Rättelse till skriftväxling mellan Europeiska gemenskapernas kommission och Internationella arbetsorganisationen

(Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 156 av den 30 maj 2001)

(2001/C 165/12)

På sidan 5 skall texten vara som följer:

"Skriftväxling mellan Europeiska gemenskapernas kommission och Internationella arbetsorganisationen

Brev från Europeiska kommissionen av den 14 maj 2001

Den internationella arbetsorganisationen (ILO) och Europeiska gemenskapen delar åtagandet att driva på den sociala och ekonomiska utvecklingen, förbättra levnads- och arbetsvillkor samt främja sysselsättning. Sedan det första avtalet mellan ILO och gemenskapen 1958 har de båda organisationerna fortlöpande utvecklat sitt samarbete för att uppnå dessa mål.

Den senaste skriftväxlingen mellan ILO och Europeiska gemenskapen, företrädd av kommissionen, ägde rum 1989. Sedan dess har det skett djupgående förändringar i Europa och den globala ekonomin har utvecklats i snabb takt, och både ILO och Europeiska gemenskapen har på ett betydande sätt befäst och utvecklat sin förmåga att möta nya utmaningar inom social- och sysselsättningspolitik. Det är därför på tiden att vi återupptar vår skriftväxling. Denna bör syfta till att kartlägga de områden på vilka nya utmaningar uppkommit för båda våra organisationer och till att på grundval av denna kartläggning göra prioriteringar på områden där ett samarbete mellan ILO och kommissionen skulle ge flest fördelar.

Sedan 1989 har sociala frågor och sysselsättningsfrågor fått en alltmer framtrådande roll både på gemenskapsnivå och internationellt. Globaliseringen har utan tvekan gett många fördelar, med det är många som anser att det är för få människor som kan ta del av dessa. Allmänhetens betänkligheter när det gäller de sociala aspekterna av globaliseringen har inte beaktats. Man erkänner också att det krävs nya integrerade tillvägagångssätt på olika nivåer, även från världssamfundets institutioner. ILO har identifierat fyra strategiska mål som är avgörande i samband med globaliseringen: grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet, främjande av sysselsättning för kvinnor och män, ökat socialt skydd och främjandet av den sociala dialogen. Tillsammans utgör dessa kärnan i "meningsfullt arbete". För den europeiska integrationen har det varit nödvändigt med en stark och dynamisk social dimension. I samband med detta är främjandet av kvalitet en av kärnfrågorna på EU:s agenda för sysselsättning, socialpolitik och industriella relationer, som en drivande kraft för en blomstrande ekonomi, flera och bättre arbeten och ett integrerat samhälle. Dessutom kommer det i och med Europeiska unionens utvidgning att bli alltmer nödvändigt att de nya medlemsstaterna håller sig till de regler som utgör ramen für den Europeiska sociala modellen.

När det gäller arbetsnormer och mänskliga rättigheter, ett område där kommissionen och ILO delar ett starkt gemensamt intresse, har det idag blivit viktigare än någonsin att främja grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet, liksom ekonomisk utveckling och avreglering av handeln. Under toppmötet för social utveckling 1995 definierades en social grund för den globala ekonomin i form av ILO-konventioner som innehåller följande fyra grundläggande principer: föreningsfrihet och kollektiv förhandlingsrätt, rätten att slippa utföra tvångsarbete och att bli diskriminerad, samt avskaffandet av barnarbete. I samband härmed tvångsarbete och att bli diskriminerad, samt avskaffandet av barnarbete. I samband härmed har ILO befäst sin ställning som samlingspunkt för internationella initiativ för att främja möjligheter för kvinnor och män att få ett meningsfullt och produktivt arbete i och med att ILO:s deklaration om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet antogs. Europeiska unionens fördrag innehåller en hänvisning till grundläggande sociala rättigheter, liksom möjligheten för gemenskapen att vidta konkreta åtgärder mot diskriminering och social marginalisering. Dessutom har Europeiska unionen antagit en stadga om grundläggande rättigheter, som kommer att utgöra ytterligare ett instrument i främjandet av ekonomisk och social utveckling. Gemenskapen har dessutom engagerat sig i att främja grundläggande arbetsnormer i sin politik för yttre förbindelser och i sitt utvecklingssamarbete.

Med avseende på den sociala dialogen, har det skett en betydande utveckling inom EU sedan 1989. Arbetsmarknadens parter har fått nytt och ökat ansvar i utformandet av socialpolitiken på EU-nivå. Detta befäster den sociala dialogen på EU-nivå medan det pekar framåt mot ett nytt sätt att behandla socialpolitiska frågor. Denna utveckling är särskilt viktig med avseende på EU:s kommande historiska utvidgning.

