FJÄRDE AVS-EEG-KONVENTIONEN Undertecknad i Lomé den 15 december 1989

INNEHÅLL

sida

Ingress 63

DEL ETT ALLMÄNNA FÖRESKRIFTER FÖR AVS-EEG-SAMARBETE 75

Kapitel 1 Samarbetets mål och principer 75

Kapitel 2 Konventionens mål och riktlinjer på samarbetets huvudområden 77

Kapitel 3 Bredare deltagande i samarbetsverksamheter 78

Kapitel 4 Principer för samarbetsmedlen 79

Kapitel 5 Institutioner 80

DEL TVÅ OMRÅDEN FÖR SAMARBETET MELLAN AVS OCH EEG 81

Avdelning I Miljön 81

Avdelning II Jordbrukssamarbete, säkrad livsmedelsförsörjning och landsbygdsutveckling 83

Kapitel 1 Jordbrukssamarbete och säkrad livsmedelsförsörjning 83

Kapitel 2 Förebyggande av torka och ökenspridning 87

Avdelning III Utveckling av fisket 88

Avdelning IV Samarbete om råvaror 90

Avdelning V Industriell utveckling, tillverkning och bearbetning 92

Avdelning VI Utveckling på gruvdriftens område 97

Avdelning VII Utveckling på energiområdet 98

Avdelning VIII Företagsutveckling 100

Avdelning IX Tjänsteutveckling 101

Kapitel 1 Samarbetets mål och principer 101

Kapitel 2 Tjänster till stöd för ekonomisk utveckling 101

Kapitel 3 Turism 102

Kapitel 4 Transport, kommunikationer och informatik 103

Avdelning X Utveckling av handeln 105

Avdelning XI Kulturellt och socialt samarbete 106

Kapitel 1 Den kulturella och sociala dimensionen 107

Kapitel 2 Främjande av kulturella identiteter och interkulturell dialog 108

Kapitel 3 Verksamhet för ökning av de mänskliga resursernas värde 109

Avdelning XII Regionalt samarbete 112

DEL TRE MEDLEN FÖR SAMARBETET MELLAN AVS OCH EEG 116

Avdelning I Handelssamarbete 116

Kapitel 1 Allmänna handelsregler 116

Kapitel 2 Särskilda åtaganden rörande rom och bananer 119

Kapitel 3 Handeln med tjänster 119

sida

Avdelning II Samarbete inom råvaruområdet 120

Kapitel 1 Stabilisering av exportinkomster från jordbruksprodukter 120

Kapitel 2 Särskilda åtaganden rörande socker 125

Kapitel 3 Gruvprodukter: specialfinansiering (SYSMIN) 125

Avdelning III Utvecklingsfinansieringssamarbete 128

Kapitel 1 Allmänna bestämmelser 128

Avsnitt 1 Mål 128

Avsnitt 2 Principer 129

Avsnitt 3 Riktlinjer 130

Avsnitt 4 Finansieringens omfattning 130

Avsnitt 5 Sektorer för intervention 131

Avsnitt 6 Berättigande till finansiering 132

Kapitel 2 Finansiellt samarbete 133

Avsnitt 1 Finansiella resurser 133

Avsnitt 2 Former och villkor för finansiering 133

Avsnitt 3 Stöd med hänsyn till skulder och strukturanpassning 135

Avsnitt 4 Samfinansiering 138

Avsnitt 5 Mikroprojekt 139

Avsnitt 6 Katastrofbistånd 139

Kapitel 3 Investeringar 140

Avsnitt 1 Investeringsstimulans 140

Avsnitt 2 Skydd för investeringar 141

Avsnitt 3 Finansiering av investeringar 142

Avsnitt 4 Stöd åt investeringar 142

Avsnitt 5 Löpande betalningar och kapitalrörelser 144

Avsnitt 6 Behörighet för och behandling av företag 144

Kapitel 4 Tekniskt samarbete 144

Kapitel 5 Förfaranden för genomförande 147

Avsnitt 1 Programutveckling 147

Avsnitt 2 Definition av, förberedelser för och bedömning av projekt 148

Avsnitt 3 Förslag och beslut rörande finansieringen 149

Avsnitt 4 Finansieringsavtal och kostnadsöverskridanden 149

Avsnitt 5 Konkurrens och preferenser 150

Avsnitt 6 Skatte- och tullregler 154

Kapitel 6 Ledning och verkställande organ 155

Avsnitt 1 Chefutanordnare 155

Avsnitt 2 Nationell utanordnare 155

Avsnitt 3 Delegaten 156

Avsnitt 4 Betalningar och utbetalare 158

Avsnitt 5 Övervakning och utvärdering 158

sida

Avsnitt 6 AVS-EEG-kommittén för utvecklingsfinansieringssamarbete 159

Avdelning IV Allmänna föreskrifter för de minst utvecklade AVS-staterna, AVSinlandsstaterna och AVS-östaterna 161

Kapitel 1 De minst utvecklade AVS-staterna 162

Kapitel 2 AVS-inlandsstaterna 163

Kapitel 3 AVS-östaterna 164

DEL FYRA INSTITUTIONERNAS VERKSAMHET 165

Kapitel 1 Ministerrådet 165

Kapitel 2 Ambassadörskommittén 166

Kapitel 3 Gemensamma föreskrifter för ministerrådet och ambassadörskommittén 166

Kapitel 4 Den gemensamma församlingen 166

Kapitel 5 Andra föreskrifter 167

DEL FEM SLUTBESTÄMMELSER 167

PROTOKOLL

Finansprotokoll 189

Protokoll 1 om bestämning av begreppet "ursprungsvaror" och metoder för administrativt samarbete 190

Protokoll 2 om driftkostnader för gemensamma institutioner 260

Protokoll 3 om privilegier och immunitet 261

Protokoll 4 om tillämpning av artikel 178 264

Protokoll 5 om bananer 266

Protokoll 6 om rom 267

Protokoll 7 om ox- och kalvkött 268

Protokoll 8 med texten till protokoll 3 om socker från AVS-stater ur Lomékonventionen AVS-EEG av den 28 februari 1975 och därtill hörande deklarationer som utgör bilagor till den konventionen 269

Protokoll 9 om varor inom Europeiska kol- och stålgemenskapens verksamhetsområde 273

