SL Uradni list Evropske unije L 55/9

ODLOČBA NADZORNEGA ORGANA EFTE

št. 193/14/COL

z dne 8. maja 2014

o nekaterih spremembah zakona št. 50/1988 o davku na dodano vrednost, ki se uporablja za stranke islandskih podatkovnih centrov (Islandija) [2015/305]

Nadzorni organ Efte (v nadaljnjem besedilu: Nadzorni organ) je –

OB UPOŠTEVANJU Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP) in zlasti člena 61(1) Sporazuma in Protokola 26 k Sporazumu,

OB UPOŠTEVANJU Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča (v nadaljnjem besedilu: Sporazum o nadzornem organu in sodišču) in zlasti člena 24 Sporazuma,

OB UPOŠTEVANJU Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču (v nadaljnjem besedilu: Protokol 3) in zlasti člena 1(2) dela I ter členov 7(5), 13 in 14 dela II,

PO POZIVU vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenimi določbami (1), in ob upoštevanju teh pripomb,

ob upoštevanju naslednjega:

I. DEJSTVA

1. POSTOPEK

(1) Islandski organi so 2. septembra 2011 (dogodek št. 607650) zaradi pravne varnosti Nadzornemu organu priglasili spremembe zakona št. 50/1988 o davku na dodano vrednost (v nadaljnjem besedilu: zakon o DDV), ki vplivajo na sektor podatkovnih centrov v Islandiji. Spremembe so ob njihovi priglasitvi Nadzornemu organu že začele veljati.

(2) Nadzorni organ je z dopisom z dne 21. decembra 2011 (dogodek št. 610293) Islandijo obvestil, da namerava v skladu s členom 11 dela II Protokola 3 izdati odredbo o začasnem odlogu v zvezi s priglašenimi spremembami zakona o DDV, in pozval islandske organe, naj predložijo pripombe. Islandski organi so nato predložili svoje pripombe in ugotovitve (dogodki št. 622893, 632551 in 638241).

(3) Nadzorni organ je z dopisom z dne 16. julija 2012 (dogodek št. 640476) zahteval dodatne informacije v zvezi s spremembami DDV in njihovim izvajanjem. Islandski organi so na zahtevo Nadzornega organa odgovorili z dopisom z dne 11. septembra 2012 (dogodek št. 646375). Dne 5. decembra 2012 so predložili še dopis, v katerem so povzeli svoje stališče glede pravil o DDV na storitve podatkovnih središč in uvoz strežnikov (dogodek št. 655502) (2).

(4) Nadzorni organ se je z Odločbo št. 3/13/COL z dne 16. januarja 2013 odločil, da začne formalni postopek preiskave v zvezi z nekaterimi spremembami zakona št. 50/1988 o davku na dodano vrednost, ki se uporablja za stranke islandskih podatkovnih centrov („Odločba št. 3/13/COL“ ali „odločba o začetku postopka“).

(5) Islandski organi so z dopisom z dne 24. januarja 2013 (dogodek št. 660815) Nadzornemu organu predhodno priglasili predlagane spremembe islandskega zakona o DDV. Cilj sprememb je bil odpraviti določbe, za katere je bilo v odločbi Nadzornega organa o začetku postopka predhodno ugotovljeno, da pomenijo nezdružljivo pomoč. Nadzorni organ je z dopisom z dne 7. februarja 2013 (dogodek št. 661383) islandske organe obvestil o svoji predhodni oceni, da predhodno priglašeni ukrepi ne pomenijo državne pomoči v skladu s členom 61(1) Sporazuma EGP.

(6) Odločba št. 3/13/COL je bila 18. aprila 2013 objavljena v Uradnem listu Evropske unije in v Dopolnilu EGP k njemu. Zainteresirane strani so imele na voljo en mesec za predložitev pripomb glede odločbe Nadzornega organa o začetku postopka. Nadzorni organ je prejel pripombe ene zainteresirane strani, tj. norveškega sektorja IKT (IKT Norge AS), po elektronski pošti z dne 27. maja 2013 (dogodek št. 678429) in z dopisom z dne 15. avgusta 2013 (dogodek št. 680377).

(7) Islandski organi so z dopisom z dne 15. avgusta 2013 (dogodek št. 680433) predložili informacije in pojasnila, zahtevane v Odločbi št. 3/13/COL, ter uradno obvestili Nadzorni organ o ukrepih, sprejetih za odpravo določb zakona o DDV, za katere je bilo predhodno ugotovljeno, da pomenijo nezdružljivo državno pomoč.

2. OPIS UKREPOV

2.1 Splošno

(8) Nadzorni organ je v Odločbi št. 3/13/COL ovrednotil nekatere spremembe islandskega zakona o DDV, ki vplivajo na sektor podatkovnih centrov v Islandiji. Spremembe je islandski parlament sprejel v obliki zakona št. 163/2010 z dne 18. decembra 2010 („zakon št. 163/2010“), ki je začel veljati 1. maja 2011. Z začetkom veljavnosti zakona št. 163/2010 so bile uvedene naslednje spremembe zakona o DDV: (i) neuvedba DDV na elektronsko opravljene storitve; (ii) neuvedba DDV na zagotavljanje mešanih storitev za stranke podatkovnih centrov; (iii) oprostitev DDV za uvoz strežnikov.

(9) Odločba o začetku formalnega postopka preiskave ni vključevala prvega ukrepa niti drugega ukrepa, saj se je navedeni ukrep nanašal na mešane storitve, ki so pomožne pri elektronsko opravljenih storitvah. V tem okviru se pojem „pomožne“ nanaša na storitve, ki so neločljivo in inherentno povezane z elektronsko opravljenimi storitvami, tj. jih ni mogoče zaračunavati ločeno ter so potrebne za opravljanje in zagotavljanje storitev v elektronski obliki. To pomeni, da se storitve, ki se zaračunavajo ločeno in se lahko zagotavljajo samostojno, kot so popravila, skladiščenje, vzdrževanje in svetovanje, ne morejo šteti za pomožne storitve. V nadaljevanju so ukrepi, ki niso vključeni v odločbo o začetku formalnega postopka preiskave, navedeni le za razlago okoliščin.

2.2 Pravni okvir: Islandski sistem davka na dodano vrednost

(10) V skladu s členom 1 zakona o DDV „[a] se davek na dodano vrednost plača v državno blagajno za vse notranje transakcije v vseh fazah ter za uvoz blaga in storitev, kot določa ta zakon“. Poleg tega člen 2 zakona o DDV določa: „Davčna obveznost zajema vse blago […] in storitve.“ V skladu s členom 3 so davčni zavezanci „tisti, ki poklicno ali samostojno prodajajo ali dobavljajo blago ali vrednostne predmete ali opravljajo obdavčljivo delo ali storitev“.

(11) Člen 11 določa: „Obdavčljivi promet registrirane stranke vključuje celotno prodajo ali dobavo blaga in vrednostnih predmetov ter prodano delo in storitve.“ Na podlagi člena 12 zakona o DDV transakcije, ki vključujejo določeno blago in storitve, niso vključene v obdavčljivi promet.

(12) Osnova za izračun davka na dodano vrednost (DDV) na uvoz blaga je carinska vrednost obdavčljivega blaga, ki se določi v skladu z določbami carinskega zakona št. 88/2005, kakor je bil spremenjen. Člen 36 zakona o DDV določa nekatere oprostitve plačila DDV ob uvozu, na primer za brezcarinsko blago, blago, ki je oproščeno plačila davka na podlagi mednarodnih sporazumov, nekateri zrakoplovi in plovila, umetniški predmeti, pisno gradivo, poslano znanstvenim ustanovam, knjižnicam in javnim ustanovam brez plačila in ne za poslovne namene, ter uvoz blaga (razen alkoholnih in tobačnih izdelkov) pod določeno vrednostjo.

(13) Trenutno veljavna stopnja DDV v Islandiji je 25,5 %, razen za določeno blago in storitve, navedene v členu 14(2) zakona o DDV, za katere se uporablja znižana, 7-odstotna stopnja.

2.3 Spremembe zakona št. 163/2010, priglašene zaradi pravne varnosti

2.3.1 Splošno

(14) Islandski organi so zaradi pravne varnosti priglasili spremembe zakona o DDV v obliki treh ukrepov, ki so bili že uvedeni s členoma 4 in 12 zakona št. 163/2010: (1) neuvedba DDV na transakcije v zvezi s storitvami v elektronski obliki za nerezidente, (2) neuvedba DDV na transakcije v zvezi z mešanimi storitvami, ki jih opravljajo podatkovni centri v Islandiji za nerezidente, in (3) oprostitev DDV za uvoz strežnikov in podobne opreme, kadar jih uvozijo nerezidenti za uporabo v podatkovnih centrih v Islandiji (3).