När det gäller främjandet av sysselsättningen, har både ILO och Europeiska gemenskapen på ett markant sätt stärkt sina insatser sedan den senaste skriftvävxlingen. Att skapa större möjligheter till sysselsättning för män och kvinnor har förklarats vara ett av ILO:s strategiska mål. Europeiska unionen har utvecklat en omfattande sysselsättningsstrategi som syftar till att maximera sysselsättningspotentialen i den europeiska ekonomin och samtidigt ta hänsyn till jämställdhetsprinciper. Man bör också notera att ILO och Europeiska gemenskapen nu har gemensamma mål när det gäller främjandet av social trygghet.

Med avseende på utvecklingssamarbetet har de utmaningar som ILO och gemenskapen ställs inför utvecklats mycket sedan skriftväxlingen under 1989. Det är inte minst tack vare ILO:s insats som det internationella systemet som helhet i allt större utsträckning tar med sociala hänsyn i program och strategier för den ekonomiska utvecklingen. Detta tjänar också till att lyfta fram den varaktiga betydelsen som toppmötet om social utveckling 1995 och uppföljningen av detta har fått.

För EU:s vidkommande är målsättningen att genom gemenskapens utvecklingsarbete, där rätt och rimlighet är ledande principer, skapa en hållbar utveckling och hjälpa utvecklingsländerna med att avskaffa fattigdom och att integreras i världdsekonomin. Gemenskapen har därför nyligen fastställt att det viktigaste målet för gemenskapens utvecklingsinsats skall vara att minska fattigdomen. ILO:s dagordning om meningsfullt arbete är också en dagordning för utveckling som bygger på tillväxt, sysselsättning och arbetstillfällen. Utvecklingssamarbete är en av åtgärderna som ILO tillämpar för att främja och förverkliga sina värden, samtidigt som man tillgodoser de behov som organisationens medlemmar har av utveckling.

Mot bakgrund av detta är kommissionen och ILO eniga om att det skulle vara till nytta för bägge organisationerna att vidareutveckla sitt samarbete genom att fokusera på följande prioriterade områden:

- Främjande av arbetsnormer, med avseende på de principer och rättigheter som föreskrivs i ILO:s deklaration om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet från 1998.

- Främjande av sysselsättning, främst genom utbyte av information och erfarenheter om den europeiska sysselsättningsstrategin och ILO:s insatser för att skapa sysselsättningsmöjligheter för kvinnor och män.

- Den sociala dialogen, inte minst med tanke på möjligheten att sprida de europeiska erfarenheterna genom den sociala dialogen till andra delar av världen.

- Social- och sysselsättningspolitikens aspekter på utvidgningen av EU, i synnerhet med avseende på den sociala dialogen.

- Social trygghet genom riktat samarbete på utvalda teman.

- Utvecklingssamarbete, främst med avseende på att stärka den sociala dimensionen av utveckling, och samtidigt samarbete på operativ nivå för en hållbar utveckling.

För att utveckla ett samarbete på dessa och andra områden av gemensamt intresse bekräftar kommissionen och ILO nyttan av att anordna möten på hög nivå en gång om året omväxlande i Bryssel och Genève, där det existerande samarbetet kommer att diskuteras och där man planerar gemensamma åtgärder för det kommande året.

Följande bestämmelser i skriftväxlingen från 1989 kommer fortsatt att gälla:

- Gemenskapen, företrädd av kommissionen, kommer även i fortsättningen att bjudas in till ILO:s internationella arbetskonferenser och ILO:s styrelseråd.

- Kommissionen bjuder i sin tur in ILO:s representanter till sina möten om sociala och arbetsrelaterade frågor som kan vara av intresse för ILO.

- Kommissionens ordförande och ILO:s generaldirektör, eller deras företrädare, kommer att diskutera utvecklingen inom deras respektive organisationer som kan komma att påverka samarbetet.

- De berörda programförvaltarna kan från fall till fall komma överens om vilken form av informationsutbyte eller stöd inom områden av gemensamt intresse som är den mest lämpliga (besök, utarbetande av dokument, arbetsgrupp och finansiering av projekt).

För att underlätta samarbetet genom finansiering av projekt fortsätter ILO och kommissionen sina diskussioner när det gäller att etablera standardiserade finansiella och administrativa regler för hur ILO skall genomföra projekt som finansieras av kommissionen.

När vi delar med oss av våra erfarenheter och gemensamt överväger nya tillvägagångssätt att lösa eventuella sociala och arbetsmarknadsrelaterade frågor och när vi i den mån det är möjligt samlar våra kunskaper, råder det ingen tvekan om att vi på ett effektivare sätt kan uppfylla behovet av att främja sysselsättningsmöjligheterna och bevara och förbättra levnads- och arbetsvillkoren globalt.

