ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 123/8

Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je dne 27. septembra 2016 vložilo Borgarting lagmannsrett v zadevi Yara International ASA proti norveški vladi, ki jo zastopa ministrstvo za finance

(Zadeva E-15/16)

(2017/C 123/09)

Zahtevek za svetovalno mnenje v zadevi Yara International ASA proti norveški vladi, ki jo zastopa ministrstvo za finance, je Borgarting lagmannsrett (pritožbeno sodišče Borgarting) vložilo pri Sodišču Efte z dopisom z dne 27. septembra 2016, ki ga je tajništvo sodišča prejelo 4. oktobra 2016, glede naslednjega vprašanja:

Ali je združljivo s členoma 31 in 34 Sporazuma EGP, da nacionalni predpisi o prispevkih znotraj skupine, kot so predpisi norveškega davčnega zakona, na podlagi katerih prispevek zmanjša obdavčljivi dohodek prenositelja in je vključen v obdavčljivi dohodek prejemnika, ne glede na to ali je prejemnik imel izgubo ali dobiček za davčne namene, pogojujejo, da sta tako prenositelj kot prejemnik davčna zavezanca v zadevni državi EGP, ali se morajo predpisi EGP razlagati tako, da je v določenih pogojih treba omogočiti izjemo od zahteve za davčno zavezanost na tem področju?
2.

Če je odgovor na prvo vprašanje ne, se postavlja vprašanje, ali je združljivo z določbami Direktive Sveta 89/662/EGS, da država članica Sporazuma EGP določi pravila, ki zahtevajo, da uvoznik surovih mesnih proizvodov zaprosi za posebno dovoljenje, preden se proizvodi uvozijo, in v ta namen zahteva predložitev uvozne deklaracije, podatke o državi porekla in proizvodnje, vrsti proizvoda in proizvajalcu ter zahtevana spričevala, vključno s spričevalom, ki potrjuje, da se proizvodi hranijo v zamrznjeni obliki za določeno obdobje pred carinjenjem.
—

Ta tožba se nanaša na to, da Islandija do najpozneje 10. februarja 2015 ni ukrepala, da bi svojo zakonodajo uskladila z obrazloženim mnenjem Nadzornega organa Efte z dne 10. decembra 2014, saj v svoj nacionalni pravni red ni prenesla Direktive 2009/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o rekuperaciji bencinskih hlapov na drugi stopnji med oskrbo motornih vozil na bencinskih servisih (v nadaljnjem besedilu: akt), navedene v točki 21au poglavja III Priloge XX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru in kakor je bila navedenemu sporazumu prilagojena s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP.
—

ta tožba se nanaša na to, da Islandija do najpozneje 26. avgusta 2013 ni ukrepala, da bi svojo zakonodajo uskladila z obrazloženim mnenjem Nadzornega organa Efte z dne 26. junija 2013, saj v svoj nacionalni pravni red ni prenesla Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (v nadaljevanju: akt), navedene v točki 32ff Poglavja V Priloge XX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru in kakor je bila prilagojena navedenemu sporazumu s Protokolom 1 k Sporazumu EGP,
—

ta tožba se nanaša na to, da Islandija do najpozneje 3. septembra 2013 ni ukrepala, da bi svojo zakonodajo uskladila z obrazloženim mnenjem Nadzornega organa Efte z dne 3. julija 2013, saj v svoj nacionalni pravni red ni prenesla Direktive 2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o vzpostavitvi okvira za določanje zahtev za okoljsko primerno zasnovo izdelkov, povezanih z energijo (akt), navedene v točki 6 poglavja IV Priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru in kakor je bila prilagojena navedenemu sporazumu s Protokolom 1 k Sporazumu EGP;
—

razlog za tožbo je, da Islandija do 20. aprila 2013 ni ukrepala, da bi svojo zakonodajo uskladila z obrazloženim mnenjem Nadzornega organa Efte z dne 20. februarja 2013, saj v svoj nacionalni pravni red ni prenesla Direktive 2006/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o spremembi Direktive 1999/62/ES o cestnih pristojbinah za uporabo določene infrastrukture za težka tovorna vozila (v nadaljnjem besedilu: akt), navedene v točki 18a Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru in kakor je bila prilagojena Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu EGP;
—

