AVTAL OM SUBVENTIONER OCH UTJÄMNINGSÅTGÄRDER

MEDLEMMARNA KOMMER HÄRMED ÖVERENS OM FÖLJANDE:

DEL I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Definition av en subvention

1.1 I detta avtal skall en subvention anses föreligga om

(a) (1) ett finansiellt bidrag från regering eller en offentlig myndighet inom en medlems territorium (i detta avtal benämnd "stat") förekommer, dvs. när

(i) ett statligt förfarande medför en direkt överföring av medel (t.ex. bidrag, lån och kapitaltillskott), eller en möjlig direkt överföring av medel eller förpliktelser (t.ex. lånegarantier),

(ii) statsintäkter som annars skulle tas in inte drivs in eller efterskänks (t.ex. finansiella incitament såsom skattereduktion) (1),

(iii) staten tillhandahåller varor eller tjänster andra än allmän infrastruktur, eller upphandlar varor,

(iv) staten gör utbetalningar via en fond, eller anförtror eller beordrar ett privat organ att utföra en eller flera av funktionerna enligt (i) (iii) ovan som vanligtvis ligger inom statens kompetens och som i praktiken inte skiljer sig från normal statlig praxis,

eller

(2) det förekommer någon annan form av inkomst- eller prisstöd enligt artikel XVI i GATT 1994,

och

(b) en förmån därigenom beviljas.

1.2 En subvention enligt punkt 1 skall omfattas av bestämmelserna i del II, del III eller V enbart om en sådan subvention är selektiv enligt bestämmelserna i artikel 2.

Artikel 2

Selektivitet

2.1 För att fastställa om en subvention enligt artikel 1.1 är selektivt riktad till ett företag eller en industri eller en grupp av företag eller industrier (i detta avtal benämnt "vissa företag") inom det utbetalande landets jurisdiktion, skall följande principer tillämpas.

(a) Om myndigheten som beviljar subventionen, eller den lagstiftning som reglerar denna myndighet, uttryckligen riktar subventionen till vissa företag, skall subventionen anses vara selektiv.

(b) I fall då den myndighet som beviljar subventionen, eller den lagstiftning som reglerar denna myndighet fastställer objektiva kriterier eller villkor (2) som avgör berättigandet till och storleken av en subvention, skall selektivitet inte anses föreligga under förutsättning att alla som uppfyller kraven för subventionen också får den och att sådana kriterier och villkor strikt följs. Kriterierna och villkoren måste vara klart och tydligt angivna i lag, annan författning eller annan offentlig handling för att kunna kontrolleras.

(c) Om det finns anledning att tro att en subvention i själva verket är selektiv trots att en tillämpning av principerna i a) och b) visar motsatsen, får även andra faktorer undersökas. Sådana faktorer är att ett begränsat antal företag utnyttjar ett subventionsprogram, att vissa företag dominerar utnyttjandet av ett subventionsprogram, att vissa företag får oproportionerligt stora subventioner, samt graden av godtycke när den ansvariga myndigheten beslutar att bevilja en subvention (3). Vid tillämpningen av detta moment skall hänsyn tas till såväl diversifieringsgraden av ekonomiska verksamhet inom den beviljande myndighetens ansvarsområde som till den tid som subventionsprogrammet har varit i kraft.

2.2 En subvention som begränsas till vissa företag inom ett avgränsat geografiskt område inom den beviljande myndighetens ansvarsområde skall anses vara selektiv. Fastställande och förändringar av generellt tillämpliga skattesatser på alla behöriga beslutsnivåer, skall inte anses utgöra en selektiv subvention enligt detta avtal.

2.3 Alla subventioner som omfattas av bestämmelserna i artikel 3 skall anses vara selektiva.

2.4 Alla beslut rörande selektivitet enligt bestämmelserna i denna artikel skall vara klart och tydligt undanbyggda genom faktiska bevis.

DEL II

FÖRBJUDNA SUBVENTIONER

Artikel 3

Förbud

3.1 Med undantag för vad som stadgas i Avtalet om jordbruk skall följande subventioner enligt betydelsen i artikel 1 anses vara förbjudna

(a) subventioner som, rättsligen eller i praktiken (4) bestäms av exportresultat, ensamt eller som ett av flera krav, inbegripet de subventioner som exemplifieras i bilaga I (5),

(b) subventioner som bestäms av krav på att inhemska varor används framför importerade, oavsett om detta är det enda kravet eller ett av flera villkor.

3.2 En medlem skall varken bevilja eller upprätthålla subventioner enligt punkt 1.

Artikel 4

Motåtgärder

4.1 Närhelst en medlem har anledning att misstänka att en förbjuden subvention beviljas eller upprätthålles av en annan medlem, kan medlemmen begära samråd med sådan annan medlem.

4.2 En begäran om samråd enligt punkt 1 skall innehålla en redogörelse för tillgängliga bevis angående förekomsten och arten av subventionen i fråga.

4.3 Efter en begäran om samråd enligt punkt 1, skall den medlem som misstänks bevilja eller upprätthålla subventionen i fråga inleda sådant samråd så snabbt som möjligt. Syftet med samråd skall vara att klargöra de faktiska förhållandena och att nå en ömsesidigt godtagbar lösning.

4.4 Om en ömsesidigt godtagbar lösning inte uppnåtts inom 30 dagar (6) från begäran om samråd kan varje medlem som deltagit i sådana samråd hänskjuta frågan till tvistlösningsorganet ("DSB") för omedelbart upprättande av en panel, såvida inte DSB enhälligt beslutar att en panel inte ska upprättas.

4.5 När en panel upprättats kan den begära hjälp av den permanenta expertgruppen (7) (i detta avtal benämnd "PGE") för att pröva huruvida åtgärden i fråga är en förbjuden subvention. PGE skall, på begäran, omedelbart granska bevisen rörande förekomsten och arten av åtgärden i fråga och skall ge den medlem som tillämpar eller upprätthåller åtgärden möjlighet att visa att den inte är en förbjuden subvention. PGE skall rapportera sina slutsatser till panelen inom en tidsgräns som fastställts av panelen. PGE:s slutsatser om åtgärden i fråga är en förbjuden subvention eller inte, skall accepteras av panelen utan förbehåll.

4.6 Panelen skall överlämna sin slutrapport till parterna i tvisten. Rapporten skall distribueras till alla medlemmar inom 90 dagar från den dag då panelen sammansattes och dess mandat fastställdes.

4.7 Om åtgärden i fråga befinns vara en förbjuden subvention, skall panelen rekommendera den subventionerande medlemmen att utan dröjsmål upphöra med subventionen. Härvidlag skall panelen i sin rekommendation ange när åtgärden måste upphöra.

4.8 Inom 30 dagar från den dag då panelens rapport utfutärdats till samtliga medlemmar, skall rapporten antas av DSB såvida inte en av parterna i tvisten meddelar DSB sin avsikt att överklaga eller att DSB enhälligt beslutar att inte anta rapporten.

4.9 Om en panelrapport överklagas, skall Överprövningsorganet meddela sitt beslut inom 30 dagar från den dag en part i tvisten formellt anmäler sin avsikt att överklaga. Om Överprövningsorganet bedömer att det inte kan lägga fram sin rapport inom 30 dagar, skall det skriftligen informera DSB om skälen till förseningen och göra en uppskattning av när rapporten senast kommer att läggas fram. Överprövningen skall aldrig pågå längre än 60 dagar. Rapporten från Överprövningsorganet skall antas av DSB och villkorslöst godtas av parterna i tvisten, såvida inte DSB enhälligt beslutar att inte anta rapporten inom 20 dagar efter den dag den utfärdats till medlemmarna (8).

4.10 Om DSB:s rekommendationer inte följs inom den av panelen fastställda tiden, som skall räknas från den dag då panelrapporten eller rapporten från Överprövningsorganet antas, skall DSB bemyndiga den klagande medlemmen att vidta lämpliga (9) motåtgärder, såvida inte DSB enhälligt beslutar att avvisa denna begäran.

4.11 Om en part i tvisten begär skiljedom enligt artikel 22.6 i Överenskommelsen om tvistlösning ("DSU"), skall skiljedomaren avgöra om motåtgärderna är lämpliga (10).

4.12 I fråga om tvister som förs enligt denna artikel skall tillämpas halva de tidsgränserna som gäller enligt DSU för handläggning av tvister, med undantag för de tidsgränser som särskilt anges i denna artikel.

DEL III

ANGRIPBARA SUBVENTIONER

Artikel 5

Negativa effekter

Ingen medlem skall genom subventioner som avses i artikel 1.1 och 1.2, orsaka negativa effekter för andra medlemmars intressen, dvs.

(a) skada på annan medlems inhemska industri (11),

(b) upphävande eller minskning av förmåner som direkt eller indirekt tillkommer annan medlem enligt GATT 1994, särskilt förmåner i form av medgivanden som bundits i enlighet med artikel II i GATT 1994 (12),

(c) allvarlig skada på annan medlems intressen (13).

Denna artikel gäller inte subventioner för jordbruksvaror enligt artikel 13 i Avtalet om jordbruk.

Artikel 6

Allvarlig skada

6.1 Allvarlig skada enligt artikel 5(c) skall anses föreligga när

(a) värdet av den sammanlagda subventioneringen (14) av en vara överstiger 5 procent (15),

(b) subventioner ges för att täcka en industris driftsunderskott,

(c) subventioner ges för att täcka ett företags driftsunderskott om det inte avser en engångsåtgärd som inte upprepas eller kan upprepas för samma företag och som beviljas enbart i syfte att vinna tid för en långsiktig lösning och i syfte att undvika omedelbara sociala problem,

(d) efterskänkande av skulder, dvs. efterskänkande av skulder till staten och bidrag för att täcka återbetalning av skulder (16).

6.2 Oaktat bestämmelserna i punkt 1, skall allvarlig skada inte anses föreligga om den subventionerande medlemmen kan påvisa att subventionen i fråga inte har haft någon av de effekter som räknas upp i punkt 3.

6.3 Allvarlig skada enligt artikel 5(c) kan uppstå om ett eller flera av följande förhållanden råder

(a) subventionen får till effekt att import av vara av samma slag från annan medlem till den subventionerande medlemmen ersätts eller hindras,

(b) subventionen får till effekt att export av vara av samma slag från annan medlem till tredje land ersätts eller hindras,

(c) subventionen får till effekt att den subventionerade varan säljs till betydligt lägre pris än vara av samma slag på samma marknad från annan medlem, eller leder till betydande prissänkningar eller prispress eller förlorade försäljningar på samma marknad,

(d) subventionen får till effekt att den subventionerande medlemmens andel av världsmarknaden för en viss subventionerad råvara (17) ökar jämfört med dennes genomsnittliga andel under den föregående treårsperioden och denna ökning utvecklats jämt under den tid som subventionen beviljats.

6.4 Ersättning eller förhindrande av export i punkt 3(b) skall, med beaktande av bestämmelserna i punkt 7, också anses föreligga när det visats att den relativa marknadsandelen för en icke-subventionerad vara av samma slag har förändrats i negativ riktning (under en rimligt representativ period, som är tillräckligt lång för att visa en tydlig marknadstrend för varan i fråga, som regel minst ett år). "Förändringar av relativ marknadsandel" skall innefatta följande situationer : (a) en ökad marknadsandel för den subventionerade varan, (b) marknadsandelen för den subventionerade varan förblir oförändrad under förhållanden då den skulle ha sjunkit i avsaknad av subventioner, (c) marknadsandelen för den subventionerade varan har sjunkit, men långsammare än vad som skulle ha varit fallet utan subventioner.

6.5 Vid tillämpning av punkt 3(c) skall prisunderskridande omfatta alla fall där prisunderskridandet styrkts genom en prisjämförelse mellan den subventionerade varan och en icke-subventionerad vara av samma slag på samma marknad. Denna jämförelse skall göras i samma handelsled och vid jämförbara tidsperioder och ta vederbördig hänsyn till alla andra faktorer som påverkar jämförbarheten. Om en sådan direkt jämförelse inte är möjlig skall förekomsten av prisunderskridande kunna styrkas utifrån värdet av de exporterade enheterna.

6.6 Varje medlem på den marknad som påstås ha blivit allvarligt skadad skall, i enlighet med bestämmelserna i punkt 3 i bilaga V, tillhandahålla parterna i en tvist enligt artikel 7 och den panel som upprättats enligt artikel 7.4, alla relevanta uppgifter som kan erhållas avseende förändringar av parternas i tvisten marknadsandelar liksom i fråga om priser på berörda varor.

6.7 Allvarlig skada till följd av att import eller export ersätts eller hindras enligt punkt 3, skall inte anses uppkomma om någon av följande omständigheter föreligger (18) under den berörda perioden.

