Vad gäller förfaranden som är oförenliga med punkt 1 iii kan sådana lämpliga åtgärder, när GATT är tillämpligt på dem, endast antas i enlighet med de förfaranden och på de villkor som föreskrivs i det avtalet och eventuellt i andra relevanta instrument som förhandlats fram inom ramen för GATT och som gäller mellan parterna.

6. Parterna skall utbyta information under iakttagande av de begränsningar som tystnadsplikten och skydd för företagshemligheter uppställer.

Artikel 26 (AA 37)

1. Medlemsstaterna och Israel skall säkerställa att statliga handelsmonopol gradvis anpassas på sådant sätt att ingen diskriminering med avseende på anskaffnings- och saluföringsvillkor föreligger mellan medlemsstaternas och Israels medborgare vid utgången av det femte året efter associeringsavtalets ikraftträdande.

2. Samarbetsrådet skall underrättas om de åtgärder som vidtas för att uppnå detta mål.

Artikel 27 (AA 38)

Såvitt avser offentliga företag och företag som har beviljats särskilda rättigheter eller ensamrättigheter skall parterna vidta nödvändiga åtgärder så att, från och med det femte året efter associeringsavtalets ikraftträdande, ingen åtgärd som stör handeln mellan gemenskapen och Israel vidtas eller bibehålls, i den mån denna strider mot parternas intressen. Denna bestämmelse hindrar inte det rättsliga eller faktiska genomförandet av de särskilda uppgifter som tilldelats dessa företag.

KAPITEL 2

Immateriell, industriell och kommersiell äganderätt

Artikel 28 (AA 39)

1. Enligt bestämmelserna i denna artikel och i bilaga VII skall parterna bevilja och säkerställa ett adekvat och effektivt skydd för immateriell, industriell och kommersiell äganderätt i enlighet med högsta internationella standard, inbegripet effektiva medel för att genomdriva tillämpningen av sådana rättigheter.

2. Tillämpningen av denna artikel och bilaga VII skall regelbundet granskas av parterna. Om sådana svårigheter på området för immateriell, industriell och kommersiell äganderätt som påverkar villkoren för handeln skulle uppkomma skall på begäran av någondera parten brådskande samråd äga rum i samarbetsrådet i syfte att finna lösningar som är ömsesidigt tillfredsställande.

KAPITEL 3

Tullsamarbete

Artikel 29 (AA 49)

1. Parterna skall åta sig att utveckla tullsamarbetet för att säkerställa att handelsreglerna iakttas. I detta syfte skall de inleda en dialog om tullfrågor.

2. Samarbetet skall främst vara inriktat på att förenkla och datorisera tullförfarandena, särskilt i form av informationsutbyte mellan experter och yrkesutbildning.

3. Ömsesidigt bistånd mellan administrativa myndigheter i tullärenden skall ske enligt bestämmelserna i protokoll 5.

AVDELNING IV INSTITUTIONELLA OCH ALLMÄNNA BESTÄMMELSER SAMT SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 30

Samarbetsrådet, vilket inrättades genom avtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Staten Israel, vilket undertecknades den 11 maj 1975 och har modifierats genom tilläggsprotokollet som undertecknades den 8 februari 1977, skall utföra de uppgifter som åläggs det, till dess att associeringsrådet och associeringskommittén inrättas, vilket föreskrivs i artiklarna 67 och 70 i associeringsavtalet.

Artikel 31 (AA 68)

1. Samarbetsrådet skall bestå av Europeiska unionens råds medlemmar och av Europeiska gemenskapernas kommissions medlemmar, å ena sidan, och av medlemmar av Israels regering, å andra sidan.

2. Samarbetsrådet skall självt fastställa sin arbetsordning.

3. Samarbetsrådets medlemmar kan låta sig företrädas på de villkor som skall fastställas i dess arbetsordning.

4. Ordförandeskapet i samarbetsrådet skall utövas i tur och ordning av en medlem av Europeiska unionens råd och en medlem av Israels regering i enlighet med bestämmelser som skall fastställas i dess arbetsordning.

Artikel 32 (AA 75)

1. Varje part kan till samarbetsrådet hänskjuta alla tvister avseende tillämpningen eller tolkningen av detta avtal.

2. Samarbetsrådet får avgöra tvisten genom ett beslut.

3. Varje part är skyldig att vidta de åtgärder som krävs för att genomföra det beslut som avses i punkt 2.

4. Om det inte är möjligt att avgöra tvisten i enlighet med punkt 2, får endera parten underrätta den andra parten om att den utsett en skiljeman; den andra parten måste då utse en andra skiljeman inom två månader. Såvitt avser tillämpningen av detta förfarande skall gemenskapen och medlemsstaterna anses som en enda part i tvisten.

Samarbetsrådet skall utse en tredje skiljeman.

Skiljemännens beslut skall fattas med enkel majoritet.

Varje part i tvisten är skyldig att vidta de åtgärder som krävs för att följa skiljemännens beslut.

Artikel 33 (AA 76)

Ingenting i detta avtal skall hindra en part att vidta åtgärder som

a) den anser nödvändiga för att förhindra yppande av information som kan skada dess väsentliga säkerhetsintressen,

b) rör produktionen av, eller handeln med, vapen, ammunition eller krigsmateriel eller forskning, utveckling eller produktion som är nödvändig för försvarsändamål, under förutsättning att dessa åtgärder inte försämrar konkurrensvillkoren för de produkter som inte är avsedda för särskilda militära ändamål,

c) den anser väsentliga för sin egen säkerhet i händelse av allvarliga inre störningar som påverkar upprätthållandet av lag och ordning, krig eller allvarlig internationell spänning som utgör ett krigshot eller för att uppfylla skyldigheter som den har godtagit i syfte att upprätthålla fred och internationell säkerhet.

Artikel 34 (AA 77)

Inom de områden som omfattas av detta avtal och utan att det påverkar några särskilda bestämmelser i detta

- får de ordningar som Israel tillämpar med avseende på gemenskapen inte ge upphov till någon diskriminering mellan medlemsstaterna, deras medborgare eller deras bolag,

- får de ordningar som gemenskapen tillämpar med avseende på Israel inte ge upphov till någon diskriminering mellan israeliska medborgare eller bolag.

Artikel 35 (AA 79)

1. Parterna skall vidta alla allmänna eller särskilda åtgärder som fordras för att fullgöra sina åtaganden enligt detta avtal. De skall se till att de mål som anges i detta avtal uppnås.

2. Om den ena parten anser att den andra parten har underlåtit att uppfylla en skyldighet enligt detta avtal, får den vidta lämpliga åtgärder. Dessförinnan skall den, utom i särskilt brådskande fall, förse samarbetsrådet med alla relevanta upplysningar som behövs för en grundlig undersökning av situationen i syfte att finna en för parterna godtagbar lösning.

Vid val av åtgärder skall sådana som minst stör detta avtals funktion prioriteras.

Dessa åtgärder skall omedelbart meddelas samarbetsrådet och skall på begäran av den andra parten bli föremål för samråd inom samarbetsrådet.

Artikel 36 (AA 80)

Protokollen 1 5 och bilagorna I VII skall utgöra en integrerad del av detta avtal. Förklaringarna och skriftväxlingarna skall ingå i slutakten, som skall utgöra en integrerad del av detta avtal.

Artikel 37 (AA 82)

Detta avtal skall vara tillämpligt till dess att associeringsavtalet, vilket undertecknades den 20 november 1995, träder i kraft.

Varje part kan säga upp detta avtal genom att underrätta den andra parten. Detta avtal skall upphöra att gälla sex månader efter dagen för sådan underrättelse.

Artikel 38 (AA 83)

Detta avtal gäller, å ena sidan, de territorier där fördragen om upprättandet av Europeiska gemenskapen och Europeiska kol- och stålgemenskapen tillämpas enligt villkoren i dessa fördrag och, å andra sidan, Israels territorium.

Artikel 39

Detta avtal är upprättat i två exemplar på danska, engelska, finska, franska, grekiska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska, tyska och hebreiska, vilka samtliga texter är lika giltiga.

Artikel 40

Detta avtal skall godkännas av parterna enligt deras egna förfaranden.

Detta avtal skall träda i kraft den första dagen i första månaden efter den dag då parterna till varandra anmäler att de förfaranden som avses i första stycket har fullgjorts.

När detta avtal träder i kraft skall det ersätta artiklarna 2 9, 11 17, 20.1, 21.1 och 22 28 i avtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Staten Israel samt artiklarna 1 8 och 10 26 i avtalet mellan medlemsstaterna i Europeiska kol- och stålgemenskapen, å ena sidan, och Staten Israel, å andra sidan, vilka undertecknades i Bryssel den 11 maj 1975.

Hecho en Bruselas, el dieciocho de diciembre de mil novecientos noventa y cinco.

Udfærdiget i Bruxelles den attende december nitten hundrede og femoghalvfems.

Geschehen zu Brüssel am achtzehnten Dezember neunzehnhundertfünfundneunzig.

¸ãéíå óôéò ÂñõîÝëëåò, óôéò äÝêá ïêôþ Äåêåìâñßïõ ÷ßëéá åííéáêüóéá åíåíÞíôá ðÝíôå.

Done at Brussels on the eighteenth day of December in the year one thousand nine hundred and ninety-five.

Fait à Bruxelles, le dix-huit décembre mil neuf cent quatre-vingt-quinze.

Fatto a Bruxelles, addì diciotto dicembre millenovecentonovantacinque.

Gedaan te Brussel, de achttiende december negentienhonderd vijfennegentig.

Feito em Bruxelas, em dezoito de Dezembro de mil novecentos e noventa e cinco.

Tehty Brysselissä kahdeksantenatoista päivänä joulukuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäviisi.

Som skedde i Bryssel den artonde december nittonhundranittiofem.

>Hänvisning till film>

Por las Comunidades Europeas

For De Europæiske Fællesskaber

Für die Europäischen Gemeinschaften

Ãéá ôéò ÅõñùðáúêÝò Êïéíüôçôåò

For the European Communities

Pour les Communautés européennes

Per le Comunità europee

Voor de Europese Gemeenschappen

Pelas Comunidades Europeias

Euroopan yhteisöjen puolesta

På Europeiska gemenskapernas vägnar

>Hänvisning till film>

BILAGA I

Produkter som avses i artikel 3

>Plats för tabell>

BILAGA II

Produkter som avses i artikel 5

>Plats för tabell>

BILAGA III

Produkter som avses i artikel 5

>Plats för tabell>

BILAGA IV

Produkter som avses i artikel 5.2

>Plats för tabell>

BILAGA V

Produkter som avses i artikel 5

>Plats för tabell>

BILAGA VI

Produkter som är föremål för koncessioner som avses i artikel 5.6

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

BILAGA VII

Immateriell, industriell och kommersiell äganderätt enligt artikel 28

1. Före utgången av det tredje året efter detta avtals ikraftträdande skall Israel ansluta sig till följande multilaterala konventioner om immateriell, industriell och kommersiell äganderätt i vilka medlemsstaterna är parter eller som de faktiskt tillämpar:

- Bernkonventionen för skydd av litterära och konstnärliga verk (Paristexten, 1971).

