SODBA
V IMENU LJUDSTVA
 
Višje sodišče v Mariboru je v senatu, ki so ga sestavljale višje sodnice Jasminka Pen  
kot predsednica in Vesna Rezar ter Mirjana Pintarič kot članici, 
v pravdni zadevi tožeče stranke:  B. B. ..., Maribor, ki ga zastopa ..., odvetnica v  
Mariboru, zoper toženo stranko: M. M., neznanega prebivališča, ki jo zastopa začasni  
zastopnik ..., odvetnik  v Mariboru,
zaradi  razveze zakonske zveze,  
o pritožbi tožene stranke zoper sodbo  Okrožnega sodišča v  Mariboru IV P 46/2018  
z dne 13. 12. 2018, 
na seji 16. aprila 2019
1III Cp 360/2019

RAZSODILO:
I.Pritožba se zavrne in potrdi sodba sodišča prve stopnje.
II.Tožena stranka krije sama stroške pritožbenega postopka.
OBRAZLOŽITEV:
1.Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo razvezalo zakonsko zvezo, ki sta jo  
sklenila tožnik B. B., roj. 1994 in toženka M. M., roj. 1995, dne … 2015 pred  
Sodiščem za šeriatsko pravo v Damasku  in ki jo je nato dne ... 2015 potrdil  
šeriatski pooblaščenec. 
2.Zoper to sodbo se pravočasno, po začasnem zastopniku, pritožuje tožena stranka  
(v nadaljevanju toženka) iz vseh pritožbenih razlogov iz prvega odstavka 338.  
člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP)  s predlogom na njeno  
razveljavitev in vrnitev v novo sojenje oziroma spremembo v smislu zavrnitve  
tožbenega zahtevka in povračila stroškov. Navaja, da je bilo napačno uporabljeno  
materialno pravo z zmotnim sklicevanjem se na določbe Uredbe Sveta ES št.  
2201/2003 (Uredba Bruselj IIa) in Uredbo Sveta EU št. 1259/2010 (Uredba Rim  
III),  saj  pravdni  stranki  nista  državljana  nobene  države  članice  EU,  pač  pa  
državljana  Sirije.  Poleg  tega  sodišče  prve  stopnje  ni  pridobilo  po  uradni  poti  
sirskega  materialnega  prava  (temveč  iz  zadeve  IV  P  678/2017  vodene  pred  
Okrožnim sodiščem v Mariboru med drugima pravdnima strankama), pri čemer ni  
obrazložilo, kateri sirski predpis določa pravila razveze zakonske zveze, temveč je  
navedlo le člene in citiralo njihovo vsebino brez navedbe predpisa. Tako ni jasno  
kateri  sirski  materialnopravni  predpis  je  sodišče  uporabilo,  niti  ali  so  bili  za  
predmetno  zadevo  uporabni  z  vidika  časovne  veljavnosti  sirskega  predpisa  o  
razvezi zakonske zveze. Poleg tega toženka zaradi pomanjkanja pravnega interesa,  
ni mogla pogledati v navedeni spis. Iz navedenih razlogov ni pravilna odločitev o  
uporