Europeiska unionensofficiella tidn ing C 221/31
RESOLUTION
(1) Godkänd av den  gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen den 9  april 2009 i Prag  (Tjeckien). (1)
om klimatförändringens sociala och miljömässiga konsekvenser i AVS- län
derna
Den gemensamma parlamentariska församlingen antar denna resolution
—med beaktande 
av samman trädet 
i Prag 
(Tjeckien) 
den 6
–9 april 2009, 
—med beaktande 
av artikel 
17.1 i arb etsordningen,
 
—med beaktande 
av partnerskapsavtalet 
mellan 
EG 
och AVS-län derna 
som und
ertecknades 
i Cotonou 
den
23 juni 
2000 och än dringsavtalet, 
som undertecknades 
i Luxemburg 
den 25 
juni 
2005 (Coton ouavtalet), 
särskilt 
artikel 
32 i detta, 
—med beaktande 
av artiklarna 
177–181 i fördrag et 
om upprättan det 
av Europ
eiska 
gemenskapen,
 
—med beaktande 
av den 
gemensamma 
förklaringen 
av den 20 
december 
2005 av rådet och företrädarn a 
för 
medlemsstatern as 
regeringar 
församlade i rådet, E uropaparlamentet 
och kommissionen 
om Europe­
iska 
unionens 
utvecklingspolitik: ”
Dokument 
om europeisk t 
samförstån d”
, i synnerhet 
artiklarna 
12, 22, 
38, 75, 76, 101 och 105
(2) EUT  C 46, 24.2.2006, s. 1. (2), 
—med beaktande
 av Agenda
 21, Riodek larationen
 om miljö och utveck ling,
 och principförklaringen
 om 
hållbar
 förvaltning
 av skogarna
 som antogs
 av över 178 reg eringar
 vid FN:s k onferens
 om miljö och 
utveckling
 (UNCED)
 i Rio de Janeiro (Brasilien) den 3-14 juni
 1992 och vars prin ciper
 kraftigt
 under
­
ströks
 vid världstoppmötet om hållb ar
 utveckling
 (WSSD) i Johan nesburg
 (Sydafrik a)
 den
26 augusti
–4 septemb er 
2002, 
—med beaktande 
av FN:s ramk onvention 
om klimatförändringar 
(UNFCCC) och dess K yotoprotokoll,
 
—med beaktande 
av FN:s konvention 
för bekä
mpning 
av ökenspridning 
som ant
ogs 
i Paris den  17 
juni 
1994 
och trädde i k raft 
den 26 
december 
1996, 
—med beaktande 
av FN:s millen niedeklaration 
av den 8 
september 
2000 i vilken  
världssamfun det 
gemen­
samt 
fastställer k riterier 
för fattigdomsutrotning, 
de s.k. 
millennieu
tvecklingsmålen,
 
—med beaktande 
av miljöin itiativet 
från 
NEPAD 
(Nytt partn erskap 
för Afrikas 
utveckling),
 
—med beaktande 
av ”Hyogoramen 
för åtgärder 
2005–2015 om uppb yggnad 
av nat
ioners 
och samhällen s 
motståndskraft
 mot katastrofer
” som an togs
 av FN:s världsk onferens
 om katastrofmin skning
 i 
januari 
2005 i Kobe, 
Hyogo 
(Japan),
 
—med beaktande 
av deklarationen 
om att integrera 
anpassningen 
till klima
tförändringar 
i utvecklingssam­
arbetet, 
antagen 
av miljömin istrarna 
i OECD:s 
medlemsstater den  4 
april 2006, 
—med beaktande 
av förklaringen 
från 
G8-toppmötet i Heilig endamm 
den 7 
juni 2007 om k limatföränd­
ringar, 
energieffektivitet 
och energitrygghet 
– utmaningar 
och möjlig h
eter för världsek onomins 
tillväxt, 
—med beaktande 
av Afrika–EU-partnerskapet 
om klimatförändring 
som en 
del av den  
första han dlingspla­
nen 
(2008–2010) för g enomförandet 
av den 
gemensamma 
EU–Afrika-strategi
n,V S 9 0 0 2 . 9 . 4 1
Europeiska unionensofficiella tidn ing 14.9.2009
—med beaktande av färdplan en från Bali som an togs av FN:s konferens om klim atförändringar på ön Bali 
(Indonesien) 
i december 
2007, 
—med beaktande 
av den 
fjortonde 
konferensen 
av de avtalsslutan de 
parternas till FN:s ramavtal om k limat­
förändringen 
(UNFCCC) och den  
fjärde avtalspartsk onferensen 
i dess fun k
tion 
som möte mellan  
avtals­
parterna 
i Kyotoprotokollet 
i Poznan 
(Polen) 
den 1
–12 decemb er 
2008, 
—med beaktande 
av kommissionens 
meddelan de 
till rådet och E uropaparlame
ntet 
av den 11 
mars 2003 om 
klimatförändringar 
inom 
ramen 
för utveck lingssamarbetet
(1) KOM(2003) 85. (1), 
—med beaktande 
av rådets slutsatser av den  24 
november 
2004 och han dlingsp
lanen 
2004-2008 om k li­
matförändringar 
inom 
ramen 
för utveck ling,
 