(a) förbud eller restriktioner för export av vara av samma slag från den klagande medlemmen eller för import från den klagande medlemmen till den marknad i tredje land som berörs,

(b) beslut av en importerande stat med handels- eller statshandelsmonopol för varan i fråga om att av andra än affärsmässiga skäl, importera från annat land eller andra länder i stället för från den klagande medlemmen,

(c) naturkatastrofer, strejker, transportavbrott eller annan force majeure som i väsentlig grad påverkar tillverkning, kvalitet, kvantitet och priser för varor tillgängliga för export från den klagande medlemmen,

(d) förekomst av överenskommelser som begränsar exporten från den klagande medlemmen,

(e) frivillig minskning av utrymmet för export av varan i fråga från den klagande medlemmen (t.ex. när företag i det klagande medlemslandet på egen hand valt att omfördela exporten av denna vara till nya marknader),

(f) oförmåga att uppfylla normer och andra krav i fråga om regleringen i importlandet.

6.8 När omständigheter enligt punkt 7 inte föreligger, skall förekomsten av allvarlig skada fastställas på grundval av de uppgifter som lämnats till panelen eller som denna själv samlat in, inbegripet uppgifter som lämnats enligt bestämmelserna i bilaga V.

6.9 Denna artikel gäller inte subventioner som upprätthålls för jordbruksprodukter enligt artikel 13 i Avtalet om jordbruk.

Artikel 7

Motåtgärder

7.1 Med undantag för vad som stadgas i artikel 13 i Avtalet om jordbruk, får en medlem som har anledning att tro att en subvention som avses i artikel 1, som beviljats eller upprätthålls av annan medlem, förorsakar skada för inhemsk industri eller till att förmåner upphävs eller minskas eller till annan allvarlig skada, begära samråd med sådan annan medlem.

7.2 En begäran om samråd enligt punkt 1 skall innehålla en redogörelse för tillgängliga bevis angående (a) förekomsten och arten av subventionen i fråga och (b) skada på den inhemska industrin, eller upphävande eller minskning av förmåner, eller allvarlig skada (19) som orsakats den medlem som begärt samråd.

7.3 På begäran om samråd enligt punkt 1, skall den medlem som misstänks ge eller upprätthålla subventionen i fråga inleda samråd så snabbt som möjligt. Syftet med samrådet skall vara att klarlägga de faktiska omständigheterna och att uppnå en ömsesidigt godtagbar lösning.

7.4 Om samrådet inte har lett till en ömsesidigt godtagbar lösning inom 60 dagar (20), får medlem som deltar i sådana samråd hänskjuta frågan till DSB för upprättande av en panel, såvida inte DSB enhälligt beslutar att en panel inte skall upprättas. Panelens sammansättning och mandat skall fastställas inom 15 dagar från den dag panelen upprättades.

7.5 Panelen skall granska ärendet och överlämna sin slutrapport till parterna i tvisten. Rapporten skall sändas till alla medlemmar inom 120 dagar från den dag panelen sammansattes och dess mandat fastställdes.

7.6 Rapporten skall antas av DSB (21) inom 30 dagar från den dag då panelens rapport utfärdats till samtliga medlemmar, såvida inte en av parterna i tvisten meddelar DSB sin avsikt att överklaga eller DSB enhälligt beslutar att inte anta rapporten.

7.7 När en panelrapport överklagas, skall Överprövningsorganet meddela sitt beslut inom 60 dagar från den dag då en part i tvisten formellt anmäler sin avsikt att överklaga. Om Överprövningsorganet bedömer att det inte kan lägga kam sin rapport inom 60 dagar, skall det skriftligen informera DSB om skälen till förseningen och göra en uppskattning av när rapporten senast kommer att lägas fram. Överprövningen skall aldrig pågå längre än 90 dagar. Rapporten från Överprövningsorganet skall antas av parterna i tvisten, såvida inte DSB enhälligt beslutar att inte anta rapporten inom 20 dagar från den dag då den lämnats till medlemmarna (21).

7.8. När en panelrapport eller en rapport från Överprövningsorganet antas som visar att en subvention har orsakat negativa effekter för annan medlem enligt artikel 5, skall medlemmen som ger eller upprätthåller subventionen vidta lämpliga åtgärder för att eliminera dessa effekter eller dra tillbaka subventionen.

7.9 Om medlemmen inte har vidtagit lämpliga åtgärder för att undanröja de negativa effekterna eller inte dragit tillbaka subventionen inom sex månader från den dag DSB antar panelrapporten eller rapporten från Överprövningsorganet, och i avsaknad av överenskommelse om kompensation, skall DSB bemyndiga den klagande medlemmen att vidta motåtgärder som motsvarar omfattningen och arten av de konstaterade negativa effekterna, såvida inte DSB enhälligt beslutar att avvisa denna begäran.

7.10 Om en part i tvisten begär skiljedom enligt artikel 22.6 i DSU, skall skiljedomaren avgöra om motåtgärderna motsvarar graden och arten av konstaterade negativa effekter.

DEL IV

ICKE-ANGRIPBARA SUBVENTIONER

Artikel 8

Fastställande av icke-angripbara subventioner

8.1 Följande subventioner skall anses vara icke-angripbara (22)

(a) subventioner som inte är selektiva enligt artikel 2,

(b) subventioner som är selektiva enligt artikel 2 men som uppfyller villkoren enligt punkt 2(a), 2(b) eller 2(c) nedan.

8.2 Följande subventioner skall anses vara icke-angripbara trots bestämmelserna i del III och V

(a) stöd till forskningsaktiviteter som utförs av företag eller högre utbildnings- eller forskningsinstitut på uppdrag av företag om (23) (24) (25)

stödet motsvarar (26) högst 75 procent av kostnaderna för industriell forskning (27) eller 50 procent av kostnaderna för utveckling innan varan introduceras på marknaden (28) (29),

och under förutsättning att sådant stöd är begränsat till att enbart täcka

(i) kostnader för personal (forskare, tekniker och annan stödpersonal som uteslutande arbetar med forskningsverksamhet,

(ii) kostnader för instrument, utrustning, mark och byggnader som uteslutande och permanent används för forskningsverksamhet (utom när de avyttras på affärsmässiga grunder),

(iii) kostnader för konsulttjänster och liknande tjänster som enbart avser forskning, inbegripet forskning som köps in, tekniskt kunnande, patent, osv,

(iv) andra allmänna omkostnader som direkt uppkommit till följd av forskningen,

(v) andra löpande kostnader (såsom kostnader för material, insatsvaror och andra liknande kostnader), som direkt uppkommit till följd av forskningen.

(b) icke-selektiva stöd (enligt betydelsen i artikel 2) till regioner med ogynnsamma förhållanden inom en medlems territorium, som beviljas inom ramen för regionalt utvecklingsprogram (30) till stödberättigade regioner, under förutsättning att

(i) varje region med ogynnsamma förhållanden är ett tydligt avgränsat, sammanhängande geografiskt område med ekonomisk och administrativ identitet,

(ii) regionen anses ha ogynnsamma förhållanden enligt neutrala och objektiva kriterier (31), som visar att regionens svårigheter beror på mer än tillfälliga omständigheter. Sådana kriterier måste vara klart angivna i lag, annan författning eller annan offentlig handling för att kunna kontrolleras,

(iii) kriterierna innefattar mått på ekonomisk utveckling grundat på åtminstone en av följande faktorer

att antingen inkomst per capita eller hushållens inkomst per capita eller BNI per capita, inte överstiger 85 procent av medelvärdet för det berörda territoriet,

att arbetslöshetsnivån motsvarar minst 110 procent av medelvärdet för territoriet ifråga,

enligt statistik över en treårsperiod. Mätningen kan emellertid ske med ett sammansatt mått och får innefatta andra faktorer.

(c) stöd för att underlätta anpassning av befintliga anläggningar (32) till nya miljökrav införda genom lag eller författning som resulterar i större restriktioner och finansiella påfrestningar på företagen, under förutsättning att stödet

(i) är en engångsföreteelse som inte återkommer, och

(ii) är begränsat till 20 procent av anpassningskostnaden, och

(iii) inte täcker kostnader för att ersätta och driva den subventionerade investeringen som måste bäras fullt ut av företag, och

(iv) är direkt kopplat till och avpassat efter ett företags planerade minskning av olägenheter och föroreningar, och inte täcker besparingar som kan uppnås i tillverkningskostnaderna, och

(v) är tillgängligt för alla företag som kan införa den nya utrustningen och/eller tillverkningsprocessen.

8.3 Ett subventionsprogram som genomförs med åberopande av bestämmelserna i punkt 2 skall anmälas till kommittén i enlighet med bestämmelserna i del VII. Sådan anmälan skall vara tillräckligt detaljerad för att ge andra medlemmar möjlighet att pröva om programmet är förenligt med villkoren och kriterierna i berörda bestämmelser i punkt 2. Medlemmarna skall också årligen lämna kommittén uppdaterad information, särskilt avseende de totala kostnaderna för varje program och alla förändringar av programmet. Övriga medlemmar har rätt att begära uppgifter om enskilda subventionsärenden inom ramen för ett anmält program (33).

8.4 På begäran av en medlem skall sekretariatet granska anmälningar enligt punkt 3 och om nödvändigt begära ytterligare uppgifter av den subventionerande medlemmen angående det anmälda program som granskas. Sekretariatet skall rapportera sina slutsatser till kommittén. På begäran skall kommittén omedelbart pröva sekretariatets slutsatser (eller om en granskning av sekretariatet inte begärts, själva anmälan), i syfte att fastställa om villkoren och kriterierna i punkt 2 har åsidosatts. Granskningen enligt denna punkt skall ha slutförts senast vid kommitténs första ordinarie möte efter det att subventionsprogrammet anmälts, under förutsättning att åtminstone två månader förflutit mellan anmälan och det ordinarie mötet. Granskningförfarandet enligt denna punkt skall på begäran också tillämpas i fråga om sådana väsentliga förändringar av ett program som anmälts i de årliga uppdateringarna enligt punkt 3.

8.5 På begäran av en medlem skall beslut av kommittén enligt punkt 4 eller avsaknaden av sådant beslut, liksom överträdelser i enskilda fall av de villkor som meddelats för anmält program, underställas bindande skiljedom. Skiljedomstolen skall redovisa sina slutsatser inom 120 dagar från den dag då frågan hänsköts till skiljedomstolen. Med undantag för vad som i övrigt sägs i denna punkt, skall DSU tillämpas i fråga om skiljedom som genomförs enligt denna punkt.

Artikel 9

Samråd och bemyndigade motåtgärder

9.1 Om en medlem, under den tid ett subventionsprogram, som är förenligt med artikel 8.2 genomförs, har anledning att tro att detta program har medfört allvarliga negativa effekter på denna medlems inhemska industri, i en sådan omfattning att skadan svårligen kan åtgärdas, kan denna medlem begära samråd med den medlem som ger eller upprätthåller subventionen.

9.2 Den medlem som beviljar eller upprätthåller subventionsprogrammet i fråga, skall på begäran skyndsamt inleda samråd enligt punkt 1. Syftet med samrådet skall vara att klargöra de faktiska förhållandena och nå en ömsesidigt godtagbar lösning.

9.3 Om en ömsesidigt godtagbar lösning inte har nåtts efter samråd enligt punkt 2 inom 60 dagar från det att samråd begärts, kan den medlem som begärt samråd hänskjuta frågan till kommittén.

9.4 När en fråga hänskjuts till kommittén skall denna omgående granska de faktiska förhållandena och bevisen om sådana negativa effekter som avses i punkt 1. Om kommittén finner att sådana effekter förekommer, kan den rekommendera den subventionerande medlemmen att ändra sitt program så att sådana effekter undanröjes. Kommittén skall meddela sina slutsatser inom 120 dagar från den dag frågan hänskjutits till den enligt punkt 3. Om rekommendationen inte har efterkommits inom sex månader, kan kommittén bemyndiga den klagande medlemmen att vidta lämpliga motåtgärder motsvarande omfattningen och arten av konstaterade effekter.

DEL V

UTJÄMNINGSÅTGÄRDER

Artikel 10

Tillämpning av artikel VI i GATT 1994 (34)

Medlemmarna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att införande av en utjämningstull (35) på en vara från en medlems område som importeras till en annan medlems område är i överensstämmelse med bestämmelserna i artikel VI i GATT 1994 och med villkoren i detta avtal. Utjämningstullar får endast tas ut efter undersökning som påbörjats (36) och genomförts i enlighet med bestämmelserna i detta avtal och Avtalet om jordbruk.

