SL Uradni list Evropske unije L 36/69

ODLOČBA NADZORNEGA ORGANA EFTE

št. 227/06/COL

z dne 19. julija 2006

o državni pomoči za Farice hf. (Islandija)

NADZORNI ORGAN EFTE (1) JE –

OB UPOŠTEVANJU Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (2) in zlasti členov 61 do 63 Protokola 26 k Sporazumu,

OB UPOŠTEVANJU Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča (3) in zlasti člena 24 Sporazuma,

OB UPOŠTEVANJU člena 1(2) dela I ter členov 4(4), 6, 7(3) in 10 dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču,

OB UPOŠTEVANJU Smernic Nadzornega organa (4) o uporabi in razlagi členov 61 in 62 Sporazuma o EGP ter zlasti poglavja 17 o državnih jamstvih in poglavja 19 o deležih javnih organov oblasti,

OB UPOŠTEVANJU Odločbe Nadzornega organa št. 125/05/COL o začetku formalnega postopka preiskave o državni pomoči za Farice hf., ki poziva zainteresirane stranke k predložitvi pripomb o tem (5),

ob upoštevanju naslednjega:

I. DEJSTVA

1. POSTOPEK

Z dopisom z dne 27. februarja 2004 islandske misije pri EU, v katerem je bil posredovan dopis Ministrstva za finance z dne 26. februarja 2004, so islandski organi obvestili Nadzorni organ o državnem jamstvu za podmorski kabelski projekt na Islandiji, tj. projekt Farice. Dopis je bil prejet in evidentiran 1. marca 2004 (dogodek št. 257593).

Islandska misija je z dopisom z dne 14. maja 2004, v katerem je bil posredovan dopis islandskega Ministrstva za finance z dne 13. maja 2004, predložila dodatne informacije. Nadzorni organ je dopis prejel in evidentiral 14. maja 2004 (dogodek št. 281472).

Po različnih izmenjavah korespondence (6) je Nadzorni organ z dopisom z dne 26. maja 2006 obvestil islandske organe, da se je odločil začeti formalni postopek preiskave iz člena 1(2) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču o državni pomoči za Farice hf. (dogodek št. 319257).

Odločba Nadzornega organa št. 125/05/COL o začetku formalnega postopka preiskave je bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije in Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije (7). Nadzorni organ je pozval zainteresirane stranke, naj predložijo pripombe. Nadzorni organ ni prejel nobenih pripomb od zainteresiranih strank.

Islandski organi so svoje pripombe o Odločbi št. 125/05/COL predložili z dopisom z dne 28. junija 2005 (dogodek št. 324236).

Kot je navedeno v odločbi o začetku formalnega postopka preiskave, v skladu z ločenimi postopki na področju konkurence, je Nazorni organ z dopisom z dne 31. januarja 2003, naslovljenim na Farice hf., izrazil nekatere pomisleke o konkurenci. Nadzorni organ je zahteval tudi informacije o projektu Farice, pomembne za presojo vpliva projekta na konkurenco. Z dopisom z dne 6. maja 2004 je Nadzorni organ na Farice hf. naslovil uradni zahtevek za pridobitev informacij (8). Nadzorni organ je prejel odgovor Farice hf. 21. oktobra 2004. Ločeni postopki na področju konkurence so se končali z dopisom Nadzornega organa z dne 2. junija 2006 (dogodek št. 1072261).

2. OPIS UKREPOV

2.1 OPIS PROJEKTA FARICE

Projekt Farice zadeva gradnjo in upravljanje podmorskega telekomunikacijskega kabla, ki povezuje Islandijo in Ferske otoke s Škotsko.

Od leta 1994 so bili Islandija in Ferski otoki mednarodno povezani s podmorskim telekomunikacijskim kablom CANTAT-3. CANTAT-3 je bil vzpostavljen kot konzorcijski kabel. Dostop do CANTAT-3 je bil zagotovljen s članstvom v konzorciju (9), z neodtujljivo pravico uporabe in z zakupom kapacitete od konzorcijskega člana Teleglobe. CANTAT-3 ima priključne točke v Kanadi, na Islandiji, Ferskih otokih, Danskem, v Združenem kraljestvu in Nemčiji. Z gradnjo čezatlantskih kabelskih sistemov, konkurenčnih kablu CANTAT-3, so imeli ustanovitelji CANTAT-3 dostop do drugih, bolj ekonomičnih povezav. Vendar pa so bili Islandija in Ferski otoki še vedno odvisni od povezave CANTAT-3. To je bil eden od pomislekov, ki naj bi jih te stranke upoštevale med razvojem nove povezljivosti. Poleg tega je imel kabel CANTAT-3 določene tehnične omejitve, saj gre za starejšo generacijo kabla, ki ima omejeno zmogljivost in ni vedno zanesljiv. Islandski organi so predložili pregled več izpadov delovanja povezave CANTAT-3 v obdobju 1995–2003. Kljub splošnemu povečevanju zmogljivosti mednarodnih in medregionalnih telekomunikacijskih poti ni teh dveh držav od leta 1994 dosegel noben drug mednarodni projekt omrežij iz vlaken. Po informacijah islandskih organov sta to preprečevali geografsko izolirana lokacija obeh držav in omejena velikost trga.

Pričakuje se povečanje stroškov satelitskih povezav, ki se uporabljajo kot drugotna povezljivost, in nikakor niso primerne za prenos internetnega prometa, občutljivega za zamik. Da bi obvladali povečan telekomunikacijski promet, je bilo treba razviti drugo možnost.

Projekt Farice je nastal na pobudo islandskega telekomunikacijskega operaterja Landssími Íslands hf. (v nadaljnjem besedilu „Síminn“ (10)), ki je bil (takrat) v skoraj 100-odstotni državni lasti, in prvotnega telekomunikacijskega operaterja na Ferskih otokih, Føroya Tele, ki sta razmišljala o razvoju podmorske kabelske povezave med Reykjavíkom, Tórshavnom in Edinburghom. Vendar pa je leta 2002 postalo jasno, da projekt Farice ni mogel pridobiti zagona zgolj kot komercialni poslovni primer (11). Študija izvedljivosti, opravljena marca 2002, je pokazala, da projekta ne bi bilo mogoče financirati s konvencionalnim projektnim financiranjem. Iskali so široko povezavo za projektom, da bi zagotovili njegovo uresničitev. To je imelo za posledico dve odločitvi:

Prvič, v pripravo projekta so se vključili organi Islandije in Ferskih otokov, odgovorni za komunikacijo. Zlasti največja sponzorja, Síminn in Føroya Tele, sta jasno povedala, da ju ne zanima zagotavljanje potrebnih poroštev za posojilo v imenu celotnega telekomunikacijskega trga (12). Zato bi morala v projektu dejavno sodelovati in prispevati islandska država.

Drugič, veljalo je za pomembno, da v projektu dejavno sodeluje Og Vodafone, veliki akter na islandskem telekomunikacijskem trgu. Odločeno je bilo, da se poleg družbe Farice hf., namenjene gradnji in upravljanju novega sistema prenosa, ustanovi holdinška družba Eignarhaldsfélagið Farice ehf. (v nadaljnjem besedilu „E-Farice“) (13). Ta družba naj bi imela v lasti vse islandske deleže v družbi Farice, poleg tega pa naj bi kupila zmogljivost Og Vodafone v CANTAT-3. Podobno je bilo ponujeno Síminnu, kar je glede na poročilo IBM (14), ki so ga predložili islandski organi, povzročilo, da je imela družba E-Farice v rokah celotno mednarodno povezljivost za Islandijo. Kot je bilo navedeno v priglasitvi, naj bi zmogljivost CANTAT-3 posledično upravljala in prodajala družba E-Farice (15).

Leta 2002 je bila ustanovljena nova družba z omejeno odgovornostjo, Farice hf., da bi pripravila, zgradila in upravljala podmorski komunikacijski kabelski sistem za prenos telekomunikacijskega in internetnega prometa med Islandijo, Ferskimi otoki in Združenim kraljestvom. Glede na informacije, ki so jih zagotovili islandski organi, so bili delničarji te družbe Síminn (47,33 %), Og Vodafone (1,33 %), vlada Islandije (27,33 %), trije drugi islandski operaterji, ki so imeli skupaj 3,99 %, Føroya Tele (17,33 %) in dva druga telekomunikacijska operaterja s Ferskih otokov (vsak z deležem v višini 1,33 % (16). Novi kabel Farice vključuje islandsko pripetje (17) (od Seyðisfjörðura do Reykjavíka), podmorski odsek (od Seyðisfjörðura do Dunnet Baya), fersko pripetje (od Funningsfjörðura do Tórshavna) in pripetje iz Združenega kraljestva (od Dunnet Baya do Edinburgha). Za odločitev o upravljanju kabla, ki je bilo dodeljeno družbi Farice hf., ni bil izveden javni razpis. Po poslovnem načrtu so ocenjeni skupni investicijski stroški projekta Farice znašali 48,9 milijona EUR.

V Sporazumu delničarjev z dne 12. septembra 2002 je bilo določeno, da mora politika oblikovanja cen družbe Farice temeljiti na načelih stroškovne naravnanosti, preglednosti in nediskriminacije.

Islandski organi so nato poudarili, da je uporaba kabla Farice pod istimi pogoji in po istih cenah na voljo tako tujim kot domačim operaterjem. Sporazum delničarjev je odprt tudi za nove delničarje. Vendar pa določa, da bo obstoječim delničarjem vedno ponujena možnost, da ohranijo svoj lastniški delež v družbi, če se poveča delniški kapital (poglavje 7 sporazuma delničarjev).

