AVTAL mellan Europeiska gemenskapen och Nya Zeeland om sanitära åtgärder som tillämpas inom handeln med levande djur och animaliska produkter

EUROPEISKA GEMENSKAPEN,

å ena sidan, och

NYA ZEELAND,

å andra sidan,

härefter kallade "parterna",

SOM KONSTATERAR att deras system för sanitära åtgärder är avsedda att erbjuda ett jämförbart hälsoskydd,

SOM BEKRÄFTAR sina åtaganden i förhållande till de rättigheter och skyldigheter som fastställts i WTO-avtalet om tillämpning av sanitära och fytosanitära åtgärder (nedan kallat "SPS-avtalet"),

SOM ÖNSKAR underlätta handeln med levande djur och animaliska produkter mellan Europeiska gemenskapen (nedan kallad "gemenskapen") och Nya Zeeland, samtidigt som folkhälsan och djurhälsan säkras och konsumenternas förväntningar beträffande matvarors hälsosamhet därmed uppfylls,

SOM ÖNSKAR lösa andra veterinära frågor som avser handeln med levande djur och animaliska produkter mellan gemenskapen och Nya Zeeland,

SOM ÄR FAST BESLUTNA att helt och fullt ta hänsyn till risken för spridning av djurinfektioner och djursjukdomar och till de åtgärder som har vidtagits för att bekämpa och utrota sådana infektioner och sjukdomar och i synnerhet att undvika avbrott i handeln,

HAR ENATS OM FÖLJANDE.

Artikel 1

Mål

Målet för detta avtal är att underlätta handeln med levande djur och animaliska produkter mellan gemenskapen och Nya Zeeland genom att inrätta ett system för erkännande av likvärdigheten av de sanitära åtgärder som vidtas av parterna för skydd av folkhälsan och djurhälsan samt att förbättra kommunikationerna och samarbetet mellan parterna när det gäller sanitära åtgärder.

Artikel 2

Allmänna bestämmelser

Bestämmelserna i detta avtal skall tillämpas på handeln med levande djur och animaliska produkter mellan gemenskapen och Nya Zeeland.

Det gemensamt bestämda systemet för parternas tillämpning av detta avtal återges i bilagorna.

Artikel 3

Multilaterala skyldigheter

Ingenting i detta avtal eller i bilagorna skall innebära någon inskränkning i parternas rättigheter eller skyldigheter enligt Avtalet om upprättandet av Världshandelsorganisationen och dess bilagor och särskilt SPS-avtalet.

Artikel 4

Tillämpningsområde

1. Tillämpningsområdet för detta avtal skall till en början begränsas till de sanitära åtgärder som tillämpas av endera parten på de levande djur och animaliska produkter som är upptagna i bilaga I, om inte annat följer av punkterna 2 och 3.

2. Om inte annat följer av bestämmelserna i bilagorna till detta avtal och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 11, skall detta avtal inte tillämpas på sanitära åtgärder avseende livsmedelstillsatser (alla livsmedelstillsatser och färger), hälsostämplar, processhjälpmedel, smaker/aromer, strålning (joniserande behandling), föroreningar (inbegripet mikrobiologiska standarder), transport, kemikalier som härrör från migration av ämnen från förpackningsmaterial, märkning av livsmedel, näringsmärkning, foderläkemedel och tillsatser och förblandningar.

3. Parterna kan också enas om att tillämpa principerna i detta avtal för att lösa andra veterinärmedicinska frågor än sanitära åtgärder som tillämpas i handeln med levande djur och animaliska produkter.

4. Parterna kan enas om att ändra detta avtal i framtiden för att utvidga tillämpningsområdet till att omfatta andra sanitära och fytosanitära åtgärder som påverkar handeln mellan parterna.

Artikel 5

Definitioner

I detta avtal används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) levande djur och animaliska produkter: de levande djur och animaliska produkter som avses i de bestämmelser som är upptagna i bilaga I.

b) sanitära åtgärder: sanitära åtgärder enligt definitionen i punkt 1 i bilaga A i SPS-avtalet och som omfattas av detta avtals tillämpningsområde.

c) skälig sanitär skyddsnivå: den sanitära skyddsnivå som definieras i punkt 5 i bilaga A i SPS-avtalet.

d) region: "zoner" och "regioner" enligt definitionen i den djurhälsokodex som antagits av Internationella byrån för smittsamma husdjurssjukdomar (Office International des Epizooties).

e) ansvariga myndigheter:

i) Nya Zeeland - de myndigheter som återges i del A i bilaga II,

ii) Europeiska gemenskapen - de myndigheter som återges i del B i bilaga II.

Artikel 6

Anpassning till regionala förhållanden

1. Parterna erkänner att en förutsättning för handeln mellan dem är att det på regional nivå skall råda frihet från de djursjukdomar som anges i bilaga III.

