Resolution [1]

om val och valprocesser i AVS- och EU-länderna

Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen antar denna resolution

- vid sitt sammanträde i Kigali (Rwanda) den 19– 22 november 2007,

- med beaktande av artikel 17.1 i arbetsordningen,

- med beaktande av partnerskapavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 ("Cotonouavtalet") [2] och ändrat i Luxemburg den 25 juni 2005 [3], särskilt artiklarna 8, 17.2, 20, 31, 33, 96 och 97 i detta,

- med särskilt beaktande av att "ett politiskt klimat som garanterar fred, säkerhet och stabilitet, respekt för de mänskliga rättigheterna, demokratiska principer och rättsstatsprincipen samt sunt styrelseskick är oupplösligt förbundet med långsiktig utveckling" (Cotonouavtalets ingress),

- med särskilt beaktande av att "respekt för de mänskliga rättigheterna, inbegripet respekt för grundläggande sociala rättigheter, demokrati grundad på rättsstatsprincipen och en öppen och ansvarsfull förvaltning är en oskiljbar del av hållbar utveckling" enligt artikel 9 i partnerskapsavtalet mellan AVS och EU,

- med särskilt beaktande av att parterna ska "bedriva en aktiv, vittomfattande och samlad politik för fredsskapande åtgärder, konfliktförebyggande och konfliktlösning", grundad på principen om ökat egenansvar, och att detta framför allt måste fokusera på att bygga upp regional kapacitet, enligt artikel 11 i partnerskapsavtalet mellan AVS och EU,

- med beaktande av sin resolution om en politisk dialog mellan AVS och EU (artikel 8 i Cotonouavtalet), som antogs vid församlingens åttonde session i Haag den 25 november 2004,

- med beaktande av sin resolution om återuppbyggnad efter konflikter i AVS-länderna, som antogs vid församlingens nionde session i Bamako den 21 april 2005,

- med beaktande av sin resolution om de nationella parlamentens roll i genomförandet av Cotonouavtalet, som antogs vid församlingens tionde session i Edinburgh den 24 november 2005,

- med beaktande av sin resolution om den regionala integrationens roll i främjandet av fred och säkerhet, som antogs vid församlingens elfte session i Wien den 22 juni 2006,

- med beaktande av resolutionen om AVS–EG-ländernas samarbete och engagemang i AVS-ländernas valprocesser och den gemensamma parlamentariska församlingens roll (AVS-EG/2748/99),

- med beaktande av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om EU:s stöd till och övervakning av val (KOM(2000)0191),

- med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 25 april 2002 om kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om Europeiska unionens roll i arbetet för att främja mänskliga rättigheter och demokratisering i tredje land [4],

- med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 15 mars 2001 om kommissionens meddelande om EU:s stöd till och övervakning av val [5],

- med beaktande av Europaparlamentets resolutioner av den 31 mars 2004 om begreppet styre inom Europeiska unionens utvecklingspolitik [6] och av den 6 april 2006 om bidragens effektivitet och korruption i utvecklingsländerna [7],

- med beaktande av deklarationen om principerna för internationella valövervakningsuppdrag och uppförandekoden för internationella observatörer av den 24 oktober 2005, som godkändes av Europaparlamentet den 16 maj 2007,

- med beaktande av FN:s stadga, Afrikanska unionens konstituerande akt, den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna och alla relevanta internationella och regionala rättsliga instrument,

- med beaktande av Nytt partnerskap för Afrikas utveckling (Nepad) som har inrättat en mekanism för granskning av de afrikanska regeringarnas resultat inom samtliga områden genom APRM (Africa Peer Review Mechanism),

- med beaktande av att FN och andra internationella rättsliga instrument kräver riktade, omedelbara och hållbara mekanismer för kraftfulla åtgärder mot de obalanser som skapats av historien, traditioner eller seder och som utestänger kvinnor från att delta i den offentliga sfären,

- med beaktande av artikel 21.3 i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna och OSSE:s åtaganden från Köpenhamn 1990,

- med beaktande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, som antogs i Nice den 7 december 2000,

- med beaktande av förslaget till rådets förordning om upprättandet av Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter,

- med beaktande av samtliga avtal mellan Europeiska unionen och tredjeländer,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för politiska frågor (AVS-EG/100.123/07), och av följande skäl:

A. Att utveckla och konsolidera demokratin och rättsstatsprincipen samt respekten för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter utgör ett allmänt mål för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP) och är en integrerad del av Europeiska unionens utrikespolitik.

