Beslut nr 1/2003 av gemensamma kommittén EG-Andorra

av den 3 september 2003

om de lagar och andra författningar som är nödvändiga för en väl fungerande tullunion

(2003/692/EG)

GEMENSAMMA KOMMITTÉN HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av avtalet i form av en skriftväxling mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Furstendömet Andorra, särskilt artikel 7.2 och artikel 8.3 c i detta, och

av följande skäl:

(1) Enligt artikel 7.2 i avtalet skall Furstendömet Andorra för varor som omfattas av tullunionen anta de lagar och andra författningar som är tillämpliga på tullärenden i gemenskapen och som är nödvändiga för en väl fungerande tullunion. Det är nödvändigt att fastställa vilka bestämmelser Furstendömet Andorra bör anta och, i förekommande fall, föreskriva genomförandebestämmelser för Furstendömet Andorra.

(2) De ordningar som är nödvändiga för att tillämpningen av artikel 8 i avtalet skall kunna fungera på ett tillfredsställande sätt bör fastställas, och bestämmelser bör antas för att göra det möjligt att indriva fordringar genom ömsesidigt bistånd mellan avtalsparterna.

(3) Lämpliga bestämmelser bör antas för att se till att förfarandena för den tullunion som upprättats mellan gemenskapen och Furstendömet Andorra fungerar.

(4) Bestämmelserna i bilagan till beslut nr 2/91 av Gemensamma kommittén EEG-Andorra(1) måste anpassas till de bestämmelser som är tillämpliga i gemenskapen, och beslut nr 2/91 bör därför upphöra att gälla genom detta beslut.

(5) Bestämmelserna i beslut nr 1/96 av Gemensamma kommittén EG-Andorra(2) beträffande vissa metoder för administrativt samarbete för genomförande av avtalet och transitering av varor mellan parterna införlivas med detta beslut, och därför bör även beslut nr 1/96 upphöra att gälla.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVDELNING I ALLMÄNT

KAPITEL 1 Räckvidd och grundläggande definitioner

Artikel 1

I detta beslut fastställs de bestämmelser som är nödvändiga för att den tullunion som upprättats mellan gemenskapen och Furstendömet Andorra skall kunna fungera.

Artikel 2

I detta beslut avses med

1. avtalet: det avtal genom skriftväxling mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Furstendömet Andorra som undertecknades i Luxemburg den 28 juni 1990(3),

2. tullunionens tullområde:

- gemenskapens tullområde enligt definitionen i artikel 3 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen(4),

- Furstendömet Andorras tullområde,

3. tredje land: ett land eller territorium som inte är en del av tullunionens tullområde,

4. del av tullunionen: gemenskapens tullområde eller Furstendömet Andorras tullområde,

5. gemenskapens tullkodex: förordning (EEG) nr 2913/92,

6. tillämpningsföreskrifterna för gemenskapens tullkodex: kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93(5),

7. varor i fri omsättning: varor som uppfyller villkoren i artiklarna 3 eller 4 i avtalet.

Artikel 3

1. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i avtalet eller de särskilda bestämmelserna i detta beslut skall Furstendömet Andorra samma dag som detta beslut träder i kraft anta de tullbestämmelser som är nödvändiga för en väl fungerande tullunion på grundval av gemenskapens tullkodex och tillämpningsföreskrifterna för denna.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i avtalet skall Furstendömet Andorra samma dag som detta beslut träder i kraft vidta de åtgärder som är nödvändiga för genomförandet av bestämmelser som grundar sig på

a) rådets förordning (EG) nr 1541/98 av den 13 juli 1998 om ursprungsbevis för vissa textilprodukter enligt avdelning XI i Kombinerade nomenklaturen, och som övergått till fri omsättning i gemenskapen och om villkoren för godkännande av dessa ursprungsbevis(6), som är förtecknade i bilaga I till förordning (EEG) nr 3030/93(7),

b) rådets förordning (EEG) nr 918/83 av den 28 mars 1983 om upprättandet av ett gemenskapssystem för tullbefrielse(8), och kommissionens förordningar (EEG) nr 2288/83(9), (EEG) nr 2289/83(10), (EEG) nr 2290/83(11), samt (EEG) nr 3915/88(12), i vilken det fastställs tillämpningsföreskrifter för denna förordning, med undantag av följande:

>Plats för tabell>

c) rådets förordning (EG) nr 3295/94 av den 22 december 1994 om åtgärder för att förhindra övergång till fri omsättning, export, återexport eller hänförande till ett suspensivt arrangemang av varumärkesförfalskade och pirattillverkade varor(13), och kommissionens förordning (EG) nr 1367/95(14) i vilken tillämpningsföreskrifter för denna fastställs,

d) rådets förordning (EEG) nr 3911/92 av den 9 december 1992 om export av kulturföremål(15) och kommissionens förordning (EEG) nr 752/93(16), i vilken tillämpningsföreskrifter för export av kulturföremål fastställs,

e) rådets förordning (EEG) nr 3677/90 av den 13 december 1990 om åtgärder för att försvåra avledningen av vissa ämnen för olaglig framställning av narkotika och psykotropa ämnen(17), och kommissionens förordning (EEG) nr 3769/92(18) om tillämpning och ändring av rådets förordning (EEG) nr 3677/90,

f) rådets förordning (EG) nr 1334/2000 av den 22 juni 2000 om upprättande av en gemenskapsordning för kontroll av export av produkter och teknik med dubbla användningsområden(19).

3. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i avtalet eller de särskilda bestämmelserna i detta beslut skall Furstendömet Andorra samma dag som detta beslut träder i kraft vidta de åtgärder som är nödvändiga för genomförandet av bestämmelser som grundar sig på

- gemenskapens bestämmelser för klassificering av varor i Kombinerade nomenklaturen, inbegripet de förklarande anmärkningarna,

- de förklarande anmärkningarna och tillkännagivandena om klassificering i Harmoniserade systemet,

- gemenskapsreglerna för fastställande av villkoren för att vissa varor i samband med import skall beviljas gynnsam behandling i tullhänseende beroende på varornas beskaffenhet eller användning för särskilda ändamål.

KAPITEL 2 Bestämmelser om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar

Artikel 4

I detta kapitel fastställs de bestämmelser genom vilka de fordringar som avses i artikel 6, och som uppkommer i någon annan del av tullunionen, skall kunna indrivas i de enskilda länderna. Tillämpningsföreskrifterna anges i bilaga I till detta beslut.

Artikel 5

I detta kapitel avses med

- sökande myndighet: en behörig myndighet utsedd för detta ändamål av en avtalspart som ansöker om bistånd för en sådan fordran som avses i artikel 6,

- anmodad myndighet: en behörig myndighet utsedd för detta ändamål av en avtalspart, hos vilken en ansökan om bistånd inges,

- land: var och en av gemenskapens medlemsstater eller Furstendömet Andorra,

- importtullar: tullar och avgifter med motsvarande verkan som skall betalas på import av varor,

- exporttullar: tullar och avgifter med motsvarande verkan som skall betalas på export av varor,

- personliga upplysningar: alla upplysningar rörande en identifierad eller identifierbar fysisk person.

Artikel 6

Detta kapitel skall tillämpas på alla fordringar som rör import- och exporttullar, vilka skall betalas till följd av ett tullförfarande som inletts efter det att detta beslut har trätt i kraft.

Artikel 7

1. Den anmodade myndigheten skall på begäran av den sökande myndigheten tillhandahålla alla upplysningar som kan vara till nytta för den sökande myndigheten vid indrivningen av dess fordran.

För att erhålla dessa upplysningar skall den anmodade myndigheten använda sig av de befogenheter som föreskrivs i de lagar och andra författningar som är tillämpliga på indrivning av liknande fordringar, uppkomna i det land där denna myndighet är belägen.

2. Begäran om upplysningar skall innehålla uppgifter om namn, adress och alla andra relevanta uppgifter, som den sökande myndigheten normalt har tillgång till när det gäller den person som upplysningarna gäller, samt om vilken typ av fordran och vilket fordringsbelopp som begäran avser.

3. Den anmodade myndigheten skall inte vara skyldig att tillhandahålla upplysningar

a) som den inte skulle kunna införskaffa i syfte att indriva liknande fordringar som uppkommit i det land där den är belägen,

b) som skulle kunna avslöja affärs-, industri- eller yrkeshemligheter,

c) vilkas avslöjande skulle kunna vara till skada för det landets säkerhet eller allmänna ordning.

4. Den anmodade myndigheten skall underrätta den sökande myndigheten om skälen till att en begäran om upplysningar avslås.

Artikel 8

1. Den anmodade myndigheten skall på begäran av den sökande myndigheten och i överensstämmelse med de gällande rättsreglerna för delgivning av liknande handlingar eller beslut i det land där den anmodade myndigheten är belägen delge mottagaren alla handlingar och beslut, inbegripet handlingar och beslut av rättslig natur, vilka har sitt ursprung i det land där den sökande myndigheten är belägen och som avser en fordran eller indrivning av en fordran.

2. Begäran om delgivning skall innehålla uppgifter om namn, adress och alla andra relevanta upplysningar, som den sökande myndigheten har tillgång till, för att identifiera mottagaren, typen av och föremålet för den handling eller det beslut som skall delges och, vid behov, uppgift om gäldenärens namn och adress och om den fordran som handlingen eller beslutet avser, samt alla andra relevanta upplysningar.

