ODLOČBA NADZORNEGA ORGANA EFTE

št. 788/08/COL

z dne 17. decembra 2008

o sedeminšestdeseti spremembi procesnih in materialnih pravil na področju državne pomoči s spremembo obstoječih poglavij o referenčnih obrestnih merah in diskontnih stopnjah in o državni pomoči, dodeljeni v obliki poroštev, in z uvedbo novega poglavja o vračilu nezakonite in nezdružljive državne pomoči, o državni pomoči za kinematografska in druga avdiovizualna dela ter državni pomoči za prevoznike v železniškem prometu

NADZORNI ORGAN EFTE JE (1) –

OB UPOŠTEVANJU Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (2) ter zlasti členov 61 do 63 Sporazuma in Protokola 26 k Sporazumu,

OB UPOŠTEVANJU Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča (3) ter zlasti člena 24 in člena 5(2)(b) Sporazuma,

KER v skladu s členom 24 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču Nadzorni organ uveljavlja določbe Sporazuma EGP v zvezi z državno pomočjo,

KER Nadzorni organ v skladu s členom 5(2)(b) Sporazuma o nadzornem organu in sodišču izda obvestila ali smernice o zadevah, ki jih obravnava Sporazum EGP, če to izrecno določata navedeni sporazum ali Sporazum o nadzornem organu in sodišču ali če Nadzorni organ meni, da je to potrebno,

KER v skladu s členom 1 dela 1 Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču (4) Nadzorni organ stalno pregleduje vse sisteme pomoči, ki obstajajo v državah Efte, in predlaga vse primerne ukrepe, ki jih zahteva postopni razvoj ali delovanje Sporazuma EGP,

OB SKLICEVANJU na procesna in materialna pravila na področju državne pomoči, ki jih je 19. januarja 1994 sprejel Nadzorni organ (5),

KER je Evropska komisija 15. novembra 2007 sprejela Obvestilo z naslovom „Za učinkovito izvajanje odločb Komisije, ki od držav članic zahtevajo dosego vračila nezakonite in nezdružljive državne pomoči“ (6).

KER je Evropska komisija 19. januarja 2008 objavila Sporočilo o spremembi metode določanja referenčnih obrestnih mer in diskontnih stopenj (7).

KER je Evropska komisija leta 2001 objavila Sporočilo o podaljšanju uporabe sporočila o nekaterih pravnih vidikih v zvezi s kinematografskimi in drugimi avdiovizualnimi deli (8),

KER je Evropska komisija 20. junija 2008 sprejela Obvestilo o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES za državno pomoč v obliki poroštev (9),

KER je Evropska komisija 22. julija 2008 objavila Sporočilo o Smernicah Skupnosti o državnih pomočeh za prevoznike v železniškem prometu (10).

KER ta sporočila in obvestila veljajo tudi za Evropski gospodarski prostor,

KER je treba zagotoviti enotno uporabo pravil EGP glede državne pomoči v celotnem Evropskem gospodarskem prostoru,

KER mora Nadzorni organ v skladu s točko II iz naslova „SPLOŠNO“ na koncu Priloge XV k Sporazumu EGP po posvetovanju s Komisijo sprejeti akte, ki ustrezajo tistim, ki jih je sprejela Evropska komisija,

PO posvetovanju z Evropsko komisijo,

OB SKLICEVANJU na to, da se je Nadzorni organ posvetoval z državami Efte s pismi Islandiji, Lihtenštajnu in Norveški –

SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1

Poglavje Smernic o državni pomoči o referenčnih obrestnih merah in diskontnih stopnjah se spremeni. Novo poglavje je v Prilogi I k tej odločbi.

Člen 2

Poglavje Smernic o državni pomoči o državnih poroštvih se spremeni. Novo poglavje je v Prilogi II k tej odločbi.

Člen 3

Smernice o državni pomoči se spremenijo z uvedbo novega poglavja o državni pomoči za prevoznike v železniškem prometu. To novo poglavje je v Prilogi III k tej odločbi.

Člen 4

Smernice o državni pomoči se spremenijo z uvedbo novega poglavja o vračilu nezakonite in nezdružljive državne pomoč. Novo poglavje je v Prilogi IV k tej odločbi.

Člen 5

Smernice o državni pomoči se spremenijo z uvedbo novega poglavja o podpori za kinematografska in druga avdiovizualna dela. To novo poglavje je v Prilogi V k tej odločbi.

Člen 6

Obstoječe poglavje Smernic o državni pomoči o pritožbah – obrazec za predložitev pritožb glede domnevne nezakonite državne pomoči – se črta.

Člen 7

Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno.

(1) V nadaljnjem besedilu: Nadzorni organ.

(2) V nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP.

(3) V nadaljnjem besedilu: Sporazum o nadzornem organu in sodišču.

(4) V nadaljnjem besedilu: Protokol 3.

(5) Smernice o uporabi in razlagi členov 61 in 62 Sporazuma EGP in člena 1 Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, ki jih je sprejel in izdal Nadzorni organ 19. januarja 1994, objavljene v Uradnem listu Evropske Unije (v nadaljnjem besedilu: UL) L 231, 3.9.1994, str. 1. in Dopolnilu EGP št. 32, 3.9.1994, str. 1. Smernice so bile nazadnje spremenjene 8. oktobra 2008. V nadaljnjem besedilu: Smernice o državni pomoči. Posodobljena različica Smernic o državni pomoči je objavljena na spletni strani Nadzornega organa: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

(6) UL C 272, 15.11.2007, str. 4.

(7) UL C 14, 19.1.2008, str. 6.

(8) UL C 134, 16.6.2007, str. 5.

(9) UL C 155, 20.6.2008, str. 10.

(10) UL C 184, 22.7.2008, str. 13.

(3) Ob upoštevanju posebnih določb za pomoč za reševanje in prestrukturiranje, kot je trenutno določeno v Smernicah o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah ( UL L 97, 15.4.2005, str. 41 ), in zlasti v členu 24(a) navedenih smernic, ki se nanaša na obrestno mero, primerljivo najmanj z obrestnimi merami posojil zdravim podjetjem, in zlasti referenčnimi obrestnimi merami, ki jih je sprejel Nadzorni organ. Za primere pomoči za reševanje se zato uporabi 1-letna obrestna mera IBOR, povečana za vsaj 100 bazičnih točk.

(2) Običajno zavarovanje je treba razumeti kot stopnjo zavarovanja, ki jo običajno zahtevajo finančne institucije kot jamstvo za svoje posojilo. Stopnja zavarovanja je lahko izmerjena kot izguba ob neplačilu (LGD), kar je pričakovana izguba v odstotkih izpostavljenosti dolžnika ob upoštevanju izterljivih zneskov od zavarovanja in postopka likvidacije; LGD je tako obratno sorazmerna z veljavnostjo zavarovanj. V tem poglavju šteje, da „visoko“ zavarovanje pomeni LGD, ki je nižja ali enaka 30 %, „običajno“ zavarovanje pomeni LGD, ki je med 31 % in 59 %, „slabo“ zavarovanje pa pomeni LGD, ki je višja ali enaka 60 %. Za več podrobnosti o pojmu LGD glej Basel II: Mednarodno približevanje merjenja kapitalske ustreznosti in kapitalskih standardov: spremenjeni okvir – celovita različica je na voljo na spletnem naslovu: http://www.bis.org/publ/bcbs128.pdf

(1) To poglavje ustreza Sporočilu Komisije o spremembi metode določanja referenčnih obrestnih mer in diskontnih stopenj, UL C 14, 19.1.2008, str. 6 . http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri = OJ:C:2008:014:0006:0009:EN:PDF

Posodobitev referenčne obrestne mere se bo opravila vsako leto. Izhodiščna obrestna mera se bo tako izračunala na osnovi 1-letne obrestne mere IBOR, beležene septembra, oktobra in novembra v predhodnem letu. Takrat določena izhodiščna obrestna mera bo začela veljati 1. januarja. Poleg tega se bo z namenom upoštevanja znatnih in nenadnih nihanj posodobitev izvedla vsakič, ko bo povprečna obrestna mera, izračunana na podlagi treh predhodnih mesecev, odstopala od veljavne obrestne mere za več kot 15 %. Ta nova obrestna mera bo začela veljati prvega dne drugega meseca, ki sledi mesecem, uporabljenim v izračunu.