SLUTHANDLING 274

INGRESS

HANS MAJESTÄT BELGARNAS KONUNG,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV DANMARK,FÖRBUNDSREPUBLIKEN TYSKLANDS PRESIDENT,HELLENSKA REPUBLIKENS PRESIDENT,HANS MAJESTÄT KONUNGEN AV SPANIEN,FRANSKA REPUBLIKENS PRESIDENT,IRLANDS PRESIDENT,ITALIENSKA REPUBLIKENS PRESIDENT,HANS KUNGLIGA HÖGHET STORHERTIGEN AV LUXEMBURG,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV NEDERLÄNDERNA,PORTUGISISKA REPUBLIKENS PRESIDENT,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV DET FÖRENADE KONUNGARIKET STORBRITANNIEN OCH NORDIRLAND,fördragsslutande parter till Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen och Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, här nedan kallad "gemenskapen" under det att gemenskapens stater här nedan kallas "medlemsstater",samtEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD OCH KOMMISSION,å ena sidan, ochFOLKREPUBLIKEN ANGOLAS PRESIDENT,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV ANTIGUA OCH BARBUDA,BAHAMAS SAMVÄLDES STATSÖVERHUVUDBARBADOS STATSÖVERHUVUDHENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV BELIZEFOLKREPUBLIKEN BENINS PRESIDENTFOLKREPUBLIKEN BOTSWANAS PRESIDENTFOLKFRONTENS PRESIDENT, STATSÖVERHUVUDET, REGERINGSCHEFEN FÖR BURKINA FASOREPUBLIKEN BURUNDIS PRESIDENTREPUBLIKEN KAMERUNS PRESIDENTREPUBLIKEN KAP VERDES PRESIDENT,CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKENS PRESIDENT,ISLAMISKA FEDERALA REPUBLIKEN COMOROS PRESIDENT,FOLKREPUBLIKEN KONGOS PRESIDENT,REPUBLIKEN ELFENBENSKUSTENS PRESIDENT,REPUBLIKEN DJIBOUTIS PRESIDENT,DOMINIKANSKA SAMVÄLDETS REGERING,DOMINIKANSKA REPUBLIKENS PRESIDENT,DEMOKRATISKA FOLKREPUBLIKEN ETIOPIENS PRESIDENT,REPUBLIKEN FIDJIS PRESIDENT,REPUBLIKEN GABONS PRESIDENT,REPUBLIKEN GAMBIAS PRESIDENT,REPUBLIKEN GHANAS STATSÖVERHUVUD OCH PROVISORISKA NATIONELLA FÖRSVARSRÅDS ORDFÖRANDE,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV GRENADA,REPUBLIKEN GUINEAS PRESIDENT,STATEN GUINEA BISSAUS RÅDSPRESIDENT,REPUBLIKEN EKVATORIAL-GUINEAS PRESIDENT,KOOPERATIVA REPUBLIKEN GUYANAS PRESIDENT,REPUBLIKEN HAITIS PRESIDENT,JAMAICAS STATSÖVERHUVUD,REPUBLIKEN KENYAS PRESIDENT,REPUBLIKEN KIRIBATIS PRESIDENT,HANS MAJESTÄT KONUNGEN AV KONUNGARIKET LESOTHO,REPUBLIKEN LIBERIAS PRESIDENT,DEMOKRATISKA REPUBLIKEN MADAGASCARS PRESIDENT,REPUBLIKEN MALAWIS PRESIDENT,REPUBLIKEN MALIS PRESIDENT,ORDFÖRANDEN FÖR MILITÄRKOMMITTÉN FÖR NATIONELL SÄKERHET, STATSÖVERHUVUD FÖR ISLAMISKA REPUBLIKEN MAURETANIEN,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV MAURITIUS,FOLKREPUBLIKEN MOZAMBIQUES PRESIDENT,PRESIDENTEN FÖR HÖGSTA MILITÄRA RÅDET, STATSÖVERHUVUDET FÖR NIGER,CHEFEN FÖR NIGERIAS FÖRBUNDSREGERING,REPUBLIKEN UGANDAS PRESIDENT,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV PAPUA NYA GUINEA,RUANDESISKA REPUBLIKENS PRESIDENT,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV S:T CHRISTOPHER OCH NEVIS,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV S:TA LUCIA,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV S:T VINCENT OCH GRENADINERNA,STATEN VÄSTRA SAMOAS STATSÖVERHUVUD,DEMOKRATISKA REPUBLIKEN SLO TOMÉ OCH PRINCIPES PRESIDENT,REPUBLIKEN SENEGALS PRESIDENT,REPUBLIKEN SEYCHELLERNAS PRESIDENT,REPUBLIKEN SIERRA LEONES PRESIDENT,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV SALOMONÖARNA,SOMALIS DEMOKRATISKA REPUBLIKS PRESIDENT,REPUBLIKEN SUDANS PRESIDENT,REPUBLIKEN SURINAMS PRESIDENT,HANS MAJESTÄT KONUNGEN AV KONUNGARIKET SWAZILAND,FÖRENADE REPUBLIKEN TANZANIAS PRESIDENT,REPUBLIKEN TCHADS PRESIDENT,TOGOLESISKA REPUBLIKENS PRESIDENT,HANS MAJESTÄT KONUNG TAUFA'AHAU TUPOU IV AV TONGA,REPUBLIKEN TRINIDAD OCH TOBAGOS PRESIDENT,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV TUVALU,REPUBLIKEN VANUATUS REGERING,REPUBLIKEN ZAIRES PRESIDENT,REPUBLIKEN ZAMBIAS PRESIDENT,REPUBLIKEN ZIMBABWES PRESIDENT,VILKAS STATER HÄR NEDAN KALLAS "AVS-STATERNA",å andra sidan,SOM BEAKTAR Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen och Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen, å den ena sidan, och Georgetown-avtalet om konstituerande av gruppen av afrikanska, karibiska och Stillahavsstater, å den andra,SOM ÄR ANGELÄGNA om att på grundval av fullständig jämlikhet mellan parterna och i deras gemensamma intresse förstärka ett intimt och fortlöpande samarbete i en anda av internationell solidaritet,SOM ÖNSKAR att demonstrera sin gemensamma önskan att upprätthålla och utveckla de vänskapliga relationer som existerar mellan deras länder, i överensstämmelse med principerna i Förenta Nationernas stadga,SOM BEKRÄFTAR sitt fasthållande vid principerna i nämnda stadga och sin tro på grundläggande mänskliga rättigheter, på alla aspekter av mänsklig värdighet och på individens värde, som den centrala kraften och förmånstagaren i utvecklingen, på lika rätt för män och kvinnor och för nationer, stora och små,SOM ERINRAR om den universella deklarationen om mänskliga rättigheter, det internationella fördraget om medborgerliga och politiska rättigheter samt det internationella fördraget om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, som erkänner behovet av att respektera och garantera medborgerliga och politiska rättigheter och att sträva efter att åstadkomma fullt åtnjutande av ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter,SOM VÄLKOMNAR Europarådets konvention om skydd för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter, den afrikanska stadgan om mänskliga rättigheter och folkens rättigheter samt den amerikanska konventionen om mänskliga rättigheter som positiva regionala bidrag till respekten för mänskliga rättigheter i gemenskapen och i AVS-staterna,SOM ÄR BESLUTNA att öka sina gemensamma ansträngningar för att bidraga till internationellt samarbete och till lösning av internationella problem av ekonomisk, social, intellektuell och humanitär art, i samklang med den internationella gemenskapens strävan mot upprättande av en ny, rättvisare och mera balanserad världsordning,SOM ÄR BESLUTNA att genom sitt samarbete ge ett väsentligt bidrag till AVS-staternas ekonomiska, sociala och kulturella utveckling samt deras folks ökade välfärd,HAR BESLUTAT ingå denna konvention och har i detta syfte till sina befullmäktigade ombud utnämntHANS MAJESTÄT BELGARNAS KONUNG:André GEENS,Minister för utvecklingssamarbete,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV DANMARK:Jacob RYTTER,Permanent representant hos Europeiska gemenskaperna,FÖRBUNDSREPUBLIKEN TYSKLANDS PRESIDENT:Irmgard ADAM-SCHWAETZER,Vice utrikesminister,HELLENSKA REPUBLIKENS PRESIDENT:Yannis POTTAKIS,Vice utrikesminister,HANS MAJESTÄT KONUNGEN AV SPANIEN:Pedro SOLBES,Minister för Europeiska gemenskaperna,FRANSKA REPUBLIKENS PRESIDENT:Jacques PELLETIER,Minister för samarbete och utveckling,IRLANDS PRESIDENT:Sean CALLEARY, T.D., M.P.,Minister i utrikesdepartementet, ansvarig för utvecklingsbistånd,ITALIENSKA REPUBLIKENS PRESIDENT:Claudio LENOCI,Statssekreterare, utrikesdepartementet,HANS KUNGLIGA HÖGHET STORHERTIGEN AV LUXEMBURG:Joseph WEYLAND,Permanent representant hos Europeiska gemenskaperna,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV NEDERLÄNDERNA:S.H. BLOMBERGEN,Chargé d'affaires i Accra,PORTUGISISKA REPUBLIKENS PRESIDENT:José Manuel DURLO BARROSO,Minister, departementet för utrikes ärenden och samarbete,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV DET FÖRENADE KONUNGARIKET STORBRITANNIEN OCH NORDIRLAND:Lord REAY,Regeringsinpiskare,EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD OCH KOMMISSION:Michel ROCARD,Franska Republikens premiärminister,sittande president för Europeiska gemenskapernas råd,Manuel MARÍN,Vice president för Europeiska gemenskapernas kommission,FOLKREPUBLIKEN ANGOLAS PRESIDENT:Emilio José de CARVALHO GUERRA,Chef för Folkrepubliken Angolas beskickning hos Europeiska gemenskaperna,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV ANTIGUA OCH BARBUDA:James THOMAS,Officiell representant för Antigua och Barbuda,STATSÖVERHUVUDET FÖR BAHAMAS SAMVÄLDE:Patricia Elaine Joan RODGERS,Chef för Bahamas samväldes beskickning,STATSÖVERHUVUDET FÖR BARBADOS:Edward Evelyn GREAVES,Minister för handel, industri och näringsliv,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV BELIZE:Sir Edney CAIN,Officiell representant hos Förenade Konungariket,FOLKREPUBLIKEN BENINS PRESIDENT:Amos ELEGBE,Minister för handel, hantverk och turism,REPUBLIKEN BOTSWANAS PRESIDENT:Archibald M. MOGWE,Minister för mineralresurser och vattenfrågor,FOLKFRONTENS PRESIDENT, STATSÖVERHUVUD,BURKINA FASOS REGERINGSCHEF:Pascal ZAGRE,Minister för planering och samarbete,REPUBLIKEN BURUNDIS PRESIDENT:D. R. Salvator SAHINGUVU,PlaneringsministerREPUBLIKEN KAMERUNS PRESIDENT:Elisabeth TANKEU,Minister för planering och regional utveckling,REPUBLIKEN KAP VERDES PRESIDENT:Adão ROCHA,Minister för industri och energi,CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKENS PRESIDENT:Thierry INGABA,Minister för planering och internationellt samarbete,ISLAMISKA FEDERALA REPUBLIKEN COMOROS PRESIDENT:Ali MLAHAILI,Ambassadör hos Franska republiken,FOLKREPUBLIKEN KONGOS PRESIDENT:Pierre MOUSSA,Minister med ansvar för planering och ekonomi,REPUBLIKEN ELFENBENSKUSTENS PRESIDENT:Moise Koffi KOUMOUE,Minister för ekonomi och finanser,REPUBLIKEN DJIBOUTIS PRESIDENT:Ahmed IBRAHIM ABDI,Arbetsmarknads- och socialminister,DOMINIKANSKA SAMVÄLDETS REGERING:Charles Angelo SAVARIN,Ambassadör hos Konungariket Belgien,DOMINIKANSKA REPUBLIKENS PRESIDENT:Joaquín RICARDO,Utrikesminister,DEMOKRATISKA FOLKREPUBLIKEN ETIOPIENS PRESIDENT:Aklilu AFEWORK,Minister,Chef för Statskommittén för utländska ekonomiska relationers kontor,REPUBLIKEN FIDJIS PRESIDENT:Kaliopate TAVOLA,Chef för Fidjis beskickning hos Europeiska gemenskaperna,REPUBLIKEN GABONS PRESIDENT:Pascal NZE,Minister för planering, utveckling och ekonomi,REPUBLIKEN GAMBIAS PRESIDENT:Saihou S. SABALLY,Finans- och handelsminister,REPUBLIKEN GHANAS STATSÖVERHUVUD OCH PROVISORISKA NATIONELLA FÖRSVARSRÅDETS ORDFÖRANDE:Dr KWESI BOTCHWEY, PNDC,Minister för finanser och ekonomisk planering,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV GRENADA:Denneth Matthew MODESTE,Ständig sekreterare, Ministeriet för utrikes ärenden,REPUBLIKEN GUINEAS PRESIDENT:Ibrahim SYLLA,Minister för planering och internationellt samarbete,STATEN GUINEA BISSAUS RÅDSPRESIDENT:Aristides MENEZES,Minister, departementet för internationellt samarbete,REPUBLIKEN EKVATORIAL-GUINEAS PRESIDENT:Alejandro Evuna OWONO,Minister med uppdrag för republikens president,KOOPERATIVA REPUBLIKEN GUYANAS PRESIDENT:James H. E. MATHESON,Ambassadör,Chef för Guyanas beskickning hos Europeiska gemenskaperna,REPUBLIKEN HAITIS PRESIDENT:Yvon PERRIER,Minister för utrikes ärenden och religion,STATEN JAMAICAS STATSÖVERHUVUD:Leslie Armon WILSON,Ambassadör,Chef för Jamaicas beskickning hos Europeiska gemenskaperna,REPUBLIKEN KENYAS PRESIDENT:Dr Zacharia T. ONYONKA, MP,Minister för planering och nationell utveckling,REPUBLIKEN KIRIBATIS PRESIDENT:Michael T. SOMARE,Papua Nya Guineas utrikesminister,HANS MAJESTÄT KONUNGEN AV KONUNGARIKET LESOTHO:Dr M.M. SEFALI,Minister för planering, ekonomisk utveckling och arbetskraftsutveckling,REPUBLIKEN LIBERIAS PRESIDENT:Dr Elijah TAYLOR,Minister för planering och ekonomi,DEMOKRATISKA REPUBLIKEN MADAGASKARS PRESIDENT:Georges Yvan SOLOFOSON,Handelsminister,REPUBLIKEN MALAWIS PRESIDENT:R.W. CHIRWA, MP.,Minister för handel, industri och turism,REPUBLIKEN MALIS PRESIDENT:Dr N'Golo TRAORE,Minister för utrikes affärer och internationellt samarbete,ORDFÖRANDEN FÖR MILITÄRKOMMITTÉN FÖR NATIONELL SÄKERHET, STATSÖVERHUVUD FÖR ISLAMISKA REPUBLIKEN MAURETANIEN:Mohamed Lemine Ould N'DIAYANE,Överstelöjtnant,Medlem av och ständig sekreterare för militära kommittén för nationell säkerhet,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV MAURITIUS:Murlidass DULLOO,Minister för jordbruk, fiske och naturresurser,FOLKREPUBLIKEN MOZAMBIQUES PRESIDENT:Pascoal Manuel MOCUMBI,Utrikesminister,PRESIDENTEN FÖR HÖGSTA MILITÄRA RÅDET, STATSÖVERHUVUDET FÖR NIGER:Yacouba SANDI,Minister i departementet för utrikes affärer och samarbete, ansvarig för samarbete,CHEFEN FÖR NIGERIAS FÖRBUNDSREGERING:Dr Chu S.P. OKONGWU,Minister för finanser och ekonomisk utveckling,REPUBLIKEN UGANDAS PRESIDENT:Abbey KAFUMBE-MUKASA,Vice finansminister,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV PAPUA NYA GUINEA:Michael T. SOMARE, CH,Utrikesminister,RUANDISKA REPUBLIKENS PRESIDENT:Aloys NSEKALIJE,Överste,Minister för industri och hantverk,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV S:T CHRISTOPHER OCH NEVIS:Edwin LAURENT,Ministerrådgivare i de östra karibiska staternas höga kommission i London,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV S:TA LUCIA:Edwin LAURENT,Ministerrådgivare i de östra karibiska staternas höga kommission i London,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV S:T VINCENT OCH GRENADINERNA:Edwin LAURENT,Ministerrådgivare i de östra karibiska staternas höga kommission i London,VÄSTRA SAMOAS STATSÖVERHUVUD:Amua L. IOANE,Officiellt sändebud,FOLKREPUBLIKEN SLO TOMÉ OCH PRINCIPES PRESIDENT:Carlos FERREIRA,Minister för social infrastruktur och miljö,REPUBLIKEN SENEGALS PRESIDENT:Seydina Oumar SY,Handelsminister,REPUBLIKEN SEYCHELLERNAS PRESIDENT:Claude MOREL,Chargé d'affaires a.i. vid Seychellernas ambassad i Paris,REPUBLIKEN SIERRA LEONES PRESIDENT:Leonard S. FOFANAH,Minister,Departementet för nationell utveckling och ekonomisk planering,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV SALOMONÖARNA:Lord REAY,Regeringsinpiskare,SOMALIAS DEMOKRATISKA REPUBLIKS PRESIDENT:Ali HASSAN ALI,Ambassadör,Chef för Somalias demokratiska republiks beskickning hos Europeiska gemenskaperna,REPUBLIKEN SUDANS PRESIDENT:Dr SAYED ALI ZAKI,Minister för finanser och ekonomisk planering,REPUBLIKEN SURINAMS PRESIDENT:Donald Aloysius MACLEOD,Ambassadör,Chef för republiken Surinams beskickning hos Europeiska gemenskaperna,HANS MAJESTÄT KONUNGEN AV KONUNGARIKET SWAZILAND:NKOMENI Douglas NTIWANE,Senator,Minister för handel, industri och turism,FÖRENADE REPUBLIKEN TANZANIAS PRESIDENT:Joseph A.T. MUWOWO,Befullmäktigad minister,Chargé d'affaires a.i. i Tanzanias förenade republiks ambassad hos Europeiska gemenskaperna,REPUBLIKEN TCHADS PRESIDENT:Ibni Oumar Mahamat SALEH,Minister för planering och samarbete,TOGOLESISKA REPUBLIKENS PRESIDENT:Barry Moussa BARQUE,Minister för planering och gruvdrift,HANS MAJESTÄT KONUNG TAUFA'AHAU TUPOU IV AV TONGA:H.K.H. Kronprins TUPOUTO'A,Utrikesminister,REPUBLIKEN TRINIDAD OCH TOBAGOS PRESIDENT:Dr Sahadeo BASDEO,Senator,Minister för utrikes affärer och internationell handel,HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV TUVALU:Peter FEIST,Honorärkonsul hos Förbundsrepubliken Tyskland,REPUBLIKEN VANATUS REGERING:Harold Colin QUALAO,Minister för handel, kommers, kooperativ, industri och energi,REPUBLIKEN ZAIRES PRESIDENT:MOBUTU NYIWA,Statligt ombud för internationellt samarbete,REPUBLIKEN ZAMBIAS PRESIDENT:RABBISON MAFESHI CHONGO, M.P.,Minister för handel och industri,REPUBLIKEN ZIMBABWES PRESIDENT:Dr O.M. MUNYARADZI,Minister för handel,VILKA, efter utbyte av fullmakter, som befunnits vara i vederbörlig och god ordning,HAR AVTALAT SOM FÖLJER:

DEL ETTALLMÄNNA FÖRESKRIFTER FÖR AVS-EEG-SAMARBETEKapitel 1Samarbetets mål och principer

Artikel 1

Gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och AVS-staterna å den andra (nedan benämnda "parterna") träffar härmed denna samarbetskonvention för att främja och påskynda AVS-staternas ekonomiska, kulturella och sociala utveckling och för att stärka och bredda sina förbindelser i en anda av solidaritet och intressegemenskap.Parterna bekräftar därmed sitt åtagande att bevara, stärka och effektivisera det samarbetssystem som inrättats genom första, andra och tredje AVS-EEG-konventionerna och bekräftar den särskilda beskaffenheten av sina förbindelser, som bygger på ömsesidigt intresse, och samarbetets särskilda art.Parterna uttalar härmed sin beslutsamhet att intensifiera ansträngningarna med hänsyn till en rättvisare och mera balanserad internationell ekonomisk ordning skapa en modell för förbindelser mellan utvecklade stater och utvecklingsstater och att tillsammans verka för att i internationella sammanhang hävda de principer som ligger till grund för samarbetet.