3. Den anmodade myndigheten skall omgående underrätta den sökande myndigheten om de åtgärder som vidtagits till följd av dess begäran om delgivning, särskilt om vilken dag handlingen eller beslutet sändes till mottagaren.

Artikel 9

1. Den anmodade myndigheten skall på begäran av den sökande myndigheten driva in fordringar upptagna i en exekutionstitel i enlighet med de lagar och andra författningar som gäller för indrivning av liknande fordringar, uppkomna i det land där den anmodade myndigheten är belägen.

2. För detta ändamål skall den fordran för vilken en begäran om indrivning gjorts behandlas som en fordran från det land där den anmodade myndigheten är belägen, utom i de fall där artikel 15 skall tillämpas.

Artikel 10

1. Begäran om indrivning av en fordran som den sökande myndigheten ställer till den anmodade myndigheten måste åtföljas av en officiell eller bestyrkt kopia av exekutionstiteln, utfärdad i det land där den sökande myndigheten är belägen och, i förekommande fall, av andra för indrivningen nödvändiga handlingar i original eller bestyrkta kopior.

2. Den sökande myndigheten kan göra en begäran om indrivning endast i de fall där

a) fordran eller exekutionstiteln inte bestrids i det land där myndigheten är belägen, utom i de fall där artikel 15.2 andra stycket skall tillämpas,

b) denna myndighet, i det land där den är belägen, använt sig av de tillämpliga förfarandena för indrivning på grundval av den handling som avses i punkt 1 och de åtgärder som vidtagits inte leder till full betalning av fordran,

c) fordran överstiger 1500 euro.

3. Begäran om indrivning skall innehålla uppgifter om följande:

- Namn, adress och alla andra relevanta upplysningar för att identifiera den berörda personen eller tredje part som är i besittning av hans eller hennes tillgångar.

- Namn, adress och alla andra relevanta upplysningar för att identifiera den sökande myndigheten.

- En hänvisning till exekutionstiteln, utfärdad i det land där den sökande myndigheten är belägen.

- Typ av fordran och fordringsbelopp, inbegripet vad gäller huvudfordran och utestående kostnader, angivet i valutorna i de länder där de båda myndigheterna är belägna.

- Datum då den sökande myndigheten eller den anmodade myndigheten delgivit mottagaren handlingen.

- Det datum från och med vilket och den period under vilken verkställighet är möjlig enligt gällande lagstiftning i det land där den sökande myndigheten är belägen.

- Alla andra relevanta upplysningar.

4. Begäran om indrivning skall dessutom innehålla en förklaring från den sökande myndigheten som bekräftar att villkoren i punkt 2 har uppfyllts.

5. Så snart alla relevanta upplysningar rörande det ärende som föranlett begäran om indrivning kommer till den sökande myndighetens kännedom skall denna vidarebefordra dessa till den anmodade myndigheten.

Artikel 11

1. Exekutionstiteln skall erkännas direkt och automatiskt behandlas som en exekutionstitel i det land där den anmodade myndigheten är belägen.

2. Trots vad som sägs i punkt 1 kan exekutionstiteln, i förekommande fall och i enlighet med gällande bestämmelser i det land där den anmodade myndigheten är belägen, godtas eller erkännas som och kompletteras eller ersättas med en exekutionstitel på det landets territorium. Länderna skall eftersträva att inom tre månader från och med dagen för mottagandet av begäran om indrivning avsluta formaliteterna för genomförandet av dessa godtaganden, erkännanden, kompletteringar eller ersättningar, utom i de fall i vilka punkt 3 skall tillämpas. De kan inte avslås om exekutionstiteln har upprättats på ett korrekt sätt. Om tremånadersperioden överskrids skall den anmodade myndigheten underrätta den sökande myndigheten om skälen till detta.

3. Om någon av dessa formaliteter ger upphov till bestridande av fordran eller av den exekutionstitel som utfärdats av den sökande myndigheten, skall artikel 15 tillämpas.

Artikel 12

1. Fordringar skall indrivas i valutan i det land där den anmodade myndigheten är belägen. Hela beloppet på den fordran som drivs in av den anmodade myndigheten skall av denna överföras till den sökande myndigheten.

2. När gällande lagar och andra författningar i det land där den anmodade myndigheten är belägen så medger kan denna efter samråd med den sökande myndigheten ge gäldenären anstånd med betalningen eller medge att betalning sker enligt en avbetalningsplan. All ränta, som den anmodade myndigheten tar ut för ett sådant anstånd, skall också överföras till den sökande myndigheten.

Ränta skall tas ut för försenad betalning i enlighet med gällande lagar och andra författningar i det land där den anmodade myndigheten är belägen, från och med den dag då exekutionstiteln direkt har erkänts, godtagits, kompletterats eller ersatts i enlighet med artikel 11 och skall också överföras till det land där den sökande myndigheten är belägen.

Artikel 13

Trots vad som sägs i artikel 9.2 behöver de fordringar som skall drivas in inte nödvändigtvis ges samma förmånsbehandling som medges liknande fordringar uppkomna i det land där den anmodade myndigheten är belägen.

Artikel 14

Den anmodade myndigheten skall omedelbart underrätta den sökande myndigheten om de åtgärder som den har vidtagit till följd av begäran om indrivning.

Artikel 15

1. Om fordringen och/eller exekutionstiteln som utfärdats i det land där den sökande myndigheten är belägen bestrids av en berörd part i samband med indrivningsförfarandet, skall den berörda parten föra saken inför behörig instans i det land där den sökande myndigheten är belägen i enlighet med där gällande lagstiftning. Den sökande myndigheten skall underrätta den anmodade myndigheten om en sådan åtgärd. Den berörda parten kan också underrätta den anmodade myndigheten om åtgärden.

2. Så snart den anmodade myndigheten har tagit emot den underrättelse som avses i punkt 1, antingen från den sökande myndigheten eller från den berörda parten, skall den tills vidare inställa verkställigheten i avvaktan på beslut av den instans som är behörig i frågan, såvida inte den sökande myndigheten har begärt något annat i enlighet med nedanstående stycke. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 16 kan den anmodade myndigheten, om den anser det nödvändigt, vidta säkerhetsåtgärder för att säkerställa indrivningen i den utsträckning som gällande lagar och andra författningar i det land där den är belägen medger en sådan åtgärd för liknande fordringar.

Trots vad som sägs i punkt 2 första stycket kan den sökande myndigheten i enlighet med de lagar och andra författningar samt den administrativa praxis som gäller i det land där den är belägen begära att den anmodade myndigheten skall indriva en fordran som har bestridits, i den utsträckning som gällande lagar och andra författningar i det land där den anmodade myndigheten är belägen medger en sådan åtgärd. Om bestridandet senare leder till ett beslut som är till förmån för gäldenären, skall den sökande myndigheten vara skyldig att återbetala uttagna belopp, liksom eventuell ersättning, i enlighet med gällande lagar i det land där den anmodade myndigheten är belägen.

3. När verkställighetsåtgärder som är vidtagna i det land där den anmodade myndigheten är belägen bestrids skall saken föras inför behörig instans i det landet i enlighet med dess lagar och andra författningar.

4. När den behöriga instans, inför vilken saken förts i enlighet med punkt 1, är en allmän domstol eller förvaltningsdomstol, skall denna domstols avgörande, förutsatt att det är till förmån för den sökande myndigheten och medger indrivning av fordran i det land där den sökande myndigheten är belägen, utgöra den exekutionstitel som avses i artiklarna 9, 10 och 11, och indrivningen av fordran skall genomföras på grundval av detta avgörande.

Artikel 16

1. Den anmodade myndigheten skall, på en motiverad begäran av den sökande myndigheten, vidta säkerhetsåtgärder för att säkerställa indrivningen av en fordran, i den utsträckning som gällande lagar och andra författningar i det land där den anmodade myndigheten är belägen medger en sådan åtgärd för liknande fordringar.

2. För genomförandet av bestämmelserna i punkt 1 skall artikel 9, artikel 10.1, 10.3 och 10.5 samt artiklarna 11, 14, 15 och 17 gälla i tillämpliga delar.

Artikel 17

Den anmodade myndigheten skall inte vara skyldig

a) att bevilja det bistånd som föreskrivs i artiklarna 9-16, om indrivningen av fordran på grund av gäldenärens situation skulle förorsaka allvarliga ekonomiska eller sociala svårigheter i det land där denna myndighet är belägen, förutsatt att gällande lagar och andra författningar samt den administrativa praxis i det land där den anmodade myndigheten är belägen medger ett sådant förfarande för liknande nationella fordringar,

b) att bevilja det bistånd som föreskrivs i artiklarna 7-16, om den ursprungliga begäran enligt artiklarna 7, 8 eller 9 avser fordringar som är mer än fem år gamla, räknat från den tidpunkt då exekutionstiteln upprättats i enlighet med gällande lagar och andra författningar i det land där den sökande myndigheten är belägen till tidpunkten för begäran. I de fall där fordran eller exekutionstiteln bestrids skall tidsfristen emellertid inledas då den sökande myndigheten fastställer att fordran eller handlingen inte längre kan bestridas.