B. Ansträngningarna för att främja respekt för mänskliga rättigheter och demokrati som grundläggande mål för EU:s yttre förbindelser kommer att misslyckas om de grundläggande principerna inte ges tillräcklig prioritet med avseende på säkerhetsrelaterade, ekonomiska och politiska intressen.

C. Fattigdomsminskning, som är huvudmålet för Europeiska unionens utvecklingspolitik, kräver att det finns en äkta, aktiv demokrati och ansvarsfulla, korruptionsfria regeringar.

D. Den gemensamma parlamentariska församlingen, som företrädare för folken i AVS- och EU-staterna, är en nyckelkomponent i förbindelserna mellan AVS och EU och kan på ett väsentligt sätt bidra till en fördjupning av den politiska dimensionen i det framtida samarbetet mellan AVS och EU.

E. I Cotonouavtalet ges den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen mandat att främja demokratiska processer genom dialog och samråd.

F. Den gemensamma AVS–EG-församlingen är ett unikt forum för dialog mellan parlamentsledamöter från AVS och EU, särskilt i frågor som gäller mänskliga rättigheter och demokrati.

G. Demokrati på politisk nivå innebär betydligt mer än att regelbundet lägga sin röst och omfattar hela processen för medborgarnas deltagande i beslutsfattandet.

H. Medborgarnas rätt att delta i det offentliga livet kan uppnås genom ett brett urval olika demokratiska politiska mekanismer.

I. Det finns ett behov av att stärka förmågan hos utvecklingsländernas parlament att effektivt utöva sina befogenheter som granskare av den verkställande makten och som budgetmyndighet.

J. Icke-statliga aktörers och civilsamhällets deltagande är avgörande för en fungerande demokrati, och kyrkor och religiösa samfund eller organisationer, traditionella samhällsledare och civilsamhället i form av nationella icke-statliga organisationer och forum kan spela en roll för att främja fred eller erbjuda medling genom att skapa möjligheter att diskutera och lösa problem.

K. Fria medier är en av de viktigaste förutsättningarna för demokratiska val, eftersom medborgarna har rätt att bli informerade om olika politiska ståndpunkter, vilket innebär att alla demokratiska politiska krafter och kandidater i ett val måste ha fri tillgång till medierna.

L. I den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna sägs att rätten att fritt välja företrädare i hemliga, regelbundna och verkliga val med tillämpning av allmän rösträtt för kvinnor och män, är en rättighet som alla medborgare bör åtnjuta och ett avgörande inslag i demokratins och rättsstatsprincipen, som Europeiska unionen och AVS-länderna har förbundit sig att stödja enligt sina respektive rättsliga åtaganden.

M. Europeiska unionen bör spela en nyckelroll när det gäller att stödja AVS-länderna, försvara de mänskliga rättigheterna och demokratin, uppmuntra ett främjande av dessa rättigheter genom sina yttre åtgärder och reagera snabbt och effektivt vid allvarliga och långvariga kränkningar av de mänskliga rättigheterna.

N. Jämställdheten mellan kvinnor och män och kvinnornas deltagande i beslutsfattandet, på lagstiftande och verkställande nivå, är avgörande inslag i ett gott styre.

O. De mänskliga rättigheterna, vilket betyder inte bara medborgerliga och politiska rättigheter utan även ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, är universella, individuella och odelbara, och måste försvaras och främjas.

P. Politisk mångfald, yttrandefrihet, lika tillgång till medierna under valkampanjen, hemliga val och respekt för kandidaternas grundläggande rättigheter är viktiga inslag i demokratiska, fria och rättvisa val.

Q. Valprocessen är avgörande för i vilken utsträckning de viktigaste förutsättningarna för politisk mångfald respekteras, vilket innebär att staterna måste organisera val i enlighet med internationellt och regionalt erkända normer.

R. Valövervakning och valstöd är viktiga inslag i EU:s globala strategi för respekt för de mänskliga rättigheterna, förstärkning av demokratin och rättsstatsprincipen och främjandet av utveckling i dess förbindelser med utvecklingsländerna.

S. Främjandet av demokrati genom valprocessen måste bygga på en tidigare observation av den politiska miljön i landet i fråga, och valövervakningen måste vara ett led i en ständig process av observationer och stöd för demokratisering.

