KONVENTION om skydd av Östersjöområdets marina miljö, 1974 (Helsingforskonventionen)

DE TILL DENNA KONVENTION ANSLUTNA STATERNA

SOM ÅR MEDVETNA om de omistliga ekonomiska, sociala och kulturella värden, som Östersjöområdets marina miljö och dess levande tillgångar utgör för de fördragsslutande parternas folk,

SOM BEAKTAR Östersjöområdets hydrografiska och ekologiska särart och dess levande tillgångars känslighet för förändringar i miljön,

SOM UPPMÄRKSAMMAR den snabba utvecklingen av mänsklig verksamhet i Östersjöområdet, den ansenliga befolkning som bor inom dess tillrinningsområde samt de fördragsslutande parternas höga grad av urbanisering och industrialisering såväl som deras intensiva jordbruk och skogsbruk,

SOM MED DJUP ORO UPPMÄRKSAMMAR den växande föroreningen av Östersjöområdet, vilken härrör från många källor såsom utsläpp genom floder, flodmynningar, avlopp och rörledningar, dumpning och normal drift av fartyg såväl som luftburen förorening.

SOM ÅR MEDVETNA om de fördragsslutande parternas ansvar att skydda och förbättra värdena i Östersjöområdets marina miljö till förmån för sin befolkning.

SOM INSER att skyddet och förbättringen av Östersjöområdets marina miljö är uppgifter som ej effektivt kan fullgöras enbart genom nationella ansträngningar, utan att det även oundgängligen erfordras ett nära regionalt samarbete och andra lämpliga internationella åtgärder som syftar till genomförande av dessa uppgifter,

SOM KONSTATERAR att tillämpliga, nyligen ingångna internationella konventioner ej ens efter det att de trätt i kraft för respektive fördragsslutande part täcker alla speciella krav till skydd och förbättring av Östersjöområdets marina miljö,

SOM UPPMÄRKSAMMAR betydelsen av vetenskapligt och teknologiskt samarbete för skydd och förbättring av Östersjöområdets marina miljö, i synnerhet mellan de fördragsslutande parterna.

SOM ÖNSKAR ytterligare utveckla det regionala samarbetet i Östersjöområdet vars möjligheter och krav fastställdes då konventionen om fisket och bevarandet av de levande tillgångarna i Östersjön och Bälten, avslutad i Gdansk 1973, undertecknades,

SOM ÄR MEDVETNA om vikten av regionalt mellanstatligt samarbete för skyddet av Östersjöområdets marina miljö såsom en integrerande del av det fredliga samarbetet och den ömsesidiga förståelsen mellan alla europeiska stater,

HAR ÖVERENSKOMMIT FÖLJANDE:

Artikel 1

Konventionsområdet

Med "Östersjöområdet" avses i denna konvention den egentliga Östersjön med Bottniska viken och Finska viken samt inloppet till Östersjön, vilket begränsas av latitudparallellen genom Skagen i Skagerack vid 57°44'B8″N. Området omfattar ej de fördragsslutande parternas inre vatten.

Artikel 2

Definitioner

I denna konvention skall

1. med "förorening" förstås sådana av människan direkt eller indirekt orsakade utsläpp av ämnen eller energi i den marina miljön, flodmynningar inbegripna, som medför skadliga följder, såsom risk för människors hälsa, skada på levande tillgångar och marin fauna och flora, hinder för behörigt utnyttjande av havet, fisket inbegripet, försämring av havsvattnets användningsmöjligheter samt minskning av skönhets- och rekreationsvärden,

2. med "landbaserad förorening" förstås sådan av utsläpp från land förorsakad förorening av havet, som når havet genom vattendrag, från luften eller direkt från kusten, inbegripet utsläpp från rörledningar,

3. a) med "dumpning" förstås

i) varje avsiktlig kvittblivning i havet av avfall eller andra ämnen från fartyg, luftfartyg, plattformar eller andra konstruktioner till havs,

ii) varje avsiktlig sänkning i havet av fartyg, luftfartyg, plattformar eller andra konstruktioner till havs,

b) "dumpning" ej innefatta

i) kvittblivning av avfall eller andra ämnen som sammanhänger med eller härrör från den normala driften av fartyg, luftfartyg, plattformar eller andra konstruktioner till havs och tillhörande utrustning, såvida det inte är fråga om avfall eller andra ämnen som antingen transporteras av eller till fartyg, luftfartyg, plattformar eller andra konstruktioner till havs vilka har till uppgift att behandla sådant avfall eller som erhålls genom behandling av sådant avfall eller av andra ämnen ombord på sådana fartyg, luftfartyg, plattformar eller konstruktioner,

ii) utläggning av ämnen för andra ändamål än enbart kvittblivning, under förutsättning att sådan utläggning inte strider mot denna konventions syften,

4. med "fartyg och luftfartyg" förstås vatten- eller luftburna fartyg av alla slag. Uttrycket innefattar bärplansbåtar, svävare, undervattensfartyg, flytande farkoster med eller utan eget framdrivningsmaskineri samt fasta och flytande plattformar,

5. med "olja" förstås petroleum i varje form, däri inbegripet råolja, brännolja, oljeslam, oljeavfall och raffinerade produkter,

6. med "skadligt ämne" förstås varje farligt, skadligt eller annat ämne, som, om det släpps ut i havet, kan orsaka förorening,

7. med "incident" förstås händelse som medför eller kan befaras medföra utsläpp i havet av skadligt ämne eller utflöden innehållande sådant ämne.

Artikel 3

Grundläggande principer och skyldigheter

1. De fördragsslutande parterna skall var för sig eller gemensamt vidtaga alla erforderliga lagstiftningsåtgärder, administrativa eller eljest behövliga åtgärder för att förhindra och minska förorening samt för att skydda och förbättra den marina miljön i Östersjöområdet.

2. De fördragsslutande parterna skall med kraft sträva efter att säkerställa att tillämpningen av denna konvention ej orsakar en ökning av föroreningen av havsområdena utanför Östersjöområdet.

Artikel 4

Tillämpning

1. Denna konvention skall gälla skyddet av Östersjöområdets marina miljö, som omfattar vattenmassan och havsbottnen, inbegripet de levande tillgångarna och den marina faunan och floran i övrigt.

2. Utan inskränkning i de suveräna rättigheterna beträffande territorialhavet, skall varje fördragsslutande part genom sina nationella myndigheter tillämpa bestämmelserna i denna konvention inom sitt territorialhav.

3. Fastän bestämmelserna i denna konvention ej gäller inre vatten, vilka står under fördragsslutande parts suveränitet, förbinder sig parterna att utan inskränkning i sina suveräna rättigheter tillse, att syftet med denna konvention uppnås i dessa vatten.

4. Denna konvention skall ej äga tillämpning på örlogsfartyg, marina hjälpfartyg, militära luftfartyg eller andra fartyg eller luftfartyg som äges eller drives av en stat och som vid tillfälle i fråga användes enbart i statlig icke-kommersiell tjänst.

Varje fördragsslutande part skall dock i fråga om fartyg och luftfartyg av detta slag, som den äger eller driver, tillse genom vidtagande av lämpliga åtgärder, som ej inverkar menligt på fartygens eller luftfartygens funktion eller funktionsförmåga, att sådana fartyg och luftfartyg så långt det är skäligt och möjligt uppträder i överensstämmelse med denna konvention.