Uradna otvoritev podmorskega kabla za prenos podatkov Farice je bila februarja 2004.

2.2 OPIS POMOČI ISLANDSKE DRŽAVE

(a) Jamstvo za posojilo

Predmet priglasitve zadeva dodelitev državnega jamstva za posojilo v višini 9,4 milijona EUR za Farice (v nadaljnjem besedilu „terminsko posojilo A“). To posojilo je del širšega dolgoročnega posojilnega paketa v najvišjem znesku 34,5 milijona EUR.

Po informacijah islandskih organov, zlasti kot je mogoče razbrati iz sporazuma z dne 27. februarja 2004 (v nadaljnjem besedilu „posojilni sporazum“) med Farice hf., Íslandsbanki hf., drugimi finančnimi ustanovami in poroki, je razčlenitev podpisanih posojil v najvišjem znesku 34,5 milijona EUR naslednja:

Posojilo Milijoni EUR Posojilodajalec Obrestna stopnja (18) Obrestna obdobja Odplačevanje Porok Število obrokov Začetek odplačevanja A 9,4 The Nordic Investment Bank Euribor + 0,18 % letno 6 mesecev 8 polletnih plačil sept. 2011 Vlada Islandije B 4,7 The Nordic Investment Bank Euribor + 0,80 % letno 6 mesecev 5 polletnih plačil sept. 2009 Landssími Íslands hf. (Síminn) 4,7 Íslandsbanki hf. C 4,7 Føroya banki Euribor + 1,00 % letno 3 meseci 10 četrtletnih plačil sept. 2009 Telefon verkið P/F D 11,0 Íslandsbanki hf. Euribor + 1,50 % letno 1 mesec 48 mesečnih plačil sept. 2005 Brez

Državno jamstvo za terminsko posojilo A je jamstvo izterjave, tj. družba Farice hf. bo v celoti odgovorna za plačilo posojila, upnik pa bo moral izčrpati možnosti za izterjavo od družbe, preden lahko začne veljati državno jamstvo. Družbi Farice hf. je bila zaračunana 0,5-odstotna letna premija (ki jo je določila islandska Agencija za upravljanje nacionalnega dolga), ki je bila plačana na začetku, ko sta bila izdana posojilni sporazum in državno jamstvo. Začetno plačilo je znašalo 438 839 EUR, tj. 4,7 % posojilnega zneska. Poleg tega je bila zaračunana pristojbina za jamstvo v višini 120 000 ISK.

Prvo jamstvo izterjave je bilo podpisano julija 2003 v zvezi s premostitvenim posojilom v višini 16 milijonov EUR. Jamstvo izterjave je zajemalo 6,4 milijona EUR, tj. 40 % navedenega posojila. Premostitveno posojilo je bilo odplačano ob odobritvi dolgoročnih posojil v višini 34,5 milijona EUR, jamstvo izterjave za premostitveno posojilo pa je prenehalo obstajati istega dne. Farice hf. je za to jamstvo plačal 0,50-odstotno pristojbino in dajatev v znesku 120 000 ISK.

(b) Povečanje delniškega kapitala s strani islandske vlade

Na začetku januarja 2003 se je državni delež v Farice hf. povečal z začetnega 27,33-odstotnega deleža na 46,5 %. Razlaga islandskih organov v odgovoru iz junija 2004 se je glasila:

„[Ker] se je poslovni načrt razvijal, so potrebe družbe po sredstvih postale bolj jasne in sprejeta je bila odločitev za povečanje delniškega kapitala družbe. Vsi operaterji na Islandiji in Ferskih otokih so bili povabljeni, da kupijo deleže pri povečanju delniškega kapitala. Ker je Síminn jasno navedel, da družba ne bi želela zagotoviti več kot 33,33 % delniškega kapitala, naj bi potrebni delniški kapital s strani Ferskih otokov zagotovila družba Telefonverkið (19,93 %), islandska vlada pa je morala zagotoviti 46,53 % potrebnega delniškega kapitala, saj drugi operaterji na Islandiji finančno niso bili zmožni kupiti več kot 1,2 % delniškega kapitala.“

Kot so navedli islandski organi, se je skupni delniški kapital družbe Farice hf. povečal s 327 000 EUR na več kot 14 milijonov EUR. Podrobnosti o prispevku delniškega kapitala različnih delničarjev so razvidne iz spodnje tabele (19):

Delniški kapital Farice hf. (zneski v tisočih)

Pripravljalna faza Jan-03 Jun-03 ISK EUR (20) Delež ISK EUR Delež ISK EUR Delež Eignarhaldsfélagið Farice ehf. 947 944 11 242 79,90 % 947 944 11 242 79,90 % Vlada Islandije 8 200 90 27,33 % 552 067 6 547 46,53 % 491 737 5 831 41,45 % Síminn 14 200 155 47,33 % 395 477 4 690 33,33 % 352 259 4 177 29,69 % Og Vodafone 400 4 1,33 % 400 5 0,03 % 103 949 1 232 8,76 % Lína.Net 400 4 1,33 % 400 5 0,03 % 400 5 0,03 % Fjarski ehf. 400 4 1,33 % 400 5 0,03 % 400 5 0,03 % RH-net 400 4 1,33 % 400 5 0,03 % 400 5 0,03 % Telefonverkið 5 200 57 17,33 % 236 486 2 804 19,93 % 236 486 2 804 19,93 % Kall 400 4 1,33 % 400 5 0,03 % 400 5 0,03 % SPF spf. 400 4 1,33 % 400 5 0,03 % 400 5 0,03 % Skupaj 30 000 327 100,00 % 1 186 430 14 070 100,00 % 1 186 430 14 070 100,00 %

3. ZAČETEK FORMALNEGA POSTOPKA PREISKAVE

Nadzorni organ je z Odločbo št. 125/05/COL o začetku formalnega postopka preiskave sprejel preliminarni sklep, da sta državno jamstvo in povečanje delniškega kapitala s strani islandske države v Farice hf. pomenila državno pomoč v smislu člena 61(1) Sporazuma o EGP.

Nadzorni organ je imel pomisleke, ali bi podporne ukrepe islandske države lahko razglasili za združljive z delovanjem Sporazuma o EGP. Nadzorni organ je v odločbi o začetku formalnega postopka preiskave izrazil dvome, ali so bili ukrepi pomoči – da bi bili združljivi s pravili Sporazuma o EGP – sorazmerni svojim ciljem in niso izkrivljali konkurence v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnim interesom. Ti dvomi so zadevali predvsem vprašanje, ali bi bil zagotovljen nediskriminatoren dostop do omrežja. Ker naj bi po prvotni zamisli prek E-Farice hf. vključili tudi zmogljivost CANTAT-3, so nadalje obstajali pomisleki, da bi bila konkurenca glede povezljivosti do Islandije omejena, saj bi na trgu ostal samo en ponudnik.

4. PRIPOMBE ISLANDSKIH ORGANOV

V pripombah k Odločbi št. 125/05/COL z dne 28. junija 2005 so islandski organi ponovili svoje mnenje, da v projekt Farice ni vpletena državna pomoč. Po mnenju islandskih organov sta bila jamstvo za posojilo in povečanje delniškega kapitala vlade skladna z določbami o državni pomoči. Poleg tega pomeni projekt Farice infrastrukturo v smislu pravil o državni pomoči. Kot je bilo navedeno v prejšnjem dopisu z dne 21. januarja 2005, islandski organi menijo, da bi bila kakršna koli državna pomoč združljiva s členom 61(3)(b) in (c) Sporazuma o EGP.

Islandski organi upravičujejo potrebo po zadevnih ukrepih na podlagi razmisleka, da sta telekomunikacijska povezljivost in širokopasovni dostop potreben korak za modernizacijo družbe in gospodarstva v EU ter odločilna vidika lizbonske strategije in predpogoj za razvoj akcijskega načrta za e-Evropo.

Zaradi svoje geografske lege je Islandija še posebej odvisna od dostopa do ekonomične in zanesljive telekomunikacijske povezljivosti. Trenutna povezljivost zaradi tehničnih omejitev CANTAT-3 ni niti zadovoljiva niti zanesljiva oziroma sprejemljiva za islandsko in fersko gospodarstvo, ki sta odvisni od telekomunikacij.

V takih okoliščinah je bilo sodelovanje države posledica potrebe po zagotovitvi izvedljivosti projekta. Brez sodelovanja države bi bil projekt preložen, ali pa sploh ne bi bil izveden.

Islandski organi menijo, da prednosti v smislu zagotavljanja zanesljivih ponudb telekomunikacijskih storitev prevladajo nad slabostmi določenega izkrivljanja konkurence za druge konkurente.

Pred ustanovitvijo družbe Farice so bili organizirani uvodni sestanki z islandskimi operaterji, kjer so se samo trije od „manjših“ operaterjev strinjali z nakupom delnic v družbi. Po mnenju islandskih organov so bila v iskanje ustanoviteljev vložena precejšnja prizadevanja, saj spodnja meja prispevkov v delniški kapital ni bila določena. Zato islandski organi menijo, da je glede na posebne okoliščine projekta šlo za široko udeležbo.

Islandski organi poudarjajo, da poglavje 7 sporazuma delničarjev vsebuje predkupno pravico ustanovnih družb Farice hf. Ta pravica je enaka členu 34 islandskega Zakona št. 2/1995 o javnih delniških družbah, po katerem imajo delničarji pravico do vpisa novih delnic v neposrednem razmerju s svojimi deleži. Ta pravica je prenosljiva, poleg tega pa se lahko vsak delničar vedno odloči, da te predkupne pravice ne bo izkoristil. Poglavje 7(2) sporazuma delničarjev nadalje določa, da si bodo delničarji prizadevali zagotavljati, da lahko pri povečanju kapitala sodelujejo nove stranke, ne glede na predkupne pravice.