—med beaktande 
av meddelan det 
från 
kommissionen 
till rådet, E uropaparla
mentet 
samt Europeiska 
eko­
nomiska
 och sociala k ommittén
 av den 12 april 2005  – konsekvens
 i utrikespo
litiken
 – om snabbare
 
framsteg 
i strävan 
att uppnå 
millennieutvecklingsmålen
(2) KOM(2005) 134. (2), 
—med beaktande 
av kommissionens 
meddelan de 
till rådet, E ur
opaparlamentet, E uropeiska 
ekonomiska 
och 
sociala kommittén 
samt Regionkommittén 
av den 10 
januari 
2007 om att b egrä
nsa 
den 
globala 
klimat­
förändringen 
till 2 grader 
Celsius – väg en 
framåt mot 2020 och därefter
(3) KOM(2007) 2. (3), 
—med beaktande 
av ordföran deskapets 
slutsatser från  
Europeiska 
rådets möte den  8
–9 mars 2007 som 
underströk 
vikten 
av att uppn å 
det strateg iska 
målet att b egränsa 
ökninge
n 
av världen s 
medeltemperatur 
till högst 
2 grader 
Celsius i förhållan de 
till förindustriell 
tid, 
—med beaktande 
av meddelan det 
från 
kommissionen 
till rådet och E uropapar
lamentet 
om att skapa 
en 
glo­
bal
 klimatförändringsallians
 mellan E uropeiska
 unionen
 och de fattig a
 utvecklingsländer
 som är mest 
utsatta för k limatförändringar
(4) KOM(2007) 540. (4), 
—med beaktande
 av Europaparlamentets
 resolution av den 21 oktober
 2008 om att sk apa
 en global
 kl
i­
matförändringsallians 
mellan 
Europeiska 
unionen 
och de fattig a
 utvecklingslän der 
som är mest utsatta för 
klimatförändringar
(5) P6_TA(2008)0491. (5), 
—med beaktande 
av dokumentet 
från 
den 
höge 
representanten 
och Europeiska 
kommissionen 
till Europe­
iska 
rådet av den  14 
mars 2008 om k limatförändring 
och internationell 
säke
rhet
(6) S113/08. (6), 
—med beaktande 
av meddelan det 
från 
kommissionen 
till Europaparlamentet
, rådet, Europeiska 
ekonomiska 
och 
sociala kommittén 
och Regionkommittén 
med titeln  ”
Bekämpande 
av avskog ning 
och skogsdegra­
dering
 för att motverk a
 klimatförändringen
 och min skningen
 av den b iolog
iska
 mångfalden
” av den
16 oktober 
2008
(7) KOM(2008) 645. (7), 
—med beaktande 
av meddelan det 
från 
kommissionen 
till Europaparlamentet
, rådet, Europeiska 
ekonomiska 
och 
sociala kommittén 
och Regionkommittén 
med titeln  ”
På väg 
mot ett övergripan de 
klimatförändrings­
avtal 
i Köpenhamn
” av den 21 
januari 
2009
(8) KOM(2009) 39. (8), 
—med beaktande 
av förklaringen 
från 
Cariforum och E U 
om klimatförändring
ar och en ergi 
av den
17 maj 2008, 
—med beaktande
 av förklaringen
 från statern a
 i Stillahavsforumet och E U
 om klimatförändringar
 av den
7 november 
2008,V S 2 3 / 1 2 2 C
Europeiska unionensofficiella tidn ing C 221/33
—med beaktande av Afrika–EU-förklaringen om klimatförändringar av den 1  december  2008, 
—med beaktande 
av rapporten  
med titeln  ”
The Economics 
of Climate Chan ge. 
The Stern 
Review” från  
2006, 
—med beaktande 
av OECD:s 
rapport från  
2007 om framsteg en 
när 
det gäller 
att integrera 
anpassning 
till 
klimatförändringar 
i utvecklingssamarbetet,
 
—med beaktande 
av rapportern a 
från 
den 
mellanstatliga 
panelen 
för klimat
förändringar 
(IPCC) 
och särskilt 
den
 fjärde utvärderin gsrapporten
 från IPCC:s
 arbetsgrupp
 II
 med titeln ”Impacts,
 Adaptation an d
 