Za posojilojemalce, ki nimajo zgodovine kreditne sposobnosti ali ocene, ki bi temeljila na metodi izračuna iz računovodskih izkazov, kot so nekatera podjetja za posebne namene ali novoustanovljena podjetja, je treba izhodiščno obrestno mero povečati za najmanj 400 bazičnih točk (odvisno od zavarovanja, ki je na voljo), razlika pa nikoli ne more biti manjša od tiste, ki bi se uporabila za matično podjetje.

Običajno se doda k izhodiščni obrestni meri 100 bazičnih točk. To velja za (i) posojila podjetjem z zadovoljivo oceno in visokim zavarovanjem ali za (ii) posojila podjetjem z dobro oceno in običajnim zavarovanjem.

Izhodiščna obrestna mera temelji na 1-letnih obrestnih merah na denarnem trgu. Nadzorni organ si pridržuje pravico do uporabe krajše ali daljše dospelosti v primerih, v katerih se to zdi smiselno.

Nadzorni organ v okviru nadzora državnih pomoči uporablja referenčne obrestne mere in diskontne stopnje. Referenčne obrestne mere in diskontne stopnje se uporabljajo kot približek za tržno stopnjo in za izračun ekvivalenta dotacije pomoči, zlasti kadar je slednja izplačana v več obrokih, ter za izračun elementa pomoči, ki izhaja iz shem subvencioniranja obresti. Prav tako se uporabljajo za preverjanje skladnosti s pravilom de minimis in uredbami o skupinskih izjemah.

PRILOGA II

DRŽAVNA POROŠTVA (1)

1. UVOD

1.1. Ozadje

To poglavje posodablja pristop Nadzornega organa Efte do državne pomoči, dodeljene v obliki poroštev, namenjeno pa je tudi, da državam Efte zagotovi podrobnejše smernice o načelih, po katerih namerava Nadzorni organ Efte razlagati člena 61 in 62 Sporazuma EGP ter Protokol 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču ter njihovo uporabo glede državnih poroštev. Ta načela so trenutno določena v poglavju Smernic Nadzornega organa o državni pomoči o državnih poroštvih (2). Izkušnje, pridobljene z uporabo veljavnega poglavja od leta 2000 kažejo, da bi bilo treba ponovno proučiti politiko Nadzornega organa Efte na tem področju. V tej zvezi želi Nadzorni organ Efte opozoriti na primer na nedavno prakso Evropske komisije pri različnih posebnih odločbah (3) glede potrebe po posamičnem ocenjevanju tveganja izgub v zvezi z vsakim poroštvom v primeru shem. Nadzorni organ Efte želi dodatno poskrbeti za čim večjo preglednost svoje politike na tem področju ter zagotoviti predvidljivost svojih odločitev in enako obravnavo. Nadzorni organ Efte želi zlasti majhnim in srednje velikim podjetjem (v nadaljnjem besedilu: MSP) ter državam Efte zagotoviti „varen pristan“ in glede na finančno bonitetno oceno določenega podjetja vnaprej določiti najnižjo premijo, ki jo je treba zaračunati za državno poroštvo, da slednje ne bo štelo za državno pomoč v okviru obsega uporabe člena 61(1) Sporazuma EGP. Nasprotno pa lahko morebitna razlika med zaračunano in najnižjo premijo pomeni, da poroštvo vsebuje element pomoči.

1.2 Vrste poroštev

Najbolj običajna oblika poroštev je povezana s posojilom ali drugo finančno obveznostjo, ki jo posojilojemalec sklene s posojilodajalcem; dodelijo se lahko kot posamezna poroštva ali v okviru poroštvenih shem.

Obstajajo lahko različne oblike poroštev glede na njihovo pravno podlago, vrsto zajete transakcije, trajanje itd. Poroštva so lahko v naslednjih oblikah (seznam ni popoln):

— splošna poroštva, tj. poroštva, zagotovljena podjetjem kot takim v nasprotju s poroštvi, ki so povezana z določeno transakcijo, ki je lahko posojilo, naložba zasebnega kapitala itd.;

— poroštva, ki jih zagotavlja določen instrument v nasprotju s poroštvi, ki so povezana s statusom samega podjetja;

— poroštva, ki se zagotovijo neposredno, ali zavarovanje poroštev, ki se zagotovi poroku prve stopnje;

— neomejena poroštva v nasprotju s poroštvi, ki so omejena na znesek in/ali trajanje: Nadzorni organ Efte kot pomoč v obliki poroštva obravnava tudi ugodnejše pogoje financiranja, ki jih pridobijo podjetja, katerih pravna narava izključuje stečaj ali druge postopke plačilne nesposobnosti, ali zagotavlja izrecno državno poroštvo ali državni prevzem izgube. Enako velja za državni odkup deleža v podjetju, če se sprejme neomejena odgovornost namesto običajne omejene odgovornosti;

— poroštva, ki jasno izvirajo iz pogodbenih virov (kot npr. uradne pogodbe, priporočilna pisma) ali iz drugega pravnega vira v nasprotju s poroštvi, ki so težje prepoznavna (kot npr. spremni dopisi, ustni dogovori), pri čemer je obseg zavarovanja, ki ga poroštvo lahko nudi, verjetno različen.

Zlasti v slednjem primeru je pomanjkanje ustreznih pravnih ali računovodskih zapisov pogosto vzrok zelo slabe sledljivosti. To velja za prejemnika in državo ali javni organ, ki poroštvo zagotavlja, in posledično tudi za informacije, dostopne tretjim osebam.

1.3. Zgradba in področje uporabe poglavja

V tem poglavju:

(a) „poroštvena shema“ pomeni vsak instrument, na podlagi katerega se lahko, ne da bi bili potrebni nadaljnji izvedbeni ukrepi, zagotovijo poroštva podjetjem, ki izpolnjujejo določene pogoje glede trajanja, zneska, zadevne transakcije, vrste ali velikosti podjetja (kot so MSP);

(b) „posamezno poroštvo“ pomeni vsako poroštvo, ki se zagotovi podjetju in se ne dodeli na podlagi poroštvene sheme.

Oddelka 3 in 4 tega poglavja sta namenjena neposredni uporabi za poroštva, ki so povezana z določeno finančno transakcijo, kot je posojilo. Po mnenju Nadzornega organa Efte je zaradi pogostosti in dejstva, da je poroštva navadno mogoče številčno ovrednotiti, treba predvsem v teh primerih ugotoviti, ali pomenijo državno pomoč ali kaj drugega.

Ker je v večini primerov transakcija, ki jo zajema poroštvo, posojilo, se bo poglavje še naprej sklicevalo na glavnega prejemnika poroštva, kot „posojilojemalca“, na organ, katerega tveganje se zmanjšuje z državnim poroštvom pa kot na „posojilodajalca“. Namen uporabe teh dveh izrazov je tudi olajšati razumevanje načela, na katerem temelji to besedilo, saj so osnovni pojmi o posojilu splošno znani. Vendar to ne pomeni, da se oddelka 3 in 4 uporabljata samo za poroštva za posojila. Uporabljata se namreč za vsa poroštva s podobnim prenosom tveganja, kot npr. naložba v obliki lastniškega kapitala, če se upošteva obseg zadevnega tveganja (morda vključno z manjkajočim zavarovanjem s premoženjem).

Poglavje se uporablja za vse gospodarske sektorje, vključno s prometnim, ne glede na posebna pravila, ki veljajo za poroštva za zadevne sektorje.

To poglavje se ne uporablja za poroštva za izvozna posojila.

1.4 Druge vrste poroštev

Kadar nekatere vrste poroštev (glej točko 1.2) zajemajo prenos tveganja na poroka ter ne kažejo ene ali več posebnih lastnosti iz točke 1.3, npr. poroštva za zavarovanje, je treba opraviti analizo vsakega primera posebej, pri kateri se po potrebi uporabljajo primerni oddelki ali metode, opisani v tem poglavju.

1.5 Nevtralnost

To poglavje se uporablja brez poseganja v člen 125 Sporazuma EGP in torej ne posega v predpise o sistemu lastništva v državah Efte. Sporazum EGP je nevtralen do javnega ali zasebnega lastništva.

Zlasti zgolj dejstvo, da je lastništvo podjetij v veliki meri v javni lasti, samo po sebi ne pomeni državnega poroštva, če elementi poroštva niso eksplicitno ali implicitno izraženi.

2. UPORABA ČLENA 61(1)

2.1 Splošne ugotovitve

Člen 61(1) Sporazuma EGP določa, da je vsaka pomoč, ki jo dodelijo države članice ES, države Efte, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti določenim podjetjem ali proizvodnji določenega blaga, če to vpliva na trgovino med pogodbenicami, nezdružljiva z delovanjem Sporazuma EGP.