Sporazum delničarjev določa nediskriminatorno in pregledno oblikovanje cen po tržnih pogojih. Politika oblikovanja cen družbe mora temeljiti na načelih stroškovne naravnanosti, preglednosti in nediskriminacije. Islandski organi primerjajo projekt Farice s primerom, obravnavanim v Odločbi Komisije N 307/2004 glede širokopasovnega infrastrukturnega projekta v Združenem kraljestvu, da bi zagotovili širokopasovne storitve množičnega trga podjetjem in državljanom v oddaljeni in podeželski Škotski. Po njihovih informacijah so cene za zmogljivost v sistemu Farice verjetno najvišje med cenami za podobne storitve prek Severnega Atlantika. To je eden od razlogov, zakaj obseg, prodan v letu 2005, ustreza manj kot petim odstotkom trenutno nameščene zmogljivosti v Farice.

Glede vprašanja odprtega dostopa islandski organi poudarjajo, da je dostop do infrastrukture odprt, pregleden in nediskriminatoren.

Islandski organi menijo, da je, v primeru ugotovitve vpletenosti državne pomoči, skupni znesek pomoči omejen. Zlasti glede jamstva za posojilo takšen omejeni znesek ne more veljati za nasprotnega skupnemu interesu po členu 61(3)(c) Sporazuma o EGP. Glede povečanja deleža islandske države so islandski organi menili, da „je bil prvotni namen za ustanovitev Farice hf. v septembru 2002 samo priprava na gradnjo in delovanje podmorskega komunikacijskega kabelskega sistema. Na tej točki še ni bilo dokončno odločeno glede finančne potrebe celotnega projekta in končnega lastništva deležev […] Nobeno podjetje ne bi moglo izvesti dejanske gradnje in delovanja kabla […] Zato prvo povečanje deleža januarja 2003 ni bilo običajno ‚povečanje deleža‘ družbe, temveč je bilo pravzaprav podobno ustanovitvi nove družbe z novim namenom.“ Dejstvo, da so imeli zasebni operaterji v vseh fazah v lasti večino delnic in so znatno prispevali v družbo sočasno z islandsko državo, kaže, da bi bila morebitna državna pomoč zelo omejena.

Kar zadeva pomisleke glede konkurence (glej poglavje II.3.2 Odločbe št. 125/05/COL), islandski organi navajajo, da trenutno niti Farice hf. niti E-Farice ehf. ne načrtujeta nakupa ali zakupa več zmogljivosti CANTAT-3 in da pogovori z družbo Teleglobe nikoli niso pripeljali do kakršnih koli dogovorov. Pokazalo se je tudi, da so stranke zaradi visokih cen Farice vedno bolj uporabljale zmogljivost CANTAT-3, ki je lahko konkurenčna Farice hf.

II. PRESOJA

1. PRISOTNOST DRŽAVNE POMOČI V SMISLU ČLENA 61(1) SPORAZUMA O EGP

Člen 61(1) Sporazuma o EGP se glasi:

„Razen če ta sporazum ne določa drugače, je vsaka pomoč, ki jo dodelijo države članice ES, države Efte, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z delovanjem tega sporazuma, če prizadene trgovino med pogodbenicami.“

1.1. JAMSTVO ZA POSOJILO S STRANI ISLANDSKE DRŽAVE

Državno jamstvo upravičencu na splošno omogoča, da dobi boljše finančne pogoje za posojilo od tistih, ki so po navadi na voljo na finančnih trgih. Zato lahko jamstva države spadajo na področje uporabe člena 61(1) Sporazuma o EGP.

Vendar pa je v določbah poglavja 17.4(2) Smernic Nadzornega organa o državni pomoči glede državnih jamstev (v nadaljnjem besedilu „Smernice“) Nadzorni organ opredelil primer, v katerem posamezno državno jamstvo ne pomeni državne pomoči po členu 61(1) Sporazuma o EGP. V ta namen mora državno jamstvo izpolnjevati naslednje pogoje:

(a) posojilojemalec ni v finančnih težavah;

(b) posojilojemalec bi bil načeloma zmožen dobiti posojilo pod tržnimi pogoji od finančnih trgov brez kakršne koli intervencije države;

(c) jamstvo je povezano s specifično finančno transakcijo, določen je njegov najvišji znesek, ne zajema več kot 80 % neporavnanega posojila in ni odprto ter

(d) tržna cena za jamstvo je plačana (kar med drugim odraža znesek in trajanje jamstva, zavarovanje s strani posojilojemalca, finančni položaj posojilojemalca, sektor dejavnosti in obete, stopnje neporavnanih obveznosti in druge gospodarske pogoje).

Zato bo Nadzorni organ najprej ocenil, ali državno jamstvo v korist Farice hf. za terminsko posojilo A izpolnjuje štiri pogoje, določene v Smernicah, kar bi izključilo vpletenost državne pomoči. Samo ob negativni ugotovitvi glede tega bo Nadzorni organ ocenil posamezne pogoje člena 61(1) Sporazuma o EGP.

1.1.1 Pogoji, ki izključujejo obstoj pomoči – poglavje 17.4(2) Smernic o državni pomoči

Po informacijah, ki so jih predložili islandski organi, projekt ne bi mogel zaživeti kot izključno komercialni poslovni primer, zato je bila potrebna udeležba države. Čeprav Farice hf. tehnično ni bil v finančnih težavah (prvi pogoj), bi lahko pod tržnimi pogoji zagotovil le posojilo v znesku 11 milijonov EUR (posojilo D). Dejstvo, da banka ni zahtevala le jamstva države za terminsko posojilo A, temveč tudi jamstvo dveh nekdanjih državnih telekomunikacijskih monopolistov (družbe Síminn za terminsko posojilo B in družbe Telefonverkið P/F za terminsko posojilo C), ki sta bila še vedno v lasti zadevnih držav, kaže, da Farice ni mogel dobiti posojila pod tržnimi pogoji brez kakršne koli intervencije države. Drugi pogoj torej ni izpolnjen.

Glede tretjega pogoja je Nadzorni organ pri odločbi o začetku formalnega postopka preiskave najprej menil, da državno jamstvo zajema 100 % zajamčenega terminskega posojila A. Skupni posojilni paket je sestavljen iz štirih (ali petih (21)) različnih posojilnih zneskov z različnimi posojilnimi pogoji, posojilodajalci in jamstvi. Islandski organi menijo, da gre samo za eno posojilo v znesku 34,5 milijona EUR in da zaradi tega državno jamstvo, ki se nanaša na terminsko posojilo A, ne zajema več kot 80 % odstotkov posojila. Kot pa je mogoče videti iz posojilnega sporazuma, gre sicer za isto jamstvo, vendar pa štiri posojila zagotavljajo različne banke, ki prevzemajo odgovornost samo za svoj znesek posojila. Nobena banka se ne bi odpovedala svojemu deležu zavarovanja (22) – ob neuspehu Farice hf. – da bi pokrila katero od drugih posojil. Različna posojila nimajo samo različnih obrestnih mer, temveč tudi različne dobe odplačevanja, različno število obrokov in različne poroke.

Nadalje je treba navesti, da naj bi pravilo 80 % zagotovilo, da upnik ohrani pobudo premisleka o tveganju, ki ga je pripravljen prevzeti. Ob tem ozadju se ne zdi pravilno upoštevati – v zvezi s poslovno odločitvijo Nordic Investment Bank in zaradi določitve posojilne osnove, za katero velja pravilo 80 % – da druga posojila dajeta Íslandsbanki in Føroya Banki. Nordic Investment Bank ni prevzela nobene odgovornosti za ta posojila.

Zato Nadzorni organ meni, da vsak del skupnega zneska posojila pomeni neodvisno posojilo kot tako. Zdi se, da združevanje posojil v enem dokumentu ni bistvenega pomena. Zato Nadzorni organ meni, da jamstvo države zajema 100 % zajamčenega terminskega posojila A v najvišjem znesku 9,4 milijona EUR. Tretji pogoj torej ni izpolnjen.

Glede četrtega pogoja Nadzorni organ ugotavlja, da je jamstveni sklad islandske države zaračunal 0,5-odstotno letno jamstveno premijo v zvezi s terminskim posojilom A. Premija je bila plačana na začetku v znesku 438 839 EUR. Poleg tega je bila zaračunana jamstvena dajatev v znesku 120 000 ISK.

Četrti pogoj iz poglavja 17.4(2) Smernic bi bil izpolnjen samo ob domnevi, da je državni jamstveni sklad pri oceni premije upošteval konkretne značilnosti zagotovljenih posojil, predvsem pogojev odplačevanja (23), in da je pri svoji oceni spoštoval tako imenovano načelo vlagatelja v tržno gospodarstvo. Vendar pa islandski organi kljub povabilu, naj dokažejo, da jamstvena premija izraža tržno stopnjo, niso utemeljili te točke, temveč so se omejili predvsem na ponovitev ustreznih določb Zakona o državnem jamstvenem skladu. Ob upoštevanju, da gre pri zadevnem jamstvu za jamstvo izterjave z manjšim tveganjem, Nadzorni organ ugotavlja, da je premija, zaračunana družbi Farice, na samem dnu lestvice tovrstnih pristojbin, ki jih določa Agencija za upravljanje nacionalnega dolga (od 0,5 do 4 % (24)), česar islandski organi niso utemeljili, kljub pripombi Nadzornega organa v odločbi o začetku formalnega postopka preiskave (25).