Vulnerability
”, 
—med beaktande
 av utveck lingsrapporten
 2007/2008 från FN:s utveck lings
program
 UNDP om k ampen
 
mot klimatförändringen 
– mänsklig 
solidaritet i en  
delad värld, 
—med beaktande 
av rapporten  
från 
Världsbanken 
och Internationella 
valutafonden 
med titeln  ”
Global 
Moni­
toring 
Report 2008: MDGs an d 
the Environment 
– Agenda 
for Inclusive 
and 
Sustainable 
Developmen t
”, 
—med beaktande 
av OECD:s 
rapport om utsik terna 
för miljön  
fram till 2030 (” OECD 
Environmental 
Out­
look 
to 2030”) från  
mars 2008, 
—med beaktande 
av sin 
resolution  
om klimatförändringar 
och små östater under utveck ling 
inom 
ramen 
för 
samarbetet 
mellan 
AVS och E U, 
som antogs 
den 1 
april 1999 i Strasb ourg,
 
—med beaktande 
av sin 
resolution  
om naturkatastrofer 
i AVS-länderna 
– EU-
medel för b eredskapsåtgärder 
(EUF-medel) 
och nödhjälp 
(ECHO-medel), 
som antogs 
den 22 
november 
2007 i Kig ali 
(Rwanda),
 