- Madridöverenskommelsen om internationell registrering av varumärken (Stockholmstexten, 1967, ändrad 1979).

- Protokollet till Madridöverenskommelsen om internationell registrering av varumärken (Madrid, 1989).

- Budapestkonventionen om internationellt erkännande av deponering av mikroorganismer för patentändamål (1977, ändrad 1980).

- Konventionen om patentsamarbete (Washington, 1970, ändrad 1979, reviderad 1984).

Samarbetsrådet får besluta att denna punkt skall gälla andra multilaterala konventioner inom detta område.

2. Israel skall vid slutet av det andra året efter det att detta avtal trätt i kraft ratificera den internationella konventionen om skydd för utövande konstnärer, framställare av fonogram och radioföretag (Rom, 1961).

3. Parterna bekräftar att de fäster vikt vid att de skyldigheter som anges i följande multilaterala konventioner iakttas:

- Pariskonventionen om industriellt rättsskydd (Stockholmstexten, 1967, ändrad 1979).

- Niceöverenskommelsen om internationell klassificering av varor och tjänster vid registrering av varumärken (Genève, 1977, ändrad 1979).

- Internationella konventionen om skydd för växtförädlingsprodukter (Genèveakten, 1991).

PROTOKOLL NR 1 om den ordning som skall tillämpas vid import till gemenskapen av jordbruksprodukter med ursprung i Israel

1. De produkter som förtecknas i bilagan och som har sitt ursprung i Israel får importeras till gemenskapen på de villkor som anges nedan samt i bilagan.

2. a) Importtullarna skall antingen avskaffas eller sättas ned på sätt som anges i kolumn a.

b) I fråga om vissa produkter för vilka Gemensamma tulltaxan föreskriver tillämpning av en värdetull och en särskild tull skall nivåerna på de nedsättningar som anges i kolumnerna a och c endast tillämpas på värdetullen. I fråga om de produkter som motsvarar nr 0207 22, 0207 42 och 2204 21 skall dock de nedsättningar tillämpas som anges i kolumn e.

3. I fråga om vissa produkter skall tullarna avskaffas inom ramen för de tullkvoter som anges i kolumn b för var och en av dessa produkter.

För de kvantiteter som importeras utöver kvoterna skall tullarna enligt Gemensamma tulltaxan, beroende på vilken produkt som avses, tas ut i sin helhet eller nedsättas på sätt som anges i kolumn c.

4. För vissa produkter som är befriade från tull har referenskvantiteter fastställts och angivits i kolumn d.

Om importvolymen för en produkt överstiger referenskvantiteten får gemenskapen, med beaktande av den årliga översyn av handelsströmmarna som den skall genomföra, tilldela ifrågavarande produkt en gemenskapstullkvot vars volym skall motsvara referenskvantiteten. I sådana fall skall tullen enligt Gemensamma tulltaxan, beroende på vilken produkt som avses, tas ut i sin helhet eller nedsättas med det procenttal som anges i kolumn c för de kvantiteter som importeras utöver kvoten.

5. För vissa produkter som anges i punkt 3 och i kolumn e skall kvoterna höjas i fyra lika stora etapper på 3 % varje år från och med den 1 januari 1997 till och med den 1 januari 2000.

6. För vissa andra produkter än dem som anges i punkterna 3 och 4 och i kolumn e får gemenskapen fastställa en referenskvantitet i enlighet med punkt 4 om den, mot bakgrund av den årliga översyn av handelsströmmarna som den skall genomföra, konstaterar att de importerade kvantiteterna av en eller flera produkter hotar att skapa svårigheter på gemenskapsmarknaden. Om en produkt till följd därav tilldelas en tullkvot på de villkor som anges i punkt 4 skall tullen enligt Gemensamma tulltaxan, beroende på vilken produkt som avses, tas ut i sin helhet eller nedsättas på sätt som anges i kolumn c för de kvantiteter som importeras utöver kvoten.

BILAGA

>Plats för tabell>

PROTOKOLL NR 2 om den ordning som skall tillämpas vid import till Israel av jordbruksprodukter med ursprung i gemenskapen

1. De produkter som förtecknas i bilagan och som har sitt ursprung i gemenskapen får importeras till Israel på de villkor som anges nedan och i bilagan.

2. Importtullarna skall antingen avskaffas eller sättas ned till den nivå som anges i kolumn a inom ramen för den tullkvot som anges i kolumn b och i enlighet med de särskilda bestämmelser som anges i kolumn c.

3. För de kvantiteter som importeras utöver kvoterna skall de tullar gälla enligt allmänna tulltaxan som tillämpas på tredje land i enlighet med de särskilda bestämmelser som anges i kolumn c.

4. För vissa produkter som inte har någon fastställd tullkvot har referenskvantiteter fastställts och angivits i kolumn c.

Om importen av en av produkterna överstiger referenskvantiteten får Israel, med beaktande av en årlig översyn av handelsströmmarna om en sådan genomförs, tilldela den produkten en tullkvot vars volym skall motsvara referenskvantiteten. I sådana fall skall den tull som avses i punkt 3 tillämpas för de kvantiteter som importeras utöver kvoten.

5. För produkter som inte har någon fastställd tullkvot eller referenskvantitet får Israel fastställa en referenskvantitet i enlighet med punkt 4, om Israel, mot bakgrund av en årlig översyn av handelsströmmarna, konstaterar att de importerade kvantiteterna av en eller flera produkter hotar att skapa svårigheter på den israeliska marknaden. Om en produkt till följd därav tilldelas en tullkvot på de villkor som anges i punkt 4 skall bestämmelserna i punkt 3 tillämpas.

6. För ost och ostmassa höjs tullkvoten från den 1 januari 1997 till den 1 januari 2000 i fyra lika stora etapper, var och en motsvarande 10 % av volymen.

BILAGA

>Plats för tabell>

PROTOKOLL NR 3 om växtskydd

Utan att det påverkar bestämmelserna i avtalet om tillämpning av åtgärder för sundhetskontroll, som utgör en bilaga till Avtalet om upprättandet av WTO, särskilt artiklarna 2 och 6 i detta, är parterna eniga om att följande villkor skall gälla i deras ömsesidiga handel från och med detta avtals ikraftträdande:

a) Krav på sundhetscertifikat skall gälla

- i fråga om snittblommor

- endast för släktena Dendranthema, Dianthus och Pelargonium vid införsel till gemenskapen

- och endast för Rosa, Dendranthema, Dianthus, Pelargonium, Gysophilia och Anemone vid införsel till Israel, samt

- i fråga om frukter

- endast för citrusfrukter, Fortunella, Poncirus och deras hybrider Annona, Cydonia, Diospyros, Malus, Mangifera, Passiflore, Prunus, Psidium, Pyrus, Ribes, Syzygium och Vaccinum vid införsel till gemenskapen,

- och för alla släktena för införsel till Israel.

b) I den ömsesidiga handeln skall kravet på sundhetstillstånd vid införsel av växter eller växtprodukter endast tillämpas för att möjliggöra införsel av de växter eller växtprodukter som annars skulle ha varit förbjuden på grund av en analys av riskerna för skadedjur.

c) Om en part planerar att införa nya åtgärder för sundhetskontroll som skulle kunna påverka främst den befintliga handeln mellan parterna negativt, skall den parten i samråd med den andra parten granska de planerade åtgärderna och deras effekter.

PROTOKOLL NR 4 om definitionen av "ursprungsvaror" och metoder för administrativt samarbete

AVDELNING I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Definitioner

I detta protokoll används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) tillverkning: alla slag av bearbetning eller förädling inbegripet sammansättning eller särskilda processer,

b) material: alla ingredienser, råvaror, beståndsdelar eller delar etc. som används vid framställningen av produkten,

c) produkt: den produkt som framställs, även om den är avsedd för senare användning i en annan tillverkningsprocess,

d) varor: både material och produkter,

e) tullvärde: det värde som fastställs i enlighet med Avtalet om tillämpning av artikel VII i Allmänna tull- och handelsavtalet 1994 (Överenskommelse om tullvärdet i WTO),

f) pris fritt fabrik: det pris som betalas för produkten till den tillverkare i vars företag den sista bearbetnings- eller förädlingsprocessen ägde rum eller till den person som föranstaltade om att den sista bearbetnings- eller förädlingsprocessen ägde rum utanför parternas territorier, inbegripet värdet på allt använt material, minskat med alla inhemska skatter som skall eller får återbetalas när den framställda produkten exporteras,

g) materialvärde: tullvärdet vid tidpunkten för import av det icke-ursprungsmaterial som används eller, om värdet inte är känt eller inte kan konstateras, det första konstaterbara pris som betalas för materialet på det berörda området,

h) ursprungsmaterials värde: tullvärdet på sådant material i enlighet med definitionen i g som också skall tillämpas,

i) kapitel och tulltaxenummer: de kapitel och tulltaxenummer (med fyrsiffrig kod) som används i den nomenklatur som utgör Systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering, i detta protokoll kallat Harmoniserade systemet eller HS,

j) klassificeras: avser klassificeringen av en produkt eller ett material enligt ett visst tulltaxenummer,

k) parti: varor som antingen sänds samtidigt från en exportör till en mottagare eller som omfattas av ett enda transportdokument för hela transporten från exportören till mottagaren eller, om ett sådant dokument saknas, av en enda faktura.

AVDELNING II DEFINITION AV BEGREPPET "URSPRUNGSVAROR"

Artikel 2

Ursprungskriterier

Vid tillämpningen av avtalet och utan att det påverkar bestämmelserna i artikel 3 i detta protokoll avses med

1. produkter med ursprung i gemenskapen:

a) produkter som helt framställts inom gemenskapen i enlighet med artikel 4 i detta protokoll,

b) produkter som framställts inom gemenskapen och som innehåller material som inte helt framställts där, förutsatt att dessa varor har genomgått tillräcklig bearbetning och förädling inom gemenskapen i enlighet med artikel 5 i detta protokoll,

2. produkter med ursprung i Israel:

a) produkter som helt framställts i Israel i enlighet med artikel 4 i detta protokoll,

b) produkter som framställts i Israel och som innehåller material som inte helt framställts där, förutsatt att dessa varor har genomgått tillräcklig bearbetning och förädling i enlighet med artikel 5 i detta protokoll.