2.3.2 Neuvedba DDV na storitve v elektronski obliki

(15) V skladu s členom 12(1) zakona o DDV „obdavčljivi promet ne vključuje: 1. izvoženega blaga ter dela in storitev, opravljenih v tujini. […] 10. prodaje storitev strankam, ki nimajo niti stalnega prebivališča niti kraja poslovanja v tej državi, pod pogojem, da se storitve v celoti uporabljajo v tujini. […]Prodaja storitev strankam, ki nimajo niti stalnega prebivališča niti kraja poslovanja v tej državi, je izvzeta iz obdavčljivega prometa tudi, če se storitev ne uporablja v celoti v tujini, pod pogojem, da bi lahko kupec, če se za njegovo poslovanje zahteva registracija v tej državi, obračunal davek na dodano vrednost za nakup storitev kot del vstopnega davka, glej člena 15 in 16. […]“ .

(16) Prvotni seznam storitev, ki spadajo v področje uporabe točke 10 člena 12(1) zakona o DDV, je bil spremenjen, da se iz obdavčljivega prometa izključijo (4): (i) „[…] obdelava podatkov in prenos informacij“ (5); (ii) „elektronsko opravljene storitve; za te storitve vedno velja, da se uporabljajo tam, kjer ima kupec storitev stalno prebivališče ali kraj poslovanja; enako velja, kadar podatkovni centri prodajo mešane storitve kupcem, ki imajo stalno prebivališče v tujini in nimajo stalne poslovne enote v tej državi“ (6).

(17) Kot rezultat teh sprememb bi lahko nerezidenčne stranke podatkovnih centrov v Islandiji kupovale storitve v elektronski obliki brez plačila islandskega DDV (7).

2.3.3 Neuvedba DDV na zagotavljanje mešanih storitev za stranke podatkovnih centrov

(18) Z zakonom št. 163/2010 je bila spremenjena tudi točka 10 člena 12(1) zakona o DDV z namenom izključitve storitev, ki jih podatkovni centri zagotavljajo strankam s sedežem v tujini, iz obdavčljivega prometa. Za te storitve se šteje, da se uporabljajo v tujini, zato se zanje islandski DDV ne plačuje.

(19) Islandski organi so pojasnili, da so mešane storitve inherentno in neločljivo povezane z zagotavljanjem storitev podatkovnih centrov v elektronski obliki, vendar niso zajete v tem pojmu. Kot primere so navedli gostovanje, nadzor in hlajenje strežnikov. Vendar v nasprotju s pojmom „elektronsko opravljene storitve“ veljavni zakoni, predpisi ali smernice ne vsebujejo jasne opredelitve pojma „mešane storitve“ iz točke 10 člena 12(1) zakona o DDV.

2.3.4 Oprostitev DDV za uvoz strežnikov

(20) Novi člen 42A zakona o DDV določa, da je: „[u]voz strežnikov in podobne opreme oproščen plačila DDV pod pogojem, da so lastniki rezidenti druge države članice EGP, Efte ali Ferskih otokov in nimajo stalne poslovne enote v Islandiji v smislu točke 4 člena 3 zakona št. 90/2003 o davku na dohodek. Podobna oprema pomeni opremo, ki je sestavni del funkcionalnosti strežnikov in jo lahko uporablja le dejanski lastnik strežnika“ . Pojasnjeno je bilo, da bo ta določba revidirana po dveh letih od začetka veljavnosti.

(21) V skladu s to določbo so bili nerezidenčni lastniki strežnikov oproščeni plačila DDV za uvoz strežnikov in podobne opreme v Islandijo, če so bile kumulativno izpolnjene naslednje dodatne zahteve (8): — lastnik strežnika(-ov) in podobne opreme je moral biti davčni zavezanec za transakcije z DDV v svoji državi stalnega prebivališča, — obdavčljiva dejavnost lastnika strežnika(-ov) in podobne opreme je morala biti registrirana in obdavčljiva v Islandiji v skladu z zakonom o DDV, če se je izvajala v Islandiji, — strežniki in podobna oprema so morali biti uvoženi v Islandijo izključno za uporabo in namestitev v podatkovnem centru, s katerim lastnik posluje, — strežnike in podobno opremo je moral uporabljati izključno lastnik in se niso smeli uporabljati pri kakršni koli drugi dejavnosti podatkovnega centra, — strežniki in podobna oprema so se morali uporabljati v tujini ali v korist oseb, ki nimajo stalnega prebivališča ali stalne poslovne enote v Islandiji.

(22) Islandski organi so pojasnili, da lahko „podobna oprema“, ki je potrebna za delovanje strežnika, med drugim vključuje računalnike, kable in druge elektronske naprave. V skladu s smernicami, ki jih je izdalo ministrstvo za finance za direktorja carinskega urada 29. junija 2011 (v nadaljnjem besedilu: smernice), strežniki spadajo pod tarifno številko 8471, podobna oprema pa pod tarifno številko 8517.

(23) Islandski organi so pojasnili, da bi bili lastniki strežnikov lahko velika računalniška podjetja, ki sama proizvajajo strežnike, in manjša podjetja, ki se odločijo, da bodo svoje strežnike, kupljene v tujini, skladiščila v Islandiji. Zato je oprostitev vključevala različne primere. Poleg tega so še pojasnili, da se bo verjetno štelo, da je kraj poslovanja (tako imenovana „stalna poslovna enota“ v terminologiji zakona o davku na dohodek št. 90/2003) stranke podatkovnega centra z objekti, kot so pisarne, stroji ali oprema, na islandskem ozemlju Islandija (9). Vendar bi po mnenju islandskih organov že poslovanje velikih podjetij pomenilo „stalno poslovno enoto“ in zato pomenilo obveznost plačila DDV in davka na dohodek v Islandiji (10).

(24) Po mnenju islandskih organov je bil namen sprememb zagotoviti, da je poslovno okolje podatkovnih centrov v Islandiji glede obravnave DDV primerljivo z okoljem njihovih konkurentov, ki delujejo v EU. Poleg tega je bil cilj okrepiti konkurenčnost islandskih podatkovnih centrov in spodbuditi novo uporabo energetskih virov Islandije za potrebe sektorja podatkovnih centrov. Po navedbah islandskih organov je oprostitev DDV za uvoz strežnikov neločljiv del islandskega sistema DDV, saj v skladu s členom 36(1) zakona o DDV obstaja možnost oprostitve plačila DDV za določeno uvoženo blago. Islandski organi so tudi trdili, da v večini (če ne v vseh) primerljivih sistemov DDV obstajajo izvzetja iz njihovega področja uporabe, ki temeljijo na ekonomskih dejstvih in premislekih ter so skladna z značilnostmi in splošno strukturo davčnega sistema.

2.4 Upravičenci

(25) Nadzorni organ je določil tri skupine morebitnih upravičencev priglašenih ukrepov: (a) vse stranke islandskih podatkovnih centrov, ki imajo sedež v tujini in nimajo stalnega prebivališča v Islandiji; (b) uvozniki strežnikov in podobne opreme v Islandijo za uporabo v podatkovnih centrih in (c) posredno: podatkovni centri s sedežem v Islandiji.

2.5 Trajanje

(26) Spremembe zakona o DDV so začele veljati 1. maja 2011. Islandski organi niso navedli, kako dolgo naj bi trajale te oprostitve. Vendar je bil člen 42A revidiran po dveh letih od začetka veljavnosti, tj. maja 2013.

3. OPIS RAZLOGOV ZA ZAČETEK FORMALNEGA POSTOPKA PREISKAVE

(27) Nadzorni organ je v Odločbi št. 3/13/COL predhodno proučil, ali so navedene spremembe islandskega zakona o DDV pomenile državno pomoč in, če so, ali je bila pomoč združljiva z določbami o državni pomoči iz Sporazuma EGP.

(28) Nadzorni organ je sklenil, da je bil prvi ukrep, tj. neuvedba DDV za nerezidenčne davčne zavezance za storitve, ki se zagotavljajo v elektronski obliki iz Islandije, skladen s splošnim načelom davčne nevtralnosti v islandskem sistemu DDV in v celotnem EGP. Zato ni pomenil državne pomoči v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP (11). Poleg tega je enako veljalo za mešane storitve, če so se lahko štele za pomožne pri elektronsko opravljenih storitvah.