—med beaktande 
av betänkandet 
från 
utskottet 
för sociala fråg or 
och miljö (AVS-E U/100.383/09), 
och av 
följande 
skäl:
A. Utvecklingsländerna 
har bidragit 
minst 
till klimatförändringen 
men 
är de länder 
som drabbas 
hårdast av 
de allvarlig a 
sociala och miljömässig a 
konsekvenserna 
på grund 
av sin 
sociala, ek onomiska 
och geogra­
fiska 
utsatthet, sitt stark a 
beroende 
av primärsek torn, 
som omfattar jordb ruk, 
fiske 
och andra 
naturresur­
ser, 
samt sin 
begränsade 
infrastruktur 
för att han tera 
klimatförändring
ens 
inverkan.
B.
 En
 snabbare
 höjning
 av havsn ivåerna
 kommer
 att orsak a
 översvämn ingar,
 kusterosion,
 inträngning
 av 
havsvatten  
i färskvattendepåerna 
och kommer 
till och med leda till att vissa låg t 
liggande 
öar i Stillahavs­
området och Västin dien 
hamnar 
under 
havsytan. 
Enbart 
i Afrika 
kan 
antalet 
människor 
som drabbas 
av 
översvämn ingar 
vid kusten 
komma 
att öka 
från 
1 miljon 
1990 till över 70 miljon er 
2080.
C. Temperaturök ningen 
och den 
föränderliga 
nederbörden 
i form av reg n 
kom
mer att leda till allvarlig  
torka 
och 
kraftigt 
minskad 
tillgång 
på vatten 
i AVS-län derna. 
Mellan 
75 och 250 miljon er 
människor 
i Afrika 
kan 
drabbas 
av ökad 
vattenstress 
och osäker 
vattenförsörjning 
med en 
temperaturök ning 
på 1 °C, 
350–600 
miljoner 
med en 
temperaturök ning 
på 2 °C 
och upp till 1,8 miljarder med en  
temperaturök ­
ning 
på 3 °C.
D.
 Havens
 uppvärmn ing
 kommer
 att leda till en k r
aftig ökning
 av extrema väderförhållan den
 såsom tro­
piska
 oväder och cyk loner.
 Dessa kommer
 att kraftigt
 påverka
 låglänta
 kus
tområden ,
 floddeltan med 
mångmiljonstäder 
och andra 
områden 
med hög 
befolkningstäthet 
samt ekono
miskt 
mycket 
viktig 
infra­
struktur 
såsom hamn ar, 
infrastruktur 
till havs, stadsområden  
vid kuster 
och turistin frastruktur.V S 9 0 0 2 . 9 . 4 1
Europeiska unionensofficiella tidn ing 14.9.2009
E. Klimatförändringarna  kommer  att ytterlig are  öka  ökenutbre dnin gen och mark förstöringen,  och därig e ­
nom 
äventyra 
alltmer av jordb ruksproduktionen 
och livsmedelsförsörjn i
ngen 
och orsak a 
större hun gers­
nöd 
och undernäring 
i AVS-områden a.
F. De 
höjda havsn ivåerna 
och temperaturök ningen 
kommer 
att få myck et 
allvarliga 
konsekvenser 
för eko­
systemen 
vid kusterna 
och i haven , 
leda till min skade 
fångster 
i Stillahavsområdet, Västin dien 
och längs 
den 
afrikanska 
kusten 
samt få negativa 
följder för den  
lokala 
livsmedelsförsörjn ingen.
G. Klimatförändringarna 
kommer 
att skynda 
på utarmn ingen 
av den 
biologis
ka 
mångfalden, 
utgöra 
ett all­
varligt 
utrotningshot 
för många 
växt- och djurarter och orsak a 
oåterkall
eliga 
skador 
på vissa ek osystem 
som 
är särskilt 
känsliga 
för klimatstörningar, 
såsom korallrev, 
mangrov
eträsk 
och regnskogar. 
Den 
utar­
made biologiska 
mångfalden 
i AVS-län derna 
kommer 
att få myck et 
allvarliga effek ter 
på näringskedjan 
och 
på försörjn ingen 
för människor 
som är direk t 
beroende 
av de varor och tjän ster 
som dessa ek osystem 
alstrar.
H. I 
kombination 
med redan  
bristfälliga 
hälso- och sjuk vårdssystem 
och be
gränsad 
tillgång 
till offentlig 
hälso-
och sjukvård 
samt dålig  
förvaltning 
och rening 
av vattenresurser, 
kommer 
klimatförändringarna 
att leda 
till en 
ökning 
av antalet 
fall av vek tor- 
och vatten burna 
sjukdomar, 
såsom malaria, den guefeber 
och kolera, 
ökad 
värmepåverk an 
och förek omst 
av luftväg ssjukdomar.
I. Klimatförändringarnas 
miljökonsekvenser 
kommer 
att leda till en orma 
migrationsflöden 
internt 
och över 
gränserna 
(IPCC 
uppskattar 
att år 2050 k ommer 
det att fin nas 
150 miljon er 
migranter). 
De flesta miljö­
migranter 
i AVS-länderna 
kommer 
att flytta in om 
sina 
hemländer 
eller till grannländer, 
vilket 
kommer 
att 
leda till ök ande 
humanitära 
kriser, 
snabb 
urbanisering 
samt utvidg ning 
av slumområden a 
i städerna 
och 
en 
avstannad 
utveckling 
inom 
AVS-länderna. 
Denna
 urbani
sering
 kommer 
att leda till avfolk ning 
av lands­
bygden 
och ökad 
markförsämring.
J. Enligt 
Världshälsoorg anisationen 
(WHO) och E uropeiska 
centrumet för föreb yggande 
och kontroll 
av sjuk­
domar 
kommer 
klimatförändringarna 
att leda till ök ad 
förekomst 
av insekt
sburna 
sjukdomar, 
inklusive 
malaria, 
chikungunya 
och borrelia, 
vilket 
kräver 
anpassningsåtgärder.
K. Många 
av de konsekvenser 
av klimatförändringarna 
för hälsan  
som bland 
annat 
WHO har rapporterat om 
kan 
hållas under 
kontroll 
genom 
att förbereda 
och förstärk a 
hälso- och sjuk vårdssystemen 
genom 
lämp­
liga
 förebyggande
 åtgärder,
 med särsk ild
 uppmärk samhet
 på spridn ingen
 av tropisk a
 sjukdom
ar, och 
genom
 offentliga
 informationskampanjer
 som särsk ilt
 riktas
 till utsatta g rupper
 som gravida
 kvinnor,
 
nyfödda, 
barn 
och äldre.
L. Klimatförändringarna 
undergräver 
nationell, 
regional 
och global 
säkerhet och leder till k onflikter 
om till­
gången 
till, kontrollen 
över och an vändningen 
av otillräck liga 
naturres
urser, eller till spän ningar 
på grund 
av 
folkomflyttningar.
M. Klimatförändringarna 
äventyrar 
40 procen t 
av de internationella 
inve
steringarna 
för att min ska 
fattigdo­
men 
(enligt 
Världsbankens 
uppskattning) 
och utgör 
därmed ett allvarlig t 
hot mot fattig domsbekämpning, 
ekonomisk
 och social utveck ling
 och möjlig heterna
 att förverk liga
 millennieutvecklingsmålen
 i många
 
