SL Uradni list Evropske unije L 17/1

ODLOČBA NADZORNEGA ORGANA Efte

št. 28/09/COL

z dne 29. januarja 2009

o oseminšestdeseti spremembi procesnih in materialnih pravil na področju državne pomoči z uvedbo treh novih poglavij o državni pomoči za ukrepe v zvezi s finančnimi institucijami v okviru trenutne svetovne finančne krize, o dokapitalizaciji finančnih institucij ob trenutni finančni krizi: omejitev pomoči na najmanjšo potrebno in zaščitni ukrepi za preprečevanje neupravičenega izkrivljanja konkurence, ter o začasnem okviru za ukrepe državnih pomoči v podporo dostopu do financiranja ob trenutni finančni in gospodarski krizi

NADZORNI ORGAN Efte (1) JE –

ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (2) ter zlasti členov 61 do 63 Sporazuma in Protokola 26 k Sporazumu,

ob upoštevanju Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča (3) ter zlasti člena 24 in člena 5(2)(b) Sporazuma,

ker v skladu s členom 24 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču Nadzorni organ uveljavlja določbe Sporazuma EGP v zvezi z državno pomočjo,

ker Nadzorni organ v skladu s členom 5(2)(b) Sporazuma o nadzornem organu in sodišču izda obvestila ali smernice o zadevah, ki jih obravnava Sporazum EGP, če to izrecno določata navedeni sporazum ali Sporazum o nadzornem organu in sodišču ali če Nadzorni organ meni, da je to potrebno,

ob sklicevanju na procesna in materialna pravila na področju državne pomoči, ki jih je 19. januarja 1994 sprejel Nadzorni organ (4),

ker je Evropska komisija (5) dne 13. oktobra 2008 sprejela sporočilo v zvezi z „Uporabo pravil o državni pomoči za ukrepe v zvezi s finančnimi institucijami v okviru trenutne svetovne finančne krize“ (6),

ker je Komisija 5. decembra 2008 sprejela sporočilo z naslovom „Dokapitalizacija finančnih institucij v trenutni finančni krizi: omejitev pomoči na najmanjšo potrebno in zaščitni ukrepi za preprečevanje neupravičenega izkrivljanja konkurence“ (7),

ker je Komisija 17. decembra 2008 sprejela sporočilo z naslovom „Začasni okvir Skupnosti za ukrepe državnih pomoči v podporo dostopu do financiranja ob trenutni finančni in gospodarski krizi“ (8),

ker ta sporočila veljajo tudi za Evropski gospodarski prostor,

ker je treba zagotoviti enotno uporabo pravil EGP glede državne pomoči v celotnem Evropskem gospodarskem prostoru,

ker mora v skladu s točko II pod naslovom „SPLOŠNO“ na koncu Priloge XV k Sporazumu EGP Nadzorni organ po posvetovanju s Komisijo sprejeti akte, ki ustrezajo tistim, ki jih je sprejela Komisija,

po posvetovanju s Komisijo,

ob sklicevanju na to, da se je Nadzorni organ o tej temi posvetoval z državami Efte v dopisih Islandiji, Lihtenštajnu in Norveški z dne 19. januarja 2009 –

SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1

Smernice o državni pomoči se spremenijo z uvedbo treh novih poglavij o državni pomoči za ukrepe v zvezi s finančnimi institucijami v okviru trenutne svetovne finančne krize, o dokapitalizaciji finančnih institucij ob trenutni finančni krizi: omejitev pomoči na najmanjšo potrebno in zaščitni ukrepi za preprečevanje neupravičenega izkrivljanja konkurence, ter o začasnem okviru za ukrepe državnih pomoči v podporo dostopu do financiranja ob trenutni finančni in gospodarski krizi. Ta tri poglavja so v prilogah I, II in III k tej Odločbi.

Člen 2

Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno.

V Bruslju, 29. januarja 2009 Za Nadzorni organ Efte Per SANDERUD Predsednik Kurt JÄGER Član kolegija

(1) V nadaljnjem besedilu: Nadzorni organ.

(2) V nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP.

(3) V nadaljnjem besedilu: Sporazum o nadzornem organu in sodišču.

(4) Smernice o uporabi in razlagi členov 61 in 62 Sporazuma EGP in člena 1 Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, ki jih je sprejel in izdal Nadzorni organ 19. januarja 1994, objavljene v Uradnem listu Evropske Unije (v nadaljnjem besedilu: UL L 231, 3.9.1994, str. 1), in Dopolnilu EGP št. 32, 3.9.1994, str. 1. Smernice so bile nazadnje spremenjene 17. decembra 2008. V nadaljnjem besedilu: Smernice o državni pomoči. Posodobljena različica Smernic o državni pomoči je objavljena na spletni strani Nadzornega organa: http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/state_aid_guidelines

(5) V nadaljnjem besedilu: Komisija.

(6) UL C 270, 25.10.2008, str. 8.

(7) UL C 10, 15.1.2009, str. 2.

(8) UL C 16, 22.1.2009, str. 1.