Ta splošna merila veljajo tudi za poroštva. Enako kot druge oblike morebitne pomoči pomenijo državno pomoč tudi neposredna poroštva države, in sicer državnih, regionalnih ali lokalnih organov, ter poroštva, ki jih odobrijo drugi organi pod nadzorom države, kot so podjetja, in ki se lahko pripišejo javnim organom (4).

V izogib vsakršnim dvomom je treba izraz „državna sredstva“ opredeliti v povezavi z državnimi poroštvi. Ugodnosti državnega poroštva izhajajo iz tega, da tveganje, povezano s poroštvom, nosi država. Tovrstni državni prevzem tveganja se navadno plača z ustrezno premijo. Kadar se država odpove celotni takšni premiji ali njenemu delu, to pomeni ugodnost za podjetje ter zmanjšanje državnih prihodkov. Tudi če se izkaže, da država v okviru poroštva ne izvrši nikakršnih plačil, gre lahko vseeno za državno pomoč po členu 61(1) Sporazuma EGP. Pomoč je dodeljena v trenutku izdaje poroštva in ne v trenutku njegove uveljavitve oziroma izvršitve plačil pod pogoji poroštva. Ali to poroštvo pomeni državno pomoč ali ne, in če jo, kolikšen je lahko znesek te pomoči, je treba oceniti v trenutku izdaje poroštva.

V zvezi s tem Nadzorni organ Efte poudarja, da presoja v skladu s pravili o državni pomoči ne določa vnaprej, ali je posamezni ukrep združljiv z drugimi določbami Sporazuma EGP.

2.2 Pomoč posojilojemalcu

Navadno je do pomoči upravičen posojilojemalec. Prevzem tveganja se navadno poplača z ustrezno premijo, kakor je navedeno v točki 2.1. Kadar posojilojemalcu ni treba plačati premije ali plača nizko premijo, pomeni to zanj prednost. Državno poroštvo v primerjavi z razmerami brez poroštva posojilojemalcu omogoči, da posojilo najame pod finančnimi pogoji, ki so ugodnejši od običajnih na finančnih trgih. Zaradi državnega poroštva so posojilojemalcu navadno na voljo nižje obrestne mere in/ali nižji stroški zavarovanja. V nekaterih primerih posojilojemalec brez državnega poroštva ne bi našel finančne ustanove, ki bi mu bila pripravljena dati posojilo pod kakršnimi koli pogoji. Državna poroštva lahko tako olajšajo ustanavljanje novih podjetij in omogočijo nekaterim podjetjem zbrati sredstva za nove dejavnosti. Državna poroštva lahko prav tako pomagajo propadajočemu podjetju, da ostane dejavno, namesto da bi propadlo ali bi se moralo prestrukturirati, kar bi lahko povzročilo izkrivljanje konkurence.

2.3 Pomoč posojilodajalcu

2.3.1 Čeprav je navadno do pomoči upravičen posojilojemalec, ni mogoče izključiti možnosti, da pod določenimi pogoji pomoč prinaša neposredne ugodnosti tudi posojilodajalcu. Zlasti če je na primer državno poroštvo za odobreno posojilo ali drugo finančno obveznost dodeljeno naknadno, brez prilagoditve pogojev navedenega posojila oziroma finančnih obveznosti, ali če se posojilo s poroštvom uporabi za poplačilo drugega posojila brez poroštva isti kreditni ustanovi, gre morda tudi za pomoč posojilodajalcu, če se zavarovanje posojil poveča. Kadar poroštvo vsebuje pomoč posojilodajalcu, je treba opozoriti na dejstvo, da je lahko taka pomoč načeloma pomoč za tekoče poslovanje.

2.3.2 Poroštva se razlikujejo od ostalih oblik državnih pomoči, kot so dotacije ali davčne olajšave, saj pri poroštvu država prav tako vstopi v pravno razmerje s posojilodajalcem. Zato je treba proučiti, kakšne so morebitne posledice nezakonito dodeljene državne pomoči za tretje osebe. Pri državnih poroštvih za posojila to zadeva zlasti kreditne ustanove. Pri poroštvih za obveznice, izdane za zagotovitev financiranja podjetij, to zadeva finančne ustanove, vpletene v izdajo obveznic. Vprašanje, ali nezakonitost pomoči vpliva na pravna razmerja med državo in tretjimi osebami, je treba proučiti v skladu z nacionalno zakonodajo. Nacionalna sodišča bodo morda morala proučiti, ali nacionalna zakonodaja preprečuje upoštevanje poroštvenih pogodb, ob tem pa naj bi po mnenju Nadzornega organa Efte upoštevala kršitev zakonodaje EGP. Skladno s tem si bodo morda posojilodajalci ob dodeljevanju poroštev med običajnimi previdnostnimi ukrepi prizadevali preverjati spoštovanje predpisov EGP o državni pomoči. Država Efte bi morala zagotoviti številko zadeve, ki jo izda Nadzorni organ Efte za posamezno zadevo ali shemo, in po možnosti izvod, ki ni zaupen, odločbe Nadzornega organa Efte skupaj z zadevnim sklicem na Uradni list Evropske unije. Nadzorni organ Efte bo skušal storiti vse, da bo informacije o zadevah in shemah, ki jih odobri, dal na razpolago na čim bolj pregleden način.

3. POGOJI, KI IZKLJUČUJEJO OBSTOJ POMOČI

3.1 Splošni premisleki

Če posamezno državno poroštvo ali državna poroštvena shema ne prinaša nikakršnih prednosti določenemu podjetju, državne pomoči ni.

V tej zvezi je Sodišče Evropskih skupnosti v nedavnih sodbah (5) potrdilo, da bi morala Evropska komisija pri odločanju, ali posamezno poroštvo ali poroštvena shema prinaša prednost, svojo oceno opreti na načelo vlagatelja, ki je dejaven v tržnem gospodarstvu (v nadaljnjem besedilu: načelo vlagatelja v tržnem gospodarstvu). Upoštevati bi bilo torej treba dejanske možnosti upravičenega podjetja, da pridobi ustrezna finančna sredstva, pri čemer ima dostop do trga kapitala. Kadar so na voljo nova sredstva za financiranje pod pogoji, ki bi bili pod normalnimi pogoji tržnega gospodarstva sprejemljivi za zasebni subjekt, ne gre za državno pomoč (6).

Nadzorni organ Efte v tem oddelku za poenostavitev ocenjevanja, ali je za določen ukrep poroštva izpolnjeno načelo vlagatelja v tržnem gospodarstvu, navaja vrsto zadostnih pogojev v primeru, da ukrep ne pomeni pomoči. V točki 3.2 so zajeta posamezna poroštva, v točki 3.3 pa enostavnejša možnost za MSP. V točki 3.4 so zajete poroštvene sheme, v točki 3.5 pa enostavnejša možnost za MSP.

3.2 Posamezna poroštva

V zvezi s posameznimi državnimi poroštvi, Nadzorni organ Efte meni, da izpolnjevanje vseh naslednjih pogojev izključuje obstoj državne pomoči:

(a) Posojilojemalec ni v finančnih težavah. Da se odloči, ali naj se posojilojemalec obravnava, kot da je v finančnih težavah, se uporablja opredelitev iz poglavja teh smernic Skupnosti o pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah (7). MSP, registrirana manj kot tri leta, se za namene tega poglavja ne obravnavajo kot podjetja v težavah za to obdobje.

(b) Obseg poroštva je mogoče pravilno določiti ob njegovi dodelitvi. To pomeni, da mora biti poroštvo povezano s specifično finančno transakcijo, imeti določen najvišji znesek in omejeno trajanje.