Ta tožba Nadzornega organa Efte se nanaša na to, da se Islandija najpozneje do 11. septembra 2012 ni uskladila z obrazloženim mnenjem, ki ga je 11. julija 2012 podal Nadzorni organ Efte, namreč da Islandija v svojo nacionalno zakonodajo ni prenesla Direktive 2008/122/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. januarja 2009 o varstvu potrošnikov v zvezi z nekaterimi vidiki pogodb časovnega zakupa, dolgoročnih počitniških proizvodov, nadaljnje prodaje in zamenjave (akt) iz točke 7b Priloge XIX k Sporazumu o evropskem gospodarskem prostoru, kakor je bila prilagojena Sporazumu s Protokolom 1 k Sporazumu.
5.

Če Sodišče Efte meni, da razpisni postopek ni izpolnjeval zahtev, ki jih določata pravo EGP in pravo EU: (a) Ali pravo EGP in pravo EU določata posebne pravne posledice v primeru takšnih kršitev postopka? (b) Ali je takšne kršitve postopka mogoče odpraviti? Če je odgovor pritrdilen, pod katerimi pogoji? (c) Ali so bili v predloženi zadevi izpolnjeni pogoji, da se ustavi celotni razpisni postopek in postopek podelitve koncesije?
1.

ugotovi, da Kraljevina Norveška s tem, ko ni v predpisanem roku (i) sprejela ali (ii) nemudoma obvestila Nadzornega organa o potrebnih ukrepih za izvajanje akta, navedenega v točki 16a poglavja II Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva Komisije 2010/48/EU z dne 5. julija 2010 o prilagoditvi Direktive 2009/40/ES Evropskega parlamenta in Sveta o tehničnih pregledih motornih vozil in njihovih priklopnikov tehničnemu napredku), kakor je bil prilagojen Sporazumu s Protokolom 1 k Sporazumu (razen odstavka 3 Priloge II k Direktivi o potrdilih o tehničnem pregledu, ki ga je treba začeti izvajati šele do 31. decembra 2013), ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s tem aktom in v skladu s členom 7 Sporazuma;
SL Uradni list Evropske unije C 176/9

Zahteva za svetovalno mnenje Sodišča Efte, predložena s strani Statens helsepersonellnemnd, z dne 25. januarja 2011 v primeru pritožbe A

(Zadeva E-1/11)

2011/C 176/06

Na Sodišče Efte je bila z dopisom z dne 25. januarja 2011, ki ga je poslal norveški odbor za pritožbe zaposlenih v zdravstvu (Statens helsepersonellnemnd) in ga je tajništvo sodišča prejelo 31. januarja 2011, vložena zahteva za svetovalno mnenje v primeru pritožbe A glede naslednjega vprašanja:

Ali Direktiva 2005/36/ES ali kateri drugi zakon EGP organom držav članic dovoljuje, da uporabijo nacionalno zakonodajo, ki predvideva pravico zavrnitve dovoljenja za opravljanje zdravniškega poklica ali le delne odobritve dovoljenja za opravljanje zdravniškega poklica prosilcem z nezadostnimi poklicnimi kvalifikacijami, za prosilca, ki se je priselil iz druge države članice in formalno izpolnjuje zahteve iz Direktive 2005/36/ES o pravici do vzajemnega priznavanja poklicnih kvalifikacij (dovoljenje za izvajanje zdravniškega poklica brez omejitev), če so poklicne izkušnje prosilca na Norveškem pokazale, da so njegove poklicne kvalifikacije nezadostne?
SL Uradni list Evropske unije C 29/12

Zahteva za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki jo je predložilo sodišče Fürstliches Landgericht dne 14. septembra 2011 v zadevi med podjetjem Granville Establishment na eni strani ter Volkerjem Anhaltom, Melanie Anhalt in Jasmin Barbaro, rojeno Anhalt, na drugi strani