AVS-länder.
N. För 
att undvika 
klimatförändringens 
värsta oåterk alleliga 
effekter 
måste den  
globala 
temperaturök ningen 
begränsas 
till under 
2 °C 
och de globala 
växthusgaskoncentrationerna 
stabiliseras 
på en 
nivå 
under 
450 
ppm. De län der 
som står för de största k oldioxidutsläppen 
– industrilä
nder 
och tillväxtek onomier 
– 
måste bära 
det främsta an svaret 
när 
det gäller 
att skära 
ned 
på utsläppen .
O. Mildrande 
åtgärder 
måste kombineras 
med anpassningsåtgärder 
i AVS-länderna 
för att han tera 
klimatför­
ändringarnas 
allvarliga 
effekter. 
Industriländerna 
har ett historisk t 
ansvar 
för klimatförändringen 
och de 
är enligt 
principen 
om att föroren aren 
bet
alar moralisk t
 sky
ldiga 
att hjälpa AVS-län derna 
i deras ansträng­
ningar 
att anpassa 
sig 
till följdern a.V S 4 3 / 1 2 2 C
Europeiska unionensofficiella tidn ing C 221/35
P. Det finns för närvarande ett enormt underskott i finansieringen av utvecklingsländernas anpassning. De 
beräknade 
årliga 
anpassningskostnaderna 
ligger 
på mellan  
10 och över 80 miljarder USD per år, medan  
de
 medel som in dustriländerna
 har avsatt via multilaterala fin ansiering
smekanismer
 uppgår
 
till 150–300 miljon er 
USD per år.
Q. Tidiga 
åtgärder 
för anpassning 
till klimatförändringarna 
och minskni
ng 
av katastrofrisken 
är en 
klart 
kost­
nadseffektiv 
lösning. 
Enligt 
beräkningar 
som gjorts 
skulle 
varje dollar som läg gs 
på katastrofriskreduce­
ring
 kunna
 spara upp till sju dollar i k ata
strofinsatser,
 vilket
 också
 är ett k raftfullt
 argument
 för 
förhandstilldelning 
av biståndsbidrag.
R. Förfarandena 
för användning 
och fördeln ing 
av resurser från  
olika 
fina
nsieringsmekanismer 
för klimat­
förändringar,
 såsom mek anismen
 för ren utveck li
ng (CDM), är g anska
 komplicerade,
 och mottag arlän
­
derna 
är inte 
tillräckligt 
delaktiga 
i dessa förfaran den.
S. Mekanismen 
för ren 
utveckling 
har hittills varit dålig t 
lämpad för de fattig aste 
ländernas 
behov 
av inves­
teringar 
i ren 
teknik. 
Afrika 
är värd för min dre 
än 
2 procent 
av alla CDM-projek t. 
Dessa är ofta in te 
för­
enliga 
med addition alitetsprincipen 
och leder in te 
till en 
hållbar 
utveckling.
T. Kostnaderna 
kommer 
att bli 
mycket 
högre 
om man 
dröjer med att fatta definitiva b eslut 
om de mek anis­
mer 
och den 
finansiering 
som behövs 
för att min ska 
orsakerna 
till och effektern a 
av kli
matföränd
ringarna.
Allmänt
1. Den 
gemensamma 
parlamentariska 
församlingen 
uppmanar 
kommissionen 
och givarländerna 
att omar­
beta
 och omforma utveck lingssamarbetet
 för att an passa
 det till klimatfö
rändringarna
 och främja låga 
koldioxidutsläpp
2.
 Den gemensamma
 parlamen tariska
 församlin gen
 uppmanar
 kommissionen
 att fören kla
 sina
 befintliga
 
strukturer 
för hanteringen 
av klimatförändringar 
och utveck lingsfrågo
r.
3. Den 
gemensamma 
parlamentariska 
församlingen 
uppmanar 
kommissionen 
och EU:s 
medlemslän der 
att 
stärka 
kopplingen 
mellan 
millennieutvecklingsmålen 
och klimatförändr
ingen 
genom 
att införliva 
effek­
terna 
av och an passningen 
till klimatförändringen 
i de projek t 
och progra
m som syftar till att uppn å 
mil­
lennieutvecklingsmålen
 samt i alla överg ripande
 strategier
 för fattig d
omsminskning
 och  i 
utvecklingspolitiken.
4. Den 
gemensamma 
parlamentariska 
församlingen 
välkomnar 
de begränsade 
framsteg 
som har g jorts 
när 
det 
gäller 
att jämställa an passning 
till klimatförändringen 
med åtgärde
r för att mildra dess effek ter 
vid för­
handlingarna 
om det framtida reg elverket 
efter Kyotoprotokollet. 
Församlin gen 
betonar 
dock 
att en 
star­
kare
 koppling
 mellan förhan dlingarna
 om anpassning
 och åtgärder
 för att mildra k limatförändringens
 