(c) Poroštvo ne zajema več kot 80 % neodplačanega posojila ali druge finančne obveznosti; ta omejitev se ne uporablja za poroštva, ki zajemajo dolžniške vrednostne papirje (8). Nadzorni organ Efte meni, da ima posojilodajalec manjši interes za pravilno oceno, zavarovanje in zmanjšanje tveganja, ki izhaja iz dajanja posojila, ter zlasti za pravilno oceno kreditne sposobnosti posojilojemalca, če državno poroštvo v celoti krije finančno obveznost. Zaradi pomanjkanja sredstev take ocene tveganja državni porok ne prevzame vedno. Manjši interes za zmanjšanje tveganja neplačila dolga lahko posojilodajalce spodbudi k najemanju posojil z večjim komercialnim tveganjem od običajnega, zaradi česar bi se lahko povečal znesek poroštev z višjim tveganjem v državnem portfelju. Ta 80-odstotna omejitev se ne uporablja za javno poroštvo, dodeljeno za financiranje podjetja, katerega dejavnost je izključno pravilno poverjena storitev splošnega gospodarskega pomena (SSGP) (9), in kadar so to poroštvo zagotovili organi oblasti, ki so to poroštvo poverili. Če zadevno podjetje opravlja druge SSGP ali druge gospodarske dejavnosti, se uporablja 80-odstotna omejitev. Za zagotovitev, da posojilodajalec dejansko prevzame del tveganja, je treba primerno pozornost posvetiti naslednjima vidikoma: — če se obseg posojila ali finančne obveznosti sčasoma zmanjša, npr. zaradi povračila posojila, se mora znesek, zavarovan s poroštvom, sorazmerno zmanjšati, tako da poroštvo v nobenem trenutku ne zajema več kot 80 % neodplačanega posojila ali finančne obveznosti; — posojilodajalec in porok morata nositi izgube sorazmerno ter na enak način. Neto povračila (tj. prihodki brez stroškov za obravnavanje odškodninskih zahtevkov), ki nastanejo zaradi poplačila dolgov iz zavarovanj, ki jih zagotovi posojilojemalec, morajo na enak način sorazmerno zmanjšati izgube posojilodajalca in poroka. Za poroštva ob prvi izgubi, pri katerih se izgube najprej dodelijo poroku in šele nato posojilodajalcu, bo veljalo, da morebiti vključujejo pomoč. Če želi država Efte zagotoviti poroštvo nad zgornjo mejo 80 %, za katerega trdi, da ne pomeni državne pomoči, mora svojo trditev ustrezno utemeljiti na primer na podlagi dogovora za celotno transakcijo in poroštvo priglasiti Nadzornemu organu Efte, da se poroštvo pravilno presodi glede morebitnega značaja državne pomoči.

(d) Za poroštvo se plača tržno oblikovana cena. Kakor je navedeno v točki 2.1, se prevzem tveganja navadno plača z ustrezno premijo na znesek poroštva ali znesek, zavarovan s poroštvom. Kadar je plačana cena za poroštvo vsaj tako visoka, da ustreza primerljivi poroštveni premiji, ki jo je mogoče najti na finančnih trgih, poroštvo ne zajema pomoči. Če na finančnih trgih ni mogoče najti ustrezno primerljive poroštvene premije, se skupni stroški financiranja posojila s poroštvom, skupaj z obrestmi posojila in poroštveno premijo, primerjajo s tržno ceno podobnega posojila brez poroštva. Za določitev ustrezne tržne cene se v obeh primerih upoštevajo značilnosti poroštva in posameznega posojila. Med te spadajo: znesek in trajanje transakcije, zavarovanje, ki ga da posojilojemalec, in druge vidike, ki vplivajo na oceno stopnje vračila, verjetnost neplačila zaradi finančnega položaja posojilojemalca, njegov sektor dejavnosti in obete ter druge gospodarske razmere. Ta analiza bi lahko predvsem omogočila, da se posojilojemalec razvrsti z bonitetno oceno tveganja. Bonitetno oceno lahko dodeli mednarodno priznana bonitetna agencija oziroma se določi, če je mogoče, po notranji bonitetni oceni banke, ki zagotovi zadevno posojilo. Nadzorni organ Efte izpostavi povezavo med bonitetno oceno in stopnjo tveganja neplačila, ki so jo vzpostavile mednarodne finančne institucije, katerih delo je dostopno tudi za javnost (10). Pri oceni ali premija ustreza tržnim cenam, lahko država Efte izvede primerjavo s cenami, ki so jih plačala podjetja na trgu, uvrščena v podoben razred tveganja. Nadzorni organ Efte tako ne bo dopustil, da se določi enotna poroštvena premija, ki naj bi kazala splošni standard sektorja.

3.3 Ocena posameznih poroštev za MSP

Če je posojilojemalec MSP (11), lahko Nadzorni organ Efte z odstopanjem od točke 3.2(d) sprejme preprostejšo metodo za ocenjevanje, ali poroštvo za posojilo vsebuje pomoč. V tem primeru in če so izpolnjeni vsi drugi pogoji iz točk 3.2(a), (b) in (c), državno poroštvo ne bo štelo za pomoč, če se na znesek, ki ga država dejansko zavaruje s poroštvom, zaračuna v tabeli določena najnižja letna premija („premija varnega pristana“ (12)), ki temelji na bonitetni oceni posojilojemalca (13):

Kreditna kvaliteta Standard and Poor’s Fitch Moody’s Letna premija varnega pristana Najvišja kakovost AAA AAA Aaa 0,4 % Zelo dobra plačilna sposobnost AA + AA + Aa 1 0,4 % AA AA Aa 2 AA – AA – Aa 3 Dobra plačilna sposobnost A + A + A 1 0,55 % A A A 2 A – A – A 3 Primerna plačilna sposobnost BBB + BBB + Baa 1 0,8 % BBB BBB Baa 2 BBB – BBB – Baa 3 Na plačilno sposobnost lahko vplivajo neugodne razmere BB + BB + Ba 1 2,0 % BB BB Ba 2 BB – BB – Ba 3 Na plačilno sposobnost bodo verjetno vplivale neugodne razmere B + B + B 1 3,8 % B B B 2 B – B – B 3 6,3 % Plačilna sposobnost je odvisna od trajno ugodnih razmer CCC + CCC + Caa 1 Letne premije varnega pristana ni mogoče zagotoviti CCC CCC Caa 2 CCC – CCC – Caa 3 CC CC C Obveznosti se ne ali se skoraj ne izpolnjujejo SD DDD Ca Letne premije varnega pristana ni mogoče zagotoviti D DD C D

Premije varnega pristana se uporabljajo za zneske poroštva ali zneske, ki so ob začetku vsakega leta dejansko zavarovani z državnim poroštvom. Pomenijo najnižje premije, ki se jih uporablja pri podjetju, katerega ocena kreditnega tveganja je najmanj enaka oceni iz tabele (14).

V primeru takojšnjega plačila v obliki ene same poroštvene premije velja, da poroštvo za posojilo ne vsebuje elementa pomoči, če je ta premija vsaj enaka trenutni vrednosti poroštvenih premij v prihodnosti, kot je navedeno zgoraj, ustrezna referenčna stopnja pa je osnova za diskontno stopnjo (15).

Kot izhaja iz zgornje tabele za podjetja z bonitetno oceno CCC/Caa ali slabše, ni mogoče uporabljati te poenostavljene metode ocenjevanja.

Za MSP, ki nimajo zgodovine kreditne sposobnosti ali bonitetne ocene, ki bi temeljila na metodi izračuna iz računovodskih izkazov, kot so nekatera podjetja za posebne namene ali novoustanovljena podjetja, je treba premijo varnega pristana določiti na 3,8 %, ta premija pa nikoli ne more biti nižja od tiste, ki bi se uporabila za matična podjetja.

Te mere se lahko občasno spremenijo glede na tržne razmere.

3.4 Poroštvene sheme

Kar zadeva državno poroštveno shemo, Nadzorni organ Efte meni, da izpolnjevanje vseh naslednjih pogojev izključuje obstoj državne pomoči:

(a) Shema je zaprta za posojilojemalce v težavah (glej podrobnosti v točki 3.2(a));

(b) Obseg poroštev je mogoče pravilno določiti ob njegovi dodelitvi. To pomeni, da morajo biti poroštva povezana s specifičnimi finančnimi transakcijami, imeti določen najvišji znesek in omejeno trajanje;

(c) Poroštva ne zajemajo več kot 80 % neodplačanega posojila ali druge finančne obveznosti (glej podrobnosti in izjeme v točki 3.2(c));

(d) Pogoji sheme temeljijo na realistični oceni tveganja, tako da se iz premij, ki jih plačujejo upravičenci, po vsej verjetnosti financira sama. Narava sheme, da se sama financira, in primerna orientacija tveganja sta za Nadzorni organ Efte pokazatelja, da so poroštvene premije, ki se financirajo iz shem, skladne s tržnimi cenami. To pomeni, da je treba pri vsakem novem poroštvu oceniti tveganje na podlagi vseh pomembnih dejavnikov (boniteta posojilojemalca, zavarovanja, trajanje poroštva itd.). Na podlagi te ocene tveganja, je treba opredeliti razrede tveganja (16), uvrstiti poroštvo v enega od teh razredov tveganja in zaračunati ustrezno poroštveno premijo na znesek poroštva ali znesek, zavarovan s poroštvom;

