ÄNDRINGSPROTOKOLL TILL INTERNATIONELLA KONVENTIONEN OM FÖRENKLING OCH HARMONISERING AV TULLFÖRFARANDEN

(utfärdat i Bryssel den 26 juni 1999)

De avtalsslutande parterna i Internationella konventionen om förenkling och harmonisering av tullförfaranden (som utfärdades i Kyoto den 18 maj 1973 och trädde i kraft den 25 september 1974), nedan kallad "konventionen", som tillkommit under beskydd av Tullsamarbetsrådet, nedan kallat "rådet",

SOM BEAKTAR att det för att

- undanröja sådana skillnader mellan de avtalsslutande parternas tullförfaranden som kan hindra den internationella handeln och annat internationellt utbyte,

- möta den internationella handelns och tullförvaltningarnas behov av att tullförfaranden underlättas, förenklas och harmoniseras,

- uppnå adekvata normer för tullkontroll, och

- göra det möjligt för tullförvaltningarna att bemöta större förändringar av företags och förvaltningars metoder och arbetssätt,

är nödvändigt att ändra konventionen,

SOM ÄVEN BEAKTAR att den ändrade konventionen,

- måste innehålla bestämmelser om att de centrala principerna för denna förenkling och harmonisering skall vara bindande för de avtalsslutande parterna i den ändrade konventionen,

- måste ge tullförvaltningarna möjlighet att tillämpa effektiva förfaranden som stöds av adekvata och effektiva kontrollmetoder, och

- kommer att göra det möjligt att uppnå en hög grad av förenkling och harmonisering av tullförfaranden, vilket utgör ett väsentligt mål för rådet, och således kommer att ge ett viktigt bidrag till målet att underlätta den internationella handeln,

HAR ENATS OM FÖLJANDE.

Artikel 1

Ingressen till och artiklarna i konventionen skall ändras i enlighet med tillägg I till detta protokoll.

Artikel 2

Bilagorna till konventionen skall ersättas med den allmänna bilaga som finns i tillägg II och de särskilda bilagor som finns i tillägg III till detta protokoll.

Artikel 3

1. Varje avtalsslutande part i konventionen kan uttrycka sitt samtycke till att bli bunden av detta protokoll, inklusive tilläggen I och II,

a) genom att underteckna det utan förbehåll för ratificering,

b) genom att deponera ett ratificeringsinstrument efter att ha undertecknat det med förbehåll för ratificering, eller

c) genom att ansluta sig till det.

2. Detta protokoll skall till och med den 30 juni 2000 vid rådets säte i Bryssel hållas öppet för undertecknande av de avtalsslutande parterna i konventionen. Därefter skall det stå öppet för anslutning.

3. Detta protokoll, inklusive tilläggen I och II, träder i kraft tre månader efter det att 40 avtalsslutande parter har undertecknat det utan förbehåll för ratificering eller har deponerat sina ratificerings- eller anslutningsinstrument.

4. Efter det att 40 avtalsslutande parter har uttryckt sitt samtycke till att bli bundna av detta protokoll i enlighet med punkt 1 kan en avtalsslutande part i konventionen godta ändringar av konventionen endast genom att bli part i detta protokoll. För en sådan avtalsslutande part träder detta protokoll i kraft tre månader efter det att parten har undertecknat det utan förbehåll för ratificering eller har deponerat sitt ratificerings- eller anslutningsinstrument.

Artikel 4

En avtalsslutande part i konventionen får när den uttrycker sitt samtycke till att bli bunden av detta protokoll godta vilken som helst av de särskilda bilagorna och vilket som helst av kapitlen i tillägg III till detta protokoll, och skall till rådets generalsekreterare anmäla detta godtagande och de rekommendationer för vilka den uttrycker förbehåll.

Artikel 5

Efter det att detta protokoll trätt i kraft får rådets generalsekreterare inte godta något instrument för ratificering av eller anslutning till konventionen.

Artikel 6

I fråga om förbindelser mellan parterna i detta protokoll skall detta protokoll med dess tillägg ersätta konventionen.

Artikel 7

Rådets generalsekreterare skall vara depositarie för detta protokoll och skall utföra de funktioner som avses i artikel 19 i tillägg I till detta protokoll.

Artikel 8

Detta protokoll skall från och med den 26 juni 1999 vid rådets säte i Bryssel hållas öppet för undertecknande av de avtalsslutande parterna i konventionen.

Artikel 9

I enlighet med artikel 102 i Förenta nationernas stadga skall detta protokoll och dess tillägg på begäran av rådets generalsekreterare registreras hos Förenta nationernas sekretariat.

Till bevis härpå har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta protokoll.

Utfärdat i Bryssel den 26 juni 1999 på engelska och franska språken, vilka båda texter är lika giltiga, i ett enda original som skall deponeras hos rådets generalsekreterare, vilken skall överlämna bestyrkta kopior till samtliga enheter som avses i artikel 8.1 i tillägg I till detta protokoll.

Tillägg I till bilaga I

INTERNATIONELL KONVENTION OM FÖRENKLING OCH HARMONISERING AV TULLFÖRFARANDEN

(i ändrad lydelse)

INGRESS

De avtalsslutande parterna i denna konvention, som tillkommit under beskydd av Tullsamarbetsrådet,

SOM STRÄVAR efter att undanröja sådana skillnader mellan de avtalsslutande parternas tullförfaranden som kan hindra den internationella handeln och annat internationellt utbyte,

SOM ÖNSKAR ge ett verksamt bidrag till utvecklingen av denna handel och detta utbyte genom att förenkla och harmonisera tullförfaranden och genom att främja internationellt samarbete,

SOM NOTERAR att de betydande fördelar som följer av att den internationella handeln underlättas kan uppnås utan att adekvata normer för tullkontroll äventyras,

SOM INSER att denna förenkling och harmonisering kan uppnås genom att man i synnerhet tillämpar principerna om att

- program skall genomföras med syftet att kontinuerligt modernisera tullförfaranden och på så sätt göra dem mera effektiva,

- tullförfaranden skall tillämpas på ett förutsägbart, konsekvent och öppet sätt,

- berörda parter skall ges all nödvändig information om lagar, författningar, administrativa riktlinjer och förfaranden som rör tull,

- modern teknik skall införas, t.ex. riskhantering och bokföringsbaserade kontroller, och att informationsteknik skall användas i största möjliga utsträckning,

- samarbete vid behov skall ske med övriga nationella myndigheter, andra tullförvaltningar och näringslivet,

- relevanta internationella normer skall införas,

- berörda parter lätt skall få tillgång till administrativ och rättslig prövning,

SOM ÄR ÖVERTYGADE OM att ett internationellt instrument som inbegriper ovannämnda målsättningar och principer och som de förbinder sig att tillämpa kommer att medföra att tullförfaranden i hög grad förenklas och harmoniseras, vilket utgör ett väsentligt mål för Tullsamarbetsrådet, och således kommer att ge ett viktigt bidrag till målet att underlätta den internationella handeln,

HAR KOMMIT ÖVERENS OM FÖLJANDE.

