23. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen efterlyser en förstärkning av institutionell
uppbyggnad och åtgärder för kapacitetsuppbyggnad i syfte att förbättra vattenförvaltningen ochbekämpa korruption genom lagstiftnings- och policyreformer, utveckling av mänskliga resurser, fort-bildning och upprättande av nätverk.
24. Den gemensamma parlamentariska AVS– EG-församlingen uppmanar de AVS-länder som delar samma
vattenområde att förbättra samordningspolitiken och strategierna för intervention och förvaltning avvattenresurserna, särskilt genom att skapa eller utveckla kapaciteten inom regionala organ som ansvararför vattenpolitiken, i syfte att lösa konflikter om vattenanvändningen och därmed främja en kultur därman delar på de gemensamma resurserna och förvaltar dem på ett ansvarsfullt sätt. Församlingen
uppmanar EU-ländernas regeringar och det internationella samfundet att stödja AVS-länderna i deras
ansträngningar.
25. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen efterlyser en omfattande dialog mellan olika
vattenanvändare på lokal, nationell och gränsöverskridande nivå, i syfte att utveckla en effektiv sektor-
sövergripande planering, garantera lämplig förvaltning av reservoarerna, utveckla en databas om bilate-
rala vattenprojekt, främja långsiktigt institutionellt samarbete mellan institutioner för högre utbildning,utbyta lokal kunskap samt bevara ekosystemen.
26. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända
denna resolution till AVS–EU:s ministerråd, kommissionen, FN:s generalsekreterare, Afrikanska unionen
och till samtliga organisationer som ansvarar för vattenförvaltning.
RESOLUTION (1)
om en översyn av förhandlingarna om avtal om ekonomiskt partnerskap (EPA)
Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen utfärdar denna resolution,
— med beaktande av sammanträdet i Bridgetown (Barbados) den 20-23 november 2006,
— med beaktande av artikel 17.2 i arbetsordningen,
— med beaktande av sin resolution av den 21 mars 2002 som antogs i Kapstaden (Sydafrika) (2),
— med beaktande av artikel 37.1 i Cotonouavtalet, i vilket det anges att förhandlingarna om avtal om
ekonomiskt partnerskap skall föras ”under den förberedande perioden, som skall löpa ut senast
den 31 december 2007”,
— med beaktande av den deklaration som handelsministrarna i medlemsstaterna i Afrikanska unionen
antog i Nairobi (Kenya) den 14 april 2006,
— med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 23 mars 2006 om utvecklingspåverkan av
avtalen om ekonomiskt partnerskap (3),
— med beaktande av Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT), särskilt artikel XXIV,
— med beaktande av de beslut, resolutioner och deklarationer som antogs av AVS-EG-ministerrådet vid
dess 83:e sammanträde som hölls i Port Moresby den 28-31 maj 2006, särskilt beslut nr 2 om ekono-miska partnerskapsavtal, och av följande skäl:
A. Det är nödvändigt att göra en kritisk utvärdering av förhandlingarna om avtalen om ekonomiskt part-
nerskap.
B. I de flesta regionerna har förhandlingarna om avtalen om ekonomiskt partnerskap i stort sett kört fast
när det gäller de olika åsikterna om vad som avses med den ”utvecklingsdimension” som bör vara
central i förhandlingarna om avtalen om ekonomiskt partnerskap.
C. EU har ännu inte vidtagit några bestämda och specifika åtgärder för att finansiera utvecklingsdimen-
sionen.30.12.2006 C 330/36 Europeiska unionens officiella tidning SV
(1) Antogs av den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen den 23 november 2006 i Bridgetown (Barbados).
(2) EUT C 231, 27.9.2002, s. 41.
(3) EUT C 292 E, 1.12.2006, s. 121.
D. I Cotonouavtalet behandlas frågan om stöd till ekonomisk utveckling och regionalt samarbete i AVS-
länderna, särskilt i artiklarna 21, 22, 25, 29, 30, 33 och 35.
E. I många stater, civilsamhället och den privata sektorn råder det en tydlig oro över slutsatserna från de
konsekvensanalyser som gjorts på nationell och regional nivå.
F. Det främsta målet med avtalen om ekonomiskt partnerskap bör vara att bidra till en hållbar social och
ekonomisk utveckling i AVS-länderna genom att främja ett större mervärde för varor och tjänster somproduceras i AVS-länderna för nationella, regionala och internationella marknader.