Artikel 11

Påbörjande och genomförande av undersökning

11.1 Med undantag för vad som stadgas i punkt 6 skall en undersökning för att fastställa förekomst, grad och verkan av påstådd subventionering, påbörjas efter skriftlig ansökan från den inhemska industrin eller dess ombud.

11.2 En ansökan enligt punkt 1 skall innehålla tillräcklig bevisning om (a) förekomsten av en subvention och om möjligt dess omfattning, (b) skada enligt artikel VI i GATT 1994 såsom den definieras i detta avtal och (c) orsakssamband mellan den subventionerade importen och den påstådda skadan. Rena påståenden utan stöd av relevanta bevis skall inte anses uppfylla de krav som uppställs i denna punkt. En ansökan skall innehålla uppgifter som rimligen är tillgängliga för den sökande om följande

(i) den sökandes identitet och en beskrivning av omfattningen och värdet av den sökandes inhemska tillverkning av vara av samma slag. Om en skriftlig ansökan görs av ombud för den inhemska industrin skall ansökan visa vilken industri ombudet representerar, genom en förteckning över samtliga kända inhemska tillverkare av varan av samma slag (eller sammanslutningar av inhemska tillverkare av sådan vara) och, såvitt möjligt, en beskrivning av omfattningen och värdet av vara av samma slag som redovisats av dessa tillverkare,

(ii) en fullständig beskrivning av den vara som påstås vara subventionerad, en förteckning över ursprungs- eller exportländerna i fråga, varje känd exportörs eller utländsk tillverkares identitet samt en förteckning över kända importörer av varan i fråga,

(iii) bevis angående förekomsten, omfattningen och arten av subventionen i fråga,

(iv) bevis om att den påstådda skadan på den inhemska industrin är orsakad av utvecklingen av den subventionerade importen. Sådana bevis kan inbegripa uppgifter om utvecklingen av omfattningen av den import som påstås vara subventionerad, priseffekterna av denna import på vara av samma slag på den inhemska marknaden, och följderna av denna import för inhemska tillverkare enligt vad som framgår av fakta och index som har betydelse för den inhemska industrins förhållanden, t.ex. sådant som anges i artikel 15.2 och 15.4.

11.3 Myndigheterna skall undersöka riktigheten och tillförlitligheten av de bevis som presenterats i ansökan och fastställa om de är tillräckliga för att motivera en undersökning.

11.4 En undersökning enligt punkt 1 skall inte påbörjas såvida myndigheterna inte har fastställt, på grundval av en prövning av graden av stöd för eller motstånd mot den berörda inhemska industrins ansökan (37), att ansökan är gjord av denna industri eller av dess ombud (38). Ansökan skall anses vara gjord av "den inhemska industrin eller dess ombud" om den stöds av de inhemska tillverkare vars sammanlagda tillverkning överstiger 50 procent av den totala tillverkningen av vara av samma slag som görs av tillverkare som antingen stödjer eller motsätter sig ansökan. Dock skall undersökningen inte påbörjas om de inhemska tillverkare som uttryckligen stödjer framställningen tillsammans svarar för mindre än 25 procent av den inhemska industrins sammanlagda tillverkning av vara av samma slag.

11.5 Myndigheterna skall undvika att offentliggöra ansökan om påbörjande av en undersökning, såvida inte beslut redan fattats om att inleda en undersökning.

11.6 Om de berörda myndigheterna på grund av särskilda omständigheter beslutar att inleda en undersökning utan att ha fått en skriftlig ansökan från den inhemska industrin eller dess ombud, skall de fortsätta undersökningen endast om de har tillräckliga bevis om subventionering, skada och ett orsakssamband enligt vad som sägs i punkt 2, för att motivera undersökningen.

11.7 Prövningen av bevisning om subventionering och skada skall ske samtidigt både vid (a) beslutet om en undersökning skall påbörjas eller inte och (b) fortlöpande under undersökningens gång, men senast med början vid den tidpunkt då provisoriska åtgärder får vidtas enligt detta avtal.

11.8 När varorna inte importeras direkt från ursprungslandet utan exporteras till importlandet via ett tredje land, skall bestämmelserna i detta avtal tillämpas i sin helhet och transaktionen eller transaktionerna skall enligt avtalet anses ha ägt rum mellan ursprungslandet och den importerande medlemmen.

11.9 En ansökan enligt punkt 1 skall avslås och en undersökning omedelbart avslutas så snart vederbörande myndigheter övertygat sig om att det inte finns tillräckliga bevis om vare sig subventionering eller skada för att motivera en fortsatt undersökning. En undersökning skall omedelbart avslutas i fall då myndigheterna finner att subventionens omfattning är minimal ("de minimis") eller att omfattningen av den faktiska eller potentiella subventionerade importen eller skadan är försumbar. Vid tillämpning av denna punkt skall subventionens omfattning anses vara minimal när subventionsmarginalen är mindre än 1 procent av det totala värdet.

11.10 En undersökning skall inte hindra tullklarering.

11.11 Undersökningar skall, utom när särskilda omständigheter föreligger, avslutas inom ett år och aldrig senare än 18 månader efter det att de påbörjats.

Artikel 12

Bevisning

12.1 Alla berörda medlemmar och parter i en utjämningstullundersökning skall informeras om de uppgifter myndigheterna kräver och ges tillräckliga möjligheter att skriftligen framlägga all den bevisning de anser ha betydelse för den aktuella undersökningen.

12.1.1 De exportörer, utländska tillverkare och berörda medlemmar som erhåller frågeformulär i en utjämningstullundersökning skall ges minst 30 dagar att besvara dem (39). Vederbörlig hänsyn skall tas till varje begäran om förlängning av 30-dagarsperioden och skall beviljas när det är praktiskt möjligt och goda skäl kan företes.

12.1.2 Skriftlig bevisning från en berörd medlem eller part skall skyndsamt ställas till förfogande för andra berörda medlemmar eller parter som deltar i undersökningen under förutsättning att konfidentiella uppgifter inte röjs.

12.1.3 Myndigheterna skall, så snart en undersökning har påbörjats, tillställa kända exportörer (40) samt myndigheterna i det exporterande medlemslandet, hela den erhållna ansökan enligt artikel 11.1 och på begäran, även göra den tillgänglig för andra berörda parter. Vederbörlig hänsyn skall tas till kravet på skydd av konfidentiella uppgifter enligt punkt 4.

12.2 Berörda medlemmar och parter skall även ha möjlighet att lämna uppgifter muntligen, om de har giltiga skäl härför. När sådana uppgifter har lämnats muntligen, skall berörda medlemmar och parter därefter ha skyldighet att återge informationen skriftligen. De undersökande myndigheterna kan endast fatta beslut på grundval av skriftliga uppgifter och argument som registrerats hos myndigheten och som är tillgängliga för berörda medlemmar och parter som omfattas av utredningen, med vederbörlig hänsyn tagen till behovet av att skydda kondifentiella uppgifter.

12.3 Myndigheterna skall, när så är görligt, ge samtliga berörda parter tillfälle att ta del av alla uppgifter som inte är konfidentiella enligt punkt 4, som är av betydelse för deras fall, och som används av myndigheterna i en utjämningstullundersökning, samt att förbereda sin talan på grundval av dessa uppgifter.

12.4 Varje uppgift som till sin karaktär är konfidentiell (t.ex. därför att dess avslöjande skulle innebära en betydande konkurrensmässig fördel för en konkurrent eller en betydande negativ verkan för den som lämnat uppgiften eller för den från vilken uppgiften ursprungligen erhållits) eller som lämnats på konfidentiell grund av parter i en undersökning, skall behandlas som sådan av myndigheterna när det visats finnas goda skäl härför. Sådana uppgifter skall inte offentliggöras utan särskilt tillstånd av den part som lämnat dem (41).

12.4.1 Myndigheterna skall anmoda berörda parter att lämna icke-konfidentiella sammanfattningar av konfidentiella uppgifter. Sammanfattningarna skall vara tillräckligt detaljerade för att ge rimlig insikt om de konfidentiella uppgifternas innebörd. I undantagsfall får parterna hävda att sådana uppgifter inte kan sammanfattas. I sådana undantagsfall måste skälen till att en sammanfattning är omöjlig att göra redovisas.

12.4.2 Om myndigheterna finner att en begäran om konfidentiell behandling inte är motiverad och om uppgiftslämnaren varken vill offentliggöra uppgifterna eller godkänna att de offentliggörs i allmän eller sammanfattad form, kan myndigheterna bortse från sådana uppgifter om de inte med stöd av lämpliga källor på ett tillfredställande sätt kan övertygas om att uppgifterna är riktiga (42).

12.5 Förutom i fall som anges i punkt 7, skall myndigheterna under undersökningens gång försäkra sig om riktigheten i de uppgifter som berörda medlemmar eller parter lämnat och som beslut grundas på.

12.6 De undersökande myndigheterna kan vid behov genomföra en undersökning på en annan medlems territorium under förutsättning att de i god tid underrättar medlemmen i fråga och att denne medlem inte motsätter sig undersökningen. Dessutom får de undersökande myndigheterna genomföra undersökningar inom ett företags lokaler och där granska företagets räkenskaper under förutsättning att (a) företaget accepterar detta och (b) medlemmen i fråga är underrättad och inte motsätter sig detta. Förfarandet enligt bilaga VI skall tillämpas när denna kontroll genomförs inom ett företags lokaler. Myndigheterna skall, med beaktande av kravet att ej röja konfidentiella uppgifter, meddela berörda företag resultatet av alla sådana undersökningar eller informera berörda företag enligt punkt 8, samt göra resultatet tillgängligt för parter som gjort ansökan.

12.7 I de fall berörd medlem eller part vägrar tillgång till eller på annat sätt inte lämnar ut nödvändiga uppgifter inom en rimlig tid eller avsevärt hindrar undersökningen, får preliminära och slutliga beslut, positiva eller negativa, grundas på tillgängliga uppgifter.

12.8 Innan slutligt beslut fattas skall myndigheterna informera alla berörda medlemmar och parter om de viktigare fakta i målet som ligger till grund för beslutet huruvida slutliga åtgärder skall vidtas. Detta meddelande skall lämnas i så god tid före beslutet så att parterna kan försvara sina intressen.

12.9 I detta avtal inbegriper uttrycket "berörda parter"

(i) exportör, utländsk tillverkare eller importör av en vara som är föremål för undersökning, eller handels- eller företagsorganisation där majoriteten av medlemmarna tillverkar, exporterar eller importerar denna vara, och

(ii) tillverkare av vara av samma slag i det importerande medlemslandet eller handels- eller företagsorganisation där majoriteten av medlemmarna tillverkar vara av samma slag inom den importerande medlemmens territorium.

Denna uppräkning hindrar inte att en medlem även kan behandla andra inhemska eller utländska parter som berörda parter.

12.10 Myndigheterna skall ge industriella användare av den vara som är föremål för undersökning och representativa konsumentorganisationer när varan säljs i detaljhandel, möjlighet att lämna uppgifter som är av betydelse för undersökningen angående subventionering, skada och orsakssamband.

12.11 Myndigheterna skall ta vederbörlig hänsyn till svårigheter som berörda parter, framför allt små företag, kan ha att lämna begärda uppgifter och skall ge dem all möjlig hjälp.

12.12 Ovanstående förfaranden är inte ämnade att hindra en medlems myndigheter från att agera skyndsamt när det gäller at påbörja en undersökning, fatta preliminära eller slutliga beslut, vare sig de är positiva eller negativa, eller från att tillämpa provisoriska eller slutliga åtgärder i enlighet med detta avtal.

Artikel 13

Samråd

13.1 Så snart som möjligt efter det att en ansökan enligt artikel 11 har beviljats, och i alla händelser innan en undersökning påbörjas, skall medlemmar vars varor kan komma att bli föremål för sådan undersökning inbjudas till samråd i syfte att klargöra situationen när det gäller de frågor som avses i artikel 11.2 och att nå en ömsesidigt godtagbar lösning.

13.2 Under undersökningens gång skall dessutom medlemmar vars varor är föremål för undersökning ges en rimlig möjlighet till fortsatt samråd i syfte att klargöra den faktiska situationen och att nå en ömsesidigt godtagbar lösning (43).

13.3 Utan att det inskränker skyldigheten att erbjuda rimliga möjligheter till samråd är dessa bestämmelser rörande samråd inte ämnade att hindra en medlems myndigheter från att förfara skyndsamt när det gäller att påbörja en undersökning, fatta preliminära eller slutliga beslut, vare sig de är positiva eller negativa, eller från att vidta provisoriska eller slutliga åtgärder i enlighet med bestämmelserna i detta avtal.

