Smernice o regionalni državni pomoči (*)

Kazalo

1. Uvod 83

2. Področje uporabe in opredelitev pojmov 85

2.1 Področje uporabe regionalne pomoči 85

2.2 Opredelitev pojmov 86

3. Regionalna pomoč, ki jo je treba priglasiti 89

4. Upravičeni stroški 89

4.1 Pomoč za naložbe 89

4.1.1 Upravičeni stroški, izračunani na podlagi stroškov naložb 90

4.1.2 Upravičeni stroški, izračunani na podlagi stroškov plač 91

4.2 Pomoč za tekoče poslovanje 91

5. Ocena združljivosti regionalne pomoči 91

5.1 Prispevek k regionalnemu razvoju in koheziji 92

5.1.1 Sheme pomoči za naložbe 92

5.1.2 Individualna pomoč za naložbe, ki jo je treba priglasiti 93

5.1.3 Sheme pomoči za tekoče poslovanje 94

5.2 Spodbujevalni učinek 94

5.2.1 Pomoč za naložbe 94

5.2.2 Sheme pomoči za tekoče poslovanje 96

5.3 Potreba po posredovanju države 96

5.4 Ustreznost regionalne pomoči 96

5.4.1 Ustreznost v primerjavi z drugimi instrumenti politike 97

5.4.2 Ustreznost v primerjavi z različnimi instrumenti pomoči 97

5.5 Sorazmernost zneska pomoči (omejitev pomoči na najmanjšo potrebno) 97

5.5.1 Pomoč za naložbe 97

5.5.2 Sheme pomoči za tekoče poslovanje 99

5.6 Izogibanje neupravičenim negativnim učinkom na konkurenco in trgovino 99

5.6.1 Splošni premisleki 99

5.6.2 Očitni negativni učinki na konkurenco in trgovino 100

5.6.3 Sheme pomoči za naložbe 101

5.6.4 Individualna pomoč za naložbe, ki jo je treba priglasiti 102

5.6.5 Sheme pomoči za tekoče poslovanje 103

5.7 Preglednost 103

6. Ocenjevanje 104

7. Karte regionalne pomoči 105

7.1 Obseg prebivalstva, upravičenega do regionalne pomoči 106

7.2 Odstopanje iz člena 61(3), točka (a) 106

7.3 Odstopanje iz člena 61(3), točka (c) 107

7.3.1 Predhodno opredeljena območja „c“ 107

7.3.2 Območja „c“, ki niso predhodno opredeljena 108

7.4 Največje intenzivnosti pomoči, ki se uporabljajo za regionalne pomoči za naložbe 109

7.4.1 Največje intenzivnosti pomoči na območjih „a“ 109

7.4.2 Največje intenzivnosti pomoči na območjih „c“ 110

7.4.3 Povečane intenzivnosti pomoči za MSP 110

7.4.4 Povečane intenzivnosti pomoči za območja, opredeljena za podporo iz Sklada za pravični prehod () 110

7.4.5 Povečane intenzivnosti pomoči za regije, ki se soočajo z izgubo prebivalstva 110

7.5 Priglasitev kart regionalne pomoči in njihova ocena 110

7.6 Spremembe 111

7.6.1 Rezerva upravičenega deleža prebivalstva 111

7.6.2 Vmesni pregled 111

8. Sprememba Smernic o regionalni državni pomoči za obdobje 2014–2020 111

9. Uporaba pravil o regionalni pomoči 112

10. Poročanje in spremljanje 112

11. Revizija 112

1. Uvod

1. Nadzorni organ Efte lahko na podlagi člena 61(3), točki (a) in (c), Sporazuma EGP za združljivi z delovanjem navedenega sporazuma šteje naslednji vrsti državne pomoči: (a) državno pomoč za pospeševanje gospodarskega razvoja območij, kjer je življenjska raven izjemno nizka ali kjer je podzaposlenost velika, in (b) državno pomoč za pospeševanje razvoja nekaterih gospodarskih območij v Evropskem gospodarskem prostoru (EGP) (1). Ti vrsti državne pomoči se imenujeta regionalna pomoč.

2. V teh smernicah so določeni pogoji, pod katerimi se regionalna pomoč lahko šteje za združljivo z delovanjem Sporazuma EGP. Določena so tudi merila za opredelitev območij, ki izpolnjujejo pogoje za združljivost iz člena 61(3), točki (a) in (c), Sporazuma EGP.

3. Glavni cilj nadzora nad državnimi pomočmi na področju regionalne pomoči je zagotoviti, da pomoč za regionalni razvoj in teritorialno kohezijo ( 2 ) ne spreminja trgovinskih pogojev med državami EGP v neupravičenem obsegu ( 3 ) . Njegov namen je zlasti preprečiti tekmovanje pri subvencijah, do katerega lahko pride, kadar želijo države EGP privabiti ali obdržati podjetja na območjih EGP, ki prejemajo pomoč, ter omejiti učinke regionalne pomoči na trgovino in konkurenco na najmanjšo potrebno raven.

4. Cilj regionalnega razvoja in teritorialne kohezije ločuje regionalno pomoč od drugih oblik pomoči, kot so pomoč za raziskave, razvoj in inovacije, zaposlovanje, usposabljanje, energetiko ali varstvo okolja, ki imajo druge cilje gospodarskega razvoja v skladu s členom 61(3) Sporazuma EGP. V nekaterih primerih se lahko za te druge oblike pomoči dovolijo večje intenzivnosti pomoči, če so odobrene podjetjem, ustanovljenim na območjih, ki prejemajo pomoč, zaradi posebnih težav, s katerimi se ta soočajo na teh območjih ( 4 )

5. Regionalna pomoč je lahko uspešen dejavnik samo, če se uporablja zmerno in sorazmerno ter je osredotočena na območja EGP, ki prejemajo pomoč ( 5 ) . Zlasti bi morale dovoljene zgornje meje pomoči odražati obseg težav, ki vplivajo na razvoj zadevnih območij. Prednosti pomoči v smislu razvoja območja, ki prejema pomoč, morajo presegati izkrivljanje konkurence in trgovine, ki ga lahko povzroči pomoč ( 6 ) . Pomembnost pozitivnih učinkov pomoči bo verjetno različna glede na uporabljeno odstopanje iz člena 61(3) Sporazuma EGP, zato je za območja z najbolj omejenimi možnostmi iz člena 61(3)(a) lahko sprejemljivo večje izkrivljanje konkurence kot za območja iz člena 61(3)(c) ( 7 )

6. Poleg tega je lahko regionalna pomoč učinkovita pri spodbujanju ali lajšanju gospodarskega razvoja območij, ki prejemajo pomoč, samo, če se dodeli za spodbujanje dodatnih naložb ali gospodarskih dejavnosti na teh območjih. V nekaterih zelo omejenih, natančno opredeljenih primerih so lahko ovire, s katerimi se soočajo ta območja pri privabljanju ali ohranjanju gospodarskih dejavnosti, tako hude ali trajne, da pomoč za naložbe morda ne zadostuje za omogočanje njihovega razvoja. V takih primerih se lahko regionalna pomoč za naložbe dopolni z regionalno pomočjo za tekoče poslovanje.

7. Leta 2019 je Evropska komisija (v nadaljnjem besedilu: Komisija) začela ocenjevanje okvira regionalne pomoči, da bi ocenila, ali njene smernice o regionalni pomoči še vedno ustrezajo svojemu namenu. Rezultati ( 8 ) so pokazali, da pravila načeloma delujejo dobro, vendar zahtevajo nekaj izboljšav, da bodo odražala gospodarska gibanja. Poleg tega lahko Komisija pri oceni učinka regionalne pomoči upošteva evropski zeleni dogovor ( 9 ) , novo industrijsko strategijo za Evropo ( 10 ) in sporočilo z naslovom Oblikovanje digitalne prihodnosti Evrope ( 11 ) , zato je treba pravila nekoliko spremeniti. V tem okviru se pregledujejo tudi druga pravila o državni pomoči, Komisija pa posebno pozornost namenja področju uporabe posameznih tematskih smernic in tudi možnostim za morebitno združevanje različnih vrst pomoči za isto naložbo. Kot taka se podpora za začetne naložbe v nove okolju prijazne tehnologije, ki prispevajo k razogljičenju proizvodnih procesov v industriji, vključno z energetsko intenzivnimi panogami, kot je jeklarstvo, lahko glede na njihove natančne značilnosti oceni zlasti na podlagi pravil o državni pomoči za raziskave, razvoj in inovacije ali za varstvo okolja in energijo. Regionalna pomoč se lahko kombinira tudi z drugimi vrstami pomoči. Za isti naložbeni projekt je na primer mogoče kombinirati regionalno pomoč s podporo na podlagi pravil o državni pomoči za varstvo okolja in energijo, če ta naložbeni projekt spodbuja razvoj območja, ki prejema pomoč, hkrati pa poveča raven varstva okolja, v kolikor naložba ali njen del izpolnjuje pogoje za podporo na podlagi obeh tematskih pravil in so izpolnjene določbe iz obeh sklopov pravil. Na ta način lahko države EGP spodbujajo optimalno doseganje obeh ciljev in se izognejo prekomernim nadomestilom. […] ( 12 )

7a. Nadzorni organ Efte ugotavlja, da nekateri instrumenti politike in zakonodajne določbe, na katere se sklicuje Komisija, morda niso vključeni v Sporazum EGP. Da pa bi Nadzorni organ Efte zagotovil enotno uporabo določb o državni pomoči in enake konkurenčne pogoje po vsem EGP, bo pri ocenjevanju združljivosti regionalne pomoči z delovanjem Sporazuma EGP na splošno uporabljal enake referenčne točke, kot so tiste v Smernicah Komisije, pri čemer bo upošteval poseben zakonodajni položaj držav Efte, ki so del EGP ( * ) . Te smernice zato vključujejo sklicevanja na zakonodajo Evropske unije in dokumente politike, ki jih je mogoče najti v Smernicah Komisije ( ** ) . To ne pomeni, da morajo države Efte, ki so del EGP, ravnati v skladu z zakonodajo, ki ni bila vključena v Sporazum EGP.

8. Komisija je v odziv na gospodarske motnje, ki jih je povzročila pandemija COVID-19, vzpostavila ciljno usmerjene instrumente, kot je začasni okvir za ukrepe državne pomoči ( 13 ) . Pandemija bi lahko imela na nekaterih območjih dolgotrajnejše učinke kot na drugih. Trenutno je prezgodaj, da bi napovedali srednje- do dolgoročne posledice pandemije in opredelili, katera območja bodo še posebej prizadeta. Nadzorni organ Efte zato načrtuje vmesni pregled kart regionalne pomoči v letu 2023, pri katerem bodo upoštevani najnovejši razpoložljivi statistični podatki.

2. Področje uporabe in opredelitev pojmov

2.1 Področje uporabe regionalne pomoči

9. Pogoji za združljivost iz teh smernic se uporabljajo za sheme regionalne pomoči in individualno pomoč, ki jih je treba priglasiti.

12. Nadzorni organ Efte bo načela iz teh smernic uporabljal pri predelavi in trženju kmetijskih proizvodov v nekmetijske proizvode ( 22 )

13. Regionalne omejitve za ohranjanje gospodarskih dejavnosti ali vlaganje vanje na območjih, ki prejemajo pomoč, pogosto manj prizadenejo velika podjetja kot mala in srednja podjetja (MSP). Prvič, velika podjetja lažje dobijo kapital in posojila na svetovnih trgih in jih manj ovira bolj omejena ponudba finančnih storitev na območjih, ki prejemajo pomoč. Drugič, naložbe velikih podjetij lahko ustvarijo ekonomije obsega, ki zmanjšujejo začetne stroške, vezane na posamezno lokacijo, in v mnogih pogledih niso vezane na območje, na katerem se izvede naložba. Tretjič, velika podjetja, ki načrtujejo naložbe, imajo v odnosu do javnih organov običajno precejšnjo pogajalsko moč, kar lahko povzroči dodelitev pomoči, ne da bi bila ta potrebna ali ustrezno utemeljena. Poleg tega je verjetneje, da so velika podjetja pomembni akterji na zadevnem trgu, zato lahko naložba, za katero se dodeli pomoč, izkrivlja konkurenco in trgovino na notranjem trgu.

14. ( 24 ). Ker je za regionalno pomoč velikim podjetjem pri njihovih naložbah malo verjetno, da bo imela spodbujevalen učinek, se ta v skladu s členom 61(3), točka (c), Sporazuma EGP praviloma ne more šteti za združljivo z delovanjem navedenega sporazuma, razen če se pomoč odobri za začetne naložbe, ki ustvarijo nove gospodarske dejavnosti v teh območjih „c“ v skladu z merili, določenimi v teh smernicah. […] ( 23 )

15. Regionalna pomoč, namenjena zmanjševanju tekočih izdatkov podjetja, predstavlja pomoč za tekoče poslovanje. Pomoč za tekoče poslovanje se lahko šteje za združljivo le, če se lahko dokaže, da je potrebna za razvoj območja, na primer če je namenjena zmanjšanju nekaterih specifičnih težav, s katerimi se srečujejo MSP na območjih z najbolj omejenimi možnostmi (v skladu s členom 61(3), točka (a), Sporazuma EGP), če pokriva dodatne stroške, ki nastanejo pri opravljanju gospodarske dejavnosti v najbolj oddaljenih regijah, ali če preprečuje ali zmanjšuje depopulacijo na redko in zelo redko poseljenih območjih.

16. Te smernice ne pokrivajo pomoči za tekoče poslovanje, odobrene podjetjem, katerih glavna dejavnost spada v oddelek K „Finančne in zavarovalniške dejavnosti“ statistične klasifikacije gospodarskih dejavnosti NACE Rev. 2 ( 25 ) , ali podjetjem, ki izvajajo dejavnosti znotraj skupine in katerih glavna dejavnost spada v razred 70.10 „Dejavnost uprav podjetij“ ali 70.22 „Drugo podjetniško in poslovno svetovanje“ NACE Rev. 2.