G. Jordbrukssektorn är drivkraften för utvecklingen i de flesta AVS-länderna, eftersom den avsevärt bidrar
till ländernas BNP och är den främsta källan till sysselsättning och inkomst för många människor.
H. För att uppfylla åtagandena i Cotonouavtalet bör avtalen om ekonomiskt partnerskap användas för att
se till att den ökade handeln och ekonomiska tillväxten bidrar till att minska fattigdomen.
I. Befolkningens utbildningsnivå är av grundläggande betydelse för konkurrenskraften och undergrävs i
vissa AVS-regioner av den växande hiv/aids-krisen.
J. Inrättandet av en ordentlig regional marknad inom en tullunion utgör en grundförutsättning för ett
framgångsrikt genomförande av avtalen om ekonomiskt partnerskap.
K. Den ökning av den intraregionala handeln som avtalen om ekonomiskt partnerskap syftar till hindras
av den undermåliga intraregionala infrastrukturen och av en lång rad icke-tariffära handelshinder.
L. Europeiska unionen har rätt att ha höga fytosanitära normer och andra hälsonormer och efterlyser
därför ökad hjälp till AVS-länder med att följa sådan lagstiftning för att kunna exportera sina produkter
till Europeiska unionen.
M. Den ömsesidiga fria handeln mellan industriländerna i Europeiska unionen och AVS-länderna utgör en
allvarlig risk tills AVS-länderna blir konkurrenskraftiga.
N. Utformningen av avtalen om ekonomiskt partnerskap speglar inte de befintliga regionala ekonomiska
integrationsåtgärderna.
O. AVS-länderna måste lösa frågan om överlappande medlemskap för regionala grupper och inrätta lång-
siktiga ramar för regional harmonisering om avtalen om ekonomiskt partnerskap skallfungera fram-gångsrikt.
P. Det undantag som Världshandelsorganisationen (WTO) beviljade i Doha 2001 om att tillåta en priori-
tering av handelsförbindelserna mellan EU och AVS-länder var tänkt att gälla tre år längre (till 2007)
än förhandlingarna i Doharundan (avsedda att avlutas 2004) som inleddes samtidigt.
Q. Det angelägna problemet med att få fram och i tid utbetala ekonomiska resurser förblir en allvarlig
stötesten.
R. De parallella förhandlingarna om avtalen om ekonomiskt partnerskap och förhandlingarna i WTO har
hindrats av den uppskjutna Doharundan, vilket har gett upphov till en befogad oro över de åtaganden
som bör göras under förhandlingarna om avtalen om ekonomiskt partnerskap.
S. Det är förståeligt att AVS-länderna ställer sig tveksamma till att, bilateralt eller på annat sätt, förhandla
om frågor som har förkastats på multilateral nivå.
T. Ett positivt resultat av förhandlingarna kan bidra till en omvärdering av vad en multilateral utvecklings-
runda bör innehålla. Avtalen om ekonomiskt partnerskap bör utgöra ett komplement, inte ett alter-
nativ, till en överenskommelse inom Doharundan.30.12.2006 C 330/37 Europeiska unionens officiella tidning SV
U. Anpassningsmekanismer bör inrättas för att ta itu med förlusten av statsinkomster från den liberali-
sering av handeln som föranletts av avtalen om ekonomiskt partnerskap och strukturell anpassningoch för att ge stöd till ekonomisk utveckling och regionalt samarbete i AVS-länderna.
V. I artikel 2 i Cotonouavtalet föreskrivs en differentierad behandling med hänsyn till AVS-ländernas olika
utvecklingsnivåer.
W. Avtalen om ekonomiskt partnerskap bör främja en minskning av de befintliga ojämlikheterna mellan
män och kvinnor i de ekonomiska och sociala sektorerna.
X. För EU:s del kan det konstateras att konsekvenserna av avtalen om ekonomiskt partnerskap i förhand-
lingarnas nuvarande skede ännu inte blivit tydligt fastställda.
Y. Avtalen om ekonomiskt partnerskap kommer i vilket fall som helst att öka AVS-ländernas ekonomiska
behov av att vidta intensivare regionala integrationspolitiska åtgärder och ekonomiska reformer.
Z. Parlamentarikerna, som är representanter för folket och deras institutioner, bör hållas underrättade
under hela förhandlingsprocessen.