Artikel 3

Bilateral kumulering

1. Trots bestämmelserna i artikel 2.1 b skall material som enligt detta protokoll har sitt ursprung i Israel anses vara varor med ursprung i gemenskapen, och det är inte nödvändigt att sådant material har genomgått tillräcklig bearbetning eller förädling.

2. Trots bestämmelserna i artikel 2.2 b skall material som enligt detta protokoll har sitt ursprung i gemenskapen anses som varor med ursprung i Israel, och det är inte nödvändigt att sådant material har genomgått tillräcklig bearbetning eller förädling.

Artikel 4

Helt framställda produkter

1. Följande produkter skall anses vara helt framställda antingen inom gemenskapen eller i Israel:

a) mineraliska produkter som utvunnits ur deras jord eller havsbotten,

b) vegetabiliska produkter som skördats där,

c) levande djur som fötts och uppfötts där,

d) produkter som erhållits från levande djur som uppfötts där,

e) produkter från jakt eller fiske som utövats där,

f) produkter från havsfiske och andra produkter som hämtats ur havet av deras fartyg,

g) produkter som framställts ombord på deras fabriksfartyg av produkter till vilka hänvisning sker i f,

h) begagnade föremål som tillvaratagits där och som endast kan användas för återvinning av råvaror, inbegripet begagnade bildäck som endast kan användas för regummering eller som avfall,

i) avfall och skrot som uppkommit vid tillverkningsprocesser som bedrivs där,

j) produkter som utvunnits från eller under havsbotten utanför deras territorialvatten, förutsatt att de har ensamrätt till den havsbottnen eller till lager som ligger under denna,

k) varor som framställts uteslutande av de produkter som anges i a j.

2. Med uttrycken "deras fartyg" och "deras fabriksfartyg" i punkterna 1 f och 1 g avses endast fartyg

- som är registrerade eller anmälda för registrering i någon av gemenskapens medlemsstater eller i Israel,

- som för en medlemsstats eller Israels flagg,

- som till minst 50 % ägs av medborgare i medlemsstaterna eller i Israel, eller av ett bolag med huvudkontor i en medlemsstat eller i Israel, och vars direktör eller direktörer, styrelseordförande samt majoriteten av styrelseledamöter är medborgare i en av gemenskapens medlemsstater eller i Israel och vidare, i fråga om handelsbolag eller aktiebolag, för vilka minst hälften av kapitalet tillhör medlemsstater eller Israel, deras offentliga organ eller deras medborgare,

- vars befälhavare och övriga befäl är medborgare i gemenskapens medlemsstater eller i Israel,

- vars besättning till minst 75 % består av medborgare i medlemsstater eller i Israel.

3. Begreppen "gemenskapen" och "Israel" skall också omfatta gemenskapens medlemsstaters och Israels territorialvatten.

Havsgående fartyg, inklusive fabriksfartyg, på vilka den fångade fisken bereds eller förädlas skall anses utgöra en del av gemenskapens eller Israels territorium, förutsatt att de uppfyller villkoren i punkt 2.

Artikel 5

Tillräckligt bearbetade eller förädlade varor

1. För tillämpningen av artikel 2 skall produkter som inte är fullständigt framställda i gemenskapen eller Israel anses vara tillräckligt bearbetade eller förädlade där om villkoren i förteckningen i bilaga II och anmärkningarna i bilaga I är uppfyllda.

Dessa villkor anger, i fråga om alla produkter som omfattas av detta avtal, den bearbetning eller förädling som måste utföras på det icke-ursprungsmaterial som används vid tillverkningen av dessa varor och tillämpas endast med avseende på sådana material. Av detta följer att om en produkt, som har fått ursprungsstatus genom att uppfylla villkoren i förteckningen för den produkten, används vid tillverkningen av en annan produkt, är de tillämpliga villkoren för den produkt i vilken den införlivas inte tillämpliga på den, och ingen hänsyn skall tas till det icke-ursprungsmaterial som kan ha använts vid tillverkningen.

2. Trots bestämmelserna i punkt 1 och utom i de fall som anges i artikel 12.4 får dock icke-ursprungsmaterial som enligt villkoren i förteckningen för en viss produkt inte bör användas vid tillverkningen av denna produkt användas förutsatt att

a) deras totala värde inte överstiger 10 % av produktens pris fritt fabrik,

b) om i förteckningen ett eller flera procenttal har angivits för icke-ursprungsmaterialets högsta värde och dessa procenttal inte överskrids vid tillämpningen av denna punkt.

Denna punkt skall inte tillämpas på de produkter som omfattas av kapitel 50 63 i Harmoniserade systemet.

3. Punkterna 1 och 2 skall tillämpas utom i de fall som anges i artikel 6.

Artikel 6

Otillräckliga bearbetnings- eller förädlingsåtgärder

Följande åtgärder för bearbetning eller förädling anses otillräckliga för att ge status som ursprungsvaror, oavsett om villkoren i artikel 5 är uppfyllda:

a) Behandling i syfte att säkerställa att produkterna bevaras i gott skick under transport och lagring (luftning, utspridning, torkning, kylning, inläggning i saltvatten, svavelsyrlighetsvatten eller i andra konserverande vattenlösningar, avlägsnande av skadade delar och liknande åtgärder).

b) Enkel behandling bestående i avlägsnande av damm, siktning eller sållning, sortering, klassificering, hoppassning (inklusive sammanföring av varusatser), tvättning, målning eller delning.

c) i) Ompackning, uppdelning eller sammanföring av kollin.

ii) Förpackning på flaskor, i säckar, fodral eller askar, på plattor m.m. samt alla andra enkla förpackningsåtgärder.

d) Anbringande av märken, etiketter eller liknande kännetecken på varor eller förpackningar.

e) Enkel blandning av varor, även av skilda slag, om en eller flera i blandningen ingående beståndsdelar inte uppfyller villkoren i detta protokoll för att kunna anses ha ursprung i gemenskapen eller i Israel.

f) Enkel sammansättning av delar av artiklar i avsikt att framställa en komplett artikel.

g) En kombination av två eller flera av de åtgärder som anges under a f.

h) Slakt av djur.

Artikel 7

Kvalificerande enhet

1. Den kvalificerande enheten för tillämpning av bestämmelserna i detta protokoll skall vara varje produkt som används som basenhet vid fastställandet av klassificering i enlighet med Harmoniserade systemets nomenklatur.

Av detta följer att

a) när en produkt, som är sammansatt av en grupp eller en samling artiklar, klassificeras under ett enda tulltaxenummer i Harmoniserade systemet utgör helheten den kvalificerande enheten,

b) då ett parti består av ett antal identiska varor som klassificeras enligt samma tulltaxenummer i Harmoniserade systemet skall varje produkt beaktas individuellt vid tillämpning av bestämmelserna i detta protokoll.

2. Om förpackningarna vid tillämpningen av den allmänna regeln 5 i Harmoniserade systemet klassas tillsammans med den produkt som de innehåller, bör de anses såsom utgörande en helhet tillsammans med produkten vid ursprungsbestämningen.

Artikel 8

Tillbehör, reservdelar och verktyg

Tillbehör, reservdelar och verktyg som levereras tillsammans med en utrustning, en maskin, en apparat eller ett fordon skall tillsammans med dessa anses som en enhet när de utgör standardutrustning och ingår i priset för ifrågavarande utrustning, maskin, apparat eller fordon eller inte har fakturerats särskilt.

Artikel 9

Satser

Varor i satser, i den mening som avses i allmänna regeln 3 i Harmoniserade systemet, anses som ursprungsvaror under förutsättning att alla i satsen ingående komponenter utgör ursprungsvaror. Varor i satser som består av såväl ursprungsvaror som icke-ursprungsvaror skall dock i sin helhet anses vara ursprungsvaror, förutsatt att värdet av icke-ursprungsvarorna inte överskrider 15 % av satsens pris fritt fabrik.

Artikel 10

Neutrala element

För att avgöra om en produkt har sitt ursprung i gemenskapen eller i Israel skall det bortses från om elektrisk energi, bränsle, anläggningar och utrustning liksom maskiner och verktyg som använts för framställning av denna produkt, eller om någon vara som använts under produktionen och som inte ingått och som inte var avsedd att ingå i den slutliga sammansättningen av produkten, är ursprungsvaror eller ej.

AVDELNING III TERRITORIELLA VILLKOR

Artikel 11

Territorialitetsprincip

De villkor i avdelning II som gäller förvärv av ursprungsstatus skall uppfyllas utan avbrott inom gemenskapen eller i Israel. Ett avbrott när det gäller förvärv av ursprungsstatus skall anses ha skett om de varor som bearbetats eller förädlats hos parten i fråga lämnat dess territorium, om inte annat följer av bestämmelserna i artiklarna 12 och 13.

Artikel 12

Bearbetning eller förädling utanför någon av parternas territorium

1. Förvärv av ursprungsstatus hos en av parterna enligt villkoren i avdelning II skall inte påverkas av den bearbetning eller förädling som skett utanför denna parts territorium av material som sedan återinförs dit, förutsatt att

a) materialen är helt framställda hos parten i fråga eller har undergått bearbetning eller förädling där före utförsel som går utöver de otillräckliga åtgärder som förtecknats i artikel 6, och

b) det på ett tillfredsställande sätt kan visas för tullmyndigheterna att

i) de återinförda varorna är resultatet av bearbetningen eller förädlingen av de utförda materialen, och

ii) det totala mervärde som uppstått utanför parten i fråga genom tillämpningen av denna artikel inte överstiger 10 % av priset fritt fabrik för den slutliga produkt för vilken ursprungsstatus yrkas.

2. Vid tillämpningen av punkt 1 skall villkoren enligt avdelning II för erhållandet av ursprungsstatus inte gälla i förhållande till den bearbetning eller förädling som utförs utanför parten i fråga. Dock får, i de fall en regel i förteckningen i bilaga II föreskriver ett högsta värde av alla använda icke-ursprungsmaterial vid bestämningen av den berörda slutliga produktens ursprungsstatus, det sammanlagda värdet av icke-ursprungsmaterial som använts hos parten i fråga och det sammanlagda mervärde som förvärvats utanför parten genom tillämpning av denna artikel, tillsammans inte överstiga den föreskrivna procentsatsen.

3. Vid tillämpning av punkterna 1 och 2 skall med "det sammanlagda mervärdet" avses alla kostnader som ackumulerats utanför parten i fråga, inbegripet hela värdet av de material som tillförts där.

4. Punkterna 1 och 2 skall inte tillämpas på produkter som inte uppfyller villkoren som anges i förteckningen och som endast kan anses som tillräckligt bearbetade eller förädlade genom tillämpning av den allmänna toleransregeln i artikel 5.2.