PRILOGA I Uporaba pravil o državni pomoči za ukrepe v zvezi s finančnimi institucijami v okviru trenutne svetovne finančne krize (1) 1. UVOD (1) Svetovna finančna kriza se je opazno okrepila in je močno prizadela bančni sektor EGP. Ne glede na posebne težave, povezane zlasti z ameriškim hipotekarnim trgom in hipotekarno zavarovanim premoženjem ali pa z izgubami zaradi pretirano tveganih strategij posameznih bank, se je v preteklih mesecih v bančnem sektorju zaupanje na splošno zmanjšalo. Vsesplošno razširjena negotovost glede kreditnega tveganja posameznih finančnih institucij je izsušila trg medbančnega posojanja, zaradi česar je postal dostop finančnih institucij do likvidnosti na splošno vse težji. (2) Sedanji položaj ogroža obstoj posameznih finančnih institucij, ki se spopadajo s težavami zaradi svojih poslovnih modelov ali poslovnih praks, katerih pomanjkljivosti je kriza na finančnih trgih razkrila in še poslabšala. Da bi zagotovili dolgoročno sposobnost preživetja tovrstnih institucij in se izognili njihovi likvidaciji, bo potrebno obsežno prestrukturiranje njihovega poslovanja. V trenutnih okoliščinah kriza prav tako vpliva tudi na finančne institucije, ki so načeloma trdne in ki se srečujejo zlasti s težavami zaradi splošnih razmer na trgu, ki so znatno omejile dostop do likvidnosti. Dolgoročna sposobnost preživetja teh institucij lahko zahteva manj obsežno prestrukturiranje. V vsakem primeru pa bodo lahko ukrepi, ki jih bo država Efte sprejela za pomoč (nekaterim) institucijam, ki poslujejo na svojem nacionalnem finančnem trgu, koristili tem institucijam v škodo drugih, ki poslujejo v tej državi Efte ali v drugih državah EGP. (3) Ekonomsko-finančni svet je 7. oktobra 2008 sprejel sklepe, v katerih se je zavezal, da bo sprejel vse potrebne ukrepe za okrepitev trdnosti in stabilnosti bančnega sistema, tako da se bo obnovilo zaupanje vanj in v dobro delovanje finančnega sektorja. Dokapitalizacija ranljivih finančnih institucij sistemskega pomena je bila priznana kot eno od sredstev za ustrezno zaščito interesov vlagateljev in stabilnosti sistema. Poleg tega je bilo dogovorjeno, da je treba o javnem posredovanju odločati na nacionalni ravni, vendar znotraj usklajenega okvira, in na podlagi več skupnih načel EU (2). Ob isti priložnosti je Komisija ponudila, da bi v kratkem izdala navodila v zvezi s splošnim okvirom, v katerem bi bilo mogoče hitro oceniti skladnost državne pomoči v obliki dokapitalizacije in jamstvenih shem ter primere uporabe tovrstnih shem. (4) Glede na obseg krize, ki zdaj ogroža tudi načeloma trdne banke, visoko stopnjo povezanosti in soodvisnosti evropskih finančnih trgov ter glede na hude posledice morebitnega bankrota finančne institucije sistemskega pomena, ki bi še poglobile krizo, Nadzorni organ ugotavlja, da lahko države Efte ocenijo, da je za zaščito stabilnosti finančnega sistema nujno sprejeti ustrezne ukrepe. Zaradi posebnega značaja sedanjih težav v finančnem sektorju je mogoče, da bodo morali tovrstni ukrepi presegati zgolj stabilizacijo posameznih finančnih institucij in bo treba uvesti splošne sheme. (5) Medtem ko je treba pri uporabi pravil o državni pomoči za ukrepe reševanja krize na finančnih trgih ustrezno upoštevati trenutne razmere, mora Nadzorni organ zagotoviti, da tovrstni ukrepi ne povzročajo nepotrebnega izkrivljanja konkurence med finančnimi institucijami, ki poslujejo na trgu, ali negativnih učinkov na druge države članice EGP. Namen tega poglavja je zagotoviti navodila glede meril skladnosti splošnih shem, pa tudi posameznih primerov uporabe tovrstnih shem in ad hoc primerov sistemske pomembnosti, s Pogodbo EGP. Pri uporabi navedenih meril za ukrepanje držav Efte bo Nadzorni organ deloval tako hitro, kot je potrebno za zagotovitev pravne varnosti in za obnovo zaupanja v finančne trge. 2. SPLOŠNA NAČELA (6) Državna pomoč posameznim podjetjem v težavah se navadno ocenjuje na podlagi člena 61(3)(c) Sporazuma EGP in Poglavja o pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah Smernic o državni pomoči (3) (v nadaljnjem besedilu: smernice za reševanje in prestrukturiranje), ki pojasnjujeta, kako Nadzorni organ razume člen 61(3)(c) Sporazuma EGP v zvezi s tovrstno pomočjo. Smernice za reševanje in prestrukturiranje so uporabne na splošno, vendar določajo tudi nekatera posebna merila za finančni sektor. (7) Poleg tega lahko Nadzorni organ v skladu s členom 61(3)(b) Sporazuma EGP dovoli dodelitev državne pomoči „za odpravljanje resne motnje v gospodarstvu države članice ES ali države Efte“. (8) Nadzorni organ potrjuje, da člen 61(3)(b) Sporazuma EGP v skladu s sodno prakso in prakso odločanja Komisije (4) zahteva ožjo razlago pojma resna motnja v gospodarstvu države Efte. (9) Ob upoštevanju ravni resnosti, ki jo je dosegla sedanja kriza na finančnih trgih, in njenih morebitnih posledic za celotno gospodarstvo držav članic EGP Nadzorni organ meni, da je člen 61(3)(b) v trenutnih razmerah na voljo kot pravna podlaga za ukrepe pomoči, namenjene reševanju te sistemske krize. To velja zlasti za pomoč, ki se dodeli s splošno shemo, ki je na voljo več ali vsem finančnim institucijam v posamezni državi Efte. Če bi organi države Efte, odgovorni za finančno stabilnost, Nadzornemu organu prijavili obstoj tveganja take resne motnje, bi bilo to še zlasti pomembno za oceno, ki jo bo opravil Nadzorni organ. (10) Ad hoc posredovanje držav Efte v razmerah, ki izpolnjujejo merila iz člena 61(3)(b) Sporazuma EGP, ni izključeno. Čeprav mora ocena pomoči slediti splošnim načelom iz smernic za reševanje in prestrukturiranje, sprejetih na podlagi člena 61(3)(c) Pogodbe EGP, lahko tako v primeru shem in ad hoc posredovanj trenutne razmere omogočajo odobritev izrednih ukrepov, kot so nujno strukturno posredovanje, varstvo pravic tretjih oseb, (npr. upnikov) ter reševalni ukrepi, ki lahko trajajo dlje kot 6 mesecev. (11) Kljub temu pa je treba poudariti, da zgornje navedbe pomenijo, da uporabe člena 61(3)(b) Sporazuma EGP načeloma ni mogoče predvideti v kriznih situacijah v drugih posameznih sektorjih ob odsotnosti primerljivega tveganja, da bi lahko imele neposreden učinek na gospodarstvo celotne države Efte. V primeru finančnega sektorja se je mogoče na to določbo sklicevati samo v resnično izjemnih okoliščinah, ko je ogroženo celotno delovanje finančnih trgov. (12) Če je v skladu z zgoraj navedenim gospodarstvo države Efte resno moteno, uporaba člena 61(3)(b) Sporazuma EGP ni časovno neomejena, ampak lahko traja samo, dokler jo krizna situacija upravičuje. (13) Torej je treba vse splošne sheme, oblikovane na tej podlagi, na primer v obliki jamstvenih ali dokapitalizacijskih shem, redno pregledovati in zaključiti, takoj ko gospodarski položaj zadevne države Efte to omogoča. Medtem ko Nadzorni organ priznava, da trenutno ni mogoče predvideti trajanja sedanjih izrednih težav na finančnih trgih in da se lahko zgodi, da bo treba za obnovo zaupanja izdati sporočilo o podaljšanju ukrepa do konca krize, pa hkrati meni, da je nujni del skladnosti katere koli splošne sheme, da država Efte vsaj na šest mesecev izvaja pregled sheme in Nadzornemu organu poroča o rezultatih tovrstnih pregledov. (14) Nadzorni organ poleg tega meni, da je treba ločevati med obravnavanjem nelikvidnih finančnih institucij, ki bi bile v odsotnosti sedanjih izrednih razmer načeloma trdne, in obravnavanjem finančnih institucij, ki se spopadajo z notranjimi težavami. V prvem primeru so težave s sposobnostjo preživetja po naravi zunanje in so povezane s sedanjim izrednim položajem na finančnem trgu in ne z neučinkovitostjo institucije ali z njenim pretirano tveganim poslovanjem. Zaradi tega bo izkrivljanje konkurence, ki ga bo povzročila shema v podporo sposobnosti preživetja tovrstne institucije, navadno bolj omejena in bo zahtevala manj obsežno prestrukturiranje. Nasprotno pa bodo druge finančne institucije, za katere je verjetno, da jih bodo še posebej prizadele izgube med drugim zaradi neučinkovitosti, slabega upravljanja sredstev in obveznosti ali tveganih strategij, izpolnjevale običajne pogoje pomoči za reševanje in bodo zlasti potrebovale obsežno prestrukturiranje ter izravnalne ukrepe, da bo izkrivljanje konkurence čim bolj omejeno (5). V vseh primerih pa lahko odsotnost ustreznih varoval povzroči občutno izkrivljanje konkurence zaradi izvajanja jamstvenih in dokapitalizacijskih shem, saj lahko te dajo neupravičeno prednost prejemnikom v škodo njihovih konkurentov ali pa poslabšajo likvidnostne težave finančnih institucij v drugih državah EGP. (15) V skladu s splošnimi načeli, na katerih temeljijo pravila o državni pomoči v Sporazumu EGP, ki zahtevajo, da dodeljena pomoč ne sme presegati tega, kar je nujno potrebno za dosego njenega upravičenega namena, in da ne privede do izkrivljanja konkurence ali da se izkrivljanje čim bolj omeji, ter ob upoštevanju sedanjih razmer morajo biti vsi ukrepi splošne pomoči tudi: — dobro usmerjeni, da se lahko učinkovito doseže cilj reševanja resne motnje gospodarstva, — sorazmerni z zadevnim izzivom in ne smejo presegati tega, kar je potrebno za to, da se doseže navedeni učinek, ter — oblikovani na način, ki omogoča čim boljšo omejitev negativnih učinkov na konkurente, druge sektorje in druge države EGP. (16) Upoštevanje teh meril v skladu s pravili o državni pomoči in temeljnimi svoboščinami, zagotovljenimi v Sporazumu EGP, vključno z načelom nediskriminacije, je nujno potrebno za ohranitev primernega delovanja notranjega trga. Nadzorni organ bo pri odločanju o skladnosti spodaj naštetih ukrepov državne pomoči v svoji oceni upošteval merila, opisana v nadaljevanju. 3. JAMSTVA ZA OBVEZNOSTI FINANČNIH INSTITUCIJ (17) Zgoraj navedena načela narekujejo naslednje glede jamstvenih shem za zaščito obveznosti, vzpostavljenih z izjavo, zakonodajo ali pogodbenim razmerjem, pri čemer se razume, da so te zahteve splošne narave in jih je treba prilagoditi posebnim okoliščinam vsakega posameznega primera. 3.1 Upravičenost do jamstvene sheme (18) Izvzem nekaterih tržnih akterjev iz ugodnosti jamstva lahko povzroči znatno izkrivljanje konkurence. Merila upravičenosti finančnih institucij do kritja po takem jamstvu morajo biti nepristranska, ustrezno morajo upoštevati vlogo institucij v zadevnih bančnih sistemih ter celotnem gospodarstvu ter biti nediskriminatorna, da ne povzročijo pretirano izkrivljajočih učinkov na sosednje trge ter na notranji trg kot celoto. Zaradi uporabe načela nediskriminacije na podlagi državljanstva morajo biti v shemo vključene vse institucije s sedežem v zadevni državi Efte, vključno s podružnicami, pa tudi vse, ki v zadevni državi Efte opravljajo velik delež svoje dejavnosti. 