Den anmodade myndigheten skall underrätta den sökande myndigheten om skälen till att en begäran om bistånd avslås. Ett sådant motiverat avslag skall också meddelas till kommissionen.

Artikel 18

1. Frågor rörande preskriptionstider skall avgöras uteslutande i enlighet med gällande lagar i det land där den sökande myndigheten är belägen.

2. Åtgärder för indrivning av fordringar som vidtagits av den anmodade myndigheten för fullgörande av en begäran om bistånd, som enligt gällande lagstiftning i det land där den sökande myndigheten är belägen skulle ha inneburit att preskriptionstiden uppskjutits tills vidare eller avbrutits, om de vidtagits av den sökande myndigheten, skall i fråga om denna verkan anses ha vidtagits i det sistnämnda landet.

Artikel 19

1. Handlingar och upplysningar, som sänts till den anmodade myndigheten i enlighet med detta kapitel, får av denna tillställas endast

a) den person som anges i begäran om bistånd,

b) de personer och myndigheter som ansvarar för indrivning av fordringarna, och endast för det ändamålet,

c) de rättsliga myndigheter som handlägger frågor om indrivning av fordringar.

Alla upplysningar som erhålls för tillämpning av detta kapitel, särskilt i enlighet med artiklarna 7 och 10, får dessutom användas endast för ömsesidigt bistånd som gäller indrivning av fordringar i det särskilda fallet i fråga.

2. Personliga upplysningar får endast utbytas, om den mottagande avtalsparten åtar sig att skydda uppgifterna på ett sätt som minst motsvarar det som tillämpas i det särskilda fallet hos den avtalspart som lämnar dessa upplysningar.

Artikel 20

Begäran om bistånd, exekutionstiteln och andra relevanta bifogade dokument skall åtföljas av en översättning till det officiella språket eller ett av de officiella språken i det land där den anmodade myndigheten är belägen, utan att det påverkar den senare myndighetens rätt att avstå från översättningen.

Artikel 21

1. Den anmodade myndigheten skall från den berörda personen driva in och behålla alla de kostnader som är förknippade med den indrivning som den åsamkats, i enlighet med de lagar och andra författningar som gäller för liknande fordringar i det land där denna myndighet är belägen.

2. Avtalsparterna skall avstå från alla fordringar hos varandra som gäller ersättning för kostnader som uppkommit till följd av ömsesidigt bistånd som de beviljar varandra i enlighet med detta kapitel.

3. I fall då indrivning utgör ett särskilt problem, rör ett mycket stort belopp i fråga om kostnader eller har anknytning till kampen mot organiserad brottslighet, kan de sökande och anmodade myndigheterna enas om metoder för återbetalning som är specifika för de berörda fallen.

4. Det land där den sökande myndigheten är belägen skall förbli skyldigt att gentemot det land där den anmodade myndigheten är belägen svara för alla kostnader och förluster som uppkommit till följd av åtgärder som ansetts ogrundade försåvitt angår fordringens innehåll eller giltigheten hos den handling som utfärdats av den sökande myndigheten.

Artikel 22

Avtalsparterna skall tillställa varandra en förteckning över de myndigheter som bemyndigats framställa eller ta emot begäran om bistånd, samt eventuella senare ändringar av denna förteckning.

Artikel 23

Bestämmelserna i detta kapitel skall inte utgöra hinder för ett större mått av ömsesidigt bistånd som vissa länder med stöd av överenskommelser eller arrangemang antingen nu eller i framtiden tillhandahåller, inbegripet sådana som gäller delgivning av rättsliga eller andra handlingar.

Artikel 24

1. Avtalsparterna skall inom ramen för gemensamma kommittén underrätta varandra om de åtgärder som de vidtar för att tillämpa bestämmelserna i detta kapitel. De skall också rapportera om hur de tillämpat bestämmelserna i detta kapitel samt om erhållna resultat.

2. För detta ändamål skall avtalsparterna notera det antal framställningar om upplysningar, delgivning och indrivning som de gör och tar emot varje år enligt detta kapitel, liksom de berörda fordringsbeloppen och de indrivna beloppen.

AVDELNING II BESTÄMMELSER OM HANDEL MED VAROR MELLAN DE BÅDA DELARNA AV TULLUNIONEN

KAPITEL 1 Allmänt

Artikel 25

Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna om fri omsättning i avtalet skall gemenskapens tullkodex och de tillämpningsföreskrifter för denna som tillämpas inom gemenskapens tullområde samt Furstendömet Andorras tullkodex och de tillämpningsföreskrifter för denna som skall tillämpas inom Furstendömet Andorras territorium, tillämpas på handel mellan de båda delarna av tullunionen enligt de villkor som fastställs i detta beslut.

Artikel 26

1. För tillämpningen av artikel 4 i avtalet skall utfärdandet av det dokument som är nödvändigt för att möjliggöra fri omsättning för varorna i fråga leda till att en tullskuld vid import uppkommer. Den skall också ge upphov till tillämpning av de handelspolitiska åtgärder som de berörda produkterna eller varorna kan omfattas av.

2. Den tidpunkt då tullskulden anses ha uppkommit skall vara den tidpunkt då tullmyndigheterna godtog exportdeklarationen för varorna i fråga.

3. Deklaranten skall vara gäldenär. Vid indirekt ombudskap skall den person för vars räkning deklarationen görs också vara gäldenär.

4. Det importtullbelopp som svarar mot denna tullskuld skall fastställas på samma sätt som om det gällde en tullskuld som uppkommit genom att deklarationen för övergång till fri omsättning av varorna i fråga godtagits samma dag i syfte att avsluta ett förfarande för aktiv förädling.

KAPITEL 2 Bestämmelser om transitering av varor mellan de båda delarna av tullunionen

Artikel 27

Gemenskapen och Furstendömet Andorra skall, när det gäller varor som omfattas av kapitlen 25-97 i Harmoniserade systemet, i tillämpliga delar tillämpa de bestämmelser om gemenskapstransitering som fastställs i gemenskapens tullkodex och tillämpningsföreskrifterna för denna, om inte annat följer av de särskilda bestämmelserna i detta kapitel.

Artikel 28

1. Vid handeln mellan tullunionens delar skall, trots vad som sägs i artikel 29,

- varor som är i fri omsättning befordras enligt förfarandet för intern gemenskapstransitering (T2, T2F),

- andra varor än de som avses i ovanstående strecksats befordras enligt förfarandet för extern gemenskapstransitering (T1).

2. Trots kravet på bevisning för att varorna är i fri omsättning skall de personer som genomför exportformaliteterna vid gränstullkontoret i en del av tullunionen inte vara skyldiga att hänföra varorna till förfarandet för gemenskapstransitering, oavsett vilket tullförfarande varorna kommer att hänföras till vid det angränsande gränstullkontoret.

3. Trots kravet på bevisning för att varorna är i fri omsättning kan gränstullkontoret i den del av tullunionen där exportformaliteterna genomförs vägra att hänföra varorna till förfarandet för gemenskapstransitering, om detta förfarande kommer att slutföras vid det angränsande gränstullkontoret.

4. Rätt till fri omsättning för varor som inte befordras enligt förfarandet för intern gemenskapstransitering kan styrkas mot uppvisande av ett T2L-dokument eller ett dokument med motsvarande verkan. "T2L-dokument" är alla dokument med påteckningen "T2L" eller "T2LF" eller en angivelse med samma betydelse.

Artikel 29

1. Varor som avses i artikel 6.3 c i avtalet och som sänds till Furstendömet Andorra med utnyttjande av ett exportbidrag skall befordras med stöd av ett dokument för extern gemenskapstransitering (T1).

2. När ett kontrollexemplar T5 används för det ändamål som avses i punkt 1, skall detta återsändas till tullkontoret för utförselorten från gemenskapen som bevis för utförseln.

3. När de varor som avses i artikel 6.3 c i avtalet, och som är i fri omsättning i Furstendömet Andorra, sänds till gemenskapen, skall de också hänföras till förfarandet för extern gemenskapstransitering (T1).

Transiteringsdokumentet T1 skall påtecknas med en av följande uppgifter, som skall vara understruken med rött:

- Percibir sólo el elemento agrícola - Acuerdo CEE-Andorra

- Kun landbrugselementet opkræves - EØF-Andorra aftalen

- Nur den Agrarteilbetrag erheben - Abkommen EWG-Andorra

- Κατακρατείται μόνο το αγροτικό στοιχείο - Συμφωνία ΕΟΚ-Ανδόρας

- Charge agricultural component only - EEC-Andorra agreement

- Ne percevoir que l'élément agricole - Accord CEE-Andorre

- Riscuotere solo l'elemento agricolo - Accordo CEE-Andorra

- Alleen het agrarische element innen - Overeenkomst EEG-Andorra

- Cobrar unicamente o elemento agrícola - Acordo CEE-Andorra

- Kannetaan ainoastaan maatalouden maksuosa - ETY - Andorra-sopimus

- Debitera endast jordbrukskomponenten - EEG-Andorra avtalet

- Percebre únicament l'element agrícola - Acord CEE-Andorra.

Artikel 30

1. I detta kapitel skall med "transitkontor" avses införseltullkontoret i en annan del av tullunionen än den del där avgången skett.