5. Punkterna 1 och 2 gäller inte för produkter enligt kapitel 50 63 i Harmoniserade systemet.

Artikel 13

Återimport av varor

Varor som exporteras från gemenskapen eller Israel till ett tredje land och sedan återsänds skall aldrig anses ha lämnat den berörda parten om det på ett för tullmyndigheterna tillfredsställande sätt kan visas

a) att de återsända varorna är samma varor som de som exporterades, och

b) att de inte har undergått någon åtgärd utöver den som var nödvändig för att bevara dem i gott skick medan de var i det landet eller under export.

Artikel 14

Direkttransport

1. Den förmånsbehandling som avses i detta avtal gäller endast för produkter eller material som transporteras mellan gemenskapens och Israels territorier utan att föras in på något annat territorium. Varor med ursprung i Israel eller i gemenskapen som bildar en enda försändelse som inte delas upp får emellertid transporteras genom andra territorier än gemenskapens och Israels, i förekommande fall med omlastning eller tillfällig lagring på de territorierna, i den mån varorna har stått under uppsikt av tullmyndigheterna i transit- eller lagringslandet och de inte har undergått annan behandling än lossning och omlastning, eller någon åtgärd för att bevara dem i gott skick.

Varor med ursprung i Israel eller inom gemenskapen får transporteras i rörledning genom annat territorium än gemenskapens eller Israels.

2. För att styrka att villkoren i punkt 1 har uppfyllts får för tullmyndigheterna i importlandet uppvisas

a) antingen ett enda i exportlandet utfärdat transportdokument som gäller för transporten genom transitlandet,

b) eller ett intyg utfärdat av tullmyndigheterna i transitlandet innehållande

i) en noggrann produktbeskrivning,

ii) uppgift om datum för varornas lossning och omlastning samt, i förekommande fall, namnet på det fartyg som används,

iii) uppgift om de villkor under vilka varorna befunnit sig i transitlandet,

c) eller, i avsaknad härav, annat skriftligt underlag.

Artikel 15

Utställningar

1. Produkter som har sänts från en av parterna till en utställning i tredje land och som efter utställningen har sålts för att importeras till en annan part skall vid importen dra fördel av bestämmelserna i avtalet, förutsatt att produkterna uppfyller villkoren i detta protokoll för att anses ha ursprung inom gemenskapen eller i Israel och att det för tullmyndigheten på ett tillfredsställande sätt styrks

a) att en exportör har sänt produkterna från en av parterna till utställningslandet och ställt ut dem där,

b) att den exportören har sålt eller på annat sätt avyttrat produkterna till en person hos någon annan part,

c) att produkterna under utställningen eller omedelbart därefter har sänts till den senare parten i samma skick som de sändes till utställningen, och

d) att produkterna, sedan de sändes till utställningen, inte har använts för annat ändamål än för demonstration på utställningen.

2. Ett ursprungsintyg skall på vanligt sätt utfärdas eller upprättas i enlighet med bestämmelserna i avdelning V och uppvisas för tullmyndigheterna i den importerande staten. Beteckning för och adress till utställningen skall tydligt anges på intyget. Vid behov får ytterligare skriftliga bevis om produkternas art och de villkor på vilka de har ställts ut krävas.

3. Bestämmelserna i punkt 1 är tillämpliga på alla handels-, industri-, jordbruks- och hantverksutställningar samt på mässor eller offentliga visningar av liknande karaktär under vilka varorna förblir under tullkontroll, dock med undantag för sådana som i privat syfte anordnas i butiker eller affärslokaler för försäljning av utländska varor.

AVDELNING IV TULLRESTITUTION ELLER TULLBEFRIELSE

Artikel 16

Förbud mot restitution av eller befrielse från tullar

1. Icke-ursprungsmaterial som används vid tillverkning av produkter som har ursprung i gemenskapen eller i Israel i den mening som avses i detta protokoll och för vilka ursprungsintyg utfärdas eller upprättas enligt bestämmelserna i avdelning V får inte bli föremål hos någon part för restitution av eller befrielse från tull av något slag.

2. Förbudet i punkt 1 skall gälla i fråga om varje föranstaltande om återbetalning eller efterskänkning, helt eller delvis, av tullar eller avgifter med motsvarande verkan som tillämpas av någon av parterna för material som används i tillverkningen, såvida sådan återbetalning eller sådan efterskänkning uttryckligen eller faktiskt tillämpas, i de fall de med detta material framställda produkterna exporteras men inte om de behålls för inhemsk förbrukning hos denna part.

3. En exportör av produkter som täcks av ursprungsintyg skall vara beredd att vid varje tillfälle, på begäran av tullmyndigheterna, förete alla dokument som visar att ingen tullrestitution har erhållits i fråga om de icke-ursprungsmaterial som använts vid tillverkningen av ifrågavarande produkter och att tullar och avgifter med motsvarande verkan vilka är tillämpliga i fråga om sådant material faktiskt har betalats.

4. Föreskrifterna i punkterna 1 3 skall också tillämpas i fråga om emballage i den mening som avses i artikel 7.2, tillbehör, reservdelar och verktyg i den mening som avses i artikel 8 och produkter i en sats i den mening som avses i artikel 9, när sådana artiklar inte är ursprungsvaror.

5. Föreskrifterna i punkterna 1 4 skall endast tillämpas i fråga om material som är av sådant slag som omfattas av avtalet.

AVDELNING V URSPRUNGSINTYG

Artikel 17

Allmänna krav

1. Ursprungsvaror enligt detta protokoll skall vid import till någon av parterna åtnjuta förmånerna enligt avtalet mot företeende av antingen

a) ett varucertifikat EUR.1 vars formulär framgår av bilaga III, eller

b) i de fall som anges i artikel 22.1, en deklaration, vars text framgår av bilaga IV, avgiven av exportören på en faktura, packsedel eller någon annan kommersiell handling med tillräckligt detaljerad beskrivning av produkterna för att göra det möjligt att identifiera dem (redan benämnd fakturadeklaration).

2. Trots vad som sägs i punkt 1 skall ursprungsvaror i den mening som avses i detta protokoll i de fall som anges i artikel 27 åtnjuta förmånerna enligt detta avtal utan att någon av de handlingar som anges ovan behöver företes.

Artikel 18

Förfarande för utfärdande av varucertifikat EUR.1

1. Ett varucertifikat EUR.1 skall utfärdas av tullmyndigheterna i den exporterande staten på skriftlig ansökan av exportören eller, på exportörens ansvar, av dennes godkände företrädare.

2. För det ändamålet skall exportören eller dennes godkände företrädare fylla i både varucertifikat EUR.1 och ansökningsblanketten, för vilka förlagor finns i bilaga III.

Dessa blanketter skall fyllas i på något av de språk som avtalet har upprättats på, i enlighet med bestämmelserna i exportlandets nationella lagstiftning. Om blanketterna fylls i för hand skall detta ske med bläck och tryckbokstäver. Uppgift om varuslag skall anges i det fält som är reserverat för det ändamålet varvid alla rader skall fyllas i. Om ett fält inte fylls i fullständigt skall en vågrät linje dras under sista raden under varuslag och det tomma utrymmet korsas över.

3. En exportör som ansöker om ett varucertifikat EUR.1 skall vara beredd att när som helst på begäran av tullmyndigheterna i exportlandet där varucertifikatet EUR.1 utfärdas uppvisa alla relevanta handlingar som styrker de berörda varornas ursprungsstatus samt att övriga krav i detta protokoll är uppfyllda.

4. Varucertifikatet EUR.1 skall utfärdas av tullmyndigheterna i en av Europeiska gemenskapens medlemsstater, om de varor som skall exporteras kan anses vara varor med ursprung i gemenskapen i enlighet med artikel 2.1 i detta protokoll. Varucertifikat EUR.1 skall utfärdas av tullmyndigheterna i Israel om de varor som skall exporteras kan anses vara varor med ursprung i Israel i enlighet med artikel 2.2 i detta protokoll.

5. Vid tillämpning av bestämmelserna i artikel 3 får tullmyndigheterna i medlemsstaten eller i Israel utfärda varucertifikat EUR.1 enligt villkoren i detta protokoll, om de varor som skall exporteras kan anses vara varor med ursprung i enlighet med detta protokoll och förutsatt att de varor som omfattas av varucertifikat EUR.1 befinner sig i gemenskapen eller i Israel.

I dessa fall skall varucertifikat EUR.1 utfärdas mot uppvisande av ett tidigare utfärdat eller upprättat ursprungsintyg. Detta ursprungsintyg måste tullmyndigheterna i exportlandet behålla i minst tre år.

6. Exportlandets tullmyndighet som utfärdar varucertifikat EUR.1 skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att kontrollera varornas ursprungsstatus och att övriga krav i detta protokoll är uppfyllda. För det ändamålet skall de ha rätt att begära alla slag av bevisning och att utföra alla slags kontroller av exportörens räkenskaper, eller varje annan kontroll som de bedömer lämplig.

De tullmyndigheter som har till uppgift att utfärda varucertifikat EUR.1 skall också säkerställa att de blanketter som avses i punkt 2 är vederbörligen ifyllda. De skall särskilt kontrollera om utrymmet för varubeskrivningen har fyllts i på ett sådant sätt att det utesluter varje möjlighet till bedrägliga tillägg.

7. Dagen för utfärdande av varucertifikat EUR.1 skall anges i det fält på certifikatet som är reserverat för tullmyndigheterna.

8. Varucertifikat EUR.1 skall utfärdas av tullmyndigheterna i exportlandet när de berörda varorna exporteras. Det skall ställas till exportörens förfogande så snart utförseln ägt rum eller garanteras.

Artikel 19

Varucertifikat EUR.1 som utfärdas i efterhand

1. Trots vad som sägs i artikel 18.8 får varucertifikat EUR.1 undantagsvis utfärdas efter exporten av produkterna i följande fall:

a) Det utfärdades inte vid tidpunkten för exporten på grund av misstag, förbiseende eller särskilda omständigheter.

b) Det har på ett för tullmyndigheterna tillfredsställande sätt visats att ett varucertifikat EUR.1 utfärdades men inte godtogs vid importen av tekniska skäl.

2. För tillämpningen av punkt 1 skall exportören i denna ansökan ange plats och tidpunkt för exporten av de varor som EUR.1-certifikatet avser och ange skälen för ansökan.

3. Tullmyndigheten får utfärda varucertifikat EUR.1 i efterhand endast efter att ha kontrollerat att de uppgifter som lämnas i exportörens ansökan stämmer överens med uppgifterna i motsvarande dokument.