Nadaljnjega pokazatelja ustrezne tržne stopnje je mogoče dobiti iz poglavja 17.3(2) Smernic, ki znesek pomoči, tj. ekvivalent gotovinske subvencije, za posamezno jamstvo opredeljuje kot razliko med tržno stopnjo in stopnjo, pridobljeno zahvaljujoč državnemu jamstvu po odbitku vseh premij. To temelji na naslednjem razumevanju: če ima posojilojemalec dobiček od ugodne obrestne mere, ki ga brez državne intervencije ne bi bil deležen, je element pomoči tisti znesek, ki ostane v primerjavi s tržno stopnjo in po odbitju premije. Če premija te prednosti ne odstrani v celoti, bi državno jamstvo še vedno koristilo prejemniku in tako izkrivljalo trg. V takih okoliščinah prednost, ki izhaja iz jamstva, ni bila odstranjena s premijo in bi bila opredeljena kot pomoč (26).

Na podlagi razpoložljivih informacij (Nadzorni organ nima nobenih informacij o bonitetnih stopnjah za Farice hf.) bo Nadzorni organ poskušal določiti približek vrednosti jamstva in intenzivnosti zadevne pomoči s primerjavo terminskega posojila A in terminskega posojila D.

V svoji odločbi o začetku formalnega postopka preiskave je Nadzorni organ izrazil dvome, ali naj obrestno mero terminskega posojila A primerja s terminskim posojilom B ali D. Nadzorni organ meni, da bi lahko obrestno mero terminskega posojila A primerjali s terminskim posojilom D (27), ki je edino, ki ga ni podprla država oziroma podjetje v državni lasti. Razlika med obrestno mero za ti dve posojili je 1,32 odstotne točke. Po odbitju 0,50-odstotne jamstvene premije znaša razlika 0,82 odstotne točke (28). To bi pomenilo pomoč v znesku približno 720 000 EUR (29). Vendar pa je treba upoštevati, da ima terminsko posojilo D krajšo dobo odplačevanja (dospelost) kot terminsko posojilo A. Medtem ko bo terminsko posojilo A odplačano šele leta 2015, tj. 11 let po sklenitvi posojilnega sporazuma, bo terminsko posojilo D odplačano leta 2009 (glej tabelo v I.2.2(a) te odločbe). Če bi imelo terminsko posojilo D enako dospelost kot terminsko posojilo A (tj. do leta 2015), bi upravičeno pričakovali, da bi banka Íslandsbanki hf. zahtevala obrestno mero, ki bi presegala Euribor + 1,50 %. Pri uporabi krivulj stopenj donosa Eurobond za leto 2004 (30) razlika med 5- in 11-letno dospelostjo obveznic kaže razliko v stopnji donosa, ki znaša približno 0,8 odstotne točke. Da ne bi podcenjevali prednosti jamstva in zadevne intenzivnosti pomoči, je treba upoštevati to razliko, ki bi pri terminskem posojilu D vodila k obrestni meri Euribor + 2,3 % (1,5 % kot prvotna mera plus 0,8 %), s čimer bi se intenzivnost pomoči povečala na 1,62 % (31) ali približno 1,4 milijona EUR (32). Ta podatek naj raje velja kot ponazoritev in ne kot točen izračun zneska pomoči. Ni nujno, da bi komercialni posojilodajalec za posojilo brez jamstva zaračunal 2,12 odstotne točke (33) več od obrestne mere za terminsko posojilo A, čeprav bi bila dospelost enaka. Zahtevana stopnja bi bila odvisna od posojilodajalčeve ocene tveganja, ki pa ne vodi nujno do zgoraj izračunanega pribitka.

Tako trije od štirih kumulativnih pogojev, določenih v Smernicah za oceno, ali gre za individualno državno jamstvo po členu 61(1) Sporazuma o EGP ali ne, niso izpolnjeni. Čeprav posojilojemalec, Farice hf., tehnično ni bil v finančnih težavah, ni mogel dobiti posojila od finančnih trgov pod tržnimi pogoji brez kakršne koli intervencije države, temveč je potreboval državno jamstvo za 100 % neporavnanega terminskega posojila A. Poleg tega Farice hf. ni plačal tržne cene za jamstvo, ki bi izražala znesek in trajanje jamstva ter zavarovanje s strani posojilojemalca, predvsem pa sektor dejavnosti in obete.

Zato Nadzorni organ ne more skleniti, da državno jamstvo v korist Farice hf. za terminsko posojilo A izključuje vključenost državne pomoči.

1.1.2 Pogoji člena 61(1) Sporazuma o EGP

Da bi ukrep veljal za državno pomoč v smislu člena 61(1) Sporazuma o EGP, mora izpolnjevati naslednje kumulativne pogoje: pomoč pomeni selektivno prednost za določena podjetja, dodeljena je iz državnih sredstev, izkrivlja oziroma lahko bi izkrivljala konkurenco ter vpliva na trgovino med pogodbenicami Sporazuma o EGP.

Ukrep, ki zagotavlja prednost nekaterim posameznim upravičencem in ki ni splošen ukrep, pomeni pomoč.

Islandski organi so menili, da podpora projektu Farice ne pomeni nobene državne pomoči, saj podvodni kabel velja za infrastrukturo, zato podpora v njegovo korist pomeni „splošni“ in ne selektivni ukrep. Kot je navedeno v Sporočilu Evropske komisije COM(2001) 35 konč., „Okrepitev kakovosti storitev v pomorskih pristaniščih: ključ za evropski transport“ (34), je merilo selektivnosti pomembno merilo za odločanje, ali konkretni finančni ukrep pomeni državno pomoč.

V praksi Komisije državna sredstva za gradnjo ali upravljanje infrastrukture ne veljajo za pomoč, če infrastrukturo neposredno upravlja država (kar v obravnavanem projektu ne velja) ali če gre za javni razpis za izbiro upravitelja in če je dostop do infrastrukture nediskriminatorno odprt vsem potencialnim uporabnikom (35).

Kot je poudarjeno v odločbi o začetku formalnega postopka preiskave, niti gradnja niti upravljanje podjetja nista bila organizirana z javnim razpisom, čeprav se je morebiti v okviru projekta iskala široka udeležba. Država se je s svojo udeležbo samo odzvala na zasebno pobudo, ki sta jo sprožila prvotna telekomunikacijska operaterja (36). Glede nediskriminatornega dostopa pa poleg tega velja, da udeležba v podjetju v skladu s sporazumom delničarjev sicer ni omejena, vendar pa ustanovni delničarji ohranjajo nekatere predkupne pravice, zaradi katerih se zdi, da so v boljšem položaju kot novi delničarji.

Ne glede na to v skladu s prakso Komisije ukrep ne pomeni splošnega ukrepa, če organ, ki upravlja infrastrukturo, izvaja gospodarsko dejavnost, saj to lahko zagotovi potencialno prednost upravičenca (37) v odnosu do konkurenčnih operaterjev. V zvezi s tem zadošča navesti, da državna podpora prinaša prednost družbi Farice hf., ki za plačilo upravlja kabel in prodaja uporabniške pravice zainteresiranim strankam. V skladu s sodno prakso Evropskega sodišča prve stopnje pomeni upravljanje infrastrukture gospodarsko dejavnost v smislu člena 61(1) Sporazuma o EGP (38). Farice hf. ima lahko dobiček od gradnje infrastrukture, zavarovane z državnim jamstvom in sodelovanjem države, kadar zasebne stranke ne bi bile pripravljene zagotoviti polnega financiranja projekta, medtem ko bi morali drugi operaterji projekt 100-odstotno financirati sami.

Poleg tega je udeležba v družbi usmerjena predvsem v telekomunikacijske operaterje. Povezljivost prek kabla Farice se trenutno prodaja le v velikih enotah poslovnim operaterjem, ki storitev nadalje prodajajo uporabnikom na končnem prodajnem trgu. Ti poslovni operaterji so prevzeli pobudo, na katero se je odzvala država. Ta vrsta storitve je torej usmerjena v komercialne operaterje in ne v širšo javnost. Zato Nadzorni organ meni, da bi bilo treba projekt obravnavati kot namensko zmogljivost za podjetja, ki je okviru nadzora državne pomoči, in ne kot splošno infrastrukturo (39).

Da bi ugotovili, ali državni ukrep pomeni pomoč, je treba dognati, ali podjetje prejemnik pridobi gospodarsko prednost, ki je pod običajnimi tržnimi pogoji ne bi bilo deležno.

Kot je navedeno v odstavku 1 poglavja 17.2.1 Smernic, državno jamstvo posojilojemalcu omogoča boljše finančne pogoje za posojilo od tistih, ki so navadno na voljo na finančnih trgih. Za ugodnost državnega jamstva je značilno, da posojilojemalec brez nje ne bi našel finančne ustanove, ki bi bila pripravljena posoditi sredstva.

Kot je navedeno zgoraj (v oddelku II.1.1.1 te odločbe), dejstvo, da banke niso zahtevale jamstva le od države za terminsko posojilo A, temveč tudi od dveh nekdanjih državnih telekomunikacijskih monopolistov (družbe Síminn za terminsko posojilo B in družbe Telefonverkið P/F za terminsko posojilo C), ki sta bila še vedno v lasti zadevnih držav, kaže, da družba Farice brez posega države ni mogla dobiti posojila pod tržnimi pogoji.

