ODLOČBA NADZORNEGA ORGANA EFTA št. 161/22/COL

z dne 6. julija 2022

o pomoči v zvezi z infrastrukturo poulične razsvetljave v Bergnu (Norveška) [2023/101]

NADZORNI ORGAN EFTE JE –

ob upoštevanju:

Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP) ter zlasti členov 61 in 62 Sporazuma EGP,

Protokola 26 k Sporazumu EGP,

Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča (v nadaljnjem besedilu: Sporazum o nadzornem organu in sodišču) ter zlasti člena 24,

Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču (v nadaljnjem besedilu: Protokol 3), zlasti člena 7(5) in člena 14 dela II Protokola, ter

po pozivu zainteresiranim stranem k predložitvi pripomb (1) in ob upoštevanju njihovih pripomb,

ob upoštevanju naslednjega:

I. DEJSTVA

1. POSTOPEK

1.1 PRITOŽBA

(1) Z dopisom z dne 11. maja 2017 se je podjetje Nelfo (v nadaljnjem besedilu: pritožnik) pritožilo glede domnevne državne pomoči, ki naj bi jo občina Bergen (v nadaljnjem besedilu: občina) dodelila v zvezi s poulično razsvetljavo ob občinskih cestah. Podjetje Nelfo je sektorsko združenje v okviru Konfederacije norveških podjetij (NHO). Združuje elektropodjetja, podjetja IT, podjetja za e-trgovino, sistemske integratorje in podjetja za dvigala na Norveškem (2).

(2) Domnevni upravičenec do pomoči je podjetje BKK AS, ki deluje prek različnih odvisnih podjetij (3). V nadaljnjem besedilu so podjetje BKK AS in njegova odvisna podjetja skupaj imenovana skupina BKK.

1.2 DODATNE INFORMACIJE

(3) Z dopisom z dne 1. junija 2017 (4) je Nadzorni organ Efte pritožbo posredoval norveškim organom. Norveški organi so pripombe predložili z dopisoma z dne 27. junija 2017 in 5. julija 2017 (5).

(4) Nadzorni organ Efte je z e-pošto z dne 7. septembra 2017 norveške organe pozval, naj zagotovijo dodatne informacije (6). Norveški organi so odgovorili z e-pošto z dne 8. septembra 2017 (7) in 12. septembra 2017 (8).

(5) Nadzorni organ Efte je 11. julija 2018 poslal zahtevek za dodatne informacije (9). Videokonferenca je potekala 17. avgusta 2018. Norveški organi so z e-pošto z dne 28. februarja 2019 predložili dodatne informacije (10).

1.3 FORMALNI POSTOPEK PREISKAVE

(6) Nadzorni organ Efte je z Odločbo št. 027/19/COL (v nadaljnjem besedilu: odločba o začetku preiskave) začel formalni postopek preiskave (11). V tej fazi je Nadzorni organ Efte oblikoval predhodno stališče, da se zdi, da trije ukrepi, v odločbi o začetku postopka opredeljeni kot ukrepi (a), (b) in (c), pomenijo državno pomoč. Poleg tega je izrazil dvome glede združljivosti te morebitne državne pomoči z delovanjem Sporazuma EGP. Zadevni trije ukrepi so opisani v oddelku 2.

(7) Norveški organi so bili pozvani, naj do 20. maja 2019 predložijo pripombe glede odločbe o začetku postopka. Nadzorni organ Efte je rok na zahtevo podaljšal do 5. junija 2019 (12).

(8) Nadzorni organ Efte je z dopisom z dne 5. junija 2019 prejel skupne pripombe podjetij BKK AS in Veilys AS (v nadaljnjem besedilu: BKK Veilys) (13). Norveški organi so bili z dopisom z dne 6. avgusta 2019 pozvani, naj glede teh pripomb do 6. septembra 2019 predložijo svoje pripombe (14).

(9) Norveški organi so pripombe glede odločbe o začetku postopka predložili 5. aprila 2020 (15). Pripombe so navedene v dveh dopisih občine z dne 10. maja 2019 (16) oziroma 3. aprila 2020 (17).

(10) Nadzorni organ Efte je norveškim organom 5. februarja 2021 (18) poslal dodaten zahtevek za informacije. Norveški organi so odgovor na ta zahtevek poslali 12. aprila 2021 (19).

2. OPIS UKREPOV

2.1 ZADEVNA INFRASTRUKTURA IN PRAVNI SUBJEKTI

(11) Infrastruktura poulične razsvetljave ob občinskih cestah je bila v preteklosti v lasti občinske enote, imenovane Bergen Lysverker. Leta 1996 je Bergen Lysverker, vključno z njegovimi sredstvi, kupilo podjetje BKK DA. To podjetje je bilo takrat v lasti več občin, pri čemer je bila večinska delničarka občina Bergen.

(12) Podjetje BKK DA je bilo pozneje reorganizirano v podjetje BKK AS (20). Po javno dostopnih podatkih je občina Bergen lastnica 37,75 % delnic. Drugi delničarji so tudi Statkraft Industrial Holding AS in različne občine (21).

(13) Od takrat so različna odvisna podjetja BKK AS imela v lasti infrastrukturo poulične razsvetljave ob občinskih cestah v Bergnu in jo upravljala. Infrastruktura, ki jo nadzoruje skupina BKK, je trenutno v lasti podjetja Veilys AS. To podjetje ima v lasti tudi infrastrukturo poulične razsvetljave ob državnih cestah, okrajnih cestah in zasebnih cestah.

(14) Po navedbah norveških organov podjetje Veilys AS infrastrukture poulične razsvetljave samo ni niti upravljalo niti vzdrževalo. Te dejavnosti je namesto njega opravljalo odvisno podjetje, imenovano BKK EnoTek AS (22).

(15) Kot je podrobneje navedeno v nadaljevanju, podjetje Veilys AS nima v lasti vse infrastrukture poulične razsvetljave ob občinskih cestah v Bergnu. Deli te infrastrukture so v lasti občine.

2.2 UKREPI, OPREDELJENI V PRITOŽBI

(16) V pritožbi sta bila opredeljena dva ukrepa domnevne državne pomoči. Prvič, pritožnik je navedel, da je občina podjetjem iz skupine BKK za vzdrževanje in upravljanje uličnih svetilk ob občinskih cestah (ukrep (a)) izplačala prekomerno nadomestilo. Drugič, pritožba se je nanašala na občinsko financiranje 12 000 novih svetil LED, nameščenih na infrastrukturo v lasti podjetja Veilys AS (ukrep (b)) (23).

(17) Po navedbah pritožnika ukrepa (a) in (b) pomenita stalno kršitev pravil o državni pomoči z dne 1. januarja 2016. Kot je določeno v odstavku 18 odločbe o začetku postopka, je Nadzorni organ Efte posledično presojo ukrepov (a) in (b) omejil na to obdobje.

(18) Pritožnik meni, da bi bilo več dobaviteljev pripravljenih upravljati in vzdrževati ulične svetilke za nadomestilo. Zato dejavnosti, ki zajemajo vzdrževanje in upravljanje, šteje za gospodarske po naravi (24).

(19) Ker nadomestilo zadeva storitev splošnega gospodarskega pomena (SSGP), pritožnik trdi naslednje (25). Prvič, obstoja državne pomoči ni mogoče izključiti na podlagi meril iz sodbe v zadevi Altmark- (26). Drugič, zadevno nadomestilo presega zgornjo mejo de minimis v višini 500 000 EUR za SSGP (27). Tretjič, ukrep ne izpolnjuje zahtev iz sklepa o SSGP (28).

(20) Pritožnik ocenjuje, da prekomerno nadomestilo za vzdrževanje in upravljanje znaša 1,12 milijona EUR na leto. Primerljive pogodbe o storitvah imajo domnevno določeno ceno za posamezno svetilko v višini […] NOK na leto (29).

2.3 DODATNI UKREP, OPREDELJEN V ODLOČBI O ZAČETKU POSTOPKA

(21) Plačila občine vključujejo nadomestilo za naložbo, povezano z infrastrukturo poulične razsvetljave v lasti podjetja Veilys AS. Ta element v mehanizmu nadomestila je bil vključen v uradno preiskavo kot ukrep (c). Kot je navedeno v odstavku 18 odločbe o začetku postopka, presoja ukrepa (c) ni omejena na obdobje od 1. januarja 2016.

3. PRIPOMBE NORVESKIH ORGANOV

3.1 OSNOVNE INFORMACIJE

3.1.1 Razmerje med infrastrukturo poulične razsvetljave in električnim omrežjem

(22) Norveški organi poudarjajo tesen funkcionalni odnos med električnimi omrežji in infrastrukturami, ki se uporabljajo za zagotavljanje poulične razsvetljave. Svetila poulične razsvetljave in priključni kabli so pogosto pritrjeni na drogove ulične razsvetljave, na katere so pritrjeni tudi napajalni kabli. Kot taka ima infrastruktura v Bergnu dvojni namen (30).

(23) Do leta 1991 ni bilo razlikovanja med upravljanjem in vzdrževanjem infrastruktur za elektriko in poulično razsvetljavo. Ob občinskih cestah so za upravljanje in vzdrževanje takih infrastruktur skrbele bodisi občine ali lokalni subjekti v lasti občin (31).

(24) Od leta 1991 pa je Norveška delno liberalizirala energetske trge. V povezavi s tem je za upravljanje električnih omrežij začela veljati ureditev monopolov (32).

(25) Na podlagi te sektorske ureditve morajo lastniki infrastruktur upravljati svoje infrastrukture. Drugi subjekti jih ne smejo podvajati. Stroški upravljanja in vzdrževanja se krijejo s tarifami (nettleie), ki morajo biti skladne z reguliranimi donosi, ki jih je določil norveški energetski regulator (NVE) (33).

(26) Nasprotno za infrastrukture poulične razsvetljave ni bila vzpostavljena nobena ureditev monopolov na nacionalni ravni. Za take infrastrukture so torej struktura lastništva in pogoji za delovanje odvisni od lokalnih pogojev. Več subjektov ponuja storitve, povezane z upravljanjem in vzdrževanjem, na tržni osnovi (34).

3.1.2 Prodaja podjetja Bergen Lysverker in ureditev prihodnjih dobav

(27) Namen postopka leta 1996 je bil, da občina proda podjetje Bergen Lysverker, vključno z vsemi njegovimi sredstvi in dejavnostmi (35). Ta sredstva in dejavnosti so zlasti zadevali proizvodnjo in distribucijo električne energije. Infrastruktura poulične razsvetljave je veljala za manjši element, ki ga praktično ne bi bilo mogoče ločiti (36).

(28) V pisnem povzetku, ki ga je svetnik (Rådmannen) naslovil na mestni svet Bergna v okviru priprav na odločitev o prodaji, je bilo poudarjeno, da je bilo več podjetij v javni lasti pozvanih, naj predložijo ponudbo. Občina je pri banki Enskilda Securities naročila tudi cenitev (37).

(29) Ta cenitev je bila upoštevana v predlogu predstavnika mestnega sveta Bergna. Ob upoštevanju neto obveznosti je navedla vrednost med 2,8 in 3,0 milijarde NOK (38).

(30) Zadeva, ki jo je obravnaval mestni svet Bergna, je vključevala tudi zaznamek glede sinergijskih učinkov. V zaznamku je bilo navedeno, da bi imela prodaja dvojni namen. Prvič, občina bi morala prispevati k funkcionalni strukturi za oskrbo z električno energijo na območju Bergna. Drugič, prodaja bi morala sprostiti kapital za občino na podlagi oblikovanja cen na trgu (39). Opredeljenih je bilo tudi več dodatnih pomislekov (40).

(31) V razdelku 6 prodajne pogodbe med občino in podjetjem BKK DA je bila cena za podjetje Bergen Lysverker določena pri 2,619 milijarde NOK. Temeljila je na bruto ceni v višini 3,124 milijarde NOK pred odbitkom dolgov in pokojninskih obveznosti (41).

(32) Mehanizem, ki ureja nadomestilo za prihodnje zagotavljanje poulične razsvetljave in povezanih storitev, je bil vključen v razdelek 7(c) prodajne pogodbe iz leta 1996 (42). V skladu s tem mehanizmom naj bi podjetje BKK DA ulične svetilke upravljalo prosto pod tržnimi pogoji, kar naj bi vključevalo kritje stroškov plus naložbo za kapital na vpoklic, enako stopnji donosa, ki jo je določil NVE za regulirano infrastrukturo elektroenergetskih omrežij (43).

(33) V prodajni pogodbi vrednost omrežja poulične razsvetljave ni bila ločeno opredeljena. Vendar je podjetje BKK DA v skladu z razdelkom 6 pogodbe začelo postopek skrbnega pregleda. Računovodsko podjetje, izbrano v ta namen, je v poročilu navedlo knjigovodsko vrednost uličnih svetilk v višini 55 milijonov NOK (44).

3.1.3 Naknadne pogodbe med občino in podjetji iz skupine BKK

(34) Norveški organi so predložili pogodbe, ki so urejale dobavo poulične razsvetljave in povezanih storitev ob občinskih cestah v Bergnu od leta 2012. Pogodbe so običajno trajale dve leti, z možnostjo enoletnega podaljšanja (45).

(35) Pogodba za obdobje 2012 do 2014 je bila sklenjena s podjetjem BKK Nett AS. Prvotno je zajemala 18 228 posameznih svetilk. Od teh jih je skupina BKK nadzorovala 16 082, 2 146 pa jih je bilo v lasti občine. Vendar je bilo predvideno, da se bo število posameznih svetilk med trajanjem pogodbe spremenilo (46).

(36) Ureditev nadomestila je določena v razdelku 7 in dodatku A pogodbe. Cena za vzdrževanje in upravljanje je bila določena pri […] NOK, brez DDV, na posamezno svetilko na leto. Skupno letno nadomestilo za vzdrževanje in upravljanje 18 228 obstoječih posameznih svetilk bi tako znašalo […] NOK (47).

(37) Nadomestilo za naložbo je bilo določeno pri […] NOK, brez DDV, na posamezno svetilko na leto. Ker je ta element zajemal le posamezne svetilke pod nadzorom skupine BKK, je pomenil letno nadomestilo v višini […] NOK v zvezi z zadevnimi 16 082 obstoječimi posameznimi svetilkami (48).

(38) Pogodba za obdobje 2015 do 2017 je bila sklenjena tudi s podjetjem BKK Nett AS. Ob sklenitvi je zajemala 18 407 posameznih svetilk. Od teh jih je skupina BKK nadzorovala 16 058, 2 349 pa jih je bilo v lasti občine (49).

(39) V skladu z enako strukturo kot v prejšnji pogodbi je bilo nadomestilo določeno v razdelku 7 in dodatku A pogodbe. Cena za vzdrževanje in upravljanje je bila določena pri […] NOK, brez DDV, na posamezno svetilko na leto. Torej je na podlagi števila obstoječih posameznih svetilk, tj. 18 407, letno nadomestilo za vzdrževanje in upravljanje znašalo […] NOK (50).