Med vänlig hälsning

Anna DIAMANTOPOULOU

Ledamot av Kommissionen

Brev från ILO av den 14 maj 2001

Jag tackar härmed för Ert brev av den 14 maj 2001, som lyder: "Den internationella arbetsorganisationen (ILO) och Europeiska gemenskapen delar åtagandet att driva på den sociala och ekonomiska utvecklingen, förbättra levnads- och arbetsvillkor samt främja sysselsättning. Sedan det första avtalet mellan ILO och gemenskapen 1958 har de båda organisationerna fortlöpande utvecklat sitt samarbete för att uppnå dessa mål.

Den senaste skriftväxlingen mellan ILO och Europeiska gemenskapen, företrädd av kommissionen, ägde rum 1989. Sedan dess har det skett djupgående förändringar i Europa och den globala ekonomin har utvecklats i snabb takt, och både ILO och Europeiska gemenskapen har på ett betydande sätt befäst och utvecklat sin förmåga att möta nya utmaningar inom social- och sysselsättningspolitik. Det är därför på tiden att vi återupptar vår skriftväxling. Denna bör syfta till att kartlägga de områden på vilka nya utmaningar uppkommit för båda våra organisationer och till att på grundval av denna kartläggning göra prioriteringar på områden där ett samarbete mellan ILO och kommissionen skulle ge flest fördelar.

Sedan 1989 har sociala frågor och sysselsättningsfrågor fått en alltmer framträdande roll både på gemenskapsnivå och internationellt. Globaliseringen har utan tvekan gett många fördelar, med det är många som anser att det är för få människor som kan ta del av dessa. Allmänhetens betänkligheter när det gäller de sociala aspekterna av globaliseringen har inte beaktats. Man erkänner också att det krävs nya integrerade tillvägagångssätt på olika nivåer, även från världssamfundets institutioner. ILO har identifierat fyra strategiska mål som är avgörande i samband med globaliseringen: grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet, främjande av sysselsättning för kvinnor och män, ökat socialt skydd och främjandet av den sociala dialogen. Tillsammans utgör dessa kärnan i 'meningsfullt arbete'. För den europeiska integrationen har det varit nödvändigt med en stark och dynamisk social dimension. I samband med detta är främjandet av kvalitet en av kärnfrågorna på EU:s agenda för sysselsättning, socialpolitik och industriella relationer, som en drivande kraft för en blomstrande ekonomi, flera och bättre arbeten och ett integrerat samhälle. Dessutom kommer det i och med Europeiska unionens utvidgning att bli alltmer nödvändigt att de nya medlemsstaterna håller sig till de regler som utgör ramen för den Europeiska sociala modellen.

När det gäller arbetsnormer och mänskliga rättigheter, ett område där kommissionen och ILO delar ett starkt gemensamt intresse, har det idag blivit viktigare än någonsin att fränja grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet, liksom ekonomisk utveckling och avreglering av handeln. Under toppmötet för social utveckling 1995 definierades en social grund för den globala ekonomin i form av ILO-konventioner som innehåller följande fyra grundläggande principer: föreningsfrihet och kollektiv förhandlingsrätt, rätten att slippa utföra tvångsarbete och att bli diskriminerad, samt avskaffandet av barnarbete. I samband härmed har ILO befäst sin ställning som samlingspunkt för internationella initiativ för att främja möjligheter för kvinnor och män att få ett meningsfullt och produktivt arbete i och med att ILO;:s deklaration om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet antogs. Europeiska unionens fördrag innehåller en hänvisning till grundläggande sociala rättigheter, liksom möjligheten för gemenskapen att vidta konkreta åtgärder mot diskriminering och social marginalisering. Dessutom har Europeiska unionen antagit en stadga om grundläggande rättigheter, som kommer att utgöra ytterligare ett instrument i främjandet av ekonomisk och social utveckling. Gemenskapen har dessutom engagerat sig i att främja grundläggande arbetsnormer i sin politik för yttre förbindelser och i sitt utvecklingssamarbete.

Med avseende på den sociala dialogen, har det skett en betydande utveckling inom EU sedan 1989. Arbetsmarknadens parter har fått nytt och ökat ansvar i utformandet av socialpolitiken på EU-nivå. Detta befäster den sociala dialogen på EU-nivå medan det pekar framåt mot ett nytt sätt att behandla socialpolitiska frågor. Denna utveckling är särskilt viktig med avseende på EU:s kommande historiska utvidgning.

När det gäller främjandet av sysselsättningen, har både ILO och Europeiska gemenskapen på ett markant sätt stärkt sina insatser sedan den senaste skriftväxlingen. Att skapa större möjligheter till sysselsättning för män och kvinnor har förklarats vara ett av ILO:s strategiska mål. Europeiska unionen har utvecklat en omfattande sysselsättningsstrategi som syftar till att maximera sysselsättningspotentialen i den europeiska ekonomin och samtidigt ta hänsyn till jämställdhetsprinciper. Man bör också notera att ILO och Europeiska gemenskapen nu har gemensamma mål när det gäller främjandet av social trygghet.