(29) Vendar je bilo v predhodnem stališču Nadzornega organa ugotovljeno, da sta dva druga ukrepa vključevala državno pomoč v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP. V Odločbi št. 3/13/COL so bili opredeljeni naslednji vidiki: (i) odobritev oprostitve plačila davka je vključevala izgubo davčnih prihodkov, ki je enaka dodelitvi državnih sredstev. Oba ukrepa sta vključevala izgubo prihodka za islandsko državo v obliki neobračunanega DDV in s tem prenos državnih sredstev; (ii) z ukrepi je bila strankam islandskih podatkovnih centrov dodeljena prednost, saj so bile oproščene plačevanja davkov, ki bi sicer bremenili njihove proračune. Poleg tega so se z oprostitvijo strank podatkovnih centrov plačila DDV, ki se običajno obračunava, stroški strank zmanjšali, zato je za ta podjetja poslovanje s podatkovnimi centri v Islandiji postalo privlačnejše; (iii) neuvedba DDV za mešane storitve in oprostitev DDV za uvoz strežnikov sta bila na prvi pogled selektivna ukrepa, saj sta zagotavljala koristi le za izbrano skupino podjetij. Poleg tega se ni zdelo, da ta dva ukrepa pomenita prilagoditev splošne sheme zlasti značilnostim in celotni strukturi islandskega sistema DDV. Nasprotno, spremembe so bile sprejete z gospodarskim in političnim ciljem pritegnitve tujih podjetij k nakupu storitev podatkovnih centrov v Islandiji in posledično izboljšanja konkurenčnosti islandskega sektorja podatkovnih centrov. Ti premisleki iz predhodnega mnenja Nadzornega organa niso bili del logike in splošnih značilnosti sistema obdavčitve potrošnikov; (iv) Nadzorni organ je tudi sklenil, da bi ukrepa lahko izkrivljala konkurenco. Ukrepa sta bila namerno uvedena kot sredstvo za pritegnitev strank iz EGP in zunaj njega k nakupu storitev podatkovnih centrov v Islandiji. Ker so te stranke podjetja, ki poslujejo v konkurenci z drugimi subjekti v zadevnih sektorjih v EGP, bi lahko ukrepi ogrožali konkurenco in vplivali na trgovino v EGP.

(30) Poleg tega je Nadzorni organ predhodno ugotovil, da se odstopanja v skladu s členom 61(2) ali (3) Sporazuma EGP niso uporabljala za zadevno pomoč. Zato je imel Nadzorni organ po predhodni presoji pomisleke glede tega, ali se oprostitev DDV za uvoz strežnikov in podobne opreme, kadar jih uvozijo nerezidenčne stranke, za uporabo v islandskih podatkovnih centrih in neuvedba DDV na transakcije, ki vključujejo mešane storitve, ki se zagotavljajo nerezidenčnim uporabnikom islandskih podatkovnih centrov, lahko štejeta za združljivi na podlagi člena 61(3)(c) Sporazuma EGP.

4. PRIPOMBE ISLANDSKIH ORGANOV

(31) Islandski organi so kmalu po sprejetju Odločbe št. 3/13/COL obvestili Nadzorni organ, da nameravajo predložiti predlog zakona za razveljavitev določb, za katere je bilo predhodno ugotovljeno, da pomenijo nezdružljivo državno pomoč. Predlog zakona je parlament sprejel 13. marca 2013 in je začel veljati takoj; glej zakon št. 24/2013. Novi zakon je vključeval splošno spremembo člena 43(3) zakona o DDV, s katero je bil pravilom glede vračila DDV tujim podjetjem dodan uvoz blaga, kadar ga uvozijo tuja podjetja. Po navedbah islandskih organov je sprememba skladna s splošnim namenom zakona o DDV, tj. da bi moral končni davek plačati končni potrošnik zadevnega blaga ali storitev.

(32) V skladu z informacijami Direktorata za carine glede števila uvoženih strežnikov, ki so bili oproščeni plačila DDV v skladu s členom 42A zakona št. 50/1988, je bil uvoz samo v enem primeru oproščen DDV. V tem primeru je bil skupni znesek DDV 990 445 ISK. Direktorat za carine je še potrdil, da na podlagi navedene določbe ni bila določena nobena dodatna izjema (12).

(33) Poleg tega so islandski organi predložili informacije Direktorata za notranje prihodke v zvezi z morebitno prodajo „mešanih storitev“, ki niso pomožne pri elektronsko opravljenih storitvah, v skladu s točko 10 člena 12(1) zakona št. 163/2010, in sicer v zvezi z delovanjem podatkovnih centrov. Spodnja preglednica prikazuje obdavčljive prihodke z obračunanim DDV iz poslovanja registriranih podatkovnih centrov v Islandiji, tj. tistih subjektov, ki so pri islandskem statističnem uradu Statistic Iceland registrirani za „atvinnugrein 63.11.0 Gagnavinnsla, hýsing og tengd starfsemi“ (obdelava podatkov, gostovanje in povezane dejavnosti), in sicer za obdobje od 1. maja 2011 do 30. junija 2013 (13), Naziv podjetja Leto 2011 Leto 2012 Leto 2013 Verne Real Estate II hf. Obdavčljivi prihodki z obračunanim DDV X X X Prihodki z obračunano ničelno stopnjo DDV X X X Tölvuþjónustan SecureStore ehf. Obdavčljivi prihodki z obračunanim DDV X X X Prihodki z obračunano ničelno stopnjo DDV X X X Datacell ehf. Obdavčljivi prihodki z obračunanim DDV X X X Prihodki z obračunano ničelno stopnjo DDV X X X Videntifier Technologies ehf. Obdavčljivi prihodki z obračunanim DDV X X X Prihodki z obračunano ničelno stopnjo DDV X X X THOR Data Center ehf. Obdavčljivi prihodki z obračunanim DDV X X X Prihodki z obračunano ničelno stopnjo DDV X X X

(34) Po navedbah islandskih organov večino prihodkov z obračunano ničelno stopnjo DDV najverjetneje predstavlja izvoz. Vendar združene številke v zgornji preglednici ne razkrivajo natančno, kateri del prihodkov z obračunanim DDV bi se lahko nanašal na „mešane storitve“.

(35) Islandski organi so tudi poudarili, da se zdi, da so obravnavani morebitni elementi pomoči zanemarljivi. Po navedbah islandskih organov se zdi, da je imelo le eno podjetje koristi od določb o oprostitvi DDV za uvoz strežnikov zdaj razveljavljenega člena 42A zakona o DDV. Islandski organi so priznali, da ni bilo mogoče izključiti, da so nekatera podjetja morda imela koristi od določb zdaj razveljavljene točke 10 člena 12(1) o mešanih storitvah. Vendar je po njihovem mnenju to brezpredmetno za sprejetje nadaljnjih ukrepov za potrditev morebitnih elementov pomoči na podlagi razveljavljenega člena 12 in dela člena 4(b) zakona št. 163/2010, ki sta obravnavala mešane storitve, in sicer zaradi obravnavanih zanemarljivih zneskov, kot je razvidno iz zgornje preglednice.

5. PRIPOMBE IKT NORGE AS

(36) Nadzorni organ je prejel pripombe zainteresirane strani, tj. IKT Norge AS. IKT Norge je v imenu norveškega sektorja IKT navedel, da ni bilo pravilno sklepati, da je bila nerezidenčnim podjetjem zagotovljena gospodarska prednost v primerjavi z rezidenčnimi podjetji v Islandiji glede oprostitve DDV za uvoz strežnikov. Po navedbah IKT Norge tudi ni prednosti v zvezi z neuvedbo DDV za storitve podatkovnih centrov pri strankah, ki opravljajo obdavčljive dejavnosti. Vendar pa je IKT Norge glede strank, ki ne opravljajo obdavčljivih dejavnosti, menil, da lahko islandska sprememba vključuje gospodarsko prednost za stranke, ki nimajo sedeža v Islandiji.

(37) Po navedbah družbe IKT Norge je zakonodajna sprememba zagotavljala enako obravnavo za rezidenčna in nerezidenčna podjetja, uvedba takšne oprostitve pa je bila učinkovitejša in ustreznejša od sheme za vračilo.

(38) Poleg tega po navedbah družbe IKT Norge pogoj, da lahko le subjekti, ki opravljajo vrsto poslovne dejavnosti, na podlagi katere bi bili upravičeni do odbitka davka v Islandiji, če bi bili rezidenti Islandije, uveljavljajo oprostitev, zagotavlja, da nerezidenčna podjetja nikoli ne ustvarijo nobenih prihrankov v primerjavi z enako vrsto podjetja s sedežem v Islandiji. Zato je po navedbah družbe IKT Norge težko sklepati, da sprememba zagotavlja gospodarsko prednost kateremu koli domnevnemu upravičencu.