2. Om en part anser att den har en särskild status när det gäller en speciell sjukdom, kan den begära att denna status erkänns. Den berörda parten kan också begära ytterligare garantier för import av levande djur och animaliska produkter i förhållande till den överenskomna statusen. Garantierna för speciella sjukdomar skall anges i bilaga V.

3. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2, skall den importerande parten erkänna beslut om indelning i regioner som fattas i enlighet med kriterierna i bilaga IV som grund för handeln från en parts territorium inom vilket ett visst område är drabbat av en eller flera av de sjukdomar som upptas i bilaga III.

Artikel 7

Likvärdighet

1. Erkännande av likvärdighet kräver bedömning och godkännande av

- den lagstiftning, de normer och förfaranden samt de program som antagits för att säkerställa att de nationella kraven och de importerande ländernas krav är uppfyllda,

- den eller de berörda ansvariga myndigheternas dokumenterade struktur, behörighet, hierarkiska ordning och arbetssätt samt de resurser som står till deras förfogande,

- de resultat som uppnåtts av den berörda ansvariga myndigheten vid fullgörande av kontrollprogrammet och av sina åtaganden.

Vid denna bedömning skall parterna beakta de erfarenheter som redan gjorts.

2. Principen om likvärdighet skall tillämpas på sanitära åtgärder för sektorer för levande djur och animaliska produkter eller delar av sektorer, i förhållande till lagstiftningen och inspektions- och kontrollsystemen, delar av system, eller i förhållande till speciell lagstiftning samt inspektions- och/eller hygienkrav.

Artikel 8

Fastslående av likvärdighet

1. För att fastslå om en sanitär åtgärd som tillämpas av en exporterande part uppnår den importerande partens skäliga sanitära skyddsnivå skall parterna följa ett förfarande som innefattar följande steg:

i) Fastställande av den sanitära åtgärd eller de sanitära åtgärder för vilka erkännande av likvärdighet begärs.

ii) En förklaring från den importerande partens sida om syftet med dess sanitära åtgärd(er), inbegripet, alltefter omständigheterna, en bedömning av den risk eller risker som den sanitära åtgärden eller åtgärderna syftar till att minska och den importerande partens fastställande av sin skäliga sanitära skyddsnivå.

iii) Framläggande av bevis från den exporterande partens sida för att dess sanitära åtgärd(er) uppnår den importerande partens skäliga sanitära skyddsnivå.

iv) Den importerande partens bedömning av huruvida den exporterande partens sanitära åtgärder uppnår dess egen skäliga sanitära skyddsnivå.

v) Den importerande parten skall godkänna den exporterande partens sanitära åtgärd(er) såsom likvärdig(a) om den exporterande parten objektivt visar att dess åtgärd(er) uppnår den importerande partens skäliga sanitära skyddsnivå.

2. Om likvärdighet inte erkänns, kan handeln äga rum på de villkor som krävs av den importerande parten för att den sanitära skyddsnivån skall anses svara mot dess egen skäliga sanitära skyddsnivå enligt bilaga V. Den exporterande parten kan samtycka till att uppfylla den importerande partens villkor utan att det påverkar resultatet av den processen i punkt 1.

Artikel 9

Erkännande av sanitära åtgärder

1. I bilaga V upptas de sektorer eller delar av sektorer för vilka parternas respektive sanitära åtgärder vid detta avtals ikraftträdande erkänns som likvärdiga vad avser handel. Parterna skall vidta de lagstiftningsåtgärder och/eller administrativa åtgärder som behövs för att erkännandet av likvärdighet skall kunna genomföras och handeln inledas på denna grund inom 3 månader.

2. I bilaga V upptas också de sektorer eller delar av sektorer där parterna tillämpar olika sanitära åtgärder och inte har slutfört en sådan bedömning som avses i artikel 7. I enlighet med den process som beskrivs i artiklarna 7 och 8, skall de åtgärder som räknas upp i bilaga V vidtas för att göra det möjligt att avsluta bedömningen senast vid de vägledande tidpunkter som anges där. Parterna skall vidta de lagstiftningsåtgärder och/eller administrativa åtgärder som behövs för att erkännandet av likvärdighet skall kunna genomföras inom tre månader från erkännandet. I avvaktan på erkännande skall handel bedrivas på villkoren i bilaga V.

3. Varje parti med levande djur eller animaliska produkter, för vilka likvärdighet har erkänts och som uppvisas för import, skall, i den mån detta krävs, åtföljas av ett officiellt hälsointyg enligt mallen i bilaga VII. Parterna kan gemensamt fastslå principer eller riktlinjer för intyget. Alla sådana principer skall anges i bilaga VII.