17. Regionalne pomoči ni mogoče dodeliti podjetjem v težavah, kot so za potrebe teh smernic opredeljena v Smernicah o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje nefinančnih podjetij v težavah ( 26 )

18. Pri oceni regionalne pomoči, odobrene podjetju, ki je predmet neporavnanega naloga za izterjavo, izdanega po predhodni odločbi Nadzornega organa Efte, s katero je bila pomoč razglašena za nezakonito in nezdružljivo z delovanjem Sporazuma EGP, bo Nadzorni organ Efte upošteval vsako pomoč, ki jo je treba še izterjati ( 27 )

2.2 Opredelitev pojmov

19. V teh smernicah se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1) „območja ‚a‘“ pomeni območja, določena na karti regionalne pomoči v skladu s členom 61(3), točka (a), Sporazuma EGP, „območja ‚c‘“ pa pomeni območja, določena na karti regionalne pomoči v skladu s členom 61(3), točka (c), Sporazuma EGP; (2) „ad hoc pomoč“ pomeni pomoč, ki ni dodeljena na podlagi sheme pomoči; (3) „prilagojeni znesek pomoči“ pomeni najvišji dovoljeni znesek pomoči za velik naložbeni projekt, ki se izračuna po naslednji enačbi: 3.1 prilagojeni znesek pomoči = R × (A + 0,50 × B + 0,34 × C) 3.2 pri čemer: je R največja dovoljena intenzivnost pomoči na zadevnem območju, razen povečane intenzivnosti pomoči za MSP, A je del upravičenih stroškov v višini 50 milijonov EUR, B je del upravičenih stroškov med 50 milijoni EUR in 100 milijoni EUR, C pa je del upravičenih stroškov nad 100 milijoni EUR; (4) „intenzivnost pomoči“ pomeni bruto nepovratna sredstva, izražena kot odstotek upravičenih stroškov; (5) „območje, ki prejema pomoč“ pomeni območje „a“ ali območje „c“; (6) „zaključek naložbe“ pomeni trenutek, ko nacionalni organi štejejo, da je naložba končana, ali tri leta po začetku del, odvisno od tega, kaj nastopi prej; (7) „datum dodelitve pomoči“ pomeni datum, ko se zakonska pravica do prejema pomoči prenese na upravičenca do pomoči na podlagi veljavnega nacionalnega pravnega režima; (8) „EU27“ pomeni vseh 27 držav članic (brez Severne Irske) (*); (8a) „države EGP“ pomeni EU27 in države Efte, ki so del EGP; (8b) „države Efte, ki so del EGP“ pomeni Islandijo, Lihtenštajn in Norveško; (9) „načrt ocenjevanja“ pomeni dokument, ki zajema eno ali več shem pomoči in vsebuje vsaj naslednje minimalne vidike: cilje, ki se ocenjujejo, vprašanja pri ocenjevanju, kazalnike rezultatov, predvideno metodo za izvedbo ocenjevanja, zahteve za zbiranje podatkov, predlagani časovni okvir ocenjevana, vključno z datumom predložitve vmesnega in končnega ocenjevalnega poročila, opis neodvisnega organa, ki bo izvedel ocenjevanje, ali meril, ki se bodo uporabila za njegovo izbiro, ter načine za javno objavo ocene; (10) „bruto ekvivalent nepovratnih sredstev“ pomeni diskontirani znesek pomoči, kakršen bi bil, če bi bil izplačan v obliki nepovratnih sredstev upravičencu do pomoči, pred davki ali drugimi dajatvami, kot se izračuna v času dodelitve pomoči ali ob priglasitvi pomoči Nadzornemu organu Efte, odvisno od tega, kaj nastopi prej, na podlagi referenčne mere, ki se uporablja na ta datum; (11) „horizontalna shema regionalne pomoči za tekoče poslovanje“ pomeni akt, na podlagi katerega je mogoče brez nadaljnjih izvedbenih ukrepov dodeliti individualno pomoč za tekoče poslovanje podjetjem, opredeljenim v aktu na splošen in abstrakten način. Za namene te opredelitve se sektorska shema pomoči ne more šteti za horizontalno shemo regionalne pomoči za tekoče poslovanje; (12) „individualna pomoč“ pomeni ad hoc pomoč ali pomoč, ki jo je treba priglasiti, ki je dodeljena posameznim upravičencem na podlagi sheme pomoči; (13) „začetna naložba“ pomeni: (a) naložbo v opredmetena in neopredmetena sredstva, povezano z enim ali več od naslednjih: — ustanovitvijo nove poslovne enote, — razširitvijo zmogljivosti obstoječe poslovne enote, — diverzifikacijo proizvodnje poslovne enote na izdelke (28), ki jih ta prej ni proizvajala, ali — bistveno spremembo celotnega proizvodnega procesa za proizvode,ki jih zadeva naložba v poslovno enoto, ali (b) pridobitev sredstev, ki pripadajo poslovni enoti, ki se je zaprla ali bi se zaprla, če ne bi bila kupljena. Sama pridobitev delnic podjetja se ne šteje za začetno naložbo. Nadomestna naložba torej ne pomeni začetne naložbe; (14) „začetna naložba, ki ustvari novo gospodarsko dejavnost“ pomeni: (a) naložbo v opredmetena in neopredmetena sredstva, povezano z enim ali več od naslednjih: — ustanovitev nove poslovne enote ali — diverzifikacijo dejavnosti poslovne enote pod pogojem, da nova dejavnost ni enaka ali podobna dejavnosti, ki se je prej izvajala v poslovni enoti, ali (b) pridobitev sredstev, ki pripadajo poslovni enoti, ki se je zaprla ali bi se zaprla, če ne bi bila kupljena, pod pogojem, da nova dejavnost, ki se bo izvajala z uporabo pridobljenih sredstev, ni enaka ali podobna dejavnosti, ki se je izvajala v poslovni enoti pred pridobitvijo. Sama pridobitev delnic podjetja se ne šteje za začetno naložbo, ki ustvari novo gospodarsko dejavnost; (15) „neopredmetena sredstva“ pomeni sredstva, ki nimajo fizične ali finančne oblike, kot so patentne pravice, licence, strokovno znanje ali druga intelektualna lastnina; (16) „ustvarjanje delovnih mest“ pomeni neto povečanje števila zaposlenih v zadevni poslovni enoti v primerjavi s povprečjem predhodnih 12 mesecev po odštetju vsakega delovnega mesta, izgubljenega v navedenem obdobju, od števila delovnih mest, ustvarjenih v istem obdobju, izraženo v številu delovnih enot na leto; (17) „velika podjetja“ pomeni podjetja, ki ne izpolnjujejo pogojev za opredelitev kot MSP v skladu s točko 28; (18) „velik naložbeni projekt“ pomeni začetno naložbo z upravičenimi stroški, ki presegajo 50 milijonov EUR; (19) „največja intenzivnost pomoči“ pomeni intenzivnost pomoči, navedeno na kartah regionalne pomoči, kot je določeno v pododdelku 7.4, vključno s povečano intenzivnostjo pomoči za MSP; (20) „število zaposlenih“ pomeni število delovnih enot na leto, to je število delavcev, zaposlenih v enem letu za poln delovni čas, pri čemer se zaposleni s krajšim delovnim časom ali sezonski delavci štejejo kot del delovnih enot na leto; (21) […] (29); (22) „pomoč za tekoče poslovanje“ pomeni pomoč, namenjeno zmanjševanju tekočih izdatkov podjetja, kar vključuje kategorije stroškov, kot so stroški za osebje, materiale, najete storitve, komunikacije, energijo, vzdrževanje, najemnine in administracijo, ne zajema pa stroškov amortizacije in stroškov financiranja, če so ti vključeni v upravičene stroške ob dodelitvi regionalne pomoči za naložbe; (23) „karta regionalne pomoči“ pomeni seznam območij, ki jih določi država Efte, ki je del EGP, v skladu s pogoji iz teh smernic in odobri Nadzorni organ Efte; (24) „premestitev“ pomeni prenos enake ali podobne dejavnosti ali njenega dela iz poslovne enote v eni pogodbenici Sporazuma EGP (začetna poslovna enota) v poslovno enoto v drugi pogodbenici Sporazuma EGP, v kateri se izvede naložba, ki prejme pomoč (poslovna enota, ki prejme pomoč). Do prenosa pride, če proizvod v začetni poslovni enoti in poslovni enoti, ki prejme pomoč, vsaj delno služi istemu namenu in izpolnjuje zahteve ali potrebe iste vrste strank, pri tem pa pride tudi do izgube delovnih mest pri enaki ali podobni dejavnosti v eni od začetnih poslovnih enot upravičenca do pomoči v EGP; (25) „enaka ali podobna dejavnost“ pomeni dejavnost, ki spada v isti razred (štirimestna numerična koda) statistične klasifikacije gospodarskih dejavnosti NACE Rev. 2; (26) „sektorska shema pomoči“ pomeni shemo, ki zajema dejavnosti v obsegu manj kot pet razredov (štirimestna številčna koda) statistične klasifikacije NACE Rev. 2; (27) „enoten naložbeni projekt“ pomeni vsako začetno naložbo, povezano z isto ali podobno dejavnostjo, ki jo začne upravičenec do pomoči na ravni skupine v treh letih od datuma začetka del v okviru druge naložbe, za katero je bila dodeljena pomoč, v isti statistični regiji na ravni 3 (30); (28) „MSP“ pomeni podjetja, ki izpolnjujejo pogoje iz smernic Nadzornega organa Efte z dne 19. aprila 2006 o pomoči mikro, malim in srednjim podjetjem (31); (29) „začetek del“ pomeni bodisi začetek gradbenih del v okviru naložbe bodisi prvo pravno zavezujočo zavezo za naročilo opreme ali vsako drugo zavezo, zaradi katere naložbe ni več mogoče preklicati, odvisno od tega, kaj nastopi prej. Nakup zemljišč in pripravljalna dela, kot sta pridobivanje dovoljenj in opravljanje predhodnih študij izvedljivosti, se ne štejejo za začetek del. Pri prevzemih „začetek del“ pomeni datum, ko so pridobljena sredstva, ki so neposredno povezana s pridobljeno poslovno enoto; (30) „redko poseljena območja“ pomeni območja, ki jih je kot taka določila zadevna država Efte, ki je del EGP, v skladu z odstavkom 169; (31) „opredmetena sredstva“ pomeni sredstva, kot so zemljišča, stavbe ter obrati, stroji in oprema; (32) „zelo redko poseljena območja“ pomeni statistične regije na ravni 2 z manj kot osmimi prebivalci na km2 ali dele takih statističnih regij, ki jih je določila zadevna država Efte, ki je del EGP, v skladu z odstavkom 169; (33) „stroški plač“ pomeni celoten znesek, ki ga mora upravičenec do pomoči dejansko plačati v zvezi z zadevno zaposlitvijo in vključuje bruto plače pred obdavčitvijo, obvezne prispevke, kot so prispevki za socialno varnost, ter stroške otroškega in starševskega varstva v določenem obdobju.

3. Regionalna pomoč, ki jo je treba priglasiti

20. Načeloma morajo države Efte, ki so del EGP, priglasiti regionalno pomoč v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča (v nadaljnjem besedilu: Protokol 3), z izjemo ukrepov, ki izpolnjujejo pogoje iz uredbe o skupinskih izjemah, vključene v Sporazum EGP s Prilogo XV ( 32 )

21. Nadzorni organ Efte bo te smernice uporabljal za sheme regionalne pomoči in individualno regionalno pomoč, ki jih je treba priglasiti.

22. Za individualno pomoč, odobreno v okviru priglašene sheme, še naprej velja obveznost priglasitve v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 , če pomoč iz vseh virov presega prag za priglasitev individualne pomoči, kot je določen v uredbi o splošnih skupinskih izjemah ( 33 ) za regionalno pomoč za naložbe.

23. Za individualno pomoč, odobreno v okviru priglašene sheme, prav tako še naprej velja obveznost priglasitve iz člena 1(3) dela I Protokola 3, razen če upravičenec: (a) potrdi, da v dveh letih pred vložitvijo zahtevka za pomoč ni izvedel premestitve v poslovno enoto, v kateri naj bi se izvajala začetna naložba, ki prejema pomoč, in (b) se zaveže, da vsaj dve leti po zaključku začetne naložbe ne bo izvedel take premestitve.

4. Upravičeni stroški

4.1 Pomoč za naložbe

24. Upravičeni stroški so: 1) stroški naložbe v opredmetena in neopredmetena sredstva, ali 2) ocenjeni stroški plač, ki so posledica ustvarjanja delovnih mest zaradi začetne naložbe, izračunani za dve leti, ali 3) kombinacija dela stroškov iz točk 1 in 2, ki ne presega zneska iz točke 1 ali 2, pri čemer se upošteva višja vrednost.

25. Če se upravičeni stroški določijo na podlagi stroškov naložbe v opredmetena in neopredmetena sredstva, so upravičeni samo stroški sredstev, ki so del začetne naložbe v poslovno enoto upravičenca do pomoči na ciljnem območju, ki prejema pomoč.

26. Z odstopanjem od pogoja iz odstavka 25 se lahko sredstva v obliki orodij prodajalca ( 34 ) vključijo v upravičene stroške podjetja, ki jih je pridobilo (ali proizvedlo), če jih upravičenec do pomoči uporablja v celotnem najkrajšem obdobju ohranitve pet let za velika podjetja in tri leta za MSP za predelavo ali sestavljanje, neposredno povezano s proizvodnim procesom, ki temelji na začetni naložbi, za katero je bila odobrena pomoč, upravičenca do pomoči. To odstopanje se uporablja, če je sedež dobavitelja na območju, ki prejema pomoč, dobavitelj sam pa ne prejema regionalne pomoči za naložbe ali pomoči za naložbe za MSP v skladu s členom 17 uredbe o splošnih skupinskih izjemah za zadevna sredstva in intenzivnost pomoči ne presega ustrezne največje intenzivnosti pomoči, ki se uporablja za lokacijo sedeža dobavitelja. Vsaka prilagoditev intenzivnosti pomoči za velike naložbene projekte se uporablja tudi za pomoč, izračunano za stroške sredstev v obliki orodij prodajalca, ki se štejejo za del skupnih stroškov naložbe pri začetni naložbi.

4.1.1 Upravičeni stroški, izračunani na podlagi stroškov naložb

27. Pridobljena sredstva morajo biti nova, razen za MSP ali za nakup poslovne enote ( 35 )

28. Za MSP se lahko kot upravičene šteje tudi do 50 % stroškov pripravljalnih študij ali stroškov svetovanja, povezanih z naložbo.

29. Pri pomoči, dodeljeni velikim podjetjem za bistveno spremembo v proizvodnem procesu, morajo upravičeni stroški presegati znesek amortizacije sredstev, povezanih z dejavnostjo, ki naj bi se modernizirala, v zadnjih treh poslovnih letih.

30. Pri pomoči, dodeljeni za diverzifikacijo obstoječe poslovne enote, morajo upravičeni stroški za vsaj 200 % presegati knjigovodsko vrednost sredstev, ki se ponovno uporabijo, kot je bila evidentirana v poslovnem letu pred začetkom del.