(40) Nadomestilo za naložbo je bilo določeno na enaki ravni enote, v višini […] NOK, brez DDV, kot v prejšnji pogodbi (glej odstavek (37)). Ker je bilo v lasti skupine BKK 16 058 obstoječih posameznih svetilk, je bilo letno nadomestilo za naložbo posledično izračunano v višini […] NOK (51).

(41) Za obdobje od leta 2018 naprej je bila obstoječa pogodba podaljšana. V skladu z dopisom občine z dne 19. junija 2017 je bila pogodba najprej podaljšana do 1. julija 2018. V zvezi s tem je občina navedla, da bo treba podaljšano pogodbo zaradi spremembe v strukturi podjetja skleniti s podjetjem BKK EnoTek AS (52).

(42) Pogodba je bila nato podaljšana do 1. januarja 2019. V zvezi s tem se je občina sklicevala na tekoči postopek, s katerim si je prizadevala pridobiti ulične svetilke v lasti skupine BKK (53).

(43) V dopisu v zvezi s podaljšanjem je skupina BKK pojasnila, da je infrastrukturo poulične razsvetljave prenesla na odvisno podjetje Veilys AS. Na tej podlagi bi občina prejela dve potrditvi podaljšanja. Prvo potrditev bi dalo podjetje Veilys AS in bi se nanašala na ulične svetilke v njegovi lasti. Drugo potrditev bi poslalo podjetje BKK EnoTek AS za storitve, opravljene v zvezi z uličnimi svetilkami v lasti občine (54).

(44) Pogodba je bila pod enakimi pogoji 20. decembra 2018 podaljšana do 1. januarja 2020. To je bilo storjeno v povezavi s podaljšanjem sporazuma o nameri v zvezi z možnostjo, da bi občina prevzela infrastrukturo poulične razsvetljave v lasti podjetja Veilys AS (55).

(45) Norveški organi so nazadnje predložili nepodpisano drugo podaljšanje sporazuma o nameri. Glede na ta dokument je bila pogodba podaljšana še enkrat pod enakimi pogoji. Na podlagi predloženih informacij Nadzorni organ Efte meni, da je ta pogodba še vedno veljavna (56).

(46) Poleg pogodb, ki se nanašajo na poulično razsvetljavo ob občinskih cestah, obstajajo še pogodbe, ki se nanašajo na: (i) poulično razsvetljavo ob zasebnih cestah (57); ter (ii) razsvetljavo v parkih in ob pešpoteh (58). Te pogodbe v skladu z odstavkoma 19 in 34 odločbe o začetku postopka ne spadajo na področje uporabe te odločbe.

3.1.4 Javno naročilo za oddajo določenih dejavnosti upravljanja in vzdrževanja

(47) Upravljanje in vzdrževanje uličnih svetilk in svetil LED v lasti občine je bilo oddano z javnim naročilom. Izvajanje storitev po tej pogodbi se je začelo 1. aprila 2020 (59).

(48) Glede na povabilo k predložitvi ponudb pogodba zajema približno 3 100 uličnih svetilk v lasti občine. Poleg tega zajema 12 000 svetil LED, nameščenih na infrastrukturi v lasti podjetja Veilys AS. Ta vključena infrastruktura je bila dodatno opredeljena kot 3 133 sijalk, 2 254 jeklenih drogov/ureditev za žice, 841 lesenih drogov, 12 000 svetil LED in neznana količina kablov (60).

(49) Iz povabila k predložitvi ponudb tudi izhaja, da pogodba traja štiri leta, njena ocenjena vrednost pa znaša med štirimi in šestimi milijoni NOK na leto (brez DDV). Pogodba naj bi se dodelila na podlagi odprtega postopka ponudniku z najnižjo ceno (61).

(50) Odzvalo se je šest ponudnikov (62). Pogodba je bila dodeljena podjetju BKK EnoTek AS po ceni 10 554 689 NOK. Cene, ki jih je ponudilo ostalih pet ponudnikov, so se gibale med 11 930 826 in 26 596 947,50 NOK (63).

(51) Raven storitev na podlagi pogodbe, oddane z javnim naročilom, je na splošno podobna ravni na podlagi pogodb, opisanih v razdelku 3.1.3. Vendar pa mora dobavitelj na podlagi zadnjenavedenih pogodb nadomestiti tudi okvarjeno opremo. To obveznost ima na podlagi pogodbe, oddane z javnim naročilom, občina (64).

3.1.5 Spremembe števila uličnih svetilk

(52) Pogodbe, sklenjene med občino in podjetji iz skupine BKK, opisane v razdelku 3.1.3, predvidevajo, da se bo število uličnih svetilk sčasoma spremenilo. Glede na najnovejše razpoložljive dokumente so norveški organi v dopisu z dne 12. aprila 2021 pojasnili, da se je število uličnih svetilk v lasti občine povečalo na 4 219. V tem času je skupno število uličnih svetilk v lasti podjetja Veilys AS znašalo 27 748 (65). Poleg tega je občina, kot je bilo omenjeno, kupila 12 000 svetil LED, nameščenih na infrastrukturo v lasti podjetja Veilys AS (66).

3.1.6 Dejavnosti znotraj skupine BKK

(53) Norveški organi so zagotovili pregled plačil občine za podjetja iz skupine BKK. Poleg plačil v okviru zadevnih ukrepov je občina plačala tudi za druge storitve zunaj njihovega obsega. Ta plačila se nanašajo na oskrbo z energijo in povezane storitve. Več storitev, plačanih zunaj obsega zadevnih ukrepov, vključuje delovanje v konkurenci z drugimi dobavitelji (67).

(54) S spletnih strani skupine BKK je očitno, da so podjetja iz skupine poleg dejavnosti, ki jih je plačala občina, dejavna še na številnih drugih trgih. Skupina je predstavljena kot največja skupina na področju obnovljivih virov v zahodni Norveški. Storitve, ki jih ponuja, med drugim vključujejo polnilnice za avtomobile, čolne in ladje, storitve v zvezi z vzpostavitvijo in posodobitvijo infrastruktur, vključno na področjih podatkovnih centrov, telekomunikacij in marikulture, ter internetne storitve v zvezi z optičnim internetom, shranjevanjem podatkov in tako imenovanim internetom stvari (68).

(55) Norveški organi ne razpolagajo z neposrednimi dokazi, da se nadomestilo občine v zvezi s poulično razsvetljavo ob občinskih cestah uporablja za navzkrižno subvencioniranje drugih gospodarskih dejavnosti. Prenos infrastrukture poulične razsvetljave na podjetje Veilys AS je bil delno izveden za preprečitev navzkrižnega subvencioniranja. Vendar navzkrižnega subvencioniranja zaradi nezadostne dokumentacije ni mogoče izključiti (69).

(56) Norveški organi so tudi poudarili, da s poulično razsvetljavo povezane dejavnosti v skupini BKK niso omejene na občino. Zlasti podjetje Veilys AS od drugih javnih subjektov prejema nadomestilo v zvezi z uličnimi svetilkami, ki jih ima v lasti ob njihovih javnih cestah (70).

3.2 SPLOŠNE PRIPOMBE GLEDE ODLOČBE O ZAČETKU POSTOPKA

(57) Norveški organi menijo, da Nadzorni organ Efte ni predložil zadostnih razlogov za začetek formalnega postopka preiskave. Zato se je občina znašla v položaju pravne negotovosti (71).

(58) Ker občina kupuje poulično razsvetljavo, norveški organi ugovarjajo razlikovanju med ukrepoma (a) in (c). Drži pa, da nadomestilo odraža različne elemente (72).

(59) Norveški organi navajajo, da mora pravna opredelitev upoštevati kontekst, v katerem se dejavnost opravlja. Edini namen zagotavljanja poulične razsvetljave je služiti širši javnosti (73), zagotavljanje pa je organizirano v skladu z norveškim zakonom o cestah (74).

(60) V skladu s členom 20 tega zakona so občine odgovorne za upravljanje in vzdrževanje občinskih cest. Zakon občinam sicer ne nalaga zagotavljanja poulične razsvetljave ali zagotavljanja poulične razsvetljave na določeni ravni, vendar je ta dejavnost skladna s ciljem varnosti v cestnem prometu (75). Občina poleg tega pri načrtovanju, izgradnji in obnovi cest sledi standardu (veinormalen) norveške uprave za javne ceste (Statens vegvesen). Ta standard vsebuje specifikacije glede obstoja uličnih svetilk (76).

(61) Na podlagi teh dejavnikov norveški organi vztrajajo, da se nadomestilo plačuje v zvezi z negospodarskimi dejavnostmi. Menijo, da sodba v zadevi Selex (77) podpira njihovo stališče (78).

(62) Norveški organi se nadalje sklicujejo na smernice o pojmu državne pomoči (79). Navajajo, da odstavek 17 o javnih pooblastilih in javnih organih podpira dejstvo, da je zagotavljanje poulične razsvetljave negospodarske narave (80). V vsakem primeru bi bilo treba dejavnosti, namenjene ciljem javne varnosti, razvrstiti enakovredno negospodarskim dejavnostim, ki se izvajajo v družbene, kulturne, izobraževalne in pedagoške namene (81).

(63) Če bi Nadzorni organ Efte menil, da obstaja trg za poulično razsvetljavo, sta za ta trg značilni dve napaki. Prvič, infrastruktura poulične razsvetljave pomeni naravni monopol, ki se mora nahajati ob zadevnih cestah. Drugič, poulična razsvetljava je javno dobro, povezano s problemi neopravičenega okoriščanja (82).

(64) Lastništvo nad infrastrukturo daje skupini BKK v primerjavi z občino tržno moč. Občina praktično ne more preprečiti poulične razsvetljave ob cestah. Občina prav tako lastniku infrastrukture ne more ukazovati, kako in pod katerimi pogoji naj zagotavlja storitve, povezane z infrastrukturo (83).

(65) Obstajajo sicer običajno razpoložljive alternativne metode za določitev tržnih cen, ki niso javni razpis, vendar Nadzorni organ Efte po navedbah norveških organov ni upošteval specifičnih okoliščin zadeve. Subjekt, ki kupuje od monopolista, nima zakonske pravice za pridobivanje storitev pod pogoji, ki se mu zdijo razumni. Ta škodljivi učinek monopolne moči je mogoče odpraviti le z izvrševanjem konkurenčnega prava ali regulacijo cen (84).

3.3 POSEBNE PRIPOMBE GLEDE UKREPA (A) – UPRAVLJANJE IN VZDRŽEVANJE

(66) Morda je prišlo do urejanja indeksov za določitev ravni nadomestila v zadevnem obdobju. Vendar norveški organi ne morejo zagotoviti dokončnega odgovora (85).

(67) Kar zadeva možnosti primerjave ravni nadomestila z ravnjo na drugih področjih, norveški organi poudarjajo, da zunanji ponudnik storitev upravljanja in vzdrževanja ne bo nosil stroškov naložbe, povezane z infrastrukturo, ki ni v njegovi lasti. Zato je treba nadomestilo za naložbo (ukrep (c)) izključiti pri primerjavi ravni nadomestila z ravnjo, ki jo plačajo javni subjekti v zvezi z infrastrukturo, ki je v njihovi lasti. Leta 2020 je občina plačala […] NOK na ulično svetilko za upravljanje in vzdrževanje (86).

(68) Norveški organi v zvezi s trditvijo pritožnika, da so bile storitve upravljanja in vzdrževanja opravljene za […] NOK na posamezno svetilko na leto, menijo, da ni dokumentirana. Poleg tega se je pritožnik skliceval na drugo geografsko regijo (87).

(69) So pa norveški organi predložili podatke iz podatkovne zbirke KOSTRA v zvezi s stroški, ki jih imajo večje norveške občine s poulično razsvetljavo (88). Ti podatki kažejo skupne letne stroške za posamezno svetilko, vključno s stroški električne energije, v obdobju 2016 do 2019. Kot je razvidno iz spodnje preglednice, so bili stroški občine Bergen najvišji zabeleženi (89). Preglednica 1 – Stroški poulične razsvetljave v večjih norveških občinah (v NOK)

(70) Nadomestilo je morda vključevalo element prekomernega nadomestila, občina pa je sčasoma imela pomisleke glede cen, za katere je menila, da so visoke. Poleg tega norveški organi menijo, da bi bilo treba med zagotavljanjem poulične razsvetljave in drugimi dejavnostmi vzpostaviti ločeno računovodstvo (90).

3.4 POSEBNE PRIPOMBE GLEDE UKREPA (B) – FINANCIRANJE 12 000 SVETIL LED

(71) Mestni svet Bergna se je leta 2017 odločil za nakup 12 000 svetil LED za namestitev na infrastrukturo poulične razsvetljave ob občinskih cestah. Ta posodobitev zaradi obsega in narave ni spadala v področje uporabe pogodb s skupino BKK (91).

(72) Cilja naložbe sta bila (i) okoljski cilj in (ii) znižati stroške električne energije (92). Znižanje stroškov električne energije bo občini koristilo neposredno, saj električna energije ni vključena v pogodbe s skupino BKK (93).

(73) Pogodba je bila dodeljena na podlagi odprtega postopka za oddajo javnega naročila po ceni 60 milijonov NOK. Nameščanje je potekalo do konca leta 2019 (94). Občina bo ohranila lastništvo nad svetili LED (95).

(74) Cena za svetilo je leta 2018 znašala 1 899 NOK in leta 2019 2 039 NOK. Stroški načrtovanja in namestitve so znašali […] NOK na posamezno svetilko. Ker naj bi prihranki pri stroških električne energije znašali […] NOK na posamezno svetilko na leto, občina pričakuje povrnitev stroškov naložbe v sedmih do desetih letih (96).

(75) Kot je pojasnjeno v razdelku 3.1.4, je bilo vzdrževanje svetil LED oddano z javnim naročilom, skupaj z vzdrževanjem preostale infrastrukture v lasti občine. Na podlagi te pogodbe ima občina prihranke pri stroških zaradi daljše življenjske dobe svetil LED (97). Občina pričakuje tudi pogajanja v zvezi s prilagoditvami pogodbe, ki bodo zajemale infrastrukturo v lasti podjetja (98).

3.5 POSEBNE PRIPOMBE GLEDE UKREPA (C) – NALOŽBA

(76) Norveškim organom se zdi običajno, da je zunanji lastnik infrastrukture, ki se uporablja za opravljanje javnega dobrega, upravičen do nadomestila za naložbo. Za primerjavo, kadar je javni subjekt, ki financira zagotavljanje poulične razsvetljave, sam lastnik infrastrukture, stroške naložbe, povezane s tako infrastrukturo, krije javni subjekt kot lastnik infrastrukture (99).