KAPITEL I

Definitioner

Artikel 1

I denna konvention används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) norm: en bestämmelse vars genomförande anses nödvändig för att tullförfaranden skall kunna harmoniseras och förenklas.

b) övergångsnorm: en norm i den allmänna bilagan för vilken en längre genomförandeperiod medges.

c) rekommendation: en bestämmelse i en särskild bilaga som anses utgöra ett framsteg på vägen mot harmonisering och förenkling av tullförfaranden och vars tillämpning i så stor utsträckning som möjligt anses önskvärd.

d) nationell lagstiftning: lagar, författningar och andra åtgärder som införs av en avtalsslutande parts behöriga myndighet och som är tillämpliga på hela den partens territorium, eller gällande fördrag som är bindande för den parten.

e) allmän bilaga: den samling bestämmelser som skall tillämpas på alla tullförfaranden som avses i denna konvention.

f) särskild bilaga: en samling bestämmelser som skall tillämpas på ett eller flera tullförfaranden som avses i denna konvention.

g) riktlinjer: en samling förklaringar av bestämmelserna i den allmänna bilagan, de särskilda bilagorna och deras kapitel, vari anges några av de metoder som kan följas vid tillämpningen av normerna, övergångsnormerna och rekommendationerna, och i vilka särskilt beskrivs bästa praxis och rekommenderas exempel på större lättnader.

h) permanenta tekniska kommittén: rådets permanenta tekniska kommitté.

ij) rådet: den organisation som upprättats genom konventionen angående upprättande av ett råd för samarbete på tullområdet, vilken utfärdades i Bryssel den 15 december 1950.

k) tullunion eller ekonomisk union: en union som inrättats av och består av stater som har behörighet att anta för dem bindande författningar när det gäller frågor som regleras genom denna konvention och som har behörighet att besluta om att i enlighet med sina interna förfaranden underteckna, ratificera eller ansluta sig till denna konvention.

KAPITEL II

RÄCKVIDD OCH STRUKTUR

Konventionens räckvidd

Artikel 2

Varje avtalsslutande part skall åta sig att främja förenkling och harmonisering av tullförfaranden och att i detta syfte enligt bestämmelserna i denna konvention följa de normer, övergångsnormer och rekommendationer som anges i bilagorna till konventionen. Det skall dock stå varje avtalsslutande part fritt att bevilja större lättnader än de som avses i konventionen och varje avtalsslutande part rekommenderas att bevilja sådana större lättnader i så stor utsträckning som möjligt.

Artikel 3

Bestämmelserna i denna konvention får inte hindra tillämpning av nationell lagstiftning avseende förbud eller restriktioner för varor som omfattas av tullkontroll.

Konventionens struktur

Artikel 4

1. Konventionen består av en huvuddel, en allmän bilaga och särskilda bilagor.

2. Den allmänna bilagan och varje särskild bilaga till konventionen är i princip indelad i kapitel som består av

a) definitioner, och

b) normer, varav några i den allmänna bilagan utgör övergångsnormer.

3. Varje särskild bilaga innehåller även rekommendationer.

4. Varje bilaga åtföljs av riktlinjer, vilka inte är bindande för de avtalsslutande parterna.

Artikel 5

Vid tillämpningen av denna konvention skall de särskilda bilagor eller kapitel däri som är bindande för en avtalsslutande part utgöra en integrerad del av konventionen, och för denna avtalsslutande part skall varje hänvisning till konventionen även gälla dessa bilagor eller kapitel.

KAPITEL III

KONVENTIONENS FÖRVALTNING

Förvaltningskommitté

Artikel 6

1. Det skall inrättas en förvaltningskommitté som skall ta ställning till frågor som rör genomförandet av konventionen, alla åtgärder för att säkra en enhetlig tolkning och tillämpning av konventionen och alla föreslagna ändringar av konventionen.

2. De avtalsslutande parterna skall vara medlemmar i förvaltningskommittén.

3. Den behöriga förvaltningen för varje enhet som enligt artikel 8 kan bli avtalsslutande part i konventionen eller för varje medlem av Världshandelsorganisationen skall ha rätt att som observatör närvara vid förvaltningskommitténs möten. Rådet skall genom ett beslut fastställa sådana observatörers status och rättigheter. Dessa rättigheter får inte utövas innan det beslutet träder i kraft.

4. Förvaltningskommittén får erbjuda företrädare för internationella offentliga och icke-statliga organisationer att som observatörer närvara vid kommitténs möten.

5. Förvaltningskommittén

a) skall för de avtalsslutande parterna rekommendera

i) ändringar av konventionens huvuddel,

ii) ändringar av den allmänna bilagan, de särskilda bilagorna och kapitlen däri och införande av nya kapitel i den allmänna bilagan,

iii) införande av nya särskilda bilagor och nya kapitel i särskilda bilagor,

b) får i enlighet med artikel 16 besluta om ändring av rekommendationer eller om införande av nya rekommendationer i särskilda bilagor eller kapitel däri,

c) skall i enlighet med artikel 13.4 ta ställning till frågor som rör genomförandet av konventionen,

d) skall se över och uppdatera riktlinjerna,

e) skall ta ställning till alla andra frågor som är av betydelse för konventionen och som kan hänskjutas till kommittén,

f) skall informera den permanenta tekniska kommittén och rådet om sina beslut.

6. De avtalsslutande parternas behöriga förvaltningar skall till rådets generalsekreterare lämna förslag enligt punkt 5 a, b, c eller d, tillsammans med skälen till förslagen, liksom förfrågningar om uppförande av vissa punkter på dagordningen för förvaltningskommitténs möten. Rådets generalsekreterare skall göra de avtalsslutande parternas behöriga förvaltningar och de observatörer som avses i punkterna 2, 3 och 4 uppmärksamma på dessa förslag.

7. Förvaltningskommittén skall mötas minst en gång per år. Varje år skall den välja en ordförande och en vice ordförande. Rådets generalsekreterare skall senast sex veckor före förvaltningskommitténs möte sända en inbjudan till mötet och ett utkast till dagordning till de avtalsslutande parternas behöriga förvaltningar och till de observatörer som avses i punkterna 2, 3 och 4.

8. Om beslut i frågor som hänskjutits till förvaltningskommittén inte kan fattas i samförstånd skall beslut ske genom röstning av de närvarande avtalsslutande parterna. Förslag enligt punkt 5 a, b eller c skall antas med två tredjedelars majoritet av de avgivna rösterna. Beslut i alla andra frågor skall av förvaltningskommittén fattas med en majoritet av de avgivna rösterna.

9. I de fall artikel 8.5 tillämpas skall den tullunion eller den ekonomiska union som är avtalsslutande part vid omröstning ha ett antal röster som motsvarar det sammanlagda antal röster som tilldelats de unionsmedlemmar som är avtalsslutande parter.

10. Innan mötet avslutas skall förvaltningskommittén anta en rapport. Denna rapport skall överlämnas till rådet och de avtalsslutande parter och observatörer som avses i punkterna 2, 3 och 4.

11. I de fall det i denna artikel inte föreskrivs några tillämpliga bestämmelser skall rådets arbetsordning tillämpas, om inte förvaltningskommittén fattar ett annat beslut.

Artikel 7

Vid omröstning i förvaltningskommittén skall beslut om varje särskild bilaga och varje kapitel i en särskild bilaga fattas separat.

a) Varje avtalsslutande part skall ha rätt att rösta i frågor som rör tolkning, tillämpning eller ändring av konventionens huvuddel och allmänna bilaga.

b) I frågor som rör en särskild bilaga eller ett kapitel i en särskild bilaga som redan är i kraft skall endast de avtalsslutande parter som godtagit den bilagan eller det kapitlet ha rätt att rösta.

c) Varje avtalsslutande part skall ha rätt att rösta om utkast till nya särskilda bilagor eller nya kapitel i en särskild bilaga.

KAPITEL IV

AVTALSSLUTANDE PART

Ratificering av konventionen

Artikel 8

1. Varje medlem av rådet och varje medlem av Förenta nationerna eller dess fackorgan kan bli avtalsslutande part i denna konvention

a) genom att underteckna den utan förbehåll för ratificering,

b) genom att deponera ett ratificeringsinstrument efter att ha undertecknat den med förbehåll för ratificering, eller

c) genom att ansluta sig till den.

2. Denna konvention skall till och med den 30 juni 1974 vid rådets säte i Bryssel hållas öppen för undertecknande av de medlemmar som avses i punkt 1. Därefter skall den stå öppen för sådana medlemmars anslutning.

3. Varje avtalsslutande part skall vid tidpunkten för undertecknandet eller ratificeringen av eller anslutningen till denna konvention ange vilken eller vilka särskilda bilagor eller kapitel däri den godtar. Den kan senare anmäla till depositarien att den godtar ytterligare en eller flera särskilda bilagor eller kapitel i konventionen.