31. Stroški, povezani z zakupom opredmetenih sredstev, se lahko upoštevajo pod naslednjimi pogoji: 1) pri zemljiščih in stavbah se mora za velika podjetja zakup nadaljevati vsaj pet let po pričakovanem datumu zaključka naložbe, za MSP pa tri leta; 2) pri obratih ali strojih mora biti zakup opravljen v obliki finančnega zakupa in vsebovati obveznost upravičenca do pomoči, da po izteku obdobja zakupa odkupi sredstvo.

32. V primeru začetne naložbe iz odstavka 19(13)(b) ali 19(14)(b) bi se načeloma morali upoštevati samo stroški nakupa sredstev od tretjih oseb, ki niso povezane s kupcem. Če pa član družine prvotnega lastnika ali eden od zaposlenih prevzame malo podjetje, se pogoj, da se morajo sredstva kupiti od tretjih oseb, ki niso povezane s kupcem, ne uporablja. Transakcija mora potekati po tržnih pogojih. Če pridobitev sredstev poslovne enote spremlja dodatna naložba, ki je upravičena do regionalne pomoči, bi bilo treba upravičene stroške te dodatne naložbe prišteti stroškom pridobitve sredstev poslovne enote.

33. Za velika podjetja so stroški neopredmetenih sredstev upravičeni le do 50 % celotnih upravičenih stroškov naložbe za začetno naložbo. Za MSP je upravičenih 100 % stroškov neopredmetenih sredstev.

34. Neopredmetena sredstva, ki se lahko upoštevajo pri izračunu stroškov naložb, morajo ostati povezana z zadevnim območjem in se ne smejo prenesti na druga območja. V ta namen morajo neopredmetena sredstva izpolnjevati naslednje pogoje: 1) uporabljati se morajo izključno v poslovni enoti, ki prejema pomoč; 2) biti morajo taka, da se lahko amortizirajo; 3) odkupiti jih je treba pod tržnimi pogoji od tretje osebe, ki ni povezana s kupcem; 4) vključiti jih je treba v sredstva podjetja, ki prejme pomoč, in morajo s projektom, za katerega je dodeljena pomoč, ostati povezana najmanj pet let (tri leta za MSP).

4.1.2 Upravičeni stroški, izračunani na podlagi stroškov plač

35. Regionalna pomoč se lahko izračuna tudi na podlagi ocenjenih stroškov plač, ki so posledica ustvarjanja delovnih mest zaradi začetne naložbe. Pomoč lahko nadomesti le stroške plač, povezane z ustvarjanjem delovnih mest, izračunane za dve leti, iz tega izhajajoča intenzivnost pomoči pa ne sme presegati največje veljavne intenzivnosti pomoči na zadevnem območju.

36. Kadar so upravičeni stroški izračunani glede na ocenjene stroške plač, kot je navedeno v odstavku 35, morajo biti izpolnjeni naslednji pogoji: 1) naložbeni projekt mora privesti do ustvarjanja delovnih mest; 2) vsa delovna mesta morajo biti zasedena v treh letih po zaključku naložbe; 3) vsako delovno mesto, ustvarjeno z naložbo, se mora obdržati na zadevnem območju najmanj pet let od datuma, ko je bilo prvič zasedeno, oziroma najmanj tri leta v primeru MSP.

4.2 Pomoč za tekoče poslovanje

37. Pri shemah pomoči za tekoče poslovanje morajo biti upravičeni stroški določeni vnaprej in jih mora biti v celoti mogoče pripisati težavam, ki naj bi jih pomoč odpravljala, kar dokaže država Efte, ki je del EGP.

38. […].

5. Ocena združljivosti regionalne pomoči

39. Nadzorni organ Efte bo ukrep regionalne pomoči štel za združljivega s členom 61(3) Sporazuma EGP le, če bo pomoč prispevala k regionalnemu razvoju in koheziji. Cilj mora biti bodisi spodbujanje gospodarskega razvoja na območjih „a“ ali pospeševanje razvoja na območjih „c“ (oddelek 5.1), poleg tega pa morajo biti izpolnjena vsa naslednja merila: 1) spodbujevalni učinek: pomoč mora spremeniti vedenje zadevnih podjetij tako, da izvajajo dodatno dejavnost, ki je sicer ne bi izvajala brez pomoči ali bi jo izvajala omejeno ali na drugačen način ali na drugi lokaciji (oddelek 5.2); 2) potreba po posredovanju države: ukrep državne pomoči mora biti usmerjen v primere, ko taka pomoč lahko zagotovi pomembne izboljšave, ki jih trg sam ne more doseči, na primer z odpravljanjem tržne pomanjkljivosti ali obravnavanjem pomisleka glede enakosti ali kohezije (oddelek 5.3); 3) ustreznost ukrepa pomoči: predlagani ukrep pomoči mora biti ustrezen instrument politike za dosego njenega cilja (oddelek 5.4); 4) sorazmernost pomoči (pomoč, omejena na najmanjšo potrebno): pomoč mora biti omejena na najmanjšo pomoč, potrebno za spodbuditev dodatne naložbe ali dejavnosti na zadevnem območju (oddelek 5.5); 5) izogibanje neprimernim negativnim učinkom na konkurenco in trgovino med državami EGP: pozitivni učinki pomoči morajo prevladati nad negativnimi učinki pomoči na konkurenco in trgovino (oddelek 5.6); 6) preglednost pomoči: države EGP, Nadzorni organ Efte, gospodarski subjekti in javnost morajo imeti enostaven dostop do vseh ustreznih aktov in informacij o odobreni pomoči (oddelek 5.7).

40. Zahteva se lahko tudi naknadna ocena skupnega učinka nekaterih kategorij shem, kakor je opisano v oddelku 6. V teh primerih lahko Nadzorni organ Efte omeji trajanje shem (običajno na štiri leta ali manj) z možnostjo naknadne ponovne priglasitve njihovega podaljšanja.

41. Če ukrep državne pomoči, z njim povezani pogoji (vključno z metodo njegovega financiranja, kadar je ta metoda sestavni del ukrepa državne pomoči) ali dejavnost, ki jo financira, pomenijo kršitev zadevne določbe prava EGP, pomoči ni mogoče razglasiti za združljivo z delovanjem Sporazuma EGP ( 36 )

5.1 Prispevek k regionalnemu razvoju in koheziji

42. Glavni cilj regionalne pomoči je gospodarski razvoj območij v EGP z omejenimi možnostmi. Pomoč s spodbujanjem in lajšanjem trajnostnega razvoja območij, ki prejemajo pomoč, izboljšuje ekonomsko in socialno kohezijo z zmanjševanjem razlik v stopnji razvoja med območji.

5.1.1 Sheme pomoči za naložbe

43. Sheme regionalne pomoči bi morale biti sestavni del regionalne razvojne strategije z jasno opredeljenimi cilji.

44. Države Efte, ki so del EGP, morajo dokazati, da je shema skladna z razvojno strategijo zadevnega območja in da prispeva k njej. V ta namen se lahko države Efte, ki so del EGP, sklicujejo na ocene preteklih shem državne pomoči, na ocene učinka, ki so jih opravili organi za dodeljevanje pomoči, ali na mnenja strokovnjakov. Za zagotovitev, da shema pomoči prispeva k razvojni strategiji, mora ta vključevati metodo, ki organom, ki dodeljujejo pomoč, omogoča prednostno razvrščanje in izbiranje naložbenih projektov, ki izpolnjujejo cilje sheme (na primer z uporabo uradne metode točkovanja).

45. Sheme regionalne pomoči se lahko vzpostavijo na območjih „a“ v podporo začetnim naložbam MSP ali velikih podjetij. Na območjih „c“ se lahko sheme vzpostavijo v podporo začetnim naložbam MSP in začetnim naložbam velikih podjetij, ki ustvarijo novo gospodarsko dejavnost.

46. Organ, ki dodeli pomoč, mora ob dodelitvi pomoči za individualne naložbene projekte na osnovi sheme preveriti, da bo izbrani projekt prispeval k cilju sheme in s tem k razvojni strategiji zadevnega območja. V ta namen bi se morale države Efte, ki so del EGP, sklicevati na informacije, ki jih prosilec za pomoč navede v obrazcu zahtevka za pomoč, v katerem so opisani pozitivni učinki naložbe na razvoj zadevnega območja ( 37 )

47. Za zagotovitev, da naložba resnično in trajno prispeva k razvoju zadevnega območja, mora biti naložba na zadevnem območju ohranjena najmanj pet let (oziroma tri leta za MSP) po zaključku naložbe ( 38 )

48. Da se zagotovi izvedljivost naložbe, mora država Efte, ki je del EGP, zagotoviti, da upravičenec do pomoči zagotovi finančni prispevek v višini vsaj 25 % ( 39 ) upravičenih stroškov, in sicer iz lastnih sredstev ali z zunanjim financiranjem, v obliki, ki ne zajema nobene javne podpore ( 40 )

49. Da se prepreči, da bi ukrepi državne pomoči privedli do okoljske škode, morajo države Efte, ki so del EGP, zagotoviti tudi skladnost z okoljsko zakonodajo EGP, vključno zlasti s potrebo, da se opravi presoja vplivov na okolje, če to zahteva zakonodaja, in da se pridobijo vsa ustrezna dovoljenja.

5.1.2 Individualna pomoč za naložbe, ki jo je treba priglasiti

50. Države Efte, ki so del EGP, lahko za dokazovanje prispevka individualne pomoči za naložbe, ki jo je treba priglasiti, k regionalnemu razvoju uporabijo različne kazalnike, kot so kazalniki, omenjeni v nadaljevanju, ki so lahko neposredni (na primer neposredno ustvarjena nova delovna mesta) in posredni (na primer inovacije na lokalni ravni): 1) število delovnih mest, neposredno ustvarjenih z naložbo, je pomemben kazalnik prispevka k regionalnemu razvoju in koheziji. Upoštevati bi bilo treba tudi kakovost in trajnost ustvarjenih delovnih mest in zahtevano stopnjo spretnosti; 2) še več novih delovnih mest se lahko ustvari v okviru lokalne mreže (pod)dobaviteljev, kar omogoča boljšo integracijo naložb na zadevnem območju in zagotavlja širše učinke prelivanja. Zato je treba kot kazalnik upoštevati tudi število posredno ustvarjenih delovnih mest; 3) zavezanost upravičenca do pomoči, da se vključi v razširjene dejavnosti usposabljanja za izboljšanje (splošnih in posebnih) spretnosti njegove delovne sile, se bo upoštevala kot dejavnik, ki prispeva k regionalnemu razvoju in koheziji. Poudarek bo tudi na zagotavljanju pripravništev ali vajeništev, zlasti za mlade, ter na usposabljanju, ki izboljšuje znanje in zaposljivost delavcev zunaj podjetja; 4) zunanje ekonomije obsega ali druge koristi z vidika regionalnega razvoja so lahko posledica bližine (učinek grozdov). Povezovanje podjetij iz iste gospodarske panoge posameznim obratom omogoča večjo specializacijo, kar povzroča večjo učinkovitost. Vendar je pomembnost tega kazalnika pri določanju prispevka k regionalnemu razvoju in koheziji odvisna od stopnje razvoja grozda; 5) naložbe vključujejo tehnično znanje in so lahko vir pomembnega prenosa tehnologije (prelivanje znanja). Pri naložbah v okviru tehnološko intenzivnih panog je večja verjetnost, da bodo vključevale prenos tehnologije na zadevno območje. V zvezi s tem sta pomembna tudi stopnja in specifičnost razširjanja znanja; 6) upošteva se lahko tudi prispevek projektov k sposobnosti območja, da prek inovacij na lokalni ravni ustvarja novo tehnologijo. V tem pogledu se lahko šteje za pozitivno sodelovanje z lokalnimi raziskovalnimi organizacijami in organizacijami za razširjanje znanja, kot so univerze ali raziskovalni inštituti; 7) trajanje naložbe in morebitne nadaljnje naložbe v prihodnosti so znak trajne vključenosti podjetja na zadevnem območju.

51. Države Efte, ki so del EGP, se lahko sklicujejo na poslovni načrt upravičenca do pomoči, ki bi lahko zagotovil informacije o številu pričakovanih ustvarjenih delovnih mest, pričakovanih izplačanih plačah (povečanje finančnega premoženja gospodinjstev kot učinek prelivanja), obsegu nabave od lokalnih proizvajalcev ter prometu, ki bi ga ustvarila naložba in ki bi morda prek dodatnih davčnih prihodkov koristil območju.

52. Za individualno pomoč za naložbe, ki jo je treba priglasiti, veljajo zahteve iz odstavkov 47 do 49.

53. ad hoc pomoč Zapomoč ( 41 ) morajo države Efte, ki so del EGP, poleg izpolnjevanja zahtev iz odstavkov 50 do 52 dokazati, da je projekt usklajen z razvojno strategijo zadevnega območja in da prispeva k njej.

5.1.3 Sheme pomoči za tekoče poslovanje

54. Sheme pomoči za tekoče poslovanje spodbujajo razvoj območij, ki prejemajo pomoč, samo, če se izzivi, s katerimi se soočajo ta območja, jasno opredelijo vnaprej. Ovire pri privabljanju ali ohranjanju gospodarske dejavnosti so lahko tako resne ali trajne, da sama pomoč za naložbe ne zadošča za razvoj teh območij.

55. Pri pomoči za zmanjšanje nekaterih posebnih težav, s katerimi se soočajo MSP na območjih „a“, morajo države Efte, ki so del EGP, dokazati obstoj in obseg teh posebnih težav ter da je potrebna shema pomoči za tekoče poslovanje, ker se teh posebnih težav ne da premagati s pomočjo za naložbe.

56. […].

57. Kar zadeva pomoč za tekoče poslovanje za preprečevanje ali zmanjšanje depopulacije na redko in zelo redko poseljenih območjih, morajo države Efte, ki so del EGP, dokazati, da obstaja tveganje depopulacije, če pomoč za tekoče poslovanje ne bo dodeljena.

5.2 Spodbujevalni učinek

5.2.1 Pomoč za naložbe

58. Regionalna pomoč se lahko šteje za združljivo z delovanjem Sporazuma EGP le, če ima spodbujevalni učinek. Državna pomoč ima spodbujevalni učinek takrat, ko pomoč spremeni ravnanje podjetja tako, da to izvaja dodatno dejavnost, ki prispeva k razvoju območja in je brez pomoči ne bi izvajalo oziroma bi jo izvajalo omejeno ali drugače ali na drugi lokaciji. Pomoč ne sme subvencionirati stroškov dejavnosti, ki bi jih podjetje izvajalo v vsakem primeru, in ne sme biti nadomestilo za običajno poslovno tveganje gospodarske dejavnosti.

