SLUTAKT FRÅN DEN EUROPEISKA ENERGISTADGEKONFERENSEN

I. Europeiska energistadgekonferensens avslutande plenarmöte hölls i Lissabon den 16 17 december 1994. I mötet deltog företrädare för Albanien, Amerikas Förenta Stater, Armenien, Australien, Azerbajdzjan, Belgien, Bulgarien, Canada, Cypern, Danmark, Estland, Europeiska gemenskaperna, Finland, Frankrike, Förenade kungariket (Storbritannien och Nordirland), Georgien, Grekland, Irland, Island, Italien, Japan, Kazakstan, Kirgistan, Kroatien, Lettland, Liechtenstein, Litauen, Luxemburg, Malta, Moldavien, Nederländerna, Norge, Polen, Portugal, Rumänien, Ryssland, Schweiz, Slovakien, Slovenien, Spanien, Sverige, Tadzjikistan, Tjeckien, Turkiet, Turkmenistan, Ukraina, Uzbekistan, Vitryssland och Österrike (nedan kallade företrädarna) liksom inbjudna observatörer från vissa länder och internationella organisationer.

BAKGRUND

II. Under Europeiska rådets möte i Dublin i juni 1990 väckte Nederländernas premiärminister tanken att ekonomisk återhämtning i östra Europa och dåvarande Sovjetunionen skulle kunna främjas och påskyndas genom samarbete inom energisektorn. Tanken välkomnades av rådet, som anmodade Europeiska gemenskapernas kommission att undersöka hur sådant samarbete bäst skulle kunna förverkligas. I februari 1991 förde kommissionen fram ett förslag till en europeisk energistadga.

Sedan kommissionens förslag diskuterats i Europeiska gemenskapernas ministerråd, inbjöd gemenskaperna övriga länder i Väst- och Östeuropa, Sovjetunionen och de utomeuropeiska medlemmarna av Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling till en konferens i Bryssel i juli 1991, i syfte att inleda förhandlingar om Europeiska energistadgan. Ett antal andra länder och internationella organisationer inbjöds att delta i Europeiska energistadgekonferensen som observatörer.

Förhandlingarna om Europeiska energistadgan slutfördes år 1991 och stadgan antogs genom undertecknande av ett slutdokument vid en konferens som hölls i Haag den 16 17 december 1991. Bland de som vid det tillfället, eller senare, undertecknat stadgan återfinns alla länder som räknats upp under punkt I ovan, med undantag för observatörerna.

Undertecknarna av Europeiska energistadgan åtog sig att

- fullfölja stadgans mål och principer och genomföra och bredda sitt samarbete så snart som möjligt, genom att i positiv anda förhandla fram en grundläggande överenskommelse med anslutande protokoll.

Europeiska energistadgekonferensen inledde därför förhandlingar om en grundläggande överenskommelse senare kallad energistadgefördrag som skulle utformas för att främja industriellt samarbete mellan öst och väst genom att skapa rättsliga skyddsgarantier inom sådana områden som investeringar, transitering och handel. Konferensen inledde också förhandlingar om protokoll rörande energieffektivitet, kärnsäkerhet och kolväten. I fråga om kolväten uppsköts emellertid förhandlingarna i avvaktan på att energistadgefördraget skulle färdigställas.

Förhandlingarna om energistadgefördraget och protokollet om energieffektivitet och därtill hörande miljöanspekter slutfördes framgångsrikt under år 1994.

ENERGISTADGEFÖRDRAGET

III. Sedan överläggningarna slutförts antog energistadgekonferensen texten till energistadgefördraget (nedan kallat fördraget), som redovisas i bilaga 1 och beslut avseende detta som redovisas i bilaga 2. Konferensen kom vidare överens om att fördraget skulle stå öppet för undertecknande i Lissabon från den 17 december 1994 till den 16 juni 1995.