4. Avtalsslutande parter som godtar en ny särskild bilaga eller ett nytt kapitel i en särskild bilaga skall anmäla detta till depositarien i enlighet med punkt 3.

5. a) En tullunion eller ekonomisk union kan i enlighet med punkterna 1, 2 och 3 bli avtalsslutande part i denna konvention. Unionen skall i så fall informera depositarien om sin behörighet när det gäller de frågor som regleras i denna konvention. Unionen skall även informera depositarien om betydande ändringar av dess behörighet.

b) En tullunion eller ekonomisk union som är avtalsslutande part i denna konvention skall, i frågor som omfattas av dess behörighet, i eget namn utöva sina rättigheter och uppfylla de skyldigheter som genom konventionen uppstår för de medlemmar av unionen som är avtalsslutande parter i denna konvention. I detta fall får medlemmarna i unionen inte individuellt utöva sina rättigheter, t.ex. rätten att rösta.

Artikel 9

1. Varje avtalsslutande part som ratificerar denna konvention eller ansluter sig till den skall vara bunden av de ändringar av den, inklusive av den allmänna bilagan, vilka har trätt i kraft på dagen för deponeringen av partens ratificerings- eller anslutningsinstrument.

2. Varje avtalsslutande part som godtar en särskild bilaga eller ett kapitel däri skall vara bunden av de ändringar av normer i bilagan eller kapitlet som har trätt i kraft den dag parten anmäler godtagandet till depositarien. Varje avtalsslutande part som godtar en särskild bilaga eller ett kapitel däri skall vara bunden av de ändringar av rekommendationer i bilagan eller kapitlet som har trätt i kraft den dag parten anmäler godtagandet till depositarien, såvida parten inte i enlighet med artikel 12 uttrycker förbehåll beträffande en eller flera av dessa rekommendationer.

Konventionens tillämpning

Artikel 10

1. Varje avtalsslutande part kan antingen vid tidpunkten för undertecknande utan förbehåll för ratificering, vid deponeringen av sitt ratificerings- eller anslutningsinstrument, eller senare, anmäla till depositarien att denna konvention skall omfatta alla eller vissa av de territorier för vilkas internationella förbindelser parten i fråga är ansvarig. Denna anmälan skall träda i kraft tre månader efter den dag då depositarien mottog den. Konventionen får dock inte tillämpas på de territorier som nämns i anmälan innan den trätt i kraft för parten i fråga.

2. Varje avtalsslutande part som i enlighet med punkt 1 har anmält att denna konvention skall omfatta ett territorium för vars internationella förbindelser den är ansvarig, kan enligt det förfarande som anges i artikel 19 anmäla till depositarien att territoriet i fråga skall upphöra med att tillämpa konventionen.

Artikel 11

För tillämpningen av denna konvention skall en tullunion eller ekonomisk union som är avtalsslutande part anmäla till rådets generalsekreterare vilka territorier som ingår i unionen, och dessa territorier skall betraktas som ett enda territorium.

Godtagande av bestämmelser och förbehåll

Artikel 12

1. Alla avtalsslutande parter skall vara bundna av den allmänna bilagan.

2. En avtalsslutande part kan godta en eller flera av de särskilda bilagorna eller ett eller flera av kapitlen däri. En avtalsslutande part som godtar en särskild bilaga eller ett kapitel däri skall vara bunden av alla de normer som finns i denna bilaga eller detta kapitel. En avtalsslutande part som godtar en särskild bilaga eller ett kapitel däri skall vara bunden av alla de rekommendationer som finns i denna bilaga eller detta kapitel, såvida parten inte vid tidpunkten för godtagandet eller senare till depositarien anmäler de rekommendationer för vilka den uttrycker förbehåll och anger skillnaderna mellan partens nationella lagstiftning och rekommendationerna i fråga. Varje avtalsslutande part som uttryckt förbehåll kan när som helst återkalla dem, helt eller delvis, genom en anmälan till depositarien med uppgift om den dag då återkallandet träder i kraft.

3. Varje avtalsslutande part som är bunden av en särskild bilaga eller ett kapitel däri skall undersöka möjligheten att återkalla förbehåll beträffande rekommendationer som uttryckts enligt punkt 2 och skall, vid utgången av varje treårsperiod från och med den dag konventionen träder i kraft för den parten, till rådets generalsekreterare anmäla resultatet av denna översyn och ange de bestämmelser i den nationella lagstiftningen som parten anser strida mot ett återkallande av förbehållen.

Genomförande av bestämmelser

Artikel 13

1. Varje avtalsslutande part skall genomföra normerna i den allmänna bilagan och i de särskilda bilagor eller kapitel däri som den har godtagit senast 36 månader efter det att dessa bilagor eller kapitel har trätt i kraft för den parten.

2. Varje avtalsslutande part skall genomföra övergångsnormerna i den allmänna bilagan senast 60 månader efter det att den allmänna bilagan har trätt i kraft för den parten.

3. Varje avtalsslutande part skall genomföra rekommendationerna i de särskilda bilagor eller kapitel däri som den har godtagit senast 36 månader efter det att dessa bilagor eller kapitel har trätt i kraft för den parten, såvida förbehåll inte har uttryckts beträffande en eller flera av dessa rekommendationer.

4. a) Om en tidsperiod som avses i punkterna 1 eller 2 i praktiken visar sig vara otillräcklig för att en avtalsslutande part skall kunna genomföra bestämmelserna i den allmänna bilagan, får den parten före utgången av den berörda tidsperioden ansöka om att förvaltningskommittén förlänger den. I denna ansökan skall parten ange för vilka bestämmelser en förlängning begärs och skälen till detta.

b) Förvaltningskommittén får under särskilda omständigheter besluta att bevilja en sådan förlängning. I detta beslut skall de särskilda omständigheter som motiverar beslutet anges och förlängningen får inte överskrida ett år. Vid utgången av den förlängda perioden skall den avtalsslutande parten underrätta depositarien om genomförandet av de bestämmelser för vilka förlängningen beviljats.

Tvistlösning

Artikel 14

1. En tvist mellan två eller flera avtalsslutande parter angående tolkningen eller tillämpningen av denna konvention skall i möjligaste mån lösas genom förhandlingar mellan parterna i fråga.

2. En tvist som inte kan lösas genom förhandlingar skall av parterna i tvisten hänskjutas till förvaltningskommittén, som därefter skall ta ställning till tvisten och framlägga rekommendationer för dess lösning.

3. Tvistande avtalsslutande parter kan i förväg komma överens om att godta förvaltningskommitténs rekommendationer såsom bindande.

Ändringar av konventionen

Artikel 15

1. Texten till en ändring som förvaltningskommittén rekommenderat de avtalsslutande parterna i enlighet med artikel 6.5 a i och ii skall av rådets generalsekreterare meddelas alla avtalsslutande parter och de medlemmar av rådet som inte är avtalsslutande parter.

2. Ändringar av konventionens huvuddel skall för alla avtalsslutande parter träda i kraft tolv månader efter det att de avtalsslutande parter som är närvarande vid det förvaltningskommittémöte vid vilket ändringarna rekommenderades har deponerat sina godtagandeinstrument, förutsatt att ingen av parterna framför en invändning inom tolv månader från den dag ändringarna meddelades.

3. En rekommenderad ändring av den allmänna bilagan eller av särskilda bilagor eller kapitel däri skall anses vara godtagen sex månader efter den dag då den rekommenderade ändringen meddelades de avtalsslutande parterna, såvida inte

a) en invändning har framförts av en avtalsslutande part eller, i fråga om en särskild bilaga eller ett kapitel däri, av en avtalsslutande som är bunden av den särskilda bilagan eller kapitlet i fråga, eller

b) en avtalsslutande part informerar rådets generalsekreterare om att den visserligen avser godta den rekommenderade ändringen, men att de villkor som är nödvändiga för ett sådant godtagande ännu inte är uppfyllda.