(e) Za pravilno in postopno oceno, ali se shema lahko financira sama, je treba na podlagi dejanskega izpada odplačil sheme v ekonomsko sprejemljivem časovnem razponu najmanj enkrat letno preveriti, ali je višina premij ustrezna, premije pa je treba ustrezno prilagoditi, če obstaja tveganje, da se shema morda ne bo mogla več financirati sama. Ta prilagoditev zadeva vsa že prevzeta in bodoča poroštva oziroma samo slednja;

(f) Da bi veljale za skladne s tržnimi cenami, morajo zaračunane premije pokrivati običajna tveganja, povezana z dodelitvijo poroštva, administrativne stroške sheme in letno odškodnino za ustrezen kapital, tudi če slednji še sploh ni položen ali je položen le delno. Kar zadeva upravne stroške, morajo ti vključevati vsaj stroške posebne začetne ocene tveganja ter stroške spremljanja in upravljanja tveganja, povezane z dodeljevanjem in upravljanjem poroštev. V zvezi z odškodnino za kapital Nadzorni organ Efte ugotavlja, da za običajne poroke veljajo pravila o kapitalskih zahtevah in so v skladu s temi pravili prisiljeni ustvarjati lastniški kapital, da v primeru nihanj pri letnih izgubah, povezanih s poroštvi, ne postanejo plačilno nesposobni. Ta pravila navadno ne veljajo za državne poroštvene sheme in jim torej ni treba ustvarjati takih rezerv. Z drugimi besedami, kadar izgube, ki izhajajo iz poroštev, presežejo prihodke iz poroštvenih premij, se primanjkljaj preprosto krije iz državnega proračuna. To državno poroštvo za sheme prinaša shemi ugodnejši položaj kot običajni porok. Da ne bi prihajalo do razlik in da država prejme odškodnino za prevzeto tveganje, Nadzorni organ Efte meni, da morajo poroštvene premije kriti odškodnino za ustrezen kapital. Po mnenju Nadzornega organa Efte mora ta kapital znašati 8 % (17) neodplačanih poroštev. Za poroštva, dodeljena podjetjem z bonitetno oceno enako AAA/AA- (Aaa/Aa3), se lahko znesek kapitala, ki ga je treba poplačati, zmanjša na 2 % neodplačanih poroštev. Medtem, ko se za poroštva, dodeljena podjetjem z bonitetno oceno enako A+/A- (A1/A3) lahko znesek kapitala, ki ga je treba poplačati, zmanjša na 4 % neodplačanih poroštev. Običajna odškodnina za ta kapital zajema premijo za tveganje, ki se verjetno zviša za obrestno mero brez tveganja. Premija za tveganje se plača državi za ustrezni znesek kapitala v vseh primerih. Na podlagi svoje prakse in prakse Evropske komisije, Nadzorni organ Efte meni, da znaša običajna premija za tveganje za lastniški kapital najmanj 400 bazičnih točk in tako premijo za tveganje je treba vključiti v poroštveno premijo, ki se zaračuna upravičencem (18). Kadar kapital, kot v večini državnih poroštvenih shem, za shemo ni zagotovljen in država tako ne prispeva gotovinskega zneska, obrestne mere brez tveganja ni treba upoštevati. Toda, če zadevni kapital država dejansko zagotovi, mora nositi stroške posojila, shemi pa ta kapital prinaša ugodnosti, morebiti prek naložb. Zato je treba državi plačati obrestno mero brez tveganja na zagotovljeni znesek. Poleg tega je ta strošek treba vzeti iz finančnega prihodka sheme in ne vpliva nujno na poroštvene premije (19). Nadzorni organ Efte meni, da bi se donos desetletnih državnih obveznic lahko uporabil kot primeren približek za obrestno mero brez tveganja, obravnavanega kot običajen donos kapitala.

(g) Da se zagotovi preglednost, mora shema zagotoviti pogoje, pod katerimi se bodo dodeljevala poroštva v prihodnosti, kot na primer upravičenost podjetij glede na bonitetno oceno in po potrebi glede na gospodarsko dejavnost in velikost ter najvišji znesek in trajanje poroštva.

3.5 Ocena poroštvenih shem za MSP

Glede na posebno stanje MSP in da bi olajšali njihov dostop do financiranja, zlasti preko uporabe poroštvenih shem, za taka podjetja obstajata dve posebni možnosti:

— uporaba premij varnega pristana, kot je opredeljena za posamezna poroštva za MSP;

— ocena poroštvenih shem kot takih, ki omogočajo uporabo posameznih premij in se izogibajo potrebi po posameznih bonitetnih ocenah MSP.

Pogoji za uporabo obeh pravil so naslednji:

Uporaba premij varnega pristana v poroštvenih shemah za MSP

V skladu s predlogi za poenostavitev postopkov pri posameznih poroštvih se za poroštvene sheme za MSP načeloma domneva, da se lahko financirajo same in ne pomenijo državne pomoči, če se uporabljajo najnižje premije varnega pristana iz točke 3.3, ob upoštevanju bonitetnih ocen podjetij (20). Hkrati morajo biti izpolnjeni tudi drugi pogoji iz točk 3.4(a), (b) in (c) ter pogoji iz točke 3.4(g), poleg tega pa so pogoji iz točk 3.4(d), (e) in (f) izpolnjeni, če se uporabijo najnižje letne premije iz točke 3.3.

Uporaba enotnih premij v poroštvenih shemah za MSP

Nadzorni organ Efte se zaveda, da je izvajanje ocen tveganja za vsakega posameznega posojilojemalca zelo drag postopek in morda ne najbolj primeren, kadar shema zajema veliko število majhnih posojil, za katera pomeni instrument razpršitve tveganja.

Kadar je shema vezana le na poroštva za MSP in zneski, zavarovani s poroštvom, ne presegajo 2,5 milijona EUR na podjetje v tej shemi, lahko Nadzorni organ Efte z odstopanjem od točke 3.4(d) dovoli enotno letno poroštveno premijo za vse posojilojemalce. Da se poroštva, dodeljena v okviru takšne sheme, ne obravnavajo kot državna pomoč, se mora shema še naprej financirati sama, hkrati pa morajo biti izpolnjeni vsi ostali pogoji iz točk 3.4(a), (b) in (c) ter pogoji iz točk 3.4(e), (f) in (g).

3.6 Izključitev samodejne obravnave kot državna pomoč

Neizpolnjevanje katerega koli pogoja iz točk 3.2 do 3.5 ne pomeni, da je poroštvo ali poroštvena shema samodejno obravnavana kot državna pomoč. Če obstaja dvom, ali načrtovano poroštvo oziroma poroštvena shema pomeni državno pomoč, jo je treba priglasiti Nadzornemu organu Efte.

4. POROŠTVA Z ELEMENTOM POMOČI

4.1 Splošno

Kadar posamezno poroštvo oziroma poroštvena shema ni skladna z načelom vlagatelja v tržnem gospodarstvu, se šteje, da vsebuje državno pomoč. Element državne pomoči je treba zato številčno ovrednotiti, da se ugotovi, ali je pomoč morda skladna v okviru posameznih izjem za državno pomoč. Načeloma se bo kot element državne pomoči štela razlika med ustrezno tržno ceno poroštva, zagotovljenega posamezno ali v okviru sheme, in dejansko ceno, plačano za ta ukrep.

Ustrezni letni ekvivalenti denarne dotacije se po referenčni obrestni meri diskontirajo na sedanjo vrednost, nato pa seštejejo, da se dobi skupni ekvivalent dotacije.