Artikel 10

Kontroll

1. För att förtroendet för ett effektivt genomförande av bestämmelserna i detta avtal skall bestå, skall parterna ha rätt att utföra revision och verifikation av den exporterande parten, som kan omfatta

a) en bedömning av hela eller en del av de ansvariga myndigheternas samlade kontrollprogram inbegripet, i förekommande fall, granskning av inspektions- och revisionsprogrammen, och

b) kontroll på platsen.

Dessa förfaranden skall utföras i enlighet med bestämmelserna i bilaga VI.

2. Var och en av parterna skall också ha rätt att vid import utföra gränskontroller av varupartier, vars resultat skall ingå i verifikationsprocessen.

3. För gemenskapens del

- skall gemenskapen utföra de revisions- och verifikationsförfaranden enligt punkt 1,

- skall medlemsstaterna utföra de gränskontroller som avses i punkt 2.

4. För Nya Zeelands del skall de nyzeeländska myndigheterna utföra de revisions- och verifikationsförfaranden och de gränskontroller som avses i punkterna 1 och 2.

5. Efter överenskommelse mellan parterna till detta avtal får var och en av parterna

a) dela med sig av resultaten och slutsatserna av sina revisions- och verifikationsförfaranden och gränskontroller till länder som inte är parter till detta avtal, eller

b) utnyttja resultaten och slutsatserna av revisions- och verifikationsförfaranden och gränskontroller som utförs av länder som inte är parter till detta avtal.

Artikel 11

Gränskontroller och inspektionsavgifter

1. De gränskontroller av levande djur och animaliska produkter som avses i artikel 10.2 skall ske med frekvensen enligt bilaga VIII A. Parterna kan inom ramen för sitt ansvar ändra frekvensen då detta är lämpligt till följd av framsteg som görs i de frågor som nämns i bilaga V och IX eller till följd av andra åtgärder eller samråd som föreskrivs i detta avtal.

2. Vid de fysiska kontroller som tillämpas skall hänsyn tas till de risker som är förenade med sådan import.

3. Om kontrollerna visar att de relevanta normerna och/eller kraven inte har uppfyllts, skall den åtgärd som vidtas av den importerande parten baseras på en bedömning av den aktuella risken. Om det är möjligt, skall partiet göras tillgängligt för importören eller hans representant och dessa skall ges tillfälle att bidra med upplysningar som kan underlätta för den importerande parten att fatta ett slutgiltigt beslut.

4. Inspektionsavgifter kan tas ut för de kostnader som är förenade med gränskontroller. Bestämmelser om inspektionsavgifter finns i bilaga VIII B.

Artikel 12

Underrättelser

1. Parterna skall underrätta varandra

- inom 24 timmar om väsentliga förändringar i hälsosituationen, t.ex. förekomst och utveckling av sjukdomar i bilaga III,

- utan dröjsmål om resultat av epidemiologisk betydelse vad avser sjukdomar som inte finns i bilaga III eller nya sjukdomar,

- om ytterligare åtgärder, utöver de grundläggande krav som följer av parternas respektive sanitära åtgärder, som vidtas för att bekämpa och utrota djursjukdomar eller skydda folkhälsan samt om förändringar i sjukdomsförebyggande program, inbegripet vaccinationsprogram.

2. Underrättelserna i punkt 1 skall lämnas skriftligt och skickas till de kontaktpunkter som inrättats i enlighet med artikel 15.4.

3. Om det uppstår allvarliga och akuta folk/djurhälsoproblem, skall muntlig underrättelse ske till de kontaktpunkter som inrättats i enlighet med artikel 15.4, följt av en skriftlig bekräftelse inom 24 timmar.

4. Om en part har allvarliga bekymmer angående en risk i samband med djur- eller folkhälsa skall, på begäran, samråd om situationen hållas snarast och senast inom 14 dagar. Var och en av parterna skall i sådana situationer anstränga sig för att ställa all den information till förfogande som behövs för att undvika avbrott i handeln och för att uppnå en lösning som är godtagbar för båda parter.

Artikel 13

Skyddsklausul

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 12, särskilt punkt 4, kan en part av tungt vägande folkhälso- eller djurhälsoskäl vidta sådana provisoriska åtgärder som behövs för att skydda folkhälsan eller djurhälsan. Den andra parten skall underrättas om dessa åtgärder inom 24 timmar och på begäran skall samråd om situationen hållas inom 14 dagar. Parterna skall beakta de upplysningar de får genom sådana samråd.

Artikel 14

Principerna i detta avtal skall också tillämpas på de återstående frågor som omfattas av avtalets tillämpningsområde och som rör handeln med levande djur och animaliska produkter mellan parterna och som upptas i bilaga IX. Denna bilaga, och vid behov även de andra bilagorna, skall ändras så att de framsteg som görs och de nya problem som uppkommer kan beaktas.