ÖVERENSKOMMELSER

IV. Genom undertecknande av slutakten enades företrädarna om att anta följande överenskommelser i fråga om fördraget:

1. När det gäller fördraget som helhet

a) Företrädarna understryker att de kommit överens om bestämmelserna i fördraget med hänsyn till fördragets särskilda beskaffenhet av att söka skapa en juridisk ram för främjande av långsiktigt samarbete inom en given sektor och att bestämmelserna därför inte får betraktas som prejudicerande i samband med andra internationella förhandlingar.

b) Bestämmelserna i detta fördrag

i) tvingar ingen fördragsslutande part att införa obligatoriskt tillträde för tredje part,

ii) förhindrar inte användning av prissättningssystem, som när det gäller en viss konsumentkategori, tillämpar samma priser för konsumenter på skilda orter.

c) Undantag från behandling som mest gynnad nation är inte avsedda att omfatta åtgärder, som enbart gäller en investerare eller grupp av investerare och som inte tillämpas generellt.

2. Beträffande artikel 1.5

a) Det är överenskommet att fördraget inte ger rätt att bedriva annan ekonomisk verksamhet än inom energisektorn.

b) Följande verksamheter är exempel på ekonomisk verksamhet inom energisektorn:

i) prospektering och efterforskning samt utvinning av t.ex. olja, gas, kol och uran,

ii) uppförande och drift av elkraftanläggningar, inklusive sådana som drivs av vinden och andra förnybara energikällor,

iii) landtransport, distribution, lagring och leverans av energimaterial och energiprodukter, bl.a. genom linjenät för transmission och distribution och rörledningar eller för ändamålet särskilt avsedda järnvägslinjer samt uppförande av sådana anläggningar inklusive dragning av rörledningar för olja, gas och kolslam,

iv) undanförsel och omhändertagande av avfall från energianläggningar som t.ex. kraftstationer, inklusive radioaktivt avfall från kärnkraftverk,

v) nedmontering av energianläggningar, inklusive oljeborrningsplattformar, oljeraffinaderier och kraftverk,

vi) marknadsföring och försäljning av samt handel med energimaterial och energiprodukter, t.ex. detaljhandel med bensin,

vii) forskning, konsultverksamhet, planering, förvaltning och konstruktionsverksamhet med anknytning till de verksamheter som nämnts ovan, inklusive sådana som syftar till att förbättra energieffektiviteten.

3. Beträffande artikel 1.6

För att skapa klarhet i om en investering som görs inom en fördragsslutande parts område direkt eller indirekt kontrolleras av en annan fördragsslutande parts investerare, skall kontroll av en investering anses innebära faktisk kontroll, som fastställs efter granskning av de rådande omständigheterna i varje enskilt fall. Vid sådana granskningar skall alla faktorer av betydelse beaktas, inklusive investerarens:

a) ekonomiskt intresse i investeringen, inklusive eget kapital,

b) förmåga att utöva avsevärt inflytande över ledningen och driften av investeringen,

c) förmåga att utöva avsevärt inflytande över valet av medlemmar i styrelsen eller andra ledningsorgan.

Om det råder tvivel om huruvida en investerare direkt eller indirekt kontrollerar en investering, ankommer det på den investerare som gör anspråk på sådan kontroll att bevisa att kontrollen finns.

4. Beträffande artikel 1.8

I överensstämmelse med Australiens politik för utländska investeringar, betraktas utländska intressenters etablering av nya gruvanläggningar eller anläggningar för bearbetning av råvaror i landet, med en total investering på minst 10 miljoner AUD, som nya investeringar även om den berörda intressenten redan tidigare bedriver liknande verksamhet i Australien.

5. Beträffande artikel 1.12

Företrädarna erkänner behovet av ändamålsenligt och effektivt skydd för immateriell egendom i överensstämmelse med de högsta, internationellt vedertagna kraven.

