Gemensam församling engligt konvention mellan de Afrikanska staterna, karibiska staterna och Stilla Havsstaterna samt Europeiska unionen (AVS-EU) - Antagna resolutioner om den urbana utvecklingen i AVS-staterna (AVS-EU 1625/A/97/slutlig)

AVS-EU:s gemensamma församling,

- vid sammanträdet i Bryssel den 17-20 mars 1997,

- med beaktande av rapporten om den urbana utvecklingen i AVS-staterna (dok. AVS-EU 1625/A+B/slutlig), och med beaktande av följande:

A. Gemensamma församlingen beaktar att urbaniseringen i AVS-staterna för närvarande har den högsta tillväxten som någonsin noterats i någon världsdel. Detta kommer troligtvis att leda till att de afrikanska staterna under perioden 1990-2025 kommer att få ungefär 575 miljoner nya invånare, vilket är mer än den nuvarande befolkningen i Afrika. Församlingen beaktar även den koppling som finns mellan urbaniseringsgraden och befolkningsökningen, vilket återspeglas i regionen västra Afrika där den urbana befolkningen kommer att tredubblas fram till år 2020.

B. Församlingen beaktar att de urbana områdena har blivit den främsta motorn för ekonomisk tillväxt och även i hög grad för jordbrukstillväxten i AVS-staterna. Två tredjedelar av tillgångarna produceras för närvarande i de urbana områdena i Afrika.

C. Många av de urbana områdena i AVS-staterna har akuta problem som ständigt förvärras inom så olika områden som boende, infrastruktur, miljö, hälsa samt möjlighet till utbildning och yrkesutbildning, vilket betonas av församlingen. De som berörs mest är de fattigaste och mest sårbara stadsborna, vilka kräver särskild uppmärksamhet och särskilda åtgärder.

D. En stadspolitik och en politik för urban utveckling bör beakta de urbana områdena som motor för den ekonomiska tillväxten i AVS-staterna. Församlingen anser att det inte finns någonting som kan ersätta den ekonomiska tillväxten och att en effektiv kamp mot de olika aspekterna av urban fattigdom - särskilt beträffande de fattigaste och mest sårbara stadsborna - innebär genomförande av konkret politik och konkreta åtgärder på regional, nationell och lokal nivå som skall främja ekonomisk verksamhet, sysselsättning, produktion av varor och tjänster samt inkomstfördelning.

E. Församlingen betonar särskilt de direkta negativa konsekvenserna som avsaknaden av anpassad infrastruktur ger. Detta gäller dricksvattenförsörjningens och vattenreningens konsekvenser för folkhälsan och de negativa effekterna som bristen på infrastruktur inom energisektorn får på miljön, vilket beror på överdriven vedeldning för energiförsörjningen, i synnerhet till hushållen.

F. Beträffande miljö och folkhälsa betonar församlingen att många stadsbor i AVS-staterna utsätts för en ökning av olika slags föroreningar - föroreningar av vatten och luft, hushålls- och industriföroreningar och föroreningar som beror på att det inte finns någon tillfredsställande avfallshantering - industririsker som beror på ökad industrialisering och arbetsolyckor. Församlingen betonar vikten av att utveckla basinfrastruktur, vilket är en nödvändig förutsättning för en bättre miljö och bättre hälsa. Det är också nödvändigt att bistå antagandet och det successiva genomförandet av en ändamålsenlig lagstiftning för kampen mot föroreningar, industririsker och arbetsolyckor.

G. Beträffande folkhälsoproblemen betonar församlingen att hälsoproblemen för de fattigaste stadsborna i AVS-staterna i allmänhet är de minst kända och att de är underskattade. Församlingen begär att man inom ramen för samarbetet mellan AVS-staterna och EU skall prioritera ökad kunskap om hälsosituationen för dessa befolkningar och deras behov samt att lämpliga lösningar skall utarbetas och genomföras.