Pri izračunu elementa pomoči poroštva bo Nadzorni organ Efte namenil posebno pozornost naslednjim elementom:

(a) Ali je, v primeru posameznih poroštev, posojilojemalec v finančnih težavah. Ali je v primeru poroštvenih shem, v merilih upravičenosti do shem, predvideno izključevanje takih podjetij (glej podrobnosti iz točke 3.2(a)). Nadzorni organ Efte ugotavlja, da bo tržni porok, če obstaja, podjetjem v težavah v trenutku dodelitve poroštva zaračunal visoko premijo zaradi pričakovane stopnje tveganja neplačila. Če postane verjetnost, da posojilojemalec ne bo mogel odplačati posojila, zelo visoka, mogoče te tržne stopnje ni, v izjemnih okoliščinah pa je lahko element pomoči poroštva celo enak znesku, ki ga dejansko krije navedeno poroštvo;

(b) Ali je obseg poroštva mogoče pravilno določiti ob njegovi dodelitvi. To pomeni, da morajo biti poroštva povezana z določeno finančno transakcijo, imeti določen najvišji znesek in omejeno trajanje. V tej zvezi Nadzorni organ Efte načeloma meni, da so neomejena poroštva nezdružljiva s členom 61 Sporazuma EGP;

(c) Ali poroštvo zajema več kot 80 % vsakega neodplačanega posojila ali druge finančne obveznosti (glej podrobnosti in izjeme v točki 3.2(c)). Za zagotovitev, da ima posojilodajalec resnično interes za pravilno oceno, zavarovanje in zmanjšanje tveganja, ki izhaja iz dajanja posojila, ter zlasti za pravilno oceno kreditne sposobnosti posojilojemalca, mora po mnenju Nadzornega organa Efte najmanj 20 % zneska, saj ga ne krije državno poroštvo, nositi posojilodajalec (21), da bo pravilno zavaroval svoje posojilo in zmanjšal tveganje, povezano z transakcijo. Nadzorni organ Efte bo zato na splošno temeljiteje proučila vsako poroštvo ali poroštveno shemo, ki krije finančno transakcijo v celoti (ali skoraj v celoti), razen če jo država Efte ustrezno utemelji, npr. zaradi posebne narave transakcije;

(d) Ali so bile pri določanju tržne premije poroštva, ki je bila uporabljena za izračun elementa pomoči ob primerjavi z dejansko plačano premijo, upoštevane posebne značilnosti poroštva in posojila (ali druge finančne obveznosti) (glej podrobnosti v točki 3.2(d)).

4.2 Element pomoči v posameznih poroštvih

Pri posameznih poroštvih je gotovinski ekvivalent dotacije poroštva enak razliki med tržno ceno poroštva in dejansko plačano ceno.

Kadar na trgu niso predvidena poroštva za zadevno vrsto transakcije, ni na voljo tržne cene za poroštvo. V tem primeru je treba element pomoči izračunati na enak način kot ekvivalent dotacije ugodnega posojila, in sicer kot razliko med določeno tržno obrestno mero, ki bi veljala za podjetje brez poroštva, ter obrestno mero, pridobljeno z državnim poroštvom, potem ko se upoštevajo morebiti plačane premije. Kadar tržne obrestne mere ni na voljo in če želi država Efte uporabiti referenčno obrestno mero kot približek, Nadzorni organ Efte poudarja, da veljajo za izračun intenzivnosti pomoči posameznega poroštva pogoji, določeni v poglavju Smernic Nadzornega organa Efte o referenčnih obrestnih merah (22). To pomeni, da je treba primerno pozornost nameniti dopolnitvi, ki jo je treba dodati osnovni obrestni meri, da bi tako upoštevali ustrezen obseg tveganja, povezanega s kritim poroštvom, prejemnikom poroštva (podjetje) in zagotovljenim zavarovanjem s premoženjem.

4.3 Element pomoči v posameznih poroštvih za MSP

Za MSP se lahko uporablja tudi poenostavljen sistem ocenjevanja, opisan zgoraj v točki 3.3. Če v tem primeru premija za izdano poroštvo ne ustreza najnižji vrednosti, določeni za ta bonitetni razred, pomeni razlika med to vrednostjo in zaračunano premijo državno pomoč. Če traja poroštvo več kot eno leto, se letni primanjkljaji diskontirajo z uporabo ustrezne referenčne stopnje (23).

Odstopanja od teh pravil lahko Nadzorni organ Efte dovoli samo v primerih, ki jih zadevna država Efte jasno dokaže in ustrezno utemelji. V takih primerih je treba še vedno upoštevati pristop, ki temelji na tveganju.

4.4 Element pomoči v poroštvenih shemah

Gotovinski ekvivalent dotacije vsakega poroštva v okviru poroštvene sheme pomeni razliko med dejansko zaračunano premijo (če obstaja) ter premijo, ki bi se zaračunala v okviru ustrezne sheme, ki ne vsebuje elementa pomoči in je v skladu s pogoji iz točke 3.4. Zgoraj omenjene teoretične premije, na katerih temelji izračun elementa pomoči, morajo zajemati običajna tveganja, povezana s poroštvom, ter upravne stroške in stroške kapitala (24). Namen te metode za izračun ekvivalenta dotacije je zagotoviti, da je skupna pomoč, dodeljena v okviru sheme, v srednje- in dolgoročnem obdobju enaka kapitalu, ki so ga za kritje primanjkljaja sheme vložili javni organi.

Pri državnih poroštvenih shemah morda posebne lastnosti posameznih poroštev ob oceni sheme niso znane, zato je treba element pomoči oceniti s sklicevanjem na določbe sheme.

Elementi pomoči v poroštvenih shemah se lahko izračunajo na podlagi metod, ki jih je Nadzorni organ Efte že sprejel po priglasitvi na podlagi akta s področja državne pomoči, vključenega v Sporazum EGP, kot je Uredba Komisije (ES) št. 1628/2006 z dne 24. oktobra 2006 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe pri državni regionalni pomoči za naložbe (25), če sprejeta metodologija izrecno obravnava vrsto poroštev in vrsto zadevnih transakcij.

Odstopanja od teh pravil lahko Nadzorni organ Efte dovoli samo v primerih, ki jih zadevna država Efte jasno dokaže in ustrezno utemelji. V takih primerih je treba še vedno upoštevati pristop, ki temelji na tveganju.

4.5 Element pomoči v poroštvenih shemah za MSP

Dva instrumenta za poenostavitev, izpostavljena v točki 3.5, ki zadevata poroštvene sheme za MSP, se lahko uporabita tudi za izračunavanje. Pogoji za uporabo obeh pravil so naslednji:

Uporaba premij varnega pristana v poroštvenih shemah za MSP

Za MSP se lahko uporablja tudi poenostavljen sistem ocenjevanja, opisan zgoraj v točki 3.5. Če v tem primeru premija za izdano kategorijo v poroštveni shemi ne ustreza najnižji vrednosti, določeni za ta bonitetni razred (26), pomeni razlika med to vrednostjo in zaračunano premijo državno pomoč (27). Če traja poroštvo več kot eno leto, se letni primanjkljaji diskontirajo z uporabo referenčne stopnje (28).

Uporaba enotnih premij v poroštvenih shemah za MSP

Kar zadeva bolj omejen obseg izkrivljanja konkurence, ki ga lahko povzroči državna pomoč, zagotovljena v okviru poroštvene sheme za MSP, Nadzorni organ Efte meni, da Nadzorni organ Efte lahko z odstopanjem od točke 4.4 dovoli oceno intenzivnosti pomoči sheme kot take, ne da bi bilo treba oceniti vsako posamezno poroštvo oziroma razred tveganja znotraj sheme (29), če se shema pomoči nanaša samo na poroštva za MSP, pri katerih zneski, zavarovani s poroštvom, ne presegajo 2,5 milijona EUR na podjetje v dani shemi.

5. ZDRUŽLJIVOST DRŽAVNE POMOČI V OBLIKI POROŠTEV Z DELOVANJEM SPORAZUMA EGP

5.1 Splošno

Nadzorni organ Efte mora proučiti državna poroštva, ki spadajo na področje uporabe člena 61(1) Sporazuma EGP, da določi njihovo združljivost z delovanjem Sporazuma EGP. Preden se lahko izvede taka ocena združljivosti, je treba opredeliti upravičenca do pomoči.

5.2 Ocenjevanje

Združljivost pomoči z delovanjem Sporazuma EGP bo Nadzorni organ Efte proučil v skladu z enakimi predpisi, kot veljajo za druge oblike pomoči. Jasna merila za oceno združljivosti je Nadzorni organ Efte pojasnil in podrobno opredelil v svojih smernicah o državni pomoči (30). Pri proučitvi se bodo upoštevali zlasti intenzivnost pomoči, značilnosti upravičencev in zastavljeni cilji.

5.3 Pogoji

Nadzorni organ Efte bo poroštva dovolil le, če je njihovo unovčenje pogodbeno povezano s posebnimi pogoji, ki lahko zajemajo celo obvezno uvedbo stečaja podjetja upravičenca ali vsakršen podoben postopek. Stranki določita te pogoje ob dodelitvi poroštva. Če država Efte unovči poroštvo pod pogoji, ki niso bili prvotno dogovorjeni ob dodelitvi, bo Nadzorni organ Efte unovčenje poroštva obravnaval kot dodelitev nove pomoči, ki jo je treba priglasiti v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču.