13.4 Den medlem som avser att påbörja en undersökning eller är i färd med att genomföra en sådan undersökning skall på begäran tillåta den medlem eller de medlemmar vars varor är föremål för sådan undersökning att ta del av icke-konfidentiell bevisning inbegripet den icke-konfidentiella sammanfattningen av konfidentiella uppgifter som motiverat att undersökningen påbörjas eller genomförs.

Artikel 14

Beräkning av beloppet av subvention i förhållande till dess förmån för mottagaren

Vid tillämpning av del V, skall den metod som används av den undersökande myndigheten för att beräkna förmånen för mottagaren enligt artikel 1.1 vara förankrad i den berörda medlemmens nationnella lagstiftning eller tillämpningsförfattningar och tillämpningen skall i varje enskilt fall vara öppen och väl förklarad. Dessutom skall varje sådan metod vara förenlig med följande riktlinjer:

(a) statlig tilldelning av eget kapital skall inte anses medföra en förmån om inte investeringsbeslutet kan anses strida mot sedvanlig investeringspraxis (innefattande tilldelning av riskkapital) bland privata investerare inom medlemmens territorium,

(b) statliga lån skall inte anses medföra en förmån om det inte finns någon skillnad mellan det belopp det lånemottagande företaget betalar för det statliga lånet och det belopp företaget skulle ha behövt betala för ett likvärdigt lån, som man hade kunnat få på marknaden. I sådana fall skall förmånen anses utgöra skillnaden mellan dessa två belopp,

(c) statliga lånegarantier skall inte anses medföra en förmån om det inte finns någon skillnad mellan det belopp företaget betalar för den statliga lånegarantin och det belopp företaget skulle ha behövt betala för ett likvärdigt affärsmässigt lån utan en statlig lånegaranti. I sådana fall skall förmånen anses utgöra skillnaden mellan dessa två belopp justerad för eventuella skillnader i avgifter,

(d) statligt tilhandahållande av varor eller tjänster, eller statlig upphandling av varor, skall inte anses medföra en förmån om inte tillhandahållandet har skett mot otillräcklig ersättning eller om upphandlingen har skett till för högt pris. Ersättningens riktighet skall avgöras genom en jämförelse mellan rådande marknadsvillkor för varorna och tjänsterna i fråga i det land som tillhandahåller eller upphandlar dem (inklusive pris, kvalitet, tillgänglighet, säljbarhet, transport och andra villkor för upphandlingen eller försäljningen).

Artikel 15

Fastställande av skada (44)

15.1 Fastställande av skada enligt artikel VI i GATT 1994 skall grundas på faktiska bevis och inbegripa en objektiv granskning av såväl (a) omfattningen av den subventionerade importen och dess inverkan på priser på den inhemska marknaden för varor av samma slag (2), som (b) denna imports inverkan på inhemska tillverkare av sådana varor.

15.2 De undersökande myndigheterna skall, med avseende på den subventionerade importens omfattning, pröva om det skett en betydande ökning av subventionerad import antingen i absoluta tal eller i förhållande till tillverkning eller konsumtion i det importerande medlemslandet. Vad avser den subventionerade importens inverkan på priserna skall de undersökande myndigheterna pröva om de subventionerade importvarorna sålts till betydligt lägre pris i jämförelse med priset på vara av samma slag i det importerande medlemslandet, eller om denna import på annat sätt i betydande grad får till följd att priser sänks eller att prisökningar som annars skulle ha ägt rum hindras. Ingen enskild eller flera av dessa faktorer kan nödvändigtvis ge avgörandevägledning.

15.3 Om en utjämningstullundersökning samtidigt inbegriper import från mer än ett land, får de undersökande myndigheterna i sin bedömning av importens effekter, slå samman denna import endast om de finner att (a) varje lands subventionssmarginal överstiger miniminivån ("de minimis") enligt artikel 11.9 och omfattningen av importen från varje enskilt land inte är försumbar och (b) det är lämpligt att slå samman importen vid skadebedömningen med hänsyn till konkurrensvillkoren mellan de olika importerade varorna och konkurrensvillkoren mellan de importerade varorna och den inhemska tillverkningen av vara av samma slag.

15.4 Granskningen av den subventionerade importens inverkan på den inhemska industrin skall innefatta en bedömning av alla relevanta ekonomiska faktorer och indicier som har betydelse för industrins tillstånd, inbegripande faktisk och potentiell nedgång i försäljning, tillverkningsvolym, marknadsandel, vinster, produktivitet, avkastning på investeringar eller kapacitetsutnyttjande, faktorer som påverkar inhemska priser, faktiska och potentiella negativa verkningar på penningsflödet, lagerhållning, sysselsättning, löner, tillväxt, förmåga att anskaffa kapital eller investeringsmedel och, när det gäller jordbruket, om påfrestningarna på regeringens stödprogram ökat. Denna förteckning är inte uttömmande och inte heller kan en eller flera av dessa faktorer nödvändigtvis ge avgörande vägledning.

15.5 Det måste visas att den subventionerade importen, genom subventioneringens inverkan (46), orsakar skada i detta avtals mening. Orsakssambandet mellan den subventionerade importen och skadan på den inhemska industrin skall visas genom en undersökning av all information av betydelse som myndigheterna har tillgång till. Myndigheterna skall även pröva varje känd faktor, annan än den subventionerade importen, som samtidigt skadar den inhemska industrin, och de skador som orsakas av dessa faktorer får inte tillskrivas den subventionerade importen. Faktorer av betydelse i detta sammanhang inbegriper bland annat omfattningen av och priserna på osubventionerad import av varorna i fråga, minskning av efterfrågan eller förändringar i konsumtionsmönster, handelsbegränsande ågärder vidtagna av och konkurrens mellan de utländska och inhemska tillverkarna, teknisk utveckling och den inhemska industrins exportutveckling och produktivitet.

15.6 Verkningarna av den subventionerade importen skall bedömas i förhållande till den inhemska tillverkningen av vara av samma slag när tillgängliga uppgifter medger att denna tillverkning kan särskiljas enligt sådana kriterier som tillverkningsprocessen, tillverkarnas försäljningar och vinster. Kan den inhemska tillverkningen av vara av samma slag inte särskiljas på sådant sätt, skall verkningarna av den subventionerade importen bedömas genom undersökning av tillverkningen av den minsta varugrupp, som innefattar en vara av samma slag, för vilken erforderliga uppgifter kan erhållas.

15.7 Fastställande om hot om väsentlig skada skall grundas på fakta och inte endast på påståenden, förmodanden eller avlägsna möjligheter. En förändring i förhållanden som skulle skapa ett läge där subventionering skulle förorsaka skada måste klart kunna förutses och vara överhängande. När myndigheterna prövar om hot om väsentlig skada föreligger, skall bland annat följande faktorer beaktas

(i) arten av subventionen eller subventionerna i fråga och de handelseffekter som kan förväntas uppstå,

(ii) en betydande ökningstakt av subventionerad import till den inhemska marknaden som tyder på en starkt ökad import,

(iii) tillräcklig, fritt tillgänglig kapacitet eller en omedelbart förestående betydande kapacitetsökning hos exportören som tyder på en sannolikt starkt ökad subventionerad export till medlemmars importmarknad, dock med hänsyn tagen till förekomsten av andra exportmarknader som skulle kunna ta emot all ytterligare export,

(iv) huruvida importen sker till priser som i påtaglig utsträckning sänker de inhemska priserna eller håller dem nere och som kan antas öka efterfrågan på ytterligare import, och

(v) lagerhållningen av den undersökta varan.

Ingen av dessa faktorer kan var för sig nödvändigtvis ge avgörande vägledning men de undersökta faktorerna måste sammantagna leda till slutsatsen att risken för ökad subventionerad export är överhängande och att väsentlig skada skulle uppstå om en skyddsåtgärd inte vidtas.

15.8 När väsentlig skada hotar på grund av subventionerad import skall tillämpning av utjämningsåtgärder övervägas och beslutas med särskild omsorg.

Artikel 16

Definition av inhemsk industri

16.1 Vid tillämpning av detta avtal skall begreppet "inhemsk industri", förutom vad som stadgas i punkt 2, avse alla inhemska tillverkare av varor av samma slag eller de tillverkare vars sammanlagda tillverkning av varorna utgör en övervägande del av den totala inhemska tillverkningen av dessa varor, utom när tillverkare står i ekonomisk intressegemenskap (47) med exportörer eller importörer eller själva är importörer av den vara som påstås vara subventionerad eller av vara av samma slag från andra länder. I sådana fall får begreppet "inhemsk industri" begränsas till att avse övriga tillverkare.

16.2 I undantagsfall får en medlems territorium, med avseende på den aktuella tillverkningen, indelas i två eller flera konkurrerande marknader och tillverkarna inom varje marknad får betraktas som en separat industri om (a) tillverkarna inom en sådan marknad säljer hela eller nästan hela sin tillverkning av varan i fråga på denna marknad och (b) efterfrågan på denna marknad inte i någon väsentlig utsträckning tillgodoses av tillverkare av varan i fråga som befinner på annan plats inom territoriet. Under sådana omständigheter kan skada anses föreligga även då en övervägande del av den totala inhemska industrin inte är skadad, under förutsättning att subventionerad import koncentreras till denna isolerade marknad och under förutsättning att dessutom att den subventionerade importen skadar tillverkare av hela eller nästan hela tillverkningen inom en sådan marknad.

16.3 När inhemsk industri tolkats att avse tillverkare inom ett visst område, dvs. en marknad enligt definitionen i punkt 2 skall utjämningstullar tas ut endast på de varor som är avsedda för slutlig förbrukning inom detta område. När importlandets författning inte tillåter att utjämningstullar tas ut på sådan grund, får den importerande medlemmen slutligt ta ut utjämningstullar utan begränsning endast om (a) exportörerna har fått möjlighet att upphöra med subventionerad export till det berörda området, eller på annat sätt göra åtaganden enligt artikel 18 i detta avtal, utan att tillräckliga åtaganden i detta avseende omedelbart gjorts samt om (b) sådana tullar inte kan tas ut endast på varor från tillverkarna som säljer till området i fråga.

16.4 Om två eller flera länder enligt bestämmelserna i artikel XXIV.8(a) i GATT 1994 har nått en sådan grad av integration att de kan betraktas som en enda enhetlig marknad, skall industrin i hela det integrerade området anses som inhemsk industri enligt punkterna 1 och 2.

16.5 Bestämmelserna i artikel 15.6 skall vara tillämpliga på denna artikel.

Artikel 17

Provisoriska åtgärder

17.1 Provisoriska åtgärder får endast vidtas om

(a) en undersökning har påbörjats enligt bestämmelserna i artikel 11, om detta har offentliggjorts samt om berörda medlemmar och parter har givits tillräckliga möjligheter att inkomma med uppgifter och förklaringar,

(b) ett preliminärt positivt beslut har fattats om förekomst av subventionering och därav följande skada på den inhemska industrin, och

(c) berörda myndigheter bedömer att sådana åtgärder är nödvändiga för att förhindra att skada uppkommer under undersökningsperioden.

17.2 Provisoriska åtgärder kan utgöras av en provisorisk utjämningstull garanterad genom kontantdeposition eller säkerhet motsvarande beloppet av den provisoriskt uppskattade omfattningen av subventionen.

17.3 Provisoriska åtgärder får vidtas tidigast 60 dagar från den dag undersökningen påbörjats.

17.4 Provisoriska åtgärder skall begränsas till så kort tidsperiod som möjligt och aldrig vara i kraft längre än fyra månader.

17.5 Bestämmelserna i artikel 19 skall följas vid tilllämpningen av provisoriska åtgärder.

Artikel 18

Åtaganden

18.1 Undersökningar får (48) tillfälligt avbrytas eller avslutas utan att provisoriska åtgärder vidtas eller utjämningstullar införs om ett tillfredställande frivilligt åtagande görs med innebörden att

(a) det exporterande medlemslandets regering åtar sig att upphöra med eller begränsa subventionen eller att vidta andra åtgärder som påverkar dess effekt, eller

(b) exportören åtar sig att ändra sina priser så att myndigheterna kan övertygas om att subventionens skadliga inverkan upphör. Prishöjningar enligt sådana åtaganden skall inte vara större än nödvändigt för att eliminera subventionsmarginalen. Det är önskvärt att prishöjningarna är lägre än subventionsmarginalen om sådana prishöjningar är tillräckliga för att häva skadan på den inhemska industrin.

18.2 Åtaganden av exportörer skall inte begäras eller godtas om inte den importerande medlemmens myndigheter har fattat att preliminärt positivt beslut om subventionering, skada och orsakssamband samt, i fall ett åtagande görs, regeringen i det exporterande medlemslandet samtyckt till detta.