Artikel 2

Samarbetet mellan AVS och EEG, som vilar på juridiskt förpliktande grund och på existensen av gemensamma institutioner, skall bedrivas enligt följande grundläggande principer:- Likställdhet mellan deltagarna, respekt för deras suveränitet, intressegemenskap och ömsesidigt beroende.- Varje stats rätt att själv välja sin politiska, sociala, kulturella och ekonomiska linje.- Stabilitet i förbindelserna på grundval av ett överenskommet system för samarbete.

Artikel 3

AVS-staterna skall bestämma principerna, strategierna och modellerna för ekonomi och samhälle i full suveränitet.

Artikel 4

Stöd skall lämnas inom ramen för AVS-EEG-samarbetet till AVS-staternas ansträngningar att åstadkomma en genomgripande utveckling som vilar på deras egen kraft och bygger på deras kulturella och sociala värderingar, mänskliga resurser, naturtillgångar och ekonomiska potential i syfte att främja AVS-staternas sociala, kulturella och ekonomiska framåtskridande och befolkningarnas levdsvillkor genom att människors grundläggande behov tillfredsställs, kvinnornas roll erkänns och människors kunnande förkovras, med respekt för människors värdighet.Denna utveckling skall grundas på en stadig balans mellan de ekonomiska målen, rationellt tillvaratagande av miljön och förstärkning av naturresurser och mänskliga resurser.

Artikel 5

1. Samarbetet skall inriktas på utveckling av människan, som är utvecklingens viktigaste aktör och den som främst har nytta av utvecklingen, vilket innebär att alla mänskliga rättigheter skall iakttas och främjas. Samarbetsåtgärder skall därför utformas i ett sådant positivt perspektiv att respekten för mänskliga rättigheter erkänns som en grundläggande faktor i en verklig utveckling och samarbetet ses som ett bidrag till dessa rättigheters främjande.I detta perspektiv är utvecklingspolitik och samarbete nära förbundna med respekt för och åtnjutande av grundläggande mänskliga rättigheter. Betydelsen av initiativ som tas av enskilda eller grupper av enskilda skall också erkännas, och sådana initiativ skall uppmuntras så att hela befolkningen blir verkligt delaktig i utvecklingen i enlighet med vad som sägs i artikel 13.2. Parterna betonar därför ånyo sitt djupa engagemang för mänsklig värdighet och mänskliga rättigheter, något som individer och folk med rätta strävar efter. Rättigheterna i fråga är alla mänskliga rättigheter, vilka bildar en odelbar helhet och är förbundna med varandra, var och en med sitt berättigande: icke-diskriminerande behandling, grundläggande mänskliga rättigheter, medborgerliga och politiska rättigheter, ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter.Varje enskild skall i sitt eget land eller det land han gästar ha rätt till respekt för sin värdighet och åtnjuta rättsordningens skydd.Samarbetet mellan AVS och EEG skall bidra till att avskaffa hindren för enskilda och folk att verkligen till fullo åtnjuta sina ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, och detta skall åstadkommas genom utveckling, som är väsentlig för deras värdighet, välmåga och självförverkligande. I detta syfte skall parterna tillsammans eller var för sig inom sitt ansvarsområde sträva efter att undanröja orsakerna till människoovärdig nöd och djupt rotade ekonomiska och sociala orättvisor.Parterna bekräftar härmed sina nu gällande åtaganden och skyldigheter enligt internationell rätt att sträva efter att undanröja alla slag av diskriminering beroende på etnisk tillhörighet, härkomst, ras, nationalitet, hudfärg, kön, språk, religion eller annat förhållande. Detta åtagande har särskild tillämpning på varje förhållande i AVSstaterna eller i gemenskapen som kan vara till men för uppnåendet av denna konventions mål och på apartheidssystemet, med beaktande av dettas destabiliserande verkningar utåt. Gemenskapens medlemsstater (och där så är lämpligt gemenskapen själv) och AVS-staterna kommer att fortsätta att genom rättsregler eller administrativa åtgärder som de har beslutat eller kommer att besluta om, sörja för att gästarbetare, studerande och andra utländska medborgare som lagligt uppehåller sig inom deras territorium skyddas från diskriminering på grund av skillnad i ras, religion, kultur eller social ställning, i synnerhet vad gäller bostad, utbildning, hälsovård, andra sociala tjänster och sysselsättning.3. På AVS-staternas begäran kan medel i enlighet med de regler som gäller för samarbete för utvecklingsfinansiering anvisas för främjande av mänskliga rättigheter i AVS-staterna genom särskilda offentliga eller privata planer, beslutade, i synnerhet då det gäller det rättsliga området, i samråd med internationellt erkänd sakkunskap på området. Resurser kan också ges för stöd till att inrätta strukturer som främjar mänskliga rättigheter. Företräde skall ges åt regionala planer.

Artikel 6

1. I syfte att åstadkomma mera balanserad och självständig ekonomisk utveckling i AVS-staterna skall särskilda ansträngningar göras för att enligt denna konvention främja utvecklingen på landsbygden, säker livsmedelsförsörjning till befolkningen, rationellt tillvaratagande av naturresurser och bevarande, återupplivande och förstärkning av produktionförmågan hos jordbruket i AVSstaterna.2. Parterna inser att företräde måste ges miljöskydd och bevarande av naturresurser, som är väsentliga förutsättningar för en stadig och balanserad utveckling ekonomiskt och mänskligt.

Artikel 7

Gemenskapen och AVS-staterna skall fästa särskild vikt vid och ge hög prioritet till regionalt samarbete och regional integration. Konventionen skall därför ge verksamt stöd till AVS-staternas ansträngningar att organisera sig i regionala grupperingar och att trappa upp samarbetet på regional nivå och regionerna emellan i syfte att främja en ny samt mera rättvis och mera balanserad ekonomisk ordning.

Artikel 8

Parterna erkänner behovet av att ge de minst utvecklade AVS-staterna särskild behandling och att beakta de särskilda svårigheter som möter inlandsstater eller östater. De skall ägna särskild uppmärksamhet åt ansträngningar att förbättra levandsförhållandena för befolkningens fattigaste skikt.Samarbetet skall innefatta bl.a. särskild behandling när det bestäms hur stora finansiella resurser som skall ställas till förfogande och med vilka villkor dessa skall vara förknippade, så att de minst utvecklade AVS-staterna kan övervinna strukturella och andra hinder för sin utveckling.För inlandsstater och östater skall samarbetet inriktas på att utforma och stimulera särskilda åtgärder för att lösa de utvecklingsproblem som vållas av ländernas geografiska läge.

Artikel 9

För att höja verkan av de instrument denna konvention föreskriver skall parterna inom ramen för sina ansvarsområden besluta om riktlinjer, prioriteringar och åtgärder som leder till att de mål som denna konvention har satt upp förverkligas, och de är ense om att i enlighet med de principer som anges i artikel 2 fortsätta dialogen inom ramen för gemensamma institutioner och i ett samordnat genomförande av utvecklingsfinansiering och med övriga samarbetsinstrument.

Artikel 10

Vardera parten skall i vad som på den ankommer, inom ramen för denna konvention, vidta alla lämpliga åtgärder, generella eller särskilda, för att se till att skyldigheterna enligt denna konvention uppfylls och att målen lättare nås. De skall avstå från varje åtgärd som är ägnad att äventyra att denna konventions mål uppfylls.

Artikel 11

Inom sina ansvarsområden skall konventionens institutioner regelbundet granska resultatet av konventionens tillämpning, ta alla nödvändiga initiativ och fatta alla de beslut och vidta alla de åtgärder som behövs för att nå målen.Varje omständighet som direkt skulle kunna hindra att målen uppnås får tas upp till behandling inom institutionerna.Samråd skall äga rum inom ministerrådet, antingen på endera partens begäran i de fall som föreskrivs i denna konvention eller då svårigheter uppstår vid tillämpning eller tolkning av konventionen.

Artikel 12

När gemenskapen vid utövande av sina befogenheter avser att vidta en åtgärd som skulle kunna påverka AVS-staternas intressen vad avser denna konventions mål, skall den i god tid underrätta dessa stater därom. För detta ändamål skall kommissionen regelbundet tillställa AVS-staternas sekretariat alla förslag om sådana åtgärder. Vid behov får även AVS-staterna begära information.På AVS-staternas begäran skall samråd hållas i god tid så att hänsyn kan tas till deras synpunkter på åtgärdernas verkningar innan slutligt beslut fattas.Efter det att sådant samråd har ägt rum skall AVSstaterna också få tillräckliga uppgifter om åtgärdernas ikraftträdande, om möjligt i förväg.Kapitel 2Konventionens mål och riktlinjer på samarbetets huvudområden

Artikel 13

Samarbetet skall syfta till att stöda utvecklingen i AVSstaterna, en process som skall vara inriktad mot människan själv och förankras i varje folks kultur. Den skall utgå från de strävanden och åtgärder som dessa stater har beslutat om för att förstärka sina mänskliga resurser, öka sin kreativa förmåga och främja sin kulturella identitet. Samarbetet skall också uppmuntra befolkningens deltagande i utformning och genomförande av utvecklingsarbetet.Hänsyn skall på samarbetets olika områden och i verksamhetens olika skeden tas till verksamhetens kulturella dimension och sociala verkningar och till behovet av att både män och kvinnor deltar i och drar nytta av verksamheten på lika villkor.

Artikel 14

Samarbetet innebär ett gemensamt ansvar för bevarande av naturarvet. Särskild vikt skall läggas vid miljöskydd och vid bevarande och återställande av naturliga jämvikter i AVS-staterna. Samarbetsplaner på alla områden skall därför utformas så att de ekonomiska tillväxtmålen blir förenliga med en utveckling som respekterar naturliga jämvikter och ger bestående resultat i människans tjänst.Inom ramen för ansträngningarna att skydda miljön och återställa naturliga balanser skall samarbetet bidra till att främja särskilda verksamheter som avser bevarande av naturresurser, förnybara lika väl som icke förnybara, skydd av ekosystem och förebyggande av torka, ökenspridning och ödeläggelse av skogen. Andra verksamheter för särskilda ändamål skall också bedrivas (däribland skydd mot insektsangrepp, skydd och utnyttjande av vattentillgångar, bevarande av tropiska skogar och biologisk mångfald, främjande av bättre balans mellan stadsbygd och landsbygd, och förbättring av stadsmiljön).

Artikel 15

Jordbrukssamarbetet skall syfta till att göra AVS-staterna självförsörjande med livsmedel och skapa säker livssmedelsförsörjning, utveckla och organisera produktionssystemen i AVS-staterna, höja landsbygdsbefolkningens levnadsstandard och förbättra dess levnadsvillkor och livsstil och åstadkomma en balanserad utveckling av landsbygden.Verksamheter på detta område skall utformas och genomföras så att de stöder den politik och de strategier som AVS-staterna har valt för jordbruk och livsmedelsförsörjning.

Artikel 16

Samarbetet på gruvdriftens och energins område skall inriktas på att i gemensamt intresse främja och påskynda en mångsidig ekonomisk utveckling som till fullo drar nytta av AVS-staternas mänskliga potential och naturresurser och låter dessa näringsgrenar bättre inlemmas i och samverka med ekonomin i övrigt.Samarbetet skall syfta till att skapa och stärka den kulturella, sociala och ekonomiska miljö och den infrastruktur som behövs för att nå detta mål.Stöd skall ges till AVS-staternas ansträngningar att utforma och genomföra en energipolitik avpassad för varje lands situation, vilket särskilt innebär att flertalet AVS-staters beroende av importerade oljeprodukter undan för undan minskas och nya och förnybara energikällor utvecklas.Samarbetet skall syfta till att främja bättre utnyttjande av energi- och mineraltillgångar genom att energiaspekten beaktas vid utvecklingen av olika ekonomiska och sociala sektorer, vilket bidrar till att förbättra levnadsvillkoren och miljön och leder till bättre bevarande av biomassaresurserna, särskilt ved.

Artikel 17

Gemenskapen och AVS-staterna erkänner att industrialisering - jämte utveckling av jordbruket och landsbygden - är en drivande kraft i den ekonomiska omvandlingen av AVS-staterna i syfte att åstadkomma tillväxt av egen kraft och balanserad och mångfaldig utveckling. Industriell utveckling behövs för att höja produktiviteten i AVS-staternas ekonomi så att de kan tillgodose de grundläggande mänskliga behoven och höja AVS-staternas förmåga att på konkurrensdugligt sätt delta i världshandeln genom att sälja mera förädlade produkter.

Artikel 18

Med hänsyn till ekonomins extrema beroende av export av råvaror i det stora flertalet AVS-stater är parterna ense om att ägna särskild uppmärksamhet åt samarbete i denna sektor för att stöda politik och strategier i AVSstaterna som syftar till att- å ena sidan gynna diversifiering, både horisontellt och vertikalt, i AVS-staternas ekonomier, i synnerhet genom utveckling av bearbetning, försäljning, distribution och transport, och- å andra sidan förbättra konkurrenskraften hos AVSstaternas råvaror på världsmarknaderna genom omorganisation och rationalisering av produktions-, försäljnings- och distributionsverksamheter.