(Zadeva E-13/11)

2012/C 29/09

Na sodišče Efte je bila z dopisom z dne 15. septembra 2011, ki ga je poslalo sodišče Fürstliches Landgericht (deželno sodišče prve stopnje, Lihtenštajn) in ga je tajništvo sodišča prejelo 22. septembra 2011, vložena zahteva za svetovalno mnenje v zadevi med podjetjem Granville Establishment na eni strani in Volkerjem Anhaltom, Melanie Anhalt in Jasmin Barbaro, rojeno Anhalt, na drugi strani, glede naslednjih vprašanj:

1. Ali se državljan države EGP lahko sklicuje na določbo, kot je člen 53a zakona o pristojnosti sodišč Lihtenštajna, ki daje državljanom Lihtenštajna pravico, da se jim na podlagi sporazuma o pristojnosti ne sodi v tujini, razen če je bil ta sporazum o pristojnosti javno deponiran in iz tega neposredno na podlagi sporazuma o pristojnosti izhaja tudi pravica, da se jim ne sodi v Lihtenštajnu (in zato z vidika zadevnega državljana tudi ne v tujini), razen če je bil sporazum javno deponiran?
1.

Ali je v skladu z določbami Direktive Sveta 89/391/EGS z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu in Direktive Sveta 92/57/EGS z dne 24. junija 1992 o izvajanju minimalnih varnostnih in zdravstvenih zahtev na začasnih ali premičnih gradbiščih (osma posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS), da delavec zaradi svoje sokrivde odgovarja za škodo, ki je nastala kot posledica nesreče pri delu, če je bilo ugotovljeno, da delodajalec ni na lastno pobudo spoštoval pravil glede varnosti in razmer pri delu?
—

Vlagatelj trdi, da je Nadzorni organ EFTE: — kršil svojo obveznost uvedbe formalnega postopka preiskave; — napačno razlagal in uporabljal člena 59(2) in 61(1) EGP; — kršil člen 16 Sporazuma o nadzoru in sodišču o navedbi razlogov za odločbo in načel dobrega upravljanja, zlasti obveznost izvedbe nepristranske in skrbne preiskave zadeve.
1.

Razglasi, da Kraljevina Norveška, z ohranjanjem veljavnosti ukrepov, kot jih določa Zakon 16 z dne 14. decembra 1917, ki podeljuje časovno omejeno koncesijo za pridobitev slapov za proizvodnjo energije za zasebna in vsa druga podjetja iz drugih pogodbenic Sporazuma EGP in določa, da ob izteku koncesije vse naprave prepustijo norveški državi brez nadomestila, pri čemer izključuje norveška javna podjetja, ki lahko pridobijo koncesijo za neomejeno obdobje, krši člena 31 in 40 Sporazuma EGP. ter
SL Uradni list Evropske unije C 319/70

Tožba, ki sta jo 31. avgusta 2004 vložili podjetji Fesil ASA in Finnfjord Smelteverk AS proti Nadzornemu organu EFTA

(Zadeva E-5/04)

(2004/C 319/12)

Tožbo proti Nadzornemu organu EFTA sta 31. avgusta 2004 pri Sodišču EFTA vložili podjetji Fesil ASA in Finnfjord Smelteverk AS, ki ju zastopa Jan Magne Langseth, Advokat, Advokatfirmaet Schjødt AS, Dronning Mauds gt. 11, P.b. 2444 Solli, N-0201 Oslo.

Vlagatelj zahteva, da mora Sodišče:

1. razveljaviti Odločbo Nadzornega organa EFTA št. 148/04/COL z dne 30. junija 2004; in

2. odrediti Nadzornemu organu EFTA, da plača stroške postopkov.

Pravno in dejansko ozadje ter tožbeni razlogi, ki so navedeni v podporo:

— Odločba Nadzornega organa EFTA št. 148/04/COL („Odločba“) ugotavlja, da norveški ukrep, s katerim sta predelovalna industrija in rudarstvo oproščena davka na porabo električne energije, predstavlja državno pomoč in da od 1. januarja 2002 predstavlja novo pomoč.