4. EUR.1-certifikat som utfärdas i efterhand måste förses med en av följande påskrifter:

"NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT",

"DÉLIVRÉ A POSTERIORI",

"RILASCIATO A POSTERIORI",

"AFGEGEVEN A POSTERIORI",

"ISSUED RETROSPECTIVELY",

"UDSTEDT EFTERFØLGENDE",

"ÅÊÄÏÈÅÍ ÅÊ ÔÙÍ ÕÓÔÅÑÙÍ",

"EXPEDIDO A POSTERIORI",

"EMITIDO A POSTERIORI",

"ANNETTU JÄLKIKÄTEEN",

"UFTÄRDAT I EFTERHAND",

">Hänvisning till film>

".

5. Den påskrift som avses i punkt 4 skall föras in i fältet "Anmärkningar" på varucertifikatet EUR.1.

Artikel 20

Utfärdande av duplikat av varucertifikat EUR.1

1. Vid stöld, förlust eller förstöring av ett varucertifikat EUR.1 får exportören vända sig till den tullmyndighet som utfärdat det och skriftligen ansöka om ett duplikat som upprättas på grundval av de exportdokument som finns hos tullmyndigheterna.

2. Ett duplikat som utfärdas på detta sätt måste förses med en av följande påskrifter:

"DUPLIKAT", "DUPLICATA", "DUPLICATO", "DUPLICAAT", "DUPLICATE", "ÁÍÔÉÃÑÁÖÏ", "DUPLICADO", "SEGUNDA VIA", "KAKSOISKAPPALE", ">Hänvisning till film>

".

3. Den påskrift som avses i punkt 2 samt utfärdandedagen och ursprungscertifikatets löpnummer skall föras in i fältet "Anmärkningar" på varucertifikatet EUR.1.

4. Duplikatet skall ha samma utfärdandedag som det ursprungliga varucertifikatet EUR.1 och gälla från och med samma dag.

Artikel 21

Ersättning av certifikat

1. Det skall när som helst vara möjligt att ersätta ett eller flera varucertifikat EUR.1 med ett eller flera andra certifikat, förutsatt att detta görs av det tullkontor som ansvarar för varukontrollerna.

2. Vid tillämpningen av detta protokoll, inklusive bestämmelserna i denna artikel, skall ersättningscertifikatet betraktas som ett varucertifikat EUR.1.

3. Ersättningscertifikatet skall utfärdas på grundval av en skriftlig ansökan som görs av återexportören efter det att de berörda myndigheterna har kontrollerat de uppgifter som har lämnats i ansökan. Datum och löpnummer för det ursprungliga varucertifikatet EUR.1 skall anges i fält 7.

Artikel 22

Villkor för utfärdande av fakturadeklaration

1. Fakturadeklaration som avses i artikel 17.1 b får utfärdas

a) av en godkänd exportör i den mening som avses i artikel 23,

b) av vilken exportör som helst för vilken försändelse som helst som består av ett eller flera kollin innehållande ursprungsvaror vars totala värde inte överstiger 6 000 ecu.

2. Fakturadeklaration får utfärdas om ifrågavarande produkter kan anses som produkter med ursprung hos en av parterna och uppfyller övriga krav i detta protokoll.

3. Den exportör som upprättar en fakturadeklaration skall vara beredd att när som helst, på begäran av tullmyndigheterna i exportlandet, förete all tillämplig dokumentation som visar de berörda produkternas ursprungsstatus liksom att de uppfyller övriga krav i detta protokoll.

4. Fakturadeklaration skall upprättas av exportören med maskinskrift, stämpling eller tryck på fakturan, packsedeln eller annan kommersiell handling, enligt formuläret i bilaga IV med användning av en av de språkversioner som anges i den bilagan enligt bestämmelserna i exportlandets nationella lag. Deklarationen får också skrivas för hand; i sådant fall skall den skrivas med bläck med tryckbokstäver.

5. Fakturadeklarationer skall undertecknas för hand av exportören.

En godkänd exportör i den mening som avses i artikel 23 behöver dock inte underteckna sådana deklarationer, förutsatt att han lämnar en skriftlig förbindelse till tullmyndigheterna i exportlandet att han ikläder sig fullt ansvar för varje fakturadeklaration som identifierar honom som om den undertecknats av honom för hand.

6. En fakturadeklaration får utfärdas av exportören när de produkter som den avser exporteras (eller i undantagsfall efter export). Om fakturadeklarationen utfärdas efter det att de produkter till vilka den hänför sig har anmälts hos tullmyndigheterna i importlandet, måste den innehålla en hänvisning till de dokument som redan avlämnats till dessa myndigheter.

Artikel 23

Godkänd exportör

1. Tullmyndigheterna i exportlandet kan ge tillstånd till en exportör, nedan kallad godkänd exportör som ofta exporterar produkter enligt avtalet och som lämnar de garantier som tullmyndigheterna anser nödvändiga för att styrka produkternas ursprungsstatus liksom att övriga krav i detta protokoll är uppfyllda, att upprätta fakturadeklarationer oavsett de berörda produkternas värde.

2. Tullmyndigheterna får medge tillstånd som godkänd exportör på de villkor som den anser lämpliga.

3. Tullmyndigheterna skall tilldela den godkände exportören ett tillståndsnummer som skall anges i fakturadeklarationen.

4. Tullmyndigheterna skall ha tillsyn över användningen av den godkände exportörens tillstånd.

5. Tullmyndigheterna kan återkalla tillståndet när som helst. Den skall göra det när den godkände exportören inte längre lämnar de garantier som avses i punkt 1, inte uppfyller villkoren som avses i punkt 2 eller på annat sätt använder tillståndet på ett oriktigt sätt.

Artikel 24

Varucertifikatens giltighetstid

1. Ett varucertifikat EUR.1 skall gälla i fyra månader räknat från utfärdandedagen i exportlandet och visas upp för tullmyndigheterna i importlandet inom den tiden.

En fakturadeklaration skall gälla i fyra månader från den dag då den upprättades av exportören och skall visas upp för tullmyndigheterna i importlandet inom den tiden.

2. Varucertifikat EUR.1 och fakturadeklarationer som lämnas in till tullmyndigheterna i importlandet efter sista dagen för uppvisande enligt punkt 1 får godkännas för förmånsbehandling om underlåtenheten att lämna in dessa handlingar senast den föreskrivna slutdagen beror på force majeure eller exceptionella omständigheter.

3. I andra fall av försenat uppvisande får tullmyndigheterna i importlandet godkänna varucertifikaten EUR.1 eller fakturadeklarationer om varorna har lämnats in till dem före nämnda slutdag.

Artikel 25

Uppvisande av varucertifikat

Varucertifikat EUR.1 och fakturadeklarationer skall uppvisas för tullmyndigheterna i importlandet i enlighet med de bestämmelser som gäller i den staten. De nämnda myndigheterna kan begära en översättning av ett varucertifikat EUR.1 eller av en fakturadeklaration. De kan också kräva att importanmälan åtföljs av ett intyg från importören om att produkterna uppfyller de villkor som gäller för tillämpningen av avtalet.

Artikel 26

Import av delleveranser

När en isärtagen eller inte ihopsatt produkt, i den mening som dessa begrepp har i den allmänna regeln 2 a i Harmoniserade systemet som omfattas av avdelningarna 16 och 17 eller rubrikerna nr 7308 och 9406 i Harmoniserande systemet, på begäran av importören och på de villkor som har fastställts av de behöriga myndigheterna i importlandet importeras genom delleveranser får ett varucertifikat lämnas in till tullmyndigheterna för hela produkten vid import av den första delleveransen.

Artikel 27

Undantag från ursprungsintyg

1. Varor som sänds som småpaket från privatpersoner till privatpersoner eller ingår i en resandes personliga bagage skall godtas som ursprungsvaror utan att ett ursprungsintyg behöver uppvisas, förutsatt att importen av sådana produkter inte har någon kommersiell karaktär och att varorna har deklarerats uppfylla kraven i detta protokoll samt att det inte finns något tvivel om riktigheten i en sådan förklaring. I fråga om postpaket kan denna försäkran göras på tullblankett C2/CP3 eller på ett papper som biläggs den blanketten.

2. Import som har tillfällig karaktär och uteslutande avser produkter för mottagarens, den resandes eller deras familjers personliga bruk skall inte anses vara import av kommersiell karaktär, förutsatt att det på grund av produktens art och mängd är uppenbart att syftet inte är kommersiellt.

3. Dessutom får det sammanlagda värdet av dessa produkter inte överstiga 500 ecu ifråga om småpaket eller 1 200 ecu ifråga om varor som ingår i en resandes personliga bagage.

Artikel 28

Bevarande av ursprungsintyg och underlag

1. Den exportör som ansökt om varucertifikat EUR.1 skall under minst tre år bevara de handlingar som anges i artikel 18.3.

2. Den exportör som upprättat en fakturaförklaring skall bevara en kopia av denna under minst tre år liksom de handlingar som anges i artikel 22.3.

3. Tullmyndigheten i exportlandet som utfärdar ett varucertifikat EUR.1 skall bevara den ansökningsblankett som anges i artikel 18.2 under minst tre år.

4. Tullmyndigheten i importlandet skall bevara varucertifikaten EUR.1 och fakturaförklaringarna under minst tre år.

Artikel 29

Avvikelser och formella fel

1. Upptäckten av mindre avvikelser mellan uppgifterna i varucertifikatet EUR.1 eller fakturaförklaringen och uppgifterna i de handlingar som lämnats in till tullmyndigheten med avseende på formaliteterna vid importen av produkterna medför inte i sig att varucertifikatet EUR.1 eller fakturaförklaringen blir ogiltiga, förutsatt att det vederbörligen fastställs att dokumentet svarar mot de inlämnade produkterna.

2. Uppenbara formella fel såsom skrivfel i ett varucertifikat EUR.1 eller en fakturadeklaration skall inte leda till att dokumentet inte tas emot, om felen inte är av den arten att det uppstår tvivel om att uppgifterna i dokumentet är riktiga.

Artikel 30

Belopp i ecu

1. Belopp i exportlandets nationella valuta som motsvarar beloppen uttryckta i ecu skall fastställas av exportlandet och meddelas de övriga parterna.

Om beloppen överstiger motsvarande belopp som fastställts av importlandet, skall importlandet godta dem om varorna faktureras i exportlandets valuta.

Om varan faktureras i en annan medlemsstats valuta, skall importlandet godkänna det belopp som har anmälts av det berörda landet.

2. Fram till och med den 30 april 2000 skall de belopp som skall användas i varje angiven valuta utgöra motvärdet i denna nationella valuta till de i ecu uttryckta beloppen per den 1 oktober 1994.

För varje följande femårsperiod skall de i ecu uttryckta beloppen och dessas motvärde i medlemsstaternas nationella valuta ses över av samarbetsrådet på grundval av ecuns växelkurser den första arbetsdagen i oktober månad det år som omedelbart föregår den femårsperioden.