Artikel 19

Syftet med samarbetet rörande fiske skall vara att hjälpa AVS-staterna att utveckla sina fiskeresurser för att dels öka produktionen för inhemsk förbrukning som ett led i ansträngningarna att öka säkerheten i livsmedelsförsörjningen och dels öka produktionen för export. Samarbetet skall utformas så att det tjänar parternas gemensamma intressen i enlighet med deras fiskepolitik.Kapitel 3Bredare deltagande i samarbetsverksamheter

Artikel 20

I enlighet med artiklarna 2, 3 och 13 och för att uppmuntra alla de aktörer från AVS-staterna och gemenskapen som är i stånd att bidra till AVS-staternas autonoma utveckling att lägga fram och genomföra initiativ, skall samarbetet inom de gränser som ifrågavarande AVS-stater fastställer stöda utvecklingsverksamheter som föreslås av ekonomiska, sociala och kulturella organisationer inom ramen för decentraliserat samarbete, i synnerhet då de föreslagna verksamheterna förenar ansträngningar och resurser hos organisationer i AVS-staterna och deras motsvarigheter i gemenskapen. Denna form för samverkan skall i synnerhet syfta till att göra sådana aktörers kompetens, egna arbetsmetoder och resurser tillgängliga för utvecklingen i AVS-staterna.De aktörer som avses i denna artikel är lokala myndigheter, sammanslutningar på landsbygden och i byarna, kooperativ, företag, fackföreningar, utbildnings- och forskningscentra, icke-statliga utvecklingsorganisationer och andra slag av sammanslutningar och alla grupper och aktörer som är i stånd till och önskar ge sina spontana egna bidrag till utvecklingen av AVS-staterna.

Artikel 21

Samarbetet skall stimulera och stöda de initiativ av AVS-aktörer som avses i artikel 20, förutsatt att de svarar mot de prioriteringar, riktlinjer och utvecklingsmetoder som AVS-staterna har fastlagt. Inom denna ram skall samarbetet stöda dels självständiga verksamheter som bedrivs av AVS-aktörer och dels verksamheter som bedrivs av AVS-aktörer och är förenade med stöd från motsvarande aktörer i gemenskapen och därmed får tillgång till deras kompetens, erfarenhet, tekniska och organisatoriska förmåga eller ekonomiska resurser.Samarbetet skall uppmuntra AVS-staten och gemenskapen att ge kompletterande finansiella och tekniska resurser för utvecklingsansträngningarna. Samarbetet kan ge lokala organisationer finansiellt och tekniskt stöd ur resurserna i konventionen enligt de villkor som fastställs i artikel 22.Detta slag av samarbete skall organiseras i enlighet med AVS-staternas myndigheters roll och befogenheter.

Artikel 22

Lokala samarbetsverksamheter kan stödas genom instrumenten för samarbete för utvecklingsfinansiering, efter det att berörda AVS-stater, helst på planeringsstadiet, godkänt principen och villkoren för denna form av samarbete. Sådant stöd skall lämnas i den omfattning som är nödvändig för att framgångsrikt genomföra de föreslagna verksamheterna, under förutsättning att nyttan av dessa har konstaterats och att bestämmelserna för samarbete för utvecklingsfinansiering iakttas. Projekt inom ramen för denna form av samarbete behöver inte nödvändigtvis kopplas till program i de preliminära programmens målsektorer. De som har sådan koppling skall ges företräde.Kapitel 4Principer för samarbetsmedlen

Artikel 23

För att bidra till att förverkliga denna konventions mål skall parterna utforma samarbetsmedel som svarar mot principerna om solidaritet och intressegemenskap, är anpassade till det ekonomiska, kulturella och sociala tillståndet i AVS-staterna och gemenskapen och till utvecklingstendenser i den internationella omgivningen.Dessa medel skall inriktas huvudsakligen på att genom förstärkning av fungerande mekanismer och system- öka handeln mellan parterna,- stöda AVS-staternas ansträngningar att åstadkomma en utveckling av egen kraft genom att höja deras förmåga att förnya, anpassa och omvandla sin teknik,- stöda AVS-staternas ansträngningar för strukturell anpassning och därmed bidra till att lätta skuldbördan,- hjälpa AVS-staterna att få tillgång till kapitalmarknaderna och uppmuntra direkta ,privata europeiska investeringar som bidrar till utvecklingen i AVSstaterna,- minska instabiliteten i inkomsterna från AVS-staternas export av jordbruksvaror och hjälpa dessa länder att klara allvarliga avbrott i sin gruvnäring.

Artikel 24

För att främja och bredda handeln mellan parterna har gemenskapen och AVS-staterna enats om- allmänna regler för handeln,- särskilda regler för gemenskapens införsel av vissa produkter från AVS-staterna,- regler som främjar utvecklingen av AVS-staternas handel och tjänster, däribland turism,- ett system för ömsesidig information och samråd så att detta avtals föreskrifter om handelssamarbete kan tillämpas effektivt.

Artikel 25

Syftet med de allmänna handelsreglerna, som bygger på parternas internationella åtaganden, är att ge en fast grund för handelssamarbete mellan AVS-staterna och gemenskapen.De skall bygga på principen om fri tillgång till gemenskapsmarknaden för varor som har sitt ursprung i AVSstaterna, med särskilda föreskrifter för jordbruksvaror och med en skyddsklausul.Med hänsyn till AVS-staternas nuvarande utvecklingsbehov skall reglerna inte innehålla något inslag av ömsesidighet vad gäller fri tillgång till marknaden i dessa stater De skall också bygga på principen om AVSstaternas likabehandling av gemenskapens medlemsstater och skall ge gemenskapen minst lika gynnad behandling som mest gynnad nation.

Artikel 26

Gemenskapen skall bidra till AVS-staternas egna utvecklingsansträngningar genom att tillhandahålla finansiella resurser och lämpligt tekniskt bistånd för att höja dessa staters förmåga till integrerad ekonomisk, social och kulturell utveckling av egen kraft och att höja befolkningarnas levnadsstandard och välfärd och främja och mobilisera resurser som ger stöd till program för hållbar, effektiv och tillväxtinriktad strukturell anpassning.Sådana bidrag skall lämnas på mera förutsägbara grunder och mera stadigvarande. De skall lämnas på mycket liberala villkor. Särskild hänsyn skall tas till läget i de minst utvecklade AVS-staterna.

Artikel 27

Parterna är ense om att underlätta större och mera stabila resursflöden från den privata sektorn till AVS-staterna genom att vidta åtgärder för att ge AVS-staterna bättre tillgång till kapitalmarknaderna och att uppmuntra europeiska privata investeringar i AVS-staterna.Parterna betonar behovet av att främja, skydda, finansiera och stöda investeringar och att ge rättvisa och stabila betingelser för sådana investeringar.

Artikel 28

Parterna är ense om att bekräfta betydelsen av systemet för att stabilisera exportinkomsterna liksom av att intensifiera samrådsprocessen mellan AVS-staterna och gemenskapen i internationella fora och i internationella organisationer som strävar efter att stabilisera marknaderna för jordbruksvaror.Med tanke på den roll som gruvdrift spelar i många AVS-staters utvecklingsansträngningar och det ömsesidiga beroendet mellan AVS och EEG på det området bekräftar parterna betydelsen av det system som inrättats för att bistå AVS-stater som drabbas av allvarliga avbrott på området att återställa näringen till funktionsdugligt skick och mildra avbrottens konsekvenser för utvecklingen.Kapitel 5Institutioner

Artikel 29

Denna konventions institutioner skall utgöras av Ministerrådet, Ambassadörskommittén och Gemensamma församlingen.

Artikel 30

1. Ministerrådet skall bestå av dels ledamöterna i Europeiska gemenskapernas råd och ledamöterna i Europeiska gemenskapernas kommission och dels en regeringsledamot från varje AVS-stat.2. Ministerrådet skall ha följande uppgiftera) att dra upp huvudlinjerna för det arbete som skall utföras vid denna konventions tillämpning och i synnerhet att bidra till att lösa de problem som är avgörande för parternas utveckling tillsammans och var för sig,b) att fatta de politiska beslut som behövs för att nå konventionens mål,c) att fatta beslut på de särskilda områden som anges i denna konvention,d) att se till att de samrådsmekanismer som föreskrivs i denna konvention fungerar effektivt,e) att behandla spörsmål om tolkningen av denna konvention,f) att avgöra frågor om förfaranden och frågor om tillämpningsbestämmelser,g) att på endera partens begäran undersöka varje förhållande som är ägnat att antingen direkt hindra eller främja denna konventions effektiva genomförande eller annan omständighet som kan befaras hindra att målen nås,h) att vidta alla nödvändiga åtgärder för att skapa löpande kontakter mellan de ekonomiska, kulturella och sociala utvecklingsorganen i gemenskapen och i AVS-staterna och ordna regelbundna samråd med deras företrädare om angelägenheter av gemensamt intresse, med hänsyn till den av parterna bekräftade betydelsen av att få till stånd en verklig dialog mellan dessa aktörer och att försäkra sig om deras bidrag till samarbetet och utvecklingsarbetet.

Artikel 31

1. Ambassadörskommittén skall bestå av dels varje medlemsstats ständiga representant vid Europeiska gemenskaperna jämte en företrädare för kommissionen, dels chefen för varje AVS-stats beskickning hos Europeiska gemenskaperna.2. Ambassadörskommittén skall biträda ministerrådet i utförandet av dess uppgifter och utföra varje uppdrag som rådet ger kommittén.Den skall övervaka konventionens genomförande och framstegen i riktning mot de mål som har uppställts i denna.

Artikel 32

1. Gemensamma församlingen skall bestå av dels ett antal ledamöter av Europaparlamentet som företrädare för gemenskapen och dels ett lika stort antal parlamentsledamöter eller, i avsaknad av sådana, andra företrädare utsedda av AVS-staterna.2. a) Gemensamma församlingen skall vara ett rådgivande organ som genom dialog, debatt och samordnade åtgärder skall söka- främja större förståelse mellan medlemsstaternas och AVS-staternas folk,- främja allmän medvetenhet om folkens ömsesidiga beroende och gemensamma intressen liksom om behovet av solidaritet i utvecklingen,- överväga frågor som rör samarbetet mellan AVS och EEG, särskilt de grundläggande utvecklingsproblemen,- uppmuntra forskning och initiativ och formulera förslag som syftar till att förbättra och stärka samarbetet mellan AVS och EEG,- förmå berörda myndigheter hos parterna att genomföra konventionen på ett så effektivt sätt som möjligt så att målen till fullo kan uppnås.b) Gemensamma församlingen skall ordna regelbundna kontakter och samråd med företrädare för ekonomiska, kulturella och sociala utvecklingsorgan i AVS-staterna och gemenskapen för att få del av deras synpunkter på hur avtalets mål skall uppnås.DEL TVÅOMRÅDEN FÖR SAMARBETET MELLAN AVS OCH EEGAVDELNING IMILJÖN

Artikel 33

Inom ramen för denna konvention utgör skydd för och förbättring av miljön och naturresurserna, hejdande av skövlingen av mark och skogar, återställande av ekologiska jämvikter samt bevarande och rationellt utnyttjande av naturresurser grundläggande mål som berörda AVSstater med gemenskapens stöd skall söka förverkliga i syfte att åstadkomma en omedelbar förbättring i levnadsförhållandena för befolkningen och att trygga levnadsförhållandena för framtida generationer.

Artikel 34

AVS-staterna och gemenskapen inser att vissa AVS-staters existens är hotad till följd av en snabb miljöförsämring som hindrar alla utvecklingsansträngningar och särskilt dem som syftar till att nå de prioriterade målen självförsörjning med livsmedel och säkrad livsmedelsförsörjning.För många AVS-stater är det en nödvändighet att hejda miljöförstöringen och bevara naturresurserna, och detta kräver utarbetande och genomförande av konsekventa utvecklingsplaner som beaktar de ekologiska balanserna.

Artikel 35

Miljöproblemets omfattning och de arbetssätt som måste utvecklas innebär att verksamheterna kommer att behöva bedrivas inom ramen för en generell långsiktig politik som utformas och genomförs av AVS-staterna på nationell, regional och internationell nivå med internationellt stöd.För detta ändamål har parterna enats om att i sin verksamhet ge företräde åt- ett förebyggande arbetssätt inriktat på att hindra att något samarbetsprogram eller samarbetsverksamhet får skadliga verkningar på miljön,- ett systematiskt arbetssätt som säkerställer ekologisk funktionsduglighet på varje stadium, från projektdefinition till genomförande,- ett sektoröverskridande arbetssätt som beaktar inte bara direkta utan också indirekta konsekvenser av en verksamhet.

Artikel 36

Skyddet av miljön och naturresurserna kräver ett arbetssätt på bred front som innefattar de sociala och kulturella dimensionerna.För att säkerställa att denna specifika dimension beaktas måste uppmärksamhet ägnas åt att inlemma lämpliga utbildnings-, upplysnings- och forskningsaktiviteter i projekt och arbetsprogram.

Artikel 37

Samarbetsinstrument som passar miljöbehoven skall utformas och utarbetas.När så är nödvändigt får både kvalitativa och kvantitativa kriterier användas. Av parterna gemensamt godkända kontrollistor skall användas till hjälp för bedömningen av den miljömässiga funktionsdugligheten hos föreslagna verksamheter, oavsett vilken skala dessa har. En utvärdering av miljöverkningarna kommer att göras när så är lämpligt vid storskaliga projekt och projekt som utsätter miljön för stort hot.För att miljöhänsyn skall komma med i bedömningarna på riktigt sätt, skall en fysisk inventering göras, om möjligt i bokslutsform.Dessa instrument måste göras sådana att de säkerställer att det när en ogynnsam miljöpåverkan förutses går att formulera de nödvändiga korrigeringarna på ett så tidigt stadium av förberedelserna för ett projekt eller ett arbetsprogram att detta kan fullföljas enligt den planerade tidtabellen ehuru förbättrat vad avser skydd för miljö och naturresurser.