Poleg tega se tveganje, ki ga nosi država, navadno nadomesti z ustrezno premijo. Kot je bilo prikazano zgoraj (v oddelku II.1.1.1 te odločbe), je premija, zaračunana družbi Farice hf., čisto na spodnjem delu lestvice in morda ne pomeni ustreznega nadomestila. Islandski organi v svojih pripombah niso predložili nobenih informacij o pomislekih, ki so bili v zvezi s to točko navedeni v odločbi o začetku formalnega postopka preiskave, na podlagi katerih bi Nadzorni organ lahko ocenil, da je bila plačana premija ustrezna. To je treba obravnavati predvsem glede na dejstvo, da premija ni v celoti odstranila prednosti, ki jo je Farice hf. dobil s pridobitvijo nižje obrestne mere za terminsko posojilo A od bank. Kot je razvidno iz odstavka 2 poglavja 17.2.1 Smernic, je podjetje deležno ugodnosti, kadar se država odreče ustrezni premiji.

Tako Nadzorni organ meni, da je družba Farice hf. pridobila gospodarsko prednost, ki je v običajnih tržnih pogojih ne bi bila deležna.

Da bi veljala za državno pomoč v smislu člena 61(1) Sporazuma o EGP, mora biti gospodarska prednost dodeljena s strani države ali iz državnih sredstev. Islandska država je zagotovila jamstvo za posojilo v znesku 9,4 milijona EUR za Farice hf., tj. državno jamstvo vključuje državna sredstva.

Poleg tega, kot je navedeno v odstavku 2 poglavja 17.2.1 Smernic, gre za odtok državnih sredstev, kadar se država odpove ustrezni premiji. Kot je bilo prikazano zgoraj, je premija, zaračunana družbi Farice hf., na samem dnu lestvice in morebiti ne pomeni ustreznega nadomestila, zlasti glede na pridobljeno nižjo obrestno mero. Ker bi islandska država lahko zahtevala plačilo višje premije, in se je posledično odrekla višjim prihodkom, so vpletena državna sredstva.

Država tudi ni ravnala kot zasebni vlagatelj v tržno gospodarstvo, kar bi izključilo uporabo člena 61(1) Sporazuma o EGP. Razprava o zgornjih dveh merilih kaže, da projekt ni zaživel na komercialni podlagi. Udeležba države v projektu, med drugim z jamstvom za terminsko posojilo A, je postala potrebna v položaju, kjer bi zasebni vlagatelji v tržno gospodarstvo – če bi dodelili jamstvo – zahtevali višjo premijo. To kaže, da islandska država ob prevzemu jamstva ni ravnala v skladu z načelom zasebnega vlagatelja v tržno gospodarstvo.

Da se začne uporabljati člen 61(1) Sporazuma o EGP, mora ukrep izkrivljati konkurenco in vplivati na trgovino med pogodbenicami. Podjetja, ki pridobijo ugodnosti zaradi gospodarske prednosti, dodeljene s strani države, ki zmanjšuje njihovo navadno breme stroškov, so v boljšem konkurenčnem položaju kot tista, ki te prednosti ne morejo imeti.

Vključitev države krepi položaj Farice hf. pri zavarovanju projektnega financiranja pred konkurenti, ki jim takšno jamstvo ne prinaša ugodnosti in bi morali investirati izključno pod tržnimi pogoji, kot na primer drugi ponudniki kablov za internetno povezljivost (kot je omrežje CANTAT-3). Konzorcij, ki upravlja omrežje CANTAT-3, med drugim vključuje islandskega telekomunikacijskega operaterja Landssími Íslands hf., Teleglobe in Deutsche Telekom. CANTAT-3 ima priključke v Kanadi, na Islandiji, Ferskih otokih, Danskem, v Združenem kraljestvu in Nemčiji.

Poleg tega je jamstvo dano projektu, ki ga izvajajo mednarodni poslovni operaterji in pomeni dejavnost, ki je predmet trgovanja med pogodbenicami.

Zato ukrep izkrivlja konkurenco in vpliva na trgovino med pogodbenicami.

Zaradi zgoraj navedenih razlogov Nadzorni organ ugotavlja, da državno jamstvo, dodeljeno družbi Farice hf. za terminsko posojilo A, pomeni državno pomoč v smislu člena 61(1) Sporazuma o EGP.

1.2 POVEČANA UDELEŽBA DRŽAVE KOT DELNIČARJA V FARICE HF.

V času od ustanovitve družbe septembra 2002 do priglasitve na začetku leta 2004 se je državna udeležba v Farice hf. z začetnega 27,33-odstotnega deleža povečala na 46,5 %. Glede na razlago islandskih organov v odgovoru iz junija 2004 je Síminn jasno povedal, da ne namerava zagotoviti več kot 33,33 % delniškega kapitala (40).

Za namene državne pomoči je treba ugotoviti, ali je povečanje kapitala v Farice hf., ki ga je izvedla država, skladno z načelom vlagatelja v tržno gospodarstvo. Poglavje 19 Smernic določa splošen pristop Nadzornega organa glede pridobivanja deležev s strani javnih organov oblasti.

V skladu s členom 19.6(b) Smernic ne gre za državno pomoč, kadar se v podjetje prispeva svež kapital v razmerah, ki bi bile sprejemljive za zasebnega vlagatelja, ki posluje pod običajnimi pogoji tržnega gospodarstva. To lahko velja, kadar gre za povečanje javnih deležev v družbi, če je dokapitalizacija sorazmerna številu deležev, ki so v lasti organov oblasti, in skladna z dokapitalizacijo zasebnega delničarja. Delež zasebnega vlagatelja mora imeti realen gospodarski pomen.

Po drugi strani pa gre za državno pomoč, kadar se v podjetje prispeva svež kapital v razmerah, ki ne bi bile sprejemljive za zasebnega vlagatelja, ki posluje pod običajnimi pogoji tržnega gospodarstva. V skladu s poglavjem 19.6(c) Smernic gre za tak primer, med drugim, ko zaradi dokapitalizacije v družbah, katerih kapital je razdeljen med zasebne in javne delničarje, javni delež doseže precej višjo raven od prvotne, relativno zmanjšanje udejstvovanja zasebnih delničarjev pa je predvsem posledica slabega obeta družb glede dobička.

Islandski organi menijo, da povečanja delniškega kapitala islandske države ne bi smeli obravnavati kot vložka svežega kapitala, temveč kot začetno vzpostavljanje družbe. Islandski organi navajajo, da družba Farice hf. septembra 2002 s 30 milijoni ISK delniškega kapitala ni mogla prevzeti projekta gradnje ali delovanja podmorskega komunikacijskega kabelskega sistema. Namesto ustanovitve nove družbe – o čemer so razpravljali – je januarja 2003 prišlo do prvega povečanja deleža, ki po mnenju islandskih organov ni bilo običajno „povečanje deleža“ družbe, temveč je bilo dejansko podobno ustanovitvi nove družbe z novim namenom. Nadzorni organ opozarja, da Smernice o državni pomoči obravnavajo povečanje delniškega kapitala kot podkategorijo vložka svežega kapitala, ne glede na to, kdaj do njega pride. Ker Smernice odražajo splošno načelo ravnanja zasebnega vlagatelja v tržno gospodarstvo, je treba povečanje delniškega kapitala analizirati v skladu z njim. Čeprav je država prevzela višji delež že med pripravljalno fazo, je kapitalska udeležba islandske države še vedno predmet analize po določbah o državni pomoči. Za to oceno je torej pomembno samo, ali povečanje delniškega kapitala odraža načelo zasebnega vlagatelja v tržno gospodarstvo.

Nadzorni organ ne zanika, da je prišlo do povečanja deležev zasebnih operaterjev dejansko sočasno s kapitalskim povečanjem države. Vendar pa po mnenju Nadzornega organa povečanje deleža zasebnih operaterjev ni bilo sorazmerno s povečanjem delniškega kapitala države.

Kot je razvidno iz zgornje tabele (glej oddelek I.2.2(b) te odločbe), se je kapital družbe Farice hf. januarja 2003 povečal s 327 000 EUR na 14 070 000 EUR. Delež islandske države se je povečal s 27,33 % (90 000 EUR) na 46,53 % (6 547 000 EUR), tj. za skoraj 20 odstotnih točk. Islandski organi sicer pravilno navajajo, da se je Síminnov delež s 155 000 EUR povečal na 4 690 000 EUR, vendar pa se je ta delež relativno zmanjšal s 47,33 % na 33,33 % (14 odstotnih točk). Razen za družbo Telefonverkið so se zmanjšali tudi deleži vseh drugih udeležencev (z 1,33 na 0,33 %), kar kaže, da so komercialni operaterji relativno zmanjšali svoje udejstvovanje v projektu.

To je verjetno posledica slabih obetov glede dobička družbe. V dopisu iz septembra 2004 so islandski organi navedli naslednje:

„V Síminnu so menili, da sta povečanje zmogljivosti za zadostitev predvidenega povpraševanja in zagotavljanje alternativne poti za nujne primere finančno tvegana ter pomenita slabo donosnost naložbe (predvsem za družbo z omejeno odgovornostjo, ki je pred privatizacijo). Da bi pospešila potrebno nadgradnjo zmogljivosti, zlasti glede na kratek razpoložljiv čas, preden povpraševanje prehiti razpoložljivo zmogljivost, je v projekt posegla vlada.“

Islandski organi nadalje navajajo nenaklonjenost trga projektu, ki se je pokazala v pripravljalni fazi, ko sta Síminn in Telefonverkið vključila IBM Consulting, da jima svetuje glede gospodarske izvedljivosti projekta in njegovih finančnih možnosti. Ugotovitve so trdno kazale na to, da financiranje prek tradicionalnih sredstev ne bi bilo mogoče (41).

Zato se zdi, da je bilo začetno pomanjkanje udejstvovanja zasebnih vlagateljev razlog za vpis potrebnega kapitalskega povečanja s strani vlade na začetku leta 2003 (42), kar je povečalo udeležbo države v Farice hf.

