This image cannot currently be displayed.1  
  
SKLEP  
 
Višje sodišče v Ljubljani je v senatu, ki so ga sestavljali višji sodnici dr. Vesna 
Bergant Rakočević kot predsednica in Irena Veter kot poročevalka ter višji 
sodnik Milan Mesojedec kot član, 
v pravdni zadevi tožeče stranke: 1. B. P., ... in 2. T. P., ..., ki ju zastopa 
Odvetniška pisarna S. iz ..., zoper toženo stranko: U. ..., ki jo zastopa I. G., 
odvetnik v ..., 
zaradi plačila odškodnine, o pritožbi tožeče stranke proti sklepu Okrožnega sodišča v Ljubljani P 
1755/2014- III z dne 5. 10. 2016, 
na seji 2. avgusta 2017  
 II Cp 850/2017  

This image cannot currently be displayed.2 SKLENILO:  
I. Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje. 
II. Pravdni stranki sami krijeta vsaka svoje stroške pritožbenega pos topka.  
OBRAZLOŽITEV:  
1. Sodišče prve stopnje je sklenilo, da ni stvarno pristojno za odločanje v tem 
sporu in zavrglo tožbo z dne 17. 7. 2014, tožeči stranki pa naložilo, da je 
dolžna toženi stranki povrniti 5.302,41 EUR pravdnih stroškov, v primeru zamude z  zakonskimi zamudnimi obrestmi.
 
2. Tožeča stranka v pritožbi proti sklepu uveljavlja vse pritožbene razloge iz 
prvega odstavka 338. člena v zvezi s prvim odstavkom 366. člena Zakona o 
pravdnem postopku (ZPP), predlaga spremembo oz. razveljavitev sklepa ter opredeljuje stroške pritožbe. Navaja, da prvostopenjsko sodišče napačno 
razlaga Uredbo sveta (ES) št. 44/2001, prenovljena z Uredbo sveta (ES) 
1215/2012, in ju nepravilno aplicira na dejansko stanje konkretne zadeve. V konkretnem primeru je prišlo do nastanka škodljive posledice v Republiki Sloveniji, saj je mati tožnikov tu umrla (zaradi protipravnega ravnanja 
delavcev tožene stranke v Republiki Nemčiji), tu pa sta nastali tudi 
škodljivi posledici (škodi) v obliki duševnih bolečin zaradi smrti bližnjega. Ker Uredbi določata, da je pristojnost sodišča po kraju, kjer je do škodnega 
dogodka prišlo, torej kraju, kjer je prišlo do nastanka škodljive posledice 
(smrti matere in duševnih bolečin, povezanim z njo), je slovensko sodišče 
pristojno za odločanje. Sodišče  je tudi v celoti prezrlo utemeljene navedbe 
tožečih strank, da po določbah Uredbe št. 44/2001 in Uredbe št. 1215/2012 lahko potrošnik sproži postopek zoper drugo pogodbeno stranko tudi pred 
sodišči kraja, kjer ima potrošnik stalno prebivališče, torej v Re publiki 
Sloveniji. Stalno prebivališče neposredne oškodovanke in tožnikov je v 
Republiki Sloveniji, zato je podana pristojnost slovenskega sodišča. Da je šlo za pogodbeno razmerje in zato tudi pogodbeno odškodninsko 
odgovornost tožene stranke, izhaja iz na vedb tožnikov, da so delavci tožene 
stranke kršili njihovo pojasnilno dolžnost.
 
3. Tožena stranka je odgovorila na pritožbo, pritožbenemu sodišču predlaga, 
da jo zavrne in priglaša pritožbene stroške.  
4. Pritožba ni utemeljena.  
This image cannot currently be displayed.3 5. Tožnika zahtevata od toženke pl ačilo nepremoženjske škode, in sicer 
odškodnino zaradi pretrpljenih duševnih bolečin zaradi težke invalidnosti in 
smrti njune matere. Prva tožnica zahteva še povrnitev premoženjske škode zaradi zmanjšanja svojega premoženja in izgubljenega dobička (izguba 
zaslužka zaradi oskrbe matere in povrnitev stroškov financiranja 
zdravniškega posega). Tožena stranka je nemška klinika, torej tuja pravna oseba s sedežem v R Nemčiji, njeni delavci naj bi po trditvah tožeče stranke ravnali malomarno pri zdravljenju njune matere in opustili pojasnilno 
dolžnost. Gre torej za spor z mednarodnim elementom. Ker ima tožena 
stranka sedež v državi članici EU, je treba za opredelitev mednarodne pristojnosti uporabiti Uredbo (EU) št. 44/2001 z dne 22. 12. 2000 o pristojnosti in priz navanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in 
gospodarskih zadevah (v nadaljevanju Uredba Bruselj I) 1.
 