(77) Nadomestilo za naložbo je bilo določeno na podlagi pogojev iz razdelka 7(c) prodajne pogodbe iz leta 1996. Ta mehanizem določa, kot je navedeno v razdelku 3.1.2, da je skupina BKK upravičena do naložbe za kapital na vpoklic, ki je enaka stopnji donosa, ki jo je določil NVE za regulirano infrastrukturo elektroenergetskih omrežij (100).

(78) To načelo je bilo dodatno pojasnjeno (101). V razdelku 6 pogodbe iz leta 1998 je bilo določeno, da bi moralo nadomestilo kriti amortizacijo in obresti v zvezi s kapitalom, vloženim v infrastrukturo poulične razsvetljave v času sklenitve zadevne pogodbe. Krite bi morale biti tudi amortizacija in obresti v zvezi s prihodnjimi naložbami, ki jih naroči občina. Ta pristop je bil ohranjen v nadaljnjih pogodbah (102).

(79) Vendar se občina in skupina BKK nista strinjali glede izračuna naložbe. Izpodbijani elementi so se zlasti nanašali na to, katero stroškovno osnovo bi bilo treba uporabiti v izračunih in kako bi bilo treba upoštevati amortizacijo.

(80) V zvezi s tem se norveški organi sklicujejo na poročilo, ki ga je leta 2002 predložilo podjetje BKK Nett AS. Po njihovih navedbah je poročilo odražalo amortizacijski profil v skladu s prodajno pogodbo iz leta 1996 (103).

(81) Vendar je občina leta 2003 izrazila pomisleke v zvezi s tem, kako je podjetje BKK Nett AS določilo kapitalsko osnovo, vključno z zlasti stroški amortizacije. Podjetje BKK Nett AS je v dopisu z dne 18. februarja 2004 med drugim pojasnilo, da so bili stroški naložbe določeni na podlagi običajnih meril (104).

(82) Podjetje BKK Nett AS je podlago za svoje izračune podrobneje opisalo v dopisu z dne 30. marca 2004. Po njegovih navedbah bi bilo treba vrednost sredstev infrastrukture določiti pri 81,6 milijona NOK na podlagi tehničnega vrednotenja nadomestne vrednosti (105).

(83) Občina se s tem pristopom ni strinjala in je menila, da bi morala vrednost sredstev temeljiti na knjigovodski vrednosti. Občina je zahtevala, da se nadomestilo prilagodi v skladu s tem (106).

(84) Podjetje BKK Nett AS je trditev občine zavrnilo z dopisom z dne 4. avgusta 2004. Pri tem je poudarilo, da mehanizem, določen v prodajni pogodbi iz leta 1996, predvideva uporabo stopnje donosa NVE pri kapitalu na vpoklic. Podjetje BKK Nett AS je nadalje vztrajalo pri mnenju, da je raven kapitala na vpoklic primerno določiti na podlagi tehničnega vrednotenja nadomestne vrednosti sredstev (107). Zaradi te metode se je kapitalska osnova skoraj podvojila v primerjavi s tisto, ki bi izhajala iz knjigovodske vrednosti. Raven nadomestila je še danes veliko višja, kot če bi bila izračunana na podlagi knjigovodske vrednosti (108).

(85) Podobno kot v primeru nadomestila za upravljanje in vzdrževanje (ukrep (a)) norveški organi niso zagotovili dokončnega odgovora, kako je bila določena raven nadomestila. Ker ni ločenega računovodstva, je nadzor otežen (109). Revizorji so v poročilu o skrbnem pregledu v zvezi s podjetjem Veilys AS (110) navedli, da so imeli omejen vpogled v stroške, povezane s pogodbo, ki je bila sklenjena z občino (111).

(86) Norveški organi zato menijo, da so zadevna podjetja iz skupine BKK morda prejela prekomerno nadomestilo. Podatki iz zbirke KOSTRA, kot so predstavljeni v uvodni izjavi (69), kažejo na prekomerno nadomestilo (112).

4. PRIPOMBE ZAINTERESIRANIH STRANI

4.1 PRIPOMBE PODJETJA BKK VEILYS

4.1.1 Osnovne informacije

(87) Pogodba iz leta 1996 je predvidevala, da bo podjetje BKK DA kupilo sredstva in dejavnosti podjetja Bergen Lysverker. Pri tem se je podjetje zavezalo, da bo zagotavljalo stalno dobavo poulične razsvetljave, ter je prevzelo odgovornost za upravljanje in vzdrževanje infrastrukture (113).

(88) Tako kot norveški organi je podjetje BKK Veilys menilo, da razdelek 7(c) prodajne pogodbe ureja prihodnje ekonomsko nadomestilo za zagotavljanje poulične razsvetljave. V razdelku 7(c) je navedeno, prvič, da je skupina BKK upravičena do nadomestila za upravljanje in vzdrževanje infrastrukture, in, drugič, da je upravičena do nadomestila za kapital na vpoklic. Ta določba je bila podlaga za nadaljnje pogodbe (114).

(89) Vse pogodbe in dejavnosti v zvezi z infrastrukturo poulične razsvetljave pod nadzorom skupine BKK so organizirane v okviru odvisnega podjetja Veilys AS, ki je v popolni lasti skupine. Te dejavnosti obsegajo približno 50 000 uličnih svetilk, vključno z zadevnimi uličnimi svetilkami ob občinskih cestah občine (115).

4.1.2 Splošne pripombe glede odločbe o začetku postopka

(90) Nadomestilo se nanaša na javno infrastrukturo, ki se ne uporablja za ponujanje blaga ali storitev na trgu. Zato ukrepi ne spadajo na področje uporabe člena 61(1) Sporazuma EGP (116).

(91) V zvezi s tem odločba o začetku postopka ne odraža ustrezno, da je infrastruktura v lasti podjetja Veilys AS. Ker je podjetje Veilys AS edini možni dobavitelj, občina pa edini možni kupec, nadomestilo ni namenjeno podjetju (117).

(92) Vsekakor pa ni bilo prekomernega nadomestila. Kolikor je zagotavljanje poulične razsvetljave SSGP, so merila iz sodbe v zadevi Altmark izpolnjena (118).

4.1.3 Posebne pripombe glede ukrepa (a) – upravljanje in vzdrževanje

(93) Po navedbah podjetja BKK Veilys nadomestilo odraža osnovne stroške in raven nadomestila v primerljivih pogodbah. Ni bilo prekomernega nadomestila (119).

(94) V zvezi s primerjavo podjetje BKK Veilys meni, da je raven cene, navedena v pritožbi, nepodprta. Poleg tega je treba upoštevati posebnosti primera. Zadevne pogodbe imajo fiksno ceno na posamezno svetilko in vključujejo celoten obseg storitev. To pomeni, da ima podjetje BKK Veilys tveganje škodljivih dogodkov, kot so ekstremne vremenske razmere, ter odgovornost za vse upravljanje in vzdrževanje. Prav tako je dražje delovanje na mestnih območjih, kjer je gost promet in obstajajo druge motnje (120).

4.1.4 Posebne pripombe glede ukrepa (b) – financiranje 12 000 svetil LED

(95) Podjetje BKK Veilys zavrača navedbo, da financiranje 12 000 svetil LED pomeni državno pomoč.

(96) Kolikor je podjetju BKK Veilys znano, je občina svetila kupila po ceni 2 000 NOK za posamezno svetilko. Stroški načrtovanja, namestitve in dokumentiranja so znašali […] NOK na posamezno svetilko.

(97) Na podlagi teh podatkov so stroški posodobitve znašali […] NOK na posamezno svetilko. To je enako približno […]-kratniku letne naložbe, za katero je občina plačala nadomestilo. Tako je bila posodobitev z 12 000 svetili LED veliko dražja od tega, kar bi bilo mogoče narediti na podlagi tega nadomestila (121).

(98) Svetila LED bodo poleg tega občini zagotovila znatne prihranke pri stroških električne energije. Glede na informacije, ki jih ima podjetje BKK Veilys na voljo, so bili prihranki pri stroških ocenjeni na 450 NOK na posamezni svetilko na leto. To pomeni, da si bo občina naložbo povrnila v manj kot sedmih letih (122).

4.1.5 Posebne pripombe glede ukrepa (c) – nadomestilo za naložbo

(99) Po navedbah podjetja BKK Veilys se nadomestilo nanaša na negospodarske dejavnosti. Element, ki se nanaša na naložbo, bi bilo treba obravnavati kot plačilo za dostop do infrastrukture (123).

(100) V vsakem primeru nadomestilo za naložbo podjetju BKK Veilys ne zagotavlja gospodarske prednosti. Strošek postavitve posamezne svetilke znaša približno 20 000 NOK, poleg še dodatnih 10 000 do 50 000 NOK za pripravo temeljev. Minimalni stroški za postavitev 16 058 uličnih svetilk v lasti podjetja BKK Veilys tako znašajo 500 000 000 NOK (124).

(101) Iz tega izhaja, da nadomestilo za naložbo ni nesorazmerno. Infrastruktura poulične razsvetljave je upravljana tako, da ohranja tehnični standard (125).

II. PRESOJA

5. OBSTOJ DRŽAVNE POMOČI

5.1 OZADJE

(102) V členu 61(1) Sporazuma EGP je določeno, kot sledi: „Razen če ta sporazum ne določa drugače, je vsaka pomoč, ki jo dodelijo države članice ES, države Efte ali je dodeljena v kakršni koli obliki iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z delovanjem tega sporazuma, kolikor škodi trgovini med pogodbenicami.“

(103) Da bi bil ukrep opredeljen kot državna pomoč, morajo biti torej izpolnjeni naslednji kumulativni pogoji: (i) ukrep dodeli država ali je dodeljen iz državnih sredstev; (ii) zagotavljati mora prednost podjetju; (iii) daje prednost posameznim podjetjem (selektivnost) ter (iv) bi lahko izkrivljal konkurenco in škodil trgovini. Kot je že navedeno zgoraj, je Nadzorni organ Efte izdal smernice o pojmu državne pomoči (126).

(104) Nadzorni organ Efte na podlagi prejetih pripomb meni, da je primerno najprej oceniti, ali je bilo nadomestilo iz ukrepov (a) in (c) namenjeno podjetju. Če bo odgovor na to vprašanje pritrdilen in če je financiranje svetil LED (ukrep (b)) istim subjektom zagotavljalo prednost, bi ta prednost torej veljala tudi za podjetje.

5.2 POJEM PODJETJA

5.2.1 Pravno merilo

(105) Pojem podjetje zajema vsak subjekt, ki opravlja gospodarsko dejavnost, ne glede na njegov pravni status in način financiranja (127). Vsaka dejavnost, ki vključuje ponujanje blaga ali storitev na trgu, je gospodarska dejavnost (128)).

(106) V nasprotju s trditvami pritožnika ni odločilno, ali dejavnost morda načeloma opravlja zasebni subjekt Treba je ugotoviti posebne okoliščine, v katerih se dejavnost opravlja (129). V zvezi s tem je treba preveriti, ali je zadevna dejavnost po naravi, namenu in pravilih, ki veljajo zanjo, povezana z izvajanjem javnih pooblastil ali pa ima gospodarski značaj, ki utemeljuje uporabo pravil EGP o konkurenci (130).

(107) Vprašanje, ali obstaja trg za določeno dejavnost, se lahko med državami EGP razlikuje, odvisno od nacionalnih pogojev (131). Opredelitev neke dejavnosti se lahko sčasoma spremeni zaradi političnih odločitev ali gospodarskega razvoja.

(108) V zvezi s subjekti, ki opravljajo več dejavnosti, je treba pravno opredelitev izvesti ločeno za vsako dejavnost. Dejstvo, da subjekt izvaja javna pooblastila, ni ovira za to, da je opredeljen kot podjetje, kar zadeva druge dejavnosti (132). Vendar če gospodarske dejavnosti ni mogoče ločiti od izvajanja javnih pooblastil, se dejavnosti kot celota opredelijo kot negospodarske (133).

(109) Iz sodne prakse Sodišča Efte izhaja, da je pojem „storitve“ v smislu temeljnih svoboščin pomemben za ugotovitev, ali so dejavnosti v okviru državne pomoči gospodarske. Kot izhaja iz prvega odstavka člena 37 Sporazuma EGP, so le storitve, kadar se praviloma opravljajo za plačilo, „storitve“ v smislu Sporazuma (134).

(110) Bistvena značilnost „plačila“ je v tem, da je nadomestilo za zadevno storitev (135). Poleg tega se o plačilu običajno dogovorita ponudnik in prejemnik storitve (136).

(111) Pojem „storitve“ bi bilo treba razumeti tudi v luči drugega odstavka člena 37 Sporazuma EGP (137). V skladu z navedeno določbo „storitve“ vključujejo zlasti dejavnosti industrijskega ali trgovinskega značaja ter obrtne dejavnosti in dejavnosti samostojnih poklicev.

(112) Iz ustaljene sodbe prakse izhaja, da je treba naravo dejavnosti določiti v luči sektorja, v katerem se izvaja, in glede na način, na katerega je sektor organiziran.

(113) Na primer, na področju izobraževanja financiranje izobraževanja, zagotovljeno na podlagi nacionalnega sistema, ne šteje za nadomestilo za storitev, kadar sta izpolnjena dva pogoja. Prvič, država si pri vzpostavitvi in ohranjanju izobraževalnega sistema ne prizadeva za pridobitno dejavnost, ampak izpolnjuje svoje dolžnosti do prebivalstva. Drugič, izobraževalni sistem je načeloma financiran iz javnih sredstev in ne s plačili uporabnikov (138).

(114) Na podlagi podobnega razlogovanja je element plačila obveljal za odsotnega v zvezi z občinskimi vrtci na Norveškem. Tako občinski vrtci v okviru državne pomoči niso obveljali za podjetja (139).

(115) Kar zadeva zdravstveni sektor, je Sodišče Efte razsodilo, da je treba naravo zagotavljanja podpornih storitev na področjih javnega naročanja, informacijskih in komunikacijskih tehnologij ter arhiviranja določiti glede na nadaljnjo uporabo storitev. Kadar se podporne storitve ne zagotavljajo na trgu, ampak v okviru nacionalnega zdravstvenega sistema, ki temelji na solidarnosti, njihovo zagotavljanje po naravi ni gospodarsko (140).

5.2.2 Uporaba pravnega merila v zadevnem primeru

(116) Kot je navedeno v uvodnih izjavah (53) in (54), podjetja iz skupine BKK izvajajo gospodarske dejavnosti na več trgih.

(117) Po navedbah Sodišča lahko podjetje izvaja gospodarske in negospodarske dejavnosti. Vendar pa mora v tem primeru voditi ločeno računovodstvo za različna sredstva, ki jih prejema, da se izključi morebitno tveganje navzkrižnega subvencioniranja gospodarskih dejavnosti z javnimi sredstvi, prejetimi za negospodarske dejavnosti (141). Tako je treba izključiti vsako tveganje navzkrižnega subvencioniranja, da se šteje, da so javna sredstva namenjena za negospodarske dejavnosti.