effekter 
behöver 
etableras 
så att viktiga 
beslut 
som gäller 
dessa fråg or 
inte 
tas isolerade från  
varandra.
5. Den 
gemensamma 
parlamentariska 
församlingen 
uppmanar 
det internatio
nella 
samfundet 
och den 
pri­
vata sektorn 
att, i syfte att un derlätta 
AVS-ländernas 
övergång 
till en 
ko
ldioxidsnål 
ekonomi, 
avsätta de 
investeringar
 som behövs
 för forsk ning,
 utveckling
 och snabb
 och omfattan de
 tekniköverföring
 för att 
mildra klimatförändringens 
effekter 
(till exempel en ergiteknik 
med låga k oldioxidutsläpp, 
tekniker 
för ko
l­
dioxidbindning 
och koldioxidlagring) 
och anpassning 
i AVS-länderna. 
Församlin gen 
uppmanar 
också 
det 
internationella 
samfundet 
att avlägsna 
handelshinder 
för anpassningst
eknik 
för klimatförändringar 
och att 
frigöra 
immateriella rättig heter 
(t.ex. obligatoriska 
licenser).
6. Den 
gemensamma 
parlamentariska 
församlingen 
ber 
kommissionen 
och EU:
s medlemslän der 
att stödja 
Unescos 
aktiviteter 
som bidrar 
till genomförandet 
av handlingsprogramm
et från 
Barbados 
för en 
hållbar 
utveckling 
i små östater un der 
utveckling 
och den 
efterföljan de 
strategi
n 
från 
Mauritius.V S 9 0 0 2 . 9 . 4 1
Europeiska unionensofficiella tidn ing 14.9.2009
Åtgärder för att mildra klimatförändringens effekter
7. Europaparlamentet 
understryker 
att det vid FN:s k limatkonferens 
i Köp
enhamn 
i december 
2009 måste 
nås 
ett globalt 
samförstån d 
om ett amb itiöst 
och bindande 
mål om mildran de 
åtgärder, 
enligt 
principen 
om 
gemensamma 
men 
differentierade 
ansvarsområden 
i Förenta 
nationernas 
ramkonvention 
om klimat­
förändringar
 (UNFCCC), och uppman ar
 därför alla in dustriländer
 och länd
er som utveck las
 snabbt
 att 
komma 
överens 
om ett bindande 
mål för utsläpp av växthusg aser. 
För att stimulera tillväxtlän ders 
delta­
gande 
i det nya 
avtalet föreslår parlamen tet 
att en 
mer flexib el 
och differen tierad 
strategi 
införs 
för dessa 
länder 
(till exempel mål för särsk ilda 
sektorer), 
med beaktande 
av såväl varje lan ds 
förmåga 
att anpassa 
sig 
till
 och mildra k limatförändringens
 effekter
 som industriländernas
 historisk a
 ansvar
 för global
 
uppvärmn ing.
8. Den 
gemensamma 
parlamentariska 
församlingen 
noterar 
att förfaran den
a för användning 
och fördeln ing 
av 
resurser från  
CDM måste g ranskas 
och fören klas 
för att göra 
mekanismen 
mer lättillg änglig 
för AVS-
länderna 
och för att g e 
en 
mer balanserad 
fördelning 
av projekt 
för ren 
utveckling, 
med en 
ökning 
av anta­
let 
projekt, 
särskilt 
i Afrika 
söder om Sahara. Församlin gen 
betonar 
att ett system b ör 
införas 
för att se till 
att projek t 
för ren 
utveckling 
är förenliga 
med addition alitetsprincipe
n 
och leder till en  
hållbar 
utveckling 
i 
AVS-länderna. 
Den 
gemensamma 
parlamentariska 
församlingen 
uppmanar 
givarländerna 
att hjälpa till 
att bygga 
upp den 
kapacitet 
som behövs 
i AVS-länderna 
för att förb ättra 
deras deltag ande 
i CDM och att 
inte 
enbart 
fokusera 
på denna 
mekanism 
som det avg örande 
politiska 
verkty
get, 
utan 
att också 
utveckla 
nya 
mekanismer 
för att mildra k limatförändringens 
effekter 
i AVS-län der
na.
9. Den 
gemensamma 
parlamentariska 
församlingen 
uppmanar 
regeringarna 
i industriländerna 
och utveck ­
lingsländerna
 att fastställa tydlig a,
 konsekventa
 och långs
ikt
iga referen sramar
 för att uppmun tra
 miljö­
innovation 
och investering 
(exempelvis i förn ybar 
energi, 
bränsleeffek
tiva bilar 
och hybridbilar 
samt nya 
bränslen). 
Församlin gen 
understryker 
att den 
privata sek torn 
också 
har en 
central 
roll i att driva på mil­
jöinnovation. 
Församlin gen 
anser 
vidare att metoder för att på medellån g 
till lång 
sikt 
ändra 
de övergri­
pande 
konsumtionsmönstren 
i de utveck lade 
länderna 
måste införas 
för att min ska 
utsläppen .
10. Den 
gemensamma 
parlamentariska 
församlingen 
framhåller att k ommiss
ionen 
och givarländernas 
reger­
ingar 
bör 
stärka 
partnerskapet 
med AVS-län dernas 
regeringar 
för att utveck la 
ambitiösa 
politiska 
initiativ 
och 
planer 
i syfte att stoppa avsk ogning 
och skador 
på skogen 
och för att tillhandahålla tek ni
ker och avse­
värda resurser för hållb ar 
skogsförvaltning 
i AVS-län derna.
Anpassning11.
 Den gemensamma
 parlamen tariska
 församlin gen
 uppman ar
 AVS-lände
rna
s regeringar
 att integrera
 
