ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 366/10

Zahtevek za svetovalno mnenje Sodišča Efte, ki ga je vložilo sodišče Héraðsdómur Reykjavíkur 13. aprila 2015 v zadevi Financial Services Compensation Scheme Limited proti the Depositors’ and Investors’ Guarantee Fund (TIF)

(Zadeva E-8/15)

(2015/C 366/07)

Sodišče Héraðsdómur Reykjavíkur (okrožno sodišče v Rejkjaviku, Islandija) je z dopisom z dne 13. aprila 2015, ki ga je tajništvo Sodišča Efte prejelo 17. aprila 2015, pri Sodišču Efte vložilo zahtevek za svetovalno mnenje v zadevi Financial Services Compensation Scheme Limited proti the Depositors’ and Investors’ Guarantee Fund (TIF) glede naslednjih vprašanj:

1. Ali je združljivo z določbami Sporazuma EGP, in zlasti s členom 7(1) Direktive 94/19/ES o sistemih zajamčenih vlog, da morajo biti v primeru sistemske krize obveznosti predhodno plačanega sistema zajamčenih vlog omejene na lastna sredstva, ko vloge prenehajo biti razpoložljive v smislu, opredeljenem v členu 1(3) Direktive, in sredstva ne zadostujejo za poravnavo zahtevkov vseh vlagateljev do 20 000 EUR?

2. Ali je združljivo z določbami Direktive 94/19/ES o sistemih zajamčenih vlog, da zaradi sistemske krize država članica sprejme zakonodajo ali izda regulativne akte o pooblastitvi predhodno plačanega sistema zajamčenih vlog, da vzpostavi novi oddelek ali račun za zbiranje premij in sklene, da bodo te premije usmerjene v nov oddelek ali na nov račun za namene vzpostavitve sklada, namenjenega izključno za prestrezanje morebitnih prihodnjih pretresov, in ne bodo na voljo za plačilo prejšnjih obveznosti?
—

ta tožba se nanaša na to, da Islandija do najpozneje 26. avgusta 2013 ni ukrepala, da bi svojo zakonodajo uskladila z obrazloženim mnenjem Nadzornega organa Efte z dne 26. junija 2013, saj v svoj nacionalni pravni red ni prenesla Direktive Sveta 2004/113/ES z dne 13. decembra 2004 o izvajanju načela enakega obravnavanja moških in žensk pri dostopu do blaga in storitev ter oskrbi z njimi (akt), navedene v točki 21c Priloge XVIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru in kakor je bila prilagojena navedenemu sporazumu s Protokolom 1 k Sporazumu EGP;
2.

Ali se v navodilih za ravnanje s pritožbami v zvezi z dodeljevanjem slotov iz člena 8(7) in (8) Uredbe (EGS) št. 95/93 predpostavlja, da se bo za vse pritožbe, vključno s pritožbami na podlagi pomislekov glede konkurence, uporabljal postopek iz Uredbe, ali je treba uvodno izjavo 15 preambule razumeti v smislu, da se mora Uredba uporabljati ne glede na pravila o konkurenci iz Pogodbe, zlasti njenih členov 85 in 86, tako da so za pritožbe na podlagi pomislekov glede konkurence izključno pristojni organi zadevne države članice, pristojni za konkurenco, ter je treba torej te pritožbe vložiti neposredno pri njih?
3.

Če se odgovor na drugo vprašanje glasi, da Direktiva 93/13/EGS ne omejuje diskrecijske pravice države članice iz navedenega vprašanja, potem se tretje vprašanje glasi: Ali šteje, da je pogodbeni pogoj posamično dogovorjen v smislu člena 3(1) Direktive, (a) če je navedeno v obveznici, ki jo potrošnik podpiše od prejemu posojila, da se njegov dolg veže na indeks in da se osnovni indeks, ki se uporablja za izračun sprememb cen, navede v obveznici, (b) če je obveznici priložen časovni razpored odplačil, ki kaže ocenjeno višino obrokov, razčlenjenih po datumih njihove zapadlosti v plačilo, in če je v časovnem razporedu navedeno, da se višina obrokov lahko spremeni v skladu z določbo o indeksaciji obveznice, ter (c) če potrošnik in posojilodajalec sočasno podpišeta razpored plačil ter v povezavi s podpisom obveznice s strani potrošnika?
—