— Odločba ugotavlja, da ustrezni ukrepi niso v skladu s Sporazumom EGP in da morajo prejemniki pomoči to nezdružljivo pomoč vrniti.

— Nadzorni organ EFTA ni pravilno presodil člena 61(1) EGP.

— Nadzorni organ EFTA zlorablja svoja pooblastila v okviru Sporazuma EGP z nepravilno uporabo člena 61(3) EGP in Okoljskih smernic.
SODBA SODIŠČA

z dne 29.julija 2022

v zadevi E-2/22

A proti Direktoratu za delo in socialno varstvo (Arbeids- og velferdsdirektoratet)

(Uredba (ES) št. 883/2004 – Socialna varnost – Družinske dajatve – Začasni prejemki – Zahteva poklicne dejavnosti)

(2023/C 29/07)

V zadevi E-2/22, A proti Direktoratu za delo in socialno varstvo (Arbeids- og velferdsdirektoratet) – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo norveško nacionalno sodišče za zavarovalne zadeve (Trygderetten) v zvezi z razlago Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (1) – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Páll Hreinsson (sodnik poročevalec) ter sodnika Per Christiansen in Bernd Hammermann 29. julija 2022 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

1. Dajatev, kakršna je začasni prejemek v postopku v glavni stvari, pomeni družinski prejemek v smislu člena 3(1), točka (j), Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti in je denarna dajatev, za katero se ne plačujejo prispevki, v smislu člena 3(3) navedene uredbe v povezavi z njenim členom 70.

2. V zvezi z dajatvijo, kakršna je začasni prejemek, za presojo prvega vprašanja ni pomembno, da je nadaljnja upravičenost do zadevne dajatve, potem ko najmlajši otrok dopolni eno leto, pogojena z obstojem poklicne dejavnosti.

(1) UL L 166, 30.4.2004, str. 1.
1.

Ali se lahko poklic v državi gostiteljici in poklic v državi izvora štejeta za „enak poklic“ za namene Direktive 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij, je treba presojati za vsak primer posebej. Ta presoja mora temeljiti na primerjavi med dejavnostmi, ki jih zajema poklic v državi izvora, in dejavnostmi poklica, ki ga želi prosilec opravljati v državi gostiteljici. Če so dejavnosti, ki ju zajemata poklica, primerljive v smislu enakovrednosti zajetih dejavnosti ob upoštevanju vseh zadevnih razlik v obsegu in naravi navedenih dejavnosti, je treba poklica šteti kot enak poklic za namene Direktive 2005/36/ES. Pri presoji, ali poklic v državi izvora in poklic v državi gostiteljici pomenita enak poklic za namene Direktive 2005/36/ES, opravljanja nekaterih dejavnosti za omejeno časovno obdobje v okviru usposabljanja pod pogojem zaveze k nadaljnjem študiju ni mogoče šteti za opravljanje poklica. Pri presoji, ali sta dva poklica „enaka poklica“ za namene Direktive 2005/36/ES, so lahko razlike v ravni samostojnosti in odgovornosti za bolnike pomembne pri ugotavljanju natančnega obsega ali narave dejavnosti.
SODBA SODIŠČA

z dne 23. novembra 2021

v zadevi E-16/20

Q in drugi proti norveški vladi, ki jo zastopa odbor za pritožbe na področju priseljevanja (Utlendingsnemnda – UNE)

(Ohranitev pravice do prebivanja – Pastorek, državljan EGP – Izvedene pravice starša, ki je skrbnik in državljan tretje države – Zloraba pravic – Navidezna sklenitev zakonske zveze – Uredba (EU) št. 492/2011 – Direktiva 2004/38/ES)

(2022/C 69/11)

V zadevi E-16/20, Q in drugi proti norveški vladi, ki jo zastopa odbor za pritožbe na področju priseljevanja (Utlendingsnemnda – UNE) – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo Okrožno sodišče v Oslu (Oslo tingrett) v zvezi z razlago Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC, zlasti členov 7(1)(b), 12(3) in 35 direktive – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Bernd Hammermann 23. novembra 2021 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

1. Otrok državljana EGP, ki je pred tem delal v drugi državi EGP, in njegov starš, ki je državljan tretje države in ki skrbi za tega otroka, imata pravico do prebivanja na podlagi člena 10 Uredbe (EU) št. 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji. To velja ne glede na to, ali je otrok skupen državljanu EGP in zakoncu ali pa je le otrok zakonca.