Artikel 15

Informationsutbyte och inlämnande av forskningsresultat och data

1. För att skapa visshet, bygga upp ett ömsesidigt förtroende och visa att de program som är föremål för kontroll är effektiva skall parterna på en enhetlig och systematisk basis utbyta information som är av betydelse för genomförandet av detta avtal. Då det är lämpligt, kan uppnåendet av dessa mål öka genom tjänstemannautbyten.

2. Informationsutbyten om ändringar av parternas respektiva sanitära åtgärder och om annan relevant information skall innefatta följande:

- Möjligheter att överväga förslag till ändringar av reglerande normer eller krav som kan påverka detta avtal innan de antas; om en part anser det nödvändigt, kan förslagen behandlas i enlighet med artikel 16.3.

- Orientering om den aktuella utvecklingen som påverkar handeln med levande djur och animaliska produkter.

- Information om resultaten av de verifikationer som avses i artikel 10.

3. Parterna skall sörja för att vetenskapliga undersökningar eller data överlämnas till de närmast berörda vetenskapliga instanserna som underlag för sina synpunkter/påståenden. Sådana uppgifter skall utvärderas av dessa vetenskapliga instanser i god tid och resultaten av denna utvärdering skall delges båda parter.

4. Kontaktpunkterna för detta informationsutbyte återges i bilaga X.

Artikel 16

Gemensamma förvaltningskommittén

1. En gemensam förvaltningskommitté (härefter kallad "kommittén") bestående av företrädare för parterna skall tillsättas; den skall behandla alla frågor rörande avtalet och granska alla frågor som kan uppstå i samband med dess genomförande. Kommittén skall sammanträda inom ett år från avtalets ikraftträdande och minst en gång om året därefter. Kommittén får också behandla frågor per korrespondens mellan sammanträdena.

2. Kommittén skall minst en gång om året se över bilagorna till detta avtal, särskilt mot bakgrund av de framsteg som gjorts under de samråd som avses i detta avtal. Ändringar i bilagorna skall fastslås gemensamt.

3. Parterna kan enas om att tillsätta tekniska arbetsgrupper bestående av expertrepresentanter för parterna, som skall fastställa och lösa tekniska och vetenskapliga problem som uppstår till följd av detta avtal.

När det uppstår ett behov av ytterligare sakkunskap kan parterna också tillsätta tillfälliga tekniska eller vetenskapliga arbetsgrupper, vars sammansättning inte behöver begränsas till företrädare för parterna.

Artikel 17

Territoriell tillämpning

Den territoriella tillämpningen av detta avtal skall vara följande:

a) För gemenskapen: de territorier på vilka Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen tillämpas och på de villkor som anges i det fördraget.

b) För Nya Zeeland: alla Nya Zeelands territoriella områden. Avtalet skall dock inte tillämpas på Tokelau.

Artikel 18

Slutbestämmelser

1. Detta avtal skall godkännas av parterna i enlighet med deras respektive förfaranden.

Detta avtal skall träda i kraft den första dagen i månaden efter den dag då de avtalsslutande parterna skriftligen har meddelat varandra att de förfaranden som avses i föregående stycke har avslutats.

2. Parterna skall fullgöra de åtaganden och skyldigheter som följer av detta avtal i enlighet med sina interna förfaranden.

3. Parterna kan när som helst föreslå ändringar i detta avtal. De ändringar som parterna enas om skall träda i kraft på den första dagen i månaden efter den dag då de avtalsslutande parterna skriftligen har meddelat varandra att deras respektive förfaranden har avslutats.

4. En part kan säga upp detta avtal skriftligt med en uppsägningstid av minst sex månader. I så fall skall avtalet upphöra att gälla vid utgången av uppsägningstiden.

5. Detta avtal skall upprättas i två exemplar på engelska; vardera texten äger lika giltighet.

Som skedde i Bryssel den sjuttonde december nittonhundranittiosex:

För Europeiska gemenskapen

>Hänvisning till >

För Nya Zeeland

>Hänvisning till >

BILAGA I

>Plats för tabell>

BILAGA II

ANSVARIGA MYNDIGHETER

DEL A Nya Zeeland

Tillsyn över sanitära och veterinärmedicinska frågor delas mellan Jordbruksministeriet och Hälsoministeriet. Härvid gäller följande:

- Vad gäller export till gemenskapen ansvarar Jordbruksministeriet för hälsointyg om att de gemensamt fastställda veterinärmedicinska normerna och kraven är uppfyllda.

- Vad gäller import ansvarar Jordbruksministeriet för frågor rörande karantän medan Hälsoministeriet ansvarar för normer och krav gällande livsmedelssäkerhet.

Vid tillämpningen av detta avtal skall Jordbruksministeriet representera Hälsoministeriet.