3.2 Materialno področje uporabe jamstva – vrste zajetih obveznosti (19) V sedanjih izrednih okoliščinah se lahko zgodi, da je treba vlagatelje v finančne institucije pomiriti, da ne bodo utrpeli izgub, tako da se omeji tveganje izstopov iz banke in pretiranih negativnih učinkov na trdne banke. Tako so lahko načeloma v okviru sistemske krize splošna jamstva, ki ščitijo bančne vloge fizičnih oseb (in dolgove majhnih vlagateljev), upravičen element odziva javne politike. (20) Kar zadeva jamstva, ki presegajo bančne vloge fizičnih oseb, mora biti izbira vrst zajetih dolgov in obveznosti usmerjena, kolikor je to izvedljivo, na posebne vire težav in omejena na to, kar lahko šteje za nujno pri spopadanju z ustreznimi vidiki trenutne finančne krize, saj bi sicer zadrževala potrebni postopek prilagajanja in ustvarila škodljivo moralno tveganje (6). (21) Zaradi uporabe tega načela lahko upad medbančnega posojanja zaradi zmanjšanja zaupanja med finančnimi institucijami tudi upraviči jamstvo za nekatere vrste bančnih vlog pravnih oseb ter celo kratkoročnih in srednjeročnih dolžniških instrumentov, kolikor tovrstne obveznosti še niso dovolj dobro zaščitene z veljavno ureditvijo za vlagatelje ali na kakšen drug način (7). (22) Upravičenost razširitve kritja kakršnega koli jamstva na nadaljnje vrste dolgov, ki bi presegale ta sorazmerno širok obseg, bi zahtevala natančen pregled. (23) Tovrstna jamstva naj načeloma ne bi vključevala podrejenega dolga (sekundarnega kapitala) ali vsesplošnega kritja vseh obveznosti, saj bi tako zavarovala le interese delničarjev in drugih vlagateljev rizičnega kapitala. Če je tovrstni dolg pokrit, s čimer se omogoči povečanje kapitala in dejavnosti posojanja, potem je morda treba določiti posebne omejitve. 3.3 Časovni okvir jamstvene sheme (24) Trajanje in področje uporabe vsake jamstvene sheme, ki presega sheme jamstva za bančne vloge fizičnih oseb, mora biti omejeno na nujno potrebno. V skladu s splošnimi načeli, opredeljenimi zgoraj, ter ob upoštevanju trenutnega nepredvidljivega trajanja bistvenih primanjkljajev v delovanju finančnih trgov, Nadzorni organ meni, da je nujni del skladnosti katere koli splošne sheme, da država Efte vsaj na šest mesecev izvaja pregled sheme, ki zajema upravičenost nadaljnje uporabe sheme in možnosti prilagoditve, da se upošteva razvoj položaja na finančnih trgih. Rezultate tega pregleda je treba predložiti Nadzornemu organu. Če je tovrstni redni pregled zagotovljen, lahko odobritev sheme zajema obdobje, ki je daljše od šestih mesecev in lahko načeloma traja do dve leti. Trajanje sheme je mogoče še dodatno podaljšati, če Nadzorni organ to odobri, za toliko časa, kot to zahteva kriza na finančnih trgih. Če bi shema dovoljevala trajanje kritja jamstev za zadevne dolgove do datuma zapadlosti, ki je poznejši od zapadlosti obdobja trajanja sheme, bi bilo treba poskrbeti za dodatna varovala, da bi se preprečilo pretirano izkrivljanje konkurence. Tovrstna varovala lahko vključujejo krajše obdobje trajanja sheme kot to, ki je v skladu s tem poglavjem načeloma dovoljeno, odvračilne pogoje glede cen in ustrezne količinske omejitve glede kritega dolga. 3.4 Pomoč, omejena na najnižjo raven – prispevek zasebnega sektorja (25) Zaradi uporabe splošnega načela glede državne pomoči, da morata biti količina in intenzivnost pomoči omejeni na najnižjo potrebno, morajo države Efte ustrezno ukrepati za zagotovitev, da upravičenci in/ali sektor znatno prispevajo k stroškom jamstva in, kadar je potrebno, k stroškom državnega posredovanja, če se jamstvo uveljavlja. (26) Natančni izračun in sestava tovrstnega prispevka sta odvisna od posebnih okoliščin. Nadzorni organ meni, da bi bilo mogoče z ustrezno kombinacijo nekaterih od naslednjih elementov (8) ali pa vseh teh elementov izpolniti zahtevo po najnižji potrebni ravni pomoči: — jamstvena shema mora temeljiti na ustreznem plačilu, ki ga zagotovi finančna institucija upravičenka posamezno in/ali finančni sektor na splošno (9). Ob upoštevanju težavnosti določanja tržne cene jamstev te vrste in obsega ob odsotnosti primerljivega praga ter ob upoštevanju morebitnih težav upravičencev, da v teh okoliščinah krijejo zneske, ki bi jim jih bilo mogoče zares zaračunati, bi se morale takse za zagotovitev sheme čim bolj približati ravni, ki bi lahko štela za tržno ceno. Ustrezni mehanizmi oblikovanja cen, ki odražajo različne stopnje tveganja ter različne kreditne profile in potrebe upravičencev, bodo pomembno prispevale k sorazmernosti ukrepa, — če bo treba jamstvo uveljaviti, bi lahko nadaljnji znatni prispevek zasebnega sektorja sestavljalo kritje vsaj pomembnega dela neporavnanih obveznosti, ki jih je ima upravičeno podjetje (če še naprej obstaja) ali sektor, posredovanje države Efte pa bi bilo omejeno na zneske, ki bi presegali ta prispevek, — Nadzorni organ priznava, da upravičenci morda ne bodo sposobni takoj v celoti poravnati ustreznega plačila. Zato bi lahko države Efte za dopolnitev ali delno nadomestitev predhodnih elementov razmislile o klavzuli o vračilu sredstev/izboljšanju stanja, ki bi od upravičencev zahtevala bodisi dodatno plačilo za zagotovitev jamstva kot takega (če ga ni treba uveljaviti) ali povrnitev vsaj dela vsakršnih zneskov, ki jih je država Efte izplačala na podlagi jamstva (če je treba jamstvo uveljaviti), takoj ko bi bili to sposobni storiti. 3.5 Izogibanje nepotrebnemu izkrivljanju konkurence (27) Glede na to, da vedno obstaja tveganje negativnega vpliva jamstvene sheme na banke, ki niso upravičenke, vključno s tistimi v drugih državah EGP, mora sistem vsebovati ustrezne mehanizme za čim učinkovitejše zmanjševanje takega izkrivljanja in morebitnih zlorab ugodnejšega položaja upravičenk, ki jim ga zagotavlja državno jamstvo. Taka varovala, ki so pomembna tudi za preprečevanje moralnega tveganja, bi morala vključevati primerno kombinacijo nekaterih naslednjih elementov ali vse te elemente (10): — omejevanje ravnanja, ki zagotavlja, da finančne institucije upravičenke ne sodelujejo v nasilni širitvi, ki bi jim jo omogočalo jamstvo, v škodo konkurentov, ki ne uživajo tovrstne zaščite. To je mogoče doseči na primer z: i. omejitvami gospodarskih dejavnosti, kot so oglaševanje, ki se sklicuje na zajamčeni položaj banke upravičenke, oblikovanje cen ali širjenje poslovanja, na primer z uvedbo zgornje meje za tržni delež (11); ii. omejitvami bilance stanja institucij upravičenk glede na ustrezno merilo (na primer bruto domači proizvod ali rast denarnega trga (12); iii. prepovedjo ravnanja, ki bi bilo nezdružljivo z namenom jamstva, kot sta na primer odkup delnic s strani finančnih institucij upravičenk ali izdajanje novih možnosti ugodnega nakupa dodanih delnic upravi; — ustrezne določbe, ki zadevnim državam Efte omogočajo, da uveljavijo te omejitve ravnanja, vključno s sankcijo umika jamstvene zaščite finančni instituciji upravičenki v primeru neupoštevanja teh določb. 3.6 Dopolnitev s prilagoditvenimi ukrepi (28) Nadzorni organ meni, da je za čim učinkovitejše preprečevanje izkrivljanja konkurence nujno, da je splošna jamstvena shema začasen izreden ukrep za obravnavanje akutnih simptomov sedanje krize na finančnih trgih. Tovrstni ukrepi po definiciji ne morejo pomeniti popolnega odziva na temeljne razloge krize, ki so povezani s strukturnimi primanjkljaji v delovanju organizacije finančnih trgov ali s posebnimi težavami posameznih finančnih institucij ali s kombinacijo obeh. (29) Zato morajo jamstveno shemo v ustreznem času dopolniti prilagoditveni ukrepi, ki zajemajo celotni sektor, in/ali prestrukturiranje ali likvidacija posameznih upravičencev, zlasti tistih, za katere je treba jamstvo uveljaviti. 3.7 Uporaba sheme za posamezne primere (30) Kadar je treba jamstveno shemo uporabiti v korist posamezne finančne institucije, je nujno, da temu izrednemu reševalnemu ukrepu, katerega namen je ohranitev plačilno nesposobne institucije, kar povzroči še dodatno izkrivljanje konkurence poleg tistega, ki ga povzroči že sama uvedba sheme, takoj ko položaj na finančnih trgih to omogoča, nemudoma sledijo ustrezni ukrepi, ki privedejo do prestrukturiranja ali likvidacije upravičenca. To prejemnikom plačil iz jamstva nalaga obveznost priglasitve načrta prestrukturiranja ali likvidacije, ki ga Nadzorni organ posebej oceni glede njegove skladnosti s pravili o državni pomoči (13). (31) Nadzorni organ bo v oceni načrta prestrukturiranja upošteval naslednje zahteve: — zagotoviti obnovo dolgoročne sposobnosti preživetja zadevne finančne institucije, — zagotoviti, da je dodeljena pomoč najmanjša potrebna in da je pri kritju stroškov prestrukturiranja obsežno udeležen zasebni sektor, — poskrbeti, da ni nepotrebnega izkrivljanja konkurence ter da uporaba jamstva ne povzroči neupravičenih koristi. (32) Nadzorni organ se lahko pri tej oceni zanaša na pretekle izkušnje pri uporabi pravil o državni pomoči za finančne institucije, pri tem pa upošteva posebne značilnosti krize, ki je dosegla tak obseg, da se lahko označi kot resna motnja gospodarstva držav EGP. (33) Nadzorni organ bo prav tako upošteval razliko med ukrepi pomoči, ki so potrebni izključno zaradi trenutne blokade dostopa do likvidnosti v zvezi s sicer načeloma trdno finančno institucijo, v nasprotju s pomočjo upravičencem, ki se poleg tega spopadajo še s strukturnimi težavami plačilne nesposobnosti, povezanimi, na primer, z njihovim lastnim poslovnim modelom ali strategijo vlaganja. Načeloma je verjetno, da bo pomoč slednji kategoriji upravičencev vzbudila večjo zaskrbljenost. 4. DOKAPITALIZACIJA FINANČNIH INSTITUCIJ (34) Drugi sistemski ukrep kot odziv na trenutno finančno krizo bi bil vzpostavitev sheme dokapitalizacije, ki se bo uporabljala za podporo načeloma trdnih finančnih institucij, ki pa se bodo lahko znašle v stiski zaradi skrajnih pogojev na finančnih trgih. Cilj je zagotovitev javnih sredstev za neposredno okrepitev lastnega kapitala finančnih institucij ali omogočanje zasebnih kapitalskih vložkov na druge načine, da bi se preprečili negativni sistemski vplivi. (35) Načeloma se zgoraj navedene zahteve v zvezi s splošnimi jamstvenimi shemami z ustreznimi prilagoditvami uporabljajo tudi za sheme dokapitalizacije. To velja za: — objektivna in nediskriminatorna merila upravičenosti, — časovni okvir sheme, — strogo omejitev pomoči na najnujnejšo, — potrebo po varovalih pred morebitnimi zlorabami in nepotrebnim izkrivljanjem konkurence ob upoštevanju, da trajen značaj kapitalskih vložkov vključuje potrebo po določbah v shemi, ki državam Efte omogočajo, da spremljajo in uveljavljajo upoštevanje teh varoval ter po potrebi pozneje naredijo vse, da se prepreči nepotrebno izkrivljanje konkurence (14) ter — zahtevo po dokapitalizaciji kot izrednem ukrepu v podporo finančnim institucijam med krizo, ki mu sledi načrt prestrukturiranja za upravičenca, ki ga posebej pregleda Nadzorni organ, ob upoštevanju tako razlikovanja med načeloma trdnimi finančnimi institucijami, na katere vplivajo samo trenutne omejitve dostopa do likvidnosti, ter upravičenci, ki so jih poleg tega prizadele strukturne težave plačilne sposobnosti, povezane, na primer, z njihovim lastnim poslovnim modelom ali strategijo vlaganja, kot vpliva, ki ga ima tako razlikovanje na obseg potrebe po prestrukturiranju. (36) Zaradi posebnega značaja ukrepa dokapitalizacije je treba upoštevati naslednje. (37) Upravičenost mora temeljiti na objektivnih merilih, kot je potreba po zagotovitvi zadostne ravni kapitalizacije v zvezi z zahtevami po plačilni sposobnosti, ki ne povzročajo neutemeljenega diskriminatornega obravnavanja. Ocena potrebe po podpori s strani finančnih nadzornih organov bi bil pozitiven element. (38) Kapitalski vložek mora biti omejen na najnižji potrebni znesek in ne sme dovoljevati upravičencu, da sodeluje v nasilnih tržnih strategijah, širi svoje dejavnosti ali se udejstvuje na druge načine, ki bi pomenili nepotrebno izkrivljanje konkurence. V tem okviru bo ohranjanje povečanih zahtev po najnižjih ravneh plačilne sposobnosti in/ali omejitev skupne bilance stanja finančnih institucij ocenjeno pozitivno. Upravičenci morajo glede na trenutno krizo prispevati, kolikor je mogoče, svoja lastna sredstva, vključno z zasebno udeležbo (15). (39) Kapitalske intervencije v finančnih institucijah je treba opraviti pod pogoji, ki znižujejo znesek pomoči. Glede na izbrani instrument (npr. delnice, nakupni boni, podrejena sredstva itd.) mora zadevna država Efte načeloma pridobiti pravice, katerih vrednost ustreza njenim prispevkom k dokapitalizaciji. Vrednost novih delnic ob izdaji je treba določiti na podlagi tržno usmerjene ocene. Za zagotovitev, da se javna podpora omogoči samo v zameno za ustrezno protivrednost, bodo instrumenti, kot so prednostne delnice z ustreznim nadomestilom, obravnavane pozitivno. V nasprotnem primeru bo treba upoštevati mehanizme za vračilo sredstev ali klavzulo o izboljšanju stanja. (40) Podobne zahteve se bodo uporabljale za druge ukrepe in sheme, ki so namenjeni reševanju problema z vidika sredstev finančnih institucij, ki bi pripomogla h krepitvi kapitalskih zahtev institucij. Država Efte bo zlasti morala kupiti ali zamenjati sredstva ob oceni, ki izraža s tem povezana tveganja, brez neupravičene diskriminacije prodajalcev. (41) Odobritev sheme pomoči ne pomeni, da je država Efte oproščena predložitve poročila o uporabi sheme Nadzornemu organu vsakih šest mesecev in posameznih načrtov za upravičena podjetja v šestih mesecih od datuma posredovanja (16). (42) Kot v primeru jamstvenih shem, vendar z upoštevanjem trajnega značaja ukrepov dokapitalizacije, bo Nadzorni organ izvedel svojo oceno tovrstnih načrtov tako, da bo zagotovila skladnost skupnih rezultatov dokapitalizacije v okviru sheme z rezultati ukrepa dokapitalizacije, ki je bil izveden zunaj tovrstne sheme v skladu z načeli smernic za reševanje in prestrukturiranje, ob upoštevanju posebnosti sistemske krize na finančnih trgih. 