Artikel 5

Farliga ämnen

De fördragsslutande parterna förbinder sig att motverka att farliga ämnen som anges i bilaga I till denna konvention utsläppes i Östersjöområdet genom luften, vattnet eller på annat sätt.

Artikel 6

Principer och skyldigheter beträffande landbaserad förorening

1. De fördragsslutande parterna skall vidtaga alla erforderliga åtgärder för att kontrollera och så långt som möjligt minska landbaserad förorening av Östersjöområdets marina miljö.

2. De fördragsslutande parterna skall särskilt vidtaga alla erforderliga åtgärder för att kontrollera och noga begränsa förorening genom skadliga ämnen och material i enlighet med bilaga 2 till denna konvention. I detta syfte skall de, bland annat, på sätt de finner lämpligt samarbeta i fråga om utveckling och tillämpning av särskilda program, riktlinjer, normer eller bestämmelser angående utsläpp, miljöns kvalitet och produkter som innehåller sådana ämnen och material och deras användning.

3. De ämnen och material som anges i bilaga 2 till denna konvention får ej utsläppas i Östersjöområdets marina miljö i mängder av någon betydelse utan särskilt av vederbörande nationella myndighet på förhand meddelat tillstånd, vilket periodvis kan omprövas.

4. Vederbörande nationella myndighet skall underrätta den i artikel 12 i denna konvention nämnda kommissionen om mängden och arten av samt metoden för utsläpp, om den anser att mängder av någon betydelse av de i bilaga 2 till denna konvention angivna ämnena och materialen blivit utsläppta.

5. De fördragsslutande parterna skall eftersträva att skapa och tillämpa gemensamma normer för meddelande av tillstånd till utsläpp.

6. För att kontrollera och så långt som möjligt minska förorening av Östersjöområdet genom skadliga ämnen skall de fördragsslutande parterna utöver bestämmelserna i artikel 5 i denna konvention eftersträva att uppnå de mål och tillämpa de kriterier, som anges i bilaga 3 till denna konvention.

7. Om utsläpp från vattendrag som flyter genom två eller flera fördragsslutande parters områden eller som utgör gräns mellan dem, kan befaras förorsaka förorening av Östersjöområdets marina miljö, skall vederbörande fördragsslutande parter gemensamt vidtaga lämpliga åtgärder för att förhindra och minska sådan förorening.

8. De fördragsslutande parterna skall eftersträva att använda bästa möjliga medel för att minska luftburen förorening av Östersjöområdet genom skadliga ämnen.

Artikel 7

Förhindrande av förorening från fartyg

1. För att skydda Östersjöområdet mot förorening genom utsläpp av olja eller andra skadliga ämnen, som sker avsiktligt eller av försumlighet eller på grund av olyckshändelse, eller genom utsläpp av toalettavfall eller fast avfall från fartyg skall de fördragsslutande parterna vidtaga åtgärder enligt bilaga 4 till denna konvention.

2. De fördragsslutande parterna skall utveckla och tillämpa enhetliga normer beträffande kapaciteten hos och lokaliseringen av mottagningsanordningar för oljerester och andra skadliga ämnen än olja, däri inbegripet toalettavfall och fast avfall, med beaktande bland annat av passagerarfartygs och kombinationsfartygs särskilda behov.

Artikel 8

Fritidsbåtar

De fördragsslutande parterna skall förutom genom tillämpning av de bestämmelser i denna konvention som lämpligen kan tillämpas på fritidsbåtar vidtaga särskilda åtgärder för att minska skadliga verkningar av fritidsbåtars aktiviteter på Östersjöområdets marina miljö. Åtgärderna skall bland annat avse ändamålsenliga mottagningsanordningar för avfall från fritidsbåtar.

Artikel 9

Förhindrande av dumpning

1. De fördragsslutande parterna skall, om ej annat följer av punkterna 2 och 4 i denna artikel, förbjuda dumpning i Östersjöområdet.

2. Dumpning av muddermassor förutsätter ett särskilt, av vederbörande nationella myndighet på förhand meddelat tillstånd i enlighet med bestämmelserna i bilaga 5 till denna konvention.

3. Varje fördragsslutande part förbinder sig att tillse, att bestämmelserna i denna artikel iakttages av fartyg och luftfartyg som

a) är registrerade inom dess territorium eller för dess flagga.

b) inom dess territorium eller territorialvatten lastar ämnen avsedda att dumpas, eller

c) kan antagas utföra dumpning inom dess territorialvatten.

4. Bestämmelserna i denna artikel äger ej tillämpning då säkerheten för människoliv eller för fartyg eller luftfartyg till havs hotas av fullständig förstörelse eller total förlust av fartyget eller luftfartyget eller i någon situation som innebär fara för människoliv, om dumpning visar sig vara enda utvägen att avvärja hotet och om det är sannolikt att den av dumpningen orsakade skadan blir mindre än vad annat förfarande leder till. Sådan dumpning skall utföras så, att sannolikheten för skada på mänskligt eller marint liv begränsas så långt som möjligt.

5. Dumpning som utförts i enlighet med bestämmelserna i punkt 4 i denna artikel skall anmälas och behandlas enligt bilaga 6 till denna konvention och anmälan därom skall även göras till den i artikel 12 i denna konvention nämnda kommissionen enligt bestämmelserna i regel 4 i bilaga 5 till denna konvention.

6. För den händelse dumpning misstänkes ha skett i strid med bestämmelserna i denna artikel, skall de fördragsslutande parterna i samråd undersöka saken i enlighet med regel 2 i bilaga 4 till denna konvention.

Artikel 10

Utforskning av och utvinning från havsbottnen och dess underlag

Varje fördragsslutande part skall vidtaga alla lämpliga åtgärder för att förhindra sådan förorening av Östersjöområdets marina miljö som orsakas av utforskning av eller utvinning från dess del av havsbottnen och dess underlag eller av annan därmed sammanhängande verksamhet. Varje part skall även tillse att ändamålsenlig utrustning finns till hands för att påbörja omedelbar bekämpning av förorening i detta område.

Artikel 11

Samarbete vid bekämpning av marina föroreningar

De fördragsslutande parterna skall vidtaga åtgärder och samarbete på sätt som anges i bilaga 6 till denna konvention för att avvärja eller så långt som möjligt begränsa förorening av Östersjöområdet genom olja eller andra skadliga ämnen.

Artikel 12

Institutionell och organisatorisk ram

1. Kommissionen för skydd av Östersjöns marina miljö, nedan kallad "Kommissionen", upprättas härmed för denna konventions syften.

2. Ordförandeskapet för kommissionen skall tilldelas varje fördragsslutande part i alfabetisk ordning enligt staternas namn på engelska.

Ordförandens mandatperiod är två år och under denna tid kan han ej företräda sitt land.

Blir ordförandeskapet vakant, skall den fördragsslutande part som innehar ordförandeskapet utse en efterträdare som skall inneha posten till dess att ordförandeskapsperioden för vederbörande fördragsslutande part utlöper.