(118) V zadevnem primeru Nadzorni organ Efte ni prejel argumentov, ki bi potrjevali, da so bile vzpostavljene zadostne varovalke, ki učinkovito in ustrezno ločujejo prihodke in stroške na podlagi zadevnih pogodb od drugih gospodarskih dejavnosti. Nasprotno, norveški organi so navedli, da bi bilo treba vzpostaviti varovalke in da navzkrižnega subvencioniranja ni mogoče izključiti (142).

(119) Na podlagi tega in ne glede na to, ali so dejavnosti, ki so predmet nadomestila, po naravi gospodarske, mora Nadzorni organ Efte skleniti, da je bilo nadomestilo iz ukrepov (a) in (c) namenjeno podjetju.

(120) V luči predstavljenih argumentov bo Nadzorni organ Efte kljub temu ocenil tudi, ali so dejavnosti, ki so bile predmet nadomestila v okviru zadevnih ukrepov, po naravi gospodarske. Najprej bo ocenil dejavnosti v zvezi z uličnimi svetilkami, ki so bile v lasti podjetij v skupini BKK.

(121) Kot je poudarjeno v uvodnih izjavah (59) in (60), se norveški organi sklicujejo na odgovornosti občin na podlagi člena 20 norveškega zakona o cestah v zvezi z upravljanjem in vzdrževanjem občinskih cest. Člen 20 občinam ne nalaga zagotavljanja poulične razsvetljave ali zagotavljanja poulične razsvetljave na določeni ravni, vendar ta dejavnost prispeva k cilju varnosti v cestnem prometu. Poleg tega občina pri načrtovanju, izgradnji in obnovi cest sledi standardu (veinormalen) norveške uprave za javne ceste (Statens vegvesen). Ta standard vsebuje specifikacije glede obstoja uličnih svetilk (143).

(122) Na podlagi tega norveški organi trdijo, kot je opredeljeno v uvodni izjavi (61), da sodba v zadevi Selex podpira njihovo stališče, da so storitve, ki so predmet nadomestila, negospodarske (144). Nadalje se norveški organi, kot je navedeno v uvodni izjavi (62), sklicujejo na odstavek 17 smernic o pojmu državne pomoči (145) o javnih pooblastilih in javnih organih. V vsakem primeru norveški organi navajajo, da bi bilo treba dejavnosti, namenjene ciljem javne varnosti, razvrstiti enakovredno negospodarskim dejavnostim, ki se izvajajo v družbene, kulturne, izobraževalne in pedagoške namene.

(123) Kot je že bilo navedeno, je treba, ko se določa, ali je dejavnost gospodarske narave, ugotoviti posebne okoliščine, v katerih se dejavnost opravlja (146). V zadevnem primeru sta naravni izhodišči za to oceno regulativni okvir, vzpostavljen v zvezi z zagotavljanjem poulične razsvetljave ob občinskih cestah na Norveškem, in posebne okoliščine v Bergnu.

(124) Kar zadeva regulativni okvir na Norveškem, zakonodaja in standardi, na katere se sklicujejo norveški organi, določajo le, da so občine odgovorne za upravljanje infrastrukture občinskih cest ter da morajo biti izpolnjene zahteve glede obstoja poulične razsvetljave, da bi ceste izpolnjevale standard (veinormalen) norveške uprave za javne ceste (Statens vegvesen). Vendar, kot je navedeno zgoraj, člen 20 norveškega zakona o cestah občinam ne nalaga zagotavljanja poulične razsvetljave ali zagotavljanja poulične razsvetljave na določeni ravni. Poleg tega občinam nič ne preprečuje, da bi komercialnim subjektom s pogodbami oddale v izvajanje (dele) upravljanja in vzdrževanja občinskih cest kot gospodarsko dejavnost.

(125) V zvezi s posebnimi okoliščinami v Bergnu Nadzorni organ Efte ugotavlja, da je bil učinek vključitve infrastrukture poulične razsvetljave pri prodaji podjetja Bergen Lysverker ta, da je podjetje BKK DA postalo edini razpoložljivi dobavitelj ob zadevnih občinskih cestah. Podjetje BKK DA je ta položaj pridobilo v konkurenci petih drugih ponudnikov.

(126) Poleg tega je, kot je opisano v uvodni izjavi (32), razdelek 7(c) prodajne pogodbe vključeval mehanizem, ki ureja prihodnje ekonomsko nadomestilo. Ta mehanizem omogoča regulirano stopnjo donosa.

(127) Na podlagi tega Nadzorni organ Efte meni, da je občina s prodajo infrastrukture poulične razsvetljave, skupaj z vzpostavitvijo mehanizma nadomestila, ki omogoča regulirano stopnjo donosa, ustvarila trg za dobavo zadevnih storitev občini kot gospodarsko dejavnost. Dejstvo, da je bila infrastruktura edinstvena, saj je njen kupec postal edini razpoložljivi dobavitelj, samo po sebi še ne pomeni, da zadevna podjetja v skupini BKK storitev niso zagotavljala na trgu. Poleg tega je podjetje BKK DA svoj izključni položaj pridobilo v konkurenci petih drugih ponudnikov.

(128) To stališče potrjuje potek ukrepov, ki sta jih skupina BKK in občina sprejeli v zvezi z nadaljnjimi pogodbami, sklenjenimi v rednih presledkih. Skupina BKK je želela čim bolj povečati dobiček s svojo razlago pogodbenih pogojev in je poudarila, da deluje komercialno s ciljem ustvarjati vrednost za svoje delničarje (147). Po drugi strani je občina delovala na podlagi dejstva, da gre za sodelovanje s komercialnim prodajalcem. Norveški organi so se dejansko sklicevali na tržno moč, ki jo skupina BKK uživa v vlogi lastnika infrastrukture.

(129) Kot je razvidno iz številnih pritožb, ki jih obravnava norveški odbor za pritožbe na področju javnih naročil (KOFA), storitve vzdrževanja in upravljanja uličnih svetilk zagotavljajo različni ponudniki na komercialni podlagi (148). V skladu s tem je občina, kot je opisano v razdelku 3.1.4, prejela ponudbe več dobaviteljev, ko je začela konkurenčni postopek za take storitve.

(130) Nadzorni organ Efte tako ugotavlja, da je bila na Norveškem in v Bergnu zagotavljanje storitev vzdrževanja in upravljanja dejansko normalna praksa. To nakazuje tudi, da so bile te dejavnosti gospodarske narave.

(131) Kar zadeva nadomestilo, plačano v zvezi z vzdrževanjem in upravljanjem uličnih svetilk v lasti občine, pogodbeni pogoji z ničemer ne določajo, da bi morale biti te dejavnosti razvrščene drugače. Z izjemo, da ni naložbe, ki bi bila predmet nadomestila, so bili pogoji do 1. aprila 2020 enaki kot za ulične svetilke pod nadzorom skupine BKK. Od 1. aprila 2020 so se storitve zagotavljale na podlagi komercialne pogodbe, dodeljene na podlagi konkurenčnega postopka (149).

(132) V zvezi s sklicem norveških organov na sodbo v zadevi Selex (150) bi bilo treba opomniti, da se je zadeva Selex nanašala na dejavnosti, ki jih opravlja Evropska organizacija za varnost zračne plovbe (v nadaljnjem besedilu: Eurocontrol). Eurocontrol so ustanovile različne države članice na podlagi Mednarodne konvencije o sodelovanju za varnost zračne plovbe (151).

(133) Po pritožbi je Sodišče ponovilo svojo ugotovitev iz prejšnje zadeve, da so bile dejavnosti Eurocontrola, vzete kot celota, po naravi, namenu in pravilih, ki so veljala zanje, povezane z izvajanjem javnih pooblastil v zvezi s kontrolo in nadzorom zračnega prostora. Ta sklep je veljal tudi v zvezi s pomočjo, ki jo je Eurocontrol zagotavljal nacionalnim upravam v povezavi zlasti z javnimi razpisi za zbiranje ponudb za nakup opreme in sistemov na področju upravljanja zračnega prometa (152).

(134) Glede na presojo iz uvodnih izjav (123) do (131) Nadzorni organ Efte torej vztraja, da se zadeva, ki se obravnava, bistveno razlikuje od sodbe v zadevi Selex. Opomniti bi bilo treba tudi, da je Sodišče v zadevi Selex res navedlo, da dejstvo, da je organ pridobiten, kaže na to, da je dejavnost gospodarske narave (153).

(135) Nadzorni organ Efte se tudi ne more strinjati, da dejavnosti, ki so predmet nadomestila iz ukrepov (a) in (c), zadevajo javna pooblastila ali javni organ v smislu odstavka 17 smernic o pojmu državne pomoči (154). Dejansko je občina plačala nadomestilo dobavitelju, ki deluje na komercialni in gospodarski podlagi. Tako je stanje podobno tistemu, ko občina naroči gradbena dela v zvezi z izgradnjo ali vzdrževanjem občinskih cest pri komercialnem gradbeniku.

(136) Podobno Nadzornega organa Efte še vedno ni prepričala trditev, da bi bilo treba dejavnosti, namenjene ciljem javne varnosti, razvrstiti enakovredno negospodarskim dejavnostim, ki se izvajajo v družbene, kulturne, izobraževalne in pedagoške namene. V sodni praksi ni podlage za zaključek, da so dejavnosti negospodarske same po sebi, ker si prizadevajo za določen namen. V ta namen je treba, kot je navedeno, ugotoviti posebne okoliščine, v katerih se dejavnost opravlja. Na primer, jasno je, da je dejavnosti vzdrževanja v zvezi z javno lastnino mogoče opravljati na gospodarski podlagi, tudi če so nujne za varnost uporabnikov.

5.2.3 Sklepna ugotovitev

(137) Nadzorni organ Efte na podlagi navedenega ugotavlja, da je bilo nadomestilo iz ukrepov (a) in (c) namenjeno podjetju. Če je financiranje svetil LED (ukrep (b)) istim subjektom zagotavljalo prednost, bi ta prednost torej veljala tudi za podjetje.

5.3 PRISOTNOST DRŽAVNIH SREDSTEV

(138) Ukrep pomeni državno pomoč, če ga dodeli država oziroma je dodeljen iz državnih sredstev. Pojem državnih sredstev vključuje sredstva regionalnih subjektov znotraj države (155).

(139) Vsi ukrepi se financirajo iz proračuna občine. Torej vključujejo porabo državnih sredstev.

5.4 PREDNOST

5.4.1 Uvod

(140) Prednost v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP je vsaka gospodarska korist, ki je podjetje ne bi moglo pridobiti pod običajnimi tržnimi pogoji (156). Tako prednosti ne dajejo le pozitivne koristi, kot so subvencije, posojila ali neposredne naložbe, ampak tudi posredovanja, ki, čeprav strogo gledano niso subvencije, so enakega značaja in imajo enake učinke (157). Skladno s tem za ukrep ni mogoče šteti, da ne spada v področje uporabe prepovedi državne pomoči, samo zato, ker ima obliko pogodbe, ki zajema vzajemne zaveze (158).

5.4.2 Prednosti ni mogoče izključiti na podlagi pogojev iz sodbe Altmark

5.4.2.1 Pogoji iz sodbe Altmark

(141) Obstaja posebna sodna praksa, ki se uporablja v zvezi z nadomestilom za javne storitve, dodeljenim podjetjem, pooblaščenim za opravljanje storitve splošnega gospodarskega pomena (SSGP). Iz sodbe Sodišča v zadevi Altmark sledi, da je v takih primerih mogoče obstoj prednosti v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP izključiti, kadar so izpolnjeni naslednji štirje kumulativni pogoji (159): i. „Prvič, podjetje, ki prejema nadomestilo, mora dejansko izpolnjevati obveznosti javne službe, te obveznosti pa morajo biti jasno opredeljene. ii. Drugič, merila, na podlagi katerih se izračuna nadomestilo, morajo biti določena vnaprej ter objektivno in pregledno […]. iii. Tretjič, nadomestilo ne sme presegati tistega, kar je potrebno za kritje vseh ali dela stroškov, ki so nastali z izpolnjevanjem obveznosti javne službe ob upoštevanju realiziranih prejemkov in razumnega dobička zaradi izpolnjevanja teh obveznosti. iv. Četrtič, če podjetje, ki mora izpolnjevati obveznosti javne službe, ni izbrano v skladu s postopkom za oddajo javnega naročila, ki naj bi omogočil izbiro ponudnika, ki bi bil sposoben te storitve skupnosti zagotavljati po najnižjih stroških, je treba višino potrebnega nadomestila določiti na podlagi analize stroškov, ki bi jih povprečno, dobro vodeno podjetje […], imelo pri izpolnjevanju teh obveznosti, ob upoštevanju realiziranih prihodkov in primernega dobička zaradi izpolnjevanja teh obveznosti.“

(142) Nadzorni organ Efte je objavil sklop smernic o uporabi pravil o državni pomoči za nadomestilo, dodeljeno za SSGP (160). Pogoji iz sodbe v zadevi Altmark so obravnavani v razdelku 3 smernic.

5.4.2.2 Uporaba pogojev iz sodbe v zadevi Altmark v zadevnem primeru

(143) V skladu s prvim pogojem mora podjetje, ki prejema nadomestilo, opravljati jasno opredeljene obveznosti javne službe.

(144) Po mnenju Sodišča je namen tega pogoja zagotoviti preglednost in pravno varnost. Najprej je treba določiti, ali podjetje, ki prejema nadomestilo, dejansko ima obveznosti javne službe, ki jih mora opraviti, nato pa, ali so te obveznosti jasno opredeljene v nacionalnem pravu. Tako morajo biti izpolnjena minimalna merila v zvezi z obstojem enega ali več aktov javnega prava, s katerim so dovolj natančno določeni narava, trajanje in področje uporabe obveznosti javne službe, ki so naložene podjetjem, pooblaščenim za izpolnjevanje teh obveznosti (161).

(145) Skladno s tem je Sodišče potrdilo sodbo Splošnega sodišča, ki je odločilo, da če zadevna storitev ni jasno opredeljena v nacionalnem pravu kot SSGP, prvi pogoj iz sodbe v zadevi Altmark ni izpolnjen. Te ugotovitve ne more ovreči obstoj nedelovanja trga na zadevnem trgu in dejstvo, da je bilo mogoče storitev opredeliti kot SSGP. Te okoliščine niso bile pomembne za ugotovitev, ali so bila zadevna podjetja dejansko pooblaščena za izvajanje obveznosti javne storitve z javnim aktom in ali so bile take obveznosti jasno opredeljene v zadevnem aktu (162).