T. Valövervakningen, framför allt den som utförs av demokratiskt valda parlamentsledamöter, är av avgörande betydelse för att stärka valprocessens legitimitet, öka allmänhetens förtroende för valen, undvika valfusk, ge ett bättre skydd för de mänskliga rättigheterna och bidra till konfliktlösning.

U. Jämlikt inrättade valövervakningsdelegationer och uppdrag från AVS och EU kan samtidigt på ett betydande sätt bidra till att lösa kritiska situationer i länderna i fråga.

V. Europaparlamentet bör spela en framträdande roll i EU:s valövervakning, med tanke på dess demokratiska legitimitet och specifika expertkunskaper. Parlamentets deltagande förstärker den politiska profilen för sådana uppdrag.

W. Det är oerhört oroande att många instabila AVS-stater i övergångsfasen från konflikt till demokrati med begränsad institutionell kapacitet att genomföra fria, rättvisa och säkra val lätt kan glida tillbaka in i konflikter, om de inte får stöd av fredsbevarande styrkor som skyddar val och valprocesser.

X. Det är också oroande att närvaron av beväpnade säkerhetsstyrkor utanför vallokaler, spridningen av handeldvapen och lätta vapen och militariseringen av medborgarna i ett antal AVS-länder ökar risken för hot, trakasserier och utbrott av våld under valen, vilket gör det svårare för många människor att rösta.

Y. Kvinnornas deltagande, som aktörer i den demokratiska processen och i beslutsfattandet i samband med samarbetet mellan AVS och EU, är otillfredsställande, vilket kräver särskilda åtgärder för att åtgärda denna obalans.

Z. AVS- och EU-stater som Rwanda, Sverige, Sydafrika, Uganda och andra har uppnått 30 procents representation för kvinnor i sina nationella parlament och har gjort detta genom att institutionalisera olika typer av positiva åtgärder till förmån för kvinnor.

AA. Det finns ett trängande behov av att institutionalisera medborgarutbildning, vidareutbildning och allmän medvetenhet bland kandidater, väljare och valfunktionärer.

AB. De nationella regeringarna behöver inrätta offentlig finansiering för de politiska partierna så att man undviker att de blir beroende av externt inflytande och för att förhindra att partierna blir beroende av externa källor som kan utöva inflytande till förmån för sina specifika intressen i sådana länder och uppmuntra till korruption.

AC. Att bygga upp och stödja institutionella ramar för att främja demokrati, gott styre, fred och säkerhet, ansvarstagande och mänskliga rättigheter är avgörande för att förstärka fria och rättvisa val och valprocesser.

AD. I ett antal AVS-länder hindras oppositionspartierna på olika sätt från att verka fritt för att rekrytera medlemmar och utöva sin rätt till församlings-, förenings- och yttrandefrihet.

Demokratiska principer och förfaranden

1. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar alla stater att inse betydelsen av fria och hemliga val som genomförs med tillämpning av allmän rösträtt som en av förutsättningarna för att garantera demokrati och att fria och rättvisa val och legitima nationella institutioner är en förutsättning för demokrati.

2. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen bekräftar att det finns allmänna demokratiska principer och normer i internationella och regionala rättsliga instrument som måste fungera som riktlinjer för staterna när de upprättar demokratiska institutioner och ramar.

3. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar sittande regeringar att garantera fri konkurrens mellan politiska partier och grupper, så att valen uppfyller internationella normer. Församlingen understryker behovet av att undvika ändringar av valsystemet i sista stund, t.ex. genom att ändra processen eller stryka röstande ur röstlängden.

4. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar staterna att tillämpa ett politiskt system – oavsett om det bygger på majoritetsval, proportionell representation eller ett kombinerat valsystem – som återspeglar deras historiska och kulturella miljö och tar hänsyn till den grundläggande principen att alla medborgare har rätt att delta i ett demokratiskt styre.

5. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar staterna att tillämpa en valadministrationsstruktur som bygger på en självständig modell som tar hänsyn till den historiska och kulturella utvecklingen i staten i fråga och som kan garantera fria och rättvisa val. Församlingen understryker att valmyndigheterna måste stå fria från den sittande regeringen och att dess tjänstemän måste vara oberoende och neutrala.

6. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen understryker att, å ena sidan, åtgärder för att förebygga ett bedrägligt utnyttjande av rösträtten och valfusk och, å andra sidan, organisation, med en rimlig administrativ arbetsinsats, av ett så enkelt, tydligt och okomplicerat förfarande som möjligt, som garanterar att alla personer med rösträtt tas med i röstlängden, är av central betydelse i alla valförberedande processer.

7. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen understryker att, å ena sidan, åtgärder för att se till att människor inte ställs inför hinder eller tvång när de ska rösta och, å andra sidan, kravet att se till att rösträkningen inte manipuleras på något sätt och att processen för att fastställa valresultatet är öppen och tillgänglig för allmänheten i alla sina faser, är av central betydelse för valprocessen.

8. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen understryker att åtgärder som vidtas av de offentliga myndigheterna eller av tredje part i ett avsiktligt försök att påverka förberedelser, genomförande eller efterarbete i samband med ett val eller att förfalska dess resultat måste leda till lämpliga straffrättsliga påföljder.

9. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar alla stater att ytterligare stärka kvinnornas roll på den politiska arenan, som väljare och som kandidater, genom frivillig eller konstitutionell könskvotering och stimulansåtgärder för att få kvinnor att kandidera.

10. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar regeringarna att utforma ett rättsligt system som medger självständiga, fria och balanserade medier genom att garantera att staten inte har monopol eller en dominerande ställning och genom att uppmuntra till ett rikt utbud av privata medier som inte domineras av någon enskild grupp eller individ.

11. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar samtliga politiska myndigheter att lämna objektiv information om valen, t.ex. om registreringsförfarandet, valsystemen, röstlokalernas öppettider och de konkurrerande partierna eller kandidaterna, genom massmedier, särskilt tv och framför allt radio, eftersom även personer som inte kan läsa eller skriva och som är bosatta i avlägsna regioner kan nås via radio. Församlingen anser även att det är viktigt att denna information sänds på lokala och regionala språk.

12. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar samtliga stater att erkänna internationella normer för mänskliga rättigheter, särskilt de som gäller yttrande- och församlingsfriheten och främjandet av oppositionens rätt att på ett meningsfullt sätt delta i valprocesserna.

13. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar samtliga stater att skapa möjligheter till lika behandling och politisk jämlikhet för medborgarna (framför allt de grupper som av tradition är marginaliserade eller i minoritet) och att tillhandahålla fullständig, heltäckande och allmän valrelaterad utbildning.

14. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar samtliga stater att inrätta rättsliga mekanismer som skyddar ett reellt deltagande av oppositionen och som ger den frihet att mobilisera och föra fram sina alternativa politiska lösningar för att främja politisk konkurrens.

Demokrati och goda styrelseformer

15. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar AVS- och EU-staterna att inrätta nationella politiska program baserade på respekten för värderingar, principer och normer som bygger på demokrati och mänskliga rättigheter och som syftar till att stärka rättsstatsprincipen, garantera valprocessens öppenhet, stärka rättsväsendet och säkerhetstjänsternas effektivitet och bekämpa diskriminerande åtgärder som syftar till utestängning och våld under valen.

16. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar AVS- och EU-staterna att integrera ett jämställdhetsperspektiv i den nationella politiken genom att införa lagstiftning som befäster positiva åtgärder (kvotering) till förmån för kvinnor och att se till att sådan positiv särbehandling kan garantera minst 30 procents representation för kvinnor i beslutsfattande positioner.

17. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar staterna att se till att lagar om politiska parter inriktas på den centrala frågan om lika deltagande av kvinnor på partiernas valsedlar och även främjar intern demokrati inom sådana partier genom att fastställa tydliga krav, och att se till att kvinnor med begränsade materiella resurser får särskilt stöd för sina valkampanjer så att de kan delta på samma villkor som sina manliga motståndare som oftast har större ekonomiska resurser.

18. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmuntrar staterna att inrätta ett konstitutionellt fristående valorgan som inte är underställt eller kontrolleras av någon myndighet och som bland annat ansvarar för att organisera, leda och övervaka valen, dra upp gränserna för valdistrikten, sammanställa, underhålla, revidera och uppdatera röstlängden, ta emot och fatta beslut i klagomål som uppkommer före och under röstningen och formulera och genomföra program för väljarutbildning som gäller valförfarandet.

19. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar AVS-länderna att införa stränga straff för missbruk av kampanjmedel, illojalt utnyttjande av vallöften och gåvor för att i betydande grad påverka ett val, röstköp, hot om våld mot personer som tänker rösta på en oppositionskandidat samt valfusk.

20. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar AVS-länderna att inrätta ett nationellt ramverk för finansiering av samtliga politiska parter, baserat på partiernas proportionella representation i det nationella parlamentet, såsom i Sydafrika, Namibia och Seychellerna, och uppmuntrar AVS-länderna att förbjuda extern finansiering av politiska partier.

Valcykelns betydelse

21. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen understryker att ett val inte kan bli framgångsrikt utan tillräcklig omsorg om samtliga tre stadier i valprocessen – förvalsperioden, valperioden och eftervalsperioden – eftersom samtliga är viktiga på sitt sätt och måste erkännas som sådana.

22. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar samtliga stater att grundligt förbereda valen genom en valmyndighet som förstärker yttrandefriheten samt partiernas frihet att mobilisera och rekrytera medlemmar.

23. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar till registrering av väljarna på ett sätt som är öppet, inkluderar samtliga medborgare och möjliggör en omfattande väljarutbildning. Församlingen anser också att röstlängderna måste vara färdiga i tid så att samtliga medborgare är medvetna om sin registrering och det finns tillräckligt med tid för att protestera innan medborgarna lägger sin röst.

24. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar valmyndigheterna att göra allt som står i deras makt för att garantera en rättvis och säker valdag, genom full tillgänglighet till röstlokalerna och insyn i räkning och sammanställning av resultaten.

25. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar kandidater och partier att göra allt som står i deras makt för att förhindra våld och hot i samband med valet.

26. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen understryker att valobservatörerna måste följa uppförandekoden för internationella valobservatörer (undertecknad i FN i oktober 2005) och att deras rekommendationer verkligen måste tas på stort allvar av de stater som bjuder in observatörer.

27. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar samtliga stater att införa regler som gör valprocessen så öppen som möjligt och att främja och stödja deltagande av neutrala inhemska observatörer från organisationer i civilsamhället som är behöriga genom ett ackrediteringsförfarande, har tillträde till samtliga vallokaler, är närvarande under hela valprocessen, från det att vallokalerna öppnar till dess räkningen är slutförd, och redovisar en bedömning av förfarandet, varvid de måste förbinda sig att vara fullständigt politiskt neutrala.

28. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar AVS-länderna att även låta ackrediterade företrädare för partierna få fritt tillträde till vallokalerna, från det att de öppnar till dess de stänger och under rösträkningen, varvid dessa företrädare måste agera fullständigt opartiskt och inte bedriva kampanjer för sina respektive partiers räkning. Församlingen stöder uppfattningen att en kritisk granskning av konkurrerande politiska krafter kraftigt minskar risken för missbruk och bedrägerier.

29. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen understryker behovet av att utse valobservatörer från den gemensamma parlamentariska församlingen på grundval av ett jämlikt deltagande från AVS och EU och att sända dem till samtliga AVS-stater där EU stöder den demokratiska processen, och understryker betydelsen av att sprida ut dessa valövervakningsdelegationer till olika städer och regioner för att få en så detaljerad bild som möjligt om vad som pågår.

30. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen anser att det är av avgörande betydelse att valobservatörer får information om landet i fråga och dess politiska och sociala situation och kan resa i god tid så att de kan lära sig om landet på plats och få kunskap om det område de har ansvar för, och först lämna det när resultatet av valet står klart. Församlingen anser att det endast är på detta sätt som det är möjligt att göra en tillförlitlig bedömning.

31. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen kräver att alla nationella vallagar ska omfatta möjligheter till rättslig prövning och klagomål i anslutning till val som regleras av effektiva mekanismer genom ett oberoende rättssystem, och att eftervalsperiodens betydelse ska erkännas.

32. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar till stöd under eftervalsperioden för en regering som är resultatet av legitima val som uppfyller internationella och regionala normer och anser att en fast hållning bör intas gentemot regeringar som inte är resultatet av fria och rättvisa val.

33. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar det internationella givarsamfundet, och framför allt Europeiska kommissionen, att organisera eftervalsstöd som stärker de nyvalda demokratiska institutionerna, civilsamhällets organisationer och icke-statliga aktörer, framför allt när det gäller att övervaka hur demokratin tillämpas i landet.