anpassningsmål 
och anpassningsåtgärder 
direkt 
i sin 
nationella 
utveckl
ingsplanering, 
sina 
strategier 
för fat­
tigdomsbekämpning, 
i sektorspolitiken 
och sektorsstrategierna 
samt i samtlig a 
stadier och alla n ivåer 
av 
beslutsförfarandet.
12. Den 
gemensamma 
parlamentariska 
församlingen 
framhåller att an passn
ingsbidrag 
bör 
bli 
ett rättslig t 
bin­
dande 
åtagande 
som skrivs 
in 
i både 
det internationella 
avtal som k ommer 
att antas 
i Köpenhamn 
2009 
och i den 
nationella 
lagstiftningen 
inom 
EU-27.
13. Den 
gemensamma 
parlamentariska 
församlingen 
uppmanar 
industriländ
erna 
att markant 
öka 
sitt finan­
siella 
stöd till AVS-län dernas 
anpassning 
och att un dersöka 
de innovativ
a finansieringsmekanismer 
som 
är avsedda för detta, b land 
annat 
internationella 
skatter 
på handel, 
nati
onella 
utsläppsavg ifter, 
avgifter 
på 
flygbiljetter 
och auktionering 
av utsläppsrätter. Församlin gen 
uppmanar k ommissionen 
att öka 
budgeten 
för 
den 
globala 
klimatförändringsalliansen 
betydligt, 
och ta myck et 
större hän syn 
till klimatförändringen 
i 
den 
kommande 
budgeten 
för de europeisk a 
utvecklingsfonderna, 
samt att omedelb art 
genomföra 
idén 
med 
en 
finansieringsmekanism 
för globala 
klimatförändringar, 
ett innov
ativt finansieringsinstrument 
för 
att tidigarelägga 
stödet för k limatrelaterade 
investeringar 
för de fattig aste 
och mest utsatta län derna.
14. Den 
gemensamma 
parlamentariska 
församlingen 
betonar 
att anp
assning
sfinan
siering 
måste vara ett k om­
plement 
till det befintliga 
offentliga 
utvecklingsbiståndet 
och de nuva
rande 
biståndstagandena.
15. Den 
gemensamma 
parlamentariska 
församlingen 
uppmanar 
de inter
nationella finansin st
ituten 
att utvidga 
såväl 
sin 
anpassningspolitik 
som sina 
program 
och finansieringsinstrum
ent 
för anpassning.V S 6 3 / 1 2 2 C
14.9.2009 SV Europeiska unionensofficiella tidn ing C 221/37
16. Den g emensamma parlamentariska församlingen uppmanar den privata sek torn att öka sina åtaganden 
för 
att täcka 
det finansiella 
underskottet 
för klimatförändringen. 
Församlin gen 
uppmanar 
kommissionen 
och 
regeringarna 
i EU- 
och AVS-län derna 
att investera 
i utvecklingen 
av offentlig-privata 
partnerskap 
för 
att få ytterlig are 
finansiella 
medel från  
den 
privata sek torn 
för finansi
ering 
av anpassningsprojekt, 
särskilt 
i 
de minst 
utvecklade 
länderna.
17. Den 
gemensamma 
parlamentariska 
församlingen 
anser 
att bättre 
samordning 
mellan 
givarna, 
en 
intensi­
fierad 
nord–syd-dialog 
och bättre 
samarbete 
mellan 
bidragsländer 
och utveck lingsländer 
när 
det gäller 
kli­
matförändringspolitiken,
 anpassningsmekanismer
 och anpassningsfina
nsiering
 krävs,
 i enlighet
 med 
Parisprinciperna 
och åtgärdsagendan 
från 
Accra 2008.
18. Den gemensamma
 parlamen tariska
 församlin gen
 framhåller b ehovet
 av att ytterlig are
 främja reg ionalt
 