5. NADZOROVANA LIKVIDACIJA FINANČNIH INSTITUCIJ (43) V okviru trenutne finančne krize želijo države Efte morda izpeljati tudi nadzorovano likvidacijo nekaterih finančnih institucij pod njihovo pristojnostjo. Takšna nadzorovana likvidacija, po možnosti izpeljana skupaj s prispevkom iz javnih sredstev, se lahko uporablja v posameznih primerih, bodisi kot naslednji ukrep po dodeljeni pomoči za reševanje posamezni finančni instituciji, ko postane jasno, da te ni mogoče uspešno prestrukturirati, bodisi kot samostojen ukrep. Nadzorovana likvidacija je lahko prav tako tudi element splošne jamstvene sheme, ko se, na primer, država Efte obveže, da bo začela likvidacijo finančne institucije, za katero je treba vzpostaviti jamstvo. (44) Tudi ocena tovrstne sheme in posameznih ukrepov likvidacije, sprejetih v okviru te sheme, z ustreznimi prilagoditvami sledi enakim smernicam, kot so bile navedene zgoraj za jamstvene sheme. (45) Zaradi posebnega značaja ukrepa likvidacije je treba upoštevati naslednje. (46) Pri likvidaciji se je treba posebej posvetiti zmanjšanju moralnega tveganja, zlasti tako, da se delničarjem in tudi nekaterim vrstam upnikov prepreči, da imajo koristi od kakršne koli pomoči v okviru postopka nadzorovane likvidacije. (47) V izogib nepotrebnemu izkrivljanju konkurence se mora stopnja likvidacije omejiti na obdobje, ki je nujno potrebno za pravilno likvidacijo. Dokler upravičena finančna institucija deluje, ne sme začeti opravljati nobene nove dejavnosti, ampak le nadaljevati že začete. Bančno dovoljenje ji je treba čim prej odvzeti. (48) Za zagotovitev, da se znesek pomoči ohranja na najnižji možni ravni glede na zastavljeni cilj, je treba upoštevati, da zaščita finančne stabilnosti v okviru sedanjega finančnega kaosa lahko pomeni, da je treba določene upnike likvidirane banke izplačati v okviru ukrepa pomoči. Določitev meril za izbiro vrste obveznosti za ta namen mora slediti enakim pravilom, kot veljajo v zvezi z obveznostmi, ki jih zajema jamstvena shema. (49) Za zagotovitev, da se pomoč ne zagotovi kupcem finančnih institucij oziroma njihovih delov ali prodanim subjektom, je pomembno, da se spoštujejo nekateri prodajni pogoji. Nadzorni organ bo upošteval naslednja merila, ko bo določal morebitni obstoj pomoči: — postopek prodaje mora biti javen in nediskriminatoren, — prodaja mora potekati pod tržnimi pogoji, — finančna institucija ali vlada, odvisno od izbrane oblike, mora kar se da povečati prodajno ceno za zadevna sredstva in obveznosti, — če je treba zagotoviti pomoč gospodarski dejavnosti, ki je naprodaj, bo to pomenilo posamezno proučitev v skladu z načeli smernic za reševanje in prestrukturiranje. (50) Če se na podlagi teh meril ugotovi pomoč kupcem ali prodanim subjektom, bo treba skladnost te pomoči oceniti ločeno. 6. ZAGOTOVITEV DRUGIH OBLIK LIKVIDNOSTNE POMOČI (51) Države Efte pri obravnavi akutnih likvidnostnih problemov nekaterih finančnih institucij morda želijo jamstvom ali shemam dokapitalizacije dodati dopolnjujoče oblike likvidnostne podpore z zagotovitvijo javnih sredstev (tudi sredstva centralne banke). Ko se država Efte/centralna banka ne odzove na bančno krizo s selektivnimi ukrepi v prid posameznim bankam, ampak s splošnimi ukrepi, ki so na voljo vsem primerljivim akterjem na trgu (npr. posojila celotnemu trgu pod enakimi pogoji), so ti splošni ukrepi pogosto zunaj obsega pravil o državni pomoči in jih ni treba priglasiti Nadzornemu organu. Nadzorni organ, na primer, meni, da dejavnosti centralnih bank v zvezi z monetarno politiko, kot so operacije odprtega trga in odprte ponudbe, pravila o državni pomoči ne zajemajo. Za podporo, namenjeno posameznim finančnim institucijam, se prav tako lahko ugotovi, da v posebnih okoliščinah ne pomeni pomoči. Glede na ustaljeno prakso odločanja Komisije (17) Nadzorni organ meni, da se za zagotovitev sredstev centralnih bank finančnim institucijam v takem primeru lahko ugotovi, da ne pomeni pomoči, če so izpolnjeni nekateri pogoji: — finančna institucija je ob zagotovitvi likvidnih sredstev plačilno sposobna in ta sredstva niso del večjega paketa pomoči, — institucija je v celoti zavarovana s premoženjem, za katero se uporabljajo odbitki pri vrednotenju glede na njeno kakovost in tržno vrednost, — centralna banka upravičencu zaračuna kazensko obrestno mero, — centralna banka da sama pobudo za ukrep, zlasti pa je ne podpira nobeno posredno jamstvo države. (52) Nadzorni organ meni, da se v trenutnih izrednih razmerah shema likvidnostne podpore iz javnih virov (tudi centralne banke), kadar pomeni pomoč, glede na načela smernic za reševanje in prestrukturiranje lahko obravnava kot skladna. Če je redni pregled tovrstne likvidnostne sheme vsakih šest mesecev zagotovljen (18) lahko odobritev sheme zajema obdobje, ki je daljše od šestih mesecev in lahko načeloma traja do dveh let. Trajanje sheme je mogoče dodatno podaljšati, če Nadzorni organ to odobri in če to zahteva kriza na finančnih trgih. 7. HITRO OBRAVNAVANJE PREISKAV NA PODROČJU DRŽAVNE POMOČI (53) Ko se pravila o državni pomoči uporabljajo za ukrepe, ki jih obravnava to Poglavje tako, da se upoštevajo prevladujoči pogoji na finančnih trgih, mora Nadzorni organ v sodelovanju z državami Efte zagotoviti, da dosežejo svoj cilj in se s tem povezano izkrivljanje konkurence tako v državah EGP kot med njimi ohranja na najnižji možni ravni. Da se to sodelovanje olajša ter državam Efte in tretjim osebam zagotovi potrebna pravna varnost glede skladnosti sprejetih ukrepov s Sporazumom EGP (kar je pomemben sestavni del pri ponovnem vzpostavljanju zaupanja na trgih), je izredno pomembno, da države Efte obvestijo Nadzorni organ o svojih namenih in priglasijo načrte za uvedbo tovrstnih ukrepov čim hitreje in v čim popolnejši obliki ter v vsakem primeru, preden se ukrep začne izvajati. Nadzorni organ si prizadeva zagotoviti hitro odobritev ukrepov pomoči po prejetju popolnih priglasitev. (1) To poglavje se navezuje na sporočilo Komisije z naslovom Uporaba pravil o državni pomoči za ukrepe v zvezi s finančnimi institucijami v okviru trenutne svetovne finančne krize, UL C 270, 25.10.2008, str. 8. (2) Sklepi Ekonomsko-finančnega sveta navajajo naslednja načela: — posredovanje bi moralo biti pravočasno, pomoč pa načeloma začasna, — države članice bi morale upoštevati interese davkoplačevalcev, — obstoječi delničarji bi morali nositi pričakovane posledice posredovanja, — države članice bi morale imeti možnost, da uvedejo spremembe v upravi, — uprava ne bi smela obdržati neupravičenih koristi – vlade imajo lahko med drugim pravico do poseganja v njihove plače, — upravičeni interes konkurentov se mora zaščititi, zlasti s pomočjo pravil o državni pomoči, — izogniti bi se bilo treba negativnim učinkom na druga področja. (3) Nadzorni organ je sprejel Smernice o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah z Odločbo št. 305/04/COL z dne 1. decembra 2004. (4) Glej zlasti združeni zadevi T-132/96 in T-143/96 Freistaat Sachsen in Volkswagen AG proti Komisiji [1999] Recueil, str. II-3663, točka 167. Potrjeno v Odločbi Komisije 98/490/ES v zadevi C 47/96, Crédit Lyonnais (UL L 221, 8.8.1998, str. 28), točka 10.1, Odločbi Komisije 2005/345/ES v zadevi C 28/2002 Bankgesellschaft Berlin (UL L 116, 4.5.2005, str. 1), točke 153 in naslednje ter Odločbi Komisije 2008/263/ES v zadevi C 50/06 BAWAG (UL L 83, 26.3.2008, str. 7), točka 166. Glej odločbo Komisije v zadevi NN 70/07, Northern Rock (UL C 43, 16.2.2008, str. 1), odločbo Komisije v zadevi NN 25/08, Rescue aid to WestLB (UL C 189, 26.7.2008, str. 3), odločbo Komisije z dne 4. junija 2008 v zadevi C 9/08 SachsenLB, še ni objavljena. (5) Razume se, da lahko na natančno obliko in časovni razpored prestrukturiranja, ki ga je treba izvesti, vplivajo sedanji nemiri na finančnih trgih. (6) Omejitev zneska razpoložljivega jamstva, po možnosti glede na bilančni rezultat upravičenca, je tudi lahko element, ki v tem pogledu varuje sorazmernost sheme. (7) Kot so na primer krite obveznice ter dolgovi in bančne vloge, zavarovane z državnimi obveznicami ali kritimi obveznicami. (8) To je neizčrpen seznam orodij, ki zagotavljajo, da pomoč ne preseže najnižje potrebne ravni. (9) Npr. prek združenja zasebnih bank. (10) To je neizčrpen seznam orodij, ki zagotavljajo, da ukrep ne povzroči nepotrebnega izkrivljanja konkurence. (11) Zadrževanje dobička za zagotovitev ustrezne dokapitalizacije bi bilo prav tako mogoče obravnavati kot element v tem okviru. (12) Ob hkratnem zagotavljanju razpoložljivosti posojil gospodarstvu v primeru recesije. (13) Nadzorni organ načeloma meni, da mora v primeru izplačil finančni instituciji upravičenki temu v šestih mesecih slediti oblikovanje načrta prestrukturiranja ali likvidacije, kar koli je v posameznem primeru ustrezno. Da bo Nadzorni organ olajšal delo državam Efte in sebi, bo pripravljen pregledovati skupine priglasitev podobnih primerov prestrukturiranja ali likvidacije. Nadzorni organ bo lahko prav tako upošteval, da ni potrebe po predložitvi načrta v zvezi s popolno likvidacijo institucije ali kadar je preostala gospodarska dejavnost zanemarljiva. (14) V skladu z načeli smernic za reševanje in prestrukturiranje. (15) Določbo o vnaprejšnjih prispevkih bo morda treba dopolniti z določbami, ki dovoljujejo naknadno uvedbo dodatnih prispevkov. (16) Da bo Nadzorni organ olajšal delo državam Efte in sebi, bo pripravljen pregledovati skupine priglasitev podobnih primerov prestrukturiranja. Nadzorni organ bo lahko prav tako upošteval, da ni potrebe po predložitvi načrta v zvezi s popolno likvidacijo institucije ali kadar je preostala gospodarska dejavnost zanemarljiva. (17) Glej na primer Northern Rock (UL C 43, 16.2.2008, str. 1). (18) Za ta pregled se uporabljajo načela iz točke 24 zgoraj.