6. Beträffande artikel 5.1

Företrädarnas samtycke till artikel 5 är inte avsett som ett ställningstagande till om, och i så fall i vilken utsträckning, bestämmelserna i avtalet om handelsrelaterade investeringsåtgärder, som är bifogat slutdokumentet från Uruguayrundan för multilaterala handelsförhandlingar, omfattas av artiklarna III och XI i GATT.

7. Beträffande artikel 6

a) Sådant ensidigt och samordnat konkurrensbegränsande beteende som avses i artikel 6.2 skall definieras av varje enskild fördragsslutande part i överensstämmelse med dennes lagstiftning och får omfatta rovdrift.

b) upprätthållande och upprätthåller inbegriper åtgärder enligt en fördragsslutande parts konkurrenslagstiftning, genom undersökning, rättsligt förfarande eller administrativa åtgärder likaväl som genom beslut eller ny lagstiftning som lämnar eller förlänger ett tillstånd.

8. Beträffande artikel 7.4

Tillämplig lagstiftning omfattar bestämmelser om miljöskydd, markanvändning, säkerhet eller tekniska standarder.

9. Beträffande artiklarna 9, 10 och del V

Eftersom en fördragsslutande parts program för statliga lån, bidrag, garantier eller försäkringar, som syftar till att underlätta handel eller investeringar utomlands, inte har samband med investeringar eller därtill hörande verksamhet, som investerare från andra fördragsslutande parter bedriver i den förstnämnda partens område, får sådana program vara förenade med begränsningar när det gäller deltagande i dem.

10. Beträffande artikel 10.4

Tilläggsfördraget skall ange villkor för tillämpning av den behandling som beskrivs i artikel 10.3. Villkoren skall omfatta bl.a. bestämmelser i fråga om försäljning eller annat avhändande av statligt ägda tillgångar (privatisering) och för avveckling av monopol (avmonopolisering).

11. Beträffande artiklarna 10.4 och 29.6

De fördragsslutande parterna får beakta alla samband mellan bestämmelserna i artiklarna 10.4 och 29.6.

12. Beträffande artikel 14.5

Det förutsätts att en fördragsslutande part som sluter en överenskommelse, som avses i artikel 14.5, skall försäkra sig om att villkoren i överenskommelsen inte strider mot partens skyldigheter enligt Internationella valutafondens stadgar.

13. Beträffande artikel 19.1 i

Alla fördragsslutande parter har frihet att avgöra i vilken omfattning värdering och övervakning av miljöeffekter skall regleras genom lagfästa villkor, vilka myndigheter som skall vara behöriga att besluta om sådana villkor och vilka förfaranden som skall användas.

14. Beträffande artiklarna 22 och 23

När det gäller handel med energimaterial och energiprodukter som avses i artikel 29, innehåller den artikeln bestämmelser av betydelse för frågor, som omfattas av artiklarna 22 och 23.

15. Beträffande artikel 24

Undantag som lagts fast i GATT och därtill hörande instrument gäller mellan enskilda fördragsslutande parter som också är parter i GATT, enligt vad som framgår av artikel 4. I fråga om handel med energimaterial och energiprodukter enligt artikel 29, innehåller den artikeln bestämmelser som berör de frågor som omfattas av artikel 24.

16. Beträffande artikel 26.2 a

Artikel 26.2 skall inte tolkas så att en fördragsslutande part tvingas införliva del III i avtalet med sin nationella lagstiftning.

17. Beträffande artiklarna 26 och 27

Hänvisningen till fördragsenliga skyldigheter i artikel 10.1, näst sista meningen, innefattar inte beslut som fattats av internationella organisationer, även om de är juridiskt bindande, eller avtal som trätt i kraft före den 1 januari 1970.