samarbete, 
utbyte 
av god 
praxis och in rättande 
av diskussionsforum 
mellan 
AVS-länder 
som står in för 
lik­
nande 
klimatförändringsproblem.
19.
 Den gemensamma
 parlamen tariska
 församlin gen
 uppmanar
 AVS-länderna
s regeringar
 att i högre
 grad
 
involvera 
civilsamhället och lok alsamhällena 
i utarbetandet 
och genomf
örandet 
av åtgärder 
för anpass­
ning 
till klimatförändringen, 
särskilt 
med tanke 
på att de har stor erfaren het 
av förhållan dena 
på plats och 
har direkt
 kontakt
 med de person er
 och platser som är mest utsatta för k lima
tstörningarnas
 skadliga
 
effekter.
20. Den 
gemensamma 
parlamentariska 
församlingen 
uppmanar 
givarländer 
och internationella 
organisatio­
ner 
att bidra 
med investeringar 
för att stärk a 
infrastrukturen 
för klimat
övervakning 
och förvaltn ing 
av kli­
matrelaterad
 information
 samt anpassningskapaciteten
 hos institution
er, lokalsamhällen
 och enskilda
 
individer 
i AVS-län derna.
21. Den 
gemensamma 
parlamentariska 
församlingen 
uppmanar 
institutione
r för forsk ning 
och utveck ling 
i 
EU:s 
medlemsstater att främja och un derlätta 
utbyte 
av bästa 
praxis och information , 
dela med sig  
av sin 
expertis 
och kunskap 
samt bilda 
nätverk 
och partn erskap 
med liknande 
inst
itutioner 
i AVS-län derna 
på 
de områden där k limatförändringen
 är en avg örande
 faktor
 (t.ex. jordb ruk
 och förvaltn i
ng
 av 
vattenresurser).
22. Den 
gemensamma 
parlamentariska 
församlingen 
uppmanar 
utvecklingsp
artner 
att stödja AVS-län dernas 
regeringar 
och civila org anisationer 
i utarbetande 
av offentlig 
utbildn
ing 
och informationskampanjer 
om 
klimatförändringens 
effekter.
23.
 Den gemensamma
 parlamen tariska
 församlin gen
 välkomnar
 kommissione
ns
 avsikt
 att föreslå en 
EU-strategi 
för minskning 
av katastrofrisken, 
och uppman ar 
kommissione
n 
och medlemsstatern a 
att öka 
investeringarna 
i en 
sådan 
minskning 
av katastrofrisken 
som ett sätt att un derlätta 
klimatförändringsan­
passningen 
samt att in förliva 
långsiktig 
finansiering 
för denna 
minskni
ng 
som ett led i utveck lingsstödet. 
Församlin gen 
anser 
att utveck ling 
inom 
den 
privata sek torn 
av klimatrela
terade försäk ringsmarknader 
i 
AVS-länderna 
bör 
främjas för att förb ättra 
motståndskraften 
mot klimatc
hocker.
24.
 Den gemensamma
 parlamen tariska
 församlin gen
 uppmanar
 kommissionen
 och EU-medlemsstaternas
 
regeringar 
att avsätta mer resurser för att stärk a 
hälso- och sjuk vårdssy
stemens 
kapacitet 
i AVS-länderna, 
och 
därigenom 
hjälpa dessa län der 
att klara 
av klimatförändringarnas 
neg
ativa återverk ningar 
på hälsan.
25. Den 
gemensamma 
parlamentariska 
församlingen 
anser 
att en 
lämplig 
planering 
och förvaltn ing 
av mil­
jömigrationen 
kommer 
att bli 
avgörande 
för människornas 
säkerhet. 
Församlin gen 
uppmanar 
därför det 
internationella 
samfundet 
att identifiera 
och rätta till de b rister 
som finns 
i rättskyddet 
för miljöflyk tingar. 
Församlin gen 
föreslår att reg ionala 
eller internationella 
asylregle
r och asylavtal överväg s 
med tanke 
på den 
mycket 
utsatta situation en 
för östater som risk erar 
att hamna 
under 
havsnivån . 
Församlin gen 
påminner 
också 
om att instrument 
för att skydda 
miljöflyktingars 
identitet, 
kultu
r och tradition er 
bör 
tas fram och 
införas.
26.
 Den gemensamma
 parlamen tariska
 församlin gen
 uppdrar åt sin a
 medordföran de
 att översän da
 denna
 
resolution  
till AVS–E U: 
s ministerråd, 
Europeiska 
kommissionen, 
Afrika
nska 
unionen, 
Förenta 
nationer­
nas 
ramkonvention 
om klimatförändringar 
(UNFCCC) och Världsb anken.