Nadzorni organ Efte navaja, da bi Kraljevina Norveška morala Uredbo (ES) št. 1406/2002 in Uredbo (ES) št. 2038/2006 prenesti pred več kot sedmimi oziroma tremi leti in pol. Zato meni, da je Norveška vlada imela več kot dovolj časa za sprejetje ukrepov za prenos uredb v svoj notranji pravni red in da ni izpolnila obveznosti iz člena 7 EGP.
—

Tožeča stranka med drugim trdi, da izpodbijana odločba Nadzornega organa Efte temelji na očitno napačni uporabi prava in/ali napačni presoji: — na podlagi člena 59(2) o pravici norveške vlade, da zagotovi, da se ne ovira dejavnosti podjetja, ki mu je zaupano opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena, če je ogroženo nadaljnje opravljanje dejavnosti, in raven nadomestila, ki se lahko plača v teh okoliščinah, — na podlagi člena 61(1) EGP in v okviru sodbe v zadevi Altmark in naknadne uveljavitve Odločbe, — člena 61(3) EGP in uporabe Smernic o državni pomoči za pomoč pri reševanju in prestrukturiranju podjetij v težavah, in — da je treba Odločbo razveljaviti, ker Nadzorni organ Efte ni utemeljil odločbe, kot to določa člen 16 Sporazuma o nadzoru in sodišču, zaradi kršitve načela dobrega upravljanja, kršitve dolžnosti skrbnega ravnanja, neobstoja pravne podlage v Protokolu 3 Sporazuma o nadzoru in sodišču in/ali kršitve načela pravne varnosti.
1.

ugotovi, da Republika Islandija, ker ni v predpisanem roku sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje Akta, ki je med drugim naveden v točki 31ea Priloge IX k Sporazumu o evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2002/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2002 o dopolnilnem nadzoru kreditnih institucij, zavarovalnic in investicijskih družb v finančnem konglomeratu, ki spreminja direktive Sveta 73/239/EGS, 79/267/EGS, 92/49/EGS, 92/96/EGS, 93/6/EGS in 93/22/EGS ter direktivi 98/78/ES in 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s členom 32 navedenega akta in členom 7 Sporazuma EGP, ter
SL Uradni list Evropske unije C 320/19

Zahteva za svetovalno mnenje Sodišča Efte, predložena s strani Oslo tingrett, z dne 26. marca 2010 v zadevi Periscopus AS proti Oslo Børs ASA in Erik Must AS

(Zadeva E-1/10)

2010/C 320/08

Na sodišče Efte je bila z dopisom z dne 26. marca 2010, ki ga je poslalo Oslo tingrett (okrožno sodišče Oslo) in ga je tajništvo sodišča prejelo 31. marca 2010, vložena zahteva za svetovalno mnenje v zadevi Periscopus AS proti Oslo Børs ASA in Erik Must AS glede naslednjega vprašanja:

Ali je skladno z drugim pododstavkom člena 5(4) Direktive 2004/25/ES Evropskega parlamenta in Sveta dovoljeno naročiti ponudniku, ki pripravlja javno ponudbo, naj za ponudbo določi ceno, ki je višja od cene, kakršno je ponudnik plačal oziroma za katero se je dogovoril v šestmesečnem obdobju pred začetkom obveznosti priprave ponudbe, glede na to, da je bila tržna cena v času začetka obveznosti priprave ponudbe višja od cene, ki bi jo ponudnik sicer moral ponuditi po (norveškem) zakonu o trgovini z vrednostnimi papirji?
1.