Fred och säkerhet

34. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar AVS- och EU-staterna att se till att nedrustning, demobilisering och återintegrering av före detta stridande och milisgrupper får högsta prioritet i alla program för återuppbyggnad efter konflikter, så att perioden som leder till demokratiska reformer för att genomföra val blir säker och fri från våld.

35. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar staterna, och framför allt AVS- och EU-staterna, att stödja och stärka genomförandet och övervakningen av Nairobiprotokollet om handeldvapen och lätta vapen för att se till att sådana vapen inte används för att skrämma oppositionella och väljare under valperioden.

36. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar AVS- och EU-staterna att upprätta mekanismer för att se till att stater som är på väg ur konflikter, såsom Demokratiska republiken Kongo, Rwanda, Sierra Leone, Liberia etc. får stöd genom utplacering av fredsbevarande styrkor under perioden fram till valet och därefter, för att konsolidera fred och säkerhet medan demokratiska reformer genomförs i sådana länder.

AVS–EU-partnerskap

37. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar EU att inrätta en central punkt från vilken man kan samordna stödet för demokratisering och valstöd/övervakning, och uppmanar EU att inta en samordnad hållning i demokrati- och valrelaterade frågor.

38. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen rekommenderar att samtliga tre EU-institutioner ges gemensamt fastställda och kompletterande roller på området demokrati och valstöd/övervakning, för att maximera EU:s effektivitet och kapacitet.

39. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen inser betydelsen av demokrati för att förebygga våldsamma konflikter och för långsiktig ekonomisk utveckling.

40. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen erkänner det viktiga arbete som Europeiska kommissionen utfört i valövervakningsprocessen och understryker den viktiga roll som spelas av Europaparlamentets ledamöter i EU:s valövervakningsdelegationer och uttrycker en vilja att fortsätta det goda samarbete som redan etablerats.

41. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen understryker betydelsen av tydlig konsekvens i EU:s politik i fråga om valprocessen, präglad av kontinuitet och harmonisering av valövervakning och stöd för att garantera respekten för valcykeln.

42. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar EU:s medlemsstater och AVS-länderna att arbeta tillsammans och utöka samarbetet på området för demokratisk utveckling och valprocesser. Församlingen rekommenderar fler gemensamma AVS-EG-uppdrag, framför allt på området demokratisering.

43. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar EU- och AVS-länderna att stödja samarbetet med andra internationella organisationer, icke-statliga aktörer, icke-statliga organisationer, civilsamhället, lokala myndigheter och gräsrotsrörelser för att förbättra eller befästa stödet för demokratiska styrelseformer.

44. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar staterna att delta i kapacitetsuppbyggnad och utbildning för val- och parlamentsadministratörer samt att stödja och stärka de politiska partierna.

45. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar staterna att respektera och garantera lika tillträde till val och civila och politiska rättigheter för missgynnade och marginaliserade grupper, till exempel funktionshindrade, etniska och andra minoriteter och fördrivna.

Civilsamhällets roll

46. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen rekommenderar utbildningsinitiativ på hög nivå med inriktning mot civilsamhället, nationella parlament, det panafrikanska parlamentet och valfunktionärer, som måste genomföras i god tid, kontinuerligt och inte bara före valperioden.

47. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar staterna att stödja en hållbar strategi för att förbättra den inhemska kapaciteten att hantera valprocesser och konsolidera demokratiseringen.

48. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar staterna att alltid övervaka valprocesserna när det finns förutsättningar för att genomföra demokratiska val och de berörda länderna begär sådan övervakning som ett sätt att garantera valens fria och rättvisa karaktär samt att främja initiativ för att valstöd genom bättre planering och genomförande av aktiviteter.

49. Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen uppmanar sina medordförande att vidarebefordra denna resolution till AVS–EG-ministerrådet, Afrikanska unionens kommission, det panafrikanska parlamentet och nationella och regionala parlament, Europeiska kommissionen, rådets ordförandeskap och Afrikanska unionen.

[1] Antagen av den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen den 22 november 2007 i Kigali (Rwanda).

[2] EGT L 317, 15.12.2000, s. 3.

[3] EUT L 287, 28.10.2005, s. 4.

[4] EUT C 131 E, 5.6.2003, s. 147.

[5] EGT C 343, 5.12.2001, s. 270.

[6] EUT C 103 E, 29.4.2004, s. 550.

[7] EUT C 293 E, 2.12.2006, s. 316.

--------------------------------------------------