3. Kommissionen sammanträder minst en gång om året på kallelse av ordföranden. På begäran av fördragsslutande part skall ordföranden, förutsatt att detta stödes av annan fördragsslutande part, snarast möjligt sammankalla ett extra sammanträde på tid och plats som ordföranden bestämmer, dock ej senare än nittio dagar räknat från den dag då begäran framställdes.

4. Depositarieregeringen skall sammankalla till kommissionens första sammanträde vilket skall äga rum inom nittio dagar räknat från den dag då denna konvention träder i kraft.

5. Varje fördragsslutande part skall ha en röst i kommissionen. Om ej annat föreskrives i denna konvention, skall kommissionen fatta sina beslut enhälligt.

Artikel 13

Kommissionens åligganden

Det skall åligga kommissionen att

a) fortlöpande övervaka tillämpningen av denna konvention,

b) föreslå åtgärder som ansluter till denna konventions syften,

c) fortlöpande granska innehållet i denna konvention, inbegripet bilagorna, och föreslå de fördragsslutande parterna sådana ändringar i denna konvention med bilagor som kan anses påkallade, inbegripet ändringar i förteckningarna över ämnen och material, ävensom antagande av nya bilagor.

d) definiera kriterier för kontroll av förorening, mål för minskandet av förorening, samt mål beträffande åtgärder, i synnerhet enligt bilaga III till denna konvention.

e) i nära samarbete med vederbörande statlig myndighet och med beaktande av punkt f i denna artikel främja ytterligare åtgärder till skydd av Östersjöområdets marina miljö och i detta syfte

i) mottaga, bearbeta, sammanfatta och från tillgängliga källor distribuera relevant vetenskaplig, teknologisk och statistisk information,

och

ii) främja vetenskaplig och teknologisk forskning.

f) vid behov anlita kompetenta regionala och andra internationella organisationers tjänster för samarbete inom vetenskaplig och teknologisk forskning ävensom annan relevant verksamhet som hänför sig till denna konventions syften,

g) åtaga sig andra uppgifter som kan anses lämpligt enligt bestämmelserna i denna konvention.

Artikel 14

Administrativa bestämmelser för kommissionen

1. Arbetsspråket inom kommissionen är engelska.

2. Kommissionen fastställer sin arbetsordning.

3. Kommissionens kontor, här nedan kallat "sekretariatet", är förlagt till Helsingfors.

4. Kommissionen utser en exekutivsekreterare och sörjer för anställning av annan erforderlig personal samt bestämmer exekutivsekreterarens arbetsuppgifter och anställningsvillkor.

5. Exekutivsekreteraren är den högste administrative tjänstemannen i kommissionen och utför de åligganden som är nödvändiga för administrationen av denna konvention, kommissionens arbete samt andra uppgifter som av kommissionen och i dess arbetsordning anförtrotts exekutivsekreteraren.

Artikel 15

Finansiella bestämmelser för kommissionen

1. Kommissionen fastställer regler för sin finansiering.

2. Kommissionen fastställer en årlig eller tvåårig budget över föreslagna utgifter och budgetförslag för därpå följande räkenskapsperiod.

3. De fördragsslutande parterna svarar till lika delar för budgetbeloppet i dess helhet, inbegripet eventuell av kommissionen godkänd tilläggsbudget, om ej kommissionen enhälligt beslutar annat.

Utöver det medlemsstaterna bidrar med kommer Europeiska ekonomiska gemenskapen att bidra med nära 2,5 % av de administrativa kostnaderna för budgeten.

4. Varje fördragsslutande part skall erlägga de kostnader som hänför sig till dess representanters, sakkunnigas och rådgivares deltagande i kommissionen.

Artikel 16

Vetenskapligt och teknologiskt samarbete

1. De fördragsslutande parterna förbinder sig att direkt eller då så är lämpligt genom kompetenta regionala eller andra internationella organisationer samarbete inom vetenskap, teknologi och annan forskning samt att för denna konventions syften utbyta data och andra vetenskapliga upplysningar.

2. Med beaktande av artikel 4 punkterna 1, 2 och 3 i denna konvention förbinder sig de fördragsslutande parterna att direkt eller då så är lämpligt genom kompetenta regionala eller andra internationella organisationer främja undersökningar, utföra, understödja eller bidraga till program för utveckling av metoder och medel för utvärdering av arten och omfattningen av förorening, dess vägar, förekomsten av, riskerna för samt botemedlen mot förorening i Östersjöområdet och särskilt att utveckla alternativa metoder för hantering, kvittblivning och eliminering av ämnen som kan orsaka förorening av Östersjöområdets marina miljö.

3. De fördragsslutande parterna förbinder sig att direkt eller då så är lämpligt genom behöriga regionala eller andra internationella organisationer och på grundval av de upplysningar och data som erhållits enligt punkterna 1 och 2 i denna artikel samarbeta vid utvecklandet av med varandra jämförbara observationsmetoder, genomförandet av basstudier samt vid utarbetandet av kompletterande eller gemensamma kontrollprogram.

4. Organisationen och omfattningen av arbetet i samband med genomförandet av de i föregående stycken nämnda uppgifterna skall i första hand angivas av kommissionen.

Artikel 17

Ansvar för skada

De fördragsslutande parterna förbinder sig att så snart som möjligt gemensamt utveckla och antaga föreskrifter rörande ansvaret för skada som orsakats genom handling eller underlåtenhet i strid med denna konvention, inbegripet bland annat begränsning av ansvar, kriterier och förfaranden för fastställande av ansvarsskyldighet samt de sanktionsmöjligheter som står till buds.

Artikel 18

Biläggande av tvister

1. Uppkommer tvist mellan fördragsslutande parter beträffande tolkningen eller tillämpningen av denna konvention, bör de söka nå en lösning genom förhandlingar. Kan parterna ej nå enighet, bör de söka råd och hjälp eller gemensamt begära medling av tredje fördragsslutande part, kvalificerad internationell organisation eller kvalificerad person.

2. Har parterna ej lyckats bilägga tvisten genom förhandlingar eller nå en överenskommelse om nyss angivna åtgärder, skall tvisten, om parterna är ense därom, hänskjutas till en för ändamålet tillsatt skiljedomstol, permanent skiljedomstol eller till den internationella domstolen.

Artikel 19

Säkerställande av vissa friheter

Ingenting i denna konvention får tolkas som ett intrång i friheten för sjöfart, fiske, vetenskaplig havsforskning eller annat behörigt utnyttjande av det fria havet och ej eller i rätten till oskadlig genomfart genom territorialhavet.

Artikel 20

Bilagornas status

Bilagorna till denna konvention utgör integrerande delar av konventionen.

Artikel 21

Förhållandet till andra konventioner

Bestämmelserna i denna konvention påverkar ej de fördragsslutande parternas rättigheter och skyldigheter enligt tidigare ingångna fördrag eller eventuella framtida fördrag som främjar och utvecklar havsrättens allmänna principer på vilka denna konvention vilar och i synnerhet bestämmelser angående förhindrande av förorening av den marina miljön.

Artikel 22

Revision av konventionen

För en allmänna revision av denna konvention kan en konferens sammankallas med de fördragsslutande parternas samtycke eller på kommissionens begäran.