2. Transportföretaget skall uppvisa en gränsövergångsattest vid varje transitkontor.

Artikel 31

1. Den säkerhet som föreskrivs enligt förfarandet för gemenskapstransitering skall vara giltig inom tullunionens tullområde.

2. Borgensförbindelser, intyg om samlad säkerhet och intyg om befrielse från ställande av säkerhet skall vara försedda med påteckningen "Furstendömet Andorra".

AVDELNING III BESTÄMMELSER OM HANDEL MED VAROR MED TREDJE LAND

KAPITEL 1 Bestämmelser om varors värde för tulländamål

Artikel 32

Kostnader för transport, försäkring, lastning och hantering som hänför sig till transport av varor från tredje land efter varornas införsel till tullunionens område skall inte beaktas vid beräkning av tullvärdet, under förutsättning att de anges separat från det pris som faktiskt betalats eller skall betalas för dessa varor.

KAPITEL 2 Aktiv förädling

Artikel 33

När varor i oförändrat skick eller förädlingsprodukter inom ramen för aktiv förädling övergår till fri omsättning eller är föremål för en ansökan om tillstånd i en annan del av tullunionen än den i vilken hänförandet till förfarandet för aktiv förädling ägde rum, kan informationsblad INF 1 användas för att lämna upplysningar om tullbelopp, kompensationsränta, säkerhet och handelspolitiska åtgärder.

Artikel 34

1. Informationsblad INF 1 skall upprättas i ett original och två kopior i enlighet med förlagan i tillämpningsföreskrifterna för tullkodexen.

2. Tullkontoret i den del av tullunionen som anmodas godta deklarationen för övergång till fri omsättning eller för hänförande till förfarandet för aktiv förädling skall upprätta och påteckna INF 1-bladet.

Originalet och en kopia av INF 1-bladet skall skickas till övervakningskontoret, och en kopia skall förvaras hos det tullkontor som påtecknade INF 1-bladet.

3. Övervakningskontoret skall lämna de uppgifter som begärs i fälten 8, 9 och 11 på INF 1-bladet, påteckna det, behålla kopian och återlämna originalet.

Artikel 35

Det tullkontor som påtecknar INF 1-bladet skall be övervakningskontoret att ange

- i fält 9 a: det importtullbelopp som skall betalas,

- i fält 9 b: beloppet för kompensationsräntan,

- kvantitet av och KN-nummer och ursprung för de importvaror som använts vid tillverkningen av de förädlingsprodukter som övergår till fri omsättning.

Artikel 36

Om de förädlingsprodukter som har framställts genom aktiv förädling (restitutionssystemet) hänförs till en annan godkänd tullbehandling som möjliggör återbetalning eller eftergift av importtullar, och dessa förädlingsprodukter är föremål för en ny ansökan om tillstånd för aktiv förädling, får de tullmyndigheter som utfärdar detta tillstånd använda INF 1-bladet för att fastställa det importtullbelopp som skall tas ut eller beloppet av den tullskuld som kan förväntas uppstå.

Artikel 37

Om deklarationen för övergång till fri omsättning avser förädlingsprodukter som har framställts av importvaror eller varor i oförändrat skick, vilka omfattades av särskilda handelspolitiska åtgärder vid tidpunkten för hänförandet till förfarandet (suspensionssystemet) och dessa åtgärder fortfarande är tillämpliga, skall det tullkontor som godtar deklarationen och påtecknar INF 1-bladet be övervakningskontoret att lämna de uppgifter som är nödvändiga för tillämpningen av handelspolitiska åtgärder.

Artikel 38

Om övergång till fri omsättning begärs i samband med att ett INF 1-blad upprättas för fastställande av säkerhetsbeloppet, kan samma INF 1-blad användas under förutsättning att det

- i fält 9 a anges vilket importtullbelopp som skall betalas för importvarorna, och

- i fält 11 anges vilket datum de berörda importvarorna först hänfördes till förfarandet eller vilket datum importtullarna återbetalades eller eftergavs.

Artikel 39

1. Om det tullkontor som utfärdar informationsbladet anser att ytterligare upplysningar, utöver dem som är angivna på informationsbladet, är nödvändiga, skall det lämna sådana uppgifter. Om utrymmet inte är tillräckligt skall ett ytterligare blad bifogas. Detta skall anges på originalet.

2. Det tullkontor som påtecknade informationsbladet kan uppmanas att göra en kontroll i efterhand av att bladet är äkta och att de uppgifter det innehåller är riktiga.

3. Vid leveranser i flera sändningar får det nödvändiga antalet informationsblad upprättas för den mängd varor eller produkter som hänförs till förfarandet. Det ursprungliga informationsbladet får även ersättas med ytterligare informationsblad, eller, om endast ett informationsblad används, får det tullkontor för vilket informationsbladet upprättats anteckna mängden varor eller produkter på originalet. Om utrymmet inte är tillräckligt skall ett ytterligare blad bifogas, och detta skall anges på originalet.

4. I undantagsfall får informationsbladet utfärdas i efterhand, dock inte efter utgången av den period under vilken handlingarna skall behållas.

5. Om informationsbladet stulits, förlorats eller förstörts får operatören ansöka om ett duplikat hos det tullkontor som påtecknade det.

Originalet och kopiorna av ett informationsblad som utfärdas på detta sätt skall förses med någon av följande uppgifter:

- DUPLICADO

- DUPLIKAT

- DUPLIKAT

- ANTIΓPAΦO

- DUPLICATE

- DUPLICATA

- DUPLICATO

- DUPLICAAT

- SEGUNDA VIA

- KAKSOISKAPPALE

- DUPLIKAT

- DUPLICAT.

Artikel 40

1. Förädlingsprodukter som framställts inom ramen för aktiv förädling (suspensionssystemet) eller varor i oförändrat skick som omlastas mellan de två delarna av tullunionen skall åtföljas av ett T1-dokument eller ett dokument med motsvarande verkan för dessa åtgärder. Dokumentet skall innehålla en av följande uppgifter:

- Mercancías PA/S

- AF/S-varer

- AV/S-Waren

- Εμπορεύματα ΕΤ/Α

- IP/S goods

- Marchandises PA/S

- Merci PA/S

- AV/S-goederen

- Mercadorias AA/S

- SJ/T-tavaroita

- AF/S-varor

- Mercaderies PA/S.

2. Om varor som hänförts till förfarandet för aktiv förädling (suspensionssystemet) eller varor i oförändrat skick omfattas av särskilda handelspolitiska åtgärder vilka fortfarande är tillämpliga vid den tidpunkt då varorna hänförs till transitering, skall uppgiften i punkt 1 kompletteras med en av följande uppgifter:

- Política comercial

- Handelspolitik

- Handelspolitik

- Εμπορική πολιτική

- Commercial policy

- Politique commerciale

- Politica commerciale

- Handelspolitiek

- Política comercial

- Kauppapolitiikka

- Handelspolitik

- Politica commercial.

3. Om förädlingsprodukter som framställts inom ramen för aktiv förädling (restitutionssystemet) omlastas mellan de två delarna av tullunionen, skall dokumentet innehålla en av följande uppgifter:

- Mercancías PA/R

- AF/T-varer

- AV/R-Waren

- Εμπορεύματα ΕΤ/Ε

- IP/D goods

- Marchandises PA/R

- Merci PA/R

- AV/T-goederen

- Mercadorias AA/D

- SJ/T-tavaroita

- AF/R-varor

- Mercaderies PA/R.

KAPITEL 3 Passiv förädling

Artikel 41

I detta kapitel avses med "tresidig trafik" det system enligt vilket förädlingsprodukterna efter passiv förädling övergår till fri omsättning med partiell eller fullständig befrielse från importtullar i en annan del av tullunionen än den från vilken varorna temporärt exporterades.

Artikel 42

Om förädlingsprodukter eller ersättningsprodukter övergår till fri omsättning enligt systemet med tresidig trafik skall informationsblad INF 2 användas för att lämna upplysningar om temporärt exporterade varor, i syfte att erhålla partiell eller fullständig befrielse från importtullar för förädlingsprodukter.

Artikel 43

1. Informationsblad INF 2 skall upprättas i ett original och en kopia på formulär som motsvarar förlagan i tillämpningsföreskrifterna för tullkodexen för den mängd varor som hänförs till förfarandet. Anmälningskontoret skall påteckna originalet och kopian av INF 2-bladet. Det skall behålla kopian och återlämna originalet till deklaranten.

2. Det anmälningskontor som skall påteckna informationsblad INF 2 skall i fält 16 ange den metod som använts för att identifiera de temporärt exporterade varorna.

3. Om prover tas eller illustrationer eller tekniska beskrivningar används, skall det kontor som avses i punkt 1 bestyrka dessa prover, illustrationer eller tekniska beskrivningar genom att fästa sitt tullsigill antingen på varorna, om deras beskaffenhet gör detta möjligt, eller på emballaget, på ett sådant sätt att det inte kan brytas.

En etikett med kontorets stämpel och referensuppgifter om exportdeklarationen skall fästas vid proverna, illustrationerna eller de tekniska beskrivningarna på ett sätt som förhindrar att utbyte sker.