Vid denna översyn skall samarbetsrådet säkerställa att ingen sänkning sker av de belopp som skall användas i nationell valuta och skall dessutom beakta önskemål om att bevara effekten av berörda gränser i reella termer. För det ändamålet får samarbetsrådet besluta om att ändra de i ecu uttryckta beloppen.

AVDELNING VI METODER FÖR ADMINISTRATIVT SAMARBETE

Artikel 31

Meddelande om stämplar och adresser

Tullmyndigheterna i medlemsstaterna och i Israel skall genom Europeiska gemenskapernas kommission förse varandra med prov på de stämplar som används vid deras tullkontor vid utfärdande av varucertifikat EUR.1 och med adresserna till de tullmyndigheter som är behöriga att utfärda varucertifikat EUR.1 och att kontrollera certifikaten och fakturaförklaringen.

Artikel 32

Kontroll av varucertifikat EUR.1

1. Efterföljande kontroll av varucertifikat EUR.1 och fakturaförklaringar skall utföras stickprovsvis eller så snart som tullmyndigheten i importlandet på goda grunder hyser tvivel om dokumentets äkthet eller om riktigheten av uppgifterna rörande produkternas ursprungsstatus eller om att kraven i detta protokoll har uppfyllts.

2. För tillämpningen av punkt 1 skall tullmyndigheten i importlandet återsända varucertifikat EUR.1 och fakturan, om den inlämnats, eller fakturadeklarationen eller en kopia av dessa handlingar till tullmyndigheterna i exportlandet och, i tillämpliga fall, ange de sakliga eller formella skälen för en undersökning.

Till stöd för begäran om efterföljande kontroll skall de vidarebefordra alla de handlingar och upplysningar som de erhållit och som tyder på att uppgifterna i varucertifikat EUR.1 eller fakturadeklarationen inte är riktiga.

3. Kontrollen skall genomföras av exportlandets tullmyndigheter. För det ändamålet skall dessa ha rätt att begära alla slag av bevisning och att utföra alla slags kontroller av exportörens räkenskaper, eller varje annan kontroll som de bedömer lämplig.

4. Om tullmyndigheterna i importlandet beslutar att uppskjuta beviljandet av förmånsbehandling för den berörda produkten i avvaktan på resultatet av kontrollen, skall de erbjuda importören att produkterna utlämnas, med förbehåll för de säkerhetsåtgärder som bedöms nödvändiga.

5. De tullmyndigheter som begär kontrollen skall så snart som möjligt och senast inom tio månader underrättas om resultatet av denna. Resultatet måste klart utvisa om dokumenten är äkta och om de berörda varorna kan anses vara ursprungsvaror och uppfyller kraven i detta protokoll.

När bestämmelserna om kumulering i artiklarna 3.2 och 18.4 har tillämpats skall svaret innefatta en kopia av det eller de varucertifikat eller den eller de fakturadeklarationer som ligger till grund härför.

6. Om i fall av rimligt tvivel inget svar erhålls före utgången av tiomånadersperioden, eller om svaret inte innehåller tillräckliga uppgifter för att avgöra om dokumentet i fråga är äkta eller produkternas verkliga ursprung, skall de tullmyndigheter som begär kontrollen vägra förmånsbehandling, utom i fall av force majeure eller under exceptionella omständigheter.

Artikel 33

Tvistlösning

Om det i samband med de kontrollförfaranden som avses i artikel 32 uppstår tvister som inte kan lösas mellan de tullmyndigheter som begär kontroll och de tullmyndigheter som ansvarar för utförandet av denna kontroll eller leder till frågor angående tolkningen av detta protokoll skall dessa överlämnas till tullsamarbetskommittén.

Tvister mellan importören och tullmyndigheterna i importlandet skall avgöras enligt lagstiftningen i den staten.

Artikel 34

Sanktioner

Sanktioner skall åläggas varje person som upprättar, eller låter upprätta, en handling som innehåller oriktiga upplysningar i syfte att erhålla förmånsbehandling för produkter.

Artikel 35

Frizoner

1. Gemenskapens medlemsstater och Israel skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att produkter med vilka handel sker på grundval av ett varucertifikat EUR.1, och som under transporten lagras i en frizon på deras territorier, inte ersätts med andra varor och att de inte undergår någon hantering annan än normala förfaranden för att hindra att de försämras.

2. Med undantag från bestämmelserna i punkt 1 skall, när produkter med ursprung i gemenskapen eller i Israel importeras till en frizon på grundval av ett varucertifikat EUR.1 och där genomgår bearbetning eller förädling, de berörda myndigheterna på exportörens begäran utfärda ett nytt varucertifikat EUR.1, om den genomförda bearbetningen eller förädlingen är förenlig med bestämmelserna i detta protokoll.

AVDELNING VII CEUTA OCH MELILLA

Artikel 36

Tillämpning av protokollet

1. Begreppet "gemenskapen" som används i detta protokoll omfattar inte Ceuta och Melilla. Begreppet "produkter med ursprung i gemenskapen" omfattar inte produkter med ursprung i dessa zoner.

2. Detta protokoll skall tillämpas på motsvarande sätt på produkter med ursprung i Ceuta och Melilla, men endast enligt de särskilda villkor som anges i artikel 37.

Artikel 37

Särskilda villkor

1. Följande bestämmelser skall tillämpas istället för artiklarna 2, 3.1 och 3.2 och hänvisningar till dessa artiklar skall på motsvarande sätt tillämpas på den här artikeln.

2. Förutsatt att varorna har transporterats direkt i enlighet med bestämmelserna i artikel 14, skall följande anses som

1) produkter med ursprung i Ceuta eller Melilla:

a) produkter helt framställda i Ceuta eller Melilla,

b) produkter framställda i Ceuta och Melilla vid vilkas tillverkning andra produkter än de som avses i a har använts, förutsatt att

i) dessa produkter har undergått tillräcklig bearbetning eller förädling i enlighet med artikel 5 i detta protokoll, eller att

ii) produkterna enligt detta protokoll har sitt ursprung i Israel eller i gemenskapen, förutsatt att de har överlämnats till bearbetning eller förädling i högre grad än den otillräckliga bearbetning eller förädling som avses i artikel 6.

2) produkter med ursprung i Israel:

a) produkter helt framställda i Israel,

b) produkter framställda i Israel vid vilkas tillverkning andra produkter än de som avses i a har använts, förutsatt att

i) dessa produkter har undergått tillräcklig bearbetning eller förädling i enlighet med artikel 5 i detta protokoll, eller att

ii) produkterna enligt detta protokoll har sitt ursprung i Ceuta och Melilla eller i gemenskapen, förutsatt att de har överlämnats till bearbetning eller förädling i högre grad än den otillräckliga bearbetning eller förädling som avses i artikel 6.

3. Ceuta och Melilla skall anses som ett enda territorium.

4. Exportören eller hans representant skall ange "Israel" och "Ceuta och Melilla" i fält 2 på varucertifikat EUR.1. Avseende produkter som har sitt ursprung i Ceuta eller Melilla, skall detta dessutom anges i fält 4 på varucertifikat EUR.1.

5. De spanska tullmyndigheterna skall ansvara för tillämpningen av detta protokoll i Ceuta och Melilla.

AVDELNING VIII SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 38

Ändringar i protokollet

Samarbetsrådet kan besluta att ändra tillämpningen av bestämmelserna i detta protokoll.

Artikel 39

Tullsamarbetskomitte

1. Härmed inrättas en tullsamarbetskommitté med ansvar för administrativt samarbete med avseende på en riktig och enhetlig tillämpning av detta protokoll, vilken kommitté också skall utföra alla andra uppgifter på tullområdet som kan komma att anförtros den.

2. Kommittén skall vara sammansatt av, å ena sidan, experter från medlemsstaterna och tjänstemän från Europeiska gemenskapernas kommissions enheter med ansvar för tullfrågor och, å andra sidan, experter som utses av Israel.

Artikel 40

Bilagor

Bilagorna till detta protokoll skall utgöra en integrerad del av protokollet.

Artikel 41

Genomförande av protokollet

Både gemenskapen och Israel skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för genomförandet av detta protokoll.

Artikel 42

Varor under transit eller i lager

Bestämmelserna i avtalet får tillämpas på varor som uppfyller villkoren i detta protokoll och som den dag då avtalet träder i kraft antingen befinner sig under transit eller är tillfälligt lagrade i tullager eller i frizoner i gemenskapen eller i Israel, förutsatt att ett varucertifikat EUR.1, som i efterhand har godkänts av de behöriga myndigheterna i exportlandet, inom fyra månader från den dagen överlämnas till tullmyndigheterna i importlandet tillsammans med handlingar som visar att varorna har transporterats direkt.

BILAGA I

INLEDANDE ANTECKNINGAR

FÖRHANDSANMÄRKNINGAR

Bestämmelserna i denna förteckning gäller endast produkter som omfattas av avtalet.

Anmärkning 1

1.1 I förteckningens första två kolumner beskrivs den framställda produkten. Den första kolumnen innehåller det tulltaxe- eller kapitelnummer som används i Harmoniserade systemet och den andra kolumnen innehåller den varubeskrivning som används i detta system för detta tulltaxenummer eller kapitel. För varje uppgift i de första två kolumnerna finns en regel angiven i kolumn 3 eller 4. Om en post i den första kolumnen föregås av ordet "ex", betyder detta att regeln i kolumn 3 eller 4 endast gäller för den del av numret eller kapitlet som anges i kolumn 2.

1.2 Om flera tulltaxenummer är grupperade tillsammans i kolumn 1, eller ett kapitelnummer angivits och beskrivningen av produkten i kolumn 2 därför angivits i allmänna termer, gäller den motsvarande regeln i kolumn 3 eller 4 för alla de produkter som enligt Harmoniserade systemet klassificeras enligt de olika numren i kapitlet eller enligt något av de tulltaxenummer som är grupperade i kolumn 1.

1.3 Om olika regler i listan gäller för olika produkter inom samma tulltaxenummer, innehåller varje strecksats beskrivningen av den del av tulltaxenumret för vilken bredvidstående regel i kolumn 3 eller kolumn 4 gäller.

1.4 Om en regel är föreskriven både i kolumnerna 3 och 4 för en position i de två första kolumnerna, kan exportören välja alternativt den regel som föreskrivs i kolumn 3 eller den som föreskrivs i kolumn 4. Om ingen ursprungsregel meddelas i kolumn 4, skall den regel som meddelas i kolumn 3 tillämpas.

Anmärkning 2

2.1 Den bearbetning eller förädling som krävs enligt en regel i kolumn 3 skall utföras endast såvitt avser de icke-ursprungsmaterial som används. På samma sätt tillämpas de begränsningar som anges i kolumn 3 endast på det icke-ursprungsmaterial som används.