18. Beträffande artikel 29.2 a

a) När en bestämmelse i GATT 1947 eller ett därtill hörande instrument, som avses i artikel 29.2 a, föreskriver gemensamma åtgärder av parter i GATT, förutsätts det att stadgekonferensen skall genomföra sådana åtgärder.

b) Lydelsen "gällde den 1 mars 1994 och tillämpades av parterna i GATT 1947 inbördes beträffande energimaterial och energiprodukter", är inte avsedd att gälla fall där en part i GATT åberopat artikel XXXV i GATT och därmed inte tillämpar GATT gentemot annan part i GATT, men där parten ändå ensidigt, i praktiken, tillämpar vissa bestämmelser i GATT i förhållande till den andra parten i GATT.

19. Beträffande artikel 33

Den provisoriska stadgekonferensen bör snarast möjligt besluta hur man bäst skall kunna nå det i del III av Europeiska energistadgan angivna målet att protokoll skall förhandlas fram på sådana samarbetsområden som förtecknats i del III i stadgan.

20. Beträffande artikel 34

a) Den provisoriska generalsekreteraren bör omedelbart ta kontakt med andra internationella organ för att utröna på vilka villkor de kan vara villiga att åta sig uppgifter som följer av fördraget och stadgan. Den provisoriska generalsekreteraren får redovisa resultaten av dessa kontakter till den provisoriska stadgekonferensen vid det möte som enligt artikel 45.4 skall inkallas senast 180 dagar efter det att fördraget öppnats för undertecknande.

b) Stadgekonferensen bör anta årsbudgeten före slutet av budgetåret.

21. Beträffande artikel 34.3 m

De tekniska ändringarna i bilagorna kan innehålla t.ex. strykning av icke-signatärer, eller av signatärer som har uttryckt sin avsikt att inte ratificera, eller tillägg till bilagorna N och VC. Sekretariatet förutsätts föreslå stadgekonferensen sådana ändringar när behov uppstår.

22. Beträffande bilaga TFU punkt 1

a) Om någon av parterna i en överenskommelse enligt punkt 1 inte har undertecknat eller anslutit sig till fördraget inom den tid som krävs för anmälan, får de parter i överenskommelsen vilka undertecknat eller anslutit sig till fördraget göra anmälan på dennes vägnar.

b) Något allmänt behov av anmälan av överenskommelser av rent affärsmässig natur förutses inte föreligga, eftersom sådana överenskommelser inte torde föranleda frågor om överensstämmelse med artikel 29.2 a, även om de träffas av statliga organ. Stadgekonferensen skulle emellertid, för de ändamål som avses i bilaga TFU, kunna klargöra vilka slag av överenskommelser enligt artikel 29.2 b som kräver anmälan enligt bilagan och vilka som inte gör det.

FÖRKLARINGAR

V. Företrädarna förklarade att artikel 18.2 inte skall tolkas så att det är tillåtet att kringå tillämpningen av andra bestämmelser i fördraget.

VI. Företrädarna noterade också följande förklaringar som lämnades rörande fördraget:

1. Beträffande artikel 1.6

Ryssland önskar att frågan om den nationella lagstiftningens betydelse när det gäller kontroll enligt överenskommelsen beträffande artikel 1.6, skall omprövas i anslutning till förhandlingarna om ett kompletterande fördrag enligt artikel 10.4.

2. Beträffande artiklarna 5 och 10.11

Australien framhåller att bestämmelserna i artiklarna 5 och 10.11 inte minskar dess rättigheter eller förpliktelser enligt GATT, inklusive utvecklingen av dessa i Uruguayrundans avtal om handelsrelaterade investeringsåtgärder, särskilt i fråga om förteckningen över undantag i artikel 5.3, som Australien anser vara ofullständig.

Australien framhåller vidare att det inte skulle vara lämpligt för organ för tvistlösning, som inrättats enligt fördraget, att tolka artiklarna III och XI i GATT i samband med tvister mellan parter i GATT, eller mellan en investerare i en fördragsslutande part, som är part i GATT, och en annan part i GATT. När det gäller tillämpningen av artikel 10.11 på förhållandet mellan en investerare och en part i GATT, anser Australien att den enda fråga som kan prövas enligt artikel 26 är frågan om beslut i skiljedom, för den händelse en GATT-panel eller Världshandelsorganisationens organ för tvistlösning först finner att en handelsrelaterad investeringsåtgärd, som upprätthålls av den fördragsslutande parten, strider mot dennes åtaganden enligt GATT eller Avtalet om handelsrelaterade investeringsåtgärder.