Povečanje deleža islandske države v Farice hf. je nadalje spremljala dodelitev državnega jamstva za terminsko posojilo A v višini 9,4 milijona EUR, ocenjeno zgoraj v tej odločbi. V skladu s poglavjem 19.6(d) Smernic se domneva, da gre za državno pomoč, kadar je intervencija organov oblasti v obliki pridobitve deleža v kombinaciji z drugimi vrstami intervencij, ki jih je treba priglasiti po členu 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču.

Povečanje delniškega kapitala, ko noben zasebni vlagatelj ni povečal svojega delniškega kapitala v enakem razmerju, je tako pomenilo prednost za posamezno družbo, Farice hf., in odtok državnih sredstev.

Vključitev države krepi položaj Farice hf. pri zagotavljanju financiranja projekta v primerjavi s konkurenti, ki jim taka državna udeležba ne prinaša ugodnosti (npr. omrežjem CANTAT-3), ko zasebni operaterji niso pripravljeni vložiti dodatnih sredstev. Konzorcij, ki upravlja omrežje CANTAT-3, med drugim vključuje islandskega telekomunikacijskega operaterja Landssími Íslands hf., Teleglobe in Deutsche Telekom. CANTAT-3 ima priključke v Kanadi, na Islandiji, Ferskih otokih, Danskem, v Združenem kraljestvu in Nemčiji.

Poleg tega povečani delež zadeva projekt, ki ga izvajajo mednarodni poslovni operaterji in pomeni dejavnost, ki je predmet trgovanja med pogodbenicami.

Zato ukrep izkrivlja konkurenco in vpliva na trgovino med pogodbenicami.

1.3 SKLEP

Zaradi zgoraj navedenih razlogov Nadzorni organ ugotavlja, da državno jamstvo za terminsko posojilo A in povečanje kapitalskega deleža s strani islandske države pomenita državno pomoč v smislu člena 61(1) Sporazuma o EGP.

2. POSTOPKOVNE ZAHTEVE

Po členu 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču „Nadzorni organ EFTA je treba o kakršnih koli načrtih za dodelitev ali spremembo pomoči obvestiti dovolj zgodaj, da se mu omogoči, da predloži svoje pripombe“. V skladu s členom 2(1), branim skupaj s členom 3 dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, „mora zadevna država Efte dovolj zgodaj obvestiti Nadzorni organ o kakršnih koli načrtih za dodelitev nove pomoči, da se mu omogoči, da predloži svoje pripombe, te spremembe pa ne začnejo veljati, preden Nadzorni organ sprejme ali se šteje, da je sprejel, odločbo o odobritvi take pomoči“.

Družba Farice hf. je bila ustanovljena leta 2002, gradbena dela pa so se začela že junija 2003. Kabel je bil uradno odprt februarja 2004 (43). Do povečanja delniškega kapitala je prišlo januarja 2003, jamstvo izterjave s strani islandskih organov pa je z dne 27. februarja 2004, tj. preden je imel Nadzorni organ možnost izraziti mnenje glede priglasitve ukrepov z dne 27. februarja 2004. Tako so islandski organi uveljavili ukrepe, preden je Nadzorni organ sprejel končno odločitev o tem.

Nadzorni organ zato ugotavlja, da islandski organi niso upoštevali obveznosti mirovanja, določene v členu 3 dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču.

3. ZDRUŽLJIVOST

Po mnenju Nadzornega organa ukrepi pomoči niso združljivi z nobeno od izjem, določenih po členu 59(2) (44) ter členu 61(2) ali (3)(a) in (d) Sporazuma o EGP.

Kot je navedeno v odločbi za začetek formalnega postopka preiskave, po mnenju Nadzornega organa državne podpore ni mogoče upravičiti po členu 61(3)(b) Sporazuma o EGP. Obstoj zanesljive mednarodne povezljivosti bi pod nekaterimi pogoji lahko veljal za splošni interes. Projekt je sicer nadnacionalen, vendar pa to ne zadošča, da bi ga uvrstili pod izjemo po členu 61(3)(b) Sporazuma o EGP. Zadevna pomoč se kaže v obliki sektorske pomoči, ki prinaša ugodnosti posamezni družbi (Farice hf.), uresničena pa je kot posledica zasebne pobude skupine poslovnih operaterjev in ne dosega širših pozitivnih rezultatov za evropsko gospodarstvo oziroma ne ustvarja pomembnih prelitij na širšo družbo. Projekt ne prinaša ugodnosti evropskemu gospodarskemu prostoru kot celoti (45) in je tudi zunaj vsakega okvira kakršnega koli delovanja Skupnosti na tem področju (46).

Treba je oceniti, ali bi pomoč lahko upravičili po členu 61(3)(c) Sporazuma o EGP. Po tej določbi je pomoč mogoče razglasiti za združljivo, če „pospešuje razvoj določenih gospodarskih dejavnosti ali določenih gospodarskih območij, kadar taka pomoč ne vpliva negativno na trgovinske razmere v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnim interesom“.

Nadzorni organ meni, da mora ocena združljivosti temeljiti neposredno na členu 61(3)(c) Sporazuma o EGP. Da bi veljala za združljivo po tej določbi, mora biti državna pomoč potrebna in sorazmerna glede na zastavljeni cilj.

3.1 POTREBNOST UKREPOV POMOČI

Nadzorni organ ugotavlja, da je namen projekta zagotoviti varno internetno povezljivost z Islandijo prek zanesljive metode prenosa, pri kateri bo nekdanja povezava CANTAT-3 služila kot podpora. Zaradi svojega geografskega položaja je Islandija še posebej odvisna od dostopa do gospodarne in zanesljive telekomunikacijske povezljivosti. Kot je razvidno iz oddelka I.2 te odločbe, alternative v obliki obstoječega kabla CANTAT-3 ali satelitov niso bile trajne rešitve, bodisi zaradi svojih tehničnih omejitev ali odvisnosti od drugih delničarjev konzorcija (CANTAT-3 (47)) bodisi zaradi rastočih stroškov (sateliti). Novi podmorski kabel, ki naj bi postal glavna povezava za prenos na Islandiji, ima večje zmogljivosti, je zanesljivejši in – skupaj s podporo CANTAT-3 – lahko zagotovi ponudbo telekomunikacijskih storitev Islandiji. Razpoložljivost širokega pasu (48) je bila v politiki Komisije in odločbah o državni pomoči (49) priznana kot zakonit cilj in vrsta storitve, ki je po svoji naravi zmožna pozitivno vplivati na produktivnost in rast velikega števila sektorjev in dejavnosti.

Kot je razvidno iz njegove zgodovine (zlasti iz študije izvedljivosti iz marca 2002), projekt Farice ni mogel nastati kot izključno zasebna pobuda. Tako dodelitev državnega jamstva kot povečanje delniškega kapitala sta bila posledica potrebe po večji udeležbi države, da bi bil projekt ekonomsko izvedljiv. Brez udeležbe države bi bil projekt preložen ali pa sploh ne bi bil izveden. Zato Nadzorni organ meni, da je bila državna podpora potrebna v smislu člena 61(3)(c) Sporazuma o EGP.

3.2 SORAZMERNOST UKREPOV POMOČI

Da bi bil ukrep pomoči združljiv s členom 61(3)(c) Sporazuma o EGP, mora biti sorazmeren s ciljem in ne sme izkrivljati konkurence v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnim interesom. Treba je proučiti razmerje med prednostmi v smislu zagotavljanja zanesljive ponudbe telekomunikacijskih storitev Islandiji in slabostmi izkrivljanja konkurence v primerjavi s konkurenti, ki pri uresničevanju podobnih projektov nimajo dostopa do javnih sredstev.

Niti gradnja niti upravljanje kabla nista bila zaupana družbi Farice hf. prek javnega razpisa. Po mnenju Nadzornega organa široko obveščanje o tem projektu, kot so ga navedli islandski organi, ne more nadomestiti uradnega razpisnega postopka, zlasti ker je bilo to sodelovanje omejeno na Islandijo in Ferske otoke (50). Javni razpis velja kot pozitiven, čeprav ne nujno obvezen, element za odobritev širokopasovnih projektov v praksi Komisije (51). V teh odločbah je bilo zlasti poudarjeno, da je dodelitev upravljanja kabla z razpisom neodvisnemu upravitelju premoženja bolje zagotovila nevtralnost upravitelja infrastrukture kot v primeru, ko ima ponudnik storitve nadzor nad infrastrukturo, kot je v tem primeru.

Nadzorni organ pozitivno ugotavlja, da sporazum delničarjev zagotavlja nediskriminatorno in pregledno oblikovanje cen pod tržnimi pogoji. Politika oblikovanja cen se zdi pregledna, časovni razpored pa je objavljen na spletni strani Farice hf. in vključuje tudi uporabljeno formulo za izračun cen.

Poleg tega je sporazum delničarjev načeloma odprt novim delničarjem. V odločbi o začetku formalnega postopka preiskave je Nadzorni organ nekoliko podvomil o položaju novih delničarjev v primerjavi z ustanovitelji. Ti dvomi so temeljili predvsem na oddelku 7 sporazuma delničarjev, ki ščiti položaj ustanoviteljev, s tem da jim omogoča ohranjati njihov lastniški delež. Vendar pa so v svojih pripombah na odločbo Nadzornega organa (52) islandski organi pregnali dvome Nadzornega organa ter poudarili razliko med dostopom do lastništva v družbi in dostopom do telekomunikacijskega kabla. Kot je navedeno v prejšnjem odstavku, sporazum delničarjev določa nediskriminatorno in pregledno oblikovanje cen pod tržnimi pogoji ter tako zagotavlja ustrezen dostop do telekomunikacijskega kabla.