2. Otrok, ki je potomec zgolj zakonca državljana EGP, ki je državljan tretje države, in mu je bila pravica do prebivanja na podlagi člena 10 Uredbe (EU) št. 492/2011 priznana z uporabo državljana EGP kot referenčne osebe, ohrani tako pravico do prebivanja, tudi če je državljan EGP zahteval razvezo zakonske zveze s staršem navedenega otroka.
SODBA SODIŠČA

z dne 16. julija 2020

v zadevi E-7/19

Tak – Malbik ehf. proti islandski upravi za cestni in obalni promet ter družbi Þróttur ehf.

(javna naročila – Direktiva 2014/24/EU – javno naročilo gradenj – javno naročilo storitev)

(2020/C 374/07)

V zadevi E-7/19, Tak – Malbik ehf. proti islandski upravi za cestni in obalni promet ter družbi Þróttur ehf — katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložil odbor za pritožbe v zvezi z javnimi naročili (Kærunefnd útboðsmála) v zvezi z razlago Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES ter zlasti točk (6), (7) in (9) člena 2(1) Direktive – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen in Bernd Hammermann (sodnik poročevalec)16. julija 2020 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

V okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, ni javnega naročila gradenj v smislu člena 2(1)(6) Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES. Javno naročanje, katerih predmet je opravljanje storitev, ki niso storitve iz člena 2(1)(6) Direktive 2014/24/EU, pomenijo javno naročilo storitev v smislu člena 2(1)(9) navedene direktive.
Sodba Sodišča

z dne 1. avgusta 2019

v zadevi E-7/18

Fosen-Linjen AS, ki ga podpira Konfederacija norveških podjetij (Næringslivets Hovedorganisasjon),

proti

AtB AS

(Javna naročila – Direktiva 89/665/EGS – Odškodninski zahtevek za izgubo dobička – Teža kršitve – Načeli enakovrednosti in učinkovitosti)

(2019/C 378/07)

V zadevi E-7/18, Fosen-Linjen AS, ki ga podpira Konfederacija norveških podjetij (Næringslivets Hovedorganisasjon), proti AtB AS – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo norveško vrhovno sodišče (Norges Høyesterett) glede razlage Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, zlasti člena 2(1)(c) Direktive – je Sodišče v sestavi: predsednik in sodnik poročevalec Páll Hreinsson ter sodnika Bernd Hammermann in Ola Mestad (ad hoc sodnik), 1. avgusta 2019 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

Člen 2(1)(c) Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje ne določa, da katera koli kršitev pravil, ki urejajo javna naročila, sama po sebi zadošča, da se dodeli odškodnina za izgubo dobička osebam, oškodovanim zaradi kršitve.
2.

Pravnomočna odločitev nacionalnega organa za varstvo konkurence, s katero je ugotovljena kršitev člena 54 Sporazuma EGP, ni pogoj za to, da bi lahko sodišče presojalo odškodninski zahtevek zaradi kršitev pravil konkurence. Če nacionalni organ za varstvo konkurence izda tako odločitev, zakonodaja EGP ne zahteva, da bi bila ta za nacionalna sodišča zavezujoča v postopku nadaljnje tožbe. V odsotnosti zakonodaje EGP, ki bi urejala postopke in pravna sredstva v zvezi s kršitvami konkurenčnega prava, določitev podrobnih pravil glede tega, kolikšen pomen je treba pripisati pravnomočni odločitvi, spada na področje procesne avtonomije vsake posamezne države EGP, ob upoštevanju načel enakovrednosti in učinkovitosti.
2.