Proverna, illustrationerna eller de tekniska beskrivningarna, bestyrkta och förseglade i enlighet med denna punkt, skall återlämnas till exportören som skall uppvisa dem med sigillen orörda när förädlingsprodukterna eller ersättningsprodukterna återimporteras.

4. Om en analys krävs och resultaten av denna inte kommer att vara kända förrän efter det att tullkontoret har påtecknat informationsblad INF 2, skall den handling som innehåller analysresultaten lämnas till exportören i ett förseglat kuvert som är skyddat mot åverkan.

Artikel 44

1. Utfartskontoret skall intyga på originalet att varorna har lämnat tullområdet och skall återlämna originalet till den person som visade upp det.

2. Importören av förädlingsprodukterna eller ersättningsprodukterna skall uppvisa originalet av informationsblad INF 2 och, i tillämpliga fall, uppge identifieringsmetoden för avslutningskontoret.

Artikel 45

1. Om det tullkontor som utfärdar informationsbladet anser att ytterligare upplysningar, utöver de som är angivna i informationsbladet, är nödvändiga, skall det lämna sådana uppgifter. Om utrymmet inte är tillräckligt skall ett ytterligare blad bifogas. Detta skall anges på originalet.

2. Det tullkontor som påtecknade informationsbladet kan uppmanas göra en kontroll i efterhand av att bladet är äkta och att de uppgifter det innehåller är riktiga.

3. Vid leveranser i flera sändningar får det nödvändiga antalet informationsblad upprättas för den mängd varor eller produkter som hänförs till förfarandet. Det ursprungliga informationsbladet får även ersättas med ytterligare informationsblad, eller, om endast ett informationsblad används, får det tullkontor för vilket informationsbladet upprättades anteckna mängden varor eller produkter på originalet. Om utrymmet inte är tillräckligt skall ett ytterligare blad bifogas, och detta skall anges på originalet.

4. För tresidig trafik som omfattar ett stort antal transaktioner får tullmyndigheterna tillåta användning av sammanfattande informationsblad som täcker all export under en viss period.

5. I undantagsfall får informationsbladet utfärdas i efterhand, dock inte efter utgången av den period under vilken handlingar skall behållas.

Artikel 46

Om informationsbladet INF 2 stulits, förlorats eller förstörts får operatören ansöka om ett duplikat hos det tullkontor som påtecknade det. Detta kontor skall tillmötesgå denna begäran, förutsatt att det kan visas att de temporärt exporterade varor för vilka duplikatet begärs ännu inte har återimporterats.

Originalet och kopiorna av ett informationsblad som utfärdas på detta sätt skall förses med någon av följande uppgifter:

- DUPLICADO

- DUPLIKAT

- DUPLIKAT

- ANTIΓPAΦO

- DUPLICATE

- DUPLICATA

- DUPLICATO

- DUPLICAAT

- SEGUNDA VIA

- KAKSOISKAPPALE

- DUPLIKAT

- DUPLICAT.

Artikel 47

1. Partiell befrielse från importtullar genom att värdet vid beräkning av tullen grundas på kostnaden för förädlingsprocessen skall beviljas efter begäran om förädlingsprodukter som skall övergå till fri omsättning.

2. Med undantag för varor av icke-kommersiell karaktär skall punkt 1 inte tillämpas om de temporärt exporterade varor som inte har ursprung i en av tullunionens delar i den mening som avses i avdelning II kapitel 2 avsnitt 1 i gemenskapens tullkodex och i avdelning III kapitel 2 afsnitt 1 i Andorras tullkodex har övergått till fri omsättning till nolltullsats i en av tullunionens delar.

3. Artiklarna 29-35 i gemenskapens tullkodex och artiklarna 39-45 i Andorras tullkodex skall också tillämpas på förädlingskostnaderna, vilka inte skall inbegripa de temporärt exporterade varorna.

KAPITEL 4 Återinförda varor

Artikel 48

1. Varor från en del av tullunionen som efter export från dess tullområde återinförs till det område som tillhör den andra delen av tullunionen och där övergår till fri omsättning inom tre år skall, på begäran av den berörda personen, beviljas befrielse från importtullar.

Treårsperioden får förlängas för att ta hänsyn till särskilda omständigheter.

2. Om de återinförda varorna, före exporten från det tullområde som tillhör en del av tullunionen, övergått till fri omsättning till nedsatt importtullsats eller till nolltullsats på grund av deras användning för särskilda ändamål, skall befrielse från tull enligt punkt 1 beviljas endast om de återimporteras för samma ändamål.

Om det ändamål för vilket varorna importeras inte längre är detsamma skall det importtullbelopp som de skall beläggas med minskas med det belopp som debiterats för varorna när de först övergick till fri omsättning. Om det senare beloppet skulle överstiga det belopp som debiterats när de återinförda varorna övergick till fri omsättning, skall ingen återbetalning beviljas.

3. Befrielse från importtullar enligt punkt 1 skall inte beviljas för varor som exporterats från det tullområde som tillhör en del av tullunionen enligt förfarandet för passiv förädling, såvida inte varorna kvarstår i samma skick som de exporterades i.

Artikel 49

Befrielse från importtullar enligt artikel 48 skall beviljas endast om varor återimporteras i samma skick som de exporterades.

Artikel 50

Artiklarna 48 och 49 skall också i tillämpliga delar tillämpas på förädlingsprodukter som ursprungligen exporterats eller återexporterats efter ett förfarande för aktiv förädling.

Det importtullbelopp som enligt lag skall betalas skall fastställas på grundval av de regler som är tillämpliga på förfarandet för aktiv förädling, varvid dagen för återexport av förädlingsprodukterna skall anses vara den dag då varorna övergår till fri omsättning.

Artikel 51

1. Återinförda varor skall vara befriade från importtullar även om de bara utgör en del av de varor som tidigare exporterats från det tullområde som tillhör den andra delen av tullunionen.

2. Detsamma skall gälla varor som utgör delar av eller tillbehör till maskiner, instrument, apparater eller andra produkter som tidigare exporterats från det tullområde som tillhör den andra delen av tullunionen.

Artikel 52

1. Genom undantag från artikel 50 skall återinförda varor vara befriade från importtullar i en av följande situationer:

a) Varor som efter att ha exporterats från det tullområde som tillhör den andra delen av tullunionen inte har genomgått någon annan behandling än sådan som krävs för att bevara dem i gott skick eller någon annan hantering än sådan som endast förändrar deras utseende.

b) Varor som efter att ha exporterats från det tullområde som tillhör den andra delen av tullunionen genomgått annan behandling än sådan som krävs för att bevara dem i gott skick eller annan hantering än sådan som endast förändrar deras utseende, men som visat sig vara felaktig eller olämplig för sin avsedda användning, under förutsättning att ett av följande villkor är uppfyllt:

i) Varorna behandlades eller hanterades endast i syfte att reparera dem eller återställa dem i gott skick.

ii) Varornas olämplighet för den avsedda användningen blev uppenbar först efter det att behandlingen eller hanteringen hade påbörjats.

2. Om återinförda varor har genomgått behandling eller hantering som är tillåten enligt punkt 1 b och denna behandling skulle ha inneburit att de påförts importtullar om de hade hänförts till förfarandet för passiv förädling, skall de regler som gäller för att debitera tull enligt detta förfarande tillämpas.

Om varor har genomgått en åtgärd som utgörs av reparation eller återställande i gott skick vilket blivit nödvändigt till följd av oförutsedda omständigheter som uppstått utanför tullområdena i de båda delarna av tullunionen, och detta fastställts på ett sätt som tillfredsställer tullmyndigheterna, skall emellertid befrielse från importtullar beviljas, under förutsättning att de återinförda varornas värde inte är högre till följd av åtgärden än deras värde vid tidpunkten för exporten från det tullområde som tillhör den andra delen av tullunionen.

3. För tillämpningen av punkt 2 andra stycket skall följande gälla:

a) Med "reparation eller återställande i gott skick vilket blivit nödvändigt" avses åtgärder för att avhjälpa funktionsfel eller materiell skada som uppstått på varorna medan de befann sig utanför tullområdena i de båda delarna av tullunionen, utan vilka varorna inte längre skulle kunna användas på normalt sätt för de ändamål de var avsedda för.

b) De återinförda varornas värde skall inte anses vara högre till följd av den åtgärd de genomgått än deras värde vid tidpunkten för exporten från det tullområde som tillhör den andra delen av tullunionen, om åtgärden inte omfattar mer än vad som är absolut nödvändigt för att varorna skall kunna fortsätta att användas på samma sätt som vid den tidpunkten.

När reparationen eller återställandet av varorna i gott skick gör det nödvändigt att införliva reservdelar skall detta vara begränsat till sådana delar som är absolut nödvändiga för att varorna skall kunna användas på samma sätt som vid tidpunkten för exporten.

Artikel 53

När tullformaliteterna för export genomförs skall tullmyndigheterna på begäran av den berörda personen utfärda en handling som innehåller de upplysningar som behövs för att varorna skall kunna identifieras om de återinförs till tullområdet i den ena delen av tullunionen.

Artikel 54

1. Följande varor skall godtas som återinförda varor:

a) Varor för vilka följande handlingar uppvisas till stöd för deklarationen för övergång till fri omsättning:

i) Den kopia av exportdeklarationen som tullmyndigheterna återlämnat till exportören, eller en kopia av denna handling bestyrkt som äkta av dessa myndigheter.

ii) Det informationsblad som avses i artikel 55.