Okvirno izračunana pomoč glede državnega jamstva (1,62 % (53) ali približno 1,4 milijona EUR) je precej omejena, če jo primerjamo s skupnimi investicijskimi stroški v višini 48,9 milijona EUR, saj znaša 2,9 %. Glede povečanja deleža islandske države: junija 2003 se je delež delniškega kapitala države že znižal na 41 %, medtem ko se je kapitalski delež zasebnih operaterjev, kot je Og Vodafone, povečal. Islandski organi so poudarili, da kljub odprtosti sedanjih delničarjev novincem, nobena družba ni pokazala zanimanja za projekt (54). Izračun zneska državne pomoči, vključene kot rezultat povečanja delniškega kapitala islandske države, ni preprost. Čeprav bi v skrajnem primeru celotno povečanje kapitala obravnavali kot državno pomoč in bi kot državno pomoč obravnavali celotno terminsko posojilo A (55), bi bil skupni znesek udeležbe islandske države približno 15,5 milijona EUR. To je približno 32 % investicijskih stroškov za projekt Farice (56).

Sodišče Evropskih skupnosti je določilo, da ocena združljivosti po določbah o državni pomoči ne sme imeti za posledico nečesa, kar je v nasprotju z drugimi določbami pogodbe. Posledično je za oceno po določbah o državni pomoči tudi pomembno, ali je državna pomoč dodeljena projektu, ki bi lahko sprožil pomisleke o konkurenci v skladu z uporabo člena 53 in/ali 54 Sporazuma o EGP (57). V zvezi s tem je Nadzorni organ v odločbi o začetku uradnega postopka preiskave med drugim ugotovil, da, čeprav obstoječa infrastruktura CANTAT-3 ostaja nameščena (58), med drugimi vprašanji obstaja tudi pomislek, da bo v prihodnosti celotna povezljivost CANTAT-3 z Islandijo speljana prek E-Farice hf., ki ima večino deležev v Farice hf. (59). Zato je Nadzorni organ dvomil, da bi bila konkurenca pri povezljivosti z Islandijo izločena, saj bi na trgu ostal le en ponudnik. Ti pomisleki so zdaj odpravljeni.

Projekt Farice je naklonjen konkurenci pri oblikovanju novega kanala za mednarodno povezljivost, medtem ko je prej obstajala samo ponudba CANTAT-3.

Poleg tega so se zaradi cen Farice hf., ki so v primerjavi z mednarodnimi cenami visoke, kupci veleprodajne zmogljivosti na Islandiji, ki niso ustanovitelji Farice, nagibali k uporabi zmogljivosti CANTAT-3, ki jo Teleglobe nudi po nižjih cenah. Zato se zdi, da družba Farice ne bi mogla nadzorovati cen ali ponudbe na trgu mednarodne povezljivosti iz Islandije oziroma v Islandijo pod trenutnimi tržnimi pogoji. Islandski organi ocenjujejo, da Teleglobe islandskim strankam trenutno prodaja zmogljivost, ki znaša približno 50 % obsega, speljanega prek Farice. Ni videti, da bi politika oblikovanja cen družbe Farice hf. nelojalno nižala cene CANTAT-3 in bila zmožna potisniti tega konkurenta s trga. Veleprodajne stranke, ki niso povezane z ustanovitelji Farice hf., lahko obidejo kabel družbe Farice, kar so dejansko tudi storile.

Islandski organi so se odzvali tudi na pomisleke iz odločbe o začetku formalnega postopka preiskave, da je Farice hf. prvotno načrtoval skupni nakup/zakup povečane pasovne širine v CANTAT-3, da bi krožno povezal oba sistema. Taki obsežni nakupi razpoložljive zmogljivosti bi dejansko odstranili družbo Teleglobe kot tekmico družbe Farice. Islandski organi so navedli, da Farice hf. oziroma E-Farice ehf. trenutno ne načrtuje nakupa ali zakupa večje zmogljivosti CANTAT-3 in da pogovori z družbo Teleglobe (60), ki so potekali pred leti, niso pripeljali do nobenega sporazuma. Danes sta zmogljivost Farice in tudi zmogljivost CANTAT-3 na voljo v Islandijo in iz nje. Poleg tega obstajajo drugi operaterji, kot sta TDC in T-Systems, ki Islandiji nudijo zmogljivost na CANTAT-3, čeprav v manjšem obsegu.

Zato v trenutnem položaju ni razloga, da bi bil Nadzorni organ zaskrbljen glede vidikov konkurence, in ustrezni postopek na področju konkurence je zaključen.

4. SKLEP

Na podlagi zgornje ocene Nadzorni organ meni, da je podpora za Farice hf. združljiva s Sporazumom o EGP. Ne glede na to Nadzorni organ obžaluje, da so bili ukrepi izvedeni, preden je Islandija Nadzorni organ obvestila o državnem jamstvu in preden je Nadzorni organ sprejel končno odločitev o oceni ukrepov državne pomoči –

SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1

Podpora za Farice hf. v obliki državnega jamstva za posojilo in kapitalskega povečanja pomeni državno pomoč, ki je združljiva z delovanjem Sporazuma o EGP v smislu člena 61(3)(c) Sporazuma o EGP.

Člen 2

Ta odločba je naslovljena na Republiko Islandijo.

Člen 3

Verodostojna je le angleška različica.

V Bruslju, 19. julija 2006 Za Nadzorni organ EFTA Bjørn T. GRYDELAND Predsednik Kristján A. STEFÁNSSON Član kolegija

(1) V nadaljnjem besedilu „Nadzorni organ“.

(2) V nadaljnjem besedilu „Sporazum o EGP“.

(3) V nadaljnjem besedilu „Sporazum o nadzornem organu in sodišču“.

(4) Smernice o uporabi in razlagi členov 61 in 62 Sporazuma o EGP in člena 1 Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, ki jih je sprejel in izdal Nadzorni organ EFTA 19. januarja 1994, objavljene v UL L 231, 3.9.1994, in Dopolnilu EGP k UL št. 32, 3.9.1994. Smernice so bile nazadnje spremenjene 29. marca 2006. V nadaljnjem besedilu „Smernice o državni pomoči“.

(5) Objavljena v UL C 277, 10.11.2005, in Dopolnilu EGP k Uradnemu listu EU št. 56, 10.11.2005, str. 14.

(6) Za podrobnejše informacije o različni korespondenci med Nadzornim organom in islandskimi organi velja sklicevanje na Odločbo Nadzornega organa o začetku formalnega postopka preiskave, Odločba št. 125/05/COL, objavljena v UL C 277, 10.11.2005, str. 14.

(7) UL C 277, 10.11.2005, in Dopolnilo EGP k Uradnemu listu EU št. 56, 10.11.2005, str. 14.

(8) V skladu z določbami Protokola 21 k Sporazumu o EGP in členom 11 poglavja II Protokola 4 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču.

(9) Konzorcij je med drugim vključeval islandskega telekomunikacijskega operaterja Landssími Íslands hf., Teleglobe in Deutsche Telekom.

(10) Delež islandske države v Síminn je bil prodan družbi Skipti ehf. z začetkom veljavnosti avgusta 2005.

(11) Glej zbirno poročilo v prilogi 1 k priglasitvi.

(12) Glej tudi naslednjo pripombo islandskih organov: „Čeprav je bil Síminn imenovan za univerzalnega izvajalca storitev in se je zato od njega zahtevalo, da zagotovi varno komunikacijo na daljavo, so v družbi menili, da sta bila povečanje zmogljivosti za zadostitev povpraševanju in zagotavljanje alternativne poti za nujne primere finančno tvegano početje z nizkim donosom naložbe. Da bi pospešila potrebno nadgradnjo zmogljivosti, zlasti glede na kratek razpoložljiv čas, preden bi povpraševanje preseglo zmogljivost, je v projekt posegla vlada.“

(13) Leta 2003 je imela družba E-Farice ehf. 80 % delnic v Farice hf., 20 % preostalih delnic pa so imeli Føroya Tele (19,93 %) in drugi udeleženci s Ferskih otokov (skupaj 0,6 %).

(14) Poročilo IBM so predložili islandski organi, povzema pa ozadje in trenutno stanje projekta Farice. Opisuje zamisel projekta, poslovni načrt, strukturo omrežja in potrebo po novem kablu.

(15) Poročilo IBM poudarja poslovno priložnost, da nakup povezljivosti CANTAT-3 s strani E-Farice zagotovi možnost krožne povezave dveh kabelskih sistemov, tako da lahko Farice hf. svojim strankam ponudi zavarovano povezljivost. Poročilo nadalje opisuje pogajanja E-Farice s Teleglobe za zakup dodatne zmogljivosti CANTAT-3. Razpravljali so o tem, ali naj Farice hf. ali E-Farice vzame v zakup vse razpoložljive zmogljivosti na Islandiji in Ferskih otokih.

(16) Začetni kapitalski vložki, ki so bili pozneje spremenjeni. Holdinška družba E-Farice ima v lasti vse deleže islandskih strank v Farice hf.

(17) Izraz pripetje (backhaul) se pogosto nanaša na prenos z oddaljene lokacije ali mreže na osrednjo ali glavno lokacijo. Izvirna definicija pripetja je pomenila prenos telefonskega klica ali podatkov zunaj njegove običajne destinacije in nazaj, da bi izkoristili razpoložljivo osebje (operaterje, posrednike itd.) ali omrežno opremo, ki je ni na destinaciji. Izraz se je sčasoma začel uporabljati v splošnejšem pomenu. Navadno pomeni povezavo visoke zmogljivosti.