3. Beträffande artikel 7

Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater samt Österrike, Norge, Sverige och Finland förklarar att bestämmelserna i artikel 7 är underställda folkrättsligt vedertagna regler rörande jurisdiktion över undervattenskablar och undervattensrörledningar eller, om inga sådana bestämmelser finns, allmänna folkrättsliga regler.

De förklarar vidare att artikel 7 inte är avsedd att påverka tolkningen av befintlig folkrätt om jurisdiktion över undervattenskablar och undervattensrörledningar samt att den inte heller kan anses göra det.

4. Beträffande artikel 10

Både Canada och Amerikas Förenta Stater bekräftar att de kommer att tillämpa bestämmelserna i artikel 10 i enlighet med följande överväganden:

För att värdera den behandling som måste ges investerare från andra fördragsslutande parter och deras investeringar, kommer omständigheterna att behöva prövas från fall till fall. En jämförelse mellan den behandling som ges investerare från en fördragsslutande part, eller investeringar av investerare i en sådan part, och investeringar eller investerare från en annan fördragsslutande part, är giltig bara om jämförelsen gäller investerare och investeringar som befinner sig i likartade förhållanden. När det skall avgöras om särskiljande behandling av investerare eller investeringar är förenlig med artikel 10, måste hänsyn tas till två grundläggande faktorer.

Den första faktorn är de fördragsslutande parternas politiska mål på olika områden, i den mån de är förenliga med principerna för icke-diskriminering i artikel 10. Legitima politiska mål kan rättfärdiga särskiljande behandling av utländska investerare eller deras investeringar för att spegla skillnaderna i relevanta förhållanden mellan sådana investerare och investeringar och deras inhemska motsvarigheter. En önskan att säkerställa integriteten hos ett lands finanssystem kan, till exempel, rättfärdiga rimliga skyddsåtgärder i fråga om utländska investerare eller investeringar, även där motsvarande åtgärder inte skulle behövas för att säkerställa att samma mål skulle nås i fråga om inhemska investerare eller investeringar. Sådana utländska investerare eller deras investeringar skulle således inte befinna sig i "likartade förhållanden" som inhemska investerare eller deras investeringar. Även om en sådan åtgärd medförde särskiljande behandling skulle den således inte strida mot artikel 10.

Den andra faktorn gäller i vilken omfattning åtgärden motiveras av att den berörda investeraren eller investeringen står under utländskt ägande eller under utländsk kontroll. En åtgärd som särskilt riktas mot investerare därför att de är utländska, utan tillräckliga politiska skäl som motvikt enligt föregående stycke, skulle strida mot principerna i artikel 10. Den utländska investeraren eller investeringen skulle befinna sig i "likartade förhållanden" jämfört med de inhemska investerarna och deras investeringar och åtgärden skulle alltså strida mot artikel 10.

5. Beträffande artikel 25

Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater erinrar om att enligt artikel 58 i Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen

a) skall bolag, som bildats i överensstämmelse med en medlemsstats lagstiftning och som har sitt säte, sitt huvudkontor eller sin huvudsakliga verksamhet inom gemenskapen, när det gäller etableringsrätten enligt del tre, avdelning III kapitel 2 i Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen likställas med fysiska personer som är medborgare i medlemsstaterna; bolag som bara har sitt säte inom gemenskaperna måste för detta ändamål ha en faktisk och stadigvarande förbindelse med en av medlemsstaternas ekonomi,

b) med bolag förstås företag som bildats enligt civil- eller handelslagstiftning, inklusive kooperativa sammanslutningar samt andra offentligrättsliga eller privaträttsliga juridiska personer med undantag av sådana som inte drivs i vinstsyfte.

De Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater erinrar vidare om att

gemenskapens lagstiftning öppnar möjligheter för att utvidga en sådan behandling som beskrivits ovan till filialer eller agenturer tillhörande bolag, som inte är etablerade i någon medlemsstat, och att tillämpningen av artikel 25 i energistadgefördraget endast medger undantag som krävs för att skydda preferensbehandling som följer av en bredare process för ekonomisk integration, som är följden av fördragen om upprättandet av de europeiska gemenskaperna.

6. Beträffande artikel 40

Danmark erinrar om att Europeiska energistadgan inte gäller Grönland eller Färöarna förrän anmälan med annan innebörd mottagits från de lokala regeringarna i Grönland och Färöarna.

I samband med detta bekräftar Danmark att artikel 40 i fördraget gäller för Grönland och Färöarna.

7. Beträffande Bilaga G 4

a) Europeiska gemenskaperna och Ryssland förklarar, att handel med nukleärt material mellan dem, så länge inte annat avtalas, skall regleras av bestämmelserna i artikel 22 i Avtalet om partnerskap och samarbete, som upprättat ett partnerskap mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater å ena sidan, och Ryssland å den andra, vilket avtal undertecknats i Korfu den 24 juni 1994, av skriftväxlingen i samband därmed och dithörande gemensamma förklaring, samt att tvister rörande sådan handel skall behandlas enligt de förfaranden som anges i nämnda avtal.

b) Europeiska gemenskaperna och Ukraina förklarar, att i enlighet med Avtalet om partnerskap och samarbete undertecknat i Luxemburg den 14 juni 1994 och interimsöverenskommelsen i anslutning till det, paraferad samtidigt, skall handel med nukleärt material mellan dem uteslutande regleras av bestämmelserna i en särskild överenskommelse, som skall slutas mellan Europeiska atomenergigemenskapen och Ukraina.

Intill dess att denna särskilda överenskommelse träder i kraft, skall bestämmelserna i Avtalet om handel och ekonomiskt och kommersiellt samarbete mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen, Europeiska atomenergigemenskapen och Sovjetunionen, undertecknad i Bryssel den 18 december 1989, fortsätta att gälla uteslutande för handel med nukleärt material mellan dem.

c) Europeiska gemenskaperna och Kazakstan förklarar, att i överensstämmelse med Avtalet om partnerskap och samarbete, som paraferades i Bryssel den 20 maj 1994, skall handel med nukleärt material mellan dem uteslutande regleras av bestämmelserna i en särskild överenskommelse, som skall slutas mellan Europeiska atomenergigemenskapen och Kazakstan.

Intill dess att denna särskilda överenskommelse träder i kraft, skall bestämmelserna i Avtalet om handel och ekonomiskt och kommersiellt samarbete mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen, Europeiska atomenergigemenskapen och Sovjetunionen, undertecknad i Bryssel den 18 december 1989, fortsätta att gälla uteslutande för handel med nukleärt material mellan dem.

d) Europeiska gemenskaperna och Kirgistan förklarar, att i överensstämmelse med Avtalet om partnerskap och samarbete som paraferades i Bryssel den 31 maj 1994, skall handel med nukleärt material mellan dem uteslutande regleras av bestämmelserna i en särskild överenskommelse, som skall slutas mellan Europeiska atomenergigemenskapen och Kirgistan.

Intill dess att denna särskilda överenskommelse träder i kraft, skall bestämmelserna i Avtalet om handel och ekonomiskt och kommersiellt samarbete mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen, Europeiska atomenergigemenskapen och Sovjetunionen, undertecknad i Bryssel den 18 december 1989, fortsätta att gälla uteslutande för handel med nukleärt material mellan dem.

e) Europeiska gemenskaperna och Tadzjikistan förklarar, att handel med nukleärt material mellan dem uteslutande skall regleras av bestämmelserna i en särskild överenskommelse, som skall slutas mellan Europeiska atomenergigemenskapen och Tadzjikistan.