Om den bevisning som tullmyndigheterna har tillgång till vid tullkontoret för återimport eller som de kan få fram med hjälp av den berörda personen visar att de varor som deklareras för övergång till fri omsättning ursprungligen exporterats från det tullområde som tillhör den andra delen av tullunionen, och att de vid den aktuella tidpunkten uppfyllde villkoren för att godtas som återinförda varor, skall de handlingar som anges i i och ii inte krävas.

b) Varor som omfattas av en ATA-carnet utfärdad i den andra delen av tullunionen.

Dessa varor får godtas som återinförda varor inom de ramar som anges i artikel 48, även efter det att ATA-carnetens giltighetstid har löpt ut.

Under alla omständigheter skall följande formaliteter genomföras:

i) De uppgifter som lämnats i fälten A-G på kupongen för återimport skall kontrolleras.

ii) Talongen och fält H på kupongen för återimport skall fyllas i.

iii) Kupongen för återimport skall behållas.

2. Punkt 1 a skall inte tillämpas på internationell befordran av emballage, transportmedel eller vissa varor som förs in enligt särskilda tullförfaranden, om det i autonoma bestämmelser eller i konventioner anges att tullhandlingar inte behövs under dessa omständigheter.

Den skall inte heller tillämpas i de fall där varor får deklareras för övergång till fri omsättning muntligen eller genom någon annan handling.

3. Om tullmyndigheterna vid tullkontoret för återimport anser det nödvändigt får de begära att den berörda personen lämnar ytterligare bevisning, i synnerhet för att de återinförda varorna skall kunna identifieras.

Artikel 55

Informationsblad INF 3 skall upprättas i ett original och två kopior på formulär som överensstämmer med förlagorna i tillämpningsföreskrifterna för gemenskapens tullkodex.

Artikel 56

1. Informationsblad INF 3 skall på exportörens begäran utfärdas av tullmyndigheterna vid exporttullkontoret när exportformaliteterna för de berörda varorna fullgörs, om exportören förklarar att varorna sannolikt kommer att återinföras via ett tullkontor i den andra delen av tullunionen.

2. Informationsblad INF 3 får också på exportörens begäran utfärdas av tullmyndigheterna vid exporttullkontoret efter det att exportformaliteterna för de berörda varorna har fullgjorts, under förutsättning att dessa myndigheter på grundval av de uppgifter de förfogar över kan fastställa att uppgifterna i exportörens begäran avser de exporterade varorna.

Artikel 57

1. Informationsblad INF 3 skall innehålla alla de uppgifter som tullmyndigheterna behöver för att kunna identifiera de exporterade varorna.

2. Om det förväntas att de exporterade varorna kommer att återinföras till det tullområde som tillhör den andra delen av tullunionen eller till de tullområden som tillhör tullunionens båda delar via flera andra tullkontor än exporttullkontoret, får exportören begära att flera informationsblad INF 3 utfärdas för att den totala mängden exporterade varor skall kunna omfattas.

På liknande sätt får exportören begära att de tullmyndigheter som utfärdat ett informationsblad INF 3 skall ersätta det med flera informationsblad INF 3, som tillsammans omfattar den totala mängd varor som var upptagna på det informationsblad INF 3 som ursprungligen utfärdades.

Exportören får också begära att ett informationsblad INF 3 utfärdas för endast en del av de exporterade varorna.

Artikel 58

Originalet och en kopia av informationsblad INF 3 skall återlämnas till exportören för uppvisande på det tullkontor där återimport sker. Den andra kopian skall arkiveras av de tullmyndigheter som utfärdade bladet.

Artikel 59

1. Tullkontoret för återimport skall på originalet och kopian av informationsblad INF 3 ange mängden återinförda varor som är befriade från importtullar, behålla originalet och sända kopian försedd med referensnummer och datum för deklarationen för övergång till fri omsättning till de tullmyndigheter som utfärdade bladet.

2. Dessa tullmyndigheter skall jämföra kopian med den som de innehar och arkivera den.

Artikel 60

Om originalet av informationsblad INF 3 stulits, förlorats eller förstörts, får den berörda personen begära att de tullmyndigheter som utfärdade det utfärdar ett duplikat. De skall tillmötesgå denna begäran om omständigheterna berättigar till det. Ett duplikat som utfärdas på detta sätt skall förses med någon av följande uppgifter:

- DUPLICADO

- DUPLIKAT

- DUPLIKAT

- ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ

- DUPLICATE

- DUPLICATA

- DUPLICATO

- DUPLICAAT

- SEGUNDA VIA

- KAKSOISKAPPALE

- DUPLIKAT

- DUPLICAT.

Tullmyndigheterna skall på sin kopia av informationsblad INF 3 ange att ett duplikat har utfärdats.

Artikel 61

1. På begäran av tullmyndigheterna vid det tullkontor där återimport sker skall tullmyndigheterna vid exporttullkontoret lämna alla de uppgifter som de förfogar över, för att de skall kunna fastställa om varorna uppfyller de villkor som är nödvändiga för att de skall kunna omfattas av bestämmelserna i detta kapitel.

2. Informationsblad INF 3 får användas för denna begäran och för överföring av de uppgifter som avses i punkt 1.

KAPITEL 5 Ursprungsregler

Artikel 62

1. I enlighet med artikel 7 i avtalet skall Furstendömet Andorra på samma sätt som gemenskapen tillämpa gemenskapens bestämmelser om ursprungsregler i samband med handeln med de länder som omfattas av tullförmåner.

2. Om Furstendömet Andorra autonomt beviljar de tullförmåner som avses i punkt 1, och dess myndigheter önskar göra en kontroll i efterhand av ett ursprungscertifikat (EUR.1 eller formulär A) eller en fakturadeklaration, skall denna kontroll utföras av ett av de gemenskapstullkontor som är förtecknade i bilaga II till detta beslut.

Artikel 63

Ersättningscertifikat som utfärdas av de tullkontor i gemenskapen eller Furstendömet Andorra under vilkas kontroll produkterna står skall godtas i den andra delen av tullunionen på de villkor som fastställs för vart och ett av dessa förfaranden.

Artikel 64

Furstendömet Andorra skall också tillämpa bestämmelserna i Rådets förordning (EG) nr 1207/2001 av den 11 juni 2001 om förfaranden för att i enlighet med bestämmelserna om förmånshandel mellan Europeiska gemenskapen och vissa länder underlätta utfärdande av varucertifikat EUR.1, upprättande av fakturadeklarationer och EUR.2-formulär och utfärdande av vissa tillstånd för ekonomiska aktörer att fungera som godkända exportörer och om upphävande av förordning (EEG) nr 3351/83(20), med undantag av artikel 8.

AVDELNING IV SLUTBESTÄMMELSER

KAPITEL 1 Bestämmelser om deltagande av experter från Furstendömet Andorra i arbetet i vissa tekniska kommittéer

Artikel 65

1. Experter från Furstendömet Andorra skall, när detta behövs för en väl fungerande tullunion, delta i arbetet i de tekniska kommittéer som anges i punkt 2 och som bistår Europeiska gemenskapernas kommission vid utövandet av dess verkställande befogenheter på områden som är av direkt betydelse för en fungerande tullunion. Förfarandet för detta deltagande fastställs i detta kapitel.

2. De kommittéer som avses i punkt 1 är följande:

- Tullkodexkommittén.

- Kommittén för statistik avseende varuhandeln med tredje land.

Artikel 66

Furstendömet Andorra skall utse en expert som skall företräda det i mötena i var och en av de kommittéer som avses i artikel 65. Experten, som skall vara en medlem av Andorras förvaltning, skall delta i arbetet i dessa kommittéer i frågor som rör tullunionens funktion. Han skall framföra Furstendömet Andorras ståndpunkt. Han skall inte vara berättigad att rösta. Expertens yttrande skall protokollföras separat.

Artikel 67

Europeiska gemenskapernas kommission skall i god tid underrätta den expert som avses i artikel 66 om datumen för mötena och alla punkter på dagordningen för var och en av de kommittéer i vilka han företräder Furstendömet Andorra. Kommissionen skall sända experten alla relevanta upplysningar.

Artikel 68

Var och en av kommittéerna får på initiativ av sin ordförande sammanträda utan den expert som företräder Furstendömet Andorra. I så fall skall Furstendömet Andorra underrättas.

KAPITEL 2 Genomförande och tillämpning av bestämmelserna

Artikel 69

1. När det i de bestämmelser som Europeiska gemenskapen antagit, och som det hänvisas till i detta beslut, föreskrivs att Europeiska gemenskapernas kommission skall fatta ett beslut i syfte att avgöra vissa ärenden, skall myndigheterna i Furstendömet Andorra fatta ett motsvarande beslut.

2. Bestämmelserna om importformaliteter, som tillämpas gentemot tredje land, och andra lagar och författningar som är tillämpliga på tullområdet, skall, om de är identiska till innehållet i de båda delarna av tullunionen, tolkas i enlighet med Europeiska gemenskapernas domstols rättspraxis, i samband med genomförandet och tillämpningen.

KAPITEL 3 Övriga slutbestämmelser

Artikel 70

Besluten nr 2/91 och 1/96 upphör härmed att gälla.