PRILOGA II Dokapitalizacija finančnih institucij (1) v trenutni finančni krizi: omejitev pomoči na najmanjšo potrebno in zaščitni ukrepi za preprečevanje neupravičenega izkrivljanja konkurence (2) 1. UVOD (1) Nadzorni organ Efte (v nadaljnjem besedilu: Nadzorni organ) v smernicah z dne 29. januarja 2009, naslovljenih Uporaba pravil o državni pomoči za ukrepe v zvezi s finančnimi institucijami v okviru trenutne svetovne finančne krize (3) (v nadaljnjem besedilu: Smernice o finančnih institucijah) priznava, da so sheme dokapitalizacije eden ključnih ukrepov, ki jih države Efte (4) lahko sprejmejo za zagotavljanje stabilnosti in ustreznega delovanja finančnih trgov. (2) Na zasedanju Ekonomsko-finančnega sveta 7. oktobra 2008 in srečanju euroskupine 12. oktobra 2008 je bila dokapitalizacija podobno obravnavana, pri čemer je bila sklepna ugotovitev ta, da „se vlade zavezujejo, da bodo po potrebi zagotovile kapital v primernem obsegu, hkrati pa na vse mogoče načine spodbujale pridobivanje zasebnega kapitala. Finančne institucije bi morale sprejeti dodatne omejitve, zlasti za preprečitev morebitne zlorabe takih ureditev v škodo bank, ki niso upravičene do take obravnave,“ prav tako pa je „treba zavarovati legitimne interese konkurentov, zlasti s pravili o državni pomoči“. (3) Do decembra 2008 je Komisija v skladu z načeli, določenimi v t. i. Sporočilu o bančništvu (5) odobrila sheme dokapitalizacije v treh državah članicah, pa tudi posamezne ukrepe dokapitalizacije. Odobrena je bila dokapitalizacija predvsem v obliki navadnih in prednostnih delnic, ki je bila pogojena zlasti z uvedbo tržno naravnanih stopenj nadomestil, ustreznimi zaščitnimi ukrepi v zvezi z ravnanjem in rednim pregledom. Ker pa se narava, obseg in pogoji za trenutno predvidene sheme dokapitalizacije precej razlikujejo, so države članice in potencialne institucije upravičenke zaprosile za podrobnejše usmeritve glede sprejemljivosti posebnih oblik dokapitalizacije v okviru pravil o državni pomoči. Nekatere države zlasti predvidevajo dokapitalizacijo bank, pri čemer primarni cilj ni reševanje teh bank, temveč zagotavljanje posojil realnemu gospodarstvu. Te smernice dajejo usmeritve za nove sheme dokapitalizacije in odpirajo možnost za prilagoditev veljavnih shem dokapitalizacije. Skupni cilji: ponovna vzpostavitev finančne stabilnosti, zagotavljanje posojil realnemu gospodarstvu in obravnavanje sistemskega tveganja za morebitno plačilno nesposobnost (4) Glede na trenutne razmere na finančnih trgih je lahko dokapitalizacija bank namenjena številnim ciljem. Kot prvo, dokapitalizacije prispevajo k ponovni vzpostavitvi finančne stabilnosti ter pomagajo pri obnovi zaupanja, ki je potrebno za oživitev medbančnega posojanja. Poleg tega dodatni kapital v času recesije zagotavlja rezervo, saj absorbira izgube in omejuje tveganja plačilne nesposobnosti bank. V trenutnih razmerah, ki so zlasti posledica propada banke Lehman Brothers, lahko načeloma zdrave banke potrebujejo kapitalske vložke, saj prevladuje mnenje, da so glede na podcenjevanje tveganj v preteklosti in zaradi povečanih stroškov pridobivanja sredstev potrebni višji kapitalski deleži. (5) Kot drugo je lahko cilj dokapitalizacije zagotavljanje posojil realnemu gospodarstvu. Načeloma zdrave banke bodo morda bolj naklonjene omejevanju posojil, da bi se s tem izognile tveganju in ohranile višje deleže kapitala. Kapitalski vložek iz državnih virov lahko prepreči omejitev ponudbe kreditov in omeji razširitev težav s finančnih trgov na druge dejavnosti. (6) Kot tretje je lahko državna dokapitalizacija tudi ustrezen odziv na težave finančnih institucij, ki jim zaradi njihovega posebnega poslovnega modela ali naložbene strategije grozi plačilna nesposobnost. Kapitalski vložek iz državnih virov, ki posamezni banki omogoča pomoč v izrednih razmerah, lahko prav tako pomaga preprečiti kratkoročne sistemske učinke morebitne plačilne nesposobnosti zadevne banke. Z dolgoročnega vidika bi dokapitalizacija bank lahko podpirala prizadevanja za pripravo zadevne banke na obnovitev dolgoročne sposobnosti poslovanja ali pa v podporo njeni nadzorovani likvidaciji. Možni pomisleki glede konkurence (7) Glede na te skupne cilje mora ocena vsake sheme ali ukrepa dokapitalizacije upoštevati morebitno izkrivljanje konkurence na treh različnih ravneh. (8) Najprej dokapitalizacija, ki jo ena od držav Efte izvede za svoje banke, zadevnim bankam ne bi smela dati neupravičene konkurenčne prednosti pred bankami v drugih državah članicah EGP. Dostop do kapitala po znatno nižjih obrestnih merah, kot so na voljo konkurentom v drugih državah članicah EGP, ki ne bi bil ustrezno utemeljen na podlagi tveganja, bi lahko imel pomemben učinek na konkurenčni položaj banke na širšem enotnem evropskem trgu. Čezmerna pomoč v eni državi Efte bi prav tako lahko spodbudila tekmovanje pri dodeljevanju subvencij med državami članicami EGP in povzročila težave za gospodarstva držav EGP, ki niso uvedle shem dokapitalizacije. Za ohranitev enakih konkurenčnih pogojev je nujen dosleden in usklajen pristop glede nadomestila za kapitalske vložke iz državnih virov in glede drugih pogojev, povezanih z dokapitalizacijo. Enostranski in neusklajeni ukrepi na tem področju bi prav tako lahko ogrozili prizadevanja za ponovno vzpostavitev finančne stabilnosti. („Zagotavljanje poštene konkurence znotraj EGP“) (9) Kot drugo lahko sheme dokapitalizacije, ki so na voljo vsem bankam v državi Efte, vendar ne temeljijo na primernem razlikovanju med upravičenimi bankami glede na njihove profile tveganja, dajo nepravično prednost bankam, ki so v težavah ali pa slabše poslujejo, v primerjavi z bankami, ki so načeloma zdrave in bolje poslujejo. To bi izkrivljalo konkurenco na trgu in pobude, povečalo moralna tveganja in oslabilo splošno konkurenčnost evropskih bank. („Zagotavljanje poštene konkurence med bankami“) (10) Kot tretje državna dokapitalizacija, zlasti ustrezno nadomestilo, ne bi smela povzročiti znatno manj ugodnega konkurenčnega položaja bank, ki niso upravičene do državnih sredstev, temveč iščejo dodatni kapital na trgu. Državna shema, ki izrinja tržno naravnano poslovanje, bi le otežila vrnitev na normalno delovanje trga. („Zagotavljanje vrnitve na normalno tržno delovanje“) (11) Vsaka predlagana dokapitalizacija ima kumulativne učinke na konkurenco na vsaki od teh treh ravni. Vendar pa je treba poiskati ravnovesje med temi pomisleki z vidika konkurence ter cilji ponovne vzpostavitve finančne stabilnosti, zagotavljanja posojil realnemu gospodarstvu in upravljanja tveganj za plačilno nesposobnost. Po eni strani morajo imeti banke dovolj ugodne pogoje za dostop do kapitala, da bo dokapitalizacija tako učinkovita, kot je potrebno. Po drugi strani pa bi morali pogoji, povezani z ukrepom dokapitalizacije, zagotoviti enake konkurenčne pogoje in z dolgoročnega vidika prehod na normalne tržne pogoje. Državni posegi bi zato morali biti sorazmerni in začasni ter bi morali biti oblikovani tako, da dajejo bankam spodbudo za izplačilo državi takoj, ko bodo tržne razmere to dopuščale, da bi iz krize izšel konkurenčen in učinkovit evropski bančni sektor. Tržno naravnane cene kapitalskih vložkov bi bile najboljši zaščitni ukrep pred neupravičenimi razlikami v stopnji kapitalizacije in nepravilno uporabo takega kapitala. Države Efte bi morale vedno zagotoviti, da dokapitalizacija bank izhaja iz resnične potrebe. (12) Ravnovesje, ki ga je treba doseči med finančno stabilnostjo in cilji konkurence, poudarja pomen razlikovanja med načeloma zdravimi bankami, ki dobro poslujejo, in bankami v težavah, ki slabše poslujejo. (13) Komisija bo zato v oceni ukrepov dokapitalizacije (v obliki shem ali pa podpore posameznim bankam) namenila posebno pozornost profilu tveganja bank upravičenk (6). Načeloma bi morale banke s profilom večjega tveganja plačati več. Države članice bi morale pri določanju shem dokapitalizacije, ki so na voljo skupini različnih bank, skrbno pretehtati vstopna merila in način obravnave bank z različnimi profili tveganja ter temu ustrezno razlikovati obravnavanje teh bank (glej Prilogo 1). Pri tem je treba upoštevati položaj bank, ki se zaradi trenutnih izrednih razmer srečujejo s težavami, čeprav bi pred finančno krizo veljale za načeloma zdrave banke. (14) Poleg kazalnikov, kot sta spoštovanje regulativnih zahtev glede plačilne sposobnosti in načrtovana kapitalska ustreznost, kakor jo potrdijo nacionalni nadzorni organi, bi morali biti na primer razmiki kreditnih zamenjav (CDS spreads) in bonitetne ocene iz obdobja pred finančno krizo dobra osnova za razlikovanje med stopnjami nadomestil za različne banke. Prav tako lahko trenutni razmiki kažejo na posebna tveganja, ki bodo oslabila konkurenčni položaj nekaterih bank, ko bodo izšle iz splošnih kriznih razmer. Razmiki iz obdobja pred krizo in trenutni razmiki bi morali vsekakor odražati morebitno breme slabe aktive in/ali