DEL B Europeiska Gemenskapen

Tillsyn delas mellan de nationella myndigheterna i de enskilda medlemsstaterna och Europeiska kommissionen. Härvid gäller följande:

- Vad gäller export till Nya Zeeland ansvarar medlemsstaterna för kontroll av produktionsförhållanden och produktionskrav, inbegripet lagstadgade inspektioner och utfärdande av hälsointyg om att de gemensamt fastställda veterinärmedicinska normerna och kraven är uppfyllda.

- Europeiska kommissionen ansvarar för den övergripande samordningen, inspektioner/revision av inspektionssystemen och den lagstiftning som behövs för att säkerställa en enhetlig tillämpning av veterinärmedicinska normer och krav inom den inre marknaden.

BILAGA III

SJUKDOMAR BETRÄFFANDE VILKA REGIONINDELNINGSBESLUT KAN FATTAS

>Plats för tabell>

Asteriskerna för SVD, ND, AI och CSF har tagits bort av Nya Zeeland, även om särskilda handelsvillkor tills vidare kan tillämpas när det gäller dessa sjukdomar. Se bilaga V för närmare detaljer.

BILAGA IV

INDELNING I REGIONER OCH ZONER

Parterna har gemensamt bestämt att följande text skall utgöra underlaget för beslut om regionindelning av de sjukdomar som är upptagna i bilaga III. Parterna kommer att godkänna beslut om regionindelning i enlighet med de normer som anges i denna bilaga.

Vid en bedömning av risker i samband med en viss föreslagen import av djur eller animaliska produkter får hänsyn tas till tre olika faktorer:

1. Riskfaktorer i samband med ursprunget

2. Riskfaktorer i samband med varan

3. Riskfaktorer i samband med destinationen

Riskfaktorer i samband med ursprunget

Den avgörande faktorn vad gäller risken för att införa sjukdomar är läget beträffande den aktuella sjukdomen i ursprungslandet. Deklarationer om sjukdomsfrihet måste dock stödjas av effektiva övervakningsprogram.

Den viktigaste faktorn i detta sammanhang är därför kvaliteten på den veterinärmedicinska infrastrukturen. Inga andra faktorer kan bedömas utan att man har fullt förtroende för den veterinärmedicinska administrationen. Särskilt deras förmåga att upptäcka och kontrollera sjukdomsutbrott och att tillämpa en fungerande certifiering är viktig.

Förmågan att upptäcka sjukdomar beror på vilka kontroller som görs. Dessa kontroller kan vara aktiva, passiva eller bådadera.

Aktiv kontroll innebär bestämda åtgärder för att upptäcka förekomsten av sjukdomar, t.ex. systematiska kliniska kontroller, undersökningar före och efter slakt, serologi på jordbruksföretag eller slakterier, insändning av patologiskt material för laboretoriediagnos och indikatordjur.

Passiv kontroll innebär att det är obligatoriskt att anmäla sjukdomen och att tillsynen över djuren fungerar tillräckligt väl för att garantera att sjukdomen upptäcks snabbt och att varje misstanke om sjukdom anmäls. Det måste också finnas ett system för utredning och bekräftelse och en hög medvetandenivå bland jordbrukare och veterinärer vad gäller sjukdomar och deras symptom.

Epidemiologisk kontroll kan kompletteras med frivilliga och obligatoriska hälsoprogram för djurbesättningar, särskilt sådana som förutsätter regelbundna veterinärbesök på gården.

Andra faktorer som bör övervägas är

- sjukdomshistoria,

- utförda vaccinationer,

- kontroll av rörelser till, från och inom zonen,

- identifiering och registrering av djur,

- förekomsten av sjukdomen i närliggande områden,

- fysiska barriärer mellan zoner med olika status,

- meteorologiska förhållanden,

- utnyttjande av buffertzoner (med eller utan vaccination),

- förekomsten av smittbärare och/eller reservoarer,

- aktiva bekämpnings- och utrotningsprogram (vid behov),

- ett system för besiktning före och efter slakt.

En zon kan avgränsas på grundval av dessa faktorer.

Den myndighet som har ansvaret för att genomföra zonindelningsprogrammen är bäst lämpad för att avgränsa och upprätthålla zonen. När denna myndighet åtnjuter stort förtroende kan handeln baseras på dess beslut.

De zoner som fastställs enligt ovan kan delas in i riskgrupper.

Möjliga grupper är

- låg/försumbar risk,

- medelhög risk,

- hög risk,

- okänd risk.

Riskbedömning av levande djur kan tjäna som ett hjälpmedel för att fastställa riskgrupper. Importvillkoren får sedan fastställas för varje grupp, sjukdom och vara, enskilt eller gruppvis.

Låg/försumbar risk innebär att import kan äga rum på grundval av en enkel ursprungsgaranti.

Medelhög risk innebär att det kan behövas någon kombination av certifiering och/eller garantier före eller efter import.