Artikel 71

Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det har antagits.

Utfärdat i Bryssel den 3 september 2003.

På gemensamma komitténs vägnar

Meritxell Mateu

Ordförande

(1) EGT L 250, 7.9.1991, s. 24.

(2) EGT L 184, 24.7.1996, s. 39.

(3) EGT L 374, 31.12.1990, s. 16.

(4) EGT L 302, 19.10.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2700/2000 (EGT L 311, 12.12.2000, s. 17).

(5) EGT L 253, 11.10.1993, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1335/2003 (EUT L 187, 27.7.2003, s. 16).

(6) EGT L 202, 18.7.1998, s. 11.

(7) EGT L 275, 8.11.1993, s. 1.

(8) EGT L 105, 23.4.1983, s. 105. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 138/2003 (EGT L 23, 28.1.2003, s. 1).

(9) EGT L 220, 11.8.1983, s. 13.

(10) EGT L 220, 11.8.1983, s. 15.

(11) EGT L 220, 11.8.1983, s. 20.

(12) EGT L 347, 16.12.1988, s. 55.

(13) EGT L 341, 30.12.1994, s. 8. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1).

(14) EGT L 133, 17.6.1995, s. 2. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 2549/1999 (EGT L 308, 3.12.1999, s. 16).

(15) EGT L 395, 31.12.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 806/2003.

(16) EGT L 77, 31.3.1993, s. 24. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1526/98 (EGT L 201, 17.7.1998, s. 47).

(17) EGT L 357, 20.12.1990, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1232/2002 (EGT L 180, 10.7.2002, s. 5).

(18) EGT L 383, 29.12.1992, s. 17. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1232/2002.

(19) EGT L 159, 30.6.2000, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 149/2003 (EUT L 30, 5.2.2003, s. 1).

(20) EGT L 165, 21.6.2001, s. 1.

BILAGA I

TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER OM ÖMSESIDIGT BISTÅND FÖR INDRIVNING AV FORDRINGAR

AVDELNING I RÄCKVIDD

Artikel 1

1. I denna bilaga fastställs närmare bestämmelser för tillämpningen av avdelning I kapitel 2 i detta beslut.

2. I denna bilaga fastställs också närmare bestämmelser för omräkningen och överföringen av indrivna belopp.

AVDELNING II BEGÄRAN OM UPPLYSNINGAR

Artikel 2

1. Begäran om upplysningar enligt artikel 7 i detta beslut skall göras skriftligen i enlighet med förlagan i kommissionens direktiv 2002/94/EG av den 9 december 2002 om tillämpningsföreskrifter för vissa bestämmelser i rådets direktiv 76/308/EEG om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som har avseende på vissa avgifter, tullar, skatter och andra åtgärder(1). Begäran skall vara försedd med den sökande myndighetens officiella stämpel och vara undertecknad av en av dess tjänstemän som är behörig att göra en sådan begäran.

2. Om en liknande begäran har skickats till en annan myndighet skall den sökande myndigheten i sin begäran om upplysningar ange denna myndighets namn.

Artikel 3

Begäran om upplysningar kan avse

a) gäldenären,

b) annan person, som är skyldig att betala fordran enligt gällande lag i det land där den sökande myndigheten är belägen, eller

c) en tredje part som innehar tillgångar tillhörande någon av de personer som avses i a eller b.

Artikel 4

1. Den anmodade myndigheten skall skriftligen (exempelvis genom telex eller telefax) bekräfta mottagandet av begäran om upplysningar så snart som möjligt efter mottagandet och under alla omständigheter inom sju dagar.

2. Omedelbart efter mottagandet av begäran skall den anmodade myndigheten, i tillämpliga fall, uppmana den sökande myndigheten att lämna alla ytterligare upplysningar som är nödvändiga. Den sökande myndigheten skall lämna alla nödvändiga ytterligare upplysningar som den normalt har tillgång till.

Artikel 5

1. Den anmodade myndigheten skall till den sökande myndigheten översända alla begärda upplysningar så snart de erhållits.

2. Om inga eller endast vissa delar av de begärda upplysningarna går att få fram inom rimlig tid på grund av omständigheter i det särskilda fallet, skall den anmodade myndigheten underrätta den sökande myndigheten om detta och ange skälen därtill.

Under alla omständigheter skall den anmodade myndigheten senast inom sex månader från den dag då mottagandet av begäran bekräftats underrätta den sökande myndigheten om resultatet av de undersökningar som genomförts för att få fram de begärda upplysningarna.

Mot bakgrund av de upplysningar som mottagits från den anmodade myndigheten, kan den sökande myndigheten begära att den anmodade myndigheten fortsätter undersökningarna. En sådan begäran skall göras skriftligen (exempelvis genom telex eller telefax) inom två månader efter mottagandet av underrättelsen om resultatet av de undersökningar som genomförts av den anmodade myndigheten, och skall av denna behandlas i enlighet med de föreskrifter som gäller för den ursprungliga begäran.

Artikel 6

Om den anmodade myndigheten beslutar att inte efterkomma begäran om upplysningar, skall den skriftligen underrätta den sökande myndigheten om skälen till sin vägran och särskilt ange de bestämmelser i artikel 7 i detta beslut som den åberopar. Denna underrättelse skall lämnas av den anmodade myndigheten så snart den fattat sitt beslut och under alla omständigheter inom tre månader från den dag då mottagandet av begäran bekräftades.

Artikel 7

Den sökande myndigheten kan när som helst återkalla den begäran om upplysningar som den sänt till den anmodade myndigheten. Beslutet att återkalla denna skall sändas till den anmodade myndigheten skriftligen (exempelvis genom telex eller telefax).

AVDELNING III BEGÄRAN OM DELGIVNING

Artikel 8

1. Den begäran om delgivning som avses i artikel 8 i detta beslut skall göras skriftligen i två exemplar i enlighet med förlagan i kommissionens direktiv 2002/94/EG. Begäran skall vara försedd med den sökande myndighetens officiella stämpel och vara undertecknad av en av dess tjänstemän som är behörig att göra en sådan begäran.

2. Två kopior av den handling (eller det beslut) som begäran om delgivning avser, skall bifogas begäran.

Artikel 9

Begäran om delgivning kan avse en fysisk eller juridisk person som enligt gällande lag i det land där den sökande myndigheten är belägen skall underrättas om en handling eller ett beslut som rör personen i fråga.

Begäran om delgivning skall innehålla en hänvisning till förfarandet för att bestrida fordran eller dess indrivning enligt gällande lag i den medlemsstat i vilken den sökande myndigheten är belägen, i den mån som detta inte anges i den handling eller det beslut som begäran om delgivning avser.

Artikel 10

1. Den anmodade myndigheten skall skriftligen bekräfta mottagandet av begäran om delgivning så snart som möjligt och under alla omständigheter inom sju dagar efter mottagandet.

Vid mottagandet av begäran om delgivning skall den anmodade myndigheten omgående vidta nödvändiga åtgärder för att verkställa delgivningen enligt gällande lag i det land där den är belägen.

Om det är nödvändigt skall den anmodade myndigheten uppmana den sökande myndigheten att lämna ytterligare upplysningar, men detta får inte medföra en risk för att den i begäran om delgivning angivna sista dagen för delgivningen löper ut.

Den sökande myndigheten skall lämna alla ytterligare upplysningar som den normalt har tillgång till.

Den anmodade myndigheten får inte under några omständigheter ifrågasätta giltigheten hos den handling eller det beslut som begäran om delgivning avser.

2. Den anmodade myndigheten skall underrätta den sökande myndigheten om datumet för delgivningen så snart denna har verkställts, genom att till myndigheten återsända ett exemplar av dess begäran med intyget på baksidan vederbörligen ifyllt.

AVDELNING IV BEGÄRAN OM INDRIVNING ELLER VIDTAGANDE AV SÄKERHETSÅTGÄRDER

Artikel 11

1. Den begäran om indrivning eller säkerhetsåtgärder som avses i artiklarna 9-16 i beslutet skall göras skriftligen i enlighet med förlagan i kommissionens direktiv 2002/94/EG. Den skall innehålla en förklaring om att villkoren i beslutet för att inleda förfarandet för ömsesidigt bistånd har uppfyllts i det särskilda fallet, vara försedd med den sökande myndighetens officiella stämpel och vara undertecknad av en av dess tjänstemän som är behörig att göra en sådan begäran.

2. Den exekutionstitel som skall åtfölja begäran om indrivning eller säkerhetsåtgärder kan gälla för flera fordringar, när det är fråga om en och samma person.

Vid tillämpningen av artiklarna 12-19 skall alla fordringar, som är uppförda i samma exekutionstitel, anses utgöra en enda fordran.

Artikel 12

Begäran om indrivning eller säkerhetsåtgärder kan avse varje person som avses i artikel 3.

Artikel 13

1. Om valutan i det land där den anmodade myndigheten är belägen är en annan än valutan i det land där den sökande myndigheten är belägen, skall den sökande myndigheten ange beloppet för den fordran som skall drivas in i bägge valutorna.

2. Den omräkningskurs som skall användas vid tillämpningen av punkt 1 skall vara den senaste säljkurs som noterades på den mest representativa valutamarknaden eller de mest representativa valutamarknaderna i det land där den sökande myndigheten är belägen, den dag då begäran om indrivning undertecknades.