ugotovi, da Kneževina Lihtenštajn s tem, ko ni v predpisanem roku sprejela ali obvestila Nadzornega organa o potrebnih ukrepih za izvajanje Akta, navedenega med drugim v točki 7b Priloge IX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2005/68/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2005 o pozavarovanju in o spremembi direktiv Sveta 73/239/EGS, 92/49/EGS ter direktiv 98/78/ES in 2002/83/ES), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti v skladu s členom 64(1) navedenega akta in členom 7 Sporazuma EGP, ter
SL Uradni list Evropske unije C 74/65

Zahteva za svetovalno mnenje Sodišča Efte, predložena s strani Oslo tingrett, z dne 26. novembra 2007 v zadevi L'Oréal Norge AS proti Smart Club Norge AS

(Zadeva E-10/07)

(2008/C 74/15)

Na sodišče Efte je bila z dopisom z dne 26. novembra 2007, ki ga je poslalo Oslo tingrett (okrožno sodišče Oslo) in ga je tajništvo sodišča prejelo 29. novembra 2007, vložena zahteva za svetovalno mnenje v zadevi L'Oréal Norge AS proti Smart Club Norge AS glede naslednjih vprašanj:

1. Ali je člen 7(1) Direktive Sveta 89/104/EGS mogoče razumeti v smislu, da ima imetnik blagovne znamke pravico preprečiti uvoze iz tretjih držav zunaj območja EGP, kadar pride do takih uvozov brez njegovega soglasja?
1.

razglasi, da s tem, da je Kraljevina Norveška pridobitev pravice do družinskih dodatkov pogojila z zahtevo stalnega prebivališča v okrožju Finnmark oziroma v sedmih posebnih občinah v okrožju Troms, ni izpolnila svoje obveznosti v skladu s členom 73 Akta, iz točke 1 Priloge VI Sporazuma EGP (Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu; ali razglasi, da s tem, da je Kraljevina Norveška podala navedeno zahtevo stalnega prebivališča, ni izpolnila svoje obveznosti v skladu s členom 7(2) Akta, iz točke 2 Priloge V (Uredba Sveta (EGS) št. 1612/68 z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev na ozemlju Skupnosti), kakor je bil prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu; in
—

Vlagatelj trdi, da splošna posojila sodijo med običajne bančne storitve in da je dejanski državni monopol HFF v nasprotju s svobodo opravljanja storitev, pravico do ustanavljanja in prostim pretokom kapitala.
SODBA SODIŠČA

z dne 9. februarja 2021

v zadevi E-1/20

Kerim proti norveški vladi, ki jo zastopa odbor za pritožbe na področju priseljevanja (Utlendingsnemnda – UNE)

(Svoboda gibanja – Direktiva 2004/38/ES –Zloraba – Navidezne zakonske zveze – Izvedene pravice državljanov tretjih držav)

(2021/C 245/15)

V zadevi E-1/, Kerim proti norveški vladi, ki jo zastopa odbor za pritožbe na področju priseljevanja (Utlendingsnemnda – UNE) – katere predmet je ZAHTEVEK, ki ga je Sodišču Efte na podlagi člena 34 Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča predložilo Vrhovno sodišče Norveške (Norges Høyesterett) v zvezi z razlago Direktive 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS ter zlasti člena 7(1)(b) v povezavi s členom 7(2) in členom 35 Direktive – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Páll Hreinsson (sodnik poročevalec) ter sodnika Per Christiansen in Bernd Hammermann 9. februarja 2021 izdalo sodbo, katere izrek se glasi:

1. Za ugotovitev, ali v okoliščinah, v katerih se utemeljeno dvomi o tem, ali je zadevna zakonska zveza dejansko pristna, obstaja navidezna sklenitev zakonske zveze v smislu člena 35 Direktive 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, morajo nacionalni organi na podlagi preučitve posameznega primera ugotoviti, da je vsaj eden od zakoncev v zakonsko zvezo vstopil z namenom, da zakonec, ki je državljan tretje države, nepravilno pridobi pravico do prostega gibanja in prebivanja, ne pa z namenom sklenitve pristne zakonske zveze.
1.