18.3 Åtaganden som erbjudits behöver inte godtas om den importerande medlemmens myndigheter anser det praktiskt svårt att godta dem, t.ex. om antalet faktiska eller möjliga exportörer är alltför stort eller på grund av de andra orsaker såsom allmänna principer. Myndigheterna skall i sådana fall och om möjligt, informera exportören om varför de funnit det olämpligt att godta ett prisåtagande och, i möjligaste mån, ge exportören tillfälle att yttra sig över detta.

18.4 Om ett åtagande godtas, skall undersökningen angående subventionering och skada ändå fullföljas om den exporterande medlemmen vill det eller den importerande medlemmen så beslutar. Om det i sådant fall fastställs att subventionering och skada inte förelegat, skall åtagandet automatiskt upphöra utom i de fall ett sådant beslut i stor utsträckning beror på förekomsten av ett prisåtagande. I sådana fall kan myndigheterna begära att prisåtagandet bibehålls under en skälig tidsperiod i enlighet med detta avtal. I fall av positivt beslut om subventionering och skada, skall åtagandet fortsätta att gälla i oförändrad form och i enlighet med detta avtal.

18.5 Prisåtaganden kan föreslås av den importerande medlemmens myndigheter, men ingen exportör skall tvingas att göra sådana åtaganden. Om regeringar eller exportörer inte erbjuder sådana åtaganden eller avböjer sådana förslag skall detta på intet sätt inverka menligt på bedömningen av fallet. Myndigheterna är emellertid oförhindrade att fastställa att hot om skada med större sannolikhet förverkligas om den subventionerade importen fortsätter.

18.6 Den importerande medlemmens myndigheter kan begära att regering eller exportör, från vilken ett åtagande godtagits, regelbundet lämnar uppgifter som är av betydelse för ett sådant åtagandes uppfyllande och tillåter kontroll av sådana uppgifter. I fall där ett åtagande bryts får importlandets myndigheter vidta skyndsamma åtgärder i enlighet med detta avtal, som kan innebära omedelbar tillämpning av provisoriska åtgärder grundade på bästa tillgängliga uppgifter. I sådana fall kan slutliga tullar tas ut i enlighet med detta avtal för varor som införts för konsumtion senast 90 dagar före införandet av sådana provisoriska åtgärder, dock skall en sådan retroaktiv bedömning inte göras för importvaror som införts innan åtagandet bröts.

Artikel 19

Införande och uppbörd av utjämningstullar

19.1 Om rimliga ansträngningar gjorts för att fullfölja samråd får en medlem som fattat slutligt beslut om förekomst och omfattning av en subvention och funnit att effekterna av subventionen orsakar skada, införa utjämningstullar i enlighet med bestämmelserna i denna artikel såvida inte subventionen eller subventionerna återkallas.

19.2 Det ankommer på myndigheterna i det importerande medlemslandet att besluta dels om en utjämningstull skall införas eller inte i de fall då alla krav härför uppfyllts, dels om utjämningstullens belopp skall motsvara hela subventionsmarginalen eller vara mindre. Det är önskvärt att införandet av en utjämningstull skall vara frivilligt i alla medlemsländer och att tullen är lägre än subventionsmarginalen, om sådan lägre tull är tillräcklig för att häva skadan på den inhemska industrin. Det är också önskvärt att förfaranden läggs fast som gör det möjligt för berörda myndigheter att beakta framställningar från inhemska berörda parter (49) som skulle kunna påverkas negativt av att utjämningstullar införts.

19.3 När en utjämningstull införs för en vara, skall den i varje enskilt fall tas ut med vederbörligt belopp på ett icke-diskriminerande sätt för all import av sådan vara, oavsett ursprung, som befinns vara subventionerad och förorsaka skada, utom för import från leverantörer som avstått från alla subventioner eller som lämnat åtaganden som accepterats enligt villkoren i detta avtal. En exportör vars export är föremål för slutliga utjämningstullar men som inte undersökts av annan anledning än vägran att samarbeta, skall ha rätt till skyndsam översyn så att de undersökande myndigheterna kan fastställa en särskild utjämningstull för denna exportör.

19.4 Utjämningstullar för en importerad vara får inte tas ut (50) till ett belopp som överstiger den konstaterade subventionsmarginalen beräknad som subvention per enhet av den subventionerade och exporterade varan.

Artikel 20

Retroaktivitet

20.1 Provisoriska åtgärder och utjämningstullar skall endast tillämpas på varor som införs för konsumtion efter det att beslut enligt artikel 17.1 respektive artikel 19.1 trätt i kraft, med undantag för vad som sägs i denna artikel.

20.2 När ett slutligt beslut om skada fattas (men inte om hot därom eller avsevärd försening vid upprättandet av en industri) eller när det gäller ett slutligt beslut om hot om skada, där verkningarna av den subventionerade importen, i avsaknad av provisoriska åtgärder, skulle ha lett till ett beslut om skada, får utjämningstullar tas ut retroaktivt för den period under vilken eventuella provisoriska åtgärder har tillämpats.

20.3 Om den slutliga utjämningstullen är högre än det belopp som garanteras genom kontantdepositionen eller säkerheten, skall mellanskillnaden inte tas ut. Om den slutliga tullen är lägre än det belopp som garanteras genom kontantdepositionen eller säkerheten, skall mellanskillnaden återbetalas eller säkerheten skyndsamt frigöras.

20.4 Med undantag för vad som gäller enligt punkt 2, får i de fall beslut fattas om hot om skada eller avsevärd försening (men ingen skada ännu har uppstått), en slutlig utjämningstull införas först från den dag då beslut om hot om skada eller avsevärd försening fattades. Varje kontantdeposition som gjorts under den tid provisoriska åtgärder tillämpats skall återbetalas och varje säkerhet skyndsamt frigöras.

20.5 När ett slutligt negativt beslut fattats, skall alla kontantdepositioner som gjorts under den tid provisoriska åtgärder tillämpats återbetalas och alla säkerheter skyndsamt frigöras.

20.6 Under kritiska omständigheter då myndigheterna, beträffande den subventionerade varan i fråga, finner att skada som är svår att reparera orsakas av import i stora mängder under en relativt kort tidsperiod av vara som åtnjuter subventioner vilka betalas eller beviljas i strid med bestämmelserna i GATT 1994 och detta avtal och där det, för att undvika att sådan skada återuppstår, anses nödvändigt att retroaktivt fastställa utjämningstullar för denna import, får de slutliga utjämningstullarna tas ut på varor som införts för konsumtion senast 90 dagar före den dag då provisoriska åtgärder börjar gälla.

Artikel 21

Giltighetstid och översyn av utjämningstullar och åtaganden

21.1 En utjämningstull skall endast vara ikraft så länge och i den utsträckning som det är nödvändigt för att motverka subventionering som orsakar skada.

21.2 När det är motiverat skall myndigheterna se över behovet att fortsätta att ta ut utjämningstull, på eget intiativ eller, under förutsättning att en rimlig tid har gått sedan den slutliga utjämningstullen infördes, om en berörd part så begär och lämnar faktiska upplysningar som styrker behovet av en översyn. Berörda parter skall ha rätt att begära att myndigheterna prövar om fortsatt uttag av tullen är nödvändigt för att motverka subventionering, om det är sannolikt att skadan kommer att bestå eller återuppstå om tullen tas bort eller ändras, eller bådadera. Om myndigheterna, som ett resultat av en översyn enligt denna punkt finner att utjämningstullen inte längre är nödvändig, skall tullen omedelbart upphävas.

21.3 Oaktat punkt 1 och 2, skall en slutlig utjämningstull upphävas senast fem år från den dag då den infördes (eller från den dag den senaste översynen gjordes av såväl subventionering som skada, enligt punkt 2 eller enligt denna punkt), om inte myndigheterna finner, vid en översyn som påbörjats före detta datum, på eget initiativ eller efter vederbörligen dokumenterad begäran som inlämnats i rimlig tid före denna dag av berörd industri eller dess ombud, att ett hävande av tullen sannolikt skulle innebära att skada och subventionering består eller återuppstår (51). Tullen får kvarstå i avvaktan på resultatet av översynen.

21.4 Bestämmelserna i artikel 12 avseende bevisning och förfaranden skall tillämpas i fråga om varje översyn som genomförs enligt denna artikel. Varje översyn skall genomföras skyndsamt och skall som regel slutföras inom 12 månader från den dag då den påbörjats.

21.5 Bestämmelserna i denna artikel skall i tillämpliga delar också gälla för prisåtaganden som godtagits enligt artikel 18.

Artikel 22

Offentliggörande och förklaring av beslut

22.1 När myndigheterna övertygat sig om att det finns tillräckliga bevis för att motivera att en undersökning enligt artikel 11 påbörjas, skall den medlem eller de medlemmar som tillverkar varan i fråga och andra berörda parter som de undersökande myndigheterna vet har intresse i saken underrättas, och beslutet offentliggöras.

22.2 Offentliggörande av påbörjandet av en undersökning, skall innehålla, eller i separat rapport (52) tillhandahålla, tillräckliga uppgifter om följande

(i) namnet på exportlandet eller -länderna och den vara som berörs,

(ii) dag då undersökningen påbörjas,

(iii) en beskrivning av subventionen och subventionerna som skall undersökas,

(iv) en sammanfattning av de faktorer som anklagelsen om skada bygger på,

(v) den adress som berörda medlemmar och parter skall lämna sina framställningar till, och

(vi) de tidsgränser som gäller för berörda medlemmar och parter att lämna synpunkter.

22.3 Varje preliminärt eller slutligt beslut, positivt eller negativt, om godkännande av åtagande enligt artikel 18, upphörande av sådant åtagande, och om upphörande av en slutlig utjämningstull, skall offentliggöras. Varje offentliggörande eller annan särskild rapport, skall innehålla tillräckligt detaljerade motiveringar för beslut och slutsatser avseende samtliga sakliga och rättsliga förhållanden som varit avgörande för de undersökande myndigheterna. Alla sådana offentliggöranden och rapporter skall tillställas medlemmen eller medlemmarna som tillverkar de varor som är föremål för prövning och till andra berörda parter som har ett känt intresse av saken.

22.4 Ett offentliggörande av införandet av provisoriska åtgärder, skall innehålla, eller annan särskild rapport, tillräckligt detaljerade motiveringar av det preliminära fastställandet av förekomsten av subventionering och skada och skall redovisa de sakliga och rättsliga förhållanden som lett till att bevis accepterats eller avvisats. Sådana offentliggöranden eller särskilda rapporter skall, med vederbörlig hänsyn tagen till kravet att skydda konfidentiella uppgifter, särskilt innehålla följande

(i) namnen på leverantörerna, eller när detta är ogörligt, namnen på inblandade leverantörsländer,

(ii) en beskriving av varan som är tillräcklig för tulländamål,

(iii) omfattningen av den konstaterade subventionen och den grund på vilken förekomsten av subvention fastställts,

(iv) bedömningar av betydelse för fastställande av skada enligt artikel 15,

(v) de huvudsakliga skäl som föranlett beslutet.

22.5 Offentliggörande av avslutning eller suspendering av en undersökning i fall då positivt beslut fattats som innebär införande av en slutlig tull eller godtagande av ett åtagande, skall innehålla, eller på annat sätt i särskild rapport tillhandahålla, alla relevanta uppgifter avseende sakliga och rättsliga förhållanden och motiveringar som lett till att slutliga åtgärder införts eller till att ett åtagande godtagits, med vederbörlig hänsyn tagen till kravet på att skydda konfidentiella uppgifter. Offentliggörandet skall i synnerhet innehålla de uppgifter som nämns i punkt 4 liksom skälen till att argument eller påståenden gjorda av berörda medlemmar, exportörer och importörer godtagits eller avvisats.

22.6 Ett offentliggörande av upphörande eller suspendering av en undersökning till följd av att ett åtagande godtagits enligt artikel 18, skall innehålla eller i särskild rapport tillhandahålla det avsnitt av åtagandet som inte är konfidentiellt.

22.7 Bestämmelserna i denna artikel skall i tillämpliga delar gälla för påbörjande och slutförande av översyner enligt artikel 21 och för beslut om retroaktiva tullar enligt artikel 20.

Artikel 23

Rättslig överprövning

Varje medlem vars nationella lagstiftning innehåller bestämmelser om utjämningstulllåtgärder skall tillhandahålla skiljedomstol, rättslig eller administrativ domstol eller förfaranden bl.a. för skyndsam prövning av administrativa åtgärder rörande slutliga beslut och översyn av beslut enligt artikel 21. Sådana domstolar eller förfaranden skall vara självständiga i förhållande till de myndigheter som ansvarar för besluten eller översynerna i fråga och skall ge alla berörda parter som deltar i det administrativa förfarandet och som var och en direkt påverkas av de administrativa åtgärderna, rätt att kräva sådan prövning.