59. Spodbujevalni učinek se lahko dokaže na dva načina: 1) pomoč spodbuja sprejetje pozitivne odločitve za naložbo na zadevnem območju, saj sicer naložba nikjer v EGP ne bi bila dovolj donosna za upravičenca do pomoči (42) (scenarij 1, odločitev o naložbi); 2) pomoč spodbuja izbor lokacije načrtovane naložbe na zadevnem območju in ne drugje, ker izravna neto omejitve in stroške naložbe na lokaciji na zadevnem območju (scenarij 2, odločitev o lokaciji).

60. Če pomoč ne spremeni ravnanja upravičenca do pomoči s spodbuditvijo (dodatne) začetne naložbe na zadevnem območju, je mogoče sklepati, da bi bila ista naložba na območju izvedena tudi brez pomoči. Pomoč torej nima spodbujevalnega učinka za doseganje cilja regionalnega razvoja in kohezije ter je na podlagi teh smernic ni mogoče odobriti kot združljivo z delovanjem Sporazuma EGP.

61. Vendar se za regionalno pomoč, dodeljeno prek skladov kohezijske politike, na območjih „a“ za naložbe, ki so potrebne za doseganje standardov, določenih z zakonodajo EGP, lahko šteje, da ima spodbujevalni učinek, če v odsotnosti pomoči naložba na zadevnem območju ne bi bila dovolj donosna za upravičenca do pomoči, zaradi česar bi prišlo do zaprtja obstoječe poslovne enote na tem območju.

5.2.1.1 Sheme pomoči za naložbe

62. Dela na individualni naložbi se lahko začnejo šele po tem, ko je bil vložen obrazec zahtevka za pomoč.

63. Če se dela začnejo pred vložitvijo obrazca zahtevka za pomoč, se pomoč, dodeljena za zadevno individualno naložbo, ne bo štela za združljivo z delovanjem Sporazuma EGP.

64. Države Efte, ki so del EGP, morajo predložiti standardni obrazec zahtevka za pomoč, ki vsebuje najmanj vse informacije iz Priloge VII. Na obrazcu zahtevka za pomoč morajo MSP in velika podjetja hipotetično pojasniti, kaj bi se zgodilo, če jim ne bi bila dodeljena pomoč, in navesti ustrezen scenarij iz odstavka 59.

65. Velika podjetja morajo poleg tega predložiti dokazila v podporo hipotetičnemu scenariju, opisanemu na obrazcu zahtevka. Za MSP taka obveznost ne velja za pomoč, dodeljeno v okviru sheme, ki je ni treba priglasiti.

66. Organ, ki dodeli pomoč, mora preveriti verodostojnost hipotetičnega scenarija in ali ima regionalna pomoč zahtevani spodbujevalni učinek, ki ustreza enemu od scenarijev iz odstavka 59. Hipotetični scenarij je verodostojen, če je resničen in se nanaša na dejavnike odločanja, ki prevladujejo v času odločitve upravičenca do pomoči glede naložbe.

5.2.1.2 Individualna pomoč za naložbe, ki jo je treba priglasiti

67. Poleg zahtev iz odstavkov 62 do 66 morajo države Efte, ki so del EGP, za individualno pomoč, ki jo je treba priglasiti, predložiti jasne dokaze, da pomoč vpliva na odločitev o naložbi ali na izbiro lokacije ( 43 ) . Navesti morajo, kateri scenarij iz odstavka 59 se uporablja. Države Efte, ki so del EGP, morajo za izvedbo celovite ocene predložiti ne le informacije v zvezi s projektom, ampak tudi celovit opis hipotetičnega scenarija, po katerem prosilcu noben javni organ v EGP ne bi dodelil pomoči.

68. Pri scenariju 1 bi države Efte, ki so del EGP, lahko dokazale, da ima pomoč spodbujevalen učinek, s predložitvijo dokumentov podjetja, iz katerih je razvidno, da naložba brez pomoči ne bi bila dovolj donosna.

69. Pri scenariju 2 bi države Efte, ki so del EGP, lahko dokazale, da ima pomoč spodbujevalen učinek, s predložitvijo dokumentov podjetja, iz katerih je razvidno, da je bila izvedena primerjava stroškov in koristi lokacije na zadevnem območju ter lokacije na drugih območjih. Nadzorni organ Efte preveri, ali so te primerjave stvarne.

70. Države Efte, ki so del EGP, so pozvane, naj se opirajo na pristne in uradne dokumente uprav podjetij, ocene tveganja (vključno z oceno tveganja, povezanega z določeno lokacijo), finančna poročila, notranje poslovne načrte, mnenja strokovnjakov in druge študije, povezane z naložbenim projektom, ki se ocenjuje. Ti dokumenti morajo biti posodobljeni glede na potek postopka odločanja o naložbi ali njeni lokaciji. Dokumenti, ki vsebujejo informacije o napovedih glede povpraševanja in stroškov ter finančnih napovedih, dokumenti, ki so predloženi odboru za naložbe in ki podrobno opisujejo naložbene scenarije, ali dokumenti, ki so predloženi finančnim institucijam, lahko državam Efte, ki so del EGP, pomagajo pri dokazovanju spodbujevalnega učinka.

71. scenariju 1 se lahko raven donosnosti oceni z uporabo metod, ki so ustaljene v zadevni industriji in ki lahko vključujejo metode za ocenjevanje neto sedanje vrednosti projekta V zvezi s tem in zlasti prise lahko raven donosnosti oceni z uporabo metod, ki so ustaljene v zadevni industriji in ki lahko vključujejo metode za ocenjevanje neto sedanje vrednosti projekta ( 44 ) , notranje stopnje donosa ( 45 ) ali povprečnega donosa na vložena sredstva. Donosnost projekta je treba primerjati z običajnimi stopnjami donosa upravičenca pri drugih podobnih naložbenih projektih. Če te stopnje niso na voljo, se mora donosnost projekta primerjati s stroški kapitala upravičenca kot celote ali stopnjami donosa, ki so običajne v zadevnem sektorju.

72. Če pomoč ne spremeni ravnanja upravičenca do pomoči, tako da spodbudi (dodatne) naložbe v območje, ni pozitivnega učinka za to območje. Pomoč se zato ne bo štela za združljivo z delovanjem Sporazuma EGP, če se zdi, da bi bila ista naložba na območju izvedena tudi brez dodeljene pomoči.

5.2.2 Sheme pomoči za tekoče poslovanje

73. Pri shemah pomoči za tekoče poslovanje se šteje, da ima pomoč spodbujevalen učinek, če je verjetno, da bi se v odsotnosti pomoči raven gospodarske dejavnosti na zadevnem območju znatno znižala zaradi težav, ki naj bi jih odpravljala pomoč.

74. Nadzorni organ Efte bo zato štel, da pomoč za tekoče poslovanje spodbuja dodatno gospodarsko dejavnost na zadevnem območju, če država Efte, ki je del EGP, dokaže obstoj in velik obseg teh težav na tem območju (glej odstavke 54 do 57).

5.3 Potreba po posredovanju države

75. Da bi se ocenilo, ali je za dosego cilja regionalnega razvoja in kohezije potrebna državna pomoč, je treba najprej opredeliti težavo. Državna pomoč mora biti usmerjena v primere, ko pomoč lahko prinese pomembne izboljšave, ki jih trg ne more doseči. To je še zlasti pomembno, kadar so na voljo omejena javna sredstva.

76. Ukrepi državne pomoči lahko pod nekaterimi pogoji odpravijo tržne pomanjkljivosti in s tem prispevajo k učinkovitemu delovanju trgov ter okrepijo konkurenčnost. Če trgi zagotavljajo učinkovite rezultate, vendar se ti štejejo za nezadostne z vidika enakosti ali kohezije, se lahko državna pomoč uporabi za zagotovitev bolj zaželenih, pravičnih tržnih rezultatov.

77. Kar zadeva pomoč, dodeljeno za razvoj območij, vključenih v karto regionalne pomoči v skladu s pravili iz oddelka 7 teh smernic, Nadzorni organ Efte meni, da trg na teh območjih brez posredovanja države ne zagotavlja rezultatov, katerih posledica je zadostna raven gospodarskega razvoja in kohezije. Zato se pomoč, dodeljena na teh območjih, šteje za potrebno.

5.4 Ustreznost regionalne pomoči

78. Ukrep pomoči mora biti ustrezen instrument politike za obravnavo zadevnega cilja politike. Ukrep pomoči se ne bo štel za združljivega, če je enak pozitiven prispevek k regionalnemu razvoju in koheziji mogoče doseči z drugimi, manj izkrivljajočimi instrumenti politik ali drugimi, manj izkrivljajočimi vrstami instrumentov pomoči.

5.4.1 Ustreznost v primerjavi z drugimi instrumenti politike

5.4.1.1 Pomoč za naložbe

79. Regionalna pomoč za naložbe ni edini instrument politike, ki je na voljo državam Efte, ki so del EGP, za spodbujanje naložb in ustvarjanja delovnih mest na območjih, ki prejemajo pomoč. Države Efte, ki so del EGP, lahko uporabijo druge ukrepe, kot je razvoj infrastrukture, izboljšanje kakovosti izobraževanja in usposabljanja ali izboljšanje poslovnega okolja.

80. Države Efte, ki so del EGP, morajo ob priglasitvi sheme pomoči za naložbe navesti, zakaj je regionalna pomoč ustrezen instrument za pomoč pri razvoju območja.

81. Če se država Efte, ki je del EGP, odloči vzpostaviti sektorsko shemo pomoči, mora dokazati prednosti takšnega pristopa v primerjavi z večsektorsko shemo pomoči ali drugimi možnostmi politike.

82. Nadzorni organ Efte bo zlasti upošteval ocene učinkov predlagane sheme pomoči, ki jih dajo na razpolago države Efte, ki so del EGP. Prav tako lahko pri oceni ustreznosti predlagane sheme upošteva rezultate naknadnih ocen, opisanih v oddelku 6.

83. V primeru ad hoc pomoči za naložbe morajo države Efte, ki so del EGP, dokazati, kako lahko pomoč bolje prispeva k razvoju območja kot pomoč v okviru sheme ali druge vrste ukrepov.

5.4.1.2 Sheme pomoči za tekoče poslovanje

84. Države Efte, ki so del EGP, morajo dokazati, da je pomoč ustrezna za dosego cilja sheme glede na težave, ki naj bi jih odpravljala. Kot dokaz o ustreznosti pomoči lahko države Efte, ki so del EGP, vnaprej izračunajo znesek pomoči kot fiksen znesek za kritje pričakovanih dodatnih stroškov v določenem obdobju, da spodbudijo podjetja, da omejijo stroške in sčasoma razvijejo učinkovitejše poslovanje ( 46 )

5.4.2 Ustreznost v primerjavi z različnimi instrumenti pomoči

85. Regionalna pomoč se lahko dodeli v več oblikah. Vendar morajo države Efte, ki so del EGP, zagotoviti, da se pomoč dodeli v obliki, ki bo verjetno imela najmanjši vpliv na izkrivljanje trgovine in konkurence. Če je pomoč dodeljena v oblikah, ki zagotavljajo neposredno denarno korist (na primer neposredna nepovratna sredstva, davčne oprostitve ali znižanja davkov, prispevkov za socialno varnost ali drugih obveznih prispevkov ali zagotovitev zemljišča, blaga ali storitev po ugodnih cenah), morajo države Efte, ki so del EGP, utemeljiti, zakaj niso primerne druge, potencialno manj izkrivljajoče oblike pomoči, kot so vračljiva predplačila ali pomoč, ki temelji na dolžniških ali kapitalskih instrumentih (na primer posojila z nizko obrestno mero ali subvencije obrestih mer, državna jamstva, nakup lastniških deležev ali drugačne oblike kapitalskih injekcij pod ugodnimi pogoji).

86. Rezultati naknadnih vrednotenj, opisanih v oddelku 6, se lahko upoštevajo, da se oceni ustreznost predlaganega instrumenta pomoči.

5.5 Sorazmernost zneska pomoči (omejitev pomoči na najmanjšo potrebno)

5.5.1 Pomoč za naložbe

87. Znesek regionalne pomoči mora biti omejen na najmanjši znesek, potreben za spodbuditev dodatnih naložb ali dejavnosti na zadevnem območju.

88. Da se zagotovijo predvidljivost in enaki konkurenčni pogoji, Nadzorni organ Efte pri pomoči za naložbe uporablja največje intenzivnosti pomoči ( 47 )

89. Pri začetnem naložbenem projektu mora organ, ki dodeli pomoč, ob dodelitvi pomoči ali priglasitvi pomoči Nadzornemu organu Efte, odvisno od tega, kaj je prej, izračunati največjo intenzivnost pomoči in najvišji znesek pomoči ( 48 ) (prilagojeni znesek pomoči ( 49 ) in s tem povezano zmanjšano intenzivnost pomoči v primeru velikega naložbenega projekta).

90. Ker lahko veliki naložbeni projekti povzročijo večje izkrivljanje konkurence in trgovine, znesek pomoči za te projekte ne sme preseči prilagojenega zneska pomoči.

91. Če je začetna naložba del enotnega naložbenega projekta in je ta enotni naložbeni projekt velik naložbeni projekt, znesek pomoči za enotni naložbeni projekt ne sme preseči prilagojenega zneska pomoči. Za namene tega pravila se uporabita menjalni tečaj in diskontna stopnja, ki veljata na dan dodelitve pomoči za prvi projekt v enotnem naložbenem projektu.

92. Največje intenzivnosti pomoči imajo dvojni namen.

93. Prvič, pri shemah, ki jih je treba priglasiti, se te največje intenzivnosti pomoči uporabljajo kot varni pristani za MSP: če je intenzivnost pomoči pod najvišjo dovoljeno mejo, se pomoč šteje za sorazmerno.

94. Drugič, v vseh drugih primerih se največje intenzivnosti pomoči uporabljajo kot zgornja meja za pristop „neto dodatnih stroškov“, opisan v odstavkih 95 do 97.

95. Nadzorni organ Efte bo praviloma ocenil, da je individualna pomoč, ki jo je treba priglasiti, omejena na najmanjšo potrebno, če znesek pomoči ustreza neto dodatnim stroškom izvajanja naložbe na zadevnem območju glede na hipotetični scenarij brez pomoči ( 50 ) , pri čemer so zgornja meja največje intenzivnosti pomoči. Podobno morajo države Efte, ki so del EGP, pri pomoči za naložbe, ki se dodeli velikim podjetjem v okviru shem, ki jih je treba priglasiti, zagotoviti, da je znesek pomoči omejen na najmanjšega potrebnega, kar se določi na osnovi pristopa „neto dodatnih stroškov“, pri čemer so zgornja meja največje intenzivnosti pomoči.