AA. I Port Moresby begärde AVS-EU-ministerrådet att den ”heltäckande översyn” som föreskrivs i
artikel 37.4 i Cotonouavtalet skulle vara ”inkluderande och konsulterande med alla berörda parter,
inbegripet icke-statliga aktörer och parlamentsledamöter”. Eftersom det inte finns mycket som tyder påatt så har varit fallet välkomnar AVS-EU-ministerrådet att den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen utfärdar en andra resolution om avtal om ekonomiskt partnerskap.
AB. Reformen av EU:s gemensamma jordbrukspolitik och subventioner för produkter av exportintresse för
AVS-länderna har avsevärd betydelse för AVS-ländernas export av jordbruksprodukter till den europe-iska marknaden.
1. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen förstår att förhandlingarna om avtalen om
ekonomiskt partnerskap kommer av behovet av att göra handelsförbindelserna mellan AVS-länderna
och EU-länderna förenliga med WTO-reglerna men uppmanar kommissionen att vara vaksam på att
förenlighetsfrågan inte är överordnad det övergripande målet om en hållbar utveckling. Den gemen-samma parlamentariska AVS-EG-församlingen begär att tidsplanen för liberaliseringen anpassas tilltidsplanen för AVS-ländernas regionala harmonisering när det gäller takt, tidpunkt och omfattning föratt minimera antalet skadliga chocker.
2. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen uppmanar kommissionen att inte bara foku-
sera på förenligheten med WTO-reglerna utan att i samarbete med utvecklingsländerna även strävaefter att förbättra WTO-reglerna så att de är bättre lämpade för utveckling.
3. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen påminner om att målsättningen med avtalen
om ekonomiskt partnerskap enligt Cotonouavtalet i grund och botten bör vara ekonomisk tillväxt och
fattigdomsbekämpning i länder som till största delen klassas som de minst utvecklade länderna.
4. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen efterlyser att man i förhandlingarna priori-
terar stödet till strukturella reformer av AVS-ländernas ekonomier och på så sätt stöder en hållbarekonomisk och social utveckling. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen anser attavtalen om ekonomiskt partnerskap planeras och förhandlas såsom utvecklingsavtal snarare än
handelsavtal.
5. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen inser att det, oavsett om det rör sig om libe-
ralisering av tjänster eller av konkurrens och offentlig upphandling, krävs kraftfulla regelverk innanliberaliseringen äger rum och uppmanar kommissionen att stödja och övervaka oberoende tillsyn-sorgan som ett led i förändringarna av de nuvarande bestämmelserna.
6. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen uppmanar förhandlarna att tillsammans
arbeta för att ta fram en strategi för att öka AVS-ländernas konkurrenskraft på jordbruksområdet, somomfattar mer än tillträde till marknaden och som behandlar viktiga utvecklingsfrågor för jordbruket iAVS-länderna, till exempel en intensifiering av kvalitetsprogrammen för sanitära och fytosanitäraåtgärder i AVS-länderna.
7. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen efterlyser en mer konkurrenskraftig produk-
tionskapacitet i AVS-länderna innan tullavgifterna avskaffas.30.12.2006 C 330/38 Europeiska unionens officiella tidning SV
8. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen uppmanar kommissionen och AVS-regio-
nerna att utforma avtalen för ekonomiskt partnerskap kring principerna om asymmetri till förmån förAVS-regionerna, stöd till den regionala integrationen i AVS-länderna och genomförandet av enordentlig och förutsägbar ram för att främja handel och investering i AVS-regionerna.
9. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen uttrycker oro över EU:s nuvarande förslag
om fri handel med AVS-länderna enligt Cotonouavtalet som leder till en liberalisering av handeln,
bland annat handeln med jordbruksprodukter, och anser att politiken kan skapa problem för AVS-
ländernas utveckling, särskilt när det gäller livsmedelssäkerhet och utveckling av lokala industrier.
10. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen begär att avtalen om ekonomiskt partnerskap
baseras på principen om att först bygga upp och förena de regionala marknaderna innan marknadernaöppnas för EU.
11. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen uppmanar EU att ta fram effektivare stödin-
strument för att anpassa produktionen i AVS-länderna och på så sätt uppmuntra en diversifiering avproduktionen och främja ett större mervärde.
12. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen uppmanar EU på nytt att bidra till finansier-
ingen av skatt och ekonomiska anpassningskostnader samt investeringar förenade med att häva leve-ransbegränsningarna.
13. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen välkomnar de nyliga löftena om ytterligare
handelsrelaterat bistånd särskilt avsett för att stödja avtalen om ekonomiskt partnerskap och uppmanar
både kommissionen och medlemsstaterna att utförligt förklara systemen och tidsplanen för utbetalning
av de utlovade medlen som ett led i svaret på AVS-ländernas begäran om extra medel för avtalen omekonomiskt partnerskap.
14. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen uppmanar kommissionen att undersöka
möjligheten att minska den byråkratiska börda som Europeiska utvecklingsfondens krav innebär. Dengemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen uppmanar AVS-länderna att lägga fram detalje-rade, kostnadsberäknade förslag på hur och till vad de extra medlen till avtalen för ekonomiskt partner-
skap behövs.
15. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen begär att extra medel, utöver befintliga
åtaganden inom Europeiska utvecklingsfonden, skjuts till om det behövs.
16. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen uppmanar EU att stödja en gradvis utveck-
ling av AVS-politiken på handelsområdet i AVS-länderna, som följs av ingående av interregionala avtalpå handelsområdet för att garantera koherens.
17. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen uppmanar EU att inte utöva otillbörliga
påtryckningar och att vidta åtgärder för att se till att, om förhandlingarna inte har avslutats den 1januari 2008, AVS-ländernas nuvarande export till EU inte avbryts innan en slutlig överenskommelsehar nåtts.
18. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen uppmanar kommissionen och AVS-änderna
att se översynen av avtalen om ekonomiskt partnerskap som en möjlighet att öppet diskutera de hinder
som står i vägen för ett fullbordande av förhandlingarna och att ta fram detaljerade förslag för att
undanröja dem.
19. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen påminner om att det i Cotonouavtalet före-
skrivs att ett land eller en region som inte vill ansluta sig till ett avtal om ekonomiskt partnerskap ellerett frihandelsavtal inte skall hamna i en mindre fördelaktig position när det gäller marknadstillträde.Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen uppmanar kommissionen att undersöka allaandra möjligheter, bland annat förbättrade ursprungsregler, till exempel icke ömsesidiga system, enligtartikel 37.6 i Cotonouavtalet.
20. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen uppmanar EU att undvika förslag som kan
störa de regionala processerna i AVS-länderna.
21. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen efterlyser därför en ordentlig debatt i AVS-
länderna och EU-länderna, bland annat i civilsamhället samt i statliga och parlamentariska institutioner.
Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen begär även att det inrättas lämpliga meka-nismer för information och samråd.
22. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen inser att en parlamentarisk tillsyn av gransk-
ningen av, och deltagandet i, genomförandet av avtalen om ekonomiskt partnerskap kommer att bidratill de uttalade målen om god samhällsstyrning och öppenhet. Den gemensamma parlamentariskaAVS-EG-församlingen inser att den är det rätta organet för att formellt, heltäckande och officiellt
granska konsekvenserna och genomförandet av avtalen om ekonomiskt partnerskap och begär att det
inrättas en kontrollgrupp inom den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen.30.12.2006 C 330/39 Europeiska unionens officiella tidning SV
23. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen uppmanar kommissionen att respektera
ståndpunkten hos de regioner som inte vill att ”Singaporefrågorna” skall ingå i förhandlingarna om
avtalen om ekonomiskt partnerskap och påminner om att man i bilaterala förhandlingar om handelmed tjänster bör respektera varje lands rätt att fritt lagstifta om offentliga tjänster.
24. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen uppmanar EU att försäkra att bestämmelser
om immateriella rättigheter inte kommer att tas med i avtalen om ekonomiskt partnerskap, eftersomde utgör ytterligare ett hinder för tillgången till viktiga läkemedel. Den gemensamma parlamentariskaAVS-EG-församlingen uppmanar EU att hjälpa AVS-länderna att effektivt genomföra Dohaförklaringenfrån 2001, det vill säga att effektivt utnyttja flexibiliteten i TRIPS-avtalet om handelsrelaterade aspekter
på immateriella rättigheter.
25. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen betonar hur viktiga de offentliga tjänsterna
är för utveckling och demokrati och ber därför kommissionen att vara försiktig när man agerar i frågorsom rör liberaliseringen av tjänster på områdena vatten, hälso- och sjukvård, utbildning, transport och
energi.
26. Den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända
denna resolution till AVS-EU:s ministerråd och till kommissionen.30.12.2006 C 330/40 Europeiska unionens officiella tidning SV