Artikel 38

Parterna, som är angelägna om att skapa verkligt skydd för och verksam skötsel av miljö och naturresurser, anser att de områden för samarbetet mellan AVS och EEG som omfattas av del två i detta avtal skall systematiskt granskas och utvärderas mot denna bakgrund.I denna anda skall gemenskapen stöda de ansträngningar som AVS-staterna gör på nationell, regional och internationell nivå liksom verksamhet som bedrivs av mellanstatliga och icke-statliga organisationer för att främja nationella och mellanstatliga strävanden.

Artikel 39

1. Parterna åtar sig att göra varje ansträngning som ankommer på dem för att se till att all flyttning mellan länder av farligt och radioaktivt avfall hålls under kontroll, och de betonar vikten av effektivt internationellt samarbete på detta område.Med tanke på detta skall gemenskapen förbjuda all direkt eller indirekt export av sådant avfall till AVS-staterna samtidigt som dessa skall förbjuda direkt eller indirekt import till sitt territorium av sådant avfall från gemenskapen eller något annat land, dock utan att påverka de särskilda internationella åtaganden som parterna har gjort eller kan komma att göra på dessa bägge områden inom ramen för de behöriga internationella organen.Dessa föreskrifter hindrar inte en medlemsstat till vilken en AVS-stat har valt att exportera avfall för bearbetning från att återföra det bearbetade avfallet till den AVS-stat från vilken det härrörde.Parterna skall påskynda införandet av de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att uppfylla detta åtagande. På endera partens begäran kan samråd hållas, om fördröjningar konstateras. Efter sådant samråd får vardera parten vidta de åtgärder som är lämpliga med hänsyn till läget.2. Parterna åtar sig att strängt övervaka genomförandet av de förbudsregler som avses i punkt 1 andra stycket. Skulle svårigheter uppstå i detta hänseende, får samråd hållas på samma villkor som de som föreskrivs i punkt 1 andra stycket och med samma verkan.3. Termen "farligt avfall" i denna artikel skall omfatta de kategorier av varor som är förtecknade i bilagorna 1 och 2 till Baselkonventionen om kontroll av flyttning över gränserna och bortskaffande av farligt avfall.Vad beträffar radioaktivt avfall skall de tillämpliga definitionerna och trösklarna vara de som kommer att fastställas inom ramen för IAEA. Intill dess att så sker, skall definitionerna och trösklarna vara de som specificeras i deklarartionen i bilaga 8 till detta avtal.

Artikel 40

På begäran av AVS-staterna skall gemenskapen tillhandahålla tillgängliga tekniska uppgifter om bekämpningsmedel och andra kemiska produkter för att hjälpa AVSstaterna att utveckla och uppmuntra en ändamålsenlig och säker användning av produkterna.När så är lämpligt kan i enlighet med reglerna för samarbete om utvecklingsfinansiering tekniskt bistånd ges för att åstadkomma säkra betingelser för hantering av sådana produkter på alla stadier, från produktion till bortskaffande.

Artikel 41

Parterna inser värdet av åsiktsutbyte, med användning av de samrådsmekanismer som finns enligt denna konvention, om stora ekologiska risker, antingen för hela jordklotet (såsom växthuseffekten, nedbrytningen av ozonskiktet, skövling av tropiska skogar) eller med mera begränsad räckvidd, som kan bli följden av industriell teknik. Sådant samråd kan påkallas av endera parten i den mån riskerna i praktiken kan drabba parterna och syfta till att bestämma omfattningen av de gemensamma åtgärder som skall vidtas enligt denna konventions villkor. Vid behov skall samrådet också ge tillfälle till åsiktsutbyte innan diskussioner förs i dessa ämnen i ifrågavarande internationella organ.AVDELNING IIJORDBRUKSSAMARBETE, SÄKRAD LIVSMEDELSFÖRSÖRJNING OCH LANDSBYGDSUTVECKLINGKapitel 1Jordbrukssamarbete och säkrad livsmedelsförsörjning

Artikel 42

Samarbete avseende jordbruk och landsbygdsutveckling, dvs. åkerbruk, boskapsskötsel, fiske och skogsbruk, skall syfta bl.a. till- att fortlöpande och systematiskt främja en funktionsduglig och bärkraftig utveckling som i synnerhet bygger på skydd för miljön och rationellt utnyttjande av naturtillgångar,- att stöda AVS-staternas ansträngningar att höja självförsörjningsgraden vad gäller livsmedel, särskilt genom att stärka AVS-staternas förmåga att förse sin befolkning med livsmedel av tillfredsställande kvantitet och kvalitet och att säkra en tillfredsställande nivå av näringstillförsel,- att göra livsmedelsförsörjningen säkrare på nationell, regional och interregional nivå genom att stimulera regionala handelsflöden av livsmedel och förbättra samordningen av de berörda ländernas livsmedelspolitik,- att garantera landsbygdsbefolkningen inkomster som väsentligt höjer dess levnadsstandard så att landsbygdsbefolkningens väsentliga behov kan tillgodoses vad gäller livsmedel, utbildning, hälsa och levnadsförhållanden,- att uppmuntra landsbygdsbefolkningens, både männens och kvinnornas, aktiva deltagande i den egna utvecklingen genom att organisera småbrukare i sammanslutningar och inlemma producenterna, både män och kvinnor, mera effektivt i nationell och internationell ekonomisk verksamhet,- att öka kvinnors medverkan i egenskap av producenter, särskilt genom att ge kvinnor bättre tillgång till alla produktionsfaktorer (mark, insatsvaror, kredit, konsulenttjänster och utbildning),- att skapa tillfredsställande levnadsvillkor och ett tillfredsställande levnadssätt på landsbygden, särskilt genom att utveckla sociala och kulturella verksamheter,- att öka produktiviteten på landsbygden, särskilt genom överföring av lämplig teknik och rationellt utnyttjande av växt- och djurresurser,- att minska förluster som uppstår efter skörd,- att minska kvinnors arbetsbörda, bl.a. genom att främja lämplig teknik för behandling av skördade produkter och livsmedelsberedning,- att främja tillkomsten av flera olika sysselsättningsskapande verksamheter på landsbygden och vidga verksamheter som ger stöd åt produktionen,- att förbättra produktionen genom förädling på platsen av produkter från åkerbruk och boskapsskötsel, fiske och skogsbruk,- att säkerställa bättre jämvikt mellan livsmedelsgrödor och exportgrödor,- att utveckla och stärka en jordbruksforskning som är avpassad till landets och regionens natur och mänskliga miljö och som tillgodoser de behov som ställs av konsulenttjänster och säkrad livsmedelsförsörjning,- att mot bakgrund av ovannämnda mål bevara miljön, särskilt genom särskilda åtgärder för att skydda och bevara ekosystem och bekämpa torka, ökenspridning och ödeläggelse av skogar.

Artikel 43

1. De åtgärder som vidtas för att nå de mål som avses i artikel 42 skall vara så varierade och praktiska som möjligt, på nationell, regional och interregional nivå.2. De skall vidare utformas och utvecklas så att de ingår i förverkligandet av den politik och de strategier som AVS-staterna har fastställt och respekterar dessa staters prioriteringar.3. Stöd skall lämnas åt sådan politik och sådana strategier inom ramen för jordbrukssamarbetet i enlighet med denna konventions föreskrifter.

Artikel 44

1. Utveckling av produktionen kräver rationalisering av den animala och vegetabiliska produktionen och omfattar följande:- Förbättring av brukningsmetoderna för regnbevattnade grödor samtidigt som markens bördighet bevaras.- Utveckling av konstbevattningsgrödor, bl.a. genom olika slags bevattningssystem (bybevattningsteknik, vattenreglering och jordförbättring) som ger optimal vattenanvändning och sparsam vattenhushållning och kan skötas av jordbrukare och lokala samfälligheter. Verksamheten skall också omfatta iståndsättande av befintliga anläggningar.- Förbättring och modernisering av odlingsmetoder och bättre utnyttjande av produktionsfaktorer (förbättrade växtsorter och djurraser, lantbruksredskap, gödningsmedel, växtbehandlingsmedel).- Vad beträffar boskapsskötsel, bättre djurfoder (effektivare skötsel av betesmarker, ökad foderproduktion, flera nya bevattningsplatser och reparation av befintliga sådana) och djurhälsa, jämte utveckling av den infrastruktur som behövs för ändamålet.- Bättre integrering av åkerbruk och boskapsskötsel.- Vad gäller fiske, modernisering av fiskodling och utveckling av vattenbruk.2. Andra krav på produktionsutvecklingen är- utbyggnad av sekundära och tertiära stödfunktioner för jordbruket, såsom tillverkning, modernisering och ökad spridning av lantbruksredskap och utrustning för bruk på landsbygden och andra insatsvaror, samt vid behov import av sådana,- inrättande eller stärkande av spar- och kreditinrättningar för jordbruket, avpassade för de lokala betingelserna, för att ge jordbrukare bättre tillgång till produktionsmedel,- uppmuntrande av all sådan politik och stimulans för jordbrukare som är lämpad för de lokala förhållandena och syftar till att höja produktiviteten och öka jordbrukarnas inkomster.

Artikel 45

För att säkerställa inkomsterna från jordbruksproduktionen skall jordbrukssamarbetet bidra till- tillfredsställande metoder för förvaring och lämpliga lagringsmöjligheter för producenterna,- verksam bekämpning av sjukdomar, insektsangrepp och andra faktorer som vållar produktionsförluster,- ett grundläggande försäljningssystem, stött av lämplig producentorganisation med de nödvändiga materiella och finansiella resurserna och tillfredsställande kommunikationsmedel,- smidigt fungerande försäljningskanaler, som tar till vara varje slag av offentligt eller privat initiativ, för att kunna förse lokala marknader, trakter med missväxt och tätortsmarknader med varor, så att beroendet av försörjning utifrån upphör,- anordningar för att förebygga leveransavbrott (reservlagring) och spärr mot abrupta prisvariationer (interventionslagring),- bearbetning, förpackning och försäljning av produkterna, särskilt genom att utveckla hantverksföretag och jordbruksindustriella enheter, för att anpassa produkterna till markandstrenderna.

Artikel 46

Åtgärder för landsbygdsutveckling skall innefatta- organisation av producenterna i sammanslutningar eller samfälligheter som ger dem fördelar av gemensamma avtal och investeringar och av samägd utrustning,- uppmuntran till kvinnors medverkan och erkännande av den aktiva roll kvinnor spelar som likvärdiga deltagare i landsbygdsutvecklingen och de ekonomiska utvecklingsprocesserna,- utveckling av sociala och kulturella verksamheter (såsom verksamheter avseende hälsa, utbildning och kultur) som är väsentliga för att förbättra levnadssättet på landsbygden,- lämpliga möjligheter till utbildning för alla jordbrukare, både män och kvinnor,- förbättrad utbildning av instruktörer på alla nivåer.

Artikel 47

Samarbetet om agronomisk och jordbruksteknisk forskning skall bidra till- att i AVS-staterna utveckla inhemska och regionala forskningsresurser avpassade för de lokala naturbetingelserna och sociala och ekonomiska förutsättningarna för vegetabilisk och animalisk produktion med särskild hänsyn till regioner med öken- eller halvökenkaraktär,- att förbättra växtsorter och djurraser, produkternas näringsvärde och förpackning samt utveckla teknik och processer som kan bli tillgängliga för jordbrukarna,- att bättre sprida resultaten av forskning som bedrivs i en AVS-stat eller annan stat och är tillämpliga i andra AVS-stater,- att bedriva upplysningsverksamhet så att så många användare som möjligt kan få kännedom om resultatet av sådan forskning,- att främja ökad samordning av forskning, särskilt på regional och internationell nivå, i enlighet med artikel 152 och att genomföra lämpliga åtgärder för att nå detta mål.

Artikel 48

Verksamheter inom ramen för jordbrukssamarbetet skall bedrivas i enlighet med de föreskrifter och förfaranden som fastställts för samarbete om utvecklingsfinansiering, och de kan i detta sammanhang också omfatta följande:1. Under rubriken Teknisk samverkan:- informationsutbyte mellan gemenskapen och AVS-staterna och mellan AVS-staterna inbördes (t.ex. om vattenanvändning, intensivodlingsmetoder och forskningsrön),- erfarenhetsutbyte mellan experter som arbetar på sådana områden som kredit och sparande, kooperativer, ömsesidig försäkring, hantverk och småindustri på landsbygden.2. Under rubriken Finansiell samverkan:- tillhandahållande av produktionsfaktorer,- stöd till marknadsreglerande organ, på grundval av ett samordnat sätt att lösa produktions- och försäljningsproblem,- deltagande i bildande av fonder för jordbrukskrediter,- skapande av möjligheter för jordbrukare, jordbrukares handelsorganisationer, hantverkare, kvinnosammanslutningar och dem som driver småindustri på landsbygden ävensom för organisationer som genomför kampanjer om särskilda teman, att få krediter kopplade till deras näringsverksamhet (såsom kredit för inköp, förstaledsmarknadsföring och lagring),- stöd till åtgärder för att sammanföra industriellt kunnande och handelsskicklighet i AVS-staterna och gemenskapen i hantverks- eller industrienheter för framställning av insatsvaror och utrustning och för sådana ändamål som underhåll, förpackning, lagring, transport och förädling av produkterna.