6. POROČILA, KI JIH MORAJO DRŽAVE EFTE ODDATI NADZORNEMU ORGANU EFTE

Da bi bilo v skladu s splošnimi obveznostmi spremljanja (31) mogoče še naprej spremljati razvoj novih dogodkov na finančnih trgih in ker je težko oceniti vrednost državnih poroštev, ki se s časom tudi spreminja, je nenehno pregledovanje shem državne pomoči, ki jih odobri Komisija, na podlagi člena 62(1) Pogodbe ES posebnega pomena. Zato države Efte oddajo poročila Nadzornemu organu Efte.

V primeru poroštvenih shem, ki vsebujejo element pomoči, se ta poročila oddajo vsaj ob prenehanju veljavnosti poroštvene sheme in v trenutku priglasitve spremenjene sheme. Odvisno od posameznega primera pa lahko Nadzorni organ Efte vseeno zahteva pogostejše poročanje.

V primeru poroštvenih shem, za katere je Nadzorni organ Efte sprejel odločitev, da ne pomenijo pomoči, ter še zlasti kadar za shemo ni trdnih zgodovinskih podatkov, lahko Nadzorni organ Efte pri sprejetju odločitve o ukrepu, ki ne pomeni pomoči, zahteva predložitev takih poročil, s čimer se za vsak primer posebej pojasnita pogostost in vsebina zahtev za poročanje.

Poročila morajo vsebovati vsaj naslednje podatke:

(a) število in znesek izdanih poroštev;

(b) število in znesek neodplačanih poroštev ob koncu zadevnega obdobja;

(c) število in vrednost unovčenih poroštev (navedena posamezno) na letni osnovi;

(d) letne prihodke: (1) prihodke iz zaračunanih premij; (2) prihodke iz izterjav; (3) druge prihodke (tj. obresti, prejete od depozitov ali naložb);

(e) letne stroške: (1) administrativne stroške; (2) odškodnino, plačano za unovčena poroštva;

(f) letni presežek ali primanjkljaj (razlika med prihodki in stroški);

(g) seštevek presežkov ali primanjkljajev od začetka sheme (32).

Podobno se sporočijo ustrezni podatki, v glavnem tisti iz točk od (d) do (g) v primeru posameznih poroštev.

Nadzorni organ Efte države Efte opozarja, da je osnovni pogoj za pravilno poznejše poročanje v vseh primerih pravilno zbiranje potrebnih podatkov od začetka uporabe sheme in združitev teh podatkov na letni osnovi.

Države Efte morajo biti pozorne tudi na dejstvo, da bo Nadzorni organ Efte pri poroštvih, ki ne vsebujejo elementa pomoči in so dodeljena posamezno ali v okviru sheme, čeprav njihova priglasitev ni potrebna, morda moral preveriti (npr. zaradi pritožbe), ali poroštvo ali shema ne vsebuje elementa pomoči. V takem primeru bo Nadzorni organ Efte zahteval podobne podatke, kot so navedeni zgoraj za poročila iz zadevne države Efte.

Če bi v skladu s posebnimi obveznostmi poročanja iz uredb o skupinski izjemi, smernic ali okvirov, ki se uporabljajo na področju državne pomoči, poročila že morala biti predložena, potem bodo ta posebna poročila nadomestila poročila predložena na podlagi obveznosti poročanja o poroštvih pod pogojem, da vključujejo zgoraj naštete podatke.

7. IZVEDBENI UKREPI

Nadzorni organ Efte poziva države Efte, naj v skladu z določbami tega poglavja do 1. januarja 2010 prilagodijo svoje obstoječe ukrepe na področju poroštev, kar zadeva nova poroštva.

(1) To poglavje ustreza Obvestilu Komisije o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES za državno pomoč v obliki poroštev (UL C 155, 20.6.2008, str. 10. in popravek, objavljen v UL C 244, 25.9.2008, str. 32) in zamenjuje obstoječe poglavje Smernic Nadzornega organa Efte o državni pomoči o državnih poroštvih (UL L 274, 26.10.2000, str. 29. Dopolnilo EGP št. 48, 26.10.2000, str. 45).

(2) UL L 274, 26.10.2000, str. 29. Dodatek EGP št. 48, 26.10.2000, str. 45. Poglavje je bilo skladno z Obvestilom Komisije o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES za državno pomoč v obliki poroštev (UL C 71, 11.3.2000, str. 14).

(3) Na primer: Odločba Komisije 2003/706/ES z dne 23. aprila 2003 o shemi pomoči, izvedeni v Nemčiji z naslovom „Poroštvene sheme zvezne dežele Brandenburg za leti 1991 in 1994“, državna pomoč št. C 45/98 (prej NN 45/97) (UL L 263, 14.10.2003, str. 1); odločba Komisije z dne 16. decembra 2003 o poroštvenih shemah in financiranju ladjedelništva – Nemčija (N 512/03) (UL C 62, 11.3.2004, str. 3); Odločba Komisije 2006/599/ES z dne 6. aprila 2005 o shemi pomoči, ki jo Italija namerava izvesti za financiranje ladjedelništva (UL L 244, 7.9.2006, str. 17).

(4) Glej zadevo C-482/99, Francija proti Komisiji (Stardust), Recueil 2002, str. I-4397.

(5) Glej zadevo C-482/99, iz opombe 4.

(6) Glej Smernice Nadzornega organa Efte o državni pomoči javnim holdingom (UL L 231, 3.9.1994, str. 1. Dopolnilo EGP št. 32, 3.9.1994, str. 1). Te smernice temeljijo na Biltenu ES št. 9-1984 o uporabi [prej] členov 92 in 93 Pogodbe EGS za javne holdinge (Bilten Evropskih skupnosti št. 9-1984), vključene v točko 9 Priloge XV k Sporazumu EGP. Glej tudi združeni zadevi 296/82 in 318/82, Nizozemska in Leeuwarder Papierwarenfabriek BV proti Komisiji, Recueil 1985, str. 809, točka 17. Glej tudi Smernice Nadzornega organa Efte o državnih pomočeh v letalskem sektorju (UL L 124, 23.5.1996, str. 41 (točka 30), Dopolnilo EGP str. 23, 23.5.1996, str. 86 (točka 30). Te smernice določajo, da mora Nadzorni organ uporabljati merila, ki ustrezajo Sporočilu Komisije o uporabi členov 92 in 93 Pogodbe ES in člena 61 Sporazuma EGP o državnih pomočeh v letalskem sektorju (UL C 350, 10.12.1994, str. 5), točki 25 in 26.

(7) UL L 97, 15.4.2005, str. 41. Dopolnilo EGP št. 18, 14.4.2005, str. 1. Poglavje je skladno s Smernicami Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah (UL C 244, 1.10.2004, str. 2).

(8) Za opredelitev „dolžniških vrednostnih papirjev“ glej člen 2(1)(b) Direktive 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu, in o spremembah Direktive 2001/34/ES (UL L 390, 31.12.2004, str. 38), ki je bil vključen v Sporazum EGP s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 120/2005 z dne 30. septembra 2005 o spremembi Priloge IX k Sporazumu EGP (UL L 339, 22.12.2005, str. 26. Dopolnilo EGP št. 66, 22.12.2005, str. 15). Direktiva je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2008/22/ES (UL L 76, 19.3.2008, str. 50) (še ni vključena v Sporazum EGP).

(9) Taka SSGP mora upoštevati predpise EGP, kot sta Odločba Komisije 2005/842/ES z dne 28. novembra 2005 o uporabi člena 86(2) Pogodbe ES za državne pomoči v obliki nadomestila za javne storitve, dodeljene nekaterim podjetjem, pooblaščenim za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena (UL L 312, 29.11.2005, str. 67), ki je bila vključena v Sporazum EGP s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 91/2006 o spremembi Priloge XV k Sporazumu EGP (UL L 289, 19.10.2006, str. 31. Dopolnilo EGP št. 52, 19.10.2006, str. 24) in s poglavjem teh smernic o državni pomoči v obliki nadomestila za javne storitve (UL L 109, 26.4.2007, str. 44. Dopolnilo EGP št. 20, 26.4.2007, str. 1). To poglavje je skladno z okvirom Skupnosti za državne pomoči v obliki nadomestila za javne storitve (UL C 297, 29.11.2005, str. 4.).

(10) Kot Tabela 1 o kreditnih bonitetah agencij v Delovnem dokumentu Banke za mednarodne poravnave št. 207, ki je na voljo na spletišču: http://www.bis.org/publ/work207.pdf.

