SL Uradni list Evropske unije C 68/5

SODBA SODIŠČA

z dne 9. julija 2014

v združenih zadevah E-3/13 in E-20/13,

Fred. Olsen in drugi ter Petter Olsen in drugi

proti

državi Norveški, ki jo zastopata Osrednji davčni urad za velika podjetja in Davčni direktorat

(obdavčitev tujih odvisnih družb – pravica do ustanavljanja – prosti pretok kapitala – obid nacionalne zakonodaje – utemeljitev – sorazmernost)

(2015/C 68/05)

V združenih zadevah E-3/13 in E-20/13, Fred. Olsen in drugi ter Petter Olsen in drugi proti državi Norveški, ki jo zastopata Osrednji davčni urad za velika podjetja in Davčni direktorat – katerih predmet sta ZAHTEVKA, ki sta ju pri Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča vložila Odbor za davčne pritožbe Osrednjega davčnega urada za velika podjetja (Skatteklagenemnda ved Sentralskattekontoret for storbedrifter) in Okrožno sodišče v Oslu (Oslo tingrett) v zvezi z razlago pravil o svobodi ustanavljanja in prostem pretoku kapitala, zlasti členov 31 in 40 Sporazuma EGP v zvezi z norveško zakonodajo o obdavčitvi tujih odvisnih družb („pravila o tujih odvisnih družbah“), ki dopušča nacionalno obdavčitev kapitala, naloženega v državi z nizko davčno stopnjo – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher, sodnik Per Christiansen in sodnik poročevalec Páll Hreinsson 9. julija 2014 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

1. – 2. Sklad, kot je Ptarmigan Trust, spada na področje uporabe člena 31 Sporazuma EGP, če opravlja resnično in dejansko gospodarsko dejavnost v EGP za nedoločen čas in s stalno poslovno enoto. Nacionalno sodišče oceni, ali gre za tak primer. Vse zainteresirane strani, tj. ustanovitelji sklada, skrbniki in upravičenci, imajo pravice v skladu s členoma 31 in 34 Sporazuma EGP.

3. Upravičenci do osnovnih sredstev v obliki sklada, ki so predmet nacionalnih davčnih ukrepov, kot so ti v postopku v glavni stvari, se lahko sklicujejo na člen 40 Sporazuma EGP, če ni ugotovljeno, da izvajajo določen vpliv na neodvisno podjetje v drugi državi EGP ali opravljajo gospodarsko dejavnost, ki jo zajema pravica do ustanavljanja. Nacionalno sodišče opravi končno oceno v zvezi s tem na podlagi dejanskih okoliščin primera.

4. Razlika v obravnavanju, ki izhaja iz člena 10-60 Davčnega zakona, ustvarja davčno neugodnost za davčne zavezance rezidente, za katere se uporablja zakonodaja o tujih odvisnih družbah, ki lahko ovira izvajanje svobode ustanavljanja, saj jih odvrača od ustanovitve, pridobitve ali ohranitve hčerinske družbe v državi EGP, v kateri za hčerinsko družbo veljajo nizke davčne stopnje. Pomeni torej omejitev svobode ustanavljanja v smislu členov 31 in 34 Sporazuma EGP. Če je davčna neugodnost, ki je posledica različnega obravnavanja davčnih zavezancev rezidentov na podlagi člena 10-60, taka, da ovira upravičence pri vlaganju sredstev v drugi državi EGP, brez namena vplivati na nadzor ali upravljanje podjetja, in pri pretoku kapitala osebne narave, pomeni omejitev prostega pretoka kapitala v smislu člena 40 Sporazuma EGP in Priloge XII k Sporazumu EGP. Poleg tega pravilo nacionalnega prava, ki zahteva, da v nasprotju z udeleženci v primerljivih domačih subjektih udeleženci v tuji odvisni družbi v drugi državi EGP nimajo nobene možnosti, da odpravijo ekonomsko dvojno obdavčevanje iz norveških pravil o tujih odvisnih družbah, pomeni omejitev svobode ustanavljanja iz členov 31 in 34 Sporazuma EGP ali – odvisno od ocene nacionalnega sodišča – prostega pretoka kapitala, ki jo načeloma prepoveduje člen 40 Sporazuma EGP.

5. Omejitev svobode ustanavljanja ali, kjer je to primerno, prostega pretoka kapitala, ki izhaja iz nacionalne zakonodaje o tujih odvisnih družbah, kot je ta v postopku v glavni stvari, je lahko utemeljena z razlogi prevladujočega javnega interesa, zlasti z vidiki preprečevanja davčnega izogibanja ali ohranitve uravnotežene razdelitve davčnih pristojnosti med državami EGP. Omejitev je sorazmerna, če se nanaša izključno na povsem umetne konstrukte, ki se poskušajo izogniti nacionalnemu davku, ki se plača v primerljivih položajih. Tak obdavčitveni ukrep se zato ne sme izvesti, kadar se na podlagi objektivnih dejavnikov, ki jih lahko preverijo tretje osebe, izkaže, da ima kljub razlogom davčne narave tuja odvisna družba dejansko sedež v državi EGP in opravlja dejanske gospodarske dejavnosti, ki imajo učinke v EGP.

6. Nacionalno sodišče ugotovi, ali so tožeče stranke kot upravičenci sklada Ptarmigan Trust v primerljivem položaju z upravičenci družinskih fundacij ali premoženjskih skladov, za katere ne velja norveška zakonodaja o obdavčitvi premoženja. Če je tako, razlika v davčni stopnji pomeni omejitev iz člena 31 Sporazuma EGP ali alternativno člena 40 Sporazuma EGP.