(39) V zvezi z neuvedbo DDV za zagotavljanje mešanih storitev strankam podatkovnih centrov se IKT Norge strinja z islandskimi organi, da je težko razdeliti storitve podatkovnih centrov in jih ločeno obdavčiti. Po navedbah družbe IKT Norge bi bilo za dosego enakih okvirnih pogojev za podatkovne centre v vseh državah najbolj smiselno opredeliti vse storitve podatkovnih centrov kot izvoz s povezano obveznostjo za kupca, da plača DDV na celotni znesek za storitev podatkovnega centra.

(40) Poleg tega bi bilo treba po mnenju družbe IKT Norge podrobneje proučiti, kako je kupec obravnavan v državah članicah EU. Če pri tem velja splošno pravilo, da je obdavčeno celotno plačilo islandskemu podatkovnemu centru v vsaki državi kupca, IKT Norge meni, da islandska sprememba ne vključuje kakršne koli gospodarske prednosti za to skupino. Nasprotno, v tem primeru bo neuvedba DDV pogoj za preprečitev dvojnega obdavčenja za te stranke.

II. PRESOJA

1. PRISOTNOST DRŽAVNE POMOČI V SMISLU ČLENA 61(1) EGP

(41) Člen 61(1) Sporazuma EGP določa: „Razen če ta sporazum ne določa drugače, je vsaka pomoč, ki jo dodelijo države članice ES, države Efte ali je dodeljena v kakršni koli obliki iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z delovanjem tega sporazuma, kolikor škodi trgovini med pogodbenicami.“

(42) Iz tega sledi, da ukrep pomeni državno pomoč v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP, če so izpolnjeni vsi naslednji pogoji: ukrep (i) odobri država ali je odobren iz državnih sredstev, (ii) pomeni gospodarsko prednost za upravičenca, (iii) je selektiven, (iv) lahko vpliva na trgovino med pogodbenicami in lahko izkrivlja konkurenco (14).

(43) V naslednjih poglavjih bodo spremembe islandskega zakona o DDV, za katere je bilo v Odločbi št. 3/13/COL predhodno ugotovljeno, da pomenijo nezdružljivo državno pomoč, tj. (i) oprostitev plačila DDV za uvoz strežnikov in podobne opreme, kadar jih uvozijo nerezidenčne stranke, za uporabo v islandskih podatkovnih centrih in (ii) neuvedba DDV za transakcije, ki vključujejo mešane storitve, ki se zagotavljajo nerezidenčnim strankam islandskih podatkovnih centrov, če te storitve niso pomožne pri elektronsko opravljenih storitvah in jih je zato treba šteti za storitve, ki imajo kraj dobave v Islandiji, vrednotene z upoštevanjem teh meril.

1.1 Državna sredstva

(44) Ukrep pomoči mora odobriti država oz. se pomoč dodeli iz državnih sredstev. Odobritev oprostitve plačila davka vključuje izgubo davčnih prihodkov, ki je enaka dodelitvi državnih sredstev (15). Ukrepi, uvedeni z začetkom veljavnosti zakona št. 163/2010, vključujejo izgubo za islandsko državo v obliki neobračunanega DDV.

1.2 Gospodarska prednost

(45) Da bi ukrep pomenil državno pomoč v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP, mora zagotavljati prednost podjetju. Podjetja so subjekti, ki opravljajo gospodarsko dejavnost ne glede na svoj pravni status in način financiranja (16). Gospodarske dejavnosti so dejavnosti, ki obsegajo ponujanje blaga ali storitev na trgu (17).

(46) Ukrepi so neposrednim upravičencem zagotovili prednost z oprostitvijo plačila dajatev (neplačilo DDV za nakup in uvoz strežnikov), ki bi sicer bremenile njihove proračune.

(47) Kot je navedeno v Odločbi št. 3/13/COL, je plačilo davkov operativni strošek, ki nastane pri običajni gospodarski dejavnosti podjetja, običajno pa ga nosi podjetje samo. Oprostitev plačila davka ali neuvedba davka zagotavlja prednost za upravičena podjetja, saj so njihovi operativni stroški zmanjšani v primerjavi z drugimi podjetji, ki so v podobnem dejanskem in pravnem položaju.

(48) Glede storitev, za katere se šteje, da se zagotavljajo v Islandiji, bi se, če te oprostitve ne bi bilo, DDV zaračunal kupcu takšnih storitev. Zato je bila z neuvedbo DDV uporabnikom mešanih storitev načeloma zagotovljena gospodarska prednost v obliki nižje nakupne cene za zadevne storitve.

(49) Podjetjem iz drugih držav EGP in Ferskih otokov, ki uvažajo strežnike in podobno opremo v Islandijo za svojo uporabo v islandskih podatkovnih centrih, je bila zagotovljena gospodarska prednost v obliki nižjih stroškov za računalniško opremo, uvoženo v Islandijo, in sicer zaradi oprostitve plačila islandskega DDV, kot je opisano zgoraj. Pri običajnem poslovanju bi se DDV na to blago obračunal ob vstopu na islandsko carinsko ozemlje. Lastnikom takšnih strežnikov in podobne opreme, uvožene v Islandijo, je bila zato zagotovljena gospodarska prednost v primerjavi z drugimi uvozniki blaga.

(50) Z oprostitvijo strank podatkovnih centrov s sedežem v Islandiji plačila DDV so se stroški strank zmanjšali. Zato je poslovanje s podatkovnimi centri v Islandiji za ta podjetja postalo privlačnejše.

1.3 Selektivnost

(51) Da bi ukrep pomenil državno pomoč v smislu člena 61 Sporazuma EGP, mora biti selektiven in mora dajati prednost „posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga“.

(52) Pri presojanju selektivnosti je treba ugotoviti, ali nacionalni ukrep v okviru določene pravne ureditve daje prednost posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga v primerjavi z drugimi, ki bi bila glede na cilj, ki si ga prizadeva doseči zadevna ureditev, v primerljivem dejanskem in pravnem položaju (18). Pojem državne pomoči ne vključuje ukrepov, ki uvajajo razlikovanje med podjetji in so zato vnaprej selektivni, kadar to razlikovanje izvira iz narave in sistematike sistema, v katerega spadajo (19).

(53) V nadaljevanju bo Nadzorni organ proučil, ali spremembe pomenijo selektivne ukrepe, in, če jih, ali so del logike in splošnih značilnostih sistema DDV v Islandiji.

1.3.1 Priglašene spremembe pomenijo na prvi pogled selektivne ukrepe

(54) Neuvedba DDV za mešane storitve je zagotavljala koristi le nekaterim skupinam podjetij, in sicer nerezidenčnim strankam podatkovnih centrov s sedežem v Islandiji.

(55) Tudi oprostitev plačila DDV za uvoz strežnikov, ki jih v Islandiji uporabljajo tuje stranke, je zagotovila koristi za izbrano skupino podjetij. Nanašala se je samo na podjetja, ki uvažajo lastne strežnike v Islandijo za uporabo v podatkovnih centrih s sedežem v Islandiji.

(56) Dejstvo, da lahko veliko podjetij uveljavlja ukrep ali da ukrep vključuje celoten sektor, še ne zadostuje za izključitev selektivnosti zadevnega ukrepa in s tem za izključitev njegove opredelitve kot državne pomoči (20). Poleg tega dejstvo, da zadevni ukrep temelji na objektivnih merilih horizontalne uporabe, ne ovrže dejstva, da gre za selektivni ukrep, saj dokazuje samo, da zadevna pomoč spada v shemo pomoči in ni individualna pomoč (21).

(57) Nadzorni organ meni, da so vsa podjetja, ki prejemajo storitve v Islandiji od podjetij s sedežem v Islandiji ali uvažajo lastno blago za uporabo v Islandiji, v enakem pravnem in dejanskem položaju kot opredeljeni upravičenci priglašenih sprememb DDV. Za druga podjetja, ki prejemajo storitve islandskih podjetij ali uvažajo lastno blago, potrebno za opravljanje svojih poslovnih dejavnosti, se uporabljajo splošno veljavna pravila o DDV. Nadzorni organ meni, da ni razlogov za sklepanje, da so bila upravičena podjetja v drugačnem pravnem in dejanskem položaju kot druga podjetja, za katera velja islandski sistem obdavčitve z DDV. Zato Nadzorni organ ugotavlja, da so bile priglašene spremembe selektivne.

1.3.2 Logika in splošne značilnosti sheme

(58) Poseben ali selektiven davčni ukrep je kljub temu mogoče utemeljiti z logiko davčnega sistema (22). Vsak ukrep, ki je namenjen temu, da podjetja v nekem sektorju delno ali v celoti oprosti stroškov, ki izhajajo iz običajne uporabe splošnega sistema, je lahko državna pomoč, če te oprostitve ni mogoče upravičiti z značilnostmi ali logiko splošnega davčnega sistema (23). Nadzorni organ mora ugotoviti, ali različna obravnava podjetij glede prednosti ali bremen, uvedenih z zadevnim davčnim ukrepom, izhaja iz značilnosti ali splošnega sistema celotne sheme, ki se uporablja. Kadar takšno razlikovanje temelji na ciljih, ki jih splošna shema ne poskuša doseči, bi se zadevni ukrep načeloma štel za selektivnega.