1. AVS-EU:s gemensamma församling betonar särskilt att hälsosituationen för barnen, som utgör en särskilt sårbar befolkningsgrupp, skall vara föremål för särskilda åtgärder och att man vid samarbetet mellan AVS-staterna och EU mer allmänt bör utarbeta konkreta åtgärder för det ökande antalet gatubarn,

2. uppmanar kommissionen och AVS-staterna att beakta den stora betydelse som kvinnorna har i den urbana miljön - särskilt inom den informella produktionssektorn, familjen, hälsoområdet, hälsovård och utbildning - och att finna lämpliga lösningar för deras särskilda situation och behov, i synnerhet beträffande bostäder, sysselsättning, utbildning och hälsa,

3. erinrar om att uppgifter visar att den urbana befolkningen har lägre fruktbarhet än landsbygdsbefolkningen och att kvinnor och män i städerna tidigare får information om preventivmedel; konstaterar dock att den fattiga urbana befolkningen inte får tillgång till bra geneshälsovård; begär att tjänster och information till missgynnade grupper skall erhålla lämpligt stöd vid genomförandet av effektiv politik inom befolkningsområdet och geneshälsovård i AVS-staterna,

4. uppmanar kommissionen att beakta det faktum att varje AVS-land befinner sig i olika situationer som kräver olika angreppssätt, anser att de små östaterna och de stater som nyligen tagit sig ur en konfliktsituation har särskilt svåra förutsättningar som kräver ändamålsenliga lösningar,

5. beklagar att man i fjärde Lomé-konventionen varken har fastställt eller formulerat någon politik för urban utveckling, enbart ett fåtal hänvisningar finns till städer och den urbana utvecklingen, särskilt i artiklarna 14 och 155, beklagar också att den översyn av konventionen som nyligen gjorts efter halva tiden inte har ändrat någonting i frågan, beklagar dessutom att kommissionens grönbok om förbindelserna mellan Europeiska unionen och AVS-staterna inför 2000-talet inte på något ställe tar upp denna problematik,

6. betonar - med hänsyn till den pågående utvecklingen och den utveckling som redan är skönjbar - både ur ekonomisk, social, demografisk och politisk synvinkel - att det inte kommer på fråga att man skall invänta en förlängning av den nuvarande fjärde Lomé-konventionen för att fastställa en stadspolitik och politik för urban utveckling, något som bör ske omgående,

7. betonar starkt vikten av att inom ramen för samarbetet mellan AVS-staterna och EU utarbeta och genomföra en global, samstämmig och varaktig politik för städerna och den urbana utvecklingen i AVS-staterna som bidrar till att garantera tillämpningen av de erfarenheter som kommit fram på internationell nivå vid internationella konferenser såsom exempelvis Rio-konferensen 1992 och mer nyligen Habitat II, och av de åtaganden som gjorts,

8. välkomnar resultaten från konferensen Habitat II och särskilt erkännandet av allas rätt till bostad som nämns i Istanbul-deklarationen, samt det faktum att de lokala myndigheterna blivit fullvärdiga aktörer i den urbana utvecklingen och att de nu erkänns som sådana,

9. välkomnar AVS-staternas och EU:s ansträngningar och det betydande samarbete som redan finns inom Lomé-konventionerna beträffande urbana frågor såsom sektorn för urban infrastruktur - vatten, rening, energi, vägnät - men även beträffande främjande av den privata sektorn, användningen av kompensationsfonder som är ett resultat av genomförandet av strukturanpassningsprogram, och beträffande det decentraliserade samarbetet,

10. betonar den viktiga roll som Europeiska investeringsbanken spelar, särskilt när det gäller den urbana infrastrukturen och främjandet av den privata sektorn och begär att en så effektiv samordning som möjligt skall garanteras mellan bankens och kommissionens åtgärder,