slabosti poslovnega modela banke zaradi dejavnikov, kot sta čezmerna odvisnost od kratkoročne oblike financiranja ali nenormalen obseg posojil. (15) V ustrezno utemeljenih primerih je morda treba kratkoročno sprejeti nižje nadomestilo za banke v težavah ob domnevi in pod pogojem, da bodo stroški državnega posega v njihovo korist dolgoročno omogočili prestrukturiranje, potrebno za obnovitev sposobnosti poslovanja, in upoštevali konkurenčni učinek pomoči, ki je zagotovljena takim bankam, v obliki izravnalnih ukrepov. Finančno zdrave banke so lahko upravičene do sorazmerno nizke stopnje nadomestil za kakršno koli dokapitalizacijo in temu primerno znatno manj strogih pogojev glede državne pomoči na dolgi rok, če sprejmejo pogoje o izplačilu ali pretvorbi instrumentov, tako da se ohrani začasna narava vpletenosti države in njen cilj ponovne vzpostavitve finančne stabilnosti/posojil gospodarstvu ter potreba po preprečevanju zlorabe sredstev v širše strateške namene. Priporočila Sveta Evropske centralne banke (ECB) (16) Evropska centralna banka je v priporočilih svojega Sveta z dne 20. novembra 2008 predlagala metodologijo referenčnih meril za določanje cen državnih ukrepov dokapitalizacije za načeloma zdrave institucije v euroobmočju. Glavni pomisleki, ki so osnova navedenim priporočilom, v celoti upoštevajo načela, opisana v uvodu k temu sporočilu. ECB v skladu s svojimi posebnimi nalogami in odgovornostmi posebej poudarja učinkovitost ukrepov dokapitalizacije z namenom krepitve finančne stabilnosti in spodbujanja nemotenega dotoka posojil realnemu gospodarstvu. Hkrati poudarja potrebo po tržno naravnanih cenah, vključno z upoštevanjem posebnega tveganja posameznih bank upravičenk in potrebo po ohranitvi enakih pogojev med konkurenčnimi bankami. (17) Čeprav države Efte niso členice ECB, Nadzorni organ pozdravlja njihova priporočila, ki predlagajo cenovno shemo za kapitalske vložke na osnovi posebnega razpona stopenj donosa za banke upravičenke, ki so ne glede na razlike v svojih profilih tveganja načeloma zdrave finančne institucije. Namen tega dokumenta je, da se usmeritve razširijo tudi na druge pogoje poleg stopnje nadomestil in na pogoje, pod katerimi imajo lahko tudi banke, ki načeloma niso zdrave, dostop do državnega kapitala. (18) Poleg tega Nadzorni organ sicer priznava, da trenutne izredne obrestne mere na trgu ne pomenijo ustreznega merila za določanje primerne ravni nadomestila za vložek kapitala, vendar meni, da bi morali ukrepi dokapitalizacije, ki jih izvedejo države Efte, upoštevati raven podcenjevanja tveganja, ki je bilo značilno za obdobje pred krizo. Brez tega bi stopnje nadomestil za vložke kapitala iz državnih sredstev upravičencem lahko dale neupravičeno konkurenčno prednost, kar bi na koncu lahko izrinilo zasebno dokapitalizacijo. 2. NAČELA, KI UREJAJO RAZLIČNE VRSTE DOKAPITALIZACIJE (19) Najboljše zagotovilo za omejitev izkrivljanja konkurence je majhno odstopanje cen od tržnih cen (7). Iz navedenega sledi, da bi morala biti dokapitalizacija zasnovana tako, da upošteva tržni položaj vsake institucije, vključno z njenim trenutnim profilom tveganja in stopnjo plačilne sposobnosti, ter ohranja enake pogoje, s tem da ne omogoča previsoke subvencije v primerjavi s trenutnimi alternativami na trgu. Poleg tega bi morale uporabljene cene banke spodbujati, da državo izplačajo takoj, ko bo krize konec. (20) Ta načela pomenijo, da se pri oceni obravnavajo naslednji vidiki splošne zasnove shem dokapitalizacije: cilj dokapitalizacije, sposobnost poslovanja upravičene banke, nadomestilo, pobude za izstop, zlasti da bi državni kapital nadomestili zasebni vlagatelji (8) s čimer bi se zagotovila začasna narava udeležbe države v kapitalu banke, zaščitni ukrepi za preprečevanje zlorabe pomoči in izkrivljanja konkurence ter pregled učinkov sheme dokapitalizacije in položaja bank upravičenk na podlagi rednih poročil ali načrtov prestrukturiranja, če so ti potrebni. 2. 1. Dokapitalizacije po sedanjih tržnih obrestnih merah (21) Kadar za kapitalske vložke iz državnih virov veljajo enaki pogoji kot za pomembno udeležbo (30 % ali več) zasebnih vlagateljev, bo Nadzorni organ odobril nadomestilo, ki je bilo določeno z dogovorom (9). Glede na omejene pomisleke z vidika konkurence pri takem dogovoru se načeloma zdi, da ni potrebe po predhodnih zaščitnih ukrepih glede konkurence ali pobudah za izstop, razen če so pogoji dogovora taki, da znatno spremenijo pobude zasebnih vlagateljev. 2.2. Začasne dokapitalizacije načeloma zdravih bank za spodbujanje finančne stabilnosti in posojil realnemu gospodarstvu (22) Pri ocenjevanju obravnave bank v tej kategoriji bo Nadzorni organ dal večji pomen razlikovanju med načeloma zdravimi in drugimi bankami, ki je bilo opisano v odstavkih 12 do 15. (23) Skupno nadomestilo mora ustrezno upoštevati naslednje elemente: (a) trenutni profil tveganja vsake upravičenke (10); (b) značilnosti izbranega instrumenta, vključno z njegovo ravnjo podrejenosti, tveganje ter vse pogoje in načine plačila (11); (c) vključene pobude za izstop (kot so klavzule o povečanju (step-up) in klavzule o izplačilu); (d) ustrezna referenčna obrestna mera, ki ni izpostavljena tveganjem. (24) Raven nadomestila za državno dokapitalizacijo ne more biti enako visoka kot trenutna tržna raven (okoli 15 %) (12) saj slednja ne ustreza nujno temu, kar bi lahko veljalo kot normalni tržni pogoji (13). Zato je Nadzorni organ pripravljen sprejeti ceno dokapitalizacije načeloma zdravih bank po nižjih merah, kot so trenutne obrestne mere na trgu, da bi bankam olajšal uporabo takih instrumentov in s tem spodbudil ponovno vzpostavitev finančne stabilnosti in zagotavljanje posojil realnemu gospodarstvu. (25) Hkrati skupni pričakovani donos, ki naj bi ga država imela od dokapitalizacije, ne bi smel preveč odstopati od trenutnih tržnih cen, saj (i) bi se moral izogniti podcenjevanju tveganja, značilnemu za obdobje pred krizo, (ii) mora upoštevati negotovost glede trenutka nastopa in ravni novega ravnovesja cen, (iii) mora zagotavljati spodbude za izstop iz sheme in (iv) mora čim bolj zmanjšati tveganje za izkrivljanje konkurence med državami EGP ter med tistimi bankami, ki danes brez vsake državne pomoči pridobivajo kapital na trgu. Stopnja nadomestila, ki ne odstopa preveč od trenutnih tržnih cen, je bistvenega pomena pri preprečevanju izrinjanja dokapitalizacije iz zasebnega sektorja in lajšanju vrnitve na normalne tržne pogoje. Raven vstopne cene za dokapitalizacijo (26) Komisija je v Sporočilu o dokapitalizaciji (14) opisala metode za določitev ravni vstopne cene za dokapitalizacijo. Nadzorni organ bo spodaj opisane metode uporabil na podoben način ob upoštevanju, da države Efte ne sodelujejo v eurosistemu. Komisija meni, da je ustrezna metoda za določanje cene dokapitalizacij navedena v priporočilih eurosistema z dne 20. novembra 2008. Nadomestila, izračunana na podlagi te metodologije, po mnenju eurosistema pomenijo primerno osnovo (vstopno raven) za zahtevano nominalno stopnjo donosa pri dokapitalizaciji načeloma zdravih bank. To ceno je mogoče prilagoditi navzgor, da bi se upoštevala potreba po spodbujanju izplačila državnega kapitala (15). Komisija meni, da bodo take prilagoditve namenjene tudi zaščiti pred izkrivljanjem konkurence. (27) Glede na priporočila eurosistema bi se zahtevana stopnja donosa za državo za instrumente dokapitalizacije načeloma zdravih bank (prednostne delnice in drugi hibridni instrumenti) lahko določila na podlagi „cenovnega razpona“, ki bi bil opredeljen z (i) zahtevano stopnjo donosa za podrejeni dolg, ki bi pomenila spodnjo mejo, in (ii) zahtevano stopnjo donosa za navadne delnice, ki bi pomenila zgornjo mejo. Ta metodologija vključuje izračun cenovnega razpona na podlagi različnih elementov, ki bi moral upoštevati tudi posebnosti posameznih institucij (ali skupine podobnih institucij) ter držav Efte. Komisija je ugotovila, da uporaba metodologije na podlagi povprečnih (srednjih) vrednosti zadevnih parametrov (donosi državnih obveznic, razmiki kreditnih zamenjav (CDS spreads), premije za tržno tveganje za lastniški kapital) določa razpon s povprečno zahtevano stopnjo donosa 7 % za prednostne delnice s podobnimi značilnostmi, kot jih ima podrejeni dolg, in povprečno zahtevano stopnjo donosa 9,3 % za navadne delnice bank v euroobmočju. Ta razpon povprečnih cen je okviren. (28) Nadzorni organ bo za načeloma zdrave banke odobril minimalno nadomestilo, ki temelji na zgoraj opisani metodologiji. To nadomestilo se na ravni posameznih bank razlikuje na podlagi različnih parametrov: (a) vrsta izbranega kapitala (16): pri nižji podrejenosti je nižje tudi zahtevano nadomestilo znotraj cenovnega razpona; (b) ustrezna referenčna obrestna mera, ki ni izpostavljena tveganjem; (c) posamezni profil tveganja na nacionalni ravni za vse upravičene finančne institucije (vključno s finančno zdravimi bankami ter bankami