(11) „MSP“ so mala in srednja podjetja, ko so opredeljena poglavju Smernic Nadzornega organa Efte o državnih pomočeh za mikro, mala in srednja podjetja (MSP). Opredelitev je skladna z opredelitvijo iz Priporočila Komisije 2003/361/ES o opredelitvi mikro, malih in srednjih podjetij (UL L 124, 20.5.2003, str. 36). Glej tudi Prilogo I k Uredbi Komisije (ES) št. 70/2001 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES pri pomoči za majhna in srednje velika podjetja (UL L 10, 13.1.2001, str. 33), ki je bila vključena v Sporazum EGP s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 88/2002 o spremembi Priloge XV k Sporazumu EGP (UL L 266, 3.10.2002, str. 56. Dopolnilo EGP št. 49, 3.10.2002, str. 42). Ta uredba je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1976/2006 (UL L 368, 23.12.2006, str. 85), ki je bila vključena v Sporazum EGP s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 28/2007 (UL L 209, 9.8.2007, str. 50. Dopolnilo EGP št. 38, 9.8.2007, str. 33).

(12) Te premije varnega pristana so vpeljane skladno z merami, določenimi za posojila podjetjem, uvrščenim v podoben razred tveganja s poglavjem Smernic Nadzornega organa Efte o spremembi metode določanja referenčnih obrestnih mer in diskontnih stopenj. Te smernice so skladne Sporočilu Komisije o spremembi metode določanja referenčnih obrestnih mer in diskontnih stopenj, UL C 14, 19.1.2008, str. 6). Na podlagi študije, ki jo je o tej zadevi naročila Evropska komisija (http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/studies_reports/full_report.pdf – glej strani 23 in 156–159 študije), se je upoštevalo splošno znižanje v višini 20 bazičnih točk. To znižanje ustreza razliki v meri za podobno tveganje med posojilom in poroštvom, da se upoštevajo dodatni stroški, posebej povezani s posojili.

(13) Tabela se nanaša na bonitetne razrede v lestvicah tveganja Standard and Poor’s, Fitch in Moody’s, ki so bonitetne agencije, ki jih bančni sektor najpogosteje uporablja kot podlago za lastne bonitetne sisteme, kot je opisano v točki 3.2(d). Vendar bonitetnih razredov ni treba prevzeti po točno teh bonitetnih agencijah. Enako sprejemljivi so nacionalni bonitetni sistemi ali bonitetni sistemi, ki jih uporabljajo banke za prikaz stopnje tveganja neplačil, če ponujajo enoletno verjetnost neplačila, saj to postavko uporabljajo bonitetne agencije za razvrščanje podjetij. Drugi sistemi bi morali s tem ključem omogočati podobno razvrščanje.

(14) Na primer podjetju, katerega kreditno boniteto banka oceni z BBB-/Baa 3, bi bilo treba zaračunati letno poroštveno premijo v višini vsaj 0,8 % na zneske, ki so ob začetku vsakega leta dejansko zavarovani z državnim poroštvom.

(15) Glej smernice iz opombe 12, v katerih je navedeno: „Referenčno obrestno mero je treba za izračun sedanjih vrednosti uporabljati tudi kot diskontno stopnjo. Zaradi tega se bo načeloma uporabila izhodiščna obrestna mera, povečana za fiksno stopnjo 100 bazičnih točk.“ (str. 4).

(16) Glej nadaljnje podrobnosti v opombi 13.

(17) V skladu s kapitalskimi zahtevami, določenimi v členu 75 Direktive 2006/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij (UL L 177, 30.6.2006, str. 1), ki je bila vključena v Sporazum EGP s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 65/2008 o spremembi Priloge IX k Sporazumu EGP (UL L 257, 25.9.2008, str. 27. Dopolnilo EGP št. 58, 25.9.2008, str. 9), skupaj s Prilogo VI (odstavek 41 in nasl.) k Direktivi.

(18) Za poroštvo podjetju z bonitetno oceno BBB v višini 100 potrebne rezerve znašajo tako 8. Ob uporabi 400 bazičnih točk (ali 4 %) k temu znesku dobimo letne stroške kapitala v višini 8 %*4 % = 0,32 % zneska, zavarovanega s poroštvom, kar bo temu ustrezno vplivalo na ceno poroštva. Če enoletna stopnja tveganja neplačila, predvidena v shemi za to podjetje, znaša na primer 0,35 % in so letni upravni stroški ocenjeni na 0,1 %, bo cena poroštva kot ukrepa, ki ne pomeni pomoči, znašala 0,77 % letno.

(19) V tem primeru in pod pogojem, da znaša obrestna mera brez tveganja 5 %, letni stroški rezerv za isto poroštvo v višini 100 in potrebnimi rezervami v višini 8 znašajo 8 % *(4 % + 5 %) = 0,72 % zneska, zavarovanega s poroštvom. Pod enako predpostavko (stopnja tveganja neplačila 0,35 % in upravni stroški 0,1 %) bi cena poroštva znašala 0,77 % letno in državi bi bilo treba iz sheme izplačati dodatni strošek v višini 0,4 %.

(20) To vključuje določbo, da je treba za MSP, ki nimajo zgodovine kreditne sposobnosti ali bonitetne ocene, ki bi temeljila na metodi izračuna iz računovodskih izkazov, premijo varnega pristana določiti na 3,8 %, ta stopnja pa nikoli ne more biti manjša od tiste, ki bi se uporabila za matična podjetja.

(21) Ob domnevi, da podjetje zagotavlja ustrezno stopnjo zavarovanja državi in kreditni ustanovi.

(22) Glej poglavje iz opombe 12.

(23) Glej nadaljnje podrobnosti v opombi 15.

(24) Izračun je mogoče povzeti za vsak razred tveganja: kot razlika med (a) neplačanim zneskom poroštva, pomnoženim s faktorjem tveganja ustreznega razreda tveganja („tveganje“ pomeni možnost neizpolnitve obveznosti po vključitvi upravnih stroškov in stroškov kapitala), kar pomeni tržno premijo, in (b) plačanimi premijami, to je (znesek poroštva × tveganje) – plačana premija.

(25) UL L 302, 1.11.2006, str. 29. Vključena v Sporazum EGP s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 157/2006 (UL L 89, 29.3.2007, str. 33. Dopolnilo EGP št. 15, 29.3.2007, str. 26).

(26) To vključuje možnost, da se za MSP, ki nimajo zgodovine kreditne sposobnosti ali bonitetne ocene, ki bi temeljila na metodi izračuna iz računovodskih izkazov, premijo varnega pristana določi na 3,8 %, ta premija pa nikoli ne more biti nižja od tiste, ki bi se uporabila za matična podjetja.

(27) Izračun je mogoče povzeti za vsak razred tveganja: kot neplačan znesek poroštva pomnožen z razliko med (a) odstotkom premije varnega pristana ustreznega razreda tveganja in (b) odstotkom plačane premije, to je zneskom poroštva × (premija varnega pristana – plačana premija).

(28) Glej nadaljnje podrobnosti v opombi 12.

(29) Izračun je mogoče povzeti ne glede na razred tveganja: kot razliko med (a) neplačanim zneskom poroštva, pomnoženim s faktorjem tveganja sheme („tveganje“ pomeni možnost neizpolnitve obveznosti po vključitvi upravnih stroškov in stroškov kapitala) in (b) plačanimi premijami, to je (znesek poroštva × tveganje) – plačana premija.

(30) Glej smernice Nadzornega organa Efte o državni pomoči: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

(31) Kot so obveznosti, določene zlasti z Odločbo Nadzornega organa Efte št. 195/04/COL z dne 14. julija 2004 (UL L 139, 25.5.2006, str. 37. Dopolnilo EGP št. 26, 25.5.2006, str. 1), kot je bila spremenjena z Odločbo Nadzornega organa Efte št. 789/08/COL z dne 17. decembra 2008 (UL L 340, 22.12.2010, str. 1. Dopolnilo EGP št. 72, 22.12.2010, str. 1). Ta odločba je skladna z Uredbo Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 140, 30.4.2004, str. 1), kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 271/2008 (UL L 82, 25.3.2008, str. 1). Uredba Komisije (ES) št. 794/2004 je bila vključena v Sporazum EGP s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 123/2006 o spremembi Priloge XV in Protokola 26 k Sporazumu EGP (UL L 339, 22.12.2005, str. 32. Dopolnilo EGP št. 66, 22.12.2005, str. 18).

(32) Če je shema veljavna že več kot 10 let, je treba posredovati le letne zneske presežkov ali primanjkljajev za zadnjih 10 let.