4. Om en avtalsslutande part sänder ett sådant meddelande som avses i punkt 3 b till rådets generalsekreterare, får den, så länge som den inte har anmält sitt godtagande av den rekommenderade ändringen till rådets generalsekreterare, framföra en invändning mot ändringen senast 18 månader efter utgången av den sexmånadersperiod som avses i punkt 3.

5. Om en invändning mot den rekommenderade ändringen anmäls enligt punkt 3 a eller punkterna 4, skall ändringen inte anses vara godtagen och skall vara utan verkan.

6. Om en avtalsslutande part har sänt ett meddelande enligt punkt 3 b, skall ändringen anses vara godtagen vid den tidigaste av följande två tidpunkter:

a) Den dag då alla de avtalsslutande parter som sänt ett sådant meddelande har anmält sitt godtagande av den rekommenderade ändringen till rådets generalsekreterare, dock skall i de fall alla godtaganden anmälts före utgången av den sexmånadersperiod som avses i punkt 3 denna dag anses vara den dag då denna sexmånadersperiod löper ut.

b) Den dag då den artonmånadersperiod som avses i punkt 4 löper ut.

7. En ändring av den allmänna bilagan eller de särskilda bilagorna eller kapitlen däri som anses vara godtagen skall träda i kraft antingen sex månader efter den dag då den anses vara godtagen eller, om en annan period föreskrivs i den rekommenderade ändringen, vid utgången av den perioden räknat från den dag då ändringen anses vara godtagen.

8. Rådets generalsekreterare skall snarast möjligt underrätta de avtalsslutande parterna i denna konvention om alla invändningar mot den rekommenderade ändringen som framförts enligt punkt 3 a och alla meddelanden som mottagits enligt punkt 3 b. Rådets generalsekreterare skall därefter informera de avtalsslutande parterna om huruvida de avtalsslutande parter som sänt ett sådant meddelande framför en invändning mot den rekommenderade ändringen eller godtar den.

Artikel 16

1. Utan hinder av det ändringsförfarande som avses i artikel 15 får förvaltningskommittén i enlighet med artikel 6 besluta om att ändra rekommendationer eller om att införa nya rekommendationer i en särskild bilaga eller i ett kapitel däri. Rådets generalsekreterare skall inbjuda varje avtalsslutande part att delta i förvaltningskommitténs överläggningar. Texten till varje sådan ändring eller ny rekommendation som beslutats på detta sätt skall av rådets generalsekreterare meddelas de avtalsslutande parterna och de medlemmar av rådet som inte är avtalsslutande parter i denna konvention.

2. En ändring av en rekommendation eller ett införande av en ny rekommendation som beslutats enligt punkt 1 skall träda i kraft sex månader efter det att de har meddelats av rådets generalsekreterare. Varje avtalsslutande part som är bunden av en särskild bilaga eller ett kapitel där sådana ändringar sker eller nya rekommendationer införs skall anses ha godtagit dessa ändringar eller nya rekommendationer, såvida den inte uttrycker förbehåll enligt förfarandet i artikel 12.

Anslutningens varaktighet

Artikel 17

1. Denna konvention skall gälla på obegränsad tid, men en avtalsslutande part får säga upp den när som helst efter dess ikraftträdande enligt artikel 18.

2. Denna uppsägning skall anmälas genom en skriftlig handling som skall deponeras hos depositarien.

3. Uppsägningen skall träda i kraft sex månader efter det att depositarien mottar uppsägningshandlingen.

4. Bestämmelserna i punkterna 2 och 3 skall även tillämpas på de särskilda bilagorna eller kapitlen däri, angående vilka en avtalsslutande part får återkalla sitt godtagande när som helst efter ikraftträdandet.

5. En avtalsslutande part som återkallar sitt godtagande av den allmänna bilagan skall anses ha sagt upp konventionen. Även i detta fall skall bestämmelserna i punkterna 2 och 3 tillämpas.

KAPITEL V

SLUTBESTÄMMELSER

Konventionens ikraftträdande

Artikel 18

1. Denna konvention träder i kraft tre månader efter det att fem av de enheter som avses i artikel 8.1 och 8.5 har undertecknat konventionen utan förbehåll för ratificering eller har deponerat sina ratificerings- eller anslutningsinstrument.

2. För varje avtalsslutande part träder denna konvention i kraft tre månader efter det att parten har blivit avtalsslutande part enligt bestämmelserna i artikel 8.

3. En särskild bilaga till denna konvention eller ett kapitel däri träder i kraft tre månader efter det att fem avtalsslutande parter har godtagit den särskilda bilagan eller kapitlet i fråga.

4. Efter det att en särskild bilaga eller ett kapitel däri har trätt i kraft enligt punkt 3 träder den bilagan eller det kapitlet i kraft för en avtalsslutande part tre månader efter det att parten har anmält sitt godtagande. En särskild bilaga eller ett kapitel däri träder dock inte i kraft för en avtalsslutande part innan konventionen har trätt i kraft för den parten.

Konventionens depositarie

Artikel 19

1. Denna konvention, alla underteckningar med eller utan förbehåll för ratificering och alla ratificerings- och anslutningsinstrument skall deponeras hos rådets generalsekreterare.

2. Depositarien skall

a) motta och förvara konventionens texter i original,

b) göra bestyrkta kopior av originaltexterna och överlämna dem till de avtalsslutande parterna, de medlemmar av rådet som inte är avtalsslutande parter och Förenta nationernas generalsekreterare,

c) motta varje underteckning med eller utan förbehåll för ratificering och varje ratificering av eller anslutning till konventionen, samt motta och förvara alla handlingar, anmälningar och meddelanden som rör konventionen,

d) undersöka huruvida underteckningen på handlingar, anmälningar och meddelanden som rör konventionen har avgivits i korrekt form och vid behov göra den avtalsslutande parten uppmärksam på denna fråga,

e) till de avtalsslutande parterna, de medlemmar av rådet som inte är avtalsslutande parter och Förenta nationernas generalsekreterare anmäla

- underteckningar, ratificeringar och godtaganden av samt anslutningar till bilagor och kapitel enligt artikel 8,

- nya kapitel i den allmänna bilagan och nya särskilda bilagor eller kapitel däri för vilka förvaltningskommittén har beslutat rekommendera införande i konventionen,

- dagen för ikraftträdande av konventionen, den allmänna bilagan och varje särskild bilaga eller särskilt kapitel däri, i enlighet med artikel 18,

- de anmälningar och meddelanden som mottagits enligt artiklarna 8, 10, 11, 12 och 13,

- avtalsslutande parters återkallanden av godtaganden av bilagor och kapitel,

- uppsägningar enligt artikel 17,

- alla ändringar som godtagits enligt artikel 15 och dagen för deras ikraftträdande.

3. I de fall en avtalsslutande part och depositarien har olika åsikter om den senares fullgörande av sina uppgifter, skall depositarien eller den berörda parten uppmärksamma de andra avtalsslutande parterna och undertecknarna eller, i förekommande fall, förvaltningskommittén eller rådet på detta.

Registrering och giltiga texter

Artikel 20

I enlighet med artikel 102 i Förenta nationernas stadga skall denna konvention på begäran av rådets generalsekreterare registreras hos Förenta nationernas sekretariat.

Till bevis härpå har undertecknade befullmäktigade undertecknat denna konvention.

Som skedde i Kyoto den 18 maj 1973 på engelska och franska språken, vilka båda texter är lika giltiga, i ett enda original vilket skall deponeras hos rådets generalsekreterare, som skall överlämna bestyrkta kopior till samtliga enheter som avses i artikel 8.1 i konventionen.