Čas, ki ga delavec, kakršen je tožeča stranka v postopku v glavni stvari, zunaj običajnega delovnega časa potrebuje za potovanje v kraj, ki ni kraj njegovega stalnega ali običajnega delovnega mesta, da bi v skladu z zahtevami svojega delodajalca opravljal svojo dejavnost ali naloge na tem drugem kraju, pomeni „delovni čas“ v smislu člena 2(1) Direktive 2003/88/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o določenih vidikih organizacije delovnega časa. Če je pogodba o zaposlitvi sklenjena v skladu z nacionalnim pravom države EGP in jo tako pravo ureja, ni pomembno, ali je to potovanje v celoti opravljeno znotraj EGP ali pa v tretje države ali iz njih.
2.

Če so sporne vožnje opravljala specializirana vozila za prevoz denarja in/ali dragocenih predmetov na ozemlju drugih držav EGP, navedene države EGP pa so odobrile izjemo v skladu s členom 13(1)(m) Uredbe (ES) št. 561/2006 in so izpolnjeni vsi posamezni pogoji za take izjeme, se kazni iz člena 19 Uredbe (ES) št. 561/2006 ne smejo naložiti, niti niso potrebne ali sorazmerne, saj ni prišlo do nobene kršitve.
SODBA SODIŠČA

z dne 14. maja 2019

v zadevi E-5/18

Nadzorni organ Efte proti Islandiji

(Neizpolnitev obveznosti države Efte – Neizvajanje – Direktiva 2013/11/EU)

(2019/C 315/07)

V zadevi E-5/18, Nadzorni organ Efte proti Islandiji – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točk 7d, 7f in 7k Priloge XIX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2013/11/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o alternativnem reševanju potrošniških sporov ter spremembi Uredbe (ES) št. 2006/2004 in Direktive 2009/22/ES), kakor je bil prilagojen s Protokolom 1 k Sporazumu, ali vsekakor s tem, ko o tem ni obvestila Nadzornega organa Efte, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in iz člena 7 Sporazuma – je Sodišče v sestavi predsednik Páll Hreinsson ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Bernd Hammermann dne 14. maja 2019 izdalo sodbo,

katere izrek se glasi:

1. Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točk 7d, 7f in 7k Priloge XIX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2013/11/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o alternativnem reševanju potrošniških sporov ter spremembi Uredbe (ES) št. 2006/2004 in Direktive 2009/22/ES), kakor je bil prilagojen s Protokolom 1 k Sporazumu, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in iz člena 7 Sporazuma.
1.

Kraljevina Norveška v zvezi s postopkom za oddajo javnega naročila, ki ga je opravila občina Kristiansand leta 2015 za gradnjo in upravljanje podzemnega parkirišča pod trgom Torvet v Kristiansandu ni izpolnila svojih obveznosti v skladu z Direktivo 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev iz točke 2 Priloge XVI k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru s tem, ko: (i) ni objavila obvestila o javnem naročilu po celotnem EGP v skladu z zakonskimi zahtevami določenimi v členu 58(3) navedene Direktive, (ii) ni uporabila popolnega in dovolj natančnega sklopa kod CPV v nasprotju s členom 58(2) Direktive v povezavi s členom 1(14) te direktive in Uredbe (ES) št. 2195/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o enotnem besednjaku javnih naročil (CPV) iz točke 6a Priloge XVI k Sporazumu EGP, ter (iii) ni spoštovala minimalnega roka za predložitev vlog v postopku oddaje naročila, kot je določen v členu 59 navedene Direktive.
1.

Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov, da bi akt iz točk 30, 31bb, 31d, 31eb in 31i Priloge IX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2011/61/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2011 o upraviteljih alternativnih investicijskih skladov in spremembah direktiv 2003/41/ES in 2009/65/ES ter uredb (ES) št. 1060/2009 in (EU) št. 1095/2010), kakor je bil Sporazumu prilagojen s Protokolom 1, prenesla v svoj notranji pravni red, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in iz člena 7 Sporazuma.
SL Uradni list Evropske unije C 189/48

SKLEP SODIŠČA

z dne 15. novembra 2016

v zadevi E-7/16

Míla ehf. proti Nadzornemu organu Efte

(Predhodni ugovor nedopustnosti – Državna pomoč – Sklep o zaključku formalnega postopka preiskave)

(2017/C 189/12)

V zadevi št. E-7/16, Míla ehf. proti Nadzornemu organu Efte – katere predmet je ZAHTEVEK na podlagi člena 36(2) Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča za razglasitev ničnosti odločbe Nadzornega organa Efte št. 061/16/COL z dne 16. marca 2016 o zaključku formalnega postopka preiskave domnevne državne pomoči, zagotovljene prek zakupa optičnega vlakna, ki se jih je prej upravljalo v imenu zveze NATO – je sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen (sodnik poročevalec) in Páll Hreinsson, 15. novembra 2016 izdalo sklep, katerega izrek se glasi:

1. Zahtevek se zavrže kot nedopusten.
SL Uradni list Evropske unije C 1/7

SODBA SODIŠČA

z dne 14. julija 2017

v zadevi E-9/16

Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški

(Uredba REACH (ES) št. 1907/2006 – Kemijske snovi – Perfluorooktanojska kislina (PFOA) – Prosti pretok – Postopek za sprejetje omejitev – Pravna podlaga)

(2018/C 1/09)

V zadevi E-9/16, Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Kraljevina Norveška s tem, ko je v veljavi ohranila nacionalno določbo, kakršna je člen 2–32 norveške uredbe o proizvodih, ki prepoveduje proizvodnjo, uvoz, izvoz in prodajo potrošniških proizvodov, ki vsebujejo določene koncentracije perfluorooktanojske kisline, ni izpolnila svojih obveznosti iz akta iz točke 12zc poglavja XV Priloge II k Sporazumu o evropskem gospodarskem prostoru (Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH)), kakor je bil prilagojen v skladu s Protokolom 1 k Sporazumu, in/ali svojih obveznosti iz Sporazuma, je Sodišče v sestavi predsednik in sodnik poročevalec Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Ása Ólafsdóttir (ad hoc sodnika), dne 14. julija 2017 izdalo sodbo,

katere izrek se glasi:

1. Zahtevek se zavrne.
SL Uradni list Evropske unije C 18/29

SODBA SODIŠČA

z dne 1. februarja 2016

v zadevi E-23/15

Nadzorni organ Efte proti Kneževini Lihtenštajn

(Neizpolnitev obveznosti države EGP/Efte – Neizvajanje – Direktiva 2010/53/EU)

(2017/C 18/13)

V zadevi E-23/15, Nadzorni organ Efte proti Kneževini Lihtenštajn – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Kneževina Lihtenštajn s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje členov 15 in 16 akta iz točke 15zn poglavja XIII Priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2010/53/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. julija 2010 o standardih kakovosti in varnosti človeških organov, namenjenih za presaditev, kakor je bila popravljena), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1 in Sklepom Skupnega odbora št. 164/2013 z dne 8. oktobra 2013, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 31 navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher ter sodnika Per Christiansen in Páll Hreinsson (sodnik poročevalec), 1. februarja 2016 izdalo sodbo,

katere izrek se glasi:

1. Lihtenštajn s tem, ko v predpisanem roku ni sprejel potrebnih ukrepov za izvajanje členov 15 in 16 akta iz točke 15zn poglavja XIII Priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2010/53/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. julija 2010 o standardih kakovosti in varnosti človeških organov, namenjenih za presaditev, kakor je bila popravljena), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1, ni izpolnil svojih obveznosti iz člena 31 navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP.
SL Uradni list Evropske unije C 108/15

SODBA SODIŠČA

z dne 29. julija 2016

v zadevi E-32/15

Nadzorni organ Efte proti Kneževini Lihtenštajn

(Neizpolnitev obveznosti države Efte – Neizvajanje – Direktiva 2006/126/ES – Direktiva 2011/94/EU – Direktiva 2012/36/EU)