(59) V skladu z uveljavljeno sodno prakso mora država Efte, ki je uvedla različno obravnavanje podjetji, dokazati, da je to upravičeno z značilnostmi in splošno shemo zadevnega sistema (24). Nadzorni organ mora nato proučiti, ali sprememba davčnih pravil izpolnjuje cilje, ki so neločljiv del samega davčnega sistema, ali zasleduje druge cilje.

(60) Po informacijah, ki so jih zagotovili islandski organi, je bil cilj priglašenih sprememb povzdigniti islandski sektor podatkovnih centrov na raven, primerljivo s sektorjem podatkovnih centrov v EU. Neuvedba DDV za mešane storitve in oprostitev plačila DDV za uvoz strežnikov sta bili zasnovani za pritegnitev sektorja mobilnih (in za davke občutljivih) storitev v Islandijo, in sicer sektorja podatkovnih centrov.

(61) Treba je opomniti, da je v tem primeru referenčni davčni okvir, v zvezi s katerim je treba proučiti, ali je cilj, ki se zasleduje s priglašenimi spremembami, del splošnih značilnosti in logike sistema, islandski sistem obdavčitve z DDV.

(62) Kot je navedeno v Odločbi št. 3/13/COL, islandska zakonodaja, predpisi ali smernice ne vsebujejo jasne opredelitve mešanih storitev. Pojem „mešane storitve“ je odprt in ni mogoče trditi, da se vse mešane storitve, ki jih islandski podatkovni centri zagotavljajo nerezidenčnim strankam, dejansko uporabljajo in izkoriščajo v tujini. Kot primere mešanih storitev so islandski organi navedli gostovanje, nadzor in hlajenje strežnikov. Vendar se zdi, da pojem mešanih storitev vključuje tudi druge storitve, ki se nedvomno zagotavljajo v Islandiji in za katere bi se zato v običajnih okoliščinah obračunal DDV, kot so storitve vzdrževanja in skladiščenja.

(63) Če so mešane storitve neločljivo in inherentno povezane z elektronsko opravljenimi storitvami ter se uporabljajo in koristijo v tujini, zanje veljajo enaki premisleki v zvezi z davčno nevtralnostjo kot za elektronsko opravljene storitve (25). Zato je neuvedba DDV na te mešane storitve, ki so v tem smislu „pomožne“ pri storitvah v elektronski obliki, ki jih islandski podatkovni centri zagotavljajo nerezidenčnim strankam, del značilnosti in logike sistema DDV.

(64) Islandski organi so navedli, da tako kot za mešane storitve, za katere ni mogoče šteti, da se uporabljajo in koristijo v tujini, najbolj primerljivi sistemi DDV vključujejo določena pravila o izdelkih in storitvah, ki niso vključeni v obdavčljive prihodke in so zato izvzeti iz obveznosti plačila DDV. Zato je bil cilj spremembe zagotoviti, da je poslovno okolje podatkovnih centrov v Islandiji glede obravnave DDV primerljivo z okoljem njihovih konkurentov, ki delujejo v EU.

(65) Nadzorni organ meni, da dejstvo, da drugi sistemi DDV predvidevajo nekatere izjeme, samo po sebi ne upravičuje neuvedbe DDV v Islandiji. Tudi če je namen ukrepa nadomestiti pomanjkljivosti, s katerimi se srečuje islandski sektor podatkovnih centrov, takšnega ukrepa v nobenem primeru ne bi bilo mogoče upravičiti z dejstvom, da je namenjen odpravi izkrivljanj konkurence na trgu EGP za storitve podatkovnih centrov. V skladu z ustaljeno sodno prakso dejstvo, da si država EGP prizadeva z enostranskimi ukrepi približati konkurenčne pogoje v določenem sektorju gospodarstva konkurenčnim pogojem, ki prevladujejo drugje v EGP, zadevnim ukrepom ne more odvzeti značaja pomoči (26). Ali je določena izjema del logike sistema, je zato treba ugotoviti predvsem ob upoštevanju referenčnega sistema obdavčenja, to je islandskega sistema DDV (27).

(66) Splošne značilnosti in logika islandskega sistema DDV ne vključujejo dajanja prednosti proizvodnji islandskega blaga ali izboljšanja konkurenčnih pogojev islandskih podjetij v primerjavi s konkurenti s sedežem drugje v EGP. Dejansko ni v islandskem zakonu o DDV nobene določbe, ki bi bila namenjena dajanju prednosti islandskim storitvam ali blagu pred konkurenčnimi tujimi storitvami ali blagom. Ciljev zunanje politike, kot sta povečanje konkurenčnosti islandskega sektorja podatkovnih centrov in spodbujanje nove uporabe islandskih energetskih virov, ki niso del referenčnega sistema, ni mogoče uporabiti za upravičenje odstopanj od sistema (28).

(67) Nadzorni organ na podlagi navedenega meni, da neuvedbe DDV na tiste mešane storitve, ki jih je mogoče ločiti od storitev, ki se zagotavljajo v elektronski obliki, in niso z njimi neločljivo povezane, ni mogoče šteti za del splošnih značilnosti in logike islandskega sistema DDV.

(68) Islandski organi v zvezi z uvozom strežnikov trdijo, da člen 36(1) zakona o DDV določa možnost oprostitve plačila DDV za uvoz določenega blaga in da so zato oprostitve plačila DDV na uvoz določenega blaga neločljiv del sistema DDV. Poleg tega trdijo, da večina sistemov DDV določa nekatere izjeme, ki temeljijo na gospodarskih dejstvih ter značilnostih in splošni strukturi davčnega sistema v zadevni državi.

(69) Nadzorni organ meni, da so izjeme, predvidene na podlagi člena 36(1) (umetniška dela, ki jih uvozi avtor, posebna literarna dela, reševalna vozila, blago, oproščeno plačila carinskih dajatev, itd.), zelo omejene in niso nujno povezane z zagotavljanjem gospodarske dejavnosti. Nasprotno pa bodo podjetja, ki bodo imela koristi od oprostitve plačila DDV za uvoz strežnikov, ta uvoz svojih strežnikov izvajala kot sestavni del svojih gospodarskih dejavnosti. Kot je bilo že navedeno, je glavno pravilo islandskega zakona o DDV, da morajo biti gospodarske dejavnosti obdavčene in da se v državno blagajno plača DDV za vse notranje transakcije na vseh ravneh ter za uvoz blaga in storitev (29). Islandski organi niso navedli nobenega primera podobnih sektorskih izjem v islandskem zakonu o DDV, s katerim bi utemeljili spremembe.

(70) Islandski organi so se tudi sklicevali na načelo, v skladu s katerim je, če se blago prenaša le za zagotavljanje storitve in brez spremembe lastništva, prenos takšnega blaga del zagotavljanja storitve in zato ni obdavčeno ločeno za namene DDV. Vendar islandski organi niso pojasnili niti pravne podlage za to načelo niti zakaj je bila potreba po sprejetju posebne določbe o oprostitvi DDV za uvoz strežnikov in podobne opreme, če bi takšen uvoz v vsakem primeru spadal v to načelo.

(71) Nadzorni organ meni, da oprostitev plačila DDV za uvoz strežnikov in neuvedba DDV na mešane storitve ne pomenita prilagoditve splošne sheme izrecno značilnostim in splošni strukturi islandskega sistema DDV. Nasprotno, zdi se, da so imele spremembe gospodarski in politični cilj (30) privabljanja tujih podjetij k nakupu storitev podatkovnih centrov v Islandiji in posledično izboljšanja konkurenčnosti islandskega sektorja podatkovnih centrov (31). Ti premisleki po mnenju Nadzornega organa niso del logike in splošnih značilnosti sistema obdavčitve potrošnikov (32).

(72) Islandski organi trdijo, da so zadevni ukrepi mišljeni kot poskus prilagoditve islandskega sistema DDV sistemu DDV držav članic EU za zagotovitev podobnega konkurenčnega okolja za domači sektor podatkovnih centrov, kot velja v EU. Nadzorni organ je v Odločbi št. 3/13/COL islandske organe pozval, naj zagotovijo izčrpnejše informacije v podporo svojih trditev, da so nove spremembe DDV odsev sistemov DDV držav članic EU, in, kar je pomembnejše, o tem, da so spremembe del logike islandskega sistema DDV. Vendar islandski organi niso predložili nobenih pripomb ali dodatnih informacij v zvezi s tem.