Tillägg II till bilaga I

ALLMÄN BILAGA

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

>Plats för tabell>

KAPITEL 1

ALLMÄNNA PRINCIPER

1.1 Norm

Definitionerna, normerna och övergångsnormerna i denna bilaga skall tillämpas på de tullförfaranden som anges i denna bilaga och i tillämplig utsträckning på de förfaranden som anges i de särskilda bilagorna.

1.2 Norm

De villkor som skall uppfyllas och de tullformaliteter som skall fullgöras avseende förfaranden i denna bilaga och i de särskilda bilagorna skall anges i nationell lagstiftning och skall vara så enkla som möjligt.

1.3 Norm

Tullförvaltningen skall upprätta och upprätthålla formella förbindelser av rådgivande karaktär med handeln i syfte att öka samarbetet och underlätta deltagandet vid utformningen av de mest effektiva arbetsmetoderna i enlighet med nationell lagstiftning och internationella avtal.

KAPITEL 2

DEFINITIONER

I bilagorna till denna konvention används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

>Plats för tabell>

KAPITEL 3

KLARERING OCH ANDRA TULLFORMALITETER

Behöriga tullkontor

3.1 Norm

Tullen skall utse de tullkontor vid vilka varor får visas upp eller klareras. Vid fastställandet av dessa kontors behörighet, belägenhet och öppettider skall de faktorer som skall beaktas särskilt inbegripa handelns behov.

3.2 Norm

På begäran av en berörd person och av skäl som tullen bedömer som giltiga skall tullen, under förutsättning att resurser är tillgängliga, utföra de uppgifter som hänger samman med ett tullförfarande på andra tider än dess öppettider och på annan plats än tullkontoret. De avgifter tullen debiterar för detta skall inte vara högre än den ungefärliga kostnaden för de utförda tjänsterna.

3.3 Norm

När tullkontor är belägna vid en gemensam gränsövergång skall de berörda tullförvaltningarna samordna öppettiderna och kontorens behörighet.

3.4 Övergångsnorm

Vid gemensamma gränsövergångar skall de berörda tullförvaltningarna när det är möjligt utföra gemensamma kontroller.

3.5 Övergångsnorm

När tullen avser att inrätta ett nytt tullkontor eller omvandla ett befintligt kontor vid en gemensam gränsövergång, skall den, om det är möjligt, samarbeta med grannlandets tull för att samordna tullkontoren så att gemensamma kontroller underlättas.

Deklarant

a) Personer som har rätt att agera som deklarant

3.6 Norm

I den nationella lagstiftningen skall det anges under vilka villkor en person har rätt att agera som deklarant.

3.7 Norm

Varje person som får förfoga över varorna skall ha rätt att agera som deklarant.

b) Deklarantens ansvar

3.8 Norm

Deklaranten skall inför tullen ansvara för att uppgifterna i varudeklarationen är riktiga och att tullar och skatter betalas.

c) Deklarantens rättigheter

3.9 Norm

Innan en varudeklaration inges skall deklaranten ha rätt att på villkor som får fastställas av tullen

a) granska varorna, och

b) ta stickprov.

3.10 Norm

Tullen skall inte begära en separat varudeklaration för stickprov som får tas under tullens övervakning, förutsatt att stickproven inkluderas i varudeklarationen för sändningen i fråga.

Varudeklaration

a) Varudeklarationens format och innehåll

3.11 Norm

Varudeklarationens innehåll skall bestämmas av tullen. Varudeklarationens pappersformat skall överensstämma med FN:s anvisningar för utformning.

I fråga om automatisk bearbetning i samband med tullklarering skall de elektroniskt ingivna varudeklarationernas format baseras på internationella standarder för elektroniskt informationsutbyte i enlighet med Tullsamarbetsrådets rekommendationer om informationsteknik.

3.12 Norm

Tullen skall endast begära att sådana uppgifter anges i varudeklarationen som bedöms nödvändiga för bestämning och uttag av tullar och skatter, sammanställning av statistik och tillämpning av tullagstiftning.

3.13 Norm

Om deklaranten, av skäl som tullen bedömer som giltiga, inte har tillgång till alla upplysningar som krävs för att upprätta varudeklarationen, skall han tillåtas att inge en preliminär eller ofullständig deklaration, förutsatt att den innehåller de uppgifter som tullen anser nödvändiga och att deklaranten åtar sig att komplettera den inom en bestämd tid.

3.14 Norm

Om tullen registrerar en preliminär eller ofullständig varudeklaration skall varornas behandling i tullhänseende inte skilja sig från den som skulle ha beviljats om en fullständig och korrekt varudeklaration hade ingivits redan från början.

Frigörandet av varorna skall inte fördröjas, förutsatt att den säkerhet som krävs för att garantera uttag av tillämpliga tullar och skatter har ställts.

3.15 Norm

Tullen skall kräva att varudeklarationen inges i original och att den åtföljs av endast det minsta antalet nödvändiga kopior.

b) Handlingar som styrker varudeklarationen

3.16 Norm

Till stöd för varudeklarationen skall tullen endast kräva de handlingar som den anser nödvändiga för att kontrollera tullärendet och se till att alla krav som anges i tullagstiftningen har uppfyllts.

3.17 Norm

Om vissa styrkande handlingar av skäl som tullen bedömer som giltiga inte kan inges tillsammans med varudeklarationen, skall tullen tillåta att dessa handlingar visas upp inom en bestämd tid.

3.18 Övergångsnorm

Tullen skall tillåta att styrkande handlingar inges elektroniskt.

3.19 Norm

Tullen skall inte kräva att uppgifterna i styrkande handlingar översätts, utom när det är nödvändigt för bearbetningen av varudeklarationen.

Ingivande, registrering och kontroll av varudeklarationen

3.20 Norm

Tullen skall tillåta att varudeklarationen inges till vilket som helst av de utsedda tullkontoren.

3.21 Övergångsnorm

Tullen skall tillåta att varudeklarationen inges elektroniskt.

3.22 Norm

Varudeklarationen skall inges mellan de tider som anges av tullen.

3.23 Norm

När det i den nationella lagstiftningen anges en tidsgräns för ingivande av varudeklarationen, skall denna tid vara tillräcklig för att deklaranten skall kunna fylla i varudeklarationen och skaffa fram de styrkande handlingar som krävs.

3.24 Norm

På begäran av deklaranten och av skäl som tullen bedömer som giltiga, skall tullen utsträcka den föreskrivna tidsgränsen för ingivande av varudeklarationen.

3.25 Norm

Den nationella lagstiftningen skall innehålla bestämmelser om ingivande och registrering eller kontroll av varudeklarationen och de styrkande handlingarna före varornas ankomst.

3.26 Norm

När tullen inte kan registrera varudeklarationen, skall den ange skälen till detta för deklaranten.

3.27 Norm

Tullen skall tillåta deklaranten att ändra en redan ingiven varudeklaration, förutsatt att tullen varken har börjat kontrollera deklarationen eller undersöka varorna när den mottar denna begäran.

3.28 Övergångsnorm

Tullen skall tillåta deklaranten att ändra en ingiven varudeklaration även om begäran mottas efter det att kontrollen av varudeklarationen har påbörjats, förutsatt att tullen bedömer deklarantens skäl som giltiga.

3.29 Övergångsnorm

Deklaranten skall tillåtas att återkalla en varudeklaration och ansöka om tillämpning av ett annat tullförfarande, förutsatt att hans begäran om detta lämnas till tullen innan varorna har frigjorts och att hans skäl bedöms som giltiga av tullen.

3.30 Norm

Kontroll av varudeklarationen skall göras samtidigt som eller snarast möjligt efter det att varudeklarationen registreras.

3.31 Norm

Vid kontroll av varudeklarationen skall tullen endast vidta de åtgärder som den bedömer som väsentliga för att se till att tullagstiftningen efterlevs.