v težavah). (29) Države Efte lahko izberejo formulo za izračunavanje cen, ki vsebuje tudi klavzule o povečanju ali izplačilu. Pri tem morajo poskrbeti, da bo izbrana formula spodbujala čim prejšnji konec podpore bankam v obliki državnega kapitala, hkrati pa ne bo povzročila čezmernega povečanja stroškov kapitala. (30) Nadzorni organ bo odobril tudi alternativne metodologije določanja cen, če omogočajo višja nadomestila kot zgoraj navedena metodologija. Pobude za izplačilo državnega kapitala (31) Ukrepi dokapitalizacije morajo vsebovati ustrezne pobude za izplačilo državnega kapitala, ko bo trg to dopuščal (17). Pobude bankam, da poiščejo alternativne vire kapitala, je mogoče najpreprosteje zagotoviti tako, da države Efte zahtevajo ustrezno visoko nadomestilo za državno dokapitalizacijo. Zato je po mnenju Nadzornega organa koristno, da se k ceni, določeni za vstop, na splošno pribije dodatek (18) da bi se s tem spodbudil izstop. Cenovna struktura, ki vključuje postopno poviševanje in klavzule o povečanju, bo okrepila mehanizem za spodbujanje izstopa. (32) Če država Efte ni naklonjena povečanju nominalne stopnje donosa, bi lahko razmislila o povečanju skupnega nadomestila z nakupnimi opcijami ali drugimi klavzulami o izplačilu ali z mehanizmi, ki spodbujajo povečanje zasebnega kapitala, na primer s tem, da se izplačilo dividend pogoji z obveznim nadomestilom državi, ki se sčasoma povečuje. (33) Države Efte lahko razmislijo tudi o uporabi restriktivne dividendne politike, da bi se zagotovila začasna narava državnega posega. Restriktivna dividendna politika bi bila skladna s ciljem ohranjanja zagotavljanja posojil realnemu gospodarstvu in krepitve kapitalske osnove bank upravičenk. Istočasno bi bilo pomembno omogočiti izplačila dividend, če bi to pomenilo spodbudo za zagotavljanje novega zasebnega kapitala načeloma zdravim bankam (19). (34) Nadzorni organ bo predlagane mehanizme za izstop ocenil za vsak posamezen primer posebej. Na splošno velja, da je pri večji dokapitalizaciji in profilu večjega tveganja banke upravičenke toliko bolj pomembno, da se določi jasen mehanizem za izstop. Kombinacija ravni in vrste nadomestila ter po potrebi restriktivne dividendne politike mora kot celota pomeniti zadostno pobudo za izstop za banke upravičenke. Nadzorni organ zlasti meni, da omejitve izplačila dividend niso potrebne, kadar cenovna raven pravilno upošteva profil tveganja za banke, klavzule o povečanju ali primerljivi elementi zagotavljajo zadostne spodbude za izstop, obseg dokapitalizacije pa je omejen. Preprečevanje neupravičenega izkrivljanja konkurence (35) V točki 35 Smernic o finančnih institucijah je poudarjena potreba po zaščitnih ukrepih v primeru morebitne zlorabe in izkrivljanja konkurence v shemah dokapitalizacije. Točka 38 Smernic o finančnih institucijah zahteva, da se kapitalski vložki omejijo na potrebni minimum ter da se upravičenki ne dovoli razvijanja agresivnih poslovnih strategij, ki bi bile nezdružljive s temeljnimi cilji dokapitalizacije (20). (36) Na splošno velja, da je pri višjem nadomestilu potreba po zaščitnih ukrepih manjša, saj bo cenovna raven omejila izkrivljanje konkurence. Banke, ki so deležne državne dokapitalizacije, bi se prav tako morale izogibati oglaševanju tega dejstva v poslovne namene. (37) Zaščitni ukrepi so lahko potrebni tudi za preprečevanje agresivne razširitve poslovanja, financirane z državno pomočjo. Združitve in prevzemi lahko načeloma pomenijo dragocen prispevek k utrjevanju bančnega sektorja, da bi se dosegli cilji stabilizacije finančnih trgov in zagotovil stalen dotok posojil realnemu gospodarstvu. Da bi se izognili dajanju prednosti tovrstnim institucijam, ki prejmejo državno pomoč, v škodo konkurentov, ki ne prejemajo take pomoči, bi morali biti združitve in prevzemi na splošno organizirani na podlagi konkurenčnega razpisnega postopka. (38) Obseg zaščitnih ukrepov v zvezi z ravnanjem bo temeljil na oceni sorazmernosti, pri čemer bodo upoštevani vsi ustrezni dejavniki in še zlasti profil tveganja banke upravičenke. Medtem ko je za banke s profilom zelo majhnega tveganja morda potrebno le zelo omejeno število zaščitnih ukrepov v zvezi z ravnanjem, se pri profilu z večjim tveganjem poveča tudi potreba po takih zaščitnih ukrepih. Nadalje na oceno sorazmernosti vplivata tudi sorazmeren obseg kapitalskega vložka iz državnih virov in dosežena raven lastniškega kapitala. (39) Če države Efte uporabijo dokapitalizacijo z namenom financiranja realnega gospodarstva, morajo zagotoviti, da pomoč k temu tudi dejansko prispeva. V ta namen bi morale v skladu z nacionalno zakonodajo dokapitalizacijo pogojiti z učinkovitimi in izvršljivimi zaščitnimi ukrepi, ki zagotavljajo, da je vložek kapitala uporabljen za ohranitev zagotavljanja posojil realnemu gospodarstvu. Pregled (40) Poleg tega bi bilo treba dokapitalizacije redno pregledovati, kakor je navedeno v Smernicah o finančnih institucijah (21). Države Efte bi morale šest mesecev po uvedbi ukrepov Nadzornemu organu predložiti poročilo o izvajanju teh ukrepov. Poročilo mora vsebovati popolne podatke o: (a) bankah, ki so bile dokapitalizirane, vključno v zvezi z elementi, opisanimi v točkah 12 do 15, Prilogi 1 in oceni poslovnega modela banke, da bi se lahko določil profil tveganja ter sposobnost poslovanja banke; (b) zneskih, ki so jih prejele zadevne banke, in pogojih, pod katerimi je potekala dokapitalizacija; (c) uporabi prejetega kapitala, vključno v zvezi z (i) ohranjanjem zagotavljanja posojil realnemu gospodarstvu, (ii) zunanjo rastjo in (iii) dividendno politiko bank upravičenk; (d) spoštovanju zavez, ki so jih dale države Efte glede pobud za izstop, ter drugih pogojih in zaščitnih ukrepih ter (e) načrtu za prenehanje odvisnosti od državnega kapitala (22). (41) Nadzorni organ bo v okviru navedenega pregleda med drugim ocenil potrebo po nadaljevanju zaščitnih ukrepov v zvezi z ravnanjem. Glede na razvoj tržnih pogojev lahko zahteva tudi revizijo zaščitnih ukrepov, ki spremljajo take ukrepe, s čimer se zagotovi, da je pomoč omejena na najmanjši možni znesek in najkrajši možni čas, ki sta potrebna za premostitev trenutne krize. (42) Nadzorni organ opozarja, da je treba v primeru, ko je banka sprva veljala za načeloma zdravo banko, vendar se je po izvedbi dokapitalizacije znašla v težavah, predložiti načrt za prestrukturiranje zadevne banke. 2.3. Dokapitalizacije za reševanje drugih bank (43) Za dokapitalizacijo bank, ki načeloma niso zdrave, bi morali veljati strožji pogoji. (44) Kar zadeva nadomestilo, kakor je opisano zgoraj, bi moralo le-to praviloma upoštevati profil tveganja banke upravičenke in biti višje kot za načeloma zdrave banke (23). To pa ne posega v možnost nadzornih organov, da v okviru prestrukturiranja sprejmejo nujne ukrepe, kadar so ti potrebni. Kadar cene ni mogoče določiti na ravni, ki ustreza profilu tveganja banke, bi morala biti vseeno blizu ceni, ki se zahteva za podobno banko v normalnih tržnih pogojih. Ne glede na potrebo po zagotovitvi finančne stabilnosti je uporaba državnega kapitala za tovrstne banke sprejemljiva le pod pogojem, da je banka v postopku likvidacije ali v procesu obsežnega in temeljitega prestrukturiranja, vključno s spremembo v vodstvu in politiki upravljanja, če je to potrebno. Zato je treba v šestih mesecih od dokapitalizacije za te banke predložiti obsežen načrt za prestrukturiranje oziroma likvidacijo. Kakor je navedeno v Smernicah o finančnih institucijah, bo tak načrt ocenjen v skladu z načeli iz smernic o reševanju in prestrukturiranju podjetij v težavah, vključevati pa bo moral izravnalne ukrepe. (45) Vse do izplačila državi bi morali zaščitni ukrepi v zvezi z ravnanjem za banke v težavah, ki so v fazi reševanja in prestrukturiranja, načeloma vključevati: restriktivno dividendno politiko (vključno s prepovedjo izplačila dividend vsaj v obdobju prestrukturiranja), omejitev plač za vodstvene delavce in izplačila nagrad, obveznost obnovitve in ohranjanja povečane ravni plačilne sposobnosti, ki je združljiva s ciljem finančne stabilnosti, ter časovni načrt za izplačilo državne udeležbe. 