(146) Iz ustaljene sodne prakse nadalje sledi, da mora biti podjetje pooblaščeno za izvajanje obveznosti SSGP z aktom javnega organa, če naj velja za tako (163). Taki akti o pooblastitvi lahko zajemajo sporazume, če iz njih izhajajo javna pooblastila in če so zavezujoči (164). Dejstvo, da storitev tvori predmet javne pogodbe, ne zadostuje za to, da bi pridobila status SSGP brez natančne opredelitve (165).

(147) Pomembno vprašanje torej ni, ali bi občina lahko pooblastila podjetja v skupini BKK za izvajanje SSGP, ki zajema zadevne storitve, ampak ali je to dejansko storila.

(148) Naravno izhodišče za presojo tega je, da niti norveški organi niti podjetje BKK Veilys niso navedli, da je bila skupina BKK pooblaščena za izvajanje SSGP.

(149) Kot je razvidno v razdelkih 3 in 4, se norveški organi v svojih pripombah sploh niso sklicevali na pravo, ki se nanaša na SSGP. Podjetje BKK Veilys je le navedlo, da če je zagotavljanje poulične razsvetljave SSGP, potem so pogoji iz sodbe v zadevi Altmark izpolnjeni. To pomeni, skladno s predhodno ugotovitvijo v odločbi o začetku postopka, da podjetja v skupini BKK niso imela in nimajo obveznosti javne storitve, ki bi jo morali izvajati v zvezi z ukrepi (166).

(150) To stališče nadalje podpirajo pogodbe, ki so jih predložili norveški organi.

(151) Kot je pojasnjeno v razdelku 3, je bilo za prodajno pogodbo iz leta 1996 značilno, da je občina prodala podjetje, podjetje BKK DA pa ga je kupilo. Pogodba je vključevala določbe o prihodnjem zagotavljanju poulične razsvetljave in povezanih storitev, vendar predložena dokumentacija ne vsebuje nobenih navedb, da je občina, v smislu sodne prakse, podjetje BKK DA pooblastila za izvajanje obveznosti javne storitve.

(152) Enako velja za naknadne pogodbe s podjetji iz skupine BKK. Kar zadeva dejavnosti v zvezi z uličnimi svetilkami pod nadzorom skupine BKK, te odražajo, da je občina kupila od prodajalca, ki je nadzoroval potreben vložek, ni pa ga pooblastila za izvajanje obveznosti javne storitve. Kar zadeva vzdrževanje in upravljanje uličnih svetilk v lasti občine, sta bili storitvi naročeni kot vložek v občinsko zagotavljanje poulične razsvetljave prek zadevne infrastrukture. Oba sklopa dejavnosti sta bila vključena v pogodbe brez kakršnih koli določb, pojasnil ali navedb, da so bila podjetja v skupini BKK pooblaščena za izvajanje SSGP.

5.4.2.3 Sklepna ugotovitev

(153) Na podlagi navedenih premislekov Nadzorni organ Efte potrjuje predhodno ugotovitev iz odločbe o začetku postopka. Kar zadeva vse tri ukrepe, podjetja v skupini BKK niso imela in nimajo obveznosti izvajanja javne storitve. Posledično prednosti ni mogoče izključiti na podlagi pogojev iz sodbe Altmark

5.4.3 Načelo udeleženca v tržnem gospodarstvu

5.4.3.1 Ozadje

(154) Za gospodarske transakcije, ki jih izvajajo javni subjekti, velja, da ne dajejo prednosti svoji sopogodbenici in zato ne pomenijo pomoči, če so v skladu z običajnimi tržnimi pogoji. Vprašanje tržne skladnosti se oceni v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu.

(155) Pri presoji načela udeleženca v tržnem gospodarstvu je odločilni element ta, ali je javni subjekt ravnal tako, kot bi ravnal udeleženec na trgu v podobnem položaju (167). Posledično se upoštevajo le koristi in obveznosti, povezane z vlogo gospodarskega subjekta, ne pa koristi in obveznosti javnega organa (168).

(156) Vprašanje, ali transakcija vključuje državno pomoč, je treba razrešiti ob upoštevanju položaja, kakršen je bil ob odločitvi o transakciji (169). To, kaj je običajno nadomestilo, tako izhaja iz dejavnikov, ki bi jih podjetje, ki deluje pod običajnimi tržnimi pogoji, upoštevalo pri določitvi nadomestila (170).

(157) Nadzorni organ Efte mora pri uporabi načela udeleženca v tržnem gospodarstvu izvesti zapleteno gospodarsko presojo (171). Ta presoja mora biti izvedena z opiranjem na objektivne in preverljive dokaze, ki so na voljo (172).

(158) Skladno s trditvami v pritožbi bo Nadzorni organ Efte v nadaljevanju ocenil, ali je skupina BKK prejela nadomestilo, ki je presegalo tržne cene za vzdrževanje in upravljanje (ukrep (a)). Nato bo ocenil, ali je financiranje 12 000 svetil LED (ukrep (b)) pomenilo prednost za podjetje.

(159) Nazadnje bo Nadzorni organ Efte obravnaval nadomestilo za naložbo (ukrep (c)). Pri tej presoji bo najprej ugotavljal, ali je bilo nadomestilo skladno z običajno tržno prakso glede nadomestila za naložbo. Nato bo ocenil, ali je skupina BKK za naložbo prejela nadomestilo, ki je presegalo tržne cene.

5.4.4 Ukrep (a) – upravljanje in vzdrževanje

5.4.4.1 Nadomestilo, plačano v zvezi z infrastrukturo v lasti BKK

(160) Med formalnim postopkom preiskave je Nadzorni organ Efte prejel dodatne informacije o prodaji podjetja Bergen Lysverker, ki jo je izvedla občina.

(161) Kot je navedeno v razdelku 3.1.2, je občina leta 1996 podjetju BKK DA prodala občinsko enoto Bergen Lysverker, vključno z njenimi sredstvi in dejavnostmi. Čeprav je podjetje BKK DA enoto Bergen Lysverker kupilo v okviru postopka za zbiranje ponudb, je pri prodaji šlo tudi za notranji prenos odvisnega podjetja. Podjetje BKK DA je bilo v tistem času pod popolnim nadzorom občine.

(162) Mehanizem, ki ureja nadomestilo za prihodnje zagotavljanje poulične razsvetljave prek infrastrukture, ki jo je kupilo podjetje BKK DA, je bil vzpostavljen v razdelku 7(c) prodajne pogodbe iz leta 1996. Kot izhaja iz informacij, predstavljenih v razdelkih 3.1.2 in 4.1.1, se norveški organi in podjetje BKK Veilys strinjajo, da jih je, in jih še vedno, pri določitvi nadomestila zavezuje ta določba.

(163) Vprašanje, ali transakcija vključuje državno pomoč, je treba, kot je že bilo navedeno, razrešiti ob upoštevanju položaja, kakršen je bil ob odločitvi o transakciji (173). Če je bil torej mehanizem nadomestila v prodajni pogodbi iz leta 1996 vzpostavljen na način, ki je ob nastanku prihodnje ravni nadomestila omejeval na tržne cene, nadomestilo, posledično izračunano v skladu s tem mehanizmom, ne pomeni prednosti (174).

(164) Torej je treba najprej oceniti, ali je bil mehanizem nadomestila vzpostavljen tako, da bi prihodnje nadomestilo omejeval na tržne cene. Če bo odgovor pritrdilen, je treba nato oceniti, ali je bil mehanizem dejansko upoštevan.

(165) V zadevi v zvezi s tržno skladnostjo nadomestila, plačanega za pomoč, ki jo je francoska pošta, La Poste, zagotovila svoji podružnici SFMI-Chronopost (v nadaljnjem besedilu: Chronopost), je Sodišče poudarilo, da so bile storitve, zagotovljene Chronopostu, neločljivo povezane z edinstvenim poštnim omrežjem, ki ga je upravljal La Poste. Ker omrežje ni bilo oblikovano na podlagi poslovnih vidikov, ga zasebno podjetje ne bi vzpostavilo brez ustreznega posredovanja države (175).

(166) Sodišče je ugotovilo, da bi v tem primeru stroški, ki jih je nosil La Poste v zvezi z zagotavljanjem zadevnih storitev, lahko pomenili objektivne in preverljive elemente, na podlagi katerih bi bilo treba oceniti tržno skladnost nadomestila. Obstoj prednosti bi bilo mogoče izključiti, če bi, prvič, zaračunana cena ustrezno krila dodatne spremenljive stroške, nastale pri zagotavljanju storitev, ustrezen prispevek k fiksnim stroškom in ustrezno donosnost kapitalske naložbe, ter, drugič, če nič ne bi nakazovalo na to, da so bili ti elementi napačno ocenjeni ali določeni na arbitraren način (176).

(167) Obravnavani primer se nanaša tudi na storitve, neločljivo povezane z edinstvenim omrežjem, ki ni bilo oblikovano na podlagi poslovnega pristopa in ki ga zasebno podjetje ne bi ustvarilo brez ustreznega posredovanja države. Poleg tega je bilo podjetje BKK DA ob sklenitvi prodajne pogodbe dejansko v celoti v lasti občine.

(168) Na podlagi tega Nadzorni organ Efte ugotavlja, da je položaj, ki je prevladoval ob vzpostavitvi mehanizma nadomestila v prodajni pogodbi iz leta 1996, primerljiv s tistim, ki ga je Sodišče ugotovilo v zadevi Chronopost. Tako Nadzorni organ Efte meni, da je mehanizem nadomestila, če izpolnjuje določbe v zadevi Chronopost, skladen s tržnimi pogoji.

(169) Razdelek 7(c) prodajne pogodbe iz leta 1996 določa, kot je navedeno v razdelku 3.1.2, da bi moralo nadomestilo kriti stroške poslovanja podjetja BKK in tudi regulirani donos na kapital na vpoklic. Zato, kar zadeva element v zvezi z vzdrževanjem in upravljanjem, ta mehanizem omogoča le kritje stroškov. Nadzorni organ Efte poleg tega ni prejel nobenih informacij, ki bi navajale, da bi bili stroški, ki so napačno ali arbitrarno določeni, na primer zaradi umetno nizke ravni učinkovitosti ali neustrezne dodelitve posrednih stroškov, upravičeni do nadomestila. Na podlagi tega Nadzorni organ Efte ugotavlja, da je element v mehanizmu nadomestila, ki se nanaša na vzdrževanje in upravljanje, skladen z določbami v zadevi Chronopost.

(170) V zvezi z drugim vprašanjem, ali je bil mehanizem nadomestila iz prodajne pogodbe iz leta 1996 upoštevan, bi razumen zasebni subjekt, ob upoštevanju povezanih zneskov, za zagotavljanje skladnosti namenil zadostna sredstva. To bi vključevalo nadzor na podlagi cen, ki jih je predstavila skupina BKK, vključno z načinom določitve neposrednih in posrednih stroškov. Nadzorni organ Efte je poleg tega prepričan, da bi zasebni kupec sprožil pravne ukrepe, če bi bil soočen z dobaviteljem, ki ne bi želel dokumentirati, da so njegove cene skladne z dogovorjenim mehanizmom nadomestila.

(171) Kot je opisano v razdelku 3.3, je občina izrazila pomisleke glede po njenem mnenju visokih cen skupine BKK. Občina je nadalje priznala, da ne more izključiti, da ravni nadomestila pomenijo prekomerno nadomestilo in da je pomanjkanje dokumentacije na podlagi zaračunanih cen problematično. Poleg tega je občina te pomisleke izražala skozi celotno obdobje, zajeto v formalni postopek preiskave.

(172) Kar zadeva informacije iz razdelka 4.1.3, ki jih je predstavilo podjetje BKK Veilys, ne vsebujejo nobenih podrobnosti v zvezi s podlago za zaračunane cene. Informacije zlasti ne navajajo neposrednih in posrednih stroškov, povezanih z dejavnostmi, ki se nanašajo na upravljanje in vzdrževanje, ter kako so bili določeni. Kar zadeva posredne stroške, ni nobenih informacij o tem, kakšen mehanizem dodeljevanja je vzpostavljen in zakaj se zdi primeren. To pomanjkanje podrobnosti kaže na to, da mehanizem nadomestila iz prodajne pogodbe iz leta 1996 ni bil upoštevan.

(173) Kar zadeva podatke iz zbirke KOSTRA, kot so navedeni v uvodni izjavi (69), ti predstavljajo skupne stroške vsake občine na posamezni svetilko na leto, vključno z električno energijo. Podatki kažejo, da je imela občina v obdobju 2015–2019 najvišje zabeležene stroške med desetimi večjimi občinami, ki so navedene.

(174) Razlike v stroških med občinami so lahko posledica več dejavnikov, kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah (67)-(68) in (94). Vendar norveški organi in podjetje BKK Veilys niso zagotovili informacij, ki bi potrjevali upravičenost ravni stroškov v zbirki KOSTRA. Podjetje BKK Veilys je le navedlo, da na stroške v Bergnu vplivajo določeni dejavniki, ni pa tega nadalje dokumentiralo.

(175) Nadzorni organ Efte posledično meni, da podatki iz zbirke KOSTRA nakazujejo, da je skupina BKK prejela prekomerno nadomestilo. Vendar podatki niso dovolj podrobni za zaključek, v kolikšni meri prekomerno nadomestilo zadeva vzdrževanje in upravljanje (ukrep (a)) ali naložbo (ukrep (c)).

(176) Na podlagi navedenega vse predložene informacije nakazujejo, da je nadomestilo po vsej verjetnosti preseglo raven, skladno z mehanizmom iz prodajne pogodbe iz leta 1996. To pomeni, da občina ni sprejela potrebnih ukrepov za zagotavljanje upoštevanja tega mehanizma. Tako občina ni delovala kot zasebni kupec.

5.4.4.2 Nadomestilo v zvezi z infrastrukturo v lasti občine

(177) Kot je opisano v razdelkih 3.1.3, 3.1.4 in 3.1.5, je imela občina v lasti, in še vedno ima v lasti, več uličnih svetilk ob občinskih cestah. Kot je navedeno v razdelku 3.1.4, se vzdrževanje in upravljanje te infrastrukture v lasti občine od 1. aprila 2020 izvajata na podlagi pogodbe, ki jo je občina oddala z javnim naročilom.

(178) Kot dokazuje povabilo k predložitvi ponudb za to pogodbo, je lahko občina za storitve vzdrževanja in upravljanja infrastrukture v njeni lasti prosto izbrala katerega koli voljnega ponudnika in je ni zavezoval noben predhodno opredeljen mehanizem nadomestila. Nadzorni organ Efte bo zato ločeno ocenil nadomestilo, plačano v zvezi s temi dejavnostmi.

(179) Informacije, predstavljene v razdelku 3.1.4, nakazujejo, da je bila pogodba, oddana z javnim naročilom, oddana na podlagi konkurenčnega, preglednega, nediskriminatornega in brezpogojnega postopka v skladu s pravom EGP o javnih naročilih. Odločitev o oddaji pogodbe je temeljila na najnižji ceni in prav nič ne nakazuje, da je bila prevladujoča tržna cena dejansko nižja od dosežene. Na podlagi tega Nadzorni organ Efte ugotavlja, da nadomestilo, plačano za vzdrževanje in upravljanje v okviru pogodbe, oddane z javnim naročilom, skupini BKK ni zagotovilo prednosti (177).