(73) Glede na navedeno Nadzorni organ meni, da oprostitev DDV za uvoz strežnikov in neuvedba DDV na mešane storitve nista del logike in splošnih značilnosti islandskega sistema DDV.

1.4 Izkrivljanje konkurence in vpliv na trgovino med pogodbenicami

(74) Da se lahko ukrep šteje za državno pomoč v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP, mora izkrivljati konkurenco in vplivati na trgovino med pogodbenicami Sporazuma EGP.

(75) V skladu z ustaljeno sodno prakso se že dejstvo, da ukrep krepi položaj podjetja v primerjavi z drugimi podjetji, ki konkurirajo v trgovini v EGP, zadostuje za sklep, da ukrep lahko vpliva na trgovino med pogodbenicami in izkrivlja konkurenco med podjetji s sedežem v drugih državah EGP (33).

(76) Oba obravnavana ukrepa sta bila usmerjena na subjekte s sedežem zunaj Islandije, vključno z EGP. Ti subjekti bi imeli koristi od ukrepov, če bi kupovali storitve od islandskih podatkovnih centrov. Islandski podatkovni centri konkurirajo z izvajalci podobnih storitev v EGP. Poleg tega sta bila ukrepa namerno uvedena kot sredstvo za pritegnitev strank iz EGP in zunaj njega k nakupu storitev podatkovnih centrov v Islandiji. Ker so te stranke podjetja, ki delujejo v konkurenci z drugimi subjekti v njihovih zadevnih sektorjih v EGP, so ukrepi lahko vplivali na trgovino med pogodbenicami Sporazuma EGP in izkrivljali konkurenco v EGP ali pomenili nevarnost za takšno izkrivljanje.

1.5 Sklep v zvezi z obstojem državne pomoči

(77) Glede na navedeno Nadzorni organ ugotavlja, da ukrepa, ki se proučujeta, tj. oprostitev DDV za uvoz strežnikov in podobne opreme, kadar jih uvozijo nerezidenčne stranke, za uporabo v islandskih podatkovnih centrih in neuvedba DDV na transakcije, ki vključujejo podatkovne centre, razen za storitve, ki so „pomožne“ pri elektronsko opravljenih storitvah, pomenita državno pomoč v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP. Zato je treba na podlagi navedenih pogojev proučiti, ali sta ukrepa združljiva z delovanjem Sporazuma EGP.

2. POSTOPKOVNE ZAHTEVE

(78) V skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 „[j]e Nadzorni organ Efte o vseh načrtih za dodelitev ali spremembo pomoči obveščen dovolj zgodaj, da lahko predloži pripombe. […] Zadevna država ne sme izvajati svojih predlaganih ukrepov, dokler v te[m] postopku ni sprejeta dokončna odločitev“.

(79) Islandski organi Nadzornemu organu niso priglasili ukrepov pomoči dovolj zgodaj pred začetkom njihovega izvajanja 1. maja 2011. Poleg tega so začeli te ukrepe izvajati, preden je Nadzorni organ sprejel dokončno odločitev. Nadzorni organ zato ugotavlja, da islandski organi niso spoštovali svojih obveznosti iz člena 1(3) dela I Protokola 3. Dodelitev kakršne koli pomoči je zato nezakonita.

3. OCENA ZDRUŽLJIVOSTI

(80) Islandski organi niso predložili nobenih argumentov, da je mogoče državno pomoč iz navedenih ukrepov v zvezi z DDV šteti za združljivo z državno pomočjo.

(81) Ukrepi pomoči iz člena 61(1) Sporazuma EGP so na splošno nezdružljivi z delovanjem Sporazuma EGP, razen če izpolnjujejo pogoje za odstopanje iz člena 61(2) ali (3) Sporazuma EGP.

(82) Odstopanja iz člena 61(2) ni mogoče uporabiti za zadevno pomoč in ni namenjeno doseganju nobenega izmed ciljev iz te določbe. Prav tako se za obravnavani primer ne uporablja člen 61(3)(a) ali člen 61(3)(b) Sporazuma EGP. Poleg tega Nadzornemu organu niso bile predložene nobene informacije, iz katerih bi bilo razvidno, da imajo upravičenci do pomoči sedež v regiji, ki lahko koristi regionalno pomoč v smislu člena 61(3)(c) Sporazuma EGP. Odstopanje iz člena 59(2) Sporazuma EGP se ne uporablja niti v zadevnem primeru.

(83) Na podlagi navedenega je Nadzorni organ sklenil, da oprostitev DDV za uvoz strežnikov in podobne opreme, kadar jih uvozijo nerezidenčne stranke, za uporabo v islandskih podatkovnih centrih in neuvedba DDV na transakcije, ki vključujejo mešane storitve, ki se zagotavljajo nerezidenčnim strankam islandskih podatkovnih centrov, če te storitve niso pomožne pri elektronsko opravljenih storitvah, nista upravičena na podlagi določb Sporazuma EGP o državni pomoči.

4. UPRAVIČENA PRIČAKOVANJA IN PRAVNA VARNOST

(84) Na temeljni pravni načeli legitimnih pričakovanj in pravne varnosti se lahko sklicujejo upravičenci do pomoči, kadar izpodbijajo naloženo povračilo nezakonito dodeljene državne pomoči. Vendar ti načeli veljata samo v izjemnih primerih in podjetje običajno ne more ustvariti legitimnega pričakovanja, da je pomoč zakonita, razen če je bila dodeljena v skladu s postopkom za priglasitev pomoči Nadzornemu organu (ali Evropski komisiji, odvisno od posameznega primera) (34). To je načelo, ki ga je znova potrdilo Sodišče in določa: „V položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, obstoj izjemne okoliščine prav tako ne more biti sprejet glede na načelo pravne varnosti, saj je Sodišče v bistvu že odločilo, da če Komisija dolgo časa ne sprejme odločbe o odobritvi pomoči, […] prejemnik ne more biti prepričan o zakonitosti pomoči“ (35).

(85) S sodno prakso Sodišča je načelno določeno, da se ni mogoče sklicevati na legitimno pričakovanje, da je pomoč zakonita, razen če je bila pomoč dodeljena v skladu s postopkom iz člena 1(3) dela I Protokola 3 (36), pri čemer je dodano, da bi vesten poslovnež običajno moral biti sposoben ugotoviti, ali je bil ta postopek upoštevan (37).

(86) Ne glede na to se je Sodišče strinjalo tudi, da se v izjemnih okoliščinah prejemnik pomoči, ki je bila dodeljena nezakonito, ker ni bila priglašena, pri nasprotovanju njenemu vračilu lahko sklicuje na legitimna pričakovanja, da je bila pomoč zakonita (38). Sodišče je razsodilo, da se subjekt lahko sklicuje na načelo zaščite legitimnih pričakovanj, kadar je zaradi organa Skupnosti ustvaril pričakovanja, ki so utemeljena (39). Nadzorni organ ni storil nič od navedenega in v njegovih odločitvah glede prepovedi selektivnih davčnih ukrepov pomoči bi moralo biti dejansko jasno navedeno, da je treba ukrepe na področju DDV, ki dajejo prednost nekaterim podjetjem ali skupinam podjetij, priglasiti Nadzornemu organu (40).

(87) Glede na navedeno se Nadzorni organ ne more strinjati, da bi bile lahko glede na sodno prakso Sodišča in široko uporabo člena 61 (Sporazuma EGP) in člena 107 (PDEU) v tem primeru tehtne utemeljitve v zvezi s pravno varnostjo ali legitimnimi pričakovanji. Ugotovitev, da bi ukrepi na področju DDV, ki so bili predmet preiskave v tej zadevi, lahko vključevali državno pomoč, je bilo mogoče ves čas nedvomno predvideti.

5. VRAČILO POMOČI

(88) Ker je bila pomoč dodeljena, ne da bi bil o tem obveščen Nadzorni organ, pomeni nezakonito pomoč v smislu člena 1(f) dela II Protokola 3 k Sporazumu o Nadzornem organu in Sodišču. Iz člena 14 dela II Protokola 3 k Sporazumu o Nadzornem organu in Sodišču izhaja, da Nadzorni organ odloči, da morajo upravičenci vrniti nezakonito pomoč, ki je nezdružljiva s pravili o državni pomoči iz Sporazuma EGP.