Artikel 49

1. Gemenskapsåtgärder som syftar till säkrad livsmedelsförsörjning i AVS-staterna skall genomföras i överensstämmelse med de berörda AVS-staternas livsmedelsstrategier och politik och med hänsyn tll de mål som dessa har satt upp.De skall samordnas med denna konventions samarbetsinstrument och genomföras inom ramen för gemenskapens politik och därur härrörande åtgärder med beaktande av gemenskapens internationella åtaganden.2. I detta sammanhang skall fleråriga vägledande planer upprättas tillsammans med de AVS-stater som så önskar så att deras tillgång på livsmedel bättre kan förutsägas.

Artikel 50

1. Med hänsyn till tillgängliga jordbruksprodukter åtar sig gemenskapen att se till, att exportbidrag kan bestämmas längre i förväg för alla AVS-stater beträffande en rad varor valda med tanke på livsmedelsbehovet i dessa stater.Förutfastställelsen skall avse ett år och ske årligen under denna konventions hela giltighetstid, varvid bidragets nivå skall bestämmas i enlighet med de metoder som kommissionen normalt tillämpar.2. Särskilda överenskommelser kan träffas med de AVS-stater som så begär som ett led i dessas livsmedelsförsörjningspolitik.

Artikel 51

Livsmedelshjälp skall beslutas på grundval av regler och kriterier som kommissionen har antagit avseende alla mottagare av detta slags hjälp.Med förbehåll för dessa regler och kommissionens frihet att fatta beslut i detta ämne skall livsmedelshjälp lämnas i enlighet med följande riktlinjer:a) Utom i nödfall skall gemenskapens livsmedelshjälp, som skall vara en tillfällig åtgärd, integreras i AVSstaternas utvecklingspolitik. Detta kräver konsekvens i utformningen av livsmedelshjälpen och andra samarbetsåtgärder.b) När varor som lämnas som livsmedelshjälp säljs, skall detta ske till ett pris som inte stör den lokala marknaden. De inflytande medlen skall användas för att finansiera genomförande eller drift av projekt eller arbetsprogram med ett väsentligt inslag av landsbygdsutveckling. De kan också användas för alla behöriga ändamål som har godkänts genom gemensam överenskommelse med beaktande av artikel 226.d.c) När de varor som tillhandahålls utdelas gratis skall de ingå i livsmedelsprogram till de mest utsatta grupperna i befolkningen eller utlämnas som vederlag för arbete.d) Livsmedelshjälp som är ett led i utvecklingsprojekt eller arbetsprogram eller livsmedelsprogram kan planeras på flerårsbasis.e) Det är angeläget att de varor som tillhandahålls verkligen motsvarar mottagarnas behov. Vid urvalet av varor bör hänsyn tas särskilt till förhållandet mellan kostnad och specifikt näringsvärde och till den verkan valet kan få på konsumenternas vanor.f) När försörjningsläget beträffande livsmedel i en AVSstat håller på att förbättras på ett sådant sätt, att det är önskvärt att ersätta livsmedelshjälpen helt eller delvis med åtgärder ägnade att förstärka den pågående förbättringen, kan alternativa åtgärder genomföras i form av finansiellt och tekniskt bistånd, i enlighet med tillämpliga gemenskapsregler. Dessa åtgärder skall beslutas på begäran av den berörda AVSstaten.g) I syfte att tillhandahålla varor som är lämpade för konsumenternas vanor, att påskynda leverans av varor för katastrofhjälp eller att bidra till att säkra livsmedelsförsörjningen, får inköp av varor för livsmedelshjälp ske inte bara i gemenskapen utan också i mottagarlandet eller i en annan AVS-stat eller annat utvecklingsland, företrädesvis i samma geografiska region.

Artikel 52

Vid genomförandet av reglerna i detta kapitel skall särskild uppmärksamhet ägnas åt att bistå de minst utvecklade AVS-staterna, inlandsstaterna och östaterna, att till fullo dra nytta av bestämmelserna i detta kapitel. På begäran av berörda stater skall särskild uppmärksamhet ägnas åt- de minst utvecklade AVS-staternas särskilda svårigheter att genomföra den politik och de strategier de har beslutat för att stärka sin självförsörjning med livsmedel och säkra sin livsmedelsförsörjning. I detta sammanhang skall samarbetet inriktas särskilt på produktion (inbegripet tillhandahållande av fysiska, tekniska och finansiella utgångsresurser), transport, försäljning, förpackning och uppbyggande av en infrastruktur för lagring,- upprättande av ett reservlagersystem i inlandsstater för att förebygga avbrott i leveranserna,- breddning av produktionen av jordbruksråvaror och göra livsmedelförsörjningen säkrare i östater.

Artikel 53

1. Teknikcentret för jordbruks- och landsbygdssamarbete skall stå till förfogande för AVS-staterna så att dessa får bättre tillgång till information, forskning, utbildning och innovationer vad gäller utveckling och utbyggnad av jordbruk och landsbygd.Detta centrum skall utföra sina åligganden i nära samarbete med de institutioner och organ som nämns i denna konvention.2. Centrets uppgifter ära) att när AVS-staterna så begär säkerställa spridningen av vetenskaplig och teknisk information om metoder och medel för att stimulera jordbruksproduktion och landsbygdsutveckling samt att ge vetenskapligt och tekniskt stöd för upprättande av regionala program på centrets verksamhetsfält,b) att främja AVS-staternas utveckling, på nationell och regional nivå, av sin förmåga till att frambringa, sälja och utbyta teknisk och vetenskaplig information om jordbruk, landsbygdsutveckling och fiske,c) att hänvisa AVS-staters förfrågningar med begäran om information till organ som är behöriga att behandla dem eller själv direkt besvara sådana,d) att ge nationella och regionala dokumentationscentra och forskningsinstitut i AVS-staterna lättare tillgång till vetenskapliga och tekniska publikationer som behandlar frågor rörande jordbruks- och landsbygdsutveckling och till databanker i gemenskapen och AVS-staterna,e) att allmänt hjälpa AVS-staterna att få bättre tillgång till resultaten av arbete som har utförts av nationella, regionala och internationella organ, i synnerhet de organ i gemenskapen och i AVS-staterna som har kvalifikationer att besvara frågor om tekniska aspekter av jordbruks- och landsbygdsutveckling, och att upprätthålla kontakt med dessa organ,f) att främja informationsutbytet mellan dem som arbetar med jordbruks- och landsbygdsutveckling, i synnerhet forskare, instruktörer, tekniker och konsulenter, om resultaten av åtgärder för jordbruks- och landsbygdsutveckling,g) att ge bidrag och hjälp till att ordna möten för specialister, forskare, planerare och utvecklingspersonal så att de kan utbyta erfarenheter om särskilda ekologiska miljöer,h) att underlätta AVS-staternas instruktörers och konsulenters tillgång till den information de behöver för att fullgöra sina uppgifter och hänvisa förfrågningar om särskild utbildning till befintliga kvalificerade organ,i) bidra till att underlätta anpassningen av tillgänglig teknisk och vetenskaplig information till behoven hos de organ hos AVS-staterna som är ansvariga för utveckling, konsulentverksamhet och utbildning, däribland program för "funktionell läskunnighet" på landsbygden,j) underlätta spridningen av teknisk och vetenskaplig information för användning i integrationsstrategier för jordbruks- och landsbygdsutveckling, genom att hänvisa till behovet att prioritera utveckling.3. Vid utförandet av sina åligganden skall centret fästa särskilt stor uppmärksamhet vid de minst utvecklade AVS-staternas behov.4. För att utföra sina arbetsuppgifter skall centret stödas av lokala regionala och nationella informationsnätverk. Sådana nätverk skall byggas upp successivt och effektivt allt eftersom behoven konstateras, så långt möjligt med stöd av de lämpligaste organisationerna och institutionerna.5. Ambassadörskommittén skall vara centrets tillsynsmyndighet. Den skall fastställa regler för verksamheten och förfarandet för beslut om dess budget. Budgeten skall finansieras i enlighet med de regler som fastställs i denna konvention beträffande samarbete för utvecklingsfinansiering.6. a) Centret skall som chef ha en direktör utsedd av Ambassadörskommittén.b) Centrets direktör skall biträdas av personer som han själv rekryterar inom ramen för den personalstyrka som Ambassadörskommittén har budgeterat för.c) Centrets direktör skall avlägga rapport om verksamheten till Ambassadörskommittén.7. a) För att förse centrets direktör med tekniskt och vetenskapligt hjälp vid utarbetandet av lösningar på olika problem som möter AVS-staterna, och i synnerhet för att förbättra deras tillgång till information, tekniska innovationer och forskning och utveckling inom området jordbruks- och landsbygdsutveckling och för att utforma centrets handlingsprogram, skall en rådgivande kommitté inrättas, sammansatt i lika proportioner av experter på jordbruksutveckling och landsbygdsutveckling.b) Ledamöterna av den rådgivande kommittén skall utses av Ambassadörskommittén i enlighet med de förfaranden och kriterier som denna bestämmer.Kapitel 2Förebyggande av torka och ökenspridning

Artikel 54

AVS-staterna och gemenskapen inser att vissa AVS-stater står inför avsevärda svårigheter till följd av torka och tilltagande ökenspridning, som hejdar alla utvecklingsansträngningar, särskilt dem som syftar till att nå det prioriterade målet självförsörjning med livsmedel och säkrad livsmedelsförsörjning.Parterna är ense om att i ett antal AVS-stater torka och ökenspridning utgör en avgörande utmaning av vilken framgången för ländernas utvecklingspolitik beror.

Artikel 55

För att råda bot på den situationen och skapa en hållbar utveckling i länder som påverkas av eller hotas av sådana katastrofer behövs en politik som uppmuntrar återställandet av den naturliga miljön och jämvikten mellan resurser och den mänskliga och animala populationen, i synnerhet med sådana medel som bättre utnyttjande av och hushållning med vattentillgångar, lämpliga metoder för jord- och skogsbruk och skogsåterväxt och undanröjande av orsakerna till ökenspridning och de bruk som ligger bakom.

Artikel 56

Om återgång till naturlig jämvikt skall kunna påskyndas, skall särskilt en komponent för kontroll av torka och ökenspridning ingå i alla åtgärder för jordbruks- och landsbygdsutveckling, t.ex.1.- utvidgning av skogsbrukssystem som kombinerar jord- och skogsbruksverksamhet, forskning och utveckling av växtarter som är bättre anpassade till lokala förhållanden,- införande av lämpliga tekniker som syftar till att höja och bibehålla produktiviteten hos jordbruksmark, åkermark och naturlig betesmark i syfte att hejda olika slag av erosion,- återvinning av mark som har skadats, genom skogsplantering eller markförbättring jämte underhållsåtgärder, så långt som möjligt med engagerande av traktens befolkning och myndigheter så att framstegen säkras för framtiden.2. stimulans till åtgärder för att hushålla med ved som energikälla genom att öka forskningen kring användningen av och informationen om nya och förnybara energikällor såsom vind-, sol- och biomassaenergi och genom användning av bättre spisar med bättre verkningsgrad,3. rationell utveckling och hushållning med skogsresurser genom att på nationell eller regional nivå upprätta skogshushållningsplaner som syftar till att optimera utnyttjandet av skogstillgångarna,4. fullföljande av pågående kampanjer för att göra berörda människor medvetna om fenomenen torka och ökenspridning och upplysa dem om olika möjliga sätt att hejda dessa,5. en generell samordnad metod som mot bakgrund av resultaten av sådana åtgärder som avses i punkt 1 4 söker återställa den biologiska jämvikten mellan naturresurser och mänsklig och animal population, utan att äventyra målet harmonisk ekonomisk och social utveckling.

Artikel 57

De åtgärder som skall vidtas, vid behov med stöd av forskning, omfattar bl.a.1. förbättring av människans kunskap om och förmåga att förutse ökenspridningsfenomen genom fältiakttagelser av utvecklingen, bl.a. med hjälp av modern teknik såsom fjärregistrering genom bättre utnyttjande av vunna resultat och bättre förståelse av förändringarna i människans omgivning i tid och rum,2. inventering av vattenreservoarer och deras återfyllnadsförmåga för att göra det möjligt att bättre förutsäga vattentillgången, användning av yt- och grundvatten och bättre hushållning med dessa resurser, särskilt genom dammbyggen och annan lämplig utveckling som tillgodoser människors och djurs behov, och bättre väderförutsägelser,3. upprättande av ett system för att förebygga och hejda buskbränder och ödeläggelse av skogar.AVDELNING IIIUTVECKLING AV FISKET

Artikel 58

AVS-staterna och gemenskapen inser det angelägna behovet av att främja utvecklingen av AVS-staternas fiske som ett bidrag både till fiskeriutvecklingen som helhet och som en gemensam intressesfär för ländernas ekonomi.Samarbete på detta område skall främja ett optimalt utnyttjande av AVS-staternas fiskeresurser samtidigt som inlandsstaternas rätt att delta i utnyttjandet av havsfisket och kuststaternas rätt till jurisdiktion över de levande marina resurserna i deras exklusiva ekonomiska zoner erkänns i enlighet med gällande internationell rätt och inte minst med slutsatserna av den tredje FN-konferensen om havsrätt.