Artikel 14

1. Den anmodade myndigheten skall skriftligen, så snart som möjligt och under alla omständigheter inom sju dagar efter mottagandet av begäran om indrivning eller säkerhetsåtgärder

a) bekräfta mottagandet av begäran,

b) uppmana den sökande myndigheten att komplettera begäran om denna inte innehåller de upplysningar eller andra uppgifter som anges i artikel 10 i detta beslut.

Den sökande myndigheten skall lämna alla upplysningar som den har tillgång till.

2. Om den anmodade myndigheten inte vidtar de begärda åtgärderna inom den tremånadersperiod som fastställs i artikel 11 i detta beslut skall den, så snart som möjligt och under alla omständigheter inom sju dagar efter utgången av denna period, skriftligen underrätta den sökande myndigheten (exempelvis genom telex eller telefax) om skälen till att tidsfristen inte respekterats.

Artikel 15

1. Om det i det särskilda fallet inte är möjligt att inom rimlig tid driva in hela eller en del av fordran eller vidta säkerhetsåtgärder, skall den anmodade myndigheten underrätta den sökande myndigheten om detta och ange skälen därtill.

2. Den anmodade myndigheten skall, senast vid utgången av varje sexmånadersperiod efter den dag då mottagandet av begäran bekräftats, underrätta den sökande myndigheten om det aktuella läget för eller resultatet av förfarandet för indrivning eller säkerhetsåtgärder.

3. Mot bakgrund av de upplysningar som mottagits från den anmodade myndigheten kan den sökande myndigheten begära att denna fortsätter förfarandet för indrivning eller säkerhetsåtgärder. En sådan begäran skall göras skriftligen (exempelvis genom telex eller telefax) inom två månader efter mottagandet av underrättelsen om resultatet av detta förfarande, och den skall av den anmodade myndigheten behandlas i enlighet med de bestämmelser som gäller för den ursprungliga begäran.

Artikel 16

1. Alla åtgärder för att bestrida fordran eller exekutionstiteln, som vidtas i det land där den sökande myndigheten är belägen, skall av den sökande myndigheten, så snart denna fått kännedom om åtgärderna, skriftligen meddelas den anmodade myndigheten (exempelvis genom telex eller telefax).

2. Om de lagar och andra författningar samt den administrativa praxis som gäller i den medlemsstat där den anmodade myndigheten är belägen inte medger de säkerhetsåtgärder eller den indrivning som begärts med stöd av artikel 15.2 andra stycket i detta beslut, skall den anmodade myndigheten, så snart som möjligt och under alla omständigheter inom en månad efter mottagandet av det meddelande som avses i punkt 1, underrätta den sökande myndigheten om detta.

3. Alla åtgärder som vidtas i det land där den anmodade myndigheten är belägen för återbetalning av indrivna belopp eller för gottgörelse, i samband med indrivning enligt artikel 15.2 andra stycket i detta beslut av en fordran som har bestridits skall av den anmodade myndigheten, så snart den fått kännedom om åtgärderna, skriftligen meddelas den sökande myndigheten. Den anmodade myndigheten skall så långt det är möjligt inbegripa den sökande myndigheten i förfarandena för fastställande av det belopp som skall återbetalas eller av den gottgörelse som skall utgå. På en motiverad begäran av den anmodade myndigheten skall den sökande myndigheten inom två månader från det att den mottog begäran överföra de belopp som återbetalats och den gottgörelse som betalats.

Artikel 17

1. Om begäran om indrivning eller säkerhetsåtgärder blir utan verkan till följd av att fordran betalas eller hävs eller av annat skäl, skall den sökande myndigheten omgående underrätta den anmodade myndigheten skriftligen (exempelvis genom telex eller telefax), så att denna kan stoppa de åtgärder som den har vidtagit.

2. Om det fordringsbelopp som är föremål för begäran om indrivning eller säkerhetsåtgärder av någon anledning ändras, skall den sökande myndigheten omgående underrätta den anmodade myndigheten om detta skriftligen (exempelvis genom telex eller telefax) och vid behov utfärda en ny handling.

Om ändringen leder till en minskning av fordringsbeloppet skall den anmodade myndigheten fullfölja den åtgärd som den har vidtagit i syfte att indriva fordran eller vidta säkerhetsåtgärder, men denna åtgärd skall vara begränsad till det belopp som fortfarande är utestående. Om ett belopp överstigande det alltjämt utestående beloppet redan har drivits in, då den anmodade myndigheten underrättas om minskningen av fordringsbeloppet, men den överföring som avses i artikel 18 ännu inte har inletts, skall den anmodade myndigheten återbetala det belopp som betalats för mycket till den person som är berättigad till detta.

Om ändringen leder till en ökning av fordringsbeloppet, skall den sökande myndigheten så snart som möjligt sända en ny begäran om indrivning eller säkerhetsåtgärder till den anmodade myndigheten. Denna nya begäran skall i möjligaste mån behandlas av den anmodade myndigheten samtidigt med den ursprungliga begäran. Om det, med hänsyn till hur långt det aktuella förfarandet framskridit, inte är möjligt att gemensamt behandla den nya begäran och den ursprungliga begäran, skall det av den anmodade myndigheten krävas att den uppfyller den nya begäran endast om denna avser ett belopp som minst motsvarar det som anges i artikel 10.2 c i detta beslut.

3. Vid omräkning av det ändrade fordringsbeloppet till valutan i det land där den anmodade myndigheten är belägen skall den sökande myndigheten använda den växelkurs som den använde i sin ursprungliga begäran.

Artikel 18

Alla belopp som drivits in av den anmodade myndigheten, inbegripet i förekommande fall ränta enligt artikel 12.2 i detta beslut, skall överföras till den sökande myndigheten i valutan i det land där den anmodade myndigheten är belägen. Denna överföring skall ske inom en månad från den dag då indrivningen verkställdes.

De behöriga myndigheterna får komma överens om andra bestämmelser för överföring av belopp som understiger de tröskelvärden som avses i artikel 10.2 i detta beslut.

Artikel 19

Oaktat de belopp som uppburits av den anmodade myndigheten i form av ränta enligt artikel 12.2 i detta beslut, skall fordran anses ha drivits in i förhållande till det indrivna beloppet uttryckt i den nationella valutan i det land där den anmodade myndigheten är belägen på grundval av den omräkningskurs som avses i artikel 13.2.

AVDELNING V RÄTT ATT BEGÄRA BISTÅND OCH VÄGRAN ATT EFTERKOMMA EN BEGÄRAN OM BISTÅND, BESTÄMMELSER OM ERSÄTTNING

Artikel 20

En begäran om bistånd kan göras av den sökande myndigheten beträffande antingen en enda fordran eller flera fordringar, när dessa kan drivas in från en och samma person.

Artikel 21

Om den anmodade myndigheten med stöd av artikel 17.1 i detta beslut beslutar att inte bevilja bistånd skall den skriftligen underrätta den sökande myndigheten om skälen till sin vägran. En sådan underrättelse skall lämnas av den anmodade myndigheten så snart den fattat sitt beslut och under alla omständigheter inom tre månader från den dag då begäran om bistånd mottogs.

Artikel 22

Varje land skall utse minst en tjänsteman som skall vara behörig att överenskomma om en ordning för ersättning enligt artikel 21.3 i detta beslut.

Artikel 23

1. Om den anmodade myndigheten beslutar att begära arrangemang för ersättning skall den skriftligen underrätta den sökande myndigheten om skälen till att den anser att indrivningen av fordran innebär ett särskilt problem, medför mycket höga kostnader eller berör kampen mot den organiserade brottsligheten.

Den anmodade myndigheten skall bifoga en noggrann beräkning av de kostnader för vilka den begär ersättning av den sökande myndigheten.

2. Den sökande myndigheten skall skriftligen bekräfta mottagandet av begäran om arrangemang för ersättning så snart som möjligt och under alla omständigheter inom sju dagar efter mottagandet.

Den sökande myndigheten skall inom två månader från den dag då mottagandet av den ovannämnda begäran bekräftats underrätta den anmodade myndigheten om huruvida och i vilken utsträckning den samtycker till de föreslagna arrangemangen för ersättning.

3. Om den begärande och den anmodade myndigheten inte når en överenskommelse om ersättning skall den anmodade myndigheten fortsätta indrivningsförfarandet på normalt sätt.

AVDELNING VI SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 24

Upplysningar och andra uppgifter som den anmodade myndigheten lämnar till den sökande myndigheten skall avfattas på det officiella språket eller ett av de officiella språken i det land där den anmodade myndigheten är belägen, eller på ett annat språk som den sökande myndigheten och den anmodade myndigheten kommit överens om.

Artikel 25

De avtalsslutande parterna skall före den 15 mars varje år och så långt möjligt på elektronisk väg underrätta kommissionen om hur förfarandena enligt detta beslut tillämpats och om vilka resultat som uppnåtts under det föregående kalenderåret.

(1) EGT L 337, 13.12.2002, s. 41.

BILAGA II

Förteckning över tullkontor som avses i artikel 62.2

- CERDOC de la Direction Régionale des Douanes de Perpignan

- La Farga de Moles