(180) Kar zadeva nadomestilo za dejavnosti, izvedene pred 1. aprilom 2020, Nadzorni organ Efte ugotavlja, da občina, čeprav se ji je raven cen zdela visoka, ni preverila, ali bi bilo mogoče storitve naročiti po nižjih cenah pri drugem dobavitelju. Namesto tega je le sprejela, da se uporablja enaka cena na ulično svetilko kot za infrastrukturo v lasti skupine BKK. Tako Nadzorni organ Efte ugotavlja, da občina ni ravnala, kot bi ravnal zasebni kupec.

(181) Kar zadeva raven nadomestila, je bila ta, kot je že omenjeno, enaka za ulično svetilko kot za ulične svetilke pod nadzorom skupine BKK. Kot je navedeno v uvodni izjavi (176), vse predložene informacije nakazujejo, da je raven nadomestila presegla tisto, ki jo omogoča mehanizem na podlagi stroškov iz prodajne pogodbe iz leta 1996. To tudi nakazuje, da je občina plačala več, kot bi plačala v primeru naročila storitev na odprtem trgu.

(182) Nič v predloženih informacijah ne nakazuje, da ni tako. Kot je navedeno v uvodnih izjavah (173) do (175), podatki iz zbirke KOSTRA dejansko nakazujejo, da je skupina BKK prejela prekomerno nadomestilo. Vendar podatki niso dovolj podrobni za zaključek, v kolikšni meri prekomerno nadomestilo zadeva vzdrževanje in upravljanje (ukrep (a)) ali naložbo (ukrep (c)).

(183) Nadzorni organ Efte je proučil tudi izid javnega naročila za storitve, izvedene po 1. aprilu 2020. Vendar je, kot je navedeno v uvodni izjavi (48), pogodba, oddana z javnim naročilom, zajemala tudi 12 000 svetil LED, nameščenih na omrežje v lasti podjetja BKK. Pogoji, doseženi na podlagi pogodbe, oddane z javnim naročilom, torej ne pomenijo smiselne primerjave v zvezi s cenami, predhodno zaračunanimi v zvezi z uličnimi svetilkami v lasti občine.

(184) Nadzorni organ Efte mora torej sklepno ugotovitev sprejeti na podlagi preostalih razpoložljivih informacij. Kot je navedeno v uvodni izjavi (180)-(182), vse te informacije nakazujejo, da je skupina BKK prekomerno nadomestilo prejela tudi v zvezi z uličnimi svetilkami v lasti občine.

5.4.4.3 Sklepna ugotovitev

(185) Nadzorni organ Efte na podlagi navedene presoje ugotavlja, da je skupina BKK prejela prekomerno nadomestilo za vzdrževanje in upravljanje uličnih svetilk ob občinskih cestah v Bergnu. Kar zadeva ulične svetilke v lasti skupine BKK, se prekomerno nadomestilo še vedno izplačuje. V zvezi z uličnimi svetilkami v lasti občine je prekomerno nadomestilo omejeno na dejavnosti, izvedene pred 1. aprilom 2020.

(186) Predložene informacije nakazujejo, da je bila zagotovljena prednost, vendar Nadzorni organ Efte ne more določiti zneska prednosti. To je navedeno v nalogu za vračilo v razdelku 10.

5.4.5 Ukrep (b) – financiranje 12 000 svetil LED

(187) Kot izhaja iz informacij, predstavljenih v razdelkih 3.4 in 4.1.4, je občina svetila LED kupila od zunanjega dobavitelja. Svetila niso bila in ne bodo prenesena v last skupine BKK. Tako ni bila zagotovljena nobena prednost, saj je občina ohranila lastništva nad svetili LED.

(188) Norveški organi in podjetje BKK Veilys so nadalje pojasnili, da je nakup svetil LED pomenil izredno nadgradnjo, ki je podjetju BKK Veilys ni bilo treba izvesti. Na podlagi tega je mogoče zaključiti, da prednost ni bila zagotovljena, saj občina podjetju BKK Veilys ni prihranila stroškov, ki bi jih moral kriti na podlagi pogojev pogodb(e).

(189) Kar zadeva upravljanje in vzdrževanje svetil LED, sta bili ti nalogi vključeni v ločeno pogodbo o storitvah, oddano z javnim naročilom. Nadomestilo na podlagi te pogodbe iz razlogov, navedenih v uvodni izjavi (179), skupini BKK ni zagotovilo prednosti.

(190) Nadzorni organ Efte na podlagi navedenega ugotavlja, da financiranje 12 000 svetil LED (ukrep (b)) samo po sebi ni zagotovilo prednosti podjetjem iz skupine BKK. Iz razlogov, navedenih v uvodnih izjavah (191) in (192), pa Nadzorni organ Efte poudarja, da je treba pri določitvi ravni prekomernega nadomestila iz ukrepov (a) in (c) upoštevati namestitev svetil LED.

(191) Ker je ta namestitev znižala stroške upravljanja in vzdrževanja, to pa ni povzročilo nižjega nadomestila v skladu z mehanizmom na podlagi stroškov iz prodajne pogodbe iz leta 1996, bi to pomenilo prekomerno nadomestilo iz ukrepa (a). Nadzorni organ Efte v zvezi s tem upošteva, da pogodba, oddana z javnim naročilom, zajema upravljanje in vzdrževanje svetil LED, a se zdi, da skupina BKK še vedno prejema nadomestilo na podlagi pogodbe, opisane v uvodni izjavi (45), in sicer za vzdrževanje in upravljanje infrastrukturo, na katero so nameščena svetila LED. Poleg tega se zdi, da je raven nadomestila ostala enaka kot takrat, ko je pogodba zajemala svetila, ki so bila nadomeščena s svetili LED (178).

(192) V zvezi z ukrepom (c) je treba pri določitvi pravilne ravni nadomestila na podlagi ureditve donosa iz prodajne pogodbe iz leta 1996 upoštevati svetila LED, ki so bila v lasti občine. Ker so svetila LED v lasti občine, jih ni mogoče vključiti v kapitalsko osnovo, ki je predmet nadomestila. Poleg tega bi bilo treba iz kapitalske osnove izključiti preostalo vrednost svetil, ki so bila nadomeščena s svetili LED.

5.4.6 Ukrep (c) – nadomestilo za naložbo

5.4.6.1 Uvod

(193) Kot je pojasnjeno v razdelku 3.1.2, je nadomestilo za naložbo drugi element mehanizma , vzpostavljenega v prodajni pogodbi iz leta 1996. Kot je nadalje navedeno v razdelku 3.5, je naložba, povezana z infrastrukturo, ena od več stroškovnih komponent, vključenih v zagotavljanje poulične razsvetljave. Tako bi občina, če bi bila lastnica infrastrukture, sama nosila stroške take naložbe. Če se poulična razsvetljava zagotavlja z infrastrukturo, ki je v lasti drugega pravnega subjekta, mora stroške naložbe kriti subjekt, ki je lastnik. Na podlagi teh novih informacij Nadzorni organ Efte ugotavlja, da je plačilo nadomestila lastniku infrastrukture za naložbo skladno z običajno prakso.

(194) V skladu z mehanizmom iz prodajne pogodbe iz leta 1996 je skupina BKK upravičena do naložbe za kapital na vpoklic, enako stopnji donosa, ki jo je NVE določil za regulirano infrastrukturo elektroenergetskih omrežij. Nadzorni organ Efte enako kot za nadomestilo za vzdrževanje in upravljanje uličnih svetilk v lasti BKK ugotavlja, da če je bil ta element v mehanizmu nadomestila zasnovan tako, da je v času sklenitve prodajne pogodbe omejeval prihodnje nadomestilo na tržne cene, nadomestilo, naknadno izračunano v skladu z njim, ne zagotavlja prednosti (179).

(195) V skladu s sodbo v zadevi Chronopost, kot je navedeno v uvodni izjavi (166), je ocenjevalno merilo za strošek kapitala to, ali donos presega ustrezen donos na vložen kapital. Vprašanje, o katerem je treba presojati, je torej, prvič, ali ureditev iz prodajne pogodbe iz leta 1996 omogoča ustrezno nadomestilo in ne prekomernega. Če bo odgovor pritrdilen, je treba, drugič, proučiti, ali so ravni nadomestila upoštevale to omejitev.

(196) Ureditev donosa na kapital iz prodajne pogodbe iz leta 1996 je sestavljena iz dveh elementov: (i) obrestne mere; in (ii) kapitalske osnove, na kateri se uporabi stopnja. Dobljeni znesek predstavlja oportunitetne stroške kapitala ter zajema stroške lastniškega financiranja in stroške dolga.

(197) Nadzorni organ Efte v uvodu ugotavlja, da je pojem oportunitetnih stroškov kapitala splošno sprejet in skladen z merilom ustreznega donosa na vložen kapital. Zato bo nadaljeval s presojo obeh elementov ureditve (obrestne mere in kapitalske osnove).

5.4.6.2 Obrestna mera

(198) Kot je že omenjeno v razdelku 3.1.1, so električna omrežja naravni monopoli, na Norveškem zanje velja sektorska ureditev. V skladu z njo NVE določi referenčno stopnjo, tako da lastnikom infrastrukture omogoči razumno donosnost naložb (180).

(199) NVE stopnjo ocenjuje na letni osnovi z uporabo metodologije tehtanih povprečnih stroškov kapitala (WACC). Vhodni parametri za oceno tehtanih povprečnih stroškov kapitala, ki jo izvede NVE, zajemajo več s trgom povezanih dejavnikov, specifičnih za industrijo električnih omrežij. Ti vključujejo zlasti beta vrednost lastniškega kapitala, kreditne premije industrije in optimalno kapitalsko strukturo. Referenčna stopnja je v zadnjem desetletju znašala med petimi in sedmimi odstotki (181).

(200) Po navedbah NVE so za delovanje električnega omrežja značilni stabilni in predvidljivi prihodki, tveganje pa na splošno velja za majhno. Parameter vrednosti beta lastniškega kapitala v tehtanih povprečnih stroških kapitala se tako oceni z uporabo družb, ki kotirajo na borzi, in imajo regulirane pritoke dohodkov, kot so različni ponudniki komunalnih omrežij (182).

(201) Pojem oportunitetnih stroškov kapitala je, kot je navedeno zgoraj, skladen z merilom, da bi morala zaračunana cena omogočati ustrezen donos na vložen kapital. Pojem tehtanih povprečnih stroškov kapitala je poleg tega standardna metoda za oceno takih stroškov.

(202) Ustrezni tehtani povprečni stroški kapitala za storitve, ocenjene v obravnavanem primeru, pa bi morali odražati oportunitetne stroške naložbe v infrastrukturo poulične razsvetljave. Ustrezni tehtani povprečni stroški kapitala bi torej morali odražati tveganje, ki ga ta dejavnost prinaša.

(203) Podobno kot električna omrežja je zadevna infrastruktura poulične razsvetljave naraven monopol s precejšnjo življenjsko dobo. Ker občina stalno potrebuje poulično razsvetljavo, je tveganje nihanja dohodkov majhno. Poleg tega je mogoče pričakovati stabilne stroške, ker občina plačuje za električno energijo.

(204) Ti dejavniki nakazujejo, da je uporaba referenčne stopnje NVE pomenila ustrezen nadomestek za zahtevan tržni donos za dejavnosti infrastrukture poulične razsvetljave. Nadzorni organ Efte ni prejel informacij, ki bi nakazovale nasprotno.

(205) Nadzorni organ Efte na podlagi tega ugotavlja, da je bila določba o uporabi referenčne stopnje NVE skladna z ustrezno stopnjo donosa in zato skladna s sodbo v zadevi Chronopost. Vendar, kot izhaja iz spodnje presoje v zvezi s kapitalsko osnovo, predložene informacije ne razkrivajo, kako je bilo nadomestilo izračunano v praksi.

5.4.6.3 Kapitalska osnova

(206) V prodajni pogodbi iz leta 1996 ni opredeljena metodologija, ki bi se uporabila pri določitvi kapitala na vpoklic, ki je kapitalska osnova. Vendar besedilo z ničemer ne nakazuje, da je skupina BKK upravičena do prekomerne stopnje donosa v obliki monopolnih rent. Nasprotno, v reguliranih sektorjih se običajno uporabljajo stroški in mehanizmi, kakršen je mehanizem iz prodajne pogodbe, da se zagotovi ustrezna raven nadomestila. Nadzorni organ Efte na podlagi tega meni, da določba, da se za kapital na vpoklic uporabi referenčna stopnja NVE, pomeni, da se kapitalska osnova določi na ustrezen način, ki zagotavlja ustrezno stopnjo donosa. Tako je ta element prav tako skladen s sodbo v zadevi Chronopost.

(207) V zvezi z vprašanjem, kako se je mehanizem uporabljal v praksi, pa predložene informacije ne razkrivajo, kako je bila izračunana upravičena naložba. Norveški organi niso mogli zagotoviti podrobnosti in menijo, da jim je nadzor oteževal neobstoj ločenega računovodstva. Podjetje BKK Veilys se je zgolj na splošno sklicevalo na kapital, ki bi lahko bil vključen v izgradnjo podobne infrastrukture. Enako kot pri nadomestilu za upravljanje in vzdrževanje to pomanjkanje podrobnosti že samo po sebi nakazuje, da prodajna pogodba iz leta 1996 ni bila upoštevana.

(208) Poleg tega bi bilo treba upoštevati uporabo referenčne stopnje NVE. Ker je referenčna stopnja NVE nominalna obrestna mera, ki že vključuje splošno inflacijo, bi njena uporaba pri kapitalski osnovi, določeni na podlagi pristopa stroškov nadomestitve, pomenila dvojno nadomestilo za splošno inflacijo (183). Na podlagi ureditve NVE, ki jo mehanizem nadomestila očitno odraža, se referenčna stopnja NVE ustrezno uporabi pri knjigovodski vrednosti sredstev električnega omrežja, ki se produktivno uporablja, tj. pri pretekli vrednosti minus amortizacija (184).

(209) V zvezi s tem je Nadzorni organ Efte upošteval nesporazum med občino in skupino BKK. Kot je navedeno v razdelku 3.5, se zdi, da medtem ko je občina za določitev kapitalske osnove zagovarjala uporabo knjigovodske vrednosti, je skupina BKK vztrajala pri uporabi stroškov nadomestitve sredstev. Poleg tega se zdi, da je ta nesporazum vztrajal vse zadevno obdobje in da je bila kapitalska osnova morda zato določena na način, ki ni skladen z ureditvijo ustreznega donosa v mehanizmu nadomestila iz prodajne pogodbe iz leta 1996.