Artikel 23

Ändring av konventionens artiklar

1. Varje fördragsslutande part kan föreslå ändringar i artiklarna i denna konvention. Varje sådan föreslagen ändring skall underställas depositarieregeringen och av denna delges samtliga fördragsslutande parter, vilka snarast möjligt efter det att meddelandet mottagits skall meddela depositionsregeringen huruvida de godtager eller förkastar ändringen.

Ändringen träder i kraft nittio dagar efter det att depositarieregeringen från samtliga avtalsslutande parter mottagit meddelande om godtagande av ifrågavarande ändring.

2. Med de fördragsslutande parternas samtycke eller på begäran av kommissionen kan en konferens sammankallas för att ändra denna konvention.

Artikel 24

Ändringar och antagande av bilagor

1. Varje av fördragsslutande part föreslagen ändring i bilagorna skall av depositarieregeringen delges övriga fördragsslutande parter samt behandlas av kommissionen. Antager kommissionen ändringen, skall de fördragsslutande parterna underrättas därom och ändringen rekommenderas för godtagande.

2. Sådan ändring skall anses ha blivit godtagen vid utgången av den tidsperiod som kommissionen fastställt, om ej någon fördragsslutande part under denna tid motsatt sig ändringen. Kommissionen fastställer dagen för ikraftträdande av den godtagna ändringen.

Den av kommissionen fastställda tiden skall förlängas med ytterligare sex månader och dagen för ändringens ikraftträdande framflyttas i motsvarande mån, om i exceptionella fall någon fördragsslutande part före utgången av den av kommissionen fastställda tiden meddelar depositarieregeringen, att fastän den avser att godtaga förslaget, de konstitutionella förutsättningarna för sådant godtagande ännu ej uppfyllts i vederbörande stat.

3. Ny bilaga till denna konvention kan antagas i enlighet med bestämmelserna i denna artikel.

4. Depositarieregeringen skal underrätta alla fördragsslutande parter om varje ändring eller antagande av en ny bilaga som träder i kraft enligt denna artikel och om den tidpunkt då sådan ändring eller ny bilaga träder i kraft.

5. Invändning enligt denna artikel skall skriftligen meddelas depositarieregeringen, som skall underrätta alla fördragsslutande parter och exekutivsekreteraren om sådant meddelande samt om dagen för dess mottagande.

Artikel 25

Reservationer

1. Reservationer får ej göras mot bestämmelserna i denna konvention.

2. Bestämmelsen i punkt 1 i denna artikel hindrar ej fördragsslutande part från att för en tidsperiod ej överstigande ett år uppskjuta tillämpningen av en bilaga till denna konvention eller del därav eller ändring däri efter det att bilagan i fråga eller ändringen däri har trätt i kraft.

3. Åberopande fördragsslutande part efter denna konventions ikraftträdande bestämmelserna i punkt 2 i denna artikel, skall den vid tidpunkten för kommissionens antagande av ändring i en bilaga eller av ny bilaga underrätta övriga fördragsslutande parter om de bestämmelser som i enlighet med punkt 2 i denna artikel kommer att uppskjutas.

Artikel 26

Undertecknande, ratificering, godkännande och anslutning

1. Denna konvention skall vara öppen för undertecknande i Helsingfors den 22 mars 1974 för de Östersjöstater som deltager i diplomatkonferensen för skydd av Östersjöområdets marina miljö, vilken hölls i Helsingfors från den 18 till den 22 mars 1974. Denna konvention skall vara öppen för anslutning av varje annan stat som är intresserad av att uppfylla konventionens mål och syften, under förutsättning att vederbörande stat inbjudes av samtliga fördragsslutande parter.

Denna konvention skall vara öppen för anslutning av Europeiska ekonomiska gemenskapen. Europeiska ekonomiska gemenskapen har inom sitt kompetensområde rätt till lika många röster som motsvarar antalet medlemsstater som är fördragsslutande parter i denna konvention. Europeiska ekonomiska gemenskapen får inte utöva sin rösträtt, om dess medlemmar utövar sin och omvänt.

2. Denna konvention skall ratificeras eller godkännas av de stater som undertecknat den.

3. Instrument avseende ratificering, godkännande eller anslutning skall deponeras hos Finlands regering som åtager sig förpliktelserna som depositarieregering.

Artikel 27

Ikraftträdande

Denna konvention träder i kraft två månader efter depositionen av det sjunde ratifikations- eller godkännandeinstrumentet.

För Europeiska ekonomiska gemenskapen, som ansluter sig till konventionen enligt artikel 26, träder konventionen i kraft två månader efter deponeringen av anslutningsinstrumentet.

Artikel 28

Frånträdande

1. När som helst efter utgången av fem år räknat från dagen för denna konventions ikraftträdande kan fördragsslutande part frånträda konventionen genom skriftlig underrättelse till depositarieregeringen. Frånträdande träder i kraft från den trettioförsta december året efter det år under vilket depositarieregeringen underrättades om uppsägningen.

2. I händelse av underrättelse om någon fördragsslutande parts frånträde skall depositarieregeringen sammankalla ett möte med de fördragsslutande parterna för att överväga verkan av frånträdandet.

Artikel 29

Språk

Denna konvention har upprättats i ett enda exemplar på engelska språket. Officiella översättningar till danska, finska, polska, ryska, svenska och tyska språken skall utarbetas och deponeras tillsammans med det undertecknade originalet.

Till bekräftelse härav har undertecknade ombud, därtill vederbörligen bemyndigade, undertecknat denna konvention.

Som skedde i Helsingfors, den tjugoandra mars nittonhundrasjuttiofyra.

På Danmarks vägnar

HOLGER HANSEN

På Finlands vägnar

JERMU LAINE

På Tyska demokratiska republikens vägnar

HANS REICHELT

På Förbundsrepubliken Tysklands vägnar

HANS-GEORG SACHS

På Polska folkrepublikens vägnar

JERZY KUSIAK

På Sveriges vägnar

SVANTE LUNDKVIST

På Sovjetunionens vägnar

E. E. ALEXEEVSKY

BILAGA 1

FARLIGA ÄMNEN

Skyddet av Östersjöområdet mot föroreningar genom nedan angivna ämnen kan avse användning av lämpliga tekniska medel, förbud och föreskrifter angående transport, handel, hantering, användning och slutligt omhändertagande av produkter innehållande sådana ämnen.

1. DDT (1,1,1-triklor-2,2bis (klorfenyl)-etan) och dess derivat DDE och DDD.

2. PCB (polyklorerade bifenyler).

3. PCT (polyklorerade terfenyler).

BILAGA 2

SKADLIGA ÄMNEN OCH MATERIAL

Följande ämnen och material är uppräknade med hänsyn till artikel 6 i denna konvention.

Denna förteckning gäller sådana ämnen och material som utsläppes genom vatten i den marina miljön. De fördragsslutande parterna skall även eftersträva att använda bästa möjliga metoder för att hindra att skadliga ämnen och material utsläppes i Östersjöområdet genom luften.

A. För angeläget beaktande

1. Kvicksilver, kadmium och deras föreningar.

B.

2. Antimon, arsenik, beryllium, krom, koppar, bly, molybden, nickel, selen, tenn, vanadin, zink, och deras föreningar såväl som elementärt fosfor.