Artikel 59

För ett ökat utnyttjande av AVS-staternas fiskeresurser skall alla mekanismer för bistånd och samarbete som avses i denna konvention, särskilt finansiellt och tekniskt bistånd i överensstämmelse med villkoren i del tre avdelning III, tillämpas på fisket.De prioriterade målen för sådant samarbete skall vara:- att förbättra kunskaperna om fiskets miljö och resurser,- att förbättra möjligheterna att skydda fiskeresurserna och övervaka det rationella utnyttjandet av dessa,- att öka AVS-staternas medverkan i exploateringen av djuphavsfiskeresurserna inom deras exklusiva ekonomiska zoner,- att uppmuntra rationellt utnyttjande av AVS-staternas fiskeresurser och de resurser i öppna havet av vilka både AVS-staterna och gemenskapen har intresse,- att öka de bidrag som fisket, inbegripet fiskodling, det icke-industriella fisket och insjöfisket, lämnar till landsbygdens utveckling genom att fästa vikt vid dessa verksamheters betydelse för att säkra livsmedelsförsörjningen, höja näringsnivån och förbättra de lokala samhällenas sociala och ekonomiska villkor. Detta förutsätter bland annat erkännande av och stöd åt kvinnors arbete med den gjorda fångsten och i försäljningen av fisken,- att öka fiskets bidrag till den industriella utvecklingen genom ökning av fångsterna, produktionen, bearbetningen och exporten.

Artikel 60

Gemenskapens bistånd till fiskeutvecklingen skall innefatta stöd inom följande områden:a) Fiskeproduktionen, däribland anskaffning av båtar, utrustning och redskap, utveckling av infrastruktur för fiske på landsbygden och för fiskeindustrin samt stöd för fiskodlingsprojekt särskilt genom tillhandahållande av särskilda kreditslag för lämpliga AVSinstitutioner för vidare förmedling av lån till de berörda aktörerna.b) Förvaltning av och skydd åt fisket, däribland bedömning av fiskbeståndet och av förutsättningarna för fiskodling, förbättrad övervakning av miljön och åtgärder för denna samt utveckling av AVS-kuststaternas kapacitet för rationell förvaltning av fiskeresurserna i deras exklusiva ekonomiska zoner.c) Förädling och försäljning av fiskeprodukter, däribland utveckling av arrangemangen för bearbetning, insamling, distribution och försäljning, minskning av spillet efter fångsten samt främjande av åtgärdsprogram för bättre utnyttjande av fisken och större näringsutbyte av fiskeprodukterna.

Artikel 61

I samarbetet för utveckling av fiskeresurserna skall särskild uppmärksamhet ägnas åt utbildning av AVS-staternas arbetskraft inom fiskets alla områden, åt utveckling och förstärkning av AVS-staternas forskningskapacitet samt åt utveckling av samarbete inom AVS-staterna och regionalt när det gäller förvaltning och utveckling av fisket.

Artikel 62

Vid tillämpning av artiklarna 60 och 61 skall särskild uppmärksamhet ägnas åt att ge de minst utvecklade AVS-staterna, inlandsstaterna och östaterna möjlighet att fullt ut utveckla sin förmåga att förvalta sina fiskeresurser.

Artikel 63

AVS-staterna och gemenskapen inser behovet av direkt eller regionalt samarbete eller, där så är lämpligt, samarbete via internationella organisationer i syfte att främja bevarande och optimalt utnyttjande av havets levande resurser.

Artikel 64

Gemenskapen och AVS-staterna erkänner kuststaternas suveräna rättigheter när det gäller att utforska, utnyttja, bevara och förvaltafiskeresurserna i sina exklusiva ekonomiska zoner i enlighet med gällande internationell rätt. AVS-staterna inser att gemenskapens medlemsstaters fiskeflottor, i laglig verksamhet i vatten som står under AVS-jurisdiktion, har en roll att spela i utvecklingen av AVS-staternas fiskemöjligheter och i AVS-kuststaternas allmänna ekonomiska utveckling. I överensstämmelse härmed uttalar AVS-staterna sin beredvillighet att förhandla med gemenskapen om fiskeöverenskommelser som syftar till att garantera för båda parter tillfredsställande villkor för fiskeverksamhet från fartyg under någon gemenskapsmedlemsstats flagg.Vid slutande eller genomförande av sådana avtal skall AVS-staterna inte diskriminera gemenskapen eller dess medlemsstater, detta utan att det påverkar specialavtal mellan utvecklingsländer inom samma geografiska område, däribland ömsesidiga fiskeregler. Inte heller skall gemenskapen diskriminera AVS-stater.

Artikel 65

När AVS-stater som är belägna i samma underregion som territorier för vilka Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen gäller, vill delta i fiske i därtill hörande fiskezon, skall gemenskapen och AVSstaterna inleda förhandlingar med syfte att sluta ett fiskeavtal i den anda som anges i artikel 64, under hänsynstagande till dessa staters specifika situation i regionen och till målet att förstärka regionalt samarbete mellan dessa territorier och angränsande AVS-stater.

Artikel 66

Gemenskapen och AVS-staterna inser värdet av ett regionalt angreppssätt när det gäller tillgång till fiske och skall stödja åtgärder från AVS-kuststaters sida i riktning mot harmonisering av reglerna för fiskefartygs tillträde till zonerna.

Artikel 67

Gemenskapen och AVS-staterna är överens om att vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att de ansträngningar som gäller fiskesamarbete inom ramen för denna konvention skall bli verksamma, särskilt med beaktande av den gemensamma deklarationen om fiskeprodukters ursprung.När det gäller export av fiskeprodukter till gemenskapens marknader skall vederbörlig hänsyn tas till artikel 358.

Artikel 68

De för bägge parter tillfredsställande villkor som avses i artikel 64 skall särskilt gälla arten och storleken av den ersättning som de berörda AVS-staterna skall få inom ramen för bilaterala överenskommelser.Ersättningen skall utgå utöver varje eventuell tilldelning som har samband med projekt i fiskesektorn i överensstämmelse med del tre avdelning III i denna konvention.Ersättning skall ges dels av gemenskapen som sådan, dels av redarna, och skall ha form av ekonomisk gottgörelse som kan innefatta licensavgifter, och, där så är befogat, vilket annat element som helst varom fiskeavtalets parter kommer överens, såsom obligatorisk landning av en del av fångsten, anställande av AVS-statsmedborgare, ombordtagning av observatörer, tekniköverföring samt anslag för forskning och utbildning.Ersättningen skall stå i relation till storleken och värdet av de fiskemöjligheter som tillhandahålls i de berörda AVS-staternas exklusiva ekonomiska zoner.När det gäller fiske av arter med stor vandringsbenägenhet skall vidare sådant fiskes särskilda karaktär beaktas vid fastställandet av parternas avtalsmässiga skyldigheter, däribland den ekonomiska ersättningen.Gemenskapen skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dess fartyg följer de ingångna avtalen och de berörda AVS-staternas lagar och förordningar.AVDELNING IVSAMARBETE OM RÅVAROR

Artikel 69

AVS-EEG-samarbete på råvaruområdet skall ta hänsyn till följande:- Ekonomierna i många av AVS-staterna är höggradigt beroende av derasav råvaror.- Deras exportsituation har i flertalet fall försämrats, huvudsakligen som en följd av de vikande världsmarknadspriserna.- Svårigheterna i många råvarusektorer både inom AVS-staternas ekonomier och på internationell nivå, särskilt inom gemenskapen, är strukturellt betingade.

Artikel 70

Gemenskapen och AVS-staterna inser behovet av gemensamma ansträngningar för att komma till rätta med de strukturella svårigheterna i många råvarusektorer, och som huvudmål för sitt samarbete på detta område väljer de följande:- Diversifiering, både horisontellt och vertikalt, av AVS-ekonomierna, särskilt genom utveckling av bearbetning, försäljning, distribution och transport.- Förbättring av AVS-staternas råvarors konkurrenskraft på världsmarknaderna genom omorganisation och rationalisering av deras produktions-, försäljnings- och distributionsverksamheter.Gemenskapen och AVS-staterna åtar sig att använda alla lämpliga medel för att dessa stater så långt som möjligt skall kunna nå dessa mål. För detta ändamål är de överens om att göra samordnat bruk av hela skalan av instrument och resurser enligt denna konvention.

Artikel 71

För uppfyllande av målen enligt artikel 70 skall samarbete på råvaruområdet, särskilt bearbetning, försäljning, distribution och transport, planeras och genomföras med beaktande av de prioriteter som AVS-staterna beslutar och till stöd för den politik och de strategier som dessa stater utformar.

Artikel 72

Samarbetsåtgärder på råvaruområdet skall inriktas på utveckling av internationella, regionala och nationella marknader. De skall utföras i överensstämmelse med de närmare regler och förfaranden som anges i konventionen, särskilt dem som gäller utvecklingsfinanssamarbete. I det sammanhanget kan åtgärderna också täcka följande:1. Utveckling av mänskliga resurser, innefattande särskilt- utbildningsprogram och kurser för aktörer i de berörda sektorerna,- stöd åt nationella eller regionala skolor och utbildningsinstitut som är specialiserade på denna sektor.2. Främjande av investeringar av ekonomiska aktörer inom EEG och AVS i den berörda sektorn, särskilt genom- upplysnings- och uppmärksamhetskampanjer riktade till aktörer som kan tänkas investera i verksamheter som medför att AVS-råvaror får bredare användning och större värde,- mera dynamisk användning av riskkapital för företag som vill investera i bearbetning, försäljning, distribution och transport,- utnyttjande av gällande regler för främjande, skydd, finansiering och stöd åt investeringar.3. Utveckling och förbättring av den infrastruktur som behövs för aktiviteterna i den berörda sektorn, särskilt transport- och telekommunikationsnät.

Artikel 73

I sin strävan mot målen enligt artikel 70 skall parterna lägga särskild vikt vid- att säkerställa att marknadssignaler nationella, regionala eller internationella beaktas på erforderligt sätt,- att ta hänsyn till de ekonomiska och sociala verkningarna av de genomförda åtgärderna,- att säkerställa en bättre överensstämmelse, på regional och internationell nivå, mellan de strategier som följs av de berörda AVS-staterna,- att söka efter en effektiv resursfördelning mellan de olika åtgärderna och aktörerna i de berörda produktionssektorerna.

Artikel 74

Gemenskapen och AVS-staterna inser behovet av att säkerställa att de internationella råvarumarknaderna fungerar bättre och öka insynen på marknaden.De bekräftar sin vilja intensifiera samrådandet mellan AVS-staterna och gemenskapen i internationella fora och i organisationer som handlar med råvaror.I detta syfte skall utbyte av synpunkter i följande ämnen äga rum på begäran av endera parten:- Hur gällande internationella avtal eller specialiserade mellanstatliga arbetsgrupper fungerar och hur de kan förbättras och bli mer effektiva i överensstämmelse med marknadstendenserna.- När förslag framläggs om att sluta eller förnya ett internationellt avtal eller att upprätta en specialiserad mellanstatlig arbetsgrupp.Syftet med sådana utbyten av synpunkter skall vara att varje parts intressen beaktas. När så krävs skall detta ske inom Råvarukommitténs ram.

Artikel 75

Gemenskapen och AVS-staterna är överens om att inrätta en råvarukommitté som särskilt skall bidra till att lösa strukturella problem på råvaruområdet.Råvarukommitténs uppgifter skall vara att övervaka konventionens allmänna tillämpning inom råvarusektorn under hänsynstagande till parternas gemensamma intressen, särskilta) att granska alla eventuella problem av allmän natur som rör handel mellan AVS- och EEG-staterna med dessa produkter och som kan hänskjutas till den av de berörda underkommittéer som har tillsatts enligt konventionen,b) att rekommendera åtgärder för lösning av dessa problem och utveckling av produktions- och exportsystemens konkurrenskraft,c) att bedriva utbyte av synpunkter och upplysning om utsikterna och prognoserna för produktion, konsumtion och handel på kort och medellång sikt.

Artikel 76

Råvarukommittén skall sammanträda minst en gång om året på ministernivå. Dess arbetsordning skall fastställas av ministerrådet. Den skall vara sammansatt av företrädare för AVS-staterna och för gemenskapen, utsedda av ministerrådet. Dess arbete skall förberedas av Ambassadörskommittén i enlighet med de förfaranden som fastställs i Råvarukommitténs arbetsordning.AVDELNING VINDUSTRIELL UTVECKLING, TILLVERKNING OCH BEARBETNING

Artikel 77

För att lättare uppnå målen för AVS-staternas industriella utveckling är det angeläget att utarbeta en integrerad och hållbar utvecklingsstrategi, som förbinder verksamheterna i olika sektorer med varandra. Sålunda bör sektorstrategier för jordbruks- och landsbygdsutveckling, tillverkning, gruvdrift, energi, infrastruktur och tjänster utformas på sådant sätt att de befrämjar samarbete inom och mellan ekonomiska sektorer i syfte att maximera värdet av lokal förädling och i mån av möjlighet skapa hög kapacitet för export av industriprodukter, samtidigt som miljö och naturresurser skyddas.I sin strävan mot dessa mål skall parterna stödja sig på bestämmelserna om handelsfrämjande för AVS-varor och privata investeringar, förutom de särskilda bestämmelserna om industriell samverkan.