96. Pri scenariju 1 (odločitev o naložbi) znesek pomoči zato ne bi smel presegati najnižjega zneska, ki je potreben za zadostno donosnost projekta, npr. za povečanje njegove notranje stopnje donosa nad običajno stopnjo, ki jo podjetje uporablja pri drugih podobnih naložbenih projektih, oziroma, če je na voljo, za povečanje njegove notranje stopnje donosa, tako da je ta višja od stroškov kapitala upravičenca kot celote ali donosov, ki so običajni za zadevni sektor.

97. Pri scenariju 2 (odločitev o lokaciji) znesek pomoči ne bi smel presegati razlike med neto sedanjo vrednostjo naložbe na ciljnem območju in neto sedanjo vrednostjo na alternativni lokaciji. Upoštevati je treba vse zadevne stroške in koristi, vključno na primer z upravnimi stroški, stroški prevoza, stroški usposabljanja, ki jih ne krije pomoč za usposabljanje, in razlikami v plačah. Vendar se v primeru, da je alternativna lokacija v EGP, subvencije na tej drugi lokaciji ne upoštevajo.

98. Izračuni, ki se uporabljajo za analizo spodbujevalnega učinka, se lahko uporabljajo tudi pri ocenjevanju, ali je pomoč sorazmerna. Države Efte, ki so del EGP, morajo dokazati sorazmernost z dokumentacijo, kot je na primer tista iz odstavka 70.

99. ad hoc regionalno pomočjo, če skupni znesek pomoči iz vseh virov ne presega največje intenzivnosti pomoči za posamezen projekt, ki jo mora vnaprej izračunati prvi organ, ki dodeljuje pomoč. Vsaka druga državna pomoč v zvezi z istimi upravičenimi stroški, ki se deloma ali v celoti prekrivajo, je mogoča samo, če se s tako kumulacijo ne preseže največja intenzivnost pomoči ali znesek pomoči, ki se uporablja za to pomoč v skladu z veljavnimi tematskimi pravili. Kumulacijo pomoči je treba preveriti tako ob dodelitvi pomoči kot ob njenem izplačilu Pomoč za naložbe se lahko dodeli hkrati na podlagi več shem regionalne pomoči ali skupaj zregionalno pomočjo, če skupni znesek pomoči iz vseh virov ne presega največje intenzivnosti pomoči za posamezen projekt, ki jo mora vnaprej izračunati prvi organ, ki dodeljuje pomoč. Vsaka druga državna pomoč v zvezi z istimi upravičenimi stroški, ki se deloma ali v celoti prekrivajo, je mogoča samo, če se s tako kumulacijo ne preseže največja intenzivnost pomoči ali znesek pomoči, ki se uporablja za to pomoč v skladu z veljavnimi tematskimi pravili. Kumulacijo pomoči je treba preveriti tako ob dodelitvi pomoči kot ob njenem izplačilu ( 51 ) . Če država Efte, ki je del EGP, dovoli, da se državna pomoč v okviru ene sheme kumulira z državno pomočjo iz drugih shem, mora za vsako shemo določiti metodo za zagotavljanje spoštovanja pogojev iz tega odstavka.

100. Pri začetni naložbi, povezani s projekti evropskega teritorialnega sodelovanja, ki izpolnjujejo merila uredbe o posebnih določbah za podporo cilju evropsko teritorialno sodelovanje (Interreg) ( 52 ) , se intenzivnost pomoči, ki se uporablja za območje, na katerem se izvaja začetna naložba, uporablja za vse upravičence, ki sodelujejo v projektu. Če se začetna naložba izvaja na dveh ali več območjih, ki prejemajo pomoč, je največja dovoljena intenzivnost pomoči za začetno naložbo tista, ki se uporablja na tistem območju, ki prejema pomoč, na katerem nastane najvišji znesek upravičenih stroškov. Začetne naložbe, ki jih izvajajo velika podjetja na območjih „c“, lahko prejmejo regionalno pomoč v okviru projektov evropskega teritorialnega sodelovanja samo, če so začetne naložbe, ki ustvarjajo nove gospodarske dejavnosti.

5.5.2 Sheme pomoči za tekoče poslovanje

101. Države Efte, ki so del EGP, morajo dokazati, da je pomoč sorazmerna s težavami, ki naj bi jih odpravljala.

102. Države Efte, ki so del EGP, morajo zlasti izpolniti naslednje pogoje: 1) pomoč mora biti izračunana glede na predhodno določen niz upravičenih stroškov, ki jih je v celoti mogoče pripisati težavam, ki naj bi jih pomoč odpravljala, kar dokaže država Efte, ki je del EGP; 2) pomoč mora biti omejena na določen delež tega predhodno določenega niza upravičenih stroškov in ne sme presegati teh stroškov; 3) znesek pomoči na upravičenca do pomoči mora biti sorazmeren z obsegom težav, s katerimi se dejansko sooča posamezen upravičenec do pomoči.

103. Kar zadeva pomoč za zmanjšanje nekaterih posebnih težav, s katerimi se soočajo MSP na območjih „a“, se mora raven pomoči v času trajanja sheme postopoma zmanjševati ( 53 ) . To ne velja za sheme za preprečevanje depopulacije na redko in zelo redko poseljenih območjih.

5.6 Izogibanje neupravičenim negativnim učinkom na konkurenco in trgovino

104. Da je pomoč združljiva, morajo biti negativni učinki ukrepa pomoči v smislu izkrivljanja konkurence in vpliva na trgovino med državami EGP omejeni in ne smejo biti večji od pozitivnih učinkov v tolikšnem obsegu, da bi bilo to v nasprotju s skupnim interesom.

5.6.1 Splošni premisleki

105. Nadzorni organ Efte lahko pri splošnem tehtanju pozitivnih (oddelek 5.1) in negativnih učinkov pomoči na konkurenco in trgovino po potrebi upošteva tudi okoliščino, da pomoč poleg svojega prispevka k regionalnemu razvoju in koheziji prinaša tudi druge pozitivne učinke. To se lahko na primer zgodi, kadar se ugotovi, da začetna naložba poleg ustvarjanja lokalnih delovnih mest, uvajanja novih dejavnosti in/ali ustvarjanja lokalnih prihodkov znatno prispeva zlasti k digitalnemu prehodu ali prehodu na okoljsko trajnostne dejavnosti, vključno z nizkoogljičnimi, podnebno nevtralnimi ali na podnebne spremembe odpornimi dejavnostmi. Nadzorni organ Efte bo posebno pozornost namenil členu 3 Uredbe (EU) 2020/852 Evropskega parlamenta in Sveta ( 54 ) o taksonomiji , vključno z načelom, da se ne škoduje bistveno, ali drugim primerljivim metodologijam. Poleg tega lahko Nadzorni organ Efte pri oceni negativnih učinkov na konkurenco in trgovino po potrebi upošteva tudi negativne eksternalije dejavnosti, za katero je bila odobrena pomoč, kadar take eksternalije z ustvarjanjem ali povečevanjem neučinkovitosti trga negativno vplivajo na konkurenco in trgovino med državami EGP v obsegu, ki je v nasprotju s skupnim interesom ( 55 )

106. Kar zadeva negativne učinke, lahko regionalna pomoč povzroči dve glavni vrsti morebitnega izkrivljanja konkurence in trgovine. To sta izkrivljanje proizvodnega trga in učinki na lokacijo. Obe vrsti izkrivljanja lahko privedeta do neučinkovitosti pri dodeljevanju (ki ovirajo gospodarsko uspešnost notranjega trga) in težav v zvezi s porazdelitvijo (porazdelitev gospodarskih dejavnosti po območjih).

107. Eden od potencialno škodljivih učinkov državne pomoči je, da trgu onemogoča doseganje učinkovitih rezultatov z nagrajevanjem najbolj učinkovitih proizvajalcev in pritiskanjem na najmanj učinkovite, da se izboljšajo, prestrukturirajo ali izstopijo s trga. Državna pomoč, ki povzroči obsežno širitev zmogljivosti na slabo delujočem trgu, lahko neupravičeno izkrivi konkurenco, ker lahko nastanek ali ohranjanje presežne zmogljivosti omeji stopnje dobička, zmanjša naložbe konkurentov ali celo privede do izstopa konkurentov s trga. To lahko povzroči razmere, v katerih so konkurenti, ki bi sicer lahko konkurirali na trgu, prisiljeni zapustiti trg. Prav tako lahko podjetjem prepreči vstop na trg ali širitev na trgu, konkurente pa vedno manj spodbuja k inovacijam. To lahko privede do neučinkovitih tržnih struktur, ki dolgoročno škodijo tudi potrošnikom. Poleg tega lahko razpoložljivost pomoči pri potencialnih upravičencih spodbudi pasivnost ali nagnjenost k neupravičeno tveganemu obnašanju. Verjetno je, da bo imela negativen dolgoročni učinek na splošno uspešnost sektorja.

108. Pomoč ima lahko tudi izkrivljajoče učinke v smislu povečanja ali ohranjanja velike tržne moči upravičenca do pomoči. Tudi kadar pomoč velike tržne moči ne krepi neposredno, jo lahko krepi posredno, z odvračanjem obstoječih konkurentov od širitve, kar lahko privede do njihovega izstopa s trga ali odvračanja od vstopa novih konkurentov.

109. Poleg izkrivljanja proizvodnih trgov regionalna pomoč po svoji naravi vpliva tudi na lokacijo gospodarske dejavnosti. Če eno območje privabi naložbo zaradi pomoči, drugo območje to priložnost izgubi. Ti negativni učinki na območjih, na katere pomoč vpliva negativno, se lahko izražajo v obliki izgube gospodarske dejavnosti in delovnih mest, tudi delovnih mest za podizvajalce. Negativni učinki se lahko kažejo tudi kot izguba pozitivnih zunanjih učinkov (na primer učinka grozdov, prelivanja znanja, izobraževanja in usposabljanja).

110. Regionalna pomoč se od drugih oblik horizontalne pomoči razlikuje po geografski specifičnosti. Posebna značilnost regionalne pomoči je, da je namenjena vplivanju na izbiro vlagateljev glede lokacije naložbenih projektov. Ko regionalna pomoč izravnava dodatne stroške, nastale zaradi regionalnih omejitev, in podpira dodatne naložbe v območja, ki prejemajo pomoč, ne da bi jih privabljala z drugih enako ali manj razvitih območij, ki prejemajo pomoč, ne prispeva samo k razvoju območja, temveč tudi h koheziji, s čimer nazadnje koristi celotnemu EGP. Možni negativni učinki regionalne pomoči v zvezi z lokacijo so do neke mere že omejeni s kartami regionalne pomoči, ki opredeljujejo območja, na katerih se lahko v skladu s cilji regionalnega gospodarskega razvoja in kohezijske politike odobri regionalna pomoč, in največjo dovoljeno intenzivnostjo pomoči. Vendar je še vedno pomembno razumeti, kaj bi se zgodilo brez pomoči, da bi ocenili učinek pomoči na razvoj območja in kohezijo.

5.6.2 Očitni negativni učinki na konkurenco in trgovino

111. Nadzorni organ Efte je opredelil vrsto primerov, v katerih so negativni učinki regionalne pomoči za naložbe na konkurenco in trgovino med državami EGP očitno večji od morebitnih pozitivnih učinkov, tako da ni verjetno, da bo pomoč razglašena za združljivo z delovanjem Sporazuma EGP.

5.6.2.1 Ustvarjanje presežne zmogljivosti na trgu v absolutnem upadu

112. Kot je poudarjeno v odstavku 107, bo Nadzorni organ Efte v primeru slabo delujočega trga pri oceni negativnih učinkov pomoči upošteval dodatno proizvodno zmogljivost, ki jo ustvarja projekt.

113. Kadar državna pomoč omogoča naložbe, ki povečajo proizvodno zmogljivost na trgu, obstaja nevarnost, da bo to negativno vplivalo na proizvodnjo ali naložbe v drugih območjih EGP. To je zlasti verjetno, če povečanje zmogljivosti presega rast trga ali če nastane na trgu s presežno zmogljivostjo.

114. Kadar bi torej naložba povzročila nastanek ali povečanje presežne zmogljivosti na trgu, ki je strukturno v absolutnem upadu (tj. trg se krči) ( 56 ) , ima pomoč po mnenju Nadzornega organa Efte negativen učinek, ki ga verjetno ne bo izravnal noben pozitiven učinek. To velja zlasti za primere po scenariju 1 (odločitve o naložbi).

115. Pri primerih po scenariju 2 (odločitve o lokaciji), kjer bi bila naložba v vsakem primeru izvedena na istem geografskem trgu ali izjemoma na drugem geografskem trgu, prodaja pa je usmerjena na isti geografski trg, pomoč – če je omejena na najmanjšo potrebno za izravnavo slabših možnosti zaradi lokacije in upravičencu do pomoči ne zagotavlja dodatne likvidnosti – vpliva le na odločitev o lokaciji. V tem primeru bi naložba povečala zmogljivost na danem geografskem trgu neodvisno od pomoči. Zato bi bili možni rezultati v smislu presežne zmogljivosti načeloma enaki ne glede na pomoč. Če pa je alternativna lokacija naložbe na drugem geografskem trgu, pomoč pa vodi k nastanku presežne zmogljivosti na trgu, ki je strukturno v absolutnem upadu, veljajo zaključki iz odstavka 114.

5.6.2.2 Protikohezijski učinki

116. Kot je navedeno v odstavkih 109 in 110, mora Nadzorni organ Efte pri presoji negativnih učinkov pomoči upoštevati njene učinke na lokacijo gospodarske dejavnosti.

117. V primerih po scenariju 2 (odločitve o lokaciji), ko bi bila ob odsotnosti pomoči naložba izvedena na območju z višjo ali enako intenzivnostjo regionalne pomoči ( 57 ) , kot je na ciljnem območju, to pomeni negativen učinek, ki ga verjetno ne bo izravnal noben pozitiven učinek, ker je v nasprotju s samo logiko regionalne pomoči.

5.6.2.3 Premestitev

118. Nadzorni organ Efte bo pri ocenjevanju ukrepov, ki jih je treba priglasiti, zahteval vse informacije, ki so potrebne, da preuči, ali je verjetno, da bo državna pomoč povzročila izgubo znatnega števila delovnih mest na že obstoječih lokacijah v EGP. V takem primeru in če naložba upravičencu do pomoči omogoča premestitev dejavnosti na ciljno območje ter če obstaja vzročna povezava med pomočjo in premestitvijo, to pomeni negativen učinek, ki ga verjetno ne bo izravnal noben pozitiven učinek.