Intill dess att denna särskilda överenskommelse träder i kraft, skall bestämmelserna i Avtalet om handel och ekonomiskt och kommersiellt samarbete mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen, Europeiska atomenergigemenskapen och Sovjetunionen, undertecknad i Bryssel den 18 december 1989, fortsätta att gälla uteslutande för handel med nukleärt material mellan dem.

f) Europeiska gemenskaperna och Uzbekistan förklarar, att handel med nukleärt material mellan dem uteslutande skall regleras av bestämmelserna i en särskild överenskommelse, som skall slutas mellan Europeiska atomenergigemenskapen och Uzbekistan.

Intill dess att denna särskilda överenskommelse träder i kraft, skall bestämmelserna i Avtalet om handel och ekonomiskt och kommersiellt samarbete mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen, den Europeiska atomenergigemenskapen och Sovjetunionen, undertecknad i Bryssel den 18 december 1989 fortsätta att gälla uteslutande för handel med nukleärt material mellan dem.

ENERGISTADGEPROTOKOLL OM ENERGIEFFEKTIVITET OCH DÄRTILL HÖRANDE MILJÖASPEKTER

VII. Europeiska energistadgekonferensen har antagit texten till energistadgeprotokollet om energieffektivitet och därtill hörande miljöaspekter som återges i bilaga 3.

DEN EUROPEISKA ENERGISTADGAN

VIII. Den provisoriska stadgekonferensen och den i fördraget beslutade stadgekonferensen, skall hädanefter svara för beslut rörande ansökningar om att få underteckna slutdokumentet från Haagkonferensen om Europeiska energistadgan och den europeiska energistadga som antogs därigenom.

DOKUMENTATION

IX. Europeiska energistadgekonferensens förhandlingsprotokoll skall deponeras hos sekretariatet.

Done at Lisbon on the seventeenth day of December in the year one thousand nine hundred and ninety-four.

Fait à Lisbonne, le dix-sept décembre mil neuf cent quatre-vingt-quatorze.

Geschehen zu Lissabon am siebzehnten Dezember neunzehnhundertvierundneunzig.

Fatto a Lisbona il diciassettesimo giorno del mese di dicembre dell'anno millenovecentonovanta-quattro.

>Start Grafik>

>Slut Grafik>

>Hänvisning till >

Hecho en Lisboa, el diecisiete de diciembre de mil novecientos noventa y cuatro.

Udfærdiget i Lissabon, den syttende december nittenhundrede og fireoghalvfems.

'Åãéíå óôç Ëéóáâüíá, óôéò äÝêá åðôÜ Äåêåìâñßïõ ôïõ Ýôïõò ÷ßëéá åíéáêüóéá åíåíÞíôá ôÝóóåñá.

Gedaan te Lissabon, de zeventiende december negentienhonderd vierennegentig.

Feito em Lisboa, aos dezassete de Dezembro de mil novecentos e noventa e quatro.

>Start Grafik>

>Slut Grafik>

>Hänvisning till >

>Start Grafik>

>Slut Grafik>

>Hänvisning till >

>Start Grafik>

>Slut Grafik>

>Hänvisning till >

>Start Grafik>

>Slut Grafik>

>Hänvisning till >

>Start Grafik>

>Slut Grafik>

>Hänvisning till >

>Start Grafik>

>Slut Grafik>

>Hänvisning till >

>Start Grafik>

>Slut Grafik>

>Hänvisning till >

>Start Grafik>

>Slut Grafik>

>Hänvisning till >

>Start Grafik>

>Slut Grafik>

>Hänvisning till >

>Start Grafik>

>Slut Grafik>

>Hänvisning till >

>Start Grafik>

>Slut Grafik>

>Hänvisning till >

>Start Grafik>

>Slut Grafik>

>Hänvisning till >

>Start Grafik>

>Slut Grafik>

>Hänvisning till >