DEL VI

INSTITUTIONER

Artikel 24

Kommittén för subventioner och utjämningsåtgärder och underordnade organ

24.1 Härmed upprättas en kommitté för subventioner och utjämningsåtgärder, sammansatt av representanter för varje medlem. Kommittén skall utse sin egen ordförande och skall sammanträda minst två gånger årligen och i övrigt på begäran av medlem enligt vad som förutses i tillämpliga bestämmelser i detta avtal. Kommittén skall fullgöra de uppgifter som ålagts den enligt detta avtal eller av medlemmarna, och skall bereda medlemmarna tillfälle till samråd i frågor som rör avtalets tillämpning eller främjandet av dess syften. WTO-sekretariatet skall tjänstgöra som kommitténs sekretariat.

24.2 Kommittén kan upprätta underordnade organ när så är lämpligt.

24.3 Kommittén skall upprätta en permanent expertgrupp sammansatt av fem oberoende personer som är högt kvalificerade i frågor rörande subventioner och internationella handelsrelationer. Experterna skall utses av kommittén och en av dem skall årligen bytas ut. En panel får begära hjälp av PGE enligt artikel 4.5. Kommittén får även begära rådgivande yttrande angående förekomsten och arten av en subvention.

24.4 PGE får rådfrågas av varje medlem och ge rådgivande yttrande avseende arten av subventioner som planeras eller upprätthålls av medlemmen. Sådana rådgivande yttranden skall vara konfidentiella och får inte åberopas i förfaranden enligt artikel 7.

24.5 Vid fullgörandet av sina uppgifter kan kommittén och varje underordnat organ samråda med och inhämta uppgifter från sådana källor de finner lämpliga. Innan kommittén eller ett underordnat organ begär sådana uppgifter från en källa inom en medlems jurisdiktion, skall den underätta vederbörande medlem.

DEL VII

ANMÄLAN OCH ÖVERVAKNING

Artikel 25

Anmälan

25.1 Medlemmarna är överens om att, utan inskränkning av bestämmelserna i artikel XVI.1 i GATT 1994, senast 30 juni varje år inlämna anmälan om subventioner som är utformad i överensstämmelse med punkterna 2 6 nedan.

25.2 Varje medlem skall anmäla alla subventioner som avses i artikel 1.1 som är selektiva enligt artikel 2 och utgår eller upprätthålls av medlemmen inom dennes territorium.

25.3 Anmälan skall vara tillräckligt detaljerad för att ge andra medlemmar möjlighet att bedöma det anmälda subventionsprogrammets handelseffekter och dess funktionssätt. I detta sammanhang och utan att inskränka på innehållet och formen av frågeformuläret om subventioner (53), skall medlemmarna tillse att deras anmälningar innehåller följande uppgifter

(i) subventionsformen (dvs. bidrag, lån, skatteeftergift, etc.),

(ii) subventionsbeloppet räknat per enhet, eller när detta ej är möjligt, det totala beloppet eller det totala budgeterade beloppet för subventionen per år (om möjligt med uppgift om medelvärdet för subventionsbeloppet räknat per enhet under föregående år),

(iii) subventionens syfte och ändamål,

(iv) subventionens varaktighet och/eller andra tidsgränser som är förknippade med den,

(v) statistiska data som gör det möjligt att bedöma subventionens handelseffekter.

25.4 Om vissa av uppgifterna i punkt 3 inte har tagits upp i anmälan skall skälen till detta anges i själva anmälan.

25.5 Om subventioner beviljas för vissa varor eller för vissa sektorer, skall berörda anmälningar vara uppställda varu- eller sektorsvis.

25.6 Medlemmar som anser att de inom sina territorier inte har sådana åtgärder ikraft som skall anmälas enligt artikel XVI.1 i GATT 1994 och detta avtal, skall skriftligen informera sekretariatet om detta.

25.7 Medlemmarna erkänner att en anmälan om subventioner inte föregriper vare sig subventionernas rättsliga status enligt GATT 1994 eller enligt detta avtal, eventuella effekter enligt detta avtal, eller arten av åtgärden i sig.

25.8 Varje medlem får när som helst skriftligen begära uppgifter från annan medlem om arten och omfattningen av subventioner som denne beviljar eller upprätthåller (inklusive subventioner enligt del IV) eller en förklaring till skälen varför en särskild åtgärd inte anses medföra anmälningsplikt.

25.9 Medlem som mottagit en sådan begäran skall så snart som möjligt och på ett uttömmande sätt lämna sådana uppgifter och vara beredd att på begäran lämna ytterligare uppgifter till den medlem som begärt de första uppgifterna. Uppgifterna skall vara tillräckligt detaljerade för att ge den andra medlemmen möjlighet att bedöma om subventionen överensstämmer med villkoren i detta avtal. Medlem som anser att sådana uppgifter inte har lämnats kan ta upp detta med kommittén.

25.10 En medlem som anser att en annan medlems åtgärd med samma verkningar som en subvention, inte har anmälts i enlighet med artikel XVI.1 i GATT 1994 och denna artikel, får påtala detta för den andra medlemmen. Anmäls inte den påstådda subventionen omedelbart därefter, får medlemmen själv underrätta kommittén om denna.

25.11 Medlemmar skall utan dröjsmål till kommittén rapportera samtliga preliminära eller slutliga utjämningstullåtgärder. Sådana rapporter skall finnas tillgängliga hos sekretariatet för att andra medlemmar skall kunna ta del av dem. Medlemmarna skall även halvårsvis lämna rapporter om varje utjämningstullåtgärd som vidtagits under föregående sexmånadersperiod. De halvårsvisa rapporterna skall tillhandahållas på överenkommet standardformulär.

25.12 Varje medlem skall underrätta kommittén om (a) vilken av dess myndigheter som har rätt att påbörja och genomföra en undersökning enligt artikel 11 och (b) inhemska förfaranden som används för påbörjande och genomförande av sådana undersökningar.

Artikel 26

Övervakning

26.1 Kommittén skall vid särskilda möten vart tredje år granska nya och fullständiga anmälningar enligt artikel XVI.1 i GATT 1994 och artikel 25.1 i detta avtal. Uppdateringar av anmälningarna under mellanliggande år skall granskas vid varje ordinarie kommittémöte.

26.2 Kommittén skall granska rapporter som inlämnats enligt artikel 25.11 vid varje ordinarie möte.

DEL VIII

U-LANDSMEDLEMMAR

Artikel 27

Särskild och differentierad behandling av u-landsmedlemmar

27.1 Medlemmarna erkänner att subventioner kan spela en viktig roll för u-landsmedlemmars ekonomiska utvecklingsprogram.

27.2 Förbudet enligt artikel 3.1(a) skall inte gälla för

(a) sådana u-landsmedlemmar som avses i bilaga VII,

(b) andra u-landsmedlemmar, under en period av åtta år räknat från den dag WTO-avtalet träder i kraft och under förutsättning att bestämmelserna i punkt 4 iakttas.

27.3 Förbudet i artikel 3.1(b) gäller inte för u-landsmedlem under en period av fem år och inte heller för minst utvecklat medlemsland under en tid av åtta år, räknat från den dag WTO-avtalet träder ikraft.

27.4 Varje u-landsmedlem som avses i punkt 2(b) skall, helst successivt, avveckla sina exportsubventioner inom en tidsperiod av åtta år. En u-landsmedlem skall emellertid inte öka sina exportsubventioner och skall avveckla dem under en kortare period än den som anges i denna punkt, om exportsubventionerna (54) är oförenliga med medlemmens utvecklingsbehov. Om en u-landsmedlem anser det nödvändigt att tillämpa sådana subventioner längre än 8 år, skall den senast ett år innan åttaårsperioden löper ut inleda samråd med kommittén som, efter en granskning av medlemmens alla relevanta ekonomiska, finansiella och utvecklingsmässiga behov, skall avgöra om en förlängning av perioden är motiverad. Om kommittén beslutar att en förlängning är motiverad, skall u-landsmedlemmen hålla årliga samråd med kommittén för att pröva om det är nödvändigt att upprätthålla subventionerna. Om kommittén inte beviljar en förlängning, skall u-landsmedlemmen avveckla återstående exportsubventioner inom två år räknat från slutet av den senast godkända tidsperioden.

27.5 En u-landsmedlem som har uppnått internationell konkurrenskraft för en viss exportvara skall avveckla sina exportsubventioner för sådan vara eller sådana varor inom en två-årsperiod. En u-landsmedlem som avses i bilaga VI som har uppnått internationell konkurrenskraft för en eller flera exportvaror, skall emellertid successivt avveckla exportsubventioner för sådana varor under en åttaårsperiod.

27.6 Internationell konkurrenskraft för en vara skall anses föreligga om en u-landmedlems export av denna vara under två kalenderår i rad motsvarat minst 3,25 procent av världshandeln med varan i fråga. Internationell konkurrenskraft skall avgöras på grundval av antingen (a) en anmälan av den u-landsmedlem som har uppnått internationell konkurrenskraft, eller (b) en beräkning utförd av sekretariatet på begäran av en medlem. Vid tillämpningen av denna punkt, skall en vara definieras på fyrställig nivå enligt det harmoniserade systemet (HS). Kommittén skall granska funktionen av denna bestämmelse fem år från den dag då WTO-avtalet träder ikraft.

27.7 Bestämmelserna i artikel 4 skall inte gälla för u-landsmedlemmar i fråga om exportsubventioner som är förenliga med bestämmelserna i punkterna 2.5. De bestämmelser som ska gälla i sådana fall anges i punkt 7.

27.8 Det skall inte föreligga någon presumtion i den mening som avses i artikel 6.1 att en subvention som ges av en u-landsmedlem kan orsaka allvarlig skada enligt detta avtal. Sådan allvarlig skada, i förekommande fall enligt villkoren i punkt 9, skall styrkas genom faktiska bevis i enlighet med bestämmelserna i artikel 6.3 8.

27.9 Åtgärder enligt punkt 7 får inte vidtas eller godkännas mot andra angripbara subventioner än dem som avses i artikel 6.1, som beviljas eller upprätthålls av en u-landsmedlem, om det inte konstateras att tullmedgivanden eller andra skyldigheter enligt GATT 1994 upphävs eller minskas till följd av att subventionen hindrar eller ersätter import av vara av samma slag från annan medlem till den subventionerande u-landsmedlemmens marknad eller skadar den inhemska industrin på den importerande medlemmens marknad.

27.10 En utjämningstullundersökning mot en vara som har sitt ursprung i en u-landsmedlem skall avslutas så snart som berörda myndigheter fastställer att

(a) det sammanlagda utbetalda subventionsbeloppet för varan i fråga inte överstiger 2 procent av varans värde beräknat per enhet, eller

(b) omfattningen av den subventionerade importen motsvarar mindre än 4 procent av den totala importen av vara av samma slag till importlandet, såvida inte importen från u-landsmedlemmar, vars enskilda andelar av den totala importen understiger 4 procent, sammanlagt överstiger 9 procent av den totala importen av vara av samma slag i importlandet.

27.11 För u-landsmedlemmar som omfattas av punkt 2 (b) och som har avvecklat sina exportsubventioner före utgången av åttaårsperioden från den dag WTO-avtalet träder i kraft, och för u-landsmedlemmar enligt bilaga VII, skall siffran i punkt 10 (a) vara 3 procent istället för 2. Denna bestämmelse skall gälla från den dag då avvecklingen av exportsubventionerna anmäls till kommittén och under den tid exportsubventioner inte ges av den u-landsmedlem som gjort anmälan. Denna bestämmelse skall upphöra att gälla åtta år räknat från den dag WTO-avtalet träder ikraft.

27.12 Bestämmelserna i punkt 10 och 11 skall reglera alla beslut om miniminivåer för subventioner enligt artikel 15.3.

27.13 Bestämmelserna i del III skall inte gälla i fråga om direkt efterskänkande av skulder, subventioner för att täcka sociala kostnader, oavsett på vilket sätt det sker, eller efterskänkande av statliga skatter eller utgifter och andra skuldöverföringar när sådana subventioner ges inom och är direkt kopplade till en u-landsmedlems privatiseringsprogram, under förutsättning att såväl programmen som subventionerna i fråga ses under en begränsad tid och anmäls till kommittén, och att detta program leder till slutgiltig privatisering av företaget i fråga.

27.14 Kommittén skall på begäran av en berörd medlem, granska enskilda exportsubventionsåtgärder som tillämpas av u-landsmedlem i syfte att undersöka om de står i överensstämmelse med medlemlandets utvecklingsbehov.