Hög risk innebär att import endast får äga rum under förhållanden som avsevärt minskar risken, t.ex. ytterligare garantier, tester eller behandling.

Okänd risk innebär att import kan äga rum endast om varan i sig medför en låg risk, t.ex. hudar eller ull, eller, om de varurelaterade faktorerna gör detta nödvändigt, enligt villkoren för "högriskvaror".

Riskfaktorer i samband med varan

Dessa innefattar följande:

- Kan sjukdomen överföras genom varan?

- Kan smittämnet finnas i varan om denna kommer från ett friskt och/eller kliniskt angripet djur?

- Kan den predistinerande faktorn minskas, t.ex. genom vaccination?

- Vad är sannolikheten för att varan har utsatts för infektion?

- Har varan erhållits på ett sådant sätt som minskar risken, t.ex. urbening?

- Har varan behandlats på ett sätt som gör smittämnet inaktivt?

Lämpliga test och karantän kommer att minska risken.

Riskfaktorer i samband med destinationen

- Förekomst av mottagliga djur,

- förekomst av smittbärare,

- tid under vilken djuren eventuellt inte varit utsatta för smittbärare,

- förebyggande åtgärder, t.ex. regler om foder innehållande avfall och regler om konvertering av djuravfall,

- produktens avsedda användning, t.ex. foder till sällskapsdjur, enbart till människoföda.

Dessa faktorer bestäms av förhållandena i det importerande landet eller förhållanden som ligger inom dess kontroll, och några av dem kan därför komma att ändras för att underlätta handeln. Det kan till exempel handla om transportrestriktioner, t.ex. att djuren skall hållas inom en viss region som är fri från smittbärare till dess att inkubationstiden har gått ut, eller kanaliseringssystem.

Riskfaktorer i samband med destinationen skall dock också beaktas av det land där smittan förekommer med tanke på den risk som föreligger i samband med transporter från den smittade till den smittfria delen av dess territorium.

BILAGA V

ERKÄNNANDE AV SANITÄRA ÅTGÄRDER

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

BILAGA VI

RIKTLINJER FÖR REVISIONSFÖRFARANDET

I denna bilaga skall med revision förstås resultatbedömning.

1. Allmänna principer

1.1 Revisioner bör utföras i samarbete mellan den reviderande parten (revisorn) och den reviderade parten (revisionsobjektet) i enlighet med bestämmelserna i denna bilaga. Kontroll av företag eller anläggningar får göras när det anses befogat.

1.2 Revisioner bör utformas med sikte på att kontrollera tillsynsmyndighetens effektivitet snarare än att underkänna enskilda djur, djurgrupper, livsmedelspartier eller företag. Om det vid en revision konstateras att det föreligger en allvarlig risk för djurs eller människors hälsa, skall revisionsobjektet omedelbart vidta avhjälpande åtgärder. Verksamheten kan omfatta studier av de tillämpliga bestämmelserna och metoder för att genomföra dessa, en bedömning av slutresultatet och av hur väl bestämmelserna följs samt de avhjälpande åtgärder som sedan följer.

1.3 Revisionsfrekvensen bör vara avpassad efter resultaten. Svaga resultat bör medföra en ökad revisionsfrekvens; otillfredsställande resultat måste förbättras av revisionsobjektet till revisorns belåtenhet.

1.4 Revisioner skall utföras och de beslut som grundas på dessa skall fattas på ett öppet och konsekvent sätt.

2. Principer som skall följas av revisorn

De som svarar för revisionen bör utarbeta en plan, helst i enlighet med erkända internationella normer, som omfattar följande punkter:

2.1 Revisionens syfte, djup och räckvidd.

2.2 Dag och plats för revisionen, med en tidtabell för tiden fram till det att den slutliga rapporten överlämnas.

2.3 Det eller de språk som skall användas i samband med revisionen och revisionsrapporten.

2.4 Uppgifter om revisorerna och, i de fall det rör sig om ett lagarbete, vem som är ansvarig. Särskild sakkunskap kan krävas för att utföra revisioner av specialiserade system och program.

2.5 En tidtabell för möten med tjänstemän och besök på företag eller anläggningar, alltefter omständigheterna. Namnen på de företag eller anläggningar som skall besökas behöver inte anges i förväg.

2.6 Om inte annat följer av bestämmelser om informationsfrihet, skall revisorn iaktta sekretess beträffande affärshemligheter. Intressekonflikter måste undvikas.

2.7 Reglerna om arbetarskydd skall följas och företagarens rättigheter respekteras.

Denna plan bör granskas i förväg av representanter för revisionsobjektet.

3. Principer som skall följas av revisionsobjektet

Följande principer skall tillämpas av revisionsobjektet för att underlätta revisionen.