2.2 Om en regel anger att material enligt vilket tulltaxenummer som helst kan användas, kan också material som anges under samma tulltaxenummer som produkten användas, dock under förutsättning av särskilda begränsningar som också kan anges i regeln. Uttrycket "tillverkad av material enligt vilket tulltaxenummer som helst, inklusive andra material enligt tulltaxenummer . . ." innebär att endast material som klassificeras enligt samma tulltaxenummer som en produkt i en annan beskrivning än den produkt som anges i kolumn 2 i förteckningen får användas.

2.3 Om en produkt, som är gjord av icke-ursprungsmaterial, och som har uppnått ursprungsstatus under tillverkningen genom tillämpning av regeln om ändring av tulltaxenummer eller den regel i förteckningen som avser den produkten, används som material under en annan produkts tillverkningsprocess, är inte reglerna rörande den produkt som den ingår i tillämpliga på den.

Exempel:

En motor enligt tulltaxenummer 8407, för vilken regeln föreskriver att värdet av det icke-ursprungsmaterial som ingår inte får överstiga 40 % av priset fritt fabrik, är tillverkad av "annat legerat stål, grovt tillformat genom smidning" enligt tulltaxenummer ex 7224.

Om detta smide har smitts i det berörda landet av ett göt med icke-ursprungsstatus, har det redan fått ursprungsstatus med stöd av regeln för tulltaxenummer ex 7224 i förteckningen. Smidet kan sedan räknas som ursprungsvara vid beräkningen av värdet på motorn, utan hänsyn till om det framställts i samma fabrik eller i en annan. Värdet av götet med icke-ursprungsstatus skall därför inte räknas med när värdet av icke-ursprungsmaterial som använts läggs samman.

2.4 Regeln i förteckningen anger den minsta bearbetning eller förädling som fordras och ytterligare bearbetning eller förädling ger också ursprungsstatus. Däremot kan utförandet av mindre bearbetning eller förädling inte ge ursprungsstatus. Om en regel alltså fastslår att icke-ursprungsmaterial i ett visst tillverkningsstadium får användas, är användning av sådana material i ett tidigare tillverkningsstadium tillåten medan användningen av sådana material i ett senare tillverkningsstadium inte är tillåten.

2.5 Om en regel i förteckningen anger att en produkt får tillverkas av mer än ett material, innebär detta att vilket eller vilka som helst av dessa material får användas. Det krävs inte att alla material används.

Exempel:

Regeln för tyger i ex kapitel 50 55 anger att naturliga fibrer får användas och att bl.a. kemiska material också får användas. Denna regel innebär inte att både naturfibrer och kemiska material måste användas. Det är möjligt att använda det ena eller det andra av dessa material eller båda.

2.6 Om en regel i förteckningen anger att en produkt måste tillverkas av ett särskilt material, hindrar villkoret självklart inte användning av andra material som, på grund av sin beskaffenhet, inte kan uppfylla det villkoret (se också anmärkning 5.2 nedan i samband med textilier).

Exempel:

Regeln för livsmedelsberedningar enligt nr 1904, som uttryckligen utesluter användning av spannmål eller av varor härledda från spannmål, hindrar inte användning av mineralsalter, kemikalier och andra tillsatsämnen som inte har framställts av spannmål.

Detta gäller dock inte produkter vilka, trots att de inte kan tillverkas av det speciella material som anges i listan, kan tillverkas av material av samma slag i ett tidigare tillverkningsstadium.

Exempel:

I fråga om ett klädesplagg enligt 62 kap. tillverkat av bondad duk, om endast garn som utgör icke-ursprungsvara är tillåtet utgångsmaterial, är det inte möjligt att utgå från bondad duk som utgör icke-ursprungsvara - även om bondad duk normalt inte kan tillverkas av garn. I sådana fall skulle utgångsmaterialet normalt befinna sig på stadiet före garnstadiet, dvs. fiberstadiet.

2.7 Om två eller flera procentsatser anges i en regel i förteckningen för det högsta värdet för icke-ursprungsmaterial som kan användas, får dessa procentsatser inte läggas samman. Värdet av allt icke-ursprungsmaterial som används får med andra ord aldrig överstiga den högsta av de angivna procentsatserna. Dessutom får de enskilda procentsatserna för de särskilda material som de är tillämpliga på inte överskridas.

Anmärkning 3

3.1 Begreppet "naturfibrer" används i förteckningen för att ange andra fibrer än konst- eller syntetfibrer och är begränsat till stadiet innan spinningen äger rum, inklusive avfall, och, om inte annat anges, inbegriper begreppet "naturfibrer" sådana fibrer som har kardats, kammats eller beretts på annat sätt, men inte spunnits.

3.2 Begreppet "naturfibrer" inbegriper tagel enligt nr 0503, natursilke enligt nr 5002 och 5003 samt ullfibrer, fina eller grova djurhår enligt nr 5101 5105, bomullsfibrer enligt nr 5201 5203 och andra vegetabiliska fibrer enligt nr 5301 5305.

3.3 Begreppen "textilmassa", "kemiska material" och "material för papperstillverkning" används i förteckningen för att ange de material som inte klassificeras i kapitel 50 63 och som kan användas för tillverkning av syntet-, konst- eller pappersfibrer eller -garn.

3.4 Begreppet "konststapelfibrer" används i förteckningen för att ange fiberkabel av syntetfilament eller av regenatfilament, stapelfibrer eller avfall enligt nr 5501 5507.

Anmärkning 4

4.1 Om det i fråga om en viss produkt i förteckningen görs en hänvisning till denna anmärkning, skall inte villkoren i kolumn 3 i förteckningen tillämpas på bastextilmaterial som används vid tillverkning av denna produkt, som sammanlagt utgör 10 % eller mindre av totalvikten på alla de bastextilmaterial som har använts (se också anmärkning 4.3 och 4.4 nedan).

4.2 Denna tolerans gäller emellertid endast för blandvaror som har tillverkats av två eller flera bastextilmaterial.

Följande är bastextilmaterial:

- Silke,

- ull,

- grova djurhår,

- fina djurhår,

- tagel,

- bomull,

- material för papperstillverkning och papper,

- lin,

- mjukhampa,

- jute och andra bastfibrer för textilt ändamål,

- sisal och andra textilfibrer från växter av släktet Agave,

- kokosfibrer, manillahampa, rami och andra vegetabiliska textilfibrer,

- syntetkonstfilament,

- regenatkonstfilament,

- syntetkonststapelfibrer,

- regenatkonststapelfibrer.

Exempel:

Ett garn enligt nr 5205 tillverkat av bomullsfibrer enligt nr 5203 och syntetstapelfibrer enligt nr 5506 är ett blandgarn. Därför får syntetiska stapelfibrer som inte uppfyller ursprungsreglerna (vilka kräver tillverkning från kemiska material eller textilmassa) användas upp till 10 % av garnets vikt.

Exempel:

Ett tyg av ull enligt nr 5112 tillverkat av ullgarn enligt nr 5107 och syntetiskt garn av stapelfibrer enligt nr 5509 är ett blandat tyg. Syntetiskt garn som inte uppfyller ursprungsreglerna (vilka kräver tillverkning från kemiska material eller textilmassa) eller garn av ull som inte uppfyller ursprungsreglerna (vilka kräver tillverkning från naturfibrer, inte kardade eller kammade eller på annat sätt förberedda för spinning) eller en kombination av de två kan användas upp till 10 % av tygets vikt.

Exempel:

En tuftad duk av textilmaterial enligt nr 5802 tillverkad av bomullsgarn enligt nr 5205 och bomullsvävnader enligt nr 5210 är en blandprodukt endast om bomullstyget självt är ett blandtyg gjort av garn som klassificeras enligt två skilda tulltaxenummer, eller om de använda bomullsgarnerna själva är blandningar.

Exempel:

Om den tuftade dukvaran av textilmaterial varit tillverkad av bomullsgarn enligt nr 5205 och syntetiskt tyg enligt nr 5407 är de använda garnerna två skilda bastextilmaterial och den tuftade dukvaran av textilmaterialet är följaktligen en blandprodukt.

Exempel:

En tuftad matta tillverkad av både regenatgarn och bomullsgarn och på baksidan förstärkt med jute är en blandprodukt eftersom tre bastextilmaterial använts. Allt icke-ursprungsmaterial som använts i ett senare tillverkningsstadium än vad regeln tillåter får således användas, förutsatt att dess sammanlagda vikt inte överstiger 10 % av textilmaterialens vikt i mattan. Både den juteförstärkta baksidan och regenatgarnet skulle kunna importeras på detta stadium, förutsatt att viktvillkoren är uppfyllda.

4.3 I fråga om tyger som innehåller "garn av segmenterad polyuretan med mjuka segment av polyeter, även överspunnet" är denna tolerans 20 % för sådant garn.

4.4 I fråga om tyger som innehåller remsor som utgörs av en kärna, bestående av antingen aluminiumfolie eller av plastfilm med eller utan överdrag av aluminiumpulver, med en bredd som inte överstiger 5 mm, och som är sammanfogad mellan två plastfilmer med hjälp av klister, är denna tolerans 30 % för sådana remsor.

Anmärkning 5

5.1 Ifråga om de textilvaror i förteckningen som är märkta med en fotnot som hänvisar till denna anmärkning, får textilmaterial, med undantag av foder och mellanfoder, som inte uppfyller regeln i kolumn 3 i förteckningen för de berörda konfektionsvarorna användas, förutsatt att de klassificeras enligt ett annat tulltaxenummer än varan och att deras värde inte överstiger 8 % av varans pris fritt fabrik.

5.2 Material som inte klassificeras enligt kapitel 50 63 får användas fritt, oavsett om de innehåller textilmaterial.

Exempel:

Om en bestämmelse i förteckningen anger att garn skall användas för en viss beklädnadsprodukt, t.ex. byxor, förhindrar inte detta användandet av metallföremål som t.ex. knappar, eftersom knappar inte klassificeras enligt kapitel 50 63. Av samma skäl förhindras inte användandet av blixtlås även om blixtlås normalt innehåller textilmaterial.

5.3 Då en procentregel gäller, måste hänsyn tas till värdet av de material som inte är klassificerade enligt kapitel 50 63 vid beräkningen av värdet av ingående icke-ursprungsmaterial.

Anmärkning 6

6.1 I fråga om numren ex 2707, 2713-2715, ex 2901, ex 2902 och ex 3403 avses med "särskilda processer" följande:

a) Vakuumdestillation,

b) omfattande fraktionerad omdestillation (1),

c) krackning,

d) reformering,

e) extraktion med selektiva lösningsmedel,

f) den process som omfattar alla följande behandlingar: behandling med koncentrerad svavelsyra, oleum (rykande svavelsyra) eller svaveltrioxid och efterföljande neutralisering med alkali samt blekning och rening med naturligt aktiva jordarter, aktiverade jordarter, aktiverat kol eller bauxit,

g) polymerisation,

h) alkylering,

i) isomerisering.