27.15 Kommittén skall på begäran av en berörd u-landsmedlem, granska enskilda utjämningsåtgärder för att undersöka om de är förenliga med bestämmelserna i punkt 10 och 11 såsom de är tillämpliga på u-landsmedlemmen ifråga.

DEL IX

ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

Artikel 28

Befintliga subventionsprogram

28.1 Subventionsprogram som upprättats inom en medlems territorium före den dag då denna medlem undertecknat WTO-avtalet och som är oförenliga med bestämmelserna i detta avtal skall

(a) anmälas till kommittén senast 90 dagar efter den dag WTO-avtalet träder i kraft för denna medlem, och

(b) anpassas till bestämmelserna i detta avtal inom tre år från den dag WTO-avtalet träder i kraft för medlemmen i fråga och skall dessförinnan inte vara underkastade bestämmelserna i del II.

28.2 Ingen medlem skall vidga omfattningen av ett sådant program eller förnya det då det löper ut.

Artikel 29

Övergång till marknadsekonomi

29.1 Medlemmar som är på väg att gå över från centralstyrd planekonomi till marknadsekonomi med fri företagsamhet, får införa program och vidta stödåtgärder som är nödvändiga för denna omvandling.

29.2 För sådana medlemmar skall subventionsprogram som omfattas av artikel 3 och som anmälts enligt punkt 3, avvecklas eller göras förenliga med artikel 3 inom en sjuårsperiod från den dag då WTO-avtalet träder i kraft. I sådana fall gäller ej artikel 4. Därutöver gäller under samma period att

(a) subventionsprogram som omfattas av artikel 6.1 (d) är inte angripbara enligt artikel 7,

(b) bestämmelserna i artikel 27.9 skall tillämpas i fråga om övriga angripbara subventioner.

29.3 Subventionsprogram som omfattas av artikel 3 skall anmälas till kommittén vid tidigast möjliga tidpunkt efter den dag WTO-avtalet träder i kraft. Ytterligare anmälningar av sådana subventioner kan göras upp till två år efter den dag WTO-avtalet träder i kraft.

29.4 I undantagsfall kan medlem som avses i punkt 1 få tillstånd av kommittén att avvika från sina anmälda program, åtgärder och tidsramar, om sådana avvikelser anses nödvändiga för omvandlingsprocessen.

DEL X

TVISTLÖSNING

Artikel 30

Bestämmelserna i artikel XXII och XXIII i GATT 1994 såsom de vidareutvecklats och tillämpas i Överenskommelsen om tvistlösning, skall gälla för samråd och tvistlösning inom ramen för detta avtal om inte annat föreskrivits.

DEL XI

SLUTBESTÄMMELSER"

Artikel 31

Provisorisk tillämpning

Bestämmelserna i artikel 6.1 samt i artiklarna 8 och 9 skall gälla under en tidsperiod av fem år från den dag då WTO-avtalet träder i kraft. Senast 180 dagar före utgången av denna period skall kommittén granska funktionen av dessa bestämmelser för att avgöra om de skall förlängas under ytterligare en period, antingen i gällande utformning eller i förändrat skick.

Artikel 32

Andra slutbestämmelser

32.1 Ingen särskild åtgärd får vidtas mot annan medlems subvention utom i överensstämmelse med bestämmelserna i GATT 1994 såsom de tolkas i detta avtal (55).

32.2 Förbehåll får inte göras i någon av bestämmelserna i detta avtal utan de andra medlemmarnas medgivande.

32.3 Med beaktande av punkt 4, skall bestämmelserna i detta avtal gälla för undersökningar och översyner av redan vidtagna åtgärder som påbörjats med stöd av ansökningar som gjorts på eller efter den dag då WTO-avtalet träder ikraft för en medlem.

32.4 Vid tillämpning av artikel 21.3, skall gällande utjämningsåtgärder anses ha vidtagits senast den dag då WTO-avtalet träder i kraft för en medlem, förutom i de fall medlemmens inhemska lagstiftning som var i kraft vid denna tidpunkt redan innehöll bestämmelser av det slag som avses i punkten i fråga.

32.5 Varje medlem skall vidta alla nödvändiga åtgärder av allmänt eller särskilt slag för att senast den dag WTO-avtalet vunnit laga kraft för medlemmen säkerställa att dess lagar, författningar och administrativa förfaranden överensstämmer med bestämmelserna i detta avtal såsom dessa är tillämpliga för medlemmen i fråga.

32.6 Varje medlem skall underrätta kommittén om ändringar i dess lagar och andra författningar som har beröring med detta avtal samt om ändringar i tillämpningen av dessa lagar och andra författningar.

32.7 Kommittén skall årligen granska detta avtals tillämpning och funktion med beaktande av dess syften. Kommittén skall årligen underrätta Varuhandelsrådet om utvecklingen under den tid som granskningen avser.

32.8 Bilagorna till detta avtal utgör en integrerad del av avtalet.

BILAGA I

ILLUSTRATIV FÖRTECKNING ÖVER EXPORTSUBVENTIONER

(a) Direkta statliga subventioner till ett företag eller en industri, som bestäms av företagets eller industrins exportresultat.

(b) System, varigenom exportör får förfoga över del av intjänad valuta, eller liknande förfarande som innebär en premiering av export.

(c) Interna transport- och fraktavgifter för exportleveranser, som tillhandahålls eller beordras av regeringar på fördelaktigare villkor än dem som gäller för inhemska leveranser.

(d) Regeringars eller dess myndigheters tillhandahållande, direkt eller indirekt genom statligt styrda program, av importerade eller inhemska varor eller tjänster för användning vid tillverkning av exportvaror på mer fördelaktiga villkor än de som gäller vid tillhandahållande av varor av samma slag eller direkt konkurrerande varor eller tjänster för användning vid tillverkning av varor för inhemsk konsumtion, om (då det är fråga om varor) villkoren är fördelaktigare än de som deras exportörer kan erhålla på affärsmässiga villkor (56) på världsmarknaden.

(e) Hel eller delvis och till export direkt knuten befrielse från, avskrivning av eller anstånd med direkta skatter (57) eller sociala avgifter som betalats eller skall betalas av industri- eller handelsföretag (58).

(f) Medgivande av särskilda avdrag direkt knutna till export eller exportresultat överstigande den som beviljas för tillverkning för inhemsk konsumtion, vid beräkning av det basbelopp som skall belastas med direkta skatter.

(g) Befrielse från eller avskrivning av indirekta skatter på tillverkning och distribution av exportvaror utöver de skatter som utgår i fråga om tillverkning och distribution av exportvaror utöver de skatter som utgår i fråga om tillverkning och distribution av varor av samma slag, när dessa säljs för inhemsk konsumtion.

(h) Befrielse från, avskrivning av eller anstånd med ackumulerade indirekta skatter, som utgått i tidigare led på varor eller tjänster som används vid tillverkning av exportvaror, utöver befrielse, avskrivning eller anstånd, som medges i fråga om samma slag av ackumulerade indirekta skatter som utgått i tidigare led på varor eller tjänster som används vid tillverkning av varor av samma slag när dessa säljs för inhemsk konsumtion, dock förutsatt att befrielse, avskrivning eller anstånd kan medges i fråga om ackumulerade indirekta skatter som utgått i tidigare led även om befrielse, avskrivning eller anstånd inte medges när det är fråga om varor av samma slag när dessa säljs för inhemsk konsumtion, om de ackumulerade indirekta skatterna tas ut på insatsvaror som förbrukas i tillverkningen av exportvaran (varvid hänsyn tas till normalt bortfall) (59). Denna punkt skall tolkas i enlighet med riktlinjerna om förbrukning av insatsvaror i tillverkningsprocessen i bilaga II.

(i) Avskrivning eller restitution av importavgifter utöver dem som tas ut på importerade insatsvaror som har förbrukats vid tillverkningen av exportvaran (varvid hänsyn tas till normalt bortfall); förutsatt dock att ett företag i särskilda fall får använda en kvantitet insatsvaror från hemmamarknaden som motsvarar och har samma kvalitet och egenskaper som importvarorna som ersättning för dessa i syfte att dra fördel av denna bestämmelse, om både importen och motsvarande exporttransaktion sker inom en rimlig tidsperiod, som inte får överstiga två år. Denna punkt skall tolkas i enlighet med riktlinjerna om förbrukning av insatsvaror i tillverkningsprocessen i bilaga II och riktlinjerna för att avgöra om restitutionssystem som tillåter substitution utgör exportsubventioner i bilaga III.

(j) Regeringars (eller särskilda, av regeringar kontrollerade institutioners) tillhandahållande av exportkreditgarantisystem eller exportkreditförsäkringssystem, av system för försäkring eller garanti mot ökade kostnader för exportvaror eller system för försäkring mot kursrisk, till premier som är otillräckliga för att täcka systemens långsiktliga kostnader och förluster.

(k) Regeringars (eller särskilda, av regeringar kontrollerade och/eller under dess överinseende verksamma institutioners) beviljande av exportkrediter till lägre räntor än dem som de faktiskt måste betala för medel som används för detta ändamål (eller skulle tvingas betala för lån på internationella kapitalmarknader av motsvarande medel med samma förfallotid och i samma valuta som exportkrediten), eller deras betalning av samtliga eller en del av de kostnader som exportörer eller finansiella institutioner ådragit sig för att erhålla krediter, i den mån dessa används för att säkerställa ekonomiskt fördelaktiga exportkreditvillkor.

En förutsättning är emellertid att om en medlem är part i en internationell överenskommelse om officiella exportkrediter, i vilken minst tolv av detta avtals ursprungliga medlemmar per den 1 januari 1979 deltar (eller en efterföljande överenskommelse som dessa ursprungliga medlemmar godkänt), eller om en medlem i praktiken tillämpar ifrågavarande överenskommelses räntebestämmelser, skall en exportkreditåtgärd som överensstämmer med dessa bestämmelser inte betraktas som en genom detta avtal förbjuden exportsubvention.

(l) Varje annan offentlig utgift som utgör en exportsubvention enligt artikel XVI i GATT 1994.

BILAGA II

RIKTLINJER FÖR FÖRBRUKNING AV INSATSVAROR I TILLVERKNINGSPROCESSEN (60)

I

1. Rabattsystem för indirekta skatter kan medge befrielse från, avskrivning av eller anstånd med ackumulerade indirekta skatter som tagits ut i tidigare led på insatsvaror som förbrukats i tillverkningen av exportvaran (varvid hänsyn tas till normalt bortfall). Likaså kan restitutionssystem medge avskrivning eller restitution av importavgifter som tagits ut på insatsvaror som förbrukats i tillverkningen av exportvaran (varvid hänsyn tas till normalt bortfall).

2. Den illustrativa förteckningen över exportsubventioner i bilaga I i detta avtal hänvisar till "insatsvaror som förbrukats i tillverkningen av exportvaran" i punkterna (h) och (i). I enlighet med punkt (h) kan rabattsystem för indirekta skatter utgöra en exportsubvention om de leder till avskrivning av eller anstånd med ackumulerade indirekta skatter som tagits ut i tidigare led och som är högre än det belopp som betalats i sådana skatter på insatsvaror som förbrukats i tillverkningen av exportvaran. I enlighet med punkt (i) kan restitutionssystem utgöra en exportsubvention om de leder till avskrivning eller restitution av importavgifter som tagits ut i tidigare led och som är högre än det belopp, som betalats i sådana skatter på insatsvaror som förbrukats i tillverkningen av exportvaran. Båda punkter föreskriver att hänsyn skall tas till normalt bortfall när det gäller bedömning av förbrukning av insatsvaror i tillverkningen av exportvaran. Punkt (i) medger även ersättning, när så är befogat.

II

Vid granskning av om insatsvaror förbrukats i tillverkningen av exportvaran, som ett led i en utjämningstullundersökning enligt detta avtal, skall undersökande myndigheter agera med ledning av följande principer:

1. Om det hävdas att ett rabattsystem för indirekta skatter eller ett restitutionssystem medför en subvention genom alltför stor rabatt eller restitution av indirekta skatter eller importavgifter på insatsvaror som förbrukats i tillverkningen av exportvaran, skall de undersökande myndigheterna först fastställa om den exporterade medlemmens regering har infört och tillämpar ett system eller förfarande för att kunna avgöra vilka insatsvaror som förbrukas i tillverkningen av exportvaran och deras ekonomiska värde. När det konstaterats att ett sådant system eller förfarande tillämpas, skall de undersökande myndigheterna granska om systemet eller förfarandet är rimligt, är ändamålsenligt och förenligt med affärspraxis i exportlandet. De undersökande myndigheterna får, om nödvändigt företa vissa praktiska kontroller i enlighet med artikel 12.6 för att kontrollera riktigheten i uppgifterna eller för att förvissa sig om att systemet eller förfarandet tillämpas effektivt.