3.1 Revisionsobjektet skall samarbeta med revisorn på alla sätt och bör utnämna särskild personal för denna uppgift. Samarbetet kan till exempel omfatta

- att ställa alla relevanta bestämmelser och normer till förfogande,

- att ställa program över uppfyllda krav och aktuella register och dokument till förfogande,

- att ställa revisions- och inspektionsrapporter till förfogande,

- att tillhandahålla dokumentation om avhjälpande åtgärder och sanktioner,

- att underlätta tillträde till företag och anläggningar.

3.2 Revisionsobjektet skall genomföra ett väldokumenterat program för att visa för utomstående att normerna följs på ett konsekvent och enhetlig sätt.

4. Förfaranden

4.1 Första sammanträdet

Ett första sammanträde bör hållas med representanter för båda parterna. Vid detta sammanträde skall revisorn gå igenom revisionsplanen och försäkra sig om att det finns tillräckliga resurser, dokumentation och andra hjälpmedel för att utföra revisionen.

4.2 Dokumentgenomgång

Dokumentgenomgången kan bestå av en genomgång av de dokument och register som avses i punkt 3.1, revisionsobjektets strukturer och befogenheter samt de viktigare förändringar i inspektions- och certifieringssystemen som kan ha ägt rum efter det att detta avtal har ingåtts eller efter den senaste revisionen, med tonvikt på av de delar av systemet för inspektion och certifiering som gäller berörda djur eller produkter. Detta kan inkludera en granskning av sådan dokumentation om inspektion och certifiering som är av intresse.

4.3 Kontroll på platsen

4.3.1 Beslut om att vidta denna åtgärd bör grundas på en riskbedömning, varvid hänsyn skall tas till sådana faktorer som de aktuella djuren eller produkterna, tidigare erfarenhet av branschens eller det exporterande landet när det gäller att följa bestämmelser, den volym som produceras och importeras eller exporteras, förändringar i infrastrukturen och de nationella inspektions- och certifieringssystemens karaktär.

4.3.2 Kontroll på platsen kan innebära besök på produktions- och tillverkningsanläggningar, platser där livsmedel hanteras eller lagras och kontrollaboratorier för att kontrollera att uppgifterna i den dokumentation som avses i 4.2 överensstämmer med verkligheten.

4.4 Uppföljningsrevision

Vid en uppföljningsrevision som har till syfte att kontrollera att brister har rättats till kan det vara tillräckligt att undersöka endast de punkter där brister har konstaterats.

5. Arbetsdokument

Formulären för redovisning av revisionens resultat och slutsatser bör i möjligaste mån vara standardiserade för att göra revisionsförfarandet mera enhetligt, öppet och effektivt. Arbetsdokumenten kan omfatta checklistor över moment som skall utvärderas. Sådana checklistor kan omfatta

- lagstiftning,

- inspektions- och certifieringsverksamhetens struktur och funktion,

- uppgifter om företaget och dess arbetssätt,

- hälsostatistik, stickprovsplaner och resultat,

- åtgärder och förfaranden för att uppfylla kraven,

- anmälnings- och klagomålsförfaranden,

- utbildningsprogram.

6. Avslutande möte

Ett avslutande möte skall hållas med representanter för båda parterna, vid behov med deltagande av tjänstemän som ansvarar för de nationella inspektions- och certifieringsprogrammen. Vid detta möte skall revisorn lägga fram resultaten av revisionen. Uppgifterna skall presenteras på ett klart och koncist sätt så att det inte råder någon tvekan om slutsatserna i revisionen.

En handlingsplan för att råda bot på de eventuella brister som konstaterats bör upprättas av revisionsobjektet, helst med tidsfrister för genomförandet.

7. Rapport

Ett förslag till revisionsrapport skall skickas till revisionsobjektet så snart som möjligt. Revisionsobjektet skall ges tillfälle att inom en månad framföra sina synpunkter på rapporten. Dessa synpunkter skall tas med i slutrapporten.

BILAGA VII

CERTIFIERING

Officiella hälsointyg skall följa med sändningar med levande djur och/eller animaliska produkter i handeln mellan parterna.

Hälsointyg:

a) Likvärdighet har erkänts - hälsointyg enligt mallen skall användas (fullständig likvärdighet för djurs och/eller människors hälsa). Jfr Ja (1), bilaga V:

"Det/den/de (ange levande djur eller animalisk(a) produkt(er)) som beskrivs i intyget uppfyller de tillämpliga (EG/nyzeeländska (*)) normerna och kraven beträffande (djurs/människors hälsa (*)) som har erkänts som likvärdiga med de (nyzeeländska/EG (*)) normer och krav som fastställts i (det veterinärmedicinska avtalet mellan EG och Nya Zeeland [rådets beslut 97/132/EG]). Närmare bestämt i enlighet med (ange . . . den exporterande partens lagstiftning)".