6.2 Med "särskild process" enligt nr 2710, 2711 och 2712 förstås följande:

a) Vakuumdestillation,

b) omfattande fraktionerad omdestillation,

c) krackning,

d) reformering,

e) extraktion med selektiva lösningsmedel,

f) den process som omfattar alla följande behandlingar: behandling med koncentrerad svavelsyra, oleum (rykande svavelsyra) eller svaveltrioxid och efterföljande neutralisering med alkali samt blekning och rening med naturligt aktiva jordarter, aktiverade jordarter, aktiverat kol eller bauxit,

g) polymerisering,

h) alkylering,

ij) isomerisering,

k) (endast för tungoljor enligt nr 2710) avsvavling med väte om de bearbetade produkternas svavelinnehåll reduceras med minst 85 % (ASTM D 126659 T),

l) (endast för tungoljor enligt nr 2710) avparaffinering på annat sätt än genom enkel filtrering,

m) (endast för tungoljor enligt nr 2710) vätebehandling, annan än avsvavling, vid vilken väte vid ett tryck över 20 bar och en temperatur över 250 °C aktivt deltar i en kemisk reaktion med hjälp av en katalysator. Efterföljande hydrering av smörjoljor enligt nr 2710 (t.ex. hydrofinishing eller avfärgning) för att framför allt förbättra färg eller stabilitet skall emellertid inte räknas som en särskild process,

n) (endast för eldningsoljor enligt nr 2710) atmosfärisk destillation om mindre än 30 volymprocent destillat (inklusive destillationsförluster) erhålls vid 300 °C enligt ASTM D 86,

o) (endast för andra tungoljor än dieselbrännoljor och eldningsoljor enligt nr 2710) bearbetning vid elektrisk högfrekvensurladdning.

6.3 I fråga om numren ex 2707, 2713-2715, ex 2901, ex 2902 och ex 3403 medför enkel behandling bestående i rengöring, dekantering, avsaltning, vattenseparering, filtrering, färgning, ett svavelinnehåll som är resultatet av att produkter med olika svavelinnehåll blandas eller någon kombination av dessa behandlingar inte ursprungsstatus.

(1) Se Kompletterande anmärkning 4 b till kapitel 27 i Kombinerade nomenklaturen.

BILAGA II

FÖRTECKNING ÖVER DEN BEHANDLING OCH BEARBETNING AV ICKE-URSPRUNGSMATERIAL SOM MÅSTE UTFÖRAS FÖR ATT DEN TILLVERKADE PRODUKTEN SKALL FÅ URSPRUNGSSTATUS

>Plats för tabell>

BILAGA III

VARUCERTIFIKAT EUR.1

1. Varucertifikat EUR.1 skall upprättas på en blankett motsvarande förlagan i denna bilaga. Blanketten skall tryckas på ett eller flera av de språk som avtalet är avfattat på. Varucertifikatet skall fyllas i på ett av dessa språk och i överensstämmelse med bestämmelserna i den interna lagstiftningen i den stat eller på det territorium från vilket export sker. Om det fylls i för hand skall detta göras med bläck och versaler.

2. Certifikatets format skall vara 210 × 297 mm, med en tillåten avvikelse på längden på minus 5 mm eller plus 8 mm. Det papper som används skall vara vitt, lämpligt att skriva på, träfritt och väga minst 25 g/m². Det skall vara försett med guillocherad botten i grön färg för att göra en förfalskning på mekanisk eller kemisk väg uppenbar för ögat.

3. De behöriga myndigheterna i gemenskapens medlemsstater och i Israel får förbehålla sig rätten att själva trycka certifikat eller låta trycka sådana i ett godkänt tryckeri. I det senare fallet skall varje blankett förses med en uppgift om godkännandet. Varje blankett skall vara försedd med en uppgift om tryckeriets namn och adress eller med tecken som möjliggör identifiering av tryckeriet. För särskiljande av certifikaten skall varje certifikat dessutom genom tryck eller på annat sätt förses med ett serienummer.

>Hänvisning till film>

>Hänvisning till film>

BILAGA IV

FÖRKLARING ENLIGT ARTIKEL 22.4

>Start Grafik>

Som exportör av de varor som omfattas av denna handling, försäkrar jag att varorna, om inte annat anges, uppfyller de villkor som fastställts för erhållande av ursprungsstatus i den förmånsberättigade handeln med

Europeiska gemenskapen/Israel (1)

och att varornas ursprungsland är

Europeiska gemenskapen/Israel (1).

.

(ort och datum)

.

(underskrift)

(namnförtydligande)

(1) Stryk det som ej är tillämpligt.>Slut Grafik>

PROTOKOLL NR 5 om ömsesidigt bistånd mellan administrativa myndigheter i tullfrågor

Artikel 1

Definitioner

I detta protokoll avses med

a) tullagstiftning: bestämmelser som antagits av parterna och som reglerar import, export, varutransitering och placering av varor under olika tullförfaranden, inbegripet åtgärder som innebär förbud, restriktioner och kontroll,

b) tullar: alla tullar, skatter, taxor och andra avgifter som debiteras och uppbärs inom parternas territorier vid tillämpning av tullagstiftning, dock med undantag av taxor och avgifter som är begränsade till belopp som motsvarar ungefärliga kostnader för tillhandahållna tjänster,

c) ansökande myndighet: en behörig administrativ myndighet som av den ena parten har utsetts för detta ändamål och som framställer en begäran om bistånd i tullfrågor,

d) anmodad myndighet: en behörig administrativ myndighet som av den ena parten har utsetts för detta ändamål och som mottar en framställning om bistånd i tullfrågor,

e) personuppgifter: uppgifter om en identifierad eller identifierbar fysisk person.

Artikel 2

Räckvidd

1. Parterna skall inom ramen för sina befogenheter bistå varandra på det sätt och på de villkor som fastställs i detta protokoll för att se till att tullagstiftningen tillämpas på ett riktigt sätt särskilt genom att förebygga, upptäcka och konstatera överträdelser av denna lagstiftning.

2. Bistånd i tullfrågor i enlighet med detta protokoll är tillämpligt i fråga om de av parternas administrativa myndigheter som är behöriga att tillämpa detta protokoll. Det skall inte påverka bestämmelserna om ömsesidigt bistånd i brottmål. Det skall heller inte omfatta information som på grund av befogenheter som utövas av rättsliga myndigheter erhållits på begäran, om inte myndigheterna går med på detta.

Artikel 3

Bistånd på begäran

1. På begäran av den ansökande myndigheten skall den anmodade myndigheten överlämna all relevant information som gör det möjligt att säkerställa att tullagstiftningen tillämpas på ett riktigt sätt, inklusive information om upptäckta eller planerade verksamheter som strider mot eller skulle kunna strida mot sådan lagstiftning.

2. På begäran av den ansökande myndigheten skall den anmodade myndigheten informera den förstnämnda om huruvida varor som har exporterats från en av parternas territorier har importerats i vederbörlig ordning till den andra partens territorium, i tillämpliga fall med angivande av det tullförfarande som tillämpats på varorna.

3. På begäran av den ansökande myndigheten skall den anmodade myndigheten vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att övervakning sker av

a) fysiska eller juridiska personer, om det finns skälig grund att anta att de överträder eller har överträtt tullagstiftningen,

b) platser där varor lagras på ett sätt som gör att det finns anledning anta att de är avsedda att understödja verksamheter som strider mot tullagstiftningen,

c) anmälda godsförflyttningar som kan ge upphov till överträdelser av tullagstiftningen,

d) transportmedel, om det finns anledning anta att de har använts, används eller kan användas i verksamheter som innebär överträdelser av tullagstiftningen.

Artikel 4

Spontant bistånd

Parterna skall i enlighet med sina lagar och rättsregler ge varandra bistånd när de anser detta nödvändigt för att tillämpa tullagstiftningen korrekt, särskilt när de får information om

- verksamhet som innebär eller synes innebära överträdelser av den lagstiftningen och som kan vara av intresse för andra parter,

- nya medel eller metoder som används vid genomförandet av sådana verksamheter,

- varor som är kända för att vara föremål för överträdelser av tullagstiftningen.

Artikel 5

Översändande/underrättelse

På begäran av den ansökande myndigheten skall den anmodade myndigheten i enlighet med sin lagstiftning vidta alla nödvändiga åtgärder

- för att översända alla handlingar,

- för att anmäla alla beslut,

som omfattas av detta protokolls räckvidd, till en adressat som är bosatt eller etablerad inom dess territorium. I sådana fall är artikel 6.3 tillämplig.

Artikel 6

Biståndsframställningars form och innehåll

1. Framställningar i enlighet med detta protokoll skall göras skriftligen. Handlingar som är nödvändiga för att tillmötesgå en sådan framställning skall bifogas denna. I brådskande fall får muntliga framställningar godtas men de måste bekräftas skriftligen.

2. Framställningar i enlighet med punkt 1 i denna artikel skall innehålla information om

a) den ansökande myndigheten,

b) de åtgärder som skall vidtas,

c) föremålet för och skälet till framställningen,

d) de lagar eller andra rättsregler som berörs,

e) så exakta och utförliga uppgifter som möjligt om de fysiska eller juridiska personer som är föremål för undersökning,

f) en sammanfattning av relevanta fakta och av de undersökningar som redan genomförts, med undantag av fall som avses i artikel 5.

3. Framställningarna skall göras på ett språk som är officiellt språk för den anmodade myndigheten eller på ett språk som denna kan godta.

4. Om en framställning inte uppfyller de formella kraven får rättelse eller komplettering begäras; försiktighetsåtgärder får dock vidtagas.

Artikel 7

Verkställighet av framställningar om bistånd

1. I syfte att tillmötesgå en framställning om bistånd skall den anmodade myndigheten eller, om denna inte är behörig, det administrativa organ till vilket den anmodade myndigheten vänt sig handla inom ramen för sina befogenheter och tillgängliga resurser som om den handlade för egen räkning eller på begäran av andra myndigheter hos samma part, genom att lämna information som den redan innehar, eller genom att genomföra eller låta genomföra lämpliga undersökningar.

2. Framställningar om bistånd skall verkställas i enlighet med den anmodade partens lagar eller rättsregler.

3. Tjänstemän hos den ansökande parten som är bemyndigade att undersöka överträdelser av tullagstiftningen får, i särskilda fall och med samtycke från den andra berörda parten i gemenskapen respektive Israel vara närvarande när den andra partens tj