5.6.3 Sheme pomoči za naložbe

119. Sheme pomoči za naložbe ne smejo povzročati znatnega izkrivljanja konkurence in trgovine. Zlasti velja, da tudi v primeru, da se izkrivljanje lahko šteje za omejeno na ravni posamezne pomoči (pod pogojem, da so izpolnjeni vsi pogoji za pomoč za naložbe), sheme kumulativno vseeno lahko povzročijo visoko raven izkrivljanja. Tako izkrivljanje bi lahko vplivalo na trge končnih proizvodov z ustvarjanjem ali poslabšanjem težav s presežnimi zmogljivostmi ali z ustvarjanjem, povečanjem ali ohranjanjem velike tržne moči nekaterih prejemnikov na način, ki negativno vpliva na dinamične spodbude. Pomoč, ki je na voljo v okviru shem, bi lahko povzročila tudi znatno zmanjšanje gospodarske dejavnosti na drugih območjih EGP. Če je shema osredotočena na določene sektorje, je tveganje za tako izkrivljanje še bolj izrazito.

120. Zato morajo države Efte, ki so del EGP, dokazati, da bodo ti negativni učinki minimalni, ob upoštevanju npr. velikosti projektov, posamičnih in skupnih zneskov pomoči, pričakovanih upravičencev, značilnosti ciljnih sektorjev itd. Da bi Nadzorni organ Efte ocenil verjetne negativne učinke, lahko države Efte, ki so del EGP, predložijo vse razpoložljive ocene učinka in naknadne ocene, izvedene za podobne predhodne sheme.

121. Pri dodelitvi pomoči v okviru sheme posameznim projektom mora organ, ki dodeljuje pomoč, preveriti in potrditi, da pomoč ne povzroča očitnih negativnih učinkov, opisanih v odstavkih 111 do 118. To preverjanje lahko temelji na informacijah, prejetih od upravičenca do pomoči, ko ta zaprosi za pomoč, in na izjavi na standardnem obrazcu zahtevka za pomoč, na katerem bi morala biti navedena alternativna lokacija v primeru odsotnosti pomoči.

5.6.4 Individualna pomoč za naložbe, ki jo je treba priglasiti

122. Pri ocenjevanju negativnih učinkov individualne pomoči Nadzorni organ Efte razlikuje med dvema hipotetičnima scenarijema, opisanima v odstavkih 96 in 97.

5.6.4.1 Primeri po scenariju 1 (odločitev o naložbi)

123. Nadzorni organ Efte v primerih po scenariju 1 posebno pozornost nameni negativnim učinkom, povezanim z izgradnjo presežne zmogljivosti na trgih v upadu, preprečevanjem izstopa in pojmom velike tržne moči. Ti negativni učinki so opisani v odstavkih 124 do 133, izravnati pa jih morajo pozitivni učinki pomoči. Če pa se ugotovi, da bi pomoč povzročila očitne negativne učinke, opisane v odstavku 114, verjetno ne bo izravnana s pozitivnimi učinki in se zato ne bo štela za združljivo z delovanjem Sporazuma EGP.

124. Za opredelitev in oceno možnega izkrivljanja konkurence in trgovine bi morale države Efte, ki so del EGP, predložiti dokaze, ki Nadzornemu organu Efte omogočajo, da opredeli zadevne proizvodne trge (proizvode, na katere vpliva sprememba ravnanja upravičenca do pomoči) ter prizadete konkurente in stranke/potrošnike. Zadevni proizvod je običajno proizvod, ki ga zadeva naložbeni projekt ( 58 ) . Če projekt zadeva polproizvod in se pomemben del proizvodnje ne proda na trgu, je lahko zadevni proizvod izdelek v nadaljnjem proizvodnem procesu. Zadevni proizvodni trg zajema zadevni proizvod in njegove nadomestke, ki jih kot take štejejo potrošniki (zaradi lastnosti, cen ali nameravane uporabe proizvoda) ali proizvajalec (zaradi prožnosti proizvodnih objektov).

125. Nadzorni organ Efte bo za oceno tega morebitnega izkrivljanja uporabil več meril, kot so struktura trga za zadevni proizvod, uspešnost trga (upadanje ali rast trga), postopek za izbiro upravičenca do pomoči, vstopne in izstopne ovire ter diferenciacija proizvodov.

126. Sistematično zanašanje podjetja na državno pomoč bi lahko nakazovalo, da podjetje samo ni kos konkurenci ali da uživa neupravičene prednosti v primerjavi s svojimi konkurenti.

127. Nadzorni organ Efte razlikuje dva glavna vira možnih negativnih učinkov na proizvodne trge: 1) primere povečanja zmogljivosti, ki povzroči ali poslabša obstoječe presežne zmogljivosti, zlasti na trgu v recesiji; 2) primere, ko ima upravičenec do pomoči veliko tržno moč.

128. Da bi Nadzorni organ Efte ocenil, ali se s pomočjo vzpostavljajo ali ohranjajo neučinkovite tržne strukture, bo upošteval dodatno proizvodno zmogljivost, ki jo ustvarja projekt, in ali je delovanje trga slabo.

129. Če zadevni trg raste, je običajno manj razlogov za skrb, da bo pomoč negativno vplivala na dinamične spodbude ali neupravičeno ovirala izstop s trga ali vstop nanj.

130. Skrb je bolj utemeljena, če trgi upadajo. Nadzorni organ Efte razlikuje med primeri, pri katerih dolgoročni obeti kažejo, da trg strukturno upada (tj. se krči), in primeri, pri katerih trg relativno upada (tj. še vedno raste, vendar ne presega referenčne stopnje rasti).

131. Slabo delovanje trga se običajno meri glede na bruto domači proizvod (BDP) v EGP v treh letih pred začetkom projekta (referenčna stopnja). Meri se lahko tudi na podlagi predvidenih stopenj rasti v naslednjih treh do petih letih. Kazalniki lahko vključujejo pričakovano prihodnjo rast zadevnega trga, posledične pričakovane stopnje izkoriščenosti zmogljivosti in verjeten učinek povečanja zmogljivosti na konkurente v smislu cen in stopenj dobička.

132. V določenih primerih ocena rasti na proizvodnem trgu v EGP morda ni primerna za oceno vseh učinkov pomoči, zlasti če gre za globalni geografski trg. V takih primerih Nadzorni organ Efte obravnava učinek pomoči na zadevne tržne strukture, zlasti možnost, da izrine proizvajalce iz EGP.

133. Pri ocenjevanju obstoja velike tržne moči bo Nadzorni organ Efte upošteval položaj upravičenca do pomoči v določenem časovnem obdobju pred prejetjem pomoči in pričakovani tržni položaj po dokončanju naložbe. Nadzorni organ Efte bo upošteval tržne deleže upravičenca do pomoči ter tržne deleže njegovih konkurentov in druge pomembne dejavnike. Strukturo trga bo na primer ocenila tako, da bo preučila koncentracijo na trgu, morebitne ovire za vstop ( 59 ) , kupno moč ( 60 ) in ovire za širitev ali izstop.

5.6.4.2 Primeri po scenariju 2 (odločitev o lokaciji)

134. Če analiza hipotetičnega scenarija kaže, da bi brez pomoči naložbo opravili na drugi lokaciji (scenarij 2), ki pripada istemu geografskemu trgu za zadevni proizvod, in če je pomoč sorazmerna, bo rezultat v smislu presežne zmogljivosti ali velike tržne moči načeloma verjetno enak ne glede na pomoč. V takih primerih bodo pozitivni učinki pomoči verjetno večji od omejenih negativnih učinkov na konkurenco. Če pa je alternativna lokacija v EGP, je Nadzorni organ Efte še posebno zaskrbljen zaradi negativnih učinkov, povezanih z alternativno lokacijo. Če pomoč torej povzroči očiten negativen učinek, kot je opisano v odstavkih 117 in 118, ni verjetno, da bo izravnana s pozitivnimi učinki in zato ni verjetno, da bo razglašena za združljivo z delovanjem Sporazuma EGP.

5.6.5 Sheme pomoči za tekoče poslovanje

135. Če je pomoč potrebna in sorazmerna za doseganje prispevka k regionalnemu razvoju in koheziji, kot je opisano v pododdelku 5.1.3, se bodo negativni učinki pomoči na konkurenco in trgovino med državami EGP verjetno izravnali s pozitivnimi učinki. Vendar v nekaterih primerih pomoč lahko povzroči spremembe strukture trga oziroma značilnosti sektorja ali industrije, kar bi lahko občutno izkrivljalo konkurenco z ovirami za vstop na trg ali izstop z njega, učinki nadomestitve ali preusmeritvijo trgovinskih tokov. V teh primerih negativnih učinkov verjetno ne bodo izravnali nobeni pozitivni učinki.

5.7 Preglednost

136. Države Efte, ki so del EGP, morajo na spletišču Evropske komisije za preglednost dodeljevanja pomoči ( 61 ) ali na celovitem spletišču o državni pomoči na nacionalni ali regionalni ravni objaviti: 1) celotno besedilo sklepa o dodelitvi individualne pomoči ali odobrene sheme pomoči in njenih izvedbenih določb ali povezavo nanj; 2) informacije o vsaki dodeljeni individualni pomoči, ki presega 100 000 EUR, z uporabo predloge iz Priloge VIII.

137. Kar zadeva pomoč, dodeljeno projektom v okviru evropskega teritorialnega sodelovanja, morajo biti informacije iz odstavka 136 objavljene na spletišču države EGP, v kateri ima sedež zadevni organ upravljanja ( 62 ) . Sodelujoče države EGP se lahko namesto tega odločijo, da vsaka zagotovi informacije v zvezi z ukrepi pomoči na svojem ozemlju na zadevnih spletiščih.

138. Države Efte, ki so del EGP, morajo svoja celovita spletišča o državni pomoči iz odstavka 136 urediti tako, da omogočajo enostaven dostop do informacij. Informacije morajo biti objavljene v obliki nelastniških preglednic, ki omogočajo učinkovito iskanje, izpis in prenos ter enostavno objavo na spletu, na primer v formatu CVS ali XML. Splošna javnost mora imeti dostop do spletišča brez kakršnih koli omejitev, tudi brez predhodne registracije uporabnika.

139. Za sheme v obliki davčnih ugodnosti se bo štelo, da so pogoji iz odstavka 136, točka 2, izpolnjeni, če države Efte, ki so del EGP, objavijo zahtevane informacije o zneskih individualne pomoči v naslednjih razponih (v milijonih EUR): 0,1–0,5; 0,5–1; 1–2; 2–5; 5–10; 10–30; 30–60; 60–100; 100–250; in 250 in več.

140. Informacije iz odstavka 136(2) morajo biti objavljene v šestih mesecih od datuma dodelitve pomoči oziroma v primeru pomoči v obliki davčnih ugodnosti v enem letu od roka za oddajo davčne napovedi ( 63 ) . Za nezakonito pomoč, ki je pozneje razglašena za združljivo, morajo države Efte, ki so del EGP, te informacije objaviti v šestih mesecih od datuma odločbe Nadzornega organa Efte, s katero je bila pomoč razglašena za združljivo. Da bi omogočili izvrševanje pravil o državni pomoči v skladu s Sporazumom EGP, morajo biti informacije na voljo najmanj 10 let od datuma dodelitve pomoči.

141. Nadzorni organ Efte bo na svojem spletišču objavil povezavo do spletišča o državni pomoči iz odstavka 136.

6. Ocenjevanje

142. Nadzorni organ Efte lahko zaradi dodatnega zagotavljanja, da je izkrivljanje konkurence in trgovine omejeno, zahteva, da se za sheme pomoči iz odstavka 143 izvede naknadno ocenjevanje. Ocenjevanja se izvedejo za sheme, pri katerih je lahko izkrivljanje konkurence in trgovine še posebej veliko, tj. za sheme, pri katerih obstaja tveganje znatnega omejevanja ali izkrivljanja konkurence, če se izvajanje ne pregleda pravočasno.

143. Naknadno ocenjevanje se lahko zahteva za sheme z velikimi proračuni pomoči ali z novimi značilnostmi ali kadar so predvidene pomembne tržne, tehnološke ali regulativne spremembe. Ocenjevanje se bo v vsakem primeru zahtevalo za sheme s proračunom za državno pomoč ali obračunane odhodke, ki presegajo 150 milijonov EUR v katerem koli letu ali 750 milijonov EUR v celotnem trajanju sheme, tj. skupno trajanje sheme in katere koli njene predhodnice, ki pokriva podoben cilj in geografsko območje, in sicer od 1. januarja 2022. Glede na cilje ocenjevanja in da ne bi nesorazmerno obremenili držav Efte, ki so del EGP, se naknadna ocenjevanja zahtevajo le za sheme pomoči, katerih skupno trajanje presega tri leta, z začetkom od 1. januarja 2022.

144. Zahteva po naknadnem ocenjevanju se lahko opusti za sheme pomoči, ki so neposredne naslednice sheme, ki pokriva podoben cilj in geografsko območje, za katero je bila opravljena ocena ter je bilo v skladu z načrtom ocenjevanja, ki ga je odobril Nadzorni organ EGP, pripravljeno končno ocenjevalno poročilo, ki ni vsebovalo negativnih ugotovitev. Če končno ocenjevalno poročilo o shemi ni v skladu z odobrenim načrtom ocenjevanja, je treba zadevno shemo začasno prekiniti s takojšnjim učinkom.

145. Cilj ocenjevanja bi moral biti preverjanje, ali so bile dosežene predpostavke in pogoji, ki so podlaga za združljivost sheme, zlasti potreba po nujnosti in učinkovitosti ukrepa pomoči glede na njegove splošne in posebne cilje. Oceniti bi bilo treba tudi vpliv sheme na konkurenco in trgovino.

146. Za sheme pomoči, za katere se zahteva ocenjevanje v skladu z odstavkom 143, morajo države Efte, ki so del EGP, priglasiti osnutek načrta ocenjevanja, ki bo sestavni del ocene sheme s strani Nadzornega organa Efte, in sicer: 1) skupaj s shemo pomoči, če njen proračun državne pomoči presega 150 milijonov EUR v katerem koli danem letu ali 750 milijonov EUR v celotnem obdobju trajanja sheme pomoči; 2) v 30 delovnih dneh po pomembni spremembi, s katero se je proračun sheme povečal na več kot 150 milijonov EUR v katerem koli danem letu ali 750 milijonov EUR v celotnem obdobju trajanja sheme; 3) v 30 delovnih dneh po tem, ko so bili na uradnih računih evidentirani izdatki v okviru sheme, ki presegajo 150 milijonov EUR v katerem koli letu.

147. Osnutek načrta ocenjevanja mora biti v skladu s skupnimi metodološkimi načeli, ki jih je določil Nadzorni organ Efte ( 64 ) . Države Efte, ki so del EGP, morajo objaviti načrt ocenjevanja, ki ga je odobril Nadzorni organ Efte.