Särskilda förfaranden för godkända personer

3.32 Övergångsnorm

För sådana godkända personer som uppfyller av tullen föreskrivna krav, inbegripet att personen i fråga i det förflutna har efterlevt lagar och författningar på tullområdet och att han har ett tillfredsställande system för affärsredovisning, skall tullen föreskriva

- frigörande av varor när den minimimängd upplysningar lämnats som krävs för varornas identifiering och som medger att den slutliga varudeklarationen fylls i i efterhand,

- klarering av varorna i deklarantens lokaler eller på en annan plats som tullen godkänt,

- samt, i den utsträckning det är möjligt, andra särskilda förfaranden såsom följande:

- Att en enda varudeklaration får användas för all import och export under en viss period, i de fall en person ofta importerar eller exporterar varor.

- Att den godkända personen på grundval av sin affärsredovisning själv bedömer vilka tullar och skatter som skall betalas och, i tillämpliga fall, ser till att andra krav på tullområdet uppfylls.

- Att varudeklarationen inges genom en notering i den godkända personens bokföring som senare styrks med hjälp av en kompletterande deklaration.

Undersökning av varor

a) Tid som behövs för undersökning av varor

3.33 Norm

I de fall tullen beslutar att de deklarerade varorna skall undersökas, skall detta ske snarast möjligt efter registreringen av varudeklarationen.

3.34 Norm

Vid tidsplanering av undersökningar, skall undersökning av levande djur, lättförstörbara varor och andra varor vars undersökning godtas som brådskande av tullen prioriteras.

3.35 Övergångsnorm

Om varorna måste granskas av andra behöriga myndigheter och tullen också planerar en undersökning, skall tullen se till att undersökningarna samordnas och om möjligt sker samtidigt.

b) Deklarantens närvaro vid undersökning av varor

3.36 Norm

Tullen skall överväga en begäran från deklaranten om att få närvara eller representeras vid undersökningen av varorna. En sådan begäran skall beviljas såvida det inte föreligger exceptionella omständigheter.

3.37 Norm

Om tullen anser det ändamålsenligt, skall den kräva att deklaranten är närvarande eller representeras vid undersökningen av varorna så att tullen kan få det bistånd som behövs för att underlätta undersökningen.

c) Stickprov

3.38 Norm

Stickprov skall tas endast när tullen bedömer det som nödvändigt för klassificering enligt tulltaxan, för fastställande av de deklarerade varornas värde eller för att se till att andra bestämmelser i nationell lagstiftning tillämpas. Stickproven skall vara så små som möjligt.

Fel

3.39 Norm

Tullen skall inte fastställa betydande påföljder för fel när den är övertygad om att felet är oavsiktligt och att det inte rör sig om bedrägliga avsikter eller grov vårdslöshet. I de fall tullen anser att det är nödvändigt att motverka att sådana fel upprepas, får en påföljd som inte är strängare än vad som är nödvändigt för detta syfte fastställas.

Frigörande av varor

3.40 Norm

Deklarerade varor skall frigöras så snart som tullen har undersökt dem eller beslutat att inte undersöka dem, förutsatt att

- ingen överträdelse har upptäckts,

- import- eller exportlicens eller andra nödvändiga handlingar har erhållits,

- alla tillstånd som avser det berörda förfarandet har erhållits, och

- alla tullar och skatter har betalats eller åtgärder vidtagits för att garantera deras uttag.

3.41 Norm

När tullen är övertygad om att deklaranten senare kommer att fullgöra alla formaliteter för klarering skall den frigöra varorna, förutsatt att deklaranten visar upp en handling av kommersiell eller officiell natur som innehåller de viktigaste uppgifterna om sändningen i fråga och som tullen kan godta samt att säkerhet i tillämpliga fall har ställts för att garantera uttag av eventuella tullar och skatter.

3.42 Norm

I de fall tullen beslutar att stickprov måste analyseras i ett laboratorium eller att den behöver ingående teknisk dokumentation eller expertråd, skall den frigöra varorna innan den känner till resultatet av denna kontroll, förutsatt att nödvändig säkerhet har ställts och att den är övertygad om att varorna inte omfattas av förbud eller restriktioner.

3.43 Norm

När en överträdelse har upptäckts skall tullen inte vänta tills administrativa eller rättsliga åtgärder har fullbordats innan den frigör varorna, förutsatt att varorna inte kan komma att bli föremål för förverkande eller kan komma att behövas som bevis i ett senare skede och att deklaranten betalar tullar och skatter samt ställer en säkerhet som garanterar uttag av eventuella ytterligare tullar och skatter och uttag av påföljder.

Överlåtelse eller förstöring av varor

3.44 Norm

Om varor ännu inte har frigjorts för fri konsumtion eller om de har hänförts till ett annat tullförfarande och ingen överträdelse har upptäckts, skall den berörda personen inte krävas på betalning av tullar och skatter och skall ha rätt till återbetalning av dessa i följande fall:

- När, på hans begäran, dessa varor överlåts till staten, förstörs eller görs kommersiellt värdelösa under tullkontroll, i enlighet med tullens beslut. Eventuella kostnader för detta skall bäras av den berörda personen.

- När dessa varor förstörs eller oåterkalleligen förloras genom en olycka eller force majeure, förutsatt att denna förstöring eller förlust fastställs på ett för tullen godtagbart sätt.

- När det förekommer brist till följd av varornas beskaffenhet och denna brist fastställs på ett för tullen godtagbart sätt.

Allt avfall eller skrot som återstår efter förstöringen skall, om det övergår till fri konsumtion eller exporteras, omfattas av de tullar och skatter som vid import eller export tillämpas på avfall eller skrot i det tillståndet.

3.45 Övergångsnorm

Om tullen säljer varor som inte har deklarerats inom den tillåtna tiden eller inte kunde frigöras även om ingen överträdelse har upptäckts, skall inkomsterna från försäljningen, efter avdrag för tullar och skatter och alla andra uppkomna pålagor och utgifter, överlämnas till de personer som har rätt till dem eller, när detta inte är möjligt, stå till dessa personers förfogande under en bestämd tid.

KAPITEL 4

TULLAR OCH SKATTER

A. Bestämning, uttag och betalning av tullar och skatter

4.1 Norm

I den nationella lagstiftningen skall de omständigheter anges under vilka skyldighet att betala tullar och skatter uppstår.

4.2 Norm

I den nationella lagstiftningen skall det anges inom vilken tid tillämpliga tullar och skatter skall bestämmas. Bestämningen skall ske snarast möjligt efter det att varudeklarationen inges eller skyldigheten att betala uppstår på annat sätt.

4.3 Norm

I den nationella lagstiftningen skall det anges på vilka faktorer bestämningen av tullar och skatter baseras och på vilka villkor de fastställs.

4.4 Norm

Tull- och skattesatserna skall anges i officiella publikationer.

4.5 Norm

I den nationella lagstiftningen skall den tidpunkt anges som skall beaktas för bestämning av tull- och skattesatserna.

4.6 Norm

I den nationella lagstiftningen skall det anges vilka metoder som får användas för att betala tullar och skatter.

4.7 Norm

I den nationella lagstiftningen skall det anges vilka personer som ansvarar för betalningen av tullar och skatter.

4.8 Norm

I den nationella lagstiftningen skall det anges förfallodag och den plats där betalningen skall ske.

4.9 Norm

När det i den nationella lagstiftningen anges att förfallodagen kan infalla efter frigörandet av varorna, skall den dagen infalla åtminstone tio dagar efter frigörandet. Ingen ränta skall debiteras för perioden mellan dagen för frigörande och förfallodagen.

4.10 Norm

I den nationella lagstiftningen skall det anges inom vilken period tullen får vidta rättsliga åtgärder för att ta ut de tullar och skatter som inte betalats i rätt tid.

4.11 Norm

I den nationella lagstiftningen skall det anges vilken ränta som skall debiteras för de tull- och skattebelopp som inte betalats i rätt tid och på vilka villkor den räntan skall tillämpas.

4.12 Norm

När tullar och skatter har betalats skall ett kvitto utställas till den betalande som bevis på betalningen, såvida det inte finns något annat bevis på betalningen.