(210) Nazadnje, podatki iz zbirke KOSTRA, kot so predstavljeni v uvodni izjavi (69), kažejo, da je imela občina celotno obdobje 2015–2019 najvišje zabeležene stroške za poulično razsvetljavo med navedenimi desetimi večjimi občinami. Podatki niso dovolj podrobni, da bi bilo mogoče ugotoviti, v kolikšni meri zabeleženi stroški zadevajo vzdrževanje in upravljanje (ukrep (a)) ali naložbo (ukrep (c)), vendar pa nakazujejo, da je skupina BKK prejela nadomestilo, ki je presegalo ustrezno stopnjo donosa.

(211) Vse predložene informacije torej nakazujejo, da je nadomestilo po vsej verjetnosti preseglo ustrezno stopnjo donosa, ki jo dovoljuje prodajna pogodba iz leta 1996. Enako kot pri nadomestilu za vzdrževanje in upravljanje ukrep (a)) to nakazuje, da občina ni sprejela potrebnih ukrepov za zagotovitev skladnosti z mehanizmom nadomestila. Tako občina ni delovala kot zasebni kupec.

5.4.6.4 Sklepna ugotovitev

(212) Nadzorni organ Efte na podlagi navedene presoje ugotavlja, da je skupina BKK prejela prekomerno nadomestilo za naložbo v zvezi z uličnimi svetilkami ob občinskih cestah v Bergnu.

(213) Predložene informacije nakazujejo, da je bila zagotovljena prednost, vendar Nadzorni organ Efte ne more določiti zneska prednosti. To je navedeno v nalogu za vračilo v razdelku 10.

5.5 SELEKTIVNOST

(214) V skladu s členom 61(1) Sporazuma EGP morajo biti ukrepi, da bi pomenili državno pomoč, selektivni „z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga“.

(215) Ukrepi zadevajo podjetja v skupini BKK. Zato po naravi selektivni.

5.6 VPLIV NA TRGOVINO IN KONKURENCO

5.6.1 Pravno merilo

(216) Prednost, zagotovljena podjetju, v skladu s členom 61(1) Sporazuma EGP pomeni državno pomoč le, če „izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga“, in le, „kolikor škodi trgovini“ med državami EGP. Da bi bili ti merili izpolnjeni, ni treba ugotoviti, da je konkurenca dejansko izkrivljena in da pomoč dejansko škodi trgovini med državami EGP. Zadostuje preveriti, ali bi pomoč lahko izkrivljala konkurenco in škodila trgovini (185).

(217) V zvezi s pogojem glede izkrivljanja konkurence je v smernicah o pojmu državne pomoči navedeno, da je tako izkrivljanje mogoče izključiti le, kadar so izpolnjeni določeni kumulativni pogoji. Ti so naslednji: (a) storitev je predmet pravnega monopola (ki je bil vzpostavljen v skladu s pravom EGP); (b) pravni monopolist ne izključuje le konkurence na trgu, ampak tudi konkurenco za trg; (c) storitev ne konkurira drugim storitvam ter (d) če je ponudnik storitev dejaven na drugem trgu, ki je odprt za konkurenco, je navzkrižno subvencioniranje mogoče izključiti (186).

(218) Sodišče se je v nedavni sodni praksi sklicevalo na enakovreden odstavek v ustreznem obvestilu Evropske komisije o pojmu državne pomoči (187). V zvezi s pogojem (b) je Sodišče poudarilo, da ne zadostuje, da je storitev predmet zakonitega pravnega monopola. Pravni monopol mora poleg tega izključevati vso možno konkurenco, da bi postal izključni ponudnik storitev (188).

(219) Kar zadeva pogoj v zvezi s škodovanjem trgovini, je tak vpliv prisoten, kadar pomoč okrepi položaj podjetja, ki konkurira na področju trgovine med državami EGP. Vendar ni nujno, da je upravičenec udeležen v taki trgovini. Kadar država EGP podjetju dodeli pomoč, se lahko njegova notranja dejavnost vzdržuje ali poveča tako, da so možnosti za podjetja s sedežem v drugih državah EGP, da bi prodrla na trg, manjše. Tako lokalni ali regionalni značaj storitve prav tako ni zadosten za izključitev, da bi pomoč lahko škodila trgovini med državami EGP (189).

5.6.2 Uporaba pravnega merila v zadevnem primeru

(220) Niti norveški organi niti podjetje BKK Veilys niso navedli, da so dejavnosti, ki so predmet nadomestila, potekale v okviru zakonito vzpostavljenega pravnega monopola. Tako izkrivljanja konkurence ni mogoče izključiti na podlagi kumulativnih pogojev iz smernic o pojmu državne pomoči, poudarjenih v uvodni izjavi (217).

(221) Dejavnosti, ki so predmet nadomestila, poleg tega vključujejo upravljanje in vzdrževanje uličnih svetilk. Ko je občina izvedla javni razpis za te storitve, je prejela ponudbe številnih različnih podjetij. Organ KOFA je obravnaval več zadev v zvezi s pogodbami s tako vsebino, ki so bile ali bi morale biti predmet javnih razpisov po celotnem EGP, objavljenih v podatkovni zbirki portala TED (190). Tako Nadzorni organ Efte ugotavlja, da na Norveškem obstajajo vzpostavljeni trgi za storitve, ki se nanašajo na upravljanje in vzdrževanje uličnih svetilk. Poleg tega ti trgi vključujejo pogodbe, ki so morda zanimive za celoten EGP.

(222) Kot je navedeno v uvodni izjavi (54), so podjetja iz skupine BKK dejavna tudi na številnih drugih trgih. Kljub temu norveški organi ne morejo izključiti navzkrižnega subvencioniranja drugih gospodarskih dejavnosti.

(223) Nadzorni organ Efte je na podlagi tega prepričan, da bi lahko prednosti, zagotovljene skupini BKK, izkrivljale konkurenco, saj skupini omogočajo ohranjanje ali krepitev prisotnosti na trgih.

(224) Ker lokalni organi na Norveškem pogodbe za vzdrževanje in upravljanje uličnih svetilk redno oddajajo z javnimi razpisi po celotnem EGP, je realistično, da bi podjetja s sedežem v drugih državah EGP želela povečati svojo prisotnost na Norveškem v zvezi s takimi dejavnostmi. Prednosti, zagotovljene skupini BKK, bi skupini lahko omogočile ohranitev ali razširitev dejavnosti na račun takih konkurentov. Če je prišlo do navzkrižnega subvencioniranja, enako verjetno velja za gospodarske dejavnosti na drugih trgih, odprtih za konkurenco.

(225) Nadzorni organ Efte na podlagi tega ugotavlja, da bi prekomerno nadomestilo prav tako lahko škodilo trgovini.

5.6.3 Sklepna ugotovitev

(226) Nadzorni organ Efte na podlagi navedenih premislekov ugotavlja, da bi prekomerno nadomestilo lahko izkrivljalo konkurenco in škodilo trgovini.

5.7 SKLEPNA UGOTOVITEV GLEDE PRISOTNOSTI POMOČI

(227) Kot izhaja iz navedenih premislekov, Nadzorni organ Efte ugotavlja, da prekomerno nadomestilo za vzdrževanje in upravljanje (ukrep (a)) in naložbo (ukrep (c)) pomeni državno pomoč v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP.

6. INDIVIDUALNA POMOC ALI SHEMA POMOCI

(228) V členu 1(d) dela II Protokola 3 je „shema pomoči“ opredeljena kot „[…] vsak akt, na podlagi katerega je mogoče brez nadaljnjih izvedbenih ukrepov dodeliti individualno pomoč podjetjem, opredeljenim v aktu na splošen in abstrakten način, in kateri koli akt, na podlagi katerega je mogoče dodeliti pomoč, ki ni povezana z določenim projektom, enemu ali več podjetjem za nedoločen čas in/ali v nedoločenem znesku“. Pojem „individualna pomoč“ je opredeljen v točki (e) istega člena kot „[…] pomoč, ki ni dodeljena na podlagi sheme pomoči, in pomoč, ki jo je treba uradno prijaviti, dodeljena na podlagi sheme pomoči“.

(229) Kar zadeva pomoč, dodeljeno v zvezi z infrastrukturo pod nadzorom skupine BKK, ta zajema, kot je navedeno v razdelkih 5.4.4.1 in 5.4.6, zneske, ki presegajo nadomestilo, dovoljeno na podlagi mehanizma iz razdelka 7(c) prodajne pogodbe iz leta 1996. Niti norveški organi niti podjetje BKK Veilys niso opredelili nobenega predhodnega akta, ki bi dovoljeval tako prekomerno nadomestilo.

(230) Podobno, kar zadeva pomoč v zvezi z vzdrževanjem in upravljanjem infrastrukture v lasti občine, kot je navedeno v razdelku 5.4.4.2, norveški organi in podjetje BKK Veilys niso navedli, da je bilo to nadomestilo dodeljeno na podlagi akta, kot je opredeljeno v členu 1(d) dela II Protokola 3. Skladno s tem informacije, predložene med formalnim postopkom preiskave, ne vsebujejo nobenih navedb, da je bila pomoč dodeljena na podlagi takega akta.

(231) Nadzorni organ Efte na podlagi tega ugotavlja, da je zadevna pomoč individualna pomoč, kot je opredeljena v členu 1(e) dela II Protokola 3.

7. POSTOPKOVNE ZAHTEVE

(232) V skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 določa, da mora biti „Nadzorni organ Efte […] obveščen o vseh načrtih za dodelitev ali spremembo pomoči dovolj zgodaj, da lahko predloži pripombe. […] Zadevna država ne sme izvajati predlaganih ukrepov, dokler v tem postopku ni sprejeta končna odločitev.“

(233) Nadzorni organ Efte je bil o že dodeljeni pomoči prvič obveščen v pritožbi. Pomoč je torej nezakonita v smislu člena 1(f) dela II Protokola 3.

8. ZDRUZLJIVOST

(234) Iz člena 61(1) Sporazuma EGP izhaja, da so, če Sporazum ne določa drugače, ukrepi državne pomoči nezdružljivi z delovanjem Sporazuma. Norveški organi niso predstavili nobenih argumentov, ki bi dokazovali, da so zadevni ukrepi združljiva pomoč.

(235) Odstopanje iz člena 61(2) Sporazuma EGP se ne uporablja, saj pomoč ni namenjena nobenemu od naštetih ciljev. Iz istega razloga se za obravnavani primer ne uporabljata člen 61(3), točka (a), in člen 61(3), točka (b), Sporazuma EGP.

(236) Nadzorni organ Efte v zvezi s členom 61(3), točka (c), ugotavlja, da ukrepi pomoči vključujejo prekomerno nadomestilo, ki presega raven nadomestila, potrebnega za pospeševanje zadevnih gospodarskih dejavnosti. Iz ustaljene sodne prakse izhaja, da pomoč, ki izboljšuje finančni položaj upravičenca, ne da bi bila potrebna za doseganje ciljev iz člena 61(3), ne more šteti za združljivo s Sporazumom EGP (191). Zato prekomerno nadomestilo, ker ni bilo potrebno za pospeševanje zadevnih gospodarskih dejavnosti, ni združljivo s členom 61(3), točka (c), Sporazuma EGP.

(237) V zvezi z odstopanjem iz člena 59(2) Sporazuma EGP Nadzorni organ Efte ugotavlja, kot je navedeno v razdelku 5.4.2.2, da podjetja iz skupine BKK niso imela in nimajo obveznosti javne storitve, ki bi jih morala izvesti v zvezi z zadevnimi storitvami. Ker nadomestilo ni bilo dodeljeno v zvezi s podjetjem, pooblaščenim za SSGP, se odstopanje iz člena 59(2) ne uporablja.

(238) Na podlagi teh premislekov Nadzorni organ Efte ugotavlja, da prekomernega nadomestila za vzdrževanje in upravljanje (ukrep (a)) ter naložbo (ukrep (c)) ni mogoče razglasiti za združljivega z delovanjem Sporazuma EGP.

9. SKLEPNA UGOTOVITEV

(239) Na podlagi navedenih razlogov Nadzorni organ Efte ugotavlja, da je prekomerno nadomestilo za vzdrževanje in upravljanje (ukrep (a)) ter naložbo (ukrep (c)), izplačano podjetjem v skupini BKK v zvezi z uličnimi svetilkami ob občinskih cestah v občini, nezakonita državna pomoč, ki ni združljiva z delovanjem Sporazuma EGP.

(240) Prekomerno nadomestilo za vzdrževanje in upravljanje (ukrep (a)) se nanaša, prvič, na infrastrukturo poulične razsvetljave pod nadzorom skupine BKK (192). V zvezi s to infrastrukturo prekomerno nadomestilo zajema tiste elemente, ki presegajo stroške, upravičene za nadomestilo na podlagi mehanizma iz razdelka 7(c) prodajne pogodbe iz leta 1996

(241) Drugič, prekomerno nadomestilo za vzdrževanje in upravljanje (ukrep (a)) se nanaša na storitve v zvezi z infrastrukturo poulične razsvetljave v lasti občine. V zvezi s temi storitvami je prekomerno nadomestilo enako tistim zneskom, ki presegajo tržno ceno, ki bi jo bilo mogoče doseči na odprtem trgu.

(242) Ugotovitev o nezakonitem in nezdružljivem prekomernem nadomestilu za vzdrževanje in upravljanje (ukrep (a)) je omejena na obdobje od 1. januarja 2016. V zvezi z infrastrukturo poulične razsvetljave pod nadzorom skupine BKK se prekomerno nadomestilo še izplačuje. Infrastruktura poulične razsvetljave v lasti občine zajema dejavnosti, ki so se izvajale do 1. aprila 2020.

(243) V zvezi z nadomestilom za naložbo (ukrep (c)) je nezakonita in nezdružljiva državna pomoč tisto nadomestilo, ki presega ustrezno stopnjo donosa, ki ga dovoljuje mehanizem iz razdelka 7(c) prodajne pogodbe iz leta 1996. Ker ta ugotovitev ni omejena na obdobje od 1. januarja 2016, zajema celotno prekomerno nadomestilo, dodeljeno v desetletnem zastaralnem roku (193). Zastaralni rok je bil prekinjen, ko je Nadzorni organ Efte norveškim organom posredoval pritožbo in jih z dopisom z dne 1. junija 2017 pozval, naj predložijo pripombe (194).

10. VRACILO

(244) Sodišče Efte je razsodilo, da je obveznost odprave nezdružljive pomoči namenjena ponovni vzpostavitvi prejšnjega stanja (195). Navedeni cilj je dosežen, ko prejemnik povrne zneske, dodeljene z nezakonito in nezdružljivo pomočjo, s čimer se odpove prednosti, ki jo je imel pred konkurenti (196). Iz ustaljene sodne prakse nadalje izhaja, da Nadzornemu organu Efte pri odreditvi vračila pomoči, razglašene za nezdružljivo z delovanjem Sporazuma EGP, ni treba določiti natančnega zneska pomoči, ki ga je treba vrniti (197).