148. Naknadno ocenjevanje mora na podlagi načrta ocenjevanja opraviti strokovnjak, neodvisen od organa, ki dodeljuje pomoč. Vsaka ocena mora vključevati vsaj eno vmesno poročilo in eno končno ocenjevalno poročilo. Države Efte, ki so del EGP, morajo objaviti obe poročili.

149. Končno ocenjevalno poročilo je treba Nadzornemu organu Efte predložiti pravočasno, da ta lahko oceni morebitno podaljšanje sheme pomoči, in najpozneje devet mesecev pred njenim iztekom. To obdobje se lahko skrajša za sheme, ki sprožijo zahtevo za ocenjevanje v zadnjih dveh letih izvajanja. Natančen obseg in načini posameznega ocenjevanja bodo opredeljeni v sklepu, s katerim se odobri shema pomoči. Priglasitev vsakega naslednjega ukrepa pomoči s podobnim ciljem mora vsebovati opis, kako so bili upoštevani rezultati ocene.

7. Karte regionalne pomoči

150. Nadzorni organ Efte v tem oddelku določa merila za opredelitev območij, ki izpolnjujejo pogoje iz člena 61(3), točki (a) in (c), Sporazuma EGP. Območja, ki izpolnjujejo te določene pogoje in jih želijo države Efte, ki so del EGP, določiti kot območja „a“ ali „c“ ( 65 ) , morajo biti opredeljena na karti regionalne pomoči, ki mora biti priglašena Nadzornemu organu Efte in jo mora ta odobriti, preden se lahko regionalna pomoč dodeli podjetjem na tako določenih območjih.

151. Na kartah morajo biti navedene tudi največje intenzivnosti pomoči, ki se uporabljajo na teh območjih v obdobju veljavnosti odobrene karte.

152. Za ohranjanje spodbujevalnega učinka pomoči, se v primerih, ko so bili zahtevki za pomoč za diskrecijske ukrepe pomoči vloženi že pred začetkom obdobja veljavnosti karte, „potreben znesek pomoči“, opredeljen v prvotnem zahtevku za pomoč, po začetku del na projektu ne sme retroaktivno popraviti, da bi se upravičila višja intenzivnost pomoči, ki bi bila lahko na voljo v skladu s temi smernicami.

153. Za samodejne sheme pomoči v obliki davčne ugodnosti se lahko največje intenzivnosti pomoči, ki so na voljo v skladu s temi smernicami, uporabljajo le za projekte, ki so se začeli izvajati na datum začetka uporabe povečanja zadevne največje intenzivnosti pomoči v skladu z ustreznimi nacionalnimi pravili ali po njem. Za projekte, ki so se začeli pred tem datumom, se še naprej uporablja največja intenzivnost pomoči, odobrena na podlagi prejšnje karte regionalne pomoči.

7.1 Obseg prebivalstva, upravičenega do regionalne pomoči

154. Glede na to, da dodelitev regionalne državne pomoči pomeni odstopanje od splošne prepovedi državne pomoči iz člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, Komisija meni, da skupni obseg prebivalstva območij „a“ in „c“ v EU27 ne sme presegati skupnega obsega prebivalstva območij, ki ne spadajo mednje. Skupni obseg upravičenega prebivalstva tako opredeljenih območij v EU27 bi moral zato zajemati manj kot 50 % prebivalstva EU27.

155. V smernicah o regionalni državni pomoči za obdobje 2014–2020 ( 66 ) je Komisija določila skupni obseg upravičenega prebivalstva območij „a“ in „c“ tako, da je zajemal 47 % prebivalstva EU28. Komisija glede na izstop Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz EU meni, da je primerno povečati obseg upravičenega prebivalstva na 48 % skupnega obsega prebivalstva EU27.

156. V skladu s tem je za države članice v veljavnih Smernicah Komisije o regionalni državni pomoči skupni največji obseg upravičenega prebivalstva območij „a“ in „c“ določen v višini 48 % prebivalstva EU27 ( 67 )

156a. Nadzorni organ Efte se strinja z mnenjem Komisije. Zato bi v teh smernicah morala biti določena ustrezna zgornja meja skupnega obsega upravičenega prebivalstva za celotni EGP, ki vključuje države Efte, ki so del EGP. Zgornjo mejo za celotni EGP dobimo tako, da k izračunu zgornje meje obsega upravičenega prebivalstva, določene v Smernicah Komisije, dodamo prebivalstvo držav Efte, ki so del EGP. Zato je za namen teh smernic skupni največji obseg upravičenega prebivalstva območij „a“ in „c“ določen tako, da zajema 48 % vsega prebivalstva EGP, in sicer na podlagi podatkov Eurostata za leto 2018.

7.2 Odstopanje iz člena 61(3), točka (a)

157. Člen 61(3), točka (a), Sporazuma EGP določa, da se „pomoč za pospeševanje gospodarskega razvoja območij, kjer je življenjska raven izjemno nizka ali kjer je podzaposlenost velika“, lahko šteje za združljivo z delovanjem Sporazuma EGP. Po mnenju Sodišča „uporaba izrazov ‚izjemno‘ in ‚velika‘ v členu (107)(3)(a) [Pogodbe o delovanju Evropske unije] kaže, da izjema velja samo na območjih, kjer so gospodarske razmere izjemno neugodne v primerjavi z [Unijo] kot celoto“ ( 68 )

158. Nadzorni organ Efte meni, da so pogoji iz člena 61(3), točka (a), Sporazuma EGP izpolnjeni v statističnih regijah na ravni 2, katerih BDP na prebivalca je nižji od 75 % povprečja EGP ali enak temu odstotku ( 69 )

159. Države Efte, ki so del EGP, lahko torej kot območja „a“ opredelijo naslednja območja: 1) statistične regije na ravni 2, katerih BDP na prebivalca, merjen v standardu kupne moči (70), je nižji od 75 % povprečja EGP ali enak temu odstotku (na podlagi povprečja zadnjih treh let, za katera so na voljo podatki Eurostata (71)); 2) […].

160. Upravičena območja „a“ po državah Efte, ki so del EGP, so določena v Prilogi I. Ob sprejetju teh smernic za nobeno regijo v državah Efte, ki so del EGP, ne velja odstopanje iz člena 61(3), točka (a), Sporazuma EGP.

7.3 Odstopanje iz člena 61(3), točka (c)

161. V skladu s členom 61(3), točka (c), Sporazuma EGP se lahko za združljivo z delovanjem navedenega sporazuma šteje „pomoč za pospeševanje razvoja nekaterih gospodarskih dejavnosti ali nekaterih gospodarskih območij, kadar takšna pomoč ne škoduje trgovinskim pogojem v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi“. Po mnenju Sodišča „izjema iz [člena 107(3)(c)] [Pogodbe o delovanju Evropske unije] […] dovoljuje razvoj nekaterih območij, ne da bi bila omejena z gospodarskimi pogoji iz člena [107(3)(a)], če takšna pomoč ‚ne spreminja trgovinskih pogojev v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi‘. Ta določba pooblašča Komisijo, da odobri pomoč, namenjeno pospeševanju gospodarskega razvoja na območjih države članice z omejenimi možnostmi glede na državno povprečje“ ( 72 ) . Po mnenju Nadzornega organa Efte enako velja v skladu s členom 61(3), točka (c), Sporazuma EGP.

162. Največji obseg upravičenega prebivalstva na območjih „c“ v EGP (v nadaljnjem besedilu: upravičeni obseg prebivalstva na območjih „c“) se izračuna z odštetjem prebivalstva upravičenih območij „a“ v EGP od skupnega največjega obsega upravičenega prebivalstva v celotnem EGP, določenega v odstavku 156a.

163. Obstajata dve kategoriji območij „c“: 1) območja, ki izpolnjujejo določen sklop pogojev in jih država Efte, ki je del EGP, zato lahko določi kot območja „c“ brez kakršne koli dodatne utemeljitve (v nadaljnjem besedilu: predhodno opredeljena območja „c“); 2) območja, ki jih država Efte, ki je del EGP, lahko po lastni presoji določi kot območja „c“ pod pogojem, da država Efte, ki je del EGP, dokaže, da ta območja izpolnjujejo nekatera socialno-ekonomska merila (v nadaljnjem besedilu: območja „c“, ki niso predhodno opredeljena).

7.3.1 Predhodno opredeljena območja „c“

7.3.1.1 Posebna dodelitev obsega upravičenega prebivalstva na območjih „c“ za predhodno opredeljena območja „c“

165. Nadzorni organ Efte meni, da morajo imeti države Efte, ki so del EGP, zadosten obseg upravičenega prebivalstva na območjih „c“, da lahko kot območja „c“ določijo območja z majhno gostoto prebivalstva.

166. Za predhodno opredeljena območja „c“ se štejejo naslednja območja: 1) […]; 2) redko poseljena območja, statistične regije na ravni 2 z manj kot 8 prebivalci na km2 ali statistične regije na ravni 3 z manj kot 12,5 prebivalca na km2 (po podatkih Eurostata o gostoti prebivalstva za leto 2018).

167. Specifična dodelitev obsega upravičenega prebivalstva na predhodno opredeljenih območjih „c“ po državah Efte, ki so del EGP, je določena v Prilogi I. Ta dodelitev prebivalstva se lahko uporabi le za določitev predhodno opredeljenih območij „c“.

7.3.1.2 Določitev predhodno opredeljenih območij „c“

168. Države Efte, ki so del EGP, lahko kot območja „c“ določijo predhodno opredeljena območja „c“ iz odstavka 166.

169. Kot redko poseljena območja bi morale države Efte, ki so del EGP, načeloma opredeliti statistične regije na ravni 2 z manj kot 8 prebivalci na km 2 ali statistične regije na ravni 3 z manj kot 12,5 prebivalca na km 2 . Vendar lahko države Efte, ki so del EGP, tako opredelijo tudi dele statističnih regij na ravni 3 z manj kot 12,5 prebivalca na km 2 ali druga sosednja območja, ki mejijo na take statistične regije na ravni 3, če imajo tako opredeljena območja manj kot 12,5 prebivalca na km 2 . Za zelo redko poseljena območja lahko države Efte, ki so del EGP, opredelijo statistične regije na ravni 2 z manj kot 8 prebivalci na km 2 ali druga manjša sosednja območja, ki mejijo na take statistične regije na ravni 2, če imajo ta območja manj kot 8 prebivalcev na km 2 in če skupno število prebivalcev na zelo redko in redko poseljenih območjih ne presega posebne dodelitve obsega upravičenega prebivalstva na območjih „c“ iz odstavka 167.

7.3.2 Območja „c“, ki niso predhodno opredeljena

7.3.2.1 Metoda za dodelitev obsega upravičenega prebivalstva na območjih „c“, ki niso predhodno opredeljena, po državah Efte, ki so del EGP

170. Največji obseg upravičenega prebivalstva na območjih „c“, ki niso predhodno opredeljena, v EGP se izračuna z odštetjem prebivalstva upravičenih območij „a“ in predhodno opredeljenih območij „c“ za EU27 in države Efte, ki so del EGP, od skupnega največjega obsega upravičenega prebivalstva v celotnem EGP iz odstavka 156. Obseg upravičenega prebivalstva na območjih „c“, ki niso predhodno opredeljena, se med države Efte, ki so del EGP, dodeli z uporabo metode iz Priloge III.

7.3.2.2 Varnostna mreža in minimalen obseg upravičenega prebivalstva

171. Komisija meni, da za zagotovitev kontinuitete kart regionalne pomoči in minimalnega področja delovanja za vse države članice nobena država članica ne bi smela izgubiti več kot 30 % njenega skupnega obsega upravičenega prebivalstva v primerjavi z obdobjem 2017–2020 in da bi morale imeti vse države članice minimalen obseg upravičenega prebivalstva.

172. Zato je Komisija z odstopanjem od skupnega največjega obsega upravičenega prebivalstva iz odstavka 156 Smernic Komisije, povečala obseg upravičenega prebivalstva na območjih „c“ za vsako državo članico tako, da: 1) se skupni obseg upravičenega prebivalstva na območjih „a“ in „c“ v posamezni zadevni državi članici ne zmanjša za več kot 30 % v primerjavi z obdobjem 2017–2020 (74); 2) obseg upravičenega prebivalstva vsake države članice znaša najmanj 7,5 % njenega skupnega prebivalstva (75).

172a. Nadzorni organ Efte se strinja z mnenji Komisije. Zato se obseg upravičenega prebivalstva na območjih „c“ poveča tako, da minimalen obseg upravičenega prebivalstva Lihtenštajna znaša 7,5 % njegovega skupnega prebivalstva.

173. Upravičen obseg prebivalstva na območjih „c“, ki niso predhodno opredeljena, vključno z varnostno mrežo in minimalnim obsegom upravičenega prebivalstva, po državah Efte, ki so del EGP, je naveden v Prilogi I.

7.3.2.3 Določitev območij „c“, ki niso predhodno opredeljena

174. Nadzorni organ Efte meni, da bi morala biti v merilih, ki jih države Efte, ki so del EGP, uporabljajo za določanje območij „c“, upoštevana raznolikost okoliščin, v katerih je dodelitev regionalne pomoči lahko upravičena. Merila bi zato morala obravnavati socialno-ekonomske, geografske ali strukturne težave, ki lahko verjetno nastopijo na območjih „c“, in zagotoviti zadostne zaščitne ukrepe, da dodelitev regionalne državne pomoči ne bo vplivala na pogoje trgovanja v obsegu, ki je v nasprotju s skupnim interesom.

175. Države Efte, ki so del EGP, lahko torej kot območja „c“ opredelijo območja „c“, ki niso predhodno določena, na podlagi naslednjih meril: 1) merilo 1: sosednja območja z najmanj 100 000 prebivalci (76). Ta morajo biti v statističnih regijah na ravni 2 ali ravni 3, ki imajo: (i) BDP na prebivalca, nižji od povprečja EGP ali enak temu povprečju, ali (ii) stopnjo brezposelnosti, višjo od 115 % državnega povprečja ali enako temu odstotku (77); 2) merilo 2: statistične regije na ravni 3 z manj kot 100 000 prebivalci, ki imajo: (i) BDP na prebivalca, nižji od povprečja EGP ali enak temu povprečju, ali (ii) stopnjo brezposelnosti, višjo od ali enako 115 % državnega povprečja; 3) merilo 3: otoki ali sosednja območja, ki so prav tako geografsko izolirana (na primer polotoki ali gorata območja), ki imajo: (i) BDP na prebivalca, nižji od povprečja EGP ali enak temu povprečju (78), ali (ii) stopnjo brezposelnosti, višjo od 115 % državnega povprečja ali enako temu odstotku (79), ali (iii) manj kot 5 000 prebivalcev; 4) merilo 4: statistične regije na ravni 3 ali deli statističnih regij na ravni 3, ki so sosednja območja, ki mejijo na območje „a“ ali imajo skupno kopensko mejo z državo zunaj EGP ali Evropskega združenja za prosto trgovino (v nadaljnjem besedilu: Efta); 5) merilo 5: sosednja območja z najmanj 50 000 prebivalci (80), ki so sredi velike strukturne spremembe ali resno nazadujejo v primerjavi z drugimi primerljivimi regijami, če ta območja niso v statističnih regijah na ravni 3 oziroma na sosednjih območjih, ki izpolnjujejo pogoje za določitev kot predhodno opredeljena območja ali v skladu z merili od 1 do 4 (81).

