IV.

I tillägg 1 till bilaga 11 till jordbruksavtalet ska avsnitt VIII Transmissibel spongiform encefalopati ersättas med följande: ”VIII. Transmissibel spongiform encefalopati A. LAGSTIFTNING (6) Europeiska unionen Schweiz Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati (EGT L 147, 31.5.2001, s. 1). 1. Djurskyddsförordningen av den 23 april 2008 (OPAn; RS 455.1), särskilt artikel 184 (bedövningsmetoder). 2. Förordning av den 18 april 2007 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE; RS 916.443.10). 3. Lag av den 9 oktober 1992 om livsmedel och bruksföremål (LDAl; RS 817.0), särskilt artiklarna 24 (inspektion och provtagning) och 40 (livsmedelskontroll). 4. Förordning utfärdad av det federala inrikesdepartementet den 23 november 2005 om livsmedel av animaliskt ursprung (RS 817.022.108), särskilt artiklarna 4 och 7 (slaktkroppsdelar som det är förbjudet att använda). 5. Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE; RS 916.401), särskilt artiklarna 6 (definitioner och förkortningar), 36 (konkreta bevis), 61 (anmälningsplikt), 130 (övervakning av den schweiziska besättningen), 175–185 (transmissibel spongiform encefalopati), 297 (genomförande inom landet), 301 (delstatsveterinärens uppgifter), 303 (utbildning och fortbildning av officiella veterinärer) och 312 (diagnostiska laboratorier). 6. Förordning av den 10 juni 1999 om foderkatalogen (OLALA; RS 916.307.1), särskilt artikel 28 (transport av foder för animalieproduktionens djur), delarna 9 (produkter från landlevande djur) och 10 (fiskar, andra vattenlevande djur samt produkter och biprodukter av dessa) i bilaga 1 samt bilaga 4 (förteckning över förbjudna ämnen). 7. Förordningen av den 25 maj 2011 om bortskaffande av animaliska biprodukter (OESPA; RS 916.441.22). B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER 1. Europeiska unionens referenslaboratorium för transmissibel spongiform encefalopati (TSE) är the Veterinary Laboratories Agency, Woodham Lane, New Haw, Addlestone, Surrey KT 15 3NB, Förenade kungariket. Schweiz ska stå för sin del av kostnaderna för den verksamhet som följer av detta beslut. Laboratoriet ska ha de uppgifter och åligganden som fastställs i kapitel B i bilaga X till förordning (EG) nr 999/2001. 2. I enlighet med artikel 57 i epizootiförordningen har Schweiz upprättat en beredskapsplan för genomförande av åtgärder för bekämpning av TSE. 3. I enlighet med artikel 12 i förordning (EG) nr 999/2001 ska alla djur i Europeiska unionens medlemsstater som misstänks vara smittade med transmissibel spongiform encefalopati vara föremål för officiella restriktioner vad avser förflyttning i avvaktan på att resultaten av den behöriga myndighetens kliniska och epidemiologiska undersökning blir tillgängliga, eller avlivas för laboratorieundersökning under officiell kontroll. I enlighet med artiklarna 179b och 180a i epizootiförordningen ska Schweiz förbjuda slakt av djur som misstänks vara smittade av någon form av TSE. De misstänkta djuren ska avlivas på ett oblodigt sätt och förbrännas, och därefter ska hjärnan undersökas i det schweiziska referenslaboratoriet för TSE. I enlighet med artikel 10 i epizootiförordningen ska Schweiz identifiera nötkreaturen med hjälp av ett permanent identifikationssystem som gör det möjligt att spåra dem tillbaka till deras moderdjur och ursprungsbesättning och att konstatera att de inte är avkommor av hondjur som misstänks vara eller kor som är smittade av bovin spongiform encefalopati (BSE). I enlighet med artikel 179c i epizootiförordningen ska Schweiz slakta djur som är smittade av BSE, senast i slutet av produktionsfasen, alla nötkreatur som fötts under perioden ett år före och ett år efter det smittade djuret och som under den tiden tillhört besättningen, liksom djur som är avkommor av kor med BSE och som fötts under de två år som föregått diagnosen. 4. I enlighet med artikel 180b i epizootiförordningen ska Schweiz slakta djur som är smittade av skrapie, deras mödrar, avkommor i rakt nedstigande led från smittade mödrar, liksom alla andra får och alla andra getter i besättningen med undantag för följande: — Får som bär på minst en ARR-allel och som inte har någon VRQ-allel. — Djur yngre än 2 månader som endast är avsedda för slakt. Huvudet och bukhålans organ på dessa djur ska bortskaffas i enlighet med bestämmelserna i förordningen om bortskaffande av animaliskt avfall (OESPA). I undantagsfall, när det rör sig om raser med litet antal djur, kan man avstå från att slakta hela besättningen. I sådana fall ska besättningen ställas under officiell veterinärövervakning under två år, och under den tiden ska djuren genomgå en klinisk undersökning två gånger om året. Om några djur skulle avlivas under denna period, ska deras huvuden inklusive tonsillerna undersökas på det schweiziska referenslaboratoriet för TSE. Dessa åtgärder ska ses över utifrån resultaten av övervakningen av djurens hälsa. Övervakningsperioden ska i synnerhet förlängas om ett nytt fall av sjukdomen skulle konstateras inom besättningen. Om BSE bekräftas hos får eller getter förpliktar sig Schweiz att tillämpa de åtgärder som föreskrivs i bilaga VII till förordning (EG) nr 999/2001. 