3. Fenoler och deras derivat.

4. Ftalsyra och dess derivat.

5. Cyanider.

6. Beständiga halogena kolväten.

7. Polycykliska aromatiska kolväten och deras derivat.

8. Beständiga toxiska kiselorganiska föreningar.

9. Beständiga biocider inklusive fosfororganiska och tennorganiska pesticider, herbicider, slembekämpningsmedel och kemikalier som används för konservering av trä, timmer, trämassa, cellulosa, papper, hudar och textilier och som ej täckes av bestämmelserna i bilaga 1 till denna konvention.

10. Radioaktiva ämnen.

11. Syror, baser samt ytaktiva ämnen i höga koncentrationer eller stora kvantiteter.

12. Olja och avfall från petrokemiska och andra industrier som innehåller fettlösliga ämnen.

13. Ämnen som har en ogynnsam inverkan på smak och/eller lukt hos produkter från havet, avsedda för mänsklig konsumtion, eller inverkan på smak, lukt, färg, klarhet eller andra egenskaper hos vattnet som allvarligt minskar dess skönhets- och rekreationsvärden.

14. Material och ämnen som kan flyta, hålla sig svävande i vattnet eller sjunka, och som allvarligt kan störa en legitim användning av havet.

15. Ligninämnen som ingår i industriellt avloppsvatten.

16. Komplexbildarna EDTA (etylendinitrilotetraättiksyra eller etylendiaminotetraättiksyra) och DTPA (dietylentriaminopentaättiksyra).

BILAGA 3

MÅLSÄTTNINGAR, KRITERIER OCH ÅTGÄRDER RÖRANDE FÖRHINDRANDET AV LANDBASERAD FÖRORENING

I enlighet med bestämmelserna i artikel 6 i denna konvention skall de fördragsslutande parterna eftersträva att uppnå de målsättningar och att tillämpa de normer och åtgärder som uppräknats i denna bilaga för att kontrollera och så långt möjligt minska landbaserad förorening av Östersjöområdets marina miljö.

1. Kommunalt avloppsvatten skall behandlas på lämpligt sätt så att mängden organiska ämnen ej orsakar skadliga förändringar i syrehalten i Östersjöområdet och mängden närsalter ej orsakar eutrofiering i Östersjöområdet.

2. Kommunalt avloppsvatten skall även behandlas på lämpligt sätt för att säkerställa att den hygieniska kvaliteten och i synnerhet den epidemiologiska och toxikologiska säkerheten hos det mottagande vattenområdet hålles på en nivå som inte orsakar skada på människors hälsa och på sådant sätt att det i avloppsvatten med viss sammansättning ej bildas någon betydande mängd av de skadliga ämnen som uppräknas i bilagorna 1 och 2 till denna konvention.

3. Mängden av förorenande industriavfall skall på lämpligt sätt minskas så långt som möjligt för att reducera mängden skadliga ämnen, organiska ämnen samt näringsämnen.

4. De i punkt 3 i denna bilaga avsedda metoderna skall i synnerhet omfatta minskning av uppkomsten av avfall genom processtekniska åtgärder, recirkulation och återanvändning av processvatten, utveckling av vattenhushållningen samt förbättring av förutsättningarna för vattenbehandling. Vid behandling av avloppsvatten skall mekaniska, kemiska, biologiska och andra metoder, beroende på avloppsvattnets kvalitet och behovet att bevara eller förbättra vattenkvaliteten hos recipienten, tillämpas.

5. Utsläpp av kylvatten från kärnkraftverk eller andra slag av industrier som använder stora mängder vatten skall ske på sätt som så långt som möjligt minskar föroreningarna av Östersjöområdets marina miljö.

6. Kommissionen skall definiera kriterierna för kontroll av förorening, målsättningarna för minskning av förorening och målsättningarna för åtgärder, däri inbegripet processteknik och avfallshantering, för minskning av förorening i Östersjöområdet.

BILAGA 4

FÖRHINDRANDE AV FÖRORENING FRÅN FARTYG

REGEL 1

De fördragsslutande parterna skall i frågor rörande skydd av Östersjöområdets marina miljö mot förorening från fartyg samarbeta

a) inom Internationella sjöfartsorganisationen (IMO), särskilt för att befrämja utvecklingen av internationella regler,

b) för ett effektivt och harmoniserat införande av de regler som Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) har antagit.

REGEL 2

De fördragsslutande parterna skall, med beaktande av artikel 4 punkt 4 i denna konvention, på lämpligt sätt bistå varandra vid undersökning av sådana överträdelser av gällande lagstiftning om åtgärder mot förorening som skett eller som misstänkes ha skett inom Östersjöområdet. Sådant bistånd kan innefatta, men är ej begränsat till, granskning genom behöriga myndigheter av oljedagböcker, lastdagböcker, skepps- och maskindagböcker, tagande av oljeprov i och för analytisk identifiering och i samband med märkning av oljerester.

REGEL 3

Definitioner

I denna bilaga skall

1. med "fartyg" förstås fartyg av alla slag som användes i den marina miljön, däri inbegripet bärplansbåtar, svävare, undervattensfartyg, flytande farkoster och fasta eller flytande plattformar,

2. med "administration" förstås regeringen i den stat under vars myndighet fartyget lyder. I fråga om ett fartyg som är berättigat att före en viss stats flagga är administrationen denna stats regering. I fråga om fasta eller flytande plattformar som användes för utforskning av och utvinning från den del av havsbottnen och dess underlag som gränsar till den kust över vilken kuststaten utövar suveräna rättigheter med avseende på utforskning och utvinning av naturtillgångarna, är administrationen ifrågavarande kuststats regering.

3. a) med "utsläpp" förstås, i fråga om skadliga ämnen eller utflöden som innehåller sådana ämnen, varje utsläpp, oavsett hur det orsakats, från ett fartyg, däri inbegripet varje utströmning, kvittblivning, spill, läckage, utpumpning, utspridning eller uttömning.

b) uttrycket "utsläpp" ej innefatta

i) dumpning som avses i konventionen om förhindrande av havsföroreningar till följd av dumpning av avfall, avslutad i London den 29 december 1972, eller

ii) sådant utsläpp av skadliga ämnen som direkt orsakas av utforskning, utvinning och därmed förenad, ej landbaserad bearbetning av havsbottnens mineraltillgångar, eller

iii) utsläpp av skadliga ämnen för behörig vetenskaplig forskning angående bekämpning eller kontroll av förorening,

4. "närmaste land". Uttrycket "från närmaste land" betyder från den baslinje från vilken territorialhavet för ifrågavarande stats territorium räknas enligt internationell rätt.

5. uttrycket "jurisdiktion" tolkas enligt den internationella rätt som gäller vid tidpunkten för tillämpning eller tolkning av denna bilaga.

6. uttrycket Marpol 73/78 avse 1973 års internationella konvention om förhindrande av förorening från fartyg, ändrad genom protokollet från år 1978 som ansluter till denna.

REGEL 4

Olja

De fördragsslutande parterna, vilka även har tillträtt Marpol 73/78, tillämpar i överensstämmelse med det avtalet föreskrifterna i bilaga I till Marpol 73/78 om förhindrande av förorening genom olja.