(89) Nadzorni organ meni, da ni splošnih načel, ki bi v obravnavanem primeru preprečevala vračilo. V skladu z uveljavljeno sodno prakso je odprava nezakonite pomoči z vračilom logična posledica ugotovitve, da je pomoč nezakonita. Zato vračila nezakonito dodeljene državne pomoči zaradi vrnitve v prejšnje stanje načeloma ni mogoče obravnavati kot nesorazmernega s cilji Sporazuma EGP v zvezi z državno pomočjo.

(90) Prejemniki se z vračilom pomoči odpovejo prednosti, ki so jo uživali na trgu pred svojimi tekmeci, in znova se vzpostavi položaj, kakršen je bil pred izplačilom pomoči (41). Iz te funkcije vračila pomoči je prav tako mogoče sklepati, da Nadzorni organ na splošno, razen v izjemnih okoliščinah, ne bo prekoračil svojega pooblastila za odločanje po prostem preudarku, če od zadevne države Efte zahteva, da izterja zneske, ki jih je dodelila z nezakonito pomočjo, saj samo vzpostavlja položaj, kakršen je bil prej (42). In ne samo to, ker Protokol 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču Nadzornemu organu nalaga obveznost nadziranja državne pomoči, podjetja, ki jim je bila pomoč dodeljena, načeloma ne morejo imeti upravičenih pričakovanj, da je pomoč zakonita, razen če je bila dodeljena v skladu s postopkom, ki ga določajo določbe navedenega protokola (43). V tem primeru ni izjemnih okoliščin, ki bi lahko vodile do upravičenih pričakovanj upravičencev do pomoči.

(91) V skladu s členom 14(2) dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču ter členoma 9 in 11 Odločbe Nadzornega organa št. 195/04/COL z dne 14. julija 2004 (44) bi morala izterjava neupravičeno dodeljene državne pomoči vključevati obrestne obresti.

(92) Islandski organi so doslej zagotovili omejene informacije o znesku pomoči, dodeljene na podlagi sprememb zakona št. 163/2010. Poleg tega niso zagotovili dovolj informacij o številu in identiteti morebitnih upravičencev do ukrepov. Zato so islandski organi pozvani, naj predložijo podrobne in točne informacije o znesku dodeljene pomoči in upravičencih do pomoči.

6. SKLEPNE UGOTOVITVE

(93) Na podlagi navedenega Nadzorni organ ugotavlja, da so islandski organi nezakonito izvedli zadevno pomoč in tako kršili člen 1(3) dela I Protokola 3.

(94) Državna pomoč, dodeljena na podlagi določb zakona št. 163/2010, tj. oprostitev DDV za uvoz strežnikov in podobne opreme, kadar jih uvozijo nerezidenčne stranke, za uporabo v islandskih podatkovnih centrih in neuvedba DDV na mešane storitve, ki se zagotavljajo nerezidenčnim strankam islandskih podatkovnih centrov, če te storitve niso pomožne storitve pri elektronsko opravljenih storitvah, ni združljiva z delovanjem Sporazuma EGP zaradi zgoraj navedenih razlogov in jo je treba izterjati z učinkom od datuma, ko je bila dodeljena –

SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1

Določbe iz členov 4 in 12 zakona št. 163/2010, tj. oprostitev DDV za uvoz strežnikov in podobne opreme, kadar jih uvozijo nerezidenčne stranke, za uporabo v islandskih podatkovnih centrih in neuvedba DDV na mešane storitve, ki jih je mogoče ločiti od elektronskih storitev, ki se zagotavljajo nerezidenčnim strankam islandskih podatkovnih centrov, in ki niso neločljivo povezane s temi storitvami, pomenijo državno pomoč, ki ni združljiva z delovanjem Sporazuma EGP.

Člen 2

Islandski organi sprejmejo vse potrebne ukrepe, da od upravičenca/upravičencev izterjajo pomoč, ki je navedena v členu 1 in mu/jim je bila nezakonito dodeljena od 1. maja 2011 do 13. marca 2013.

Člen 3

Izterjava se izvede nemudoma in v vsakem primeru v štirih mesecih od datuma te odločbe ter v skladu s postopki nacionalne zakonodaje, če omogočajo takojšnjo in učinkovito izvršitev te odločbe.

Za pomoč, ki jo je treba izterjati, se od datuma, ko je bila dana na razpolago upravičencu, do datuma dejanske izterjave zaračunajo obresti in obrestne obresti.

Obresti se izračunajo na podlagi člena 9 Odločbe nadzornega organa Efte št. 195/04/COL (45).

Člen 4

Islandija do 8. julija 2014 Nadzorni organ obvesti o skupnem znesku (glavnica in obresti ob izterjavi), ki ga je treba izterjati od upravičenca/upravičencev, in o drugih ukrepih, ki jih načrtuje ali jih je sprejela za izterjavo pomoči.

Islandija mora do 8. septembra 2014 izvršiti odločbo Nadzornega organa in v celoti izterjati pomoč.

Člen 5

Ta odločba je naslovljena na Islandijo.

Člen 6

Besedilo te odločbe v angleškem jeziku je edino verodostojno.

V Bruslju, 8. maja 2014 Za Nadzorni organ Efte Oda Helen SLETNES Predsednica Frank J. BÜCHEL Član kolegija

(1) Odločba nadzornega organa Efte št. 3/13/COL z dne 16. januarja 2013 o začetku formalnega postopka preiskave glede nekaterih sprememb zakona št. 50/1988 o davku na dodano vrednost, ki se uporablja za stranke islandskih podatkovnih centrov, objavljena v Uradnem listu Evropske unije (UL C 111, 18.4.2013, str. 5), in v Dopolnilu EGP št. 23, 18.4.2013, str. 1).

(2) Za podrobnejši opis korespondence glej odstavke 1–6 Odločbe Nadzornega organa št. 3/13/COL.

(3) Islandski organi so se v tej priglasitvi sklicevali na vse tri ukrepe kot oprostitve DDV. Vendar bi moralo po mnenju Nadzornega organa za ukrepe, ki vključujejo elektronsko opravljene storitve in mešane storitve, po logiki sistema DDV veljati, da se za njih uporablja „ničelna stopnja DDV“, saj imajo ponudniki teh storitev, kot razume Nadzorni organ, pravico do odbitka vstopnega DDV, plačanega na nakupe, povezane z zadevno dobavo.

(4) Glej člen 4 zakona št. 163/2010.

(5) Člen 12(1)(10)(c) zakona o DDV.

(6) Člen 12(1)(10)(d) zakona o DDV. Islandski organi so pojasnili, da je pojem „računalniške storitve“ vključeval le omejen obseg elektronsko opravljenih storitev in da je bila sprememba namenjena razširitvi te oprostitve na večji nabor elektronsko opravljenih storitev.

(7) V skladu z uradno opredelitvijo islandskih organov pojem „storitve, ki se zagotavljajo v elektronski obliki“„vključuje storitev, ki se zagotavlja prek interneta ali drugega omrežja, samodejno ali z minimalnim človekovim poseganjem, pri čemer je uporaba informacijske tehnologije nujen del zagotavljanja storitve“.

(8) Glej člen 42A zakona o DDV.

(9) V tem okviru je predstavnik sektorja podatkovnih centrov v Islandiji predložil predlog za spremembo zakona o davku na dohodek, v skladu s katero uvoženi strežniki, nameščeni v islandskih podatkovnih centrih in v lasti nerezidentov, ne bi pomenili stalne poslovne enote v Islandiji. Vendar parlament ni sprejel tega predloga.

(10) Glej primere, ki so jih navedli islandski organi v svojem elektronskem sporočilu z dne 5. aprila 2011, str. 5: za podjetje z omrežnim strežnikom iz države članice EU, ki gosti njegove strežnike v podjetju s podatkovnim centrom v Islandiji in kupuje storitve shranjevanja podatkov od islandskega podatkovnega centra, bi se štelo, da ima stalno poslovno enoto v Islandiji in bi zato moralo na podlagi trenutno veljavnih pravil plačati DDV (glej člen 42A zakona o DDV). Vendar se za računovodsko pisarno iz države članice EU, katere glavna dejavnost ni gostovanje podatkov na strežnikih, ne bi štelo, da ima stalno poslovno enoto v Islandiji, tudi če bi premestila svoje strežnike v islandski podatkovni center za namene skladiščenja.

(11) Za podrobnosti o oceni glej odstavek 50 Odločbe Nadzornega organa št. 3/13/COL.

(12) Glej dopis Direktorata za carine z dne 14. decembra 2012.

(13) Vsi podatki so v ISK.

(14) V skladu z ustaljeno sodno prakso opredelitev pomoči zahteva, da so hkrati izpolnjeni vsi pogoji, glej zadevo C-142/87, Belgija proti Komisiji („Tubemeuse“), Recueil 1990, str. I-959.