4.13 Övergångsnorm

I den nationella lagstiftningen skall det anges ett minsta värde eller ett minimibelopp som tullarna och skatterna måste uppgå till för att de skall tas ut.

4.14 Norm

Om tullen finner att fel i varudeklarationen eller vid bestämningen av tullar och skatter kommer att medföra eller redan har medfört uttag eller uppbörd av ett tull- och skattebelopp som understiger det som rättsligen kan debiteras, skall tullen korrigera felet och ta ut icke betalda belopp. Om beloppet i fråga understiger det minimibelopp som anges i den nationella lagstiftningen, skall dock tullen inte ta ut eller uppbära beloppet.

B. Anstånd med betalning av tullar och skatter

4.15 Norm

När det i den nationella lagstiftningen anges bestämmelser om anstånd med betalning av tullar och skatter, skall de villkor på vilka denna lättnad får beviljas anges.

4.16 Norm

Anstånd med betalningen skall, i den utsträckning det är möjligt, medges utan debitering av ränta.

4.17 Norm

Perioden för anstånd med betalning av tullar och skatter skall uppgå till minst 14 dagar.

C. Återbetalning av tullar och skatter

4.18 Norm

Återbetalning skall beviljas när det fastställs att tullar och skatter har debiterats med ett för högt belopp till följd av ett fel vid deras bestämning.

4.19 Norm

Återbetalning skall beviljas i fråga om importerade eller exporterade varor som vid import- eller exporttillfället befunnits vara defekta eller på annat sätt inte överensstämma med de överenskomna specifikationerna och som återlämnas antingen till leverantören eller till en annan av leverantören utsedd person, om följande villkor är uppfyllda:

- Varorna har inte bearbetats, reparerats eller använts i importlandet och återexporteras inom skälig tid.

- Varorna har inte bearbetats, reparerats eller använts i det land till vilket de exporterats och de återimporteras inom skälig tid.

Att varorna använts skall dock inte hindra återbetalning om denna användning var nödvändig för att upptäcka de defekter eller andra omständigheter som är orsaken till att varorna skall återexporteras eller återimporteras.

Som ett alternativ till återexport eller återimport får, enligt tullens beslut, varorna överlåtas till staten, förstöras eller göras kommersiellt värdelösa under tullkontroll. Denna överlåtelse eller förstöring skall dock inte medföra några kostnader för staten.

4.20 Övergångsnorm

Om tullen tillåter att varor som ursprungligen deklarerats för ett visst förfarande hänförs till ett annat tullförfarande sedan tullar och skatter betalats, skall de debiterade tull- och skattebelopp som överstiger de som gäller för det nya förfarandet återbetalas.

4.21 Norm

Beslut i fråga om ansökningar om återbetalning skall, utan oskäligt dröjsmål, fattas och skriftligt meddelas de berörda personerna, och överdebiterade belopp skall återbetalas snarast möjligt efter det att ansökningarna kontrollerats.

4.22 Norm

Om tullen konstaterar att överdebiteringen beror på ett fel som begåtts av tullen vid bestämningen av tullar och skatter, skall återbetalningen ske med förtur.

4.23 Norm

Om tidsgränser fastställs för mottagande av ansökningar om återbetalning, skall vid fastställandet av längden på fristen hänsyn tas till de olika omständigheter som kan råda i varje enskilt fall där återbetalning kan beviljas.

4.24 Norm

Återbetalning skall inte beviljas om beloppet i fråga understiger det minimibelopp som anges i den nationella lagstiftningen.

KAPITEL 5

SÄKERHET

5.1 Norm

I den nationella lagstiftningen skall det anges i vilka fall säkerhet skall krävas och i vilka former den skall ställas.

5.2 Norm

Tullen skall fastställa säkerhetens belopp.

5.3 Norm

En person som ställer säkerhet skall få välja i vilken form den ställs, förutsatt att formen är godtagbar för tullen.

5.4 Norm

I enlighet med den nationella lagstiftningen skall tullen inte kräva säkerhet när den är övertygad om att en skyldighet mot tullen kommer att fullgöras.

5.5 Norm

Om säkerhet skall ställas för att garantera att skyldigheterna till följd av ett tullförfarande fullgörs, skall tullen godta en gemensam säkerhet i synnerhet från deklaranter som regelbundet deklarerar varor vid olika kontor inom tullområdet.

5.6 Norm

I de fall säkerhet skall ställas skall säkerhetens belopp sättas så lågt som möjligt och skall i fråga om betalning av tullar och skatter inte överstiga det belopp som kan komma att debiteras.

5.7 Norm

I de fall säkerhet har ställts, skall den återlämnas snarast möjligt efter det att tullen har övertygats om att de skyldigheter för vilka säkerheten krävdes har fullgjorts.

KAPITEL 6

TULLKONTROLL

6.1 Norm

Alla varor, inklusive transportmedel, som förs in i eller ut ur tullområdet, oberoende av om tullar och skatter skall betalas för dem, skall omfattas av tullkontroll.

6.2 Norm

Tullkontroll skall begränsas till det som är nödvändigt för att se till att tullagstiftningen efterlevs.

6.3 Norm

Tullen skall vid genomförandet av tullkontroll använda metoder för riskhantering.

6.4 Norm

Tullen skall använda riskanalys vid bedömningen av vilka personer och varor, inklusive transportmedel, som bör undersökas och av vilken omfattning undersökningen bör ha.

6.5 Norm

Tullen skall till stöd för riskhanteringen införa en strategi för att mäta i hur hög grad tullagstiftningen efterlevs.

6.6 Norm

System för tullkontroll skall inbegripa bokföringsbaserade kontroller.

6.7 Norm

Tullen skall sträva efter att samarbeta med andra tullförvaltningar och att ingå avtal om ömsesidigt administrativt bistånd för att förbättra tullkontrollen.

6.8 Norm

Tullen skall sträva efter att samarbeta med handeln och att ingå samförståndsavtal för att förbättra tullkontrollen.

6.9 Övergångsnorm

Tullen skall i största möjliga utsträckning använda informationsteknik och elektronisk handel för att förbättra tullkontrollen.

6.10 Norm

Tullen skall, i syfte att säkra efterlevnad av lagar och författningar på tullområdet, utvärdera handlares affärssystem när dessa system inverkar på tullens verksamhet.

KAPITEL 7

ANVÄNDNING AV INFORMATIONSTEKNIK

7.1 Norm

I de fall det är kostnadseffektivt och ändamålsenligt för tullen och handeln, skall tullen använda informationsteknik till stöd för sin verksamhet. Tullen skall ange villkoren för denna användning.

7.2 Norm

Vid införande av datortillämpningar skall tullen använda relevanta, internationellt godkända standarder.

7.3 Norm

Införandet av informationsteknik skall i största möjliga utsträckning ske i samråd med alla direkt berörda och relevanta parter.

7.4 Norm

I ny eller ändrad nationell lagstiftning skall det införas bestämmelser om

- metoder inom ramen för den elektroniska handeln som ett alternativ till tillhandahållande av föreskrivna handlingar i pappersform,

- elektroniska och pappersbaserade metoder för bestyrkande,

- tullens rätt att behålla information för egen användning och att vid behov, genom teknik för elektronisk handel, utbyta denna information med andra tullförvaltningar samt alla andra rättsligt godtagna parter.

KAPITEL 8

FÖRBINDELSER MELLAN TULLEN OCH TREDJE PART

8.1 Norm

Berörda personer skall kunna sköta sina affärsförbindelser med tullen antingen direkt eller genom att utse en tredje part att agera på deras vägnar.

8.2 Norm

Den nationella lagstiftningen skall innehålla bestämmelser om på vilka villkor en person får agera för eller på någon annan persons vägnar vid förbindelser med tullen, och om tredje parts skyldighet gentemot tullen när det gäller tullar och skatter samt eventuella oegentligheter.