5. I enlighet med artikel 7 i förordning (EG) nr 999/2001 förbjuder Europeiska unionens medlemsstater att djur inom animalieproduktionen som hålls, göds eller föds upp för produktion av livsmedel utfodras med bearbetat animaliskt protein. Europeiska unionens medlemsstater tillämpar också ett förbud mot utfodring av idisslare med animaliskt protein. I enlighet med artikel 27 i förordningen om bortskaffande av animaliskt avfall (OESPA) har Schweiz infört ett totalförbud mot att djur inom animalieproduktionen utfordras med animaliskt protein. 6. I enlighet med artikel 6 i förordning (EG) nr 999/2001 och med kapitel A i bilaga III till den förordningen ska varje medlemsstat i Europeiska unionen genomföra ett årligt övervakningsprogram för ESB. I detta program ska det ingå ett snabbtest för BSE som ska utföras på samtliga nötkreatur som är äldre än 24 månader och som nödslaktats, dött på jordbruksföretaget eller befunnits vara sjuka vid kontroll före slakt samt på alla djur som är äldre än 30 månader och som slaktats för att användas som livsmedel. De snabbtest för BSE som Schweiz använder förtecknas i kapitel C i bilaga X till förordning (EG) nr 999/2001. I enlighet med artikel 179 i epizootiförordningen är det obligatoriskt för Schweiz att utföra snabbtest för BSE på samtliga nötkreatur som är äldre än 30 månader och som nödslaktats, dött på jordbruksföretaget eller befunnits vara sjuka vid besiktning före slakt samt på ett slumpmässigt urval djur som är äldre än 30 månader och som slaktats för att användas som livsmedel. 7. I enlighet med artikel 6 i förordning (EG) nr 999/2001 och med kapitel A i bilaga III till den förordningen ska varje medlemsstat i Europeiska unionen genomföra ett årligt övervakningsprogram för skrapie. I enlighet med artikel 177 i epizootiförordningen har Schweiz infört ett övervakningsprogram för TSE hos får och getter som är äldre än tolv månader. Djur som nödslaktats, dött på jordbruksföretaget eller befunnits vara sjuka vid besiktning före slakt samt djur som slaktats för att användas som livsmedel undersöktes under perioden juni 2004–juli 2005. Eftersom alla provsvar har visat sig vara negativa när det gäller BSE fortsätter man övervakningen via stickprov av kliniskt misstänkta djur, nödslaktade djur och djur som dött på jordbruksföretaget. Erkännandet av likheterna mellan lagstiftningarna när det gäller övervakning av TSE hos får och getter kommer att ses över inom gemensamma veterinärkommittén. 8. De uppgifter som avses i artikel 6 och i kapitel B i bilaga III samt i punkt 3.III i bilaga IV till förordning (EG) nr 999/2001 är gemensamma veterinärkommitténs ansvar. 9. Gemensamma veterinärkommittén ska ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 21 i förordning (EG) nr 999/2001 och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen. C. KOMPLETTERANDE UPPGIFTER 1. Från och med den 1 januari 2003 och därefter i enlighet med förordningen av den 10 november 2004 om beviljande av bidrag till kostnader för bortskaffande av animaliska biprodukter (RS 916.407) har Schweiz tillämpat ett ekonomiskt incitament för de jordbruksföretag där nötkreaturen föds och de slakterier där nötkreaturen slaktas om de respekterar de regler som gäller anmälan om förflyttning av djur i gällande lagstiftning. 2. I enlighet med artikel 8 i förordning (EG) nr 999/2001 och med punkt 1 i bilaga XI till den förordningen ska varje medlemsstat i Europeiska unionen avlägsna och destruera specificerat riskmaterial. I förteckningen över specificerat riskmaterial som ska avlägsnas från nötkreatur ingår skalle utom underkäke men med hjärna och ögon, ryggmärg från nötkreatur som är äldre än tolv månader, ryggrad utom svanskotor, hals-, bröst- och ländkotornas tagg- och tvärutskott, den mediala korsbenskammen och korsbenets ”vingar”, men inklusive dorsalrotsganglier från nötkreatur som är äldre än 24 månader, samt tonsiller, tarmar från tolvfingertarmen till rektum och tarmkäx från nötkreatur i alla åldrar. I förteckningen över specificerat riskmaterial som ska avlägsnas från får och getter ingår skalle med hjärna och ögon, tonsiller och ryggmärg från djur som är äldre än tolv månader eller som har en permanent framtand som kommit fram genom tandköttet, samt mjälte och ileum från djur i alla åldrar. I enlighet med artikel 179d i epizootiförordningen och artikel 4 i förordningen om livsmedel av animaliskt ursprung ska Schweiz se till att specificerat riskmaterial avlägsnas ur livsmedels- och foderkedjan. I förteckningen över specificerat riskmaterial som ska avlägsnas från nötkreatur anges särskilt ryggrad från djur som är äldre än 30 månader, tonsiller, tarmarna från tolvfingertarm till ändtarm och tarmkäx från djur i alla åldrar. I enlighet med artikel 180c i epizootiförordningen och artikel 4 i förordningen om livsmedel av animaliskt ursprung ska Schweiz se till att specificerat riskmaterial avlägsnas ur livsmedels- och foderkedjan. I förteckningen över specificerat riskmaterial som ska avlägsnas från får och getter anges särskilt hjärnan, som lämnas kvar i skallen, ryggmärgen med hårda hjärnhinnan (dura mater), tonsillerna från djur som är äldre än tolv månader eller som har en permanent framtand som kommit fram genom tandköttet, samt mjälte och ileum från djur i alla åldrar. 3. I förordning (EG) nr 1069/2009 (7) och förordning (EU) nr 142/2011 (8) fastställs hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel i medlemsstaterna i Europeiska unionen. I enlighet med artikel 22 i förordningen om bortskaffande av animaliska biprodukter ska Schweiz bränna alla animaliska biprodukter av kategori 1, även specificerat riskmaterial och djur som dött på jordbruksföretaget.”