REGEL 5

Skadliga vätskor

De fördragsslutande parterna, vilka även har tillträtt Marpol 73/78, tillämpar i överensstämmelse med det avtalet föreskrifterna i bilaga II till Marpol 73/78 om kontroll av förorening genom skadliga flytande ämnen i bulk.

REGEL 6

Skadliga ämnen i förpackad form

A. De fördragsslutande parterna skall så snart som möjligt tillämpa lämpliga enhetliga regler rörande transport av skadliga ämnen i förpackad form eller i fraktcontainer, flyttbara tankar eller landsvägs- och järnvägstankvagnar.

B. I fråga om vissa skadliga ämnen, enligt vad som kan bli bestämt av kommissionen, skall fartygets befälhavare eller ägare eller dennes representant underrätta vederbörande hamnmyndighet om avsikten att lasta eller lossa sådana ämnen minst 24 timmar före sådan åtgärd.

C. Rapport om en incident som röra skadliga ämnen göras i enlighet med föreskrifterna i bilaga 6 till denna konvention.

REGEL 7

Toalettavfall

De fördragsslutande parterna skall tillämpa föreskrifterna i avsnitten A-D och F och G i denna regel om utsläpp av toalettavfall från fartyg som användes i Östersjöområdet.

A. Definitioner

I denna regel skall

1. med "toalettavfall" förstås

a) avlopp och annat avfall från varje form av toalett, urinoar och spygatt i toalettrum,

b) avlopp från sjukvårdslokaler (apotek, sjukhytt etc.) via tvättställ, badkar och spygatt i sådana lokaler,

c) avlopp från utrymme som innehåller levande djur, eller

d) annat spillvatten som är blandat med avlopp som anges i det föregående,

2. med "uppsamlingstank" förstås en tank som användes för att samla och magasinera toalettavfall.

B. Tillämpningsområde

Bestämmelserna i denna regel skall äga tillämpning på

a) fartyg med en bruttodräktighet av minst 200 registerton,

b) fartyg med en bruttodräktighet som ej uppgår till 200 registerton och som är godkända för transport av mer än tio personer,

c) fartyg för vilka bruttodräktighet ej fastställts och som är godkända för transport av mer än tio personer.

C. Utsläpp av toalettavfall

1. Om annat ej följer av föreskrifterna i avsnitt D i denna regel, skall utsläpp av toalettavfall i havet vara förbjudet utom när

a) fartyget släpper ut finfördelat och desinficerat toalettavfall med användande av ett system, som godkänts av administrationen, på ett avstånd av mer än 4 nautiska mil från närmaste land, eller toalettavfall, som ej är finfördelat eller desinficerat, på ett avstånd av mer än 12 nautiska mil från närmaste land, under förutsättning i varje fall att toalettavfall som magasinerats i uppsamlingstank ej släppes ut momentant utan med måttlig hastighet när fartyget är under gång med en fart av minst 4 knop, eller

b) fartyget har i användning ett reningsverk för toalettavfall som är godkänt av administrationen, och

i) provningsresultaten för verket är angivna i en handling som medföres ombord, och

ii) utflödet ej ger upphov till synliga flytande fasta partiklar i omgivande vatten och ej heller missfärgar detta, eller

c) fartyget befinner sig i farvatten under en stats jurisdiktion och släpper ut toalettavfall i enlighet med sådana mindre stränga föreskrifter som kan ha fastställts av denna stat.

2. Om toalettavfall är blandat med avfall eller spillvatten, i fråga om vilket avvikande utsläppsföreskrifter gäller, skall de strängaste föreskrifterna äga tillämpning.

D. Undantag

Avsnitt C i denna bilaga äger ej tillämpning i fråga om

a) sådant utsläpp av toalettavfall från fartyg som är nödvändigt för fartygets och ombordvarandes säkerhet eller för räddande av människoliv till sjöss, eller

b) sådant utsläpp av toalettavfall som är en följd av en skada på fartyget eller dess utrustning, om alla rimliga försiktighetsåtgärder har vidtagits före och efter skadans uppkomst, i syfte att hindra eller så långt som möjligt begränsa utsläppet.

E. Mottagningsanordningar

1. Varje fördragsslutande part förbinder sig att tillse att i dess hamnar och terminaler i Östersjöområdet tillhandahålles sådana anordningar för mottagande av toalettavfall som, utan att otillbörlig försening orsakas fartygen, är tillräckliga för att tillgodose behoven hos de fartyg som använder dem.

2. För att möjliggöra anslutning av mottagningsanordningarnas rörledningar till fartygets utsläppsrörledningar skall båda ledningarna vara försedda med en standardiserad anslutning i enlighet med följande uppställning.

>Plats för tabell>

På fartyg med ett malldjup av 5 meter eller mindre får innerdiametern på utsläppsanslutningen vara 38 millimeter.

F. Besiktningar

1. Fartyg som går i internationell sjöfart i Östersjöområdet skall genomgå besiktning enligt följande:

a) En första besiktning, innan fartyget tas i bruk eller innan det certifikat som erfordras enligt avsnitt G i denna regel utfärdas första gången, som skall innefatta en fartygsbesiktning som säkerställer att:

i) om fartyget har utrustats med en reningsanläggning för toalettavfall, anläggningen uppfyller funktionskrav som baserar sig på de standarder och provningsmetoder som rekommenderas av kommissionen1 och som skall godkännas av administrationen,

ii) om det i fartyget har installerats ett system för att finfördela och desinficera toalettavfall, anläggningen uppfyller funktionskrav som baserar sig på de standarder och provningsmetoder som rekommenderas av kommissionen1 och som skall godkännas av administrationen,

iii) om fartyget har utrustats med en uppsamlingstank, tankkapaciteten enligt administrationens bedömning är tillräcklig för att rymma allt toalettavfall med hänsyn till fartygets användning, antal ombordvarande m. fl. relevanta faktorer och att uppsamlingstanken uppfyller funktionskrav som baserar sig på de standarder och provningsmetoder som rekommenderas av kommissionen(1) och som skall godkännas av administrationen, och att

iv) fartyget är utrustat med en rörledning för att avlämna toalettavfall till en mottagningsanordning. Rörledningen bör vara försedd med en standardiserad landanslutning i överenstämmelse med avsnitt E eller, för fartyg på fasta trader, med andra standarder som administrationen kan godta, t.ex. snabbkopplingar.

Besiktningen skall säkerställa att utrustning, installationer, anordningar och material till fullo uppfyller tillämpliga krav i denna regel.

Administrationen skall godta ett typprovningscertifikat för anläggningar för toalettavfallshantering utfärdat av andra fördragsslutande staters myndigheter.

b) Periodisk besiktning vid tidpunkter som bestäms av administrationen, dock minst vart femte år, som skall säkerställa att utrustning, installationer, anordningar och material till fullo uppfyller tillämpliga krav i denna regel.

2. Fartygsbesiktning som gäller tillämpningen av föreskrifterna i denna regel skall verkställas av administrationens tjänstemän. Administrationen får emellertid överlåta besiktningen på för ändamålet utsedda besiktningsmän eller på organisationer som administrationen har godkänt. I varje enskilt fall garanterar ifrågavarande administration en fullständig och effektiv besiktning.