(18) Čeprav je v dopisu, ki spremlja priglasitev, kot podlaga za določitev obrestne stopnje za posojilo za vsako tranšo določen Libor, se klavzula 7.1 posojilnega sporazuma nanaša na Euribor. Zato Nadzorni organ meni, da Euribor velja kot veljavno sklicevanje za določitev obrestne stopnje, ki se uporablja za posojilo za vsako obrestno obdobje.

(19) Glej dopis islandskih organov z dne 8. junija 2004, stran 7.

(20) Ker islandski organi niso uporabili istega menjalnega tečaja po celotni tabeli, je Nadzorni organ spremenil tabelo (vrednosti v eurih), ki so jo predložili islandski organi. Vrednosti v eurih je izračunal v skladu z menjalnimi tečaji, objavljenimi na njegovi spletni strani http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/dbaFile791.html. Za pripravljalno fazo je uporabil menjalni tečaj 91,58 iz leta 2002. Za vrednosti iz leta 2003 je uporabil menjalni tečaj 84,32 iz leta 2003.

(21) Ker terminsko posojilo B zagotavljata dva različna posojilodajalca.

(22) V skladu z dokumentom o zavarovanju posojilnega sporazuma se najvišje zavarovanje za zemljišče in premoženje vpiše v znesku 34,5 milijona EUR.

(23) Določbe posojilnega sporazuma predvidevajo možnost predčasnega odplačila celotnega posojila ali njegovega dela, z izjemo terminskega posojila A, brez kakršne koli pristojbine za predčasno odplačilo.

(24) Glej dopis islandskih organov z dne 21. januarja 2005, stran 9.

(25) Glej stran 11 Odločbe Nadzornega organa št. 125/05/COL.

(26) Islandski organi ne upoštevajo tega vidika, temveč jih zanima primernost tržne cene kot take. Zaradi tega dejstvo, da je državno jamstvo pripeljalo do boljših posojilnih pogojev, kot veljajo na trgu, ni upoštevano niti pod drugim (glej zgoraj) niti pod četrtim pogojem.

(27) Po klavzuli 7.4 posojilnega sporazuma je po podpisu sporazuma mogoče spreminjati le pribitek za terminsko posojilo A. Do take spremembe lahko pride 18. marca 2011, veljala pa bo do dospelosti posojila. Ker je to odvisno od prihodnjih pogajanj, Nadzorni organ ne more oceniti, ali bo tak spremenjeni pribitek pomenil državno pomoč v smislu člena 61(1) Sporazuma o EGP oziroma ali bi lahko odobrili kakršno koli morebitno pomoč. Vendar pa bi islandski organi lahko ugotovili obstoj elementa pomoči za katere koli prihodnje spremembe, tako da bi uporabili parametre za izračun, določene v prejšnjem odstavku, in bi morali, v primeru obstoja elementa pomoči, priglasiti ukrep pomoči Nadzornemu organu.

(28) Euribor + 1,50 % letno – (Euribor + 0,18 % letno) – 0,50 % = 0,82 %.

(29) Na podlagi naslednjega izračuna: 438 839 EUR/0,5 × 0,82 = 719 695 EUR.

(30) http://epp.eurostat.ec.europa.eu/cache/ITY_PUBLIC/EYC/EN/eyc-EN.htm#historical

(31) Euribor + 2,30 % letno – (Euribor + 0,18 % letno) – 0,50 % = 1,62 %.

(32) 438 839 EUR/0,5 × 1,62 = 1 421 838 EUR.

(33) 2,30 – 0,18 (obrestna mera terminskega posojila A).

(34) Sporočilo z dne 13.2.2001, COM(2001) 35 konč.

(35) Odločba Komisije N 527/02 – Grčija, Finančna podpora zasebne družbe za načrt, gradnjo, preizkus in začetek obratovanja cevovodov za letalsko gorivo za oskrbo novega mednarodnega letališča v Atenah.

(36) Glej Odločbo Komisije C 67-69/2003 o pomoči za gradnjo propilenskega cevovoda med Rotterdamom, Antwerpnom in Porurjem, odstavek 48. Argument islandskih organov, da Direktiva 2002/20/ES zahteva le splošno odobritev (in ne razpisa), velja, vendar ni pomemben za namene državne pomoči. Po določbah o državni pomoči je izvedba razpisa eden od elementov za oceno, ali je ukrep mogoče opredeliti kot infrastrukturo.

(37) Glej Odločbo Komisije N 527/02 – Grčija, Finančna podpora zasebne družbe za načrt, gradnjo, preizkus in začetek obratovanja cevovodov za letalsko gorivo za oskrbo novega mednarodnega letališča v Atenah. Tudi Odločbo Komisije N 860/01 – Avstrija, Smučarsko središče Mutterer Alm, kjer je upravljanje žičnic veljalo za gospodarsko dejavnost, ki prinaša prednosti upravitelju žičnic in tako ne pomeni infrastrukturnega ukrepa. Glej Odločbo Komisije C 67-69/2003, odstavek 48.

(38) Glej zadevo T-128/98, Aéroports de Paris proti European Commission, Recueil 2000, str. II-3929.

(39) Glej Odločbo Komisije N 213/2003 – Projekt Atlas, širokopasovna infrastruktura za poslovne centre.

(40) Glej oddelek I.2.2(b) te odločbe.

(41) Glej dopis islandskih organov z dne 25. junija 2004, stran 3.

(42) Nadzorni organ se zaveda sklicevanja islandskih nadzornih organov na govor predsednika uprave Farice hf. dne 24. januarja 2004. Vendar pa ta govor le navaja, da gre za „skromno dobičkonosen poslovni primer“ in da so zavarovanja zagotovili tudi zasebni operaterji. Nadzorni organ zadnje točke nikoli ni zanikal, vendar pa ostaja vprašanje, ali je povečanje deleža države sorazmerno, brez odgovora.

(43) Sporočilo za javnost z dne 3. februarja 2004.

(44) Islandski organi niso predložili informacij, ki bi Nadzornemu organu omogočile oceno po tej določbi.

(45) Glej npr. Državna pomoč N 576/98 Združeno kraljestvo, Železniška povezava po kanalskem predoru, kjer je bila povezava hitre železnice pomembna za celotno EU in ne le za eno ali nekaj držav članic.

(46) Za to merilo glej npr. Odločbo Komisije 96/369/ES o davčni pomoči nemškim letalskim družbam v obliki amortizacijskih sredstev (UL L 146, 20.6.1996, str. 42).

(47) Kot je bilo navedeno v zbirnem poročilu, ki so ga v priglasitvi z dne 27. februarja 2004 predložili islandski organi, se je s poslovnimi težavami spopadal predvsem Teleglobe, ki je bil član konzorcija.

(48) Prenos podatkov, kjer lahko en sam medij nosi več kanalov hkrati. Izraz se uporablja tudi za primerjavo frekvenčne pasovne širine, ki je večja od ozkopasovnih frekvenc 3 MHz. Široki pas lahko z večjo hitrostjo prenese več podatkov.

(49) Glej Akcijski načrt za e-Evropo 2004, Sporočilo Komisije, Informacijska družba za vse, 28.5.2002, COM(2002) 263 konč., glej Odločbo Komisije N 213/2003 – Projekt Atlas, širokopasovna infrastruktura za poslovne centre, in N 307/2004 – Široki pas na Škotskem, oddaljena in podeželska območja.

(50) Islandski organi navajajo: „Na Islandiji in Ferskih otokih smo si prizadevali za široko udeležbo delničarjev v projektu Farice in vsi telekomunikacijski operaterji so bili povabljeni k sodelovanju pri ustanovitvi družbe.“

(51) Odločba Komisije N 307/2004, N 199/2004 in N 213/2003.

(52) Glej dopis islandskih organov z dne 28. junija 2006, stran 5.

(53) Euribor + 2,30 % letno – (Euribor + 0,18 % letno) – 0,50 % = 1,62 %.

(54) Glej dopis islandskih organov z dne 28. junija 2006, stran 5.

(55) Glej točko 17.3 poglavja 17 Smernic Nadzornega organa o državni pomoči, ki navaja, da je v nekaterih primerih vrednost jamstva lahko tako visoka kot znesek, ki ga dejansko krije to jamstvo.

(56) Intenzivnosti pomoči, ki znašajo 35 % skupnih investicijskih stroškov, je Evropska komisija npr. odobrila v Državni pomoči N 188/2006 – Latvija, Širokopasovni projekt na podeželskih območjih.

(57) Glej zadevo C-225/91, Matra SA proti Komisiji, Recueil 1993, str. 3203, odstavek 41, sodba Sodišča EFTA v zadevi E-09/04, Združenje bankirjev in trgovcev z vrednostnimi papirji na Islandiji proti Nadzornemu organu EFTA, še ni objavljeno, odstavek 82.

(58) Glede soobstoja obstoječe infrastrukture glej Odločbo Komisije N 307/2004, odstavek 45, kjer je pozitivno poudarjeno, da to zmanjšuje tveganje neposrednega podvajanja in omejuje gospodarski vpliv za operaterje, ki že imajo nameščeno infrastrukturo. Glej tudi Odločbo Komisije N 199/2004, odstavek 41, N 213/2003, odstavek 47.

(59) Leta 2003 je imela družba E-Farice ehf. 80 % delnic v Farice hf., 20 % preostalih delnic pa so imeli Føroya Tele (19,93 %) in drugi udeleženci s Ferskih otokov (skupaj 0,6 %).

(60) Teleglobe je preživel prejšnji postopek po členu 11 in je trenutno trgovsko podjetje v indeksu NASDAQ.