(2017/C 108/13)

V zadevi E-32/15, Nadzorni organ Efte proti Kneževini Lihtenštajn – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Kneževina Lihtenštajn ni izpolnila svojih obveznosti, določenih v aktih iz točke 24f Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (prenovitev), Direktiva Komisije 2011/94/EU z dne 28. novembra 2011 o spremembi Direktive 2006/126/ES in Direktiva Komisije 2012/36/EU z dne 19. novembra 2012 o spremembi Direktive 2006/126/ES), kakor je bila prilagojena Sporazumu s Protokolom 1 k Sporazumu, in iz člena 7 Sporazuma, s tem da ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izvajanje aktov v predpisanem roku, ali v vsakem primeru, o tem ni obvestila Nadzornega organa Efte – je Sodišče v sestavi Carl Baudenbacher, predsednik, Per Christiansen in Páll Hreinsson (sodnik poročevalec), sodnika, dne 29. julija 2016 razglasilo sodbo,

katere izrek se glasi:

1. Sodišče ugotavlja, da Kneževina Lihtenštajn ni izpolnila svojih obveznosti, določenih v aktih iz točke 24f Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (prenovitev), Direktiva Komisije 2011/94/EU z dne 28. novembra 2011 o spremembi Direktive 2006/126/ES in Direktiva Komisije 2012/36/EU z dne 19. novembra 2012 o spremembi Direktive 2006/126/ES), kakor je bila prilagojena Sporazumu na podlagi Protokola 1, in iz člena 7 Sporazuma, s tem da ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izvajanje aktov v predpisanih rokih.
1.

Kneževina Lihtenštajn s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točk 7a, 7e in 7i Priloge XIX k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP.
SL Uradni list Evropske unije C 131/6

SODBA SODIŠČA

z dne 24. septembra 2014

v zadevi E-3/14

Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški

(Država EGP ni izpolnila svojih obveznosti – Direktiva 2009/12/ES o letaliških pristojbinah)

(2015/C 131/06)

V zadevi E-3/14, Nadzorni organ Efte proti Kraljevini Norveški – katere predmet je ZAHTEVEK za ugotovitev, da Kraljevina Norveška, ker v predpisanem roku ni sprejela in/ali uradno obvestila Nadzornega organa Efte o sprejetju potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 65a Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2009/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2009 o letaliških pristojbinah), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP – je Sodišče Efte v sestavi: predsednik Carl Baudenbacher, sodnik Per Christiansen in sodnik poročevalec Páll Hreinsson, 24. septembra 2014 izdalo sodbo,

katere izrek se glasi:

1. Kraljevina Norveška s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela vseh potrebnih ukrepov za izvajanje akta iz točke 65a Priloge XIII k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Direktiva 2009/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2009 o letaliških pristojbinah), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti iz navedenega akta in člena 7 Sporazuma EGP.
1.

Islandija s tem, ko v predpisanem roku ni sprejela potrebnih ukrepov za prenos akta iz točke 4d poglavja XI Priloge II k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru (Uredba (EU) št. 1007/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. septembra 2011 o imenih tekstilnih vlaken in s tem povezanim etiketiranjem in označevanjem surovinske sestave tekstilnih izdelkov ter razveljavitvi Direktive Sveta 73/44/EGS in direktiv 96/73/ES in 2008/121/ES Evropskega parlamenta in Sveta, kakor je bila spremenjena z Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 286/2012 z dne 27. januarja 2012 o spremembi Priloge I ter prilog VIII in IX k Uredbi (EU) št. 1007/2011 Evropskega parlamenta in Sveta o imenih tekstilnih vlaken in s tem povezanim etiketiranjem in označevanjem surovinske sestave tekstilnih izdelkov), kakor je bil navedenemu sporazumu prilagojen s Protokolom št. 1 k Sporazumu EGP, ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 7 Sporazuma EGP.