2.4. Končne opombe (46) Nadzorni organ upošteva možnost, da je udeležba bank v dokapitalizaciji na voljo za vse ali za večji del bank v posamezni državi Efte, tudi na manj diferencirani osnovi, in da je namenjena doseganju ustrezne splošne stopnje donosa v danem času. Nekatere države Efte lahko zaradi poenostavitve upravnih postopkov morda dajo prednost manj razdelanim metodam. Brez poseganja v možnost držav Efte, da cene določajo po zgoraj opisani metodologiji, bo Nadzorni organ odobril mehanizme za oblikovanje cen, ki omogočajo, da je raven skupnega pričakovanega letnega donosa za vse banke, ki sodelujejo v shemi, dovolj visoka, da zadostuje za različne banke in za pobudo za izstop. To raven bi bilo običajno treba določiti nad zgornjo mejo iz odstavka 27 za kapitalske instrumente prvega reda (24). To lahko vključuje nizko vstopno ceno in ustrezno povečanje, pa tudi druge elemente razlikovanja in zaščitne ukrepe, kakor so opisani zgoraj (25). (1) Za bralčevo lažje razumevanje se za finančne institucije v tem dokumentu uporablja preprosto izraz „banke“. (2) Te smernice ustrezajo Sporočilu Komisije „Dokapitalizacija finančnih institucij v trenutni finančni krizi: omejitev pomoči na najmanjšo potrebno in zaščitni ukrepi za preprečevanje neupravičenega izkrivljanja konkurence“, izdano 5. decembra 2008 (C(2008) 8259 konč.), v nadaljnjem besedilu: Sporočilo o dokapitalizaciji. (3) Te smernice ustrezajo Sporočilu Komisije z naslovom Uporaba pravil o državni pomoči za ukrepe v zvezi s finančnimi institucijami v okviru trenutne svetovne finančne krize, objavljeno v UL C 270, 25.10.2008, str. 8. (4) V teh smernicah izraz države Efte zajema Norveško, Islandijo in Lihtenštajn. (5) Glej odločitev Komisije z dne 13. oktobra 2008 v zadevi N507/2008 Ukrepi finančne podpore za bančni sektor v Združenem kraljestvu (UL C 290, 13.11.2008, str. 4), odločitev Komisije z dne 27. oktobra 2008 v zadevi N512/2008 Ukrepi podpore za finančne institucije v Nemčiji (UL C 293, 15.11.2008, str. 2), odločitev Komisije z dne 19. novembra 2008 v zadevi N560/2008 Ukrepi podpore za kreditne institucije v Grčiji, odločitev Komisije z dne 12. novembra 2008 v zadevi N528/2008 Nizozemska, Pomoč skupini ING Groep N.V, odločitev Komisije z dne 25. novembra 2008 v zadevi NN68/2008 o pomoči Latvije banki JSC Parex Banka. (6) Za podrobnejše informacije glej Prilogo 1. (7) Glej točko 39 Smernic o finančnih institucijah. (8) Za pobude za izstop ali pobude za izplačilo državi v tem besedilu se razume, da so namenjene nadomestitvi državnega kapitala z zasebnim kapitalom v obsegu, ki je potreben in primeren v okviru vrnitve na normalne tržne pogoje. (9) Glej na primer točko 54 odločitve Komisije z dne 27. oktobra 2008 v zadevi N512/2008 Ukrepi podpore za finančne institucije v Nemčiji. (10) Za podrobnejše informacije glej Prilogo 1. (11) Več parametrov na primer poveča ali zmanjša vrednost prednostnih delnic, odvisno od njihove natančne opredelitve, kot so: možnost pretvorbe v navadne delnice ali druge instrumente, kumulativne in nekumulativne dividende, nespremenljiva ali prilagodljiva stopnja dividend, prednost pred navadnimi delnicami v primeru likvidacije, morebitna pravica do udeležbe pri dobičku poleg dividend, izplačanih za navadne delnice, prodajna opcija, klavzule o izplačilu, glasovalne pravice. Nadzorni organ bo kot merilo uporabil splošno klasifikacijo kapitalskega instrumenta med različne regulativne kategorije (npr. temeljni/netemeljni, kapital prvega/drugega reda). (12) Sklic na Sporočilo Komisije „Dokapitalizacija finančnih institucij v trenutni finančni krizi“, opomba 10. (13) Trenutne ravni nadomestil so prav tako lahko posledica sedanjega sorazmerno velikega povpraševanja po kapitalu prvega reda, saj se banke zdaj odmikajo od poslovnega modela s prenizko stopnjo kapitalizacije, ki danes velja za poslovni model iz preteklosti, v kombinaciji s sorazmerno majhno ponudbo in veliko nestabilnostjo trga. (14) Glej opombo 2 in odstavke od vključno 26 naprej. (15) Glej točke 5 do 7 priporočil Sveta ECB o določanju cen dokapitalizacije z dne 20. novembra 2008. (16) Kot so navadne delnice, netemeljni kapital prvega reda ali kapital drugega reda. (17) Ob upoštevanju vrste instrumenta dokapitalizacije in njegove klasifikacije s strani nadzornih organov. (18) To je še toliko bolj pomembno, saj na zgoraj opisano metodo lahko vpliva podcenjevanje tveganja iz obdobja pred nastopom krize. (19) Ob upoštevanju teh pogojev bi bile omejitve izplačil dividend lahko na primer časovno omejene ali omejene na odstotek ustvarjenega dobička ali povezane s prispevkom novega kapitala (na primer z izplačilom dividend v obliki novih delnic). Kadar je verjetno, da bo izplačilo državi potekalo v več korakih, bi bilo mogoče predvideti tudi postopno sprostitev vseh omejitev glede dividend, ki bi bila usklajena z napredkom pri izplačilu. (20) Glede na cilje zagotavljanja posojil realnemu gospodarstvu ni potrebe po omejevanju rasti bilanc v shemah dokapitalizacije načeloma zdravih bank. To naj bi načeloma veljalo tudi za jamstvene sheme, razen v primeru resnega tveganja za premik kapitalskih tokov med državami članicami EGP. (21) Glej točke 34 do 42 Smernic o finančnih institucijah. V skladu z navedenimi smernicami se za posamezne ukrepe dokapitalizacije, sprejete v skladu s shemo dokapitalizacije, ki jo je odobril Nadzorni organ, ne zahteva priglasitev in Nadzorni organ Efte jih bo ocenil v okviru pregleda ter predstavitve načrta za sposobnost poslovanja. (22) Ob upoštevanju značilnosti instrumenta dokapitalizacije. (23) Glej odstavek 28 o razširjenem cenovnem razponu, ki pomeni višje stopnje nadomestil za banke v težavah. (24) Komisija je doslej odobrila ukrepe dokapitalizacije s skupnim pričakovanim letnim donosom v višini vsaj 10 % instrumentov prvega reda za vse banke, ki sodelujejo v shemi. Za države Efte, katerih stopnje donosa, ki niso izpostavljene tveganjem, precej odstopajo od povprečja v euroobmočju, bo tako raven morda treba ustrezno prilagoditi. Prilagoditve bodo potrebne tudi glede na razvoj obrestnih mer, ki niso izpostavljene tveganjem. (25) Za primer kombinacije nizke vstopne cene s takimi elementi razlikovanja glej odločitev Komisije z dne 12. novembra 2008 v zadevi N528/2008 Nizozemska, Pomoč skupini ING Groep N.V, ko je za nadomestilo kapitalskega instrumenta sui generis, opredeljenega kot temeljni kapital prvega reda, nespremenljiv kupon (8,5 %) povezan s prekomernimi in rastočimi izplačili kuponov in morebitno zgornjo mejo, česar posledica je pričakovani letni donos, višji od 10 %. PRILOGA I Določanje cene za lastniški kapital Lastniški kapital (navadne delnice) je najbolj poznana oblika temeljnega kapitala prvega reda. Navadne delnice omogočajo dva vira prihodka, namreč negotova prihodnja izplačila dividend in rast cene delnice (kapitalski dobiček/izguba), pri čemer je v zadnji fazi oboje odvisno od pričakovanih prihodnjih denarnih tokov/dobička. V trenutnih razmerah je prihodnje denarne tokove še težje napovedati kot v normalnih pogojih. Najpomembnejši dejavnik je zato objavljena tržna cena navadnih delnic. Za banke, katerih delnice ne kotirajo na borzi, ker ni objavljene tržne cene, bi morale države Efte uporabiti primeren tržno zasnovan pristop, kot je celovita ocena. Če je pomoč zagotovljena v obliki izdaje navadnih delnic (primarna izdaja), bo vse delnice, ki jih ne prevzamejo obstoječi ali novi vlagatelji, prevzela država Efte kot prejemnik primarne izdaje po najnižji možni ceni v primerjavi s ceno delnice, ki je veljala neposredno pred objavo javne ponudbe. Ustrezno provizijo za vpis primarne izdaje bi morala plačati tudi institucija, ki izda delnice (1). Nadzorni organ bo upošteval učinek, ki ga ima lahko predhodno prejeta državna pomoč na ceno delnice banke upravičenke. Kazalniki za oceno profila tveganja banke Pri ocenjevanju profila tveganja posamezne banke za namene ocene ukrepa dokapitalizacije na podlagi pravil o državni pomoči bo Nadzorni organ upošteval položaj banke zlasti glede na naslednje kazalnike: (a) kapitalska ustreznost: Nadzorni organ bo kot pozitivno obravnaval oceno plačilne sposobnosti banke in njene prihodnje kapitalske ustreznosti, ki je rezultat pregleda s strani nacionalnega nadzornega organa; tak pregled bo ocenil izpostavljenost banke različnim tveganjem (kot so kreditno tveganje, likvidnostno tveganje, tržno tveganje, tveganje v zvezi z obrestno mero in deviznim tečajem), kakovost portfelja sredstev (znotraj nacionalnega trga in v primerjavi z razpoložljivimi mednarodnimi standardi), dolgoročno vzdržnost poslovnega modela banke in druge s tem povezane vidike; (b) obseg dokapitalizacije: Nadzorni organ bo kot pozitivno obravnaval dokapitalizacijo z omejenim obsegom, kot je na primer največ 2 % tveganju prilagojene tehtane aktive banke; (c) trenutni razmiki kreditnih zamenjav: za Nadzorni organ bo razmik, ki je enak povprečju ali manjši, kazalnik profila manjšega tveganja; (d) trenutna bonitetna ocena banke in obeti: za Nadzorni organ bodo bonitetna ocena A ali višja in stabilni ali pozitivni obeti kazalnik profila manjšega tveganja. Pri oceni teh kazalnikov je treba upoštevati položaj bank, ki se zaradi trenutnih izrednih razmer srečujejo s težavami, čeprav bi v obdobju pred krizo veljale za načeloma zdrave banke, kot je razvidno iz razvoja tržnih kazalnikov, kot so razmiki kreditnih zamenjav in cene delnic. Tabela 1 Vrste kapitala (1) Glej na primer točko 11 odločitve Komisije z dne 13. oktobra 2008 v zadevi N507/2008 Ukrepi finančne podpore za bančni sektor v Združenem kraljestvu in točko 12 odločitve Komisije z dne 27. oktobra 2008 v zadevi N512/2008 Ukrepi podpore za finančne institucije v Nemčiji.