176. Za namen uporabe meril iz odstavka 175 se pojem sosednjih območij nanaša na celotne lokalne upravne enote (LAU) ( 82 ) ali na skupino LAU ( 83 ) . Skupina LAU se bo štela kot sosednje območje, če ima vsako območje v skupini upravno mejo z drugim območjem v tej skupini ( 84 )

177. Skladnost z dovoljenim obsegom upravičenega prebivalstva za vsako državo Efte, ki je del EGP, se bo ugotavljala na podlagi najnovejših podatkov o skupnem stalnem prebivalstvu na zadevnih območjih, ki jih objavi nacionalni statistični urad.

7.4 Največje intenzivnosti pomoči, ki se uporabljajo za regionalne pomoči za naložbe

178. Nadzorni organ Efte meni, da je treba pri največjih intenzivnostih pomoči, ki se uporabljajo za regionalno pomoč za naložbe, upoštevati naravo in obseg neskladij med stopnjami razvitosti različnih območij v EGP. Zato bi morale biti intenzivnosti pomoči na območjih „a“ višje kot na območjih „c“.

7.4.1 Največje intenzivnosti pomoči na območjih „a“

179. Intenzivnost pomoči za velika podjetja na območjih „a“ ne sme presegati: 1) 50 % v statističnih regijah na ravni 2, katerih BDP na prebivalca je nižji od 55 % povprečja EGP ali enak temu odstotku; 2) 40 % v statističnih regijah na ravni 2, katerih BDP na prebivalca je višji od 55 % in nižji od 65 % povprečja EGP ali enak temu odstotku; 3) 30 % v statističnih regijah na ravni 2, katerih BDP na prebivalca je višji od 65 % povprečja EGP.

180. […].

181. Intenzivnosti pomoči, določene v odstavku 179, se lahko povečajo na območjih iz oddelkov 7.4.4 in 7.4.5, če intenzivnost pomoči za velika podjetja na zadevnem območju ne presega 70 %.

7.4.2 Največje intenzivnosti pomoči na območjih „c“

182. Intenzivnost pomoči za velika podjetja ne sme presegati: 1) 20 % na redko poseljenih območjih in na območjih (statistične regije na ravni 3 ali deli statističnih regij na ravni 3), ki imajo skupno kopensko mejo z državo zunaj EGP ali Efte; 2) 15 % na nekdanjih območjih „a“; 3) 10 % na območjih „c“, ki niso predhodno opredeljena ter imajo BDP na prebivalca višji od 100 % povprečja EGP in stopnjo brezposelnosti nižjo od 100 % povprečja EGP; 4) 15 % na drugih območjih „c“, ki niso predhodno opredeljena.

183. Na nekdanjih območjih „a“ se lahko intenzivnost pomoči v višini 15 %, določena v odstavku 182, točka 2, do 31. decembra 2024 poveča za do 5 odstotnih točk.

184. Če območje „c“ meji na območje „a“, se intenzivnosti pomoči iz odstavka 182 v statističnih regijah na ravni 3 ali delih statističnih regij na ravni 3 znotraj tega območja „c“, ki mejijo na območje „a“, lahko povečajo, kolikor je potrebno, da razlika med intenzivnostjo pomoči na obeh območjih ne presega 15 odstotnih točk.

185. Intenzivnosti pomoči iz odstavka 182 se lahko povečajo tudi na območjih iz oddelka 7.4.5.

7.4.3 Povečane intenzivnosti pomoči za MSP

186. Intenzivnosti pomoči iz pododdelkov 7.4.1 in 7.4.2 se lahko povečajo za največ 20 odstotnih točk za mala podjetja oziroma za največ 10 odstotnih točk za srednja podjetja ( 85 )

7.4.4 Povečane intenzivnosti pomoči za območja, opredeljena za podporo iz Sklada za pravični prehod (86)

7.4.5 Povečane intenzivnosti pomoči za regije, ki se soočajo z izgubo prebivalstva

188. Največje intenzivnosti pomoči iz pododdelka 7.4.1 se lahko povečajo za 10 odstotnih točk, največje intenzivnosti pomoči iz pododdelka 7.4.2 pa za 5 odstotnih točk za statistične regije na ravni 3, v katerih je izguba prebivalstva v obdobju 2009–2018 znašala več kot 10 % ( 88 )

7.5 Priglasitev kart regionalne pomoči in njihova ocena

189. Po sprejetju teh smernic bi morala vsaka država Efte, ki je del EGP, Nadzornemu organu Efte priglasiti enotno karto regionalne pomoči, ki se bo uporabljala od 1. januarja 2022 do 31. decembra 2027. Vsaka priglasitev bi morala vključevati podatke, navedene v Prilogi V.

190. Nadzorni organ Efte bo za vsako državo Efte, ki je del EGP, pregledal priglašeno karto regionalne pomoči in sprejel sklep o njeni odobritvi, če izpolnjuje pogoje iz teh smernic. Vse karte regionalne pomoči bodo objavljene v Uradnem listu Evropske unije in ustreznem Dopolnilu EGP ter bodo sestavni del teh smernic.

7.6 Spremembe

7.6.1 Rezerva upravičenega deleža prebivalstva

191. Država Efte, ki je del EGP, lahko na lastno pobudo vzpostavi nacionalno rezervo obsega upravičenega prebivalstva, ki je enaka razliki med največjim obsegom upravičenega prebivalstva te države Efte, ki je del EGP, kot ga določi Nadzorni organ Efte ( 89 ) , in obsegom upravičenega prebivalstva na območjih „a“ in „c“, določenih na njeni karti regionalne pomoči.

192. Če se država Efte, ki je del EGP, odloči vzpostaviti tako rezervo, jo lahko kadar koli uporabi tako, da na karto doda nova območja „c“, dokler ni dosežen nacionalni največji obseg upravičenega prebivalstva. V ta namen lahko država Efte, ki je del EGP, uporabi najnovejše socialno-ekonomske podatke, ki jih zagotovi Eurostat, njen nacionalni statistični urad ali drugi priznani viri. Prebivalstvo zadevnih območij „c“ bi se moralo izračunati na podlagi podatkov o prebivalstvu, uporabljenih za pripravo prvotne karte.

193. Država Efte, ki je del EGP, mora vsakič, ko namerava uporabiti svojo rezervo upravičenega deleža prebivalstva, da bi dodala nova območja „c“, to priglasiti Nadzornemu organu Efte, in sicer pred izvedbo takih sprememb.

7.6.2 Vmesni pregled

194. Vmesni pregled kart regionalne pomoči bo ob upoštevanju posodobljenih statističnih podatkov izveden leta 2023. Nadzorni organ Efte bo do junija 2023 sporočil podrobnosti o izvedbi tega vmesnega pregleda.

8. Sprememba Smernic o regionalni državni pomoči za obdobje 2014–2020

195. Država Efte, ki je del EGP, lahko v priglasitev v skladu z odstavkom 189 vključi tudi spremembo karte regionalne pomoči za obdobje 2014–2021 ( 90 ) , da bi območja, upravičena do pomoči v skladu s Smernicami o regionalni državni pomoči za obdobje 2014–2020, nadomestila z območji, upravičenimi do pomoči na karti, ki jo Nadzorni organ Efte odobri v skladu z odstavkom 190 teh smernic. Spremenjena karta regionalne pomoči bo veljala od datuma sprejetja sklepa Nadzornega organa Efte o priglašeni spremembi karte regionalne pomoči za obdobje 2014–2021 do 31. decembra 2021. V tem sklepu bodo navedene tudi največje intenzivnosti pomoči, ki se uporabljajo na območjih, upravičenih do pomoči na podlagi spremenjene karte regionalne pomoči za obdobje 2014–2021, in ustrezajo največjim intenzivnostim pomoči, določenim v Smernicah o regionalni državni pomoči za obdobje 2014–2020. Spremenjena karta bo sestavni del Smernic o regionalni državni pomoči za obdobje 2014–2020 v skladu z odstavkom 157 navedenih smernic.

196. Smernice o regionalni državni pomoči za obdobje 2014–2020 se spremenijo: 1) odstavek 20, točka (q) se nadomesti z naslednjim: „‚karta regionalne pomoči‘ pomeni seznam območij, ki jih določi država Efte, ki je del EGP, v skladu s pogoji, določenimi v teh smernicah ali v Smernicah o regionalni državni pomoči, ki se uporabljajo od 1. januarja 2022, in ga odobri Nadzorni organ Efte;“ 2) za odstavkom 161 se vstavi naslednji odstavek 161a: „5.6.3 Sprememba po Smernicah o regionalni državni pomoči, ki se uporabljajo od 1. januarja 2022 161a. Država Efte, ki je del EGP, lahko zahteva spremembo karte regionalne pomoči v skladu z oddelkom 7.6 Smernic o regionalni državni pomoči, ki se uporabljajo od 1. januarja 2022.“

9. Uporaba pravil o regionalni pomoči

197. Nadzorni organ Efte bo načela, opisana v teh smernicah, uporabljal za ocenjevanje združljivosti vse regionalne pomoči, ki jo je treba priglasiti in je dodeljena ali naj bi bila dodeljena po 31. decembru 2021.

198. Priglasitve shem regionalne pomoči ali ukrepov pomoči, ki naj bi bili dodeljeni po 31. decembru 2021, ne morejo biti obravnavane kot popolne, dokler Nadzorni organ Efte ne sprejme sklepa o odobritvi karte regionalne pomoči za zadevno državo Efte, ki je del EGP, v skladu z ureditvami iz pododdelka 7.5.

199. Izvajanje teh smernic bo privedlo do nekaterih sprememb pravil, ki se uporabljajo za regionalno pomoč. Zato je treba pregledati nadaljnjo upravičenost in učinkovitost vseh obstoječih ( 91 ) shem regionalne pomoči, vključno s shemami pomoči za naložbe in pomoči za tekoče poslovanje, ki naj bi trajale tudi po letu 2021.

200. Zato Nadzorni organ Efte predlaga naslednje ustrezne ukrepe za države Efte, ki so del EGP, v skladu s členom 1(1) dela I Protokola 3: 1) države Efte, ki so del EGP, morajo omejiti uporabo vseh obstoječih shem regionalne pomoči na pomoč, ki naj bi bila dodeljena najpozneje do 31. decembra 2021; 2) države Efte, ki so del EGP, morajo spremeniti druge obstoječe horizontalne sheme pomoči, ki zagotavljajo posebno obravnavo pomoči za projekte na območjih, ki prejemajo pomoč, da se zagotovi skladnost pomoči, ki naj bi bila dodeljena po 31. decembru 2021, s karto regionalne pomoči, ki se uporablja na datum, ko je pomoč dodeljena; 3) države Efte, ki so del EGP, morajo potrditi sprejetje ukrepov, predlaganih v točkah 1 in 2, do 31. decembra 2021.

10. Poročanje in spremljanje

201. Države Efte, ki so del EGP, morajo v skladu s Protokolom 3 in Odločbo Nadzornega organa Efte št. 195/04/COL ( 92 ) ( 93 ) Nadzornemu organu Efte predložiti letna poročila.

202. Države Efte, ki so del EGP, morajo voditi podrobne evidence v zvezi z vsemi ukrepi pomoči. Te evidence morajo vsebovati vse informacije, ki so potrebne, da se ugotovi, ali so pogoji glede upravičenih stroškov in največjih dovoljenih intenzivnosti pomoči izpolnjeni. Države Efte, ki so del EGP, morajo hraniti te evidence 10 let po datumu dodelitve pomoči in jih morajo na zahtevo predložiti Nadzornemu organu Efte.

11. Revizija

203. Nadzorni organ Efte se lahko kadar koli odloči za spremembo teh smernic, če je to potrebno zaradi politike konkurence ali zaradi upoštevanja drugih politik EU in mednarodnih zavez ali zaradi katerega koli drugega utemeljenega razloga.

(*) Te smernice ustrezajo Smernicam Evropske komisije o regionalni državni pomoči (UL C 153, 29.4.2021, str. 1). Smernice Komisije niso zakonodajni instrument, zato ni treba, da jih Skupni odbor EGP vključi v Sporazum EGP.

(1) Območja, ki so do regionalne pomoči upravičena v skladu s členom 61(3), točka (a), Sporazuma EGP in se splošno navajajo kot območja „a“, so običajno med območji, ki imajo v smislu gospodarskega razvoja v EGP najbolj omejene možnosti. Tudi območja, ki so do pomoči upravičena v skladu s členom 61(3), točka (c), Sporazuma EGP in se splošno navajajo kot območja „c“, imajo običajno omejene možnosti, vendar ne v tolikšnem obsegu. Ker imajo države Efte, ki so del EGP, sorazmerno visok BDP na prebivalca, trenutno za nobeno regijo v teh državah ne velja odstopanje v skladu s členom 61(3), točka (a), Sporazuma EGP.

(2) […]

(3) Te smernice se nanašajo na pomoč, ki jo v EGP dodeljujejo države Efte, ki so del EGP, in sicer Islandija, Lihtenštajn in Norveška. Nadzorni organ Efte pri navedbi „države članice“ vključuje ozemlje Severne Irske, kot je dogovorjeno v Protokolu o Irski/Severni Irski, priloženem Sporazumu o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo.

(4) Regionalna dodatna izplačila za pomoč, dodeljeno za take namene, zato ne štejejo kot regionalna pomoč.

(5) Države Efte, ki so del EGP, lahko opredelijo ta območja na karti regionalne pomoči na podlagi pogojev iz oddelka 7.

(6) Glej sodbo z dne 17. septembra 1980 v zadevi Philip Morris Holland BV/Komisija Evropskih skupnosti, C-730/79, ECLI:EU:C:1980:209, točka 17, in sodbo z dne 14. januarja 1997 v zadevi Španija/Komisija, C-169/95, ECLI:EU:C:1997:10, točka 20.

(7) Glej sodbo z dne 12. decembra 1996 v zadevi AIUFFASS in AKT/Komisija, T-380/94, ECLI:EU:T:1996:195, točka 54.

(8) Glej delovni dokument služb Komisije