6. Po tretjem odstavku 18. člena ZPP se mora sodišče, če med postopkom ugotovi, da za odloč itev o sporu ni pristojno sodišče Republike Slovenije, 
po uradni dolžnosti izreči za nepristojno in zavreči tožbo, razen v primerih, ko je pristojnost sodišča Republike Slovenije odvisna od privolitve tožene stranke, ona pa je v to privolila. Za takšen pri mer ne gre, ker je tožena 
stranka v odgovoru na tožbo ugovarjala pristojnost slovenskega sodišča. 
Prvostopenjsko sodišče je pri odločanju pravilno uporabilo določbe Uredbe 
Bruselj I. Pravilno je opredelilo, da gre med strankama za spor v zvezi z nepogodbeno odškodninsko odgovornostjo. Tožnika namreč zahtevata od toženke svojo nepremoženjsko in premoženjsko škodo zaradi njenega 
krivdnega ravnanja pri zdravljenju njune matere. Tožnika s toženko nista 
sklenila nobene pogodbe o zdravljenju njune matere, niti ni sta sklepala 
pogodbe v imenu njune matere. Pritožba zato neutemeljeno vztraja pri trditvi, da naj bi šlo za pogodbeno razmerje med strankama in za toženkino 
pogodbeno odškodninsko odgovornost, da je zato pristojno slovensko 
sodišče po 15. do 17. členu Uredbe Bruselj I, ki ureja pristojnost pri potrošniških pogodbah. Tudi če drži, da je pogodbo o zdravljenju matere 
tožnikov šteti kot potrošniško pogodbo 2, to ni odločilno, ker med 
tožnikoma in toženko ni bilo vzpostavljeno pogodbeno razmerje, 
uveljavljata pa v tej pravdni zadevi svojo lastno nepremoženjsko in 
premoženjsko škodo.
 
                                                 
1Tim. Uredba Bruselj I je bila prenovljena z Uredbo (EU) št. 1215/2012 z dne 12. 12. 2012 o 
pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odloč b v civilnih in gospodarskih zadevah.  
Po prehodni določbi 66. člena se ta Uredba uporablja samo za sodne postopke, ki so bili 
začeti na dan 10. 1. 2015 ali po tem.  
2Odločba VSM I Cp 1093/2015.  
This image cannot currently be displayed.4 7. V 3. točki 5. člena Uredbe Bruselj I, ki se nanaša na zadeve v zvezi z delikti 
ali kvazidelikti je določeno, da se tožba lahko vloži pred sodišči kraja, kjer 
je prišlo ali kjer grozi škodni dogodek. Iz prakse sodišča ES izhaja, da pojem kraja, kjer je prišlo do škodnega dogodka ali kjer grozi škodni 
dogodek, vključuje tako kraj, kjer je bilo storjeno škodno dejanje, kot tudi 
kraj nastanka škodljive posledice. Pritožba kot odločilno okoliščino, da je poleg splošne pristojnosti izbirno lahko pristojno tudi slovensko sodišče, poudarja, da je do nastanka škodljive posledice prišlo v Republiki Sloveniji, 
ker je mati tožnikov tu umrla in sta tu trpela dušev ne bolečine zaradi smrti 
bližnjega. Prvostopenjsko sodišče je pravilno poudarilo, da je bistven le 
kraj nastanka prve (neposredne) škode, to pa je na sedežu toženke v Republiki Nemčiji. Takšno stališče je uveljavljeno tudi v sodni praksi VS 
RS pri uporabi določbe 55. člena Zakona o mednarodnem zasebnem pravu 
in postopku 3. Predvsem pa je odločitev prvostopenjskega sodišča skladna z 
evropsko sodno prakso 4, po kateri so za določitev kraja nastanka škode 
lahko odločilne le primarne škode, to je torej le kraj, kjer je prišlo do neposrednega vplivanja na zavarovano pravno dobrino (predvsem telo ali premoženje). Ni bistveno, kje so nastale nadal jnje ali posredne škode 
oškodovanca, pri čemer  enako velja tudi za škode, ki nastanejo tretji osebi, 
npr. nepremoženjska ali premoženjska škoda zaradi smrti bližnje osebe 5. 
Čeprav se je mati tožnikov po zdravniškem posegu vrnila in umrla v 
Republiki Sloveniji in sta tožnika tukaj trpela nepremoženjsko in premoženjsko škodo, to dejstvo ne predstavlja navezne okoliščine za 
pristojnost slovenskega sodišča.
 
8. Ker niso podani pritožbeni razlogi, niti tisti, na katere mora pritožbeno 
sodišče paziti po uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče zavrnilo pritožbo in 
potrdilo sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).  
9. Tožnika morata sama kriti stroške svoje neus pešne pritožbe (prvi odstavek 
154. člena ZPP). Tožena stranka se je v odgovoru na pritožbo v pretežni meri le pridružila stališčem prvostopenjskega sklepa. Vložitev odgovora na 
pritožbo je glede na takšno njegovo vsebino nepotrebna. Na podlagi prvega 
odsta vka 165. člena v zvezi s prvim odstavkom 155. člena je pritožbeno 
sodišče odločilo, da tudi tožena stranka sama krije svoje stroške pritožbenega postopka.  
 
                                                 
3Sklep VSRS II Ips 57/2010.  
4Na primer sodba SES v zadevi Dumez France v Hessiche Landesbank z dne 11. 1.  1990, C -
220/88.  
5Več o tem dr. Aleš Galič, Pristojnost v nepogodbenih odškodninskih sporih, Pravni letopis, 
2012.  
This image cannot currently be displayed.5  
   
    Ljubljana, 2. avgust 2017 
 
                 Predsednica senata:                        
           dr. Vesna Bergant Rakočević l.r.