3. När en fartygsbesiktning har avslutats, får inga betydande förändringar göras på utrustning, installationer, anordningar eller material som har besiktigats utan administrationens godkännande, utom direkt byte av sådan utrustning eller sådana intallationer.

G. Certifikat

1. Föroreningsskyddscertifikat för toalettavfall skall efter besiktning utfärdas till fartyg som går i internationell sjöfart i Östersjöområdet och som är godkända att föra mer än 50 personer, i överensstämmelse med föreskrifterna i avsnitt F i denna regel.

2. Certifikat skall utfärdas antingen av administrationen eller av en person eller organisation som i vederbörlig ordning bemyndigats därtill av administrationen. I varje enskilt fall påtar sig administrationen det fulla ansvaret för certifikatet.

3. Föroreningsskyddscertifikat för toalettavfall skall utformas enligt den förebild som finns i tillägget till bilaga IV till Marpol 73/78, då de fördragsslutande parterna även har tillträtt Marpol 73/78. Om språket inte är engelska, skall texten innehålla en översättning till engelska.

4. Föroreningsskyddscertifikat för toalettavfall skall utfärdas för en period som anges av administrationen, dock högst fem år.

5. Certifikatet upphör att gälla, om väsentliga ändringar har gjorts på obligatorisk utrustning, installationer, anordningar och material utan administrationens godkännande, utom direkt byte av sådan utrustning eller sådana installationer.

REGEL 8

Fast avfall

De fördragsslutande parterna, vilka också är signatärer till Marpol 73/78, tillämpar i enlighet med den överenskommelsen de föreskrifter i bilaga 5 i Marpol 73/78 som berör kvittblivning av fast avfall från fartyg.

(1) Hänvisning görs till Helcomrekommendation 1/5.

BILAGA 5

UNDANTAG FRÅN DET ALLMÄNNA FÖRBUDET MOT DUMPNING AV AVFALL OCH ANDRA ÄMNEN I ÖSTERSJÖOMRÅDET

REGEL 1

Enligt artikel 9 punkt 2 i denna konvention skall förbudet mot dumpning ej gälla vid kvittblivning till havs av muddermassor under förutsättning att

1. muddermassorna ej innehåller nämnvärda mängder och koncentrationer av sådana ämnen som skall definieras av kommissionen och som finnes angivna i bilaga 1 och 2 till denna konvention, och

2. dumpningen utföres enligt ett på förhand meddelat särskilt tillstånd av behörig nationell myndighet antingen

a) inom fördragsslutande parts territorialhav eller

b) utanför territorialhavsområdet, då så erfordras, efter tidigare överläggningar inom kommissionen.

Då fördragsslutande part utfärdar sådant tillstånd skall den iakttaga bestämmelserna i regel 3 i denna bilaga.

REGEL 2

1. I artikel 9 punkt 2 i denna konvention nämnd behörig nationell myndighet skall

a) utfärda de särskilda tillstånd som avses i regel 1 i denna bilaga,

b) föra bok över arten och mängden ämnen för vilka dumpning medges samt över platsen, tidpunkten och sättet för dumpningen,

c) insamla tillgängliga upplysningar beträffande arten och mängden ämnen som nyligen och fram till denna konventions ikraftträdande har dumpats i Östersjöområdet, under förutsättning att ifrågavarande dumpande ämnen kan förorena vatten eller organismer i Östersjöområdet, fastna i fiskredskap eller på annat sätt orsaka skada samt platsen, tidpunkten och sättet för dumpningen.

2. Behörig nationell myndighet skall utfärda särskilt tillstånd enligt regel 1 i denna bilaga beträffande ämnen som avses att dumpas i Östersjöområdet, och som

a) lastats inom dess territorium,

b) lastats på fartyg eller luftfartyg, som är registrerat inom dess territorium eller för dess flagga, då lastningen äger rum inom en stats territorium, vilken ej är ansluten till denna konvention.

3. Då tillstånd utfärdas enligt punkt 1 a) ovan, skall behörig nationell myndighet iakttaga regel 3 i denna bilaga och sådana ytterligare kriterier, åtgärder och krav som den anser vara av betydelse.

4. Varje fördragsslutande part skall ge kommissionen och, vid behov, de övriga fördragsslutande parterna de upplysningar som anges i regel 2 punkt 1 c) i denna bilaga. Det förfarande som därvid skall iakttagas och arten av sådana meddelanden fastställes av kommissionen.

REGEL 3

Då särskilda tillstånd enligt regel 1 i denna bilaga utfärdas, skall behörig nationell myndighet beakta

1. mängden muddermassor som skall dumpas,

2. innehållet av de ämnen som avses i bilaga 1 och 2 till denna konvention,

3. platsen (till exempel dumpningsområdets koordinater, djup samt avstånd från kusten) och dess förhållande till områden av särskilt intresse (till exempel skönhets- och rekreationsområden, fiskars lekområden och yngeluppväxtområden, fiskeområden m.m.),

4. vattnets egenskaper, om dumpningen utföres utanför territorialhavet, nämligen

a) hydrografiska egenskaper (till exempel temperatur-, salthalts-, täthetsprofiler, temperatur, salthalt, täthet, profil),

b) kemiska egenskaper (till exempel pH, syrgashalt, närsalter),

c) biologiska egenskaper (till exempel primärproduktion och bottenlevande djur).

Uppgifterna bör omfatta tillräckliga upplysningar om årsmedelvärden och årstidsvariation hos de egenskaper som angivits i detta stycke.

5. Förekomst och verkan av annan dumpning som kan ha utförts i dumpningsområdet.

REGEL 4

Rapporter i enlighet med artikel 9 punkt 5 i denna konvention skall omfatta följande upplysningar

1. Plats för dumpning, egenskaper hos dumpat material och vidtagna motåtgärder

a) plats (till exempel koordinater för den oavsiktliga dumpningsplatsen, djup och avstånd från kusten),

b) dumpningsmetod,

c) mängd och sammansättning av dumpade ämnen samt deras fysikaliska (till exempel löslighet och täthet), kemiska och biokemiska (till exempel syreförbrukning och närsalter) samt biologiska egenskaper (till exempel förekomst av virus, bakterier, jästsvampar och parasiter),

d) giftighet,

e) innehåll av de i bilaga 1 och 2 till denna konvention angivna ämnena,

f) spridningsegenskaper (till exempel inverkan av strömmar och vind samt horisontell transport och vertikal blandning),

g) vattenegenskaper (till exempel temperatur, pH, redoxförhållanden, salthalt och skiktning),

h) bottnens egenskaper (till exempel topografi, geologi och redoxförhållanden),

i) vidtagna motåtgärder och utförda eller planerade uppföljningsåtgärder.

2. Allmänna synpunkter och villkor,

a) eventuell verkan på skönhets- och rekreationsvärden (till exempel flytande eller ilandflutna ämnen, grumlighet, obehaglig lukt, missfärgning och skumbildning),

b) eventuell verkan på den marina faunan och floran, fisk- och skaldjursodlingar, fiskbestånd och fiskevatten, skörd och odling av tång, och

c) eventuell inverkan på annan användning av havet (till exempel kvalitetsförsämring av vatten för industriellt bruk, rostangrepp på konstruktioner under vattnet, störning i fartygs gång genom flytande material, störning av fiske eller sjöfart och skydd av områden av särskild betydelse för vetenskapliga ändamål eller naturskyddsändamål).