8.3 Norm

De tulltransaktioner för vilka den berörda personen väljer att sköta affärerna för egen räkning skall inte behandlas mindre gynnsamt eller omfattas av strängare krav än de tulltransaktioner som för den berörda personens räkning sköts av en tredje part.

8.4 Norm

En person som utsetts som tredje part skall, vid affärsförbindelser med tullen, ha samma rättigheter som den person som utsett honom.

8.5 Norm

Tullen skall fastställa bestämmelser om tredje parts deltagande i dess formella samråd med handeln.

8.6 Norm

Tullen skall ange de omständigheter under vilka den inte är beredd att ha affärsförbindelser med tredje part.

8.7 Norm

Ett beslut av tullen om att inte ha affärsförbindelser med tredje part skall meddelas den tredje parten skriftligt.

KAPITEL 9

INFORMATION FRÅN TULLEN OCH TULLENS BESLUT OCH UTSLAG

A. Allmänt tillämplig information

9.1 Norm

Tullen skall se till att all relevant och allmänt tillämplig information som avser tullagstiftning är lätt tillgänglig för alla berörda parter.

9.2 Norm

I de fall information som gjorts tillgänglig måste ändras till följd av ändringar i tullagstiftningen eller av administrativa bestämmelser och krav, skall tullen göra den ändrade informationen lätt tillgänglig tillräckligt lång tid före ändringens ikraftträdande för att berörda parter skall kunna beakta den, såvida inte information i förväg är utesluten.

9.3 Övergångsnorm

Tullen skall använda informationsteknik för att förbättra tillhandahållandet av information.

B. Information i särskilda frågor

9.4 Norm

På begäran av den berörda personen skall tullen så snabbt som möjligt tillhandahålla så exakt information som möjligt i särskilda frågor som väckts av den berörda personen och som avser tullagstiftning.

9.5 Norm

Tullen skall tillhandahålla inte bara den information som särskilt begärts utan även annan relevant information som den anser att den berörda personen bör göras uppmärksam på.

9.6 Norm

Vid tillhandahållande av information skall tullen sörja för att den inte avslöjar uppgifter av privat eller konfidentiell karaktär som rör tullen eller tredje part, såvida inte ett sådant utlämnande av uppgifter föreskrivs eller tillåts i den nationella lagstiftningen.

9.7 Norm

När tullen inte kan tillhandahålla information gratis, skall avgifterna inte vara högre än den ungefärliga kostnaden för de utförda tjänsterna.

C. Beslut och utslag

9.8 Norm

På skriftlig begäran av den berörda personen skall tullen meddela sitt beslut skriftligt inom den period som föreskrivs i den nationella lagstiftningen. Om beslutet är negativt för personen i fråga, skall skälen för beslutet anges och information ges om rätten till överklagande.

9.9 Norm

Tullen skall på begäran av den berörda personen avkunna ett bindande utslag, förutsatt att tullen har all information som den bedömer som nödvändig.

KAPITEL 10

ÖVERKLAGANDEN I TULLÄRENDEN

A. Rätt till överklagande

10.1 Norm

Den nationella lagstiftningen skall innehålla bestämmelser om rätt till överklagande i tullärenden.

10.2 Norm

Varje person som direkt berörs av ett beslut eller en försummelse av tullen skall ha rätt att överklaga.

10.3 Norm

Den person som direkt berörs av ett beslut eller en försummelse av tullen skall, efter att ha lämnat en begäran till tullen, meddelas skälen för detta beslut eller anledningen till denna försummelse inom den period som föreskrivs i den nationella lagstiftningen. I vissa fall finns möjlighet till överklagande.

10.4 Norm

Den nationella lagstiftningen skall innehålla bestämmelser om rätt till ett första överklagande hos tullen.

10.5 Norm

I de fall ett överklagande hos tullen ogillas, skall den överklagande ha rätt att inge ett ytterligare överklagande hos en myndighet som är oberoende av tullförvaltningen.

10.6 Norm

I sista instans skall den överklagande ha rätt att överklaga hos en rättslig myndighet.

B. Överklagandets form och dess grunder

10.7 Norm

Ett överklagande skall inges skriftligt och skall innehålla grunderna för dess ingivande.

10.8 Norm

En tidsgräns skall fastställas för ingivande av ett överklagande av ett beslut av tullen, och denna tidsgräns skall ge den överklagande tillräckligt lång tid att granska beslutet och utforma ett överklagande.

10.9 Norm

Vid ingivande av ett överklagande hos tullen skall tullen inte som en självklar sak kräva att eventuella styrkande handlingar inges samtidigt som överklagandet, utan den skall när det är lämpligt medge en skälig frist för ingivande av dessa handlingar.

C. Behandling av överklaganden

10.10 Norm

Tullen skall så snart som möjligt avkunna ett utslag om ett överklagande och skriftligt meddela den överklagande detta.

10.11 Norm

I de fall ett överklagande hos tullen ogillas, skall tullen ange skälen därtill skriftligt och informera den överklagande om hans rätt att inge ett ytterligare överklagande hos en administrativ eller oberoende myndighet samt om tidsgränsen för ingivande av detta överklagande.

10.12 Norm

I de fall ett överklagande gillas, skall tullen så snart som möjligt verkställa sitt beslut eller den oberoende eller rättsliga myndighetens utslag, utom i de fall tullen överklagar utslaget.

BILAGA II

INFORMATION

För tillämpningen av artikel 8.5 a i den reviderade konventionen, ändrad genom ändringsprotokollet, informerar Europeiska gemenskapen härmed depositarien för konventionen att Europeiska gemenskapen är behörig i fråga om alla frågor som omfattas av konventionen och dess allmänna bilaga med undantag av de frågor som inte faller inom dess exklusiva explicita och implicita behörighet i enlighet med Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, ändrad och inom Europeiska gemenskapens sekundära lagstiftning.

BILAGA III

ANMÄLAN

För tillämpningen av artikel 11 i den reviderade Kyotokonventionen anmäler Europeiska gemenskapen härmed till tullsamarbetsrådets generalsekreterare, såsom depositarie för konventionen, att gemenskapens tullområde skall betraktas som ett enda territorium och omfatta följande:

- Konungariket Belgiens territorium.

- Konungariket Danmarks territorium, med undantag av Färöarna och Grönland.

- Förbundsrepubliken Tysklands territorium, med undantag av ön Helgoland och området Büsingen (avtal av den 23 november 1964 mellan Tyskland och Schweiz).

- Konungariket Spaniens territorium, med undantag av Ceuta och Melilla.

- Republiken Greklands territorium.

- Republiken Frankrikes territorium, med undantag av de utomeuropeiska territorierna Saint Pierre och Miquelon och Mayotte.

- Republiken Irlands territorium.

- Republiken Italiens territorium, med undantag av samhällena Livigno och Campione d'Italia och de italienska delarna av Luganosjön som är belägna mellan stranden och den politiska gränsen för området mellan Ponte Tresa och Porto Ceresio.

- Storhertigdömet Luxemburgs territorium.

- Konungariket Nederländernas territorium i Europa.

- Republiken Österrikes territorium.

- Republiken Portugals territorium.

- Republiken Finlands territorium.

- Konungariket Sveriges territorium.

- Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland samt Kanalöarna och Isle of Man.

Furstendömet Monacos territorium, som det definieras i den tullkonvention som undertecknades i Paris den 18 maj 1963 (Franska republikens officiella tidning av den 27 september 1963, s. 8679), skall med beaktande av den konventionen anses utgöra en del av gemenskapens tullområde, trots att det är beläget utanför Franska republikens territorium.

Gemenskapens tullområde skall omfatta territorialvattnen, de inre vattnen och luftrummet i medlemsstaterna och i de territorier som nämns ovan, med undantag av territorialvattnen, de inre vattnen och luftrummet i de områden som inte ingår i gemenskapens tullområde såsom ovan angivits.