Artikel 78

Industriell samverkan som är nyckeln till industriell utveckling skall ha följande mål:a) En grundval och en ram för kraftfull samverkan mellan gemenskapen och AVS-staterna inom områdena tillverkning och förädling, utveckling av mineral- och energiresurser samt transporter och kommunikationer.b) Förhållanden som kan leda till utveckling av industriellt företagande samt lokala och externa investeringar.c) Bättre kapacitetsutnyttjande och återställande av potentiellt livskraftiga industriprojekt i och för återupprättande av AVS-ekonomiernas produktionsförmåga.d) Aktivitet från AVS-medborgares sida att bilda och medverka i företag, särskilt små och medelstora företag som tillverkar eller använder lokala insatsvaror. Främjande av nya och stärkande av existerande företag.e) Etablering av ny industri för att åstadkomma kostnadseffektiv försörjning av den lokala marknaden och säkerställa den icke-traditionella exportsektorns tillväxt för att öka inkomsterna i utländsk valuta, åstadkomma sysselsättningsmöjligheter och höja realinkomsterna.f) Allt tätare industriella förbindelser mellan gemenskapen och AVS-staterna och särskilt fortsatt uppmuntran till en snabb etablering av industriella samriskföretag för AVS-staterna och EEG.g) Företagssammanslutningar i AVS-staterna såväl som andra institutioner för industriellt företagande och affärsutveckling.

Artikel 79

Gemenskapen skall bistå AVS-staterna att förbättra sin institutionella struktur, förstärka sina finansiella institutioner samt upprätta, återställa och förbättra den industrirelaterade infrastrukturen. Likaså skall gemenskapen bistå AVS-staterna i deras ansträngningar att integrera industriella strukturer på regional och mellanregional nivå.

Artikel 80

På begäran av en AVS-stat skall gemenskapen lämna det bistånd som behövs på området yrkesutbildning på alla nivåer, med inriktning särskilt på bedömning av utbildningsbehoven och upprättandet av motsvarande åtgärdsprogram, inrättande och drift av nationella eller regionala institutioner för yrkesutbildning inom AVS-staterna, utbildning av AVS-medborgare inom lämpliga institutioner, eller genom praktik både inom gemenskapen och inom AVS-staterna samt samarbete såväl mellan institutioner för yrkesutbildning i gemenskapen och AVSstaterna som mellan de institutionerna och motsvarande institutioner i andra utvecklingsländer.

Artikel 81

För att nå den industriella utvecklingens mål skall gemenskapen bistå vid upprättande och utbyggnad av alla de typer av livskraftig industri som AVS-staterna har angett såsom viktiga med hänsyn till deras mål och prioriteter för industrialiseringen.I detta sammanhang förtjänar följande områden särskild uppmärksamhet:i) Tillverkning och bearbetning av råvaror:a) Industrier för bearbetning av råvaror, nationellt eller regionalt, för export.b) Industrier, baserade på lokala behov och resurser, med tonvikt på hemmamarknad och regionala marknader samt huvudsakligen små och medelstora företag, inriktade på modernisering av jordbruket, effektiv bearbetning av dess produkter såväl som produktion av insatsvaror och redskap för jordbruket.ii) Verkstadsindustri samt metallurgisk och kemisk industri:a) Verkstadsindustriföretag för produktion av redskap och utrustning som huvudsakligen är anpassade för underhåll av befintliga anläggningar och befintlig utrustning i AVS-staterna. Dessa företag bör i första hand stödja tillverknings- och bearbetningsektorerna, de viktigaste exportsektorerna samt små och medelstora företag som är inriktade på att tillfredsställa grundläggande behov.b) Metallurgisk industri, baserad på AVS-staternas mineraler, inriktad på sekundär bearbetning av mineraler för AVS-staternas verkstadsindustri och kemiska industri.c) Kemisk industri, särskilt industri i liten och medelstor skala, inriktad på sekundär bearbetning av mineralprodukter för andra industribranscher och för jordbruk och hälsovården.iii) Industriell rehabilitering och kapacitetsutnyttjande: återställande, modernisering, omorganisation, omstrukturering och underhåll av befintlig, potentiellt livskraftig industriell kapacitet. Särskild vikt bör härvid läggas på branscher som har lågt importinnehåll, som ger verkningar i föregående och efterföljande led och som har gynnsam effekt på sysselsättningen. Rehabiliteringsaktiviteter skall inriktas på att åstadkomma de nödvändiga förutsättningarna för att de återställda företagen skall kunna klara sig själva.

Artikel 82

Gemenskapen skall under denna konventions giltighetstid med prioritet bistå AVS-staterna med att utveckla en livskraftig industri, såsom den definieras i artikel 81, i överensstämmelse med varje AVS-stats kapacitet och beslut och med dess resurser med hänsynstagande till den anpassning av industristrukturen som pågår parterna emellan och i hela världen.

Artikel 83

Gemenskapen skall i det gemensamma intressets anda bidra till utveckling av samarbete mellan företag, såväl mellan AVS-staterna och EEG som mellan AVS-staterna inbördes, genom information och industrifrämjande verksamhet.Syftet med sådana aktiviteter skall vara att intensifiera det regelbundna informationsutbytet, organisera erforderliga kontakter i industrisfären mellan industrins policyansvariga, befrämjare och ekonomiska aktörer från gemenskapen och AVS-staterna, bedriva utredningar, i synnerhet genomförbarhetsutredningar, samt underlätta upprättande och drift av organ för främjande av AVS-staternas industri och främja samriskinvesteringar, underleverantörskontrakt och varje annan form av industrisamarbete mellan företag i gemenskapens medlemsstater och AVSstaterna.

Artikel 84

Gemenskapen skall bidra till upprättande och utveckling av små och medelstora företag inom sektorerna för hantverk, handel, tjänster och industri med tanke dels på den väsentliga roll som dessa företag spelar i de moderna informella sektorerna när det gäller att bygga upp ett diversifierat ekonomiskt nät och i AVS-staternas allmänna utveckling och dels på de fördelar de erbjuder i fråga om förvärvande av yrkesskicklighet, integrerad överföring och anpassning av lämplig teknik och möjligheter för ett optimalt utnyttjande av den lokala arbetskraften. Gemenskapen skall också vara behjälplig vid utvärdering av olika sektorer och upprättande av åtgärdsprogram, med uppbyggande av infrastruktur och upprättande, stärkande och drift av institutioner för information, stimulans, utvidgning, utbildning, kredit eller garantier och tekniköverföring.Gemenskapen och AVS-staterna skall uppmuntra samarbete och kontakt mellan små och medelstora företag inom medlemsstaterna och AVS-staterna.

Artikel 85

För att bistå AVS-staterna i att utveckla sin tekniska bas och sin egen kapacitet för vetenskaplig och teknisk utveckling och för att underlätta införskaffande, överföring och anpassning av teknik på villkor som ger största möjliga fördelar och minsta möjliga kostnader är gemenskapen beredd att, med utvecklingsfinansieringssamarbete som instrument, bidra bland annat med följande:a) Upprätta och stärka en industrirelaterad vetenskaplig och teknisk infrastruktur i AVS-staterna.b) Upprätta och genomföra åtgärdsprogram för forskning och utveckling.c) Identifiera och skapa möjligheter till samarbete mellan forskningsinstitut, institutioner för högre utbildning samt företag inom AVS-staterna, gemenskapen, medlemsstaterna och andra länder.d) Upprätta och främja aktiviteter som syftar till att konsolidera ändamålsenlig inhemsk teknik och införskaffa lämplig utländsk teknik, särskilt från andra utvecklingsländer.e) Identifiera, utvärdera och införskaffa industriell teknik och därvid förhandla om gynnsamma villkor för utländsk teknik, patent och annan industriell äganderätt, särskilt genom finansiering eller genom andra lämpliga överenskommelser med företag och institutioner inom gemenskapen.f) Förse AVS-staterna med rådgivningstjänster för utarbetande av regler för överföring av teknik och för lämnande av tillgänglig information, särskilt vad gäller villkoren i teknikkontrakt, och för typer av och källor för teknik jämte AVS-staternas samt andra länders erfarenheter av användningen av vissa typer av teknik.g) Främjande av tekniksamarbete mellan AVS-staterna samt mellan dessa och andra utvecklingsländer, stödja forsknings- och utvecklingsenheter särskilt på regional nivå för att på bästa sätt utnyttja alla särskilt väl lämpade vetenskapliga och tekniska resurser som de kan ha till sitt förfogande.h) I mån av möjlighet underlätta tillgång till och användning av dokumenations- och andra informationskällor som är tillgängliga inom gemenskapen.

Artikel 86

För att ge AVS-staterna möjlighet att dra full nytta av denna konventions handelsregler och andra föreskrifter skall främjandeplaner upprättas för försäljning av AVSstaternas industriprodukter både inom gemenskapen och på andra yttre marknader, och likaså för stimulans åt och utveckling av handel med industriprodukter bland AVSstaterna. Sådana planer skall omfatta marknadsundersökningar, försäljning samt de tillverkade varornas kvalitet och standardisering i överensstämmelse med artiklarna 229 och 230 samt med beaktande av artiklarna 135 och 136.

Artikel 87

1. En kommitté för industriellt samarbete, under tillsyn av Ambassadörskommittén skall ha följande uppgifter:a) Granska de framsteg som görs i tillämpningen av det allmänna industriella samarbetsprogram som utarbetas med stöd av denna konvention och när så är befogat framlägga rekommendationer för Ambassadörskommittén. Inom ramen för denna verksamhet skall den granska och avge yttrande över de rapporter som anges i artikel 327 angående det industriella samarbetets framsteg och investeringsflödets tillväxt samt, för att garantera bästa möjliga samordning, regelbundet övervaka mekaniken i de interventioner som görs av Europeiska investeringsbanken, här nedan kallad "banken", kommissionen, Centret för industriell utveckling, här nedan kallat CIU, och de AVS-myndigheter som är ansvariga för genomförandet av industriprojekt.b) Undersöka de problem och policyfrågor inom området för industrisamarbete som AVS-staterna eller gemenskapen hänskjuter till den och framlägga därav motiverade förslag.c) På begäran av gemenskapen eller AVS-staterna företa en genomgång av tendenserna i AVS-staternas och medlemsstaternas industripolitik liksom av industriutvecklingen i världen med syfte att utbyta den information som behövs för att förbättra samarbetet och underlätta AVS-staternas industriella utveckling och därmed förbundna gruv- och energiverksamheter.d) På grundval av ett förslag från styrelsen fastställa en allmän strategi enligt artikel 89 för CIU, utse medlemmarna av det rådgivande rådet, utse direktör och ställföreträdande direktör, utse två revisorer, årligen fördela de totala anslag, som avses i artikel 3 av finansprotokollet, över de olika åren samt godkänna budget och bokslut.e) Granska CIU:s årsrapport och andra eventuella rapporter från Rådgivande rådet eller styrelsen för att utröna om CIU:s verksamhet står i överensstämmelse med de mål som ges i denna konvention, rapportera till Ambassadörskommittén och, genom denna, till ministerrådet samt fullgöra andra förpliktelser som Ambassadörskommittén får ålägga den.2. Sammansättningen av kommittén för industriellt samarbete och de närmare reglerna för dess arbete skall fastställas av ministerrådet. Kommittén skall sammanträda minst två gånger om året.

Artikel 88

Ett gemensamt rådgivande råd med 24 ledamöter, hämtade från näringslivet eller experter på industriutveckling, med företrädare för kommissionen, banken och AVSsekretariatet deltagande som observatörer, skall ge Kommittén för industriellt samarbete möjlighet att beakta synpunkter från industriaktörer när det gäller de frågor som berörs i artikel 87.1 a c. Rådgivande rådet skall sammanträda officiellt en gång om året.

Artikel 89

CIU skall medverka till upprättande och stärkande av företag i AVS-staterna, i synnerhet genom att uppmuntra gemensamma initiativ från ekonomiska aktörer i gemenskapen och AVS-staterna.Som praktiskt operativt organ skall CIU ge prioritet åt identifiering av industriella aktörer för livskraftiga projekt, bistå i främjandet och genomförandet av de projekt som fyller AVS-staternas behov, varvid särskild hänsyn skall tas till hemmamarknadens och den yttre marknadens möjligheter till förädling av lokala råvaror och optimalt utnyttjande av AVS-staternas produktionsfaktorer. Bistånd skall också ges till presentation av sådana projekt inför finansinstitut.Vid fullföljandet av dessa uppgifter skall CIU arbeta selektivt, med prioritet för åtgärder för små och medelstora företag samt åtgärder för rehabilitering och återställande av befintlig industriell kapacitet till fullt utnyttjande. CIU skall lägga särskild vikt vid möjligheter till samriskföretag och underleverantörskap. Vid genomförandet av dessa uppgifter skall CIU också ägna särskild uppmärksamhet åt målen enligt artikel 97.

Artikel 90

1. I uppgifterna enligt artikel 89 skall CIU arbeta genom att ge prioritet åt livskraftiga projekt. CIU skall särskilta) identifiera, bedöma, utvärdera, främja och vid genomförandet bistå ekonomiskt livskraftiga industriprojekt inom AVS-staterna,b) göra utredningar och värderingar med syfte att identifiera praktiska möjligheter till industrisamarbete med gemenskapen för att främja AVS-staternas industriella utveckling och underlätta genomförandet av lämpliga planer,c) tillhandahålla upplysningar och specifik rådgivning och expertråd, även för genomförbarhetsutredningar, i syfte att öka takten i upprättandet eller återupprättandet av företag,d) identifiera potentiella partner i AVS-staterna och gemenskapen för gemensam investeringsverksamhet och medverka i genomförande och upp