11. beklagar avsaknaden av en fullständig kartläggning av projekt som genomförts inom ramen för samarbetet mellan AVS-staterna och EU och som rör den urbana utvecklingen och beklagar också bristen på tillräckliga utvärderingar av genomförda åtgärder samt anser att en inventering av projekten och en global utvärdering av resultaten - som även bör beakta andra utvecklingsaktörers och utvecklingsorgans erfarenheter på internationell nivå - skulle göra det möjligt att få fram användbara uppgifter för utarbetandet och genomförandet av en global politik för urban utveckling inom ramen för samarbetet mellan AVS-staterna och EU och uppmanar kommissionen att omgående inleda detta arbete,

12. uppmanar kommissionen och AVS-staterna att stödja den vetenskapliga forskningen - i Europa och i AVS-staterna - för att bättre kunna analysera och förstå alla problem som rör urbaniseringsprocessen i syfte att dra konkret lärdom inför den politik som skall utarbetas inom området,

13. anser att det i detta syfte är absolut nödvändigt att kommissionens avdelningar anslår nödvändiga mänskliga resurser till den urbana utvecklingen,

14. begär att lämpliga åtgärder vidtas på skatte- och förordningsområdet samt på det lagstiftande området för att främja utvecklingen av små och medelstora företag och industrier och begär att kompletterande åtgärder inom ramen för samarbetet mellan AVS-staterna och EU vidtas för att främja finansieringen av små och medelstora företag och industrier i städerna på landsbygden, samt för att på samma sätt främja den informella sektorn,

15. betonar att flertalet AVS-stater har stora ojämnheter i den geografiska fördelningen av befolkningarna och den ekonomiska verksamheten - vilka ökar på grund av befolkningstrycket - och uppmanar därför AVS-staterna att med kommissionens hjälp genomföra en frivillig regionalpolitik som skall utformas och genomföras på regional och underregional nivå och särskilt syfta till att skapa ett balanserat nät av mindre städer,

16. uppmanar AVS-staterna och kommissionen att beakta den koppling som finns mellan stadsutvecklingen och utvecklingen av landsbygdsregioner, särskilt närbelägna regioner, samt den urbana tillväxten som både baserar sig på jordbruksutvecklingen och landsbygdsutvecklingen och som beror på den omfattande handeln mellan städer och landsbygd och uppmanar även AVS-staterna och kommissionen att de skall göra allt för att uppmuntra landsbygdsbefolkningarna att stanna kvar i sin egen miljö och stödja skapandet av arbetstillfällen och bättre levnadsförhållanden genom strukturplanering och skapandet av infrastruktur,

17. uppmanar AVS-staterna att tillsammans med kommissionen inrätta en ny maktfördelning mellan nationella, regionala och lokala myndigheter för att få till stånd en decentralisering och ökad självständighet för kommuner och städer; detta är nödvändiga förutsättningar för genomförandet av en effektiv regionalpolitik och för att rättsväsendet och ekonomin skall fungera på ett bra sätt,

18. uppmanar AVS-staterna att med kommissionens hjälp vidta nödvändiga åtgärder för att genom ökad överföring av befogenheter till lokal nivå se till att lokala och kommunala ärenden behandlas av demokratiskt valda lokala myndigheter,

19. betonar beträffande den urbana utvecklingen den starka interaktion som finns mellan de olika problemen och sektorerna - infrastruktur, miljö, folkhälsa - och uppmanar följaktligen kommissionen och AVS-staterna att utveckla sektorsöverskridande analyser och handlingsplaner som kan angripa interaktionerna och agera samstämmigt inom alla sektorer för att garantera en rationell utveckling,

20. begär att alla faktorer som begränsar tillträdet till mark och bostad skall utvärderas och ändras, och att i synnerhet möjligheten att erhålla kredit skall underlättas för alla och särskilt för kvinnor,

21. konstaterar utvecklingen och spridningen av olagliga former av besittningstagande av mark och bostadsbyggande och begär att projekt för fastighetsreglering och omstrukturering av illegala kvarter skall få ökad uppmärksamhet,

22. begär att icke-statliga organisationer, kvartersorganisationer och delegationer för kvinnor och ungdomar skall uppmanas att delta i ökad utsträckning vid genomförandet av projekt, så att de åtgärder som vidtas bättre överensstämmer med de faktiska behoven,

23. uppmanar AVS-staterna att med kommissionens hjälp vidta nödvändiga åtgärder för att garantera att de berörda parterna deltar i utarbetandet och genomförandet av projekt så att dessa överensstämmer med befolkningarnas faktiska behov, och för att det ekonomiska deltagandet av konsumenter av varor och tjänster samt av användare av olika infrastrukturer, underlättas,

24. uppmanar kommissionen och AVS-staterna, beträffande planering och genomförande av basinfrastruktur, att förbättra sitt angreppssätt samt det regionala och underregionala samarbetet och garantera en effektiv förvaltning och ett effektivt underhåll för att bevara hållbara investeringar,

25. betonar, med hänsyn till det stora behovet av finansiering av urbana investeringar, investeringar i utvecklingen av städer under de kommande decennierna och i synnerhet investeringar för byggandet av basinfrastruktur, att det är nödvändigt att inleda en omfattande omfördelning av ekonomiska tillgångar och budgettillgångar till förmån för denna sektor i ett flertal AVS-stater; det är också nödvändigt att omfördela ekonomiska tillgångar mellan staten och lokala myndigheter och uppmanar AVS-staterna att med kommissionens hjälp vidta alla nödvändiga åtgärder så snart som möjligt.

26. uppmanar AVS-staterna att med kommissionens hjälp se till att gällande lagstiftningar tillåter en nödvändig förstärkning av deltagandet från den privata sektorn samt från utländska investeringar och samriskföretag,

27. uppmanar AVS-staterna dessutom att med kommissionens hjälp skapa nya effektiva mekanismer och kreditinstitut för lokala myndigheter och i synnerhet möjliggöra för dessa att erhålla lämplig internationell finansiering,

28. anser att det decentraliserade samarbetet inom ramen för samarbetet mellan AVS-staterna och EU tycks vara ett mycket lämpligt instrument och en lämplig åtgärdsmetod som motsvarar de krav som den urbana utvecklingen och, mer allmänt, regionalpolitiken ställer och vill i det här avseendet uppmärksamma de nya artiklarna 251 a-e som finns i den omarbetade konventionstexten där det betonas att de decentraliserade samarbetsåtgärderna kan finansieras både genom medel som anslagits till nationella indikativprogram och till regionala indikativprogram,

29. betonar, med hänsyn till att de problem som skall lösas blir allt mer sammansatta, vikten av att förse kommunerna med effektiva förvaltare och tekniker och begär att samarbetet mellan AVS- staterna och EU skall lämna ett viktigt bidrag på det här området,

30. begär att fler samarbetsavtal skall ingås mellan lokala myndigheter och kommuner i AVS- staterna och Europeiska unionens medlemsstater för att främja det nödvändiga utbytet av information, erfarenheter samt teknisk personal och förvaltningspersonal,

31. begär att samarbetet mellan AVS-staterna och EU skall främja skapandet av en ny och effektivare privat sektor, i synnerhet inom bostadsbyggnadssektorn och sektorn som rör anläggningar för avfallshantering i städerna vid produktion och användning av lokala material, att dessa kan dels vara mer anpassade till de behov som finns, dels är kostnaden överkomlig för användarna och betonar att främjandet av sådan verksamhet kan bidra till att AVS-staternas ekonomier stimuleras av den ökade inhemska efterfrågan,

32. uppmanar kommissionen och AVS-staterna att organisera regionala möten med EU:s medlemsstater och kartlägga de former som finns för genomförandet av resultatet från Habitat II,

33. uppdrar åt ordförandena att vidarebefordra denna resolution och rapporten till rådet AVS-EU, rådet, kommissionen och till staterna som undertecknat Lomé-konventionen.