Med avseende på utvecklingssamarbetet har de utmaningar som ILO och gemenskapen ställs inför utvecklats mycket sedan skriftväxlingen under 1989. Det är inte minst tack vare ILO:s insats som det internationella systemet som helhet i allt större utsträckning tar med sociala hänsyn i program och strategier för den ekonomiska utvecklingen. Detta tjänar också till att lyfta fram den varaktiga betydelsen som toppmötet om social utveckling 1995 och uppföljningen av detta har fått.

För EU:s vidkommande är målsättningen att genom gemenskapens utvecklingsarbete, där rätt och rimlighet är ledande principer, skapa en hållbar utveckling och hjälpa utvecklingsländerna med att avskaffa fattigdom och att integreras i världsekonomin. Gemenskapen har därför nyligen fastställt att det viktigaste målet för gemenskapens utvecklingsinsats skall vara att minska fattigdomen. ILO:s dagordning om meningsfullt arbete är också en dagordning för utveckling som bygger på tillväxt, sysselsättning och arbetstillfällen. Utvecklingssamarbete är en av åtgärderna som ILO tillämpar för att främja och förverkliga sina värden, samtidigt som man tillgodoser de behov som organisationens medlemmar har av utveckling.

Mot bakgrund av detta är kommissionen och ILO eniga om att det skulle vara till nytta för bägge organisationerna att vidareutveckla sitt samarbete genom att fokusera på följande prioriterade områden:

- Främjande av arbetsnormer, med avseende på de principer och rättigheter som föreskrivs i ILO:s deklaration om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet från 1998.

- Främjande av sysselsättning, främst genom utbyte av information och erfarenheter om den europeiska sysselsättningsstrategin och ILO:s insatser för att skapa sysselsättningsmöjligheter för kvinnor och män.

- Den sociala dialogen, inte minst med tanke på möjligheten att sprida de europeiska erfarenheterna genom den sociala dialogen till andra delar av världen.

- Social- och sysselsättningspolitikens aspekter på utvidgningen av EU, i synnerhet med avseende på den sociala dialogen.

- Social trygghet genom riktat samarbete på utvalda teman.

- Utvecklingssamarbete, främst med avseende på att stärka den sociala dimensionen av utveckling, och samtidigt samarbete på operativ nivå för en hållbar utveckling.

För att utveckla ett samarbete på dessa och andra områden av gemensamt intresse bekräftar kommissionen och ILO nyttan av att anordna möten på hög nivå en gång om året omväxlande i Bryssel och Genève, där det existerande samarbetet kommer att diskuteras och där man planerar gemensamma åtgärder för det kommande året.

Följande bestämmelser i skriftväxlingen från 1989 kommer fortsatt att gälla:

- Gemenskapen, företrädd av kommissionen, kommer även i fortsättningen att bjudas in till ILO:s internationella arbetskonferenser och ILO:s styrelseråd.

- Kommissionen bjuder i sin tur in ILO:s representanter till sina möten om sociala och arbetsrelaterade frågor som kan vara av intresse för ILO.

- Kommissionens ordförande och ILO:s generaldirektör, eller deras företrädare, kommer att diskutera utvecklingen inom deras respektive organisationer som kan komma att påverka samarbetet.

- De berörda programförvaltarna kan från fall till fall komma överens om vilken form av informationsutbyte eller stöd inom områden av gemensamt intresse som är den mest lämpliga (besök, utarbetande av dokument, arbetsgrupp och finansiering av projekt).

För att underlätta samarbetet genom finansiering av projekt fortsätter ILO och kommissionen sina diskussioner när det gäller att etablera standardiserade finansiella och administrativa regler för hur ILO skall genomföra projekt som finansieras av kommissionen.

När vi delar med oss av våra erfarenheter och gemensamt överväger nya tillvägagångssätt att lösa eventuella sociala och arbetsmarknadsrelaterade frågor och när vi i den mån det är möjligt samlar våra kunskaper, råder det ingen tvekan om att vi på ett effektivare sätt kan uppfylla behovet av att främja sysselsättningsmöjligheterna och bevara och förbättra levnads- och arbetsvillkoren globalt."

Jag instämmer helt med de åsikter som framförs i detta brev, eftersom jag är övertygad om att dessa åtaganden även i fortsättningen kommer att främja det goda samarbetet som alltid funnits mellan våra institutioner.

Med vänlig hälsning

Juan SOMAVIA

Generaldirektör för Internationella arbetsorganisationen"