(15) Glej točko 3(3) Smernic Nadzornega organa o državni pomoči v zvezi z obdavčitvijo ustvarjenega dohodka, zadeva 248/84, Nemčija proti Komisiji, Recueil 1987, str. 4013, in zadeva E-6/98, Kraljevina Norveška proti Nadzornemu organu Efte, 1999, Poročilo Sodišča Efte, točka 34.

(16) Zadeva C-41/90, Höfner in Elser proti Macrotonu, Recueil 1991, str. I-1979, točke 21–23, in zadeva E-5/07, Private Barnehagers Landsforbund proti Nadzornemu organu Efte, 2008, Poročilo Sodišča Efte, str. 61, točka 78.

(17) Zadeva C-222/04, Ministero dell'Economia e delle Finanze proti Cassa di Risparmio di Firenze SpA, ZOdl. 2006, str. I-289, točka 108.

(18) Združeni zadevi C-106/09 P in C-107/9 P, Komisija in Španija proti Vladi Gibraltarja in Združenemu kraljestvu, ZOdl. 2011, str. I-11113, točka 75.

(19) Prav tam, odstavek 145.

(20) Zadeva C-75/97, Belgija proti Komisiji, Recueil 1999, str. I-3671, točka 32; zadeva C-143/99, Adria-Wien Pipeline in Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke, ZOdl. 2011, str. I-8365, točka 48; in zadeva C-409/00, Španija proti Komisiji, Recueil 2003, str. I-1487, točka 48.

(21) Glej zadevo C-409/00, Španija proti Komisiji, Recueil 2003, str. I-1487, točka 49.

(22) Zadeva E-6/98, Norveška proti Nadzornemu organu Efte, 1999, Poročilo Sodišča Efte, str. 76, točka 38; združene zadeve E-5/04, E-6/04 in E-7/04, Fesil in Finnfjord, PIL in drugi in Norveška proti Nadzornemu organu Efte, 2005. Poročilo Sodišča Efte, str. 117, točki 84–85; združene zadeve T-127/99, T-129/99 in T-148/99, Territorio Histórico de Alava in drugi proti Komisiji, Recueil 2002, str. II-1275, točka 163; zadeva C-143/99, Adria-Wien Pipeline, Recueil 2001, str. I-8365, točka 42; zadeva T-308/00, Salzgitter proti Komisiji, ZOdl. 2004, str. II-1933, točka 42; zadeva C-172/03, Wolfgang Heiser, ZOdl. 2005, str. I-1627, točka 43, in zadeva C-279/08 P, Komisija proti Nizozemski, ZOdl. 2011, str. I-7671, točka 62.

(23) Zadeva E-6/98, Norveška proti Nadzornemu organu Efte, navedena zgoraj, točka 38; združene zadeve E-5/04, E-6/04 in E-7/04, Fesil in Finnfjord, PIL in drugi in Norveška proti Nadzornemu organu Efte, navedene zgoraj, točke 76–89, in zadeva 173/73, Italija proti Komisiji, Recueil 1974, str. 709, točka 16.

(24) Zadeva E-6/98, Norveška proti Nadzornemu organu Efte, navedena zgoraj, točka 67; zadeva C-159/01, Nizozemska proti Komisiji, Recueil 2004, str. I-4461, točka 43, ter združeni zadevi C-106/09 P in C-107/9 P, Komisija in Španija proti Vladi Gibraltarja in Združenemu kraljestvu, navedeni zgoraj, točka 146.

(25) Glej odstavke 50–51 Odločbe Nadzornega organa št. 3/13/COL.

(26) Zadeva C-372/97, Italija proti Komisiji, Recueil 2004, str. I-3679, točka 67, in zadeva C-172/03, Heiser, ZOdl. 2005, str. I-1627, točka 54.

(27) Glej zadevo T-210/02, RENV British Aggregates Association proti Komisiji, ZOdl. 2012, str. II-0000, točki 49–50, ter združeni zadevi C-106/09 P in C-107/9 P, Komisija in Španija proti Vladi Gibraltarja in Združenemu kraljestvu, ZOdl. 2011, str. I-11113, točki 75 in 90.

(28) Glej združene zadeve od C-78/08 do C-80/09, Paint Graphos in drugi, ZOdl. 2011, str. I-7611, točka 70.

(29) Glej člen 1 zakona št. 50/1988 o davku na dodano vrednost.

(30) Uradno obvestilo z dne 2. septembra 2011.

(31) Glej združeni zadevi E-17/10 in E-6/11, Kneževina Lihtenštajn in VTM Fundmanagement proti Nadzornemu organu Efte, 2012, Poročilo Sodišča Efte, str. 117, točka 76.

(32) Za podobno utemeljitev glej odstavek (95) Odločbe Komisije 2003/515/ES z dne 17. februarja 2003 o shemi državne pomoči Nizozemske za mednarodne dejavnosti financiranja (UL L 180, 18.7.2003, str. 52).

(33) Zadeva E-6/98, Vlada Norveške proti Nadzornemu organu Efte, 1999, Poročilo Sodišča Efte, str. 76, točka 59, in zadeva 730/79, Philip Morris proti Komisiji, Recueil 1980, str. 2671, točka 11.

(34) Zadeva C-5/89, Komisija proti Nemčiji, Recueil 1990, str. I-3437, točka 14; zadeva C-169/95, Komisija proti Španiji, Recueil 1997, str. I-135, točka 51, in zadeva C-24/95, Land Rheinland-Pfalz proti Alcan Deutschland GmbH, Recueil 1997, str. I-1591, točka 25.

(35) Zadeva C1-09, Centre d'Exportation du Livre Français (CELF), Ministre de la Culture et de la Communication proti Société Internationale de Diffusion et d'Édition, ZOdl. 2010, str. I-02099, točka 53. Glej tudi zadevo C-91/01, Italija proti Komisiji, Recueil 2004, str. I-4355, točki 66 in 67.

(36) Zadeva C-5/89, Komisija proti Nemčiji, Recueil 1990, str. I-3437, točka 14, in Regione Autónoma della Sardegna proti Komisiji, ZOdl. 2005, str. II-2123, točka 64.

(37) Zadeva C-5/89, Komisija proti Nemčiji, Recueil 1990, str. I-3437, točka 14, in zadeva C-169/95, Španija proti Komisiji, Recueil 1997, str. I-135, točka 51.

(38) Združeni zadevi C-183/02 P in C-187/02 P, Demesa in Territorio Histórico de Álava proti Komisiji, ZOdl. 2004, str. I-10609, točka 51.

(39) Zadeva T-290/97, Mehibas Dordstelaan proti Komisiji, Recueil 2000, str. II-15, ter zadevi C-182/03 in C-217/03, Belgija in Forum 187 ASBL proti Komisiji, ZOdl. 2006, str. I-05479, točka 147.

(40) Glej Odločbo št. 106/95/COL Nadzornega organa Efte z dne 31. oktobra 1995 o davčni oprostitvi za osnovni davek na stekleno embalažo (UL L 124, 23.5.1996, str. 30, in Dopolnilo EGP št. 23, 23.5.1996, str. 75), Odločbo Nadzornega organa Efte št. 145/97/COL z dne 14. maja 1997 o ustreznih ukrepih v zvezi z regionalno diferenciranimi prispevki za socialno varnost in Odločbo Nadzornega organa Efte št. 97/10/COL z dne 24. marca 2010 o obdavčenju lastnih zavarovalnic v Lihtenštajnu v skladu z lihtenštajnskim davčnim zakonom (UL L 261, 27.9.2012, str. 1, in Dopolnilo EGP št. 53, 27.9.2012, str. 1).

(41) Glej združeni zadevi E-17/10 in E-6/11, Kneževina Lihtenštajn in VTM Fundmanagement proti Nadzornemu organu Efte, 2012, Poročilo Sodišča Efte, str. 117, točki 141–142.

(42) Zadeva C-75/97, Belgija proti Komisiji, Recueil 1999, str. I-3671, točka 66, in zadeva C-310/99, Italija proti Komisiji, Recueil 2002, str. I-2289, točka 99.

(43) Zadeva C-169/95, Španija proti Komisiji, Recueil 1977, str. I-135, točka 51.

(44) Kakor je bila spremenjena z Odločbo Nadzornega organa EFTE št. 789/08/COL z dne 17. decembra 2008 o spremembah Odločbe Kolegija št. 195/04/COL o izvedbenih določbah iz člena 27 dela II Protokola 3 k Sporazumu med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča glede standardnih obrazcev za priglasitev pomoči (UL L 340, 22.12.2010, str. 1 in Dopolnilo EGP št. 72, 22.12.2010, str. 1).

(45) Kakor je bila spremenjena z Odločbo Nadzornega organa EFTE št. 789/08/COL.