Na ta znesek se plačajo zamudne obresti od dne vročitve tega sklepa do datuma plačila; uporabi se obrestna mera, izračunana na podlagi obrestne mere Norveške centralne banke, ki je veljavna na prvi koledarski dan meseca, v katerem je treba opraviti plačilo, in povečana za tri in pol odstotne točke.
SL Uradni list Evropske unije C 224/18

SODBA SODIŠČA

z dne 6. aprila 2017

v zadevi E-5/16

Občina Oslo

(Direktiva 2008/95/ES – Blagovne znamke – Avtorske pravice – Javna domena – Razlikovalni značaj – Opisnost – Znaki, sestavljeni izključno iz oblike, ki daje blagu bistveno vrednost)

(2017/C 224/09)

V zadevi E-5/16, občina Oslo – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložil norveški Odbor za pritožbe na področju pravic industrijske lastnine (Klagenemnda for industrielle rettigheter) v zvezi z razlago Direktive 2008/95/ES za namene zbliževanja zakonodaje držav članic na področju blagovnih znamk, zlasti člena 3(1)(b) do (f) Direktive, je Sodišče v sestavi: predsednik in sodnik poročevalec Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Páll Hreinsson dne 6. aprila 2017 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:

1. Registracija blagovne znamke za znak, ki je sestavljen iz del, za katera se je obdobje varstva avtorskih pravic izteklo, sama po sebi ni v nasprotju z javnim redom ali sprejetimi moralnimi načeli v smislu člena 3(1)(f) Direktive 2008/95/ES.

2. Ali bo registracija znakov, sestavljenih iz umetniških del, kot blagovne znamke zavrnjena na podlagi sprejetih moralnih načel v smislu člena 3(1)(f) Direktive 2008/95/ES, je odvisno zlasti od statusa ali obravnave umetniškega dela v zadevni državi EGP. Nevarnost prisvojitve ali skrunitve dela je lahko pomemben dejavnik pri tej oceni.

3. Registracija znaka se lahko zavrne samo na podlagi izjeme glede javnega reda iz člena 3(1)(f) Direktive 2008/95/ES, če znak sestavlja izključno delo, ki se nanaša na javno področje, in bi bila registracija tega znaka resnična in dovolj resna grožnja za temeljne interese družbe.

4. Člen 3(1)(e)(iii) Direktive 2008/95/ES se lahko uporablja za dvodimenzionalne upodobitve tridimenzionalnih oblik, tudi kiparskih del.

5. Člen 3(1)(c) Direktive 2008/95/ES je treba razlagati tako, da se uporablja za dvo- in tridimenzionalne upodobitve oblike nekega blaga.
SL Uradni list Evropske unije C 119/9

SODBA SODIŠČA

z dne 27. novembra 2017

v zadevi E-12/16

Marine Harvest ASA, ki jo podpira Zveza norveških podjetij (Norsk Industri) proti Nadzornemu organu Efte, ki ga podpira Kraljevina Norveška

(Tožba za razglasitev ničnosti odločbe Nadzornega organa Efte – Državna pomoč – Ribe in drugi morski proizvodi – Stvarno področje uporabe Sporazuma EGP – Protokol 9 – Pristojnost za nadzor)

(2018/C 119/10)

V zadevi E-12/16, Marine Harvest ASA, ki jo podpira Zveza norveških podjetij (Norsk Industri), proti Nadzornemu organu Efte, ki ga podpira Kraljevina Norveška – katere predmet je ZAHTEVEK za razglasitev ničnosti odločbe Nadzornega organa Efte z dne 27. julija 2016 v zadevi Nadzornega organa Efte št. 79116 ter za razglasitev, da je Nadzorni organ Efte pristojen in zavezan za nadzor nad državno pomočjo ribiškemu sektorju – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Páll Hreinsson, 27. novembra 2017 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

1. Zahtevek se kot neutemeljen zavrne.

2. Družba Marine Harvest ASA nosi svoje stroške in stroške, ki so nastali Nadzornemu organu Efte.