(*) Stryk det som inte gäller.

b) Principiell enighet om likvärdighet - vissa smärre problem återstår att lösa. Jfr Ja (2), bilaga V.

c) Likvärdighet i form av uppfyllande av den importerande partens krav - hälsointyg skall användas i enlighet med bilaga V. Jfr Ja (3), bilaga V.

d) Ingen likvärdighet - använd befintligt intyg.

För export från Nya Zeeland: det officiella hälsointyget skall vara på engelska och på ett av språken i den medlemsstat där den gränsinspektionspostering där sändningen visas upp är belägen.

För export från Europeiska gemenskapen: det officiella hälsointyget skall vara på ursprungsmedlemsstatens språk och på engelska.

Kontrollmyndigheten skall säkerställa att de officiella certifieringstjänstemännen känner till den importerande partens hälsokrav enligt detta avtal och skall i förekommande fall intyga att dessa krav har uppfyllts.

BILAGA VIII

GRÄNSKONTROLLER OCH INSPEKTIONSAVGIFTER

A. GRÄNSKONTROLLER FÖR PARTIER AV LEVANDE DJUR OCH ANIMALISKA PRODUKTER

>Plats för tabell>

I detta avtal avses med parti/sändning en mängd produkter av samma typ, som åtföljs av samma hälsointyg eller dokument, transporteras med samma transportmedel, avsänds av en enda avsändare och har sitt ursprung i samma exporterande land eller del av ett sådant land.

B. INSPEKTIONSAVGIFTER

I. För Nya Zeeland

Jordbruksministeriet

Nya Zeelands inspektionsavgifter vid gränsen framgår av Biosecurity (Costs) Regulations 1993.

De avgifter som anges är följande:

Kontroll av dokument

Kontroll av dokument: 28,70 nyzeeländska dollar per parti

Fysiska kontroller

a) Inspektioner av partier med animaliska produkter: 57,40 nyzeeländska dollar per parti

b) Levande djur:

antingen direkt godkännande av djur: 28,70 nyzeeländska dollar per parti

eller veterinärbesiktning av djur vid övergångs(karantän)station: 96,10 nyzeeländska dollar (per timme)

Hälsoministeriet

Inga avgifter tas ut för rutininspektioner.

Vid handläggning av hälsoskyddsfrågor debiteras de verkliga analyskostnaderna.

II. För gemenskapen

Inspektionsavgifter skall tillämpas schablonmässigt på varupartier enligt följande:

Levande djur: 5 ecu/ton

Animaliska produkter: 1,5 ecu/ton

Minimiavgiften är 30 ecu och maximiavgiften är 350 ecu per parti utom när de verkliga kostnaderna överstiger denna gräns.

BILAGA IX

ÅTERSTÅENDE FRÅGOR

- Tillhandahållande av de föreslagna normerna i elektronisk form.

- Villkor för levande djur och animaliska produkter under transitering genom parternas territorier.

- Frågan om att ta med ytterligare arter (t.ex. fjäderfä) vad gäller tillverkning av ister och fett.

- Handelsvillkor för förpackat rått foder till sällskapsdjur avsett för direkt försäljning till konsumenten.

- Handelsvillkor för hjorthud.

- Åtgärder som skall göra det möjligt att överföra exporthälsointyget från en tillsynsmyndighet till en annan med hjälp av det elektroniska systemet för datautbyte (EDI) [med användning av de vedertagna UN/EDIFACT- och Sancrt-protokollen].

BILAGA X

KONTAKTPUNKTER

För Nya Zeeland

The Administrator

MAF Regulatory Authority

Ministry of Agriculture

P O Box 2526

Wellington

New Zealand

Tfn 64 4 474 4100

Fax 64 4 474 4240

Andra viktiga kontaktpersoner:

Chief Veterinary Officer

Tfn 64 4 474 4100

Fax 64 4 474 4240

Chief Meat Veterinary Officer

Tfn 64 4 474 4100

Fax 64 4 474 4240

Chief Dairy Officer

Tfn 64 4 474 4100

Fax 64 4 474 4240

Food Nutrition Manager

Tfn 64 4 496 2000

Fax 64 4 496 2340

För Europeiska gemenskapen

Direktören

GD VI.B.II Kvalitet och hälsa

Europeiska gemenskapernas kommission

Rue de la Loi/Wetstraat, 84 Room 6/3

Bryssel

Belgien

Tfn 32 2 296 3314

Fax 32 2 296 4286

Andra viktiga kontaktpersoner:

Direktören, Byrån för veterinärmedicinsk och fytosanitär inspektion och kontroll

Tfn 32 2 295 3120

Fax 32 2 295 7518

Enhetschefen, GD VI.B.II.2 Veterinärmedicinsk och zooteknisk lagstiftning

Tfn 32 2 295 3143

Fax 32 2 295 3144