Resolution [1]

om effekten av utländska direktinvesteringar i länder i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet

Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen utfärdar denna resolution

- vid sitt sammanträde i Kigali (Rwanda) den 19– 22 november 2007,

- med beaktande av artikel 17.1 i arbetsordningen,

- med beaktande av målen i partnerskapsavtalet mellan AVS och EU [2], som undertecknades i Cotonou den 23 juni 2000, inom området investeringar och utvecklingsbistånd inom den privata sektorn samt handel,

- med beaktande av Unctads rapporter om investeringar i världen för 2005 och 2006 och Unctads rapport "Economic Development in Africa: Rethinking of the Role of Investment" (2006),

- med beaktande av Unidos rapport om utländska investerare i Afrika ("Africa Foreign Investor Survey") för 2005 och 2006,

- med beaktande av sin förklaring från Kapstaden av den 21 mars 2002 om de kommande förhandlingarna inför slutandet av nya handelsavtal,

- med beaktande av FN:s millenniedeklaration (2000) om millennieutvecklingsmålen och åtagandet att utrota fattigdomen,

- med beaktande av det internationella samfundets åtaganden vid FN:s konferens om utvecklingsfinansiering (Monterrey, 2002), särskilt att mobilisera internationella medel och öka nettoflödet av finansiella resurser och tekniskt utvecklingssamarbete för att bland annat nå millennieutvecklingsmålen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomisk utveckling, ekonomi och handel (AVS-EG/100.126/07), och av följande skäl:

A. Utländska direktinvesteringar har stor betydelse för värdländernas utvecklingsprocess, framför allt genom att såväl kapital som teknik tillhandahålls, vilket i sin tur genererar kompetens, kunnande och marknadstillträde som bidrar till ett effektivare resursutnyttjande och ökad produktivitet.

B. De privata kapitalflödena till utvecklingsländerna har ökat de senaste åren, och deras betydelse som finansieringskälla blir allt större och kan jämföras med offentligt utvecklingsbistånd.

C. Utländska direktinvesteringar främjar tillväxten genom att föra in nya insatsvaror och ny teknik i värdlandets produktionsprocess. Utländska direktinvesteringar kan förbättra AVS-ländernas försörjningsförmåga och bidra till att bygga upp dynamiska investerings- och exportförbindelser som kan hjälpa dessa länder att nå sina mål för ekonomisk tillväxt och utveckling, inbegripet millennieutvecklingsmålen.

D. Utländska direktinvesteringar kan spela en viktig roll i omstöpningen av de afrikanska ekonomierna, men för det krävs såväl kvalitet som kvantitet. Utmaningen för förbindelserna mellan EU och Afrika är att tänka kritiskt på hur man kan dra till sig och reglera den typ av utländska direktinvesteringar som stöder jämlik tillväxt, skapar sysselsättning och stöder och moderniserar den lokala industrin.

E. Det finns hinder för flödena av utländska direktinvesteringar som skiljer sig starkt åt mellan olika AVS-regioner och inom regioner, däribland grundläggande styresfrågor, rättsliga ramar och företagsklimat, institutionernas styrka, graden av finansförmedling samt lokaliseringsfaktorer som transport och infrastruktur, utbildning, tillgång till utbildad arbetskraft och hälsa.

F. De flesta AVS-ekonomier har infört lagstiftning som ger omfattande garantier och möjligheter för utländska investerare, däribland mindre stränga regler för ägande av mark och fastigheter och valutatransaktioner, varigenom utländska investerare garanteras rätten att hämta hem kapital och vinster.

G. Många AVS-ekonomier har antagit lagstiftning som tillåter utländska investerare att delta i privatiseringsprogram och erbjuder generösa skatteincitament.

H. AVS-länderna har ingått 210 bilaterala investeringsavtal med EU:s medlemsstater och ingår allt fler avtal också med andra utvecklingsländer.

I. Tillgången till ytterligare finansiella resurser, inklusive ett större inflöde av utländska direktinvesteringar och handelsmöjligheter, är av stor betydelse för ekonomisk och social stabilitet samt hållbar utveckling i AVS-länderna.

De utländska direktinvesteringarnas betydelse

1. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen anser att det, mot bakgrund av bristen på resurser för att finansiera långsiktig utveckling och den allt mindre sannolikheten för att millenniemålen nås före 2015, har blivit en central del i strategierna för ekonomisk förnyelse att attrahera utländska direktinvesteringar.

2. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen understryker behovet av att hjälpa AVS-länderna att dra till sig större flöden av utländska direktinvesteringar och att överföra lämplig teknik för att förstärka dessa länders utveckling och konkurrenskraft.

3. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen anser att politiken för att dra till sig utländska direktinvesteringar bör revideras och att kostnads/nytta-perspektivet måste beaktas på allvar, inklusive frågan om miljöförstöring samt sociala problem och bidraget till den nationella ekonomins mål för hållbar utveckling.

Företagsklimat

4. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen bekräftar återigen att AVS-länderna bär huvudansvaret för sin utveckling och att nationellt ägande av utvecklingsinsatsen, inbegripet varaktig makroekonomisk stabilitet och företagsklimat, är av central betydelse.

5. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen understryker den avgörande betydelse som lokaliseringsfaktorer, t.ex. ekonomisk och social infrastruktur, företagsklimat, lokala marknadsförutsättningar, resurstillgång, aktiva initiativ för att främja investeringar samt tillgång till tillgångar, har för att påverka besluten att investera i ett värdland.

6. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen välkomnar den ökade uppmärksamhet som ägnats åt att stärka styrelseskicket och öppenheten för att se till att även de fattiga gynnas.

7. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen understryker att många AVS-länder fortfarande behöver kraftig uppmuntran för att genomföra offentliga investeringar och därigenom åtgärda regionens höga transportkostnader, generellt små marknader, lågproduktiva jordbruk, negativa jordbruksklimat, tunga börda i fråga om sjukdomar och långsamma spridning av utländsk teknik.

Främjande av europeiska utländska direktinvesteringar

8. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen erkänner att de faktorer som driver värdländerna – pullfaktorerna – och regionalt samarbete kan leda till större finansiell stabilitet, bättre politisk samordning, förbättrad infrastrukturplanering och en mer dynamisk industriell utveckling som kan bidra till ett gynnsammare investeringsklimat för såväl inhemska som utländska företag.

9. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar AVS-länderna att successivt förstärka sina respektive initiativ för regional integration och arbetsdelning.

10. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen understryker vidare den avgörande betydelsen av de faktorer som driver hemlandet – pushfaktorerna – däribland marknads- och handelsvillkor, företagsvillkor och inrikespolitik.

11. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar EU:s medlemsstater och Europeiska kommissionen att upprätthålla en hög nivå på övervakning och kontroll av europeiska transnationella företag, särskilt inom känsliga sektorer, med högre krav på företagen att ta ansvar, dela insamlade uppgifter med värdlandets politiska beslutsfattare och utforma disciplinära åtgärder och kompensationssystem när det finns uppenbara bevis för att värdlandets ekonomi lidit skada.

12. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar EU:s medlemsstater att enas om en gemensam ram för marknadsföring av investeringsmöjligheter i AVS-länderna och att uppmuntra en utvidgning av bilaterala investeringsavtal till andra länder än dem som för närvarande främst berörs, dvs. Tyskland, Storbritannien, Belgien, Frankrike och Nederländerna.

13. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar vidare EU:s medlemsstater att snarast enas om en kollektiv ram för innovativa investeringsfrämjande åtgärder, t.ex. konkreta ekonomiska eller andra incitament till medlemsstaternas företag och institutioner för överföring av teknik till AVS-länderna samt skattelättnader till företag som investerar i AVS-länder. Församlingen understryker emellertid att detta inte kan ersätta utvecklingsfinansiering och bättre, mer förutsägbart offentligt utvecklingsbistånd.

14. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen understryker behovet av att analysera sambandet mellan utländska direktinvesteringar och lokala investeringar och behovet av en strukturerad dialog om hur man kan främja kopplingen mellan transnationella och lokala företag, inklusive behovet av att främja den offentlig-privata dialogen för att undanröja de viktigaste hindren för investeringar.

15. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen oroas av bristen på information om de nationella och regionala konsekvenserna av att införa investeringsregler i avtalen om ekonomiskt partnerskap.

16. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar Europeiska kommissionen att informera den en gång om året om andelen utländska direktinvesteringar med ursprung i EU jämfört med utländska direktinvesteringar från andra delar av världen.

Användning av Cotonouavtalets instrument för att främja utländska direktinvesteringar

17. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen ber enträget Europeiska investeringsbanken att förstärka och förbättra investeringsanslagets effekt för att göra instrumentet till en varaktig resurs för den privata sektorn i AVS-länderna.

18. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen ber även parterna i Cotonouavtalet att ge investeringsanslaget mandat att främja investeringar, framför allt genom att utöver det nuvarande mandatet göra detta anslag till ett instrument för att främja samriskföretag.

19. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen ber enträget Europeiska kommissionen och parterna i Cotonouavtalet att inom ramen för den tionde Europeiska utvecklingsfonden fastställa ett lämpligt finansierat investeringsgarantiorgan för AVS i enlighet med artikel 77.4 i Cotonouavtalet.

20. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen understryker det akuta behovet av att omdefiniera rollen och mandatet för de gemensamma AVS-EG-institutionerna – Centrum för företagsutveckling och Teknikcentrum för jordbruks- och landsbygdssamarbete – i syfte att ge dem riktade investeringsfrämjande mandat med tillhörande extra finansiering.

21. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar Europeiska kommissionen och EU:s medlemsstater att öka det finansiella och tekniska stödet till de nationella och regionala investeringsfrämjande organen (s.k. IPA) inom AVS, samt ge dem ett uttalat mandat för "yttre investeringar".

22. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen understryker vikten av att åtgärda de strukturella underskotten i AVS-länderna för att attrahera och behålla inflöden av utländska direktinvesteringar, framför allt inom ramen för samarbetet mellan AVS och EU. Församlingen uppmanar alla parter i Cotonouavtalet att lägga särskild vikt vid att mobilisera resurser för infrastrukturutveckling, sociala och ekonomiska investeringar och gott styre.

23. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen understryker vidare behovet av att se till att det förväntat ökade inflödet av utländska direktinvesteringar till AVS-länderna, särskilt när det gäller naturresurser, ger en balanserad effekt på utvecklingen genom lämpliga politiska åtgärder och institutioner. Församlingen uppmanar AVS-länderna att fullgöra sina utvecklingsåtaganden i detta avseende samt uppmanar det internationella samfundet att stödja denna process.

24. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppdrar åt sina medordförande att vidarebefordra denna resolution till AVS–EG-ministerrådet, Europeiska kommissionen, Världsbanken, Europeiska investeringsbanken och Afrikanska utvecklingsbanken.

[1] Antagen av den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen den 22 november 2007 i Kigali (Rwanda).

[2] EUT L 287, 28.10.2005, s. 4.

--------------------------------------------------