BILAGA 6

SAMARBETE VID BEKÄMPNING AV HAVSFÖRORENING

REGEL 1

I denna bilaga skall

1. med "fartyg" förstås fartyg av alla slag som användes i den marina miljön, däri inbegripet bärplansbåtar, svävare, undervattensfartyg, flytande farkoster och fasta eller flytande plattformar,

2. med "administration" förstås regeringen i den stat under vars myndighet fartyget lyder. I fråga om ett fartyg som är berättigat att föra en viss stats flagga är administrationen denna stats regering. I fråga om fasta eller flytande plattformar som användes för utforskning av och utvinning från den del av havsbottnen och dess underlag som gränsar till den kust över vilken kuststaten utövar suveräna rättigheter med avseende på utforskning och utvinning av naturtillgångarna, är administrationen ifrågavarande kuststats regering.

3. a) med "utsläpp" förstås, i fråga om skadliga ämnen eller utflöden som innehåller sådana ämnen, varje utsläpp, oavsett hur det orsakats, från ett fartyg, däri inbegripet varje utströmning, kvittblivning, spill, läckage, utpumpning, utspridning eller uttömning.

b) uttrycket "utsläpp" ej innefatta

i) dumpning som avses i konventionen om förhindrande av havsföroreningar till följd av dumpning av avfall, avslutad i London den 29 december 1972, eller

ii) sådant utsläpp av skadliga ämnen som direkt orsakas av utforskning, utvinning och därmed förenad, ej landbaserad bearbetning av havsbottnens mineraltillgångar, eller

iii) utsläpp av skadliga ämnen för behörig vetenskaplig forskning angående bekämpning eller kontroll av förorening

REGEL 2

De fördragsslutande parterna förbinder sig att upprätthålla beredskap för att bekämpa förorening genom olja och andra skadliga ämnen till havs. Denna beredskap skall omfatta utrustning, fartyg och personal som är förberedd för insatser både i kustvatten och på det fria havet.

REGEL 3

De fördragsslutande parterna skall, utan inskränkning i vad som sägs i artikel 4 punkt 4 i denna konvention, var för sig eller i samarbete utveckla och tillämpa övervakningsformer som täcker Östersjöområdet, i syfte att upptäcka och registrera utsläpp till havs av olja och andra skadliga ämnen.

REGEL 4

I fall då skadliga ämnen i förpackning, fraktcontainer, flyttbara tankar eller landsvägs- och järnvägstankvagnar fallit överbord, skall de fördragsslutande parterna samarbeta vid bärgning och återskaffande av sådana förpackningar, container eller tankar för att så långt som möjligt begränsa faran för miljön.

REGEL 5

1. De fördragsslutande parterna, vilka också är signatärer till den internationella konventionen för förhindrande av havsföroreningar till följd av dumpning av avfall från fartyg, 1973, ändrat genom 1978 års protokoll (Marpol 73/78), tillämpar i enlighet med denna överenskommelse de föreskrifter i artikel 8 och protokoll nr 1 till Marpol 73/78 om rapporter om olyckor vilka involverar skadliga substanser. Dessa föreskrifter skall också tillämpas vid betydande utsläpp av olja eller andra skadliga substanser i fall vilka ej täcks av artikel 8 i Marpol 73/78.

2. De fördragsslutande parterna skall anmoda befälhavare på fartyg och piloter på flygplan att utan dröjsmål enligt detta system rapportera större föroreningar genom olja eller andra skadliga ämnen som observerats till havs. Sådana rapporter bör i möjligaste mån innehålla följande uppgifter: tidpunkt, position, vind- och sjöförhållanden samt art, utbredning och sannolikt ursprung av den observerade föroreningen.

REGEL 6

Varje fördragsslutande part skall anmoda befälhavare på fartyg som för dess flagga att vid incidenter, på begäran av behöriga myndigheter, lämna så detaljerade upplysningar om fartyget och dess last, som är nödvändigt för åtgärder i syfte att förhindra och bekämpa förorening av havet, och att samarbeta med dessa myndigheter.

REGEL 7

1. a) De fördragsslutande parterna skall så snart som möjligt, bilateralt eller multilateralt, komma överens om de regioner i Östersjöområdet inom vilka de skall vidtaga bekämpnings- eller bärgningsåtgärder närhelst en större förorening genom olja eller andra skadliga ämnen eller en incident som orsakar eller kan orsaka förorening i Östersjöområdet har inträffat eller kan befaras inträffa. Sådana överenskommelser skall ej utgöra inskränkning i andra överenskommelser som slutits mellan fördragsslutande parter i samma ämne. Angränsande stater skall tillse att de olika överenskommelserna harmoniseras. De fördragsslutande parterna skall informera varandra om sådana överenskommelser.

De fördragsslutande parterna kan vid behov begära kommissionens bistånd för att uppnå en överenskommelse.

b) Den fördragsslutande part, inom vars region ett läge inträffar som beskrives i regel 1 i denna bilaga, skall göra erforderlig bedömning av läget och vidtaga lämpliga åtgärder för att förebygga eller så långt som möjligt begränsa efterföljande föroreningseffekter och skall hålla drivande delar av föroreningen under observation till dess inga ytterligare åtgärder är påkallade.

2. I fall då en sådan förorening driver eller kan befaras driva till ett område, där en annan fördragsslutande part skall vidtaga åtgärder i de syften som anges i punkt 1 a) i denna regel, skall denna fördragsslutande part omedelbart underrättas om läget och om vidtagna åtgärder.

REGEL 8

En fördragsslutande part som behöver hjälp för att bekämpa havsförorening genom olja eller andra skadliga ämnen är berättigad att begära sådan hjälp av andra fördragsslutande parter, med början hos dem som också kan komma att beröras av föroreningen. Fördragsslutande parter av vilka begärts hjälp i enlighet med denna regel skall göra sitt bästa för att lämna sådan hjälp.

REGEL 9

1. De fördragsslutande parterna skall underrätta andra fördragsslutande parter och kommissionen om

a) sin nationella organisation för bekämpning av havsförorening genom olja eller andra skadliga ämnen,

b) nationella bestämmelser och övriga förhållanden som har direkt betydelse för bekämpning av havsförorening genom olja och andra skadliga ämnen.

c) den behöriga myndighet som är ansvarig för mottagande och avsändande av rapporter om havsförorening genom olja och andra skadliga ämnen,

d) de behöriga myndigheter som handlägger frågor om åtgärder rörande ömsesidig hjälp, information och samarbete mellan de fördragsslutande parterna i enlighet med denna bilaga,

e) åtgärder som vidtagits i enlighet med regel 8 i denna bilaga.

2. De fördragsslutande parterna skall utbyta informationer om forsknings- och utvecklingsprogram, om resultat beträffande metoder att bekämpa havsförorening genom olja eller andra skadliga ämnen och om erfarenheter av bekämpning av sådan förorening.

REGEL 10

De myndigheter som avses i punkt 1 d) i regel 9 i denna bilaga skall upprätta direkt kontakt och samarbete i ärenden av praktisk natur.