(245) Del II Protokola 3 vsebuje podrobna pravila o vračilu. V skladu s sodno prakso njegov člen 14(1) določa obveznost za Nadzorni organ Efte, da odredi vračilo nezakonite in nezdružljive pomoči, razen če bi to bilo v nasprotju s splošnim načelom prava. Ta člen tudi določa, da mora zadevna država sprejeti vse potrebne ukrepe za vračilo nezakonite pomoči, ki je razglašena za nezdružljivo.

(246) V skladu s členom 14(2) pomoč, ki jo je treba vrniti, vključuje obresti, izračunane od datuma, ko je bila pomoč upravičencu dana na razpolago, do datuma njenega vračila. Kot je določeno v členu 14(3), se vračilo izvede takoj in v skladu z veljavnimi postopki nacionalnega prava. Nacionalni postopki morajo omogočati takojšnje in učinkovito izvajanje sklepa o vračilu.

(247) Dodatne izvedbene določbe v zvezi z vračilom so navedene v Odločbi št. 195/04/COL z dne 14. julija 2004 (198). Nadzorni organ Efte je izdal tudi smernice o vračilu nezakonite in nezdružljive pomoči (199).

(248) Nadzorni organ Efte je na podlagi navedene presoje ter v skladu z navedenimi določbami o vračilu nezakonite in nezdružljive pomoči sprejel to odločbo –

SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1 Prekomerno nadomestilo za vzdrževanje in upravljanje (ukrep (a)) ter naložbo (ukrep (c)), izplačano podjetjem v skupini BKK v zvezi z uličnimi svetilkami ob občinskih cestah v občini, je nezakonita državna pomoč, ki ni združljiva z delovanjem Sporazuma EGP.

Člen 2 Prekomerno nadomestilo za vzdrževanje in upravljanje (ukrep (a)) se nanaša, prvič, na infrastrukturo poulične razsvetljave pod nadzorom skupine BKK. V zvezi s to infrastrukturo prekomerno nadomestilo zajema tiste elemente, ki presegajo stroške, upravičene za nadomestilo na podlagi mehanizma iz razdelka 7(c) prodajne pogodbe iz leta 1996 Drugič, prekomerno nadomestilo za vzdrževanje in upravljanje (ukrep (a)) se nanaša na storitve v zvezi z infrastrukturo poulične razsvetljave v lasti občine. V zvezi s temi storitvami je prekomerno nadomestilo enako tistim zneskom, ki presegajo tržno ceno, ki bi jo bilo mogoče doseči na odprtem trgu.

Člen 3 Prekomerno nadomestilo za naložbo (ukrep (c)) zajema nadomestilo, ki presega ustrezno stopnjo donosa, ki jo omogoča mehanizem iz razdelka 7(c) prodajne pogodbe iz leta 1996.

Člen 4 V zvezi z nadomestilom za vzdrževanje in upravljanje (ukrep (a)) je ugotovitev v zvezi z nezakonitim in nezdružljivim prekomernim nadomestilom omejena na obdobje od 1. januarja 2016. Kar zadeva infrastrukturo poulične razsvetljave pod nadzorom skupine BKK, se to prekomerno nadomestilo še izplačuje. V zvezi z infrastrukturo poulične razsvetljave v lasti občine prekomerno nadomestilo zajema dejavnosti, izvedene do 1. aprila 2020.

Člen 5 Kar zadeva nadomestilo za naložbo (ukrep (c)), pomoč, ki je bila razglašena za nezakonito in nezdružljivo, zajema celotno prekomerno nadomestilo, dodeljeno v desetletnem zastaralnem roku iz člena 15 dela II Protokola 3. Ta zastaralni rok je bil prekinjen, ko je Nadzorni organ Efte norveškim organom posredoval pritožbo in jih z dopisom z dne 1. junija 2017 pozval, naj predložijo pripombe.

Člen 6 Norveški organi sprejmejo vse potrebne ukrepe za vračilo nezakonite in nezdružljive pomoči iz členov 1, 2, 3, 4 in 5. Pomoč, ki jo je treba vrniti, vključuje obresti in obrestne obresti, izračunane od datuma, ko je bila dana na voljo upravičencu, do datuma, ko je bila vrnjena. Obresti se izračunajo na podlagi člena 9 Odločbe Nadzornega organa Efte št. 195/04/COL, kakor je bila spremenjena.

Člen 7 Vračilo se izvede takoj in v skladu s postopki nacionalnega prava Norveške, če ti omogočajo takojšnjo in učinkovito izvršitev te odločbe Norveški organi morajo zagotoviti, da se izterjava pomoči izvede v štirih mesecih od datuma uradnega obvestila o tej odločbi.

Člen 8 Norveški organi v dveh mesecih od datuma uradnega obvestila o tej odločbi Nadzornemu organu Efte predložijo naslednje informacije: 1. skupni znesek (glavnica in obresti vračila), ki ga je treba vrniti; 2. datume, na katere so bili zneski, ki jih je treba vrniti, dani na razpolago zadevnim podjetjem v skupini BKK; 3. poročilo o doseženem napredku in ukrepih, sprejetih za skladnost s to odločbo.

Člen 9 Če bi norveški organi imeli resne težave, ki bi jim preprečevale spoštovanje rokov, določenih v členih 7 in 8, morajo o tem obvestiti Nadzorni organ Efte. Nadzorni organ Efte lahko podaljša roke v skladu z načelom lojalnega sodelovanja, če norveški organi predložijo ustrezno utemeljitev.

Člen 10 Ta odločba je naslovljena na Kraljevino Norveško.

Za Nadzorni organ Efte Arne RØKSUND predsednik odgovorni član kolegija Stefan BARRIGA član kolegija Árni Páll ÁRNASON član kolegija Melpo-Menie JOSÉPHIDÈS sopodpisana kot direktorica za pravne in izvršilne zadeve

(1) Odločba št. 27/19/COL z dne 16. aprila 2019 o začetku uradne preiskave morebitne državne pomoči, dodeljene v zvezi s poulično razsvetljavo v Bergnu (UL C 197, 13.6.2019, str. 25, in Dopolnilo EGP št. 46, 13.6.2019, str. 1).

(2) Ob sprejetju te odločbe so bile informacije o podjetju Nelfo na voljo na naslednji povezavi: https://www.nho.no/en/english/nho-sectoral-federations/.

(3) Dokument št. 855990, s prilogami, vloženimi kot dokumenti št. 855997, 855996, 855995, 858823, 858813, 858821 in 855991. Po javno dostopnih informacijah na spletišču www.proff.no je bilo ime BKK AS pred kratkim spremenjeno v Eviny AS. Zaradi zadevnega časovnega obdobja in potrebe po zagotavljanju skladnosti z odločbo o začetku postopka se v tej odločbi kljub temu uporablja ime BKK AS. Druga navedena imena podjetja so tista, ki se uporabljajo v pritožbi ter v pripombah norveških organov in zainteresiranih strani.

(4) Dokument št. 858239.

(5) Dokumenti št. 863097, 863099, 864432 in 864434.

(6) Dokument št. 872926.

(7) Prav tam.

(8) Dokument št. 873252.

(9) Dokument št. 923689.

(10) Dokument št. 1058456.

(11) Izbruh COVID-19 in povezana izjemna delovna obremenitev v smislu primerov obveščanja sta vplivala na obravnavo te pritožbe.

(12) Dokument št. 1070238.

(13) Dokument št. 1073541, vključno s prilogami, vloženimi kot dokumenta št. 1073542 in 1073543.

(14) Dokument št. 1082647.

(15) Dokument št. 1126799.

(16) Dokument št. 1126803.

(17) Dokument št. 1126801.

(18) Dokument št. 1178400.

(19) Norveški organi so odgovorili z e-pošto z dne 12. aprila 2021, ki je vložena kot dokument št. 1202143. Spremni dopis s priponkami je vložen kot dokumenti št. 1194243, 1194249, 1194179, 1194189, 1194181, 1194183, 1194199, 1194185, 1194187, 1194217, 1194191, 1194193, 1194197, 1194195, 1194255, 1194253, 1194205, 1194201, 1194203, 1194209, 1194207, 1194211, 1194213, 1194223, 1194215, 1194229, 1194219, 1194221, 1194225, 1194233, 1194227, 1194235, 1194231, 1194239, 1194251, 1194237, 1194245, 1194241 in 1194247.

(20) Dokument št. 863099, str. 1. Dodatne informacije so navedene pod točkama 3 in 4 glede pripomb norveških organov in zainteresiranih strani.

(21) Podatki so bili pridobljeni s spletišča www.proff.no.

(22) Dokumenta št. 1126803, str. 1, in 1126801, str. 1.

(23) Glej odstavka 19 in 34 odločbe o začetku postopka.

(24) Dokument št. 855990, str. 6.

(25) Dokument št. 855990, str. 7 do 10.

(26) Sodba Sodišča z dne 24. julija 2003, Altmark Trans in Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00, EU:C:2003:415, točke 87 do 93.

(27) Uredba Komisije (EU) št. 360/2012 z dne 25. aprila 2012 o uporabi členov 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije pri pomoči de minimis za podjetja, ki opravljajo storitve splošnega gospodarskega pomena (UL L 114, 26.4.2012, str. 8), iz točke 1ha Priloge XV k Sporazumu EGP, glej Sklep Skupnega odbora EGP št. 225/2012, objavljen v UL L 81, 21.3.2013, str. 27, in Dopolnilu EGP št. 18, 21.3.2013, str. 32, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) 2018/1923 z dne 7. decembra 2018 o spremembi Uredbe (EU) št. 360/2012 glede njenega obdobja uporabe (UL L 313, 10.12.2018, str. 2), glej Sklep Skupnega odbora EGP št. 266/2019 (še ni objavljen), ter Uredbo Komisije (EU) 2020/1474 z dne 13. oktobra 2020 o spremembi Uredbe (EU) št. 360/2012 glede podaljšanja njenega obdobja uporabe in časovno omejenega odstopanja za podjetja v težavah, da bi se upošteval učinek pandemije COVID-19 (UL L 337, 14.10.2020, str. 1), glej Sklep Skupnega odbora EGP št. 68/2021 (še ni objavljen).

(28) Sklep Komisije 2012/21/EU z dne 20. decembra 2011 o uporabi člena 106(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije za državno pomoč v obliki nadomestila za javne storitve, dodeljenega nekaterim podjetjem, pooblaščenim za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena (UL L 7, 11.1.2012, str. 3), iz točke 1h Priloge XV k Sporazumu EGP, glej Sklep Skupnega odbora EGP št. 66/2012 objavljen v UL L 207, 2.8.2012, str. 46, in Dopolnilu EGP št. 43, 2.8.2012, str. 56.

(29) Dokument št. 855990, str. 8.

(30) Dokument št. 1126801, str. 3.

(31) Dokument št. 1126801, str. 3.

(32) Dokument št. 1126801, str. 3.

(33) Dokument št. 1126801, str. 3.

(34) Dokument št. 1126801, str. 3.

(35) Dokument št. 1194249, str. 2.

(36) Dokument št. 1194249, str. 4.

(37) Dokument št. 1194189, str. 2 (oštevilčeno 1372).

(38) Dokument št. 1194189, str. 2 in 3 (oštevilčeno 1372 in 1373).

(39) Dokument št. 1194189, str. 5 (oštevilčeno 1375).

(40) Dokument št. 1194189, str. 5 in 7 (oštevilčeno 1375 in 1376).

(41) Dokument št. 1194179.

(42) Dokument št. 1194249.

(43) Dokument št. 1194179. V norveškem izvirniku se razdelek glasi, kot sledi: „[…] kjøperen står fritt til å avtale på markedsmessige betingelser drift av veilys som skal innebære kostnadsdekning + NVE rente for den kapital som er bundet.“

(44) Dokumenta št. 1194249, str. 3 in 4, ter št. 1194183.

(45) Dokument št. 1194249, str. 6.

(46) Dokument št. 1194253, str. 1 do 5.

(47) Dokument št. 1194253.

(48) Dokument št. 1194253.

(49) Dokument št. 1194205, str. 1 do 5.

(50) Kopija pogodbe je bila Nadzornemu organu Efte predložena 28. februarja 2019. Vložena je kot dokument št. 1058456.

(51) Dokument št. 1058456.

(52) Dokument št. 1194203.

(53) Dokument št. 1194209.

(54) Dokument št. 1194211.

(55) Dokument št. 1194213.

(56) Dokument št. 1194223.

(57) Dokument št. 1194201.

(58) Ta pogodba je omenjena v dopisu, vloženem kot dokument št. 1194203.

(59) Dokumenta št. 1126801, str. 4, in št. 1194249, str. 13.

(60) Dokument št. 1194249, str. 13.

(61) Dokument št. 1194251, točke 1.6, 2.2 in 8.

(62) Dokument št. 1194249, str. 13.

(63) Dokument št. 1194231.

(64) Dokument št. 1194249, str. 14.

(65) Ob sprejetju te odločbe so bile zbirne informacije o storitvah, ki jih zagotavlja skupina BKK, na voljo na povezavi https://www.eviny.no/vare-tjenester.

(66) Dokument št. 1194249, str. 1.

(67) Dokument št. 1194249, str. 15.

(68) Dokument št. 1194249, str. 15.

(69) Dokument št. 1194249, str. 16.

(70) Dokument št. 1126801, str. 4.

(71) Dokument št. 1126803, str. 2.

(72) Dokument št. 1126801, str. 4, 6 in 7.

(73) Dokument št. 1126801, str. 4.

(74) Lov om vegar (zakon o cestah), LOV-1963-06-21-23.

(75) Dokument št. 1126801, str. 4.

(76) Dokumenta št. 1126801, str. 4, in št. 1194249, str. 5.

(77) Norveški organi se na splošno sklicujejo na sodbo v zadevi Selex. Na podlagi prejšnje korespondence in odločbe o začetku postopka Nadzorni organ Efte meni, da se norveški organi sklicujejo na sodbo Sodišča z dne 26. marca 2009, Selex Sistemi Integrati/Komisija, C-113/07 P, EU:C:2009:191, ter tudi na sodbo Splošnega sodišča z dne 12. decembra 2006, Selex Sistemi Integrati/Komisija, T-155/04, EU:T:2006:387.

(78) Dokumenta št. 1126803, str. 1, in št. 1126801, str. 4 do 9.

(79) Odločba Nadzornega organa Efte št. 3/17/COL z dne 18. januarja 2017 o stodrugi spremembi procesnih in materialnih pravil na področju državne pomoči z uvedbo novih smernic o pojmu državne pomoči po členu 61(1) Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru [2017/2413] (UL L 342, 21.12.2017, str. 35, in Dopolnilo EGP št. 82, 21.12.2017, str. 1