2. När ett sådant system eller förfarande saknas, eller när det är oskäligt, eller när ett skäligt system finns men inte tillämpas eller inte tillämpas effektivt, kan den exporterande medlemmen ha behov av ytterligare granskning grundad på insatsvaror som faktiskt förbrukats, i syfte att fastställa om alltför stort belopp har utbetalats. Om de undersökande myndigheterna anser det nödvändigt, skall en ytterligare granskning genomföras i enlighet med punkt 1.

3. De undersökande myndigheterna skall betrakta insatsvaror som fysiskt införlivade om sådana insatsvaror används i tillverkningsprocessen och fysiskt ingår i exportvaran. Medlemmarna konstaterar att en insatsvara inte måste ingå i den slutliga varan i samma form som när den insattes i tillverkningsprocessen.

4. När mängden av en särskild insatsvara som förbrukas i tillverkningen av exportvaran skall fastställas, skall hänsyn tas till "normalt bortfall" och sådant bortfall skall anses som förbrukat vid tillverkningen av exportvaran. Med begreppet "bortfall" avses den del av en viss insatsvara som inte har en fristående funktion i tillverkningprocessen, som inte förbrukats vid tillverkningen av exportvaran (t.ex på grund av ineffektivitet) och som inte återvinns, används eller säljs vidare av samma tillverkare.

5. De undersökande myndigheternas fastställande om huruvida påstått bortfall är "normalt" skall ta hänsyn till tillverknings-processen, industrins i exportlandet genomsnittliga erfarenhet och andra tekniska faktorer som kan ha betydelse. De undersökande myndigheterna skall ta särskild hänsyn till om den exporterande medlemmen har gjort en rimlig beräkning av värdet på bortfallet, när detta värde skall räknas med för skatte- eller tullrabatten eller avskrivningen.

BILAGA III

RIKTLINJER FÖR ATT AVGÖRA OM RESTITUTIONSSYSTEM SOM TILLÅTER SUBSTITUTION UTGÖR EXPORTSUBVENTIONER

I

Restitutionssystem kan medge återbetalning (och avskrivning) av importavgifter på insatsvaror som förbrukas i tillverkningsprocessen för en annan vara och där export av den senare varan innehåller inhemska insatsvaror av samma kvalitet och egenskaper som de ersatta importerade insatsvarorna. Enligt punkt (i) i den illustrativa förteckningen över exportsubventioner i bilaga I, kan restitutionssystem som tillåter substitution utgöra en exportsubvention om de leder till alltför stor restitution av de importavgifter som ursprungligen tagits ut på de importerade insatsvarorna för vilka restitution begärs.

II

Vid granskning av restitutionssystem inom ramen för en utjämningstullundersökning enligt detta avtal, skall undersökande myndigheter agera med ledning av följande principer.

1. Punkt (i) i den illustrativa förteckningen över exportsubventioner föreskriver att insatsvaror från hemmamarknaden får ersätta importerade insatsvaror i tillverkningen av en vara om sådana insatsvaror är jämbördiga i kvantitet och har samma kvalitet och egenskaper som de importerade insatsvarorna som de ersätter. Det är viktigt att system eller förfaranden för kontroll finns att tillgå för att den exporterande medlemmens regering skall ha möjlighet att säkerställa och visa att kvantiteten av insatsvaror för vilken avskrivning begärs inte överstiger kvantiteten av exporterade varor av liknade slag, oavsett i vilken form varorna exporteras, och att värdet av återbetalda importavgifter inte överstiger de ursprungliga importavgifterna för berörda importerade insatsvaror.

2. Om ett restitutionssystem av detta slag hävdas medföra en subvention skall de undersökande myndigheterna först avgöra om den exporterande medlemmens regering infört och tillämpar ett kontrollsystem eller -förfarande. Om så konstateras vara fallet, skall den undersökande myndigheten granska kontrollförfarandet för att bedöma om detta är rimligt, är ändamålsenligt och förenligt med allmänt vedertagen affärspraxis i exportlandet. Om det visar sig att förfarandena uppfyller dessa kriterier och tillämpas effektivt skall ingen subvention anses föreligga. De undersökande myndigheterna får, vid behov i enlighet med artikel 12.6 göra vissa praktiska kontroller i syfte att fastställa att uppgifterna är korrekta eller för att förvissa sig om att systemet eller förfarandet tillämpas effektivt.

3. Om sådana kontrollförfaranden saknas, eller om de är oskäliga, eller när sådana förfaranden finns och anses skäliga men inte tillämpas eller inte tillämpas effektivt, kan en subvention anses föreligga. I sådana fall bör den exporterande medlemmen göra en ytterligare granskning av berörda transaktioner i syfte att fastställa om ett alltför stort belopp har utbetalats. Om de undersökande myndigheterna anser det nödvändigt, skall ytterligare granskning företas i enlighet med punkt 2.

4. Förekomsten av bestämmelser om restitutionssystem som innebär att exportörer kan begära restitution för en särskilt utvald importsändning skall inte i sig anses medföra en subvention.

5. En alltför stor restitution av importavgifter enligt punkt (i) skall anses föreligga när staten, genom sina restitutionssystem, betalat ränta på restituerade belopp, omfattning av ränta som betalats eller skall betalas.

BILAGA IV

BERÄKNING AV DEN SAMMANLAGDA VÄRDEMÄSSIGA SUBVENTIONERINGEN (ARTIKEL 6.1(A)) (61)

1. Beräkningar av subventionsmarginal enligt artikel 6.1(a), skall göras på grundval av kostnaderna för den regering som beviljat subventionen.

2. Vid bedömningen om den sammanlagda subventioneringen överstiger 5 procent och med undantag för vad som föreskrivs i punkterna 3 5, skall varans värde vara lika med det totala värdet av det subventionerade företagets (62) försäljningar under den 12-månadersperiod för vilken uppgifter finns tillgängliga, som föregått utbetalningen av subventionen (63).

3. När en subvention är knuten till tillverkningen eller försäljningen av en viss vara, skall värdet av varan vara lika med det sammanlagda värdet av det subventionerade företagets försäljningar under den senaste 12-månadersperiod, för vilken uppgifter finns tillgängliga, som föregått utbetalningen av subventionen.

4. När det subventionerade företaget befinner sig i ett uppbyggnadsskede, skall allvarlig skada anses föreligga när den sammanlagda subventionsnivån överstiger 15 procent av värdet av den sammanlagda investeringen. Vid tillämpningen av denna punkt skall uppbyggnadsskedet begränsas till det första tillverkningsåret (64).

5. När det subventionerade företaget är lokaliserat i ett land med inflationsekonomi, skall varans värde beräknas med utgångspunkt i det subventionerade företagets sammanlagda försäljning (eller försäljning av den berörda varan om subventionen är bunden) under närmast föregående kalenderår, indexreglerat med inflationsnivån under de 12 månader som föregick den månad då subventionen utbetalas.

6. När den sammanlagda subventionsnivån för ett visst år skall fastställas, skall subventionen enligt olika subventionsprogram och från olika myndigheter inom en medlems territorium slås samman.

7. Subventioner som utbetalas innan WTO-avtalet träder i kraft och som har avsatts för framtida tillverkning, skall tas med i beräkningen av den sammanlagda subventionsnivån.

8. Subventioner som är icke-angripbara enligt bestämmelserna i detta avtal, skall inte tas med i beräkningen av subventionsbeloppet vid tillämpning av artikel 6.1(a).

BILAGA V

FÖRFARANDEN FÖR INSAMLING AV UPPGIFTER RÖRANDE ALLVARLIG SKADA

1. Medlemmarna skall samarbeta vid insamling av bevis som skall granskas av en panel enligt artikel 7.4 6. Parterna i tvister och berörda tredje parter skall, så snart artikel 7.4 åberopats, informera DSB om vilket organ som ansvarar för tillämpningen av dessa bestämmelser inom deras territorier och om vilka förfaranden som skall användas för att en begäran om uppgifter skall tillgodoses.

2. I fall som hänskjutits till DSB enligt artikel 7.4, skall DSB på begäran inleda förfarandet med att inhämta sådana uppgifter från det subventionerande medlemslandets regering som är nödvändiga för att fastställa förekomsten av subventioneringen och dess omfattning, värdet av företagets sammanlagda försäljning, samt nödvändiga uppgifter för att analysera de negativa effekterna av den subventionerade varan (65). Detta förfarande får, i tillämpliga fall innefatta begäran till det subventionerande och klagande medlemslandets respektive regering att samla in uppgifter samt att genom anmälningsförfaranden i del VII (66) förtydliga och utveckla information som är tillgänglig för de tvistande parterna.

3. I fall då effekter uppstår på tredjelandsmarknad får en part i tvisten inhämta uppgifter som är nödvändiga för att analysera de negativa effekterna och som annars är svårtillgängliga för den klagande eller subventionerande medlemmen, bl a genom frågor till regeringen i det tredje landet. Sådan begäran om information skall hanteras så att tredjelandsmedlem inte åläggs orimliga krav. En sådan medlem skall framförallt inte avkrävas en marknads- eller prisanalys speciellt för detta ändamål. Uppgifter som skall lämnas är de som redan är tillgängliga eller lätt kan inhämtas av denne medlem (t.ex. senaste statistik som sammanställts av behöriga statistikförande organ men som ännu inte offentliggjorts, tullstatistik avseende import och deklarerade tullvärden för varan i fråga, osv.). Om emellertid en av parterna i tvisten på egen bekostnad genomför en detaljerad marknadsanalys, skall arbetet för det företag eller den person som utför analysen underlättas av tredjelandsmedlemmens myndigheter som skall ge personen eller företaget i fråga tillgång till alla uppgifter som regeringen normalt inte klassar som konfidentiella.

4. DSB skall utse en representant med ansvar för att underlätta informationsinsamlingen. Den enda uppgiften för denna representant skall vara att säkerställa att insamlingen av de uppgifter som är nödvändiga för att underlätta en snabb multilateral prövning av tvisten sker skyndsamt. Representanten får särskilt föreslå metoder för att på effektivaste sätt få fram nödvändiga uppgifter samt uppmuntra parterna till att samarbeta.

5. Informationsinsamlingen enligt punkterna 2-4 skall slutföras inom 60 dagar från den dag då ärendet hänskjutits till DSB enligt artikel 7.4. De uppgifter som härvid erhållits skall överlämnas till den av DSB i enlighet med bestämmelserna i del X upprättade panelen. Uppgifterna skall bl.a. omfatta information rörande subventionsbeloppet i fråga (och i tillämpliga fall, värdet av de subventionerade företagens sammanlagda försäljning), priser för subventionerade varor, priser för icke-subventionerade varor, priser tillämpade av andra leverantörer på marknaden, förändringar av utbudet av den subventionerade varan på marknaden i fråga och förändringar av marknadsandelar. De skall även innehålla motbevis samt sådana kompletterande uppgifter som panelen anser nödvändiga för att dra sina slutsatser.

6. Om det subventionerande medlemslandet och/eller tredjelandsmedlemmen inte samarbetar i informationsinsamlingen, får den klagande medlemmen lägga fram sitt klagomål om allvarlig skada på grundval av tillgängliga uppgifter, kompletterade med fakta och omständigheter rörande bristen på samarbete från det subventionerande medlemslandet eller tredjelandsmedlemmens sida. När uppgifter inte är tillgängliga på grund av att det subventionerande medlemslandet eller tredjelandsmedlemmen inte samarbetat, får panelen fullfölja informationsinsamlingen i nödvändig utsträckning och grunda sitt beslut på uppgifter som är tillgängliga på annat sätt.

7. När panelen fattar beslut skall den dra negativa slutsatser av att en part som berörs av informationsinsamlingen inte samarbetar.

8. När panelen skall avgöra om beslutet skall grundas på bästa tillgängliga uppgifter eller om negativa slutsatser skall dras, skall den beakta synpunkter från den representant som utsetts av DSB enligt punkt 4 huruvida begäran om uppgifter varit rimlig och beträffande parternas ansträngningar för att lämna begärda uppgifter på ett samarbetsvilligt och snabbt sätt.

9. Ingen del av förfarandet för insamling av uppgifter skall begränsa panelens möjligheter att begära sådana ytterligare uppgifter som den anser nödvändiga för att nå en korrekt lösning av tvisten och vilka inte inhämtats eller framkommit under informationsinsamlingen. Som regel skall panelen emellertid inte begära sådana ytterligare uppgifter om uppgifterna skulle stödja en av parterna och i fall då avsaknaden av dessa uppgifter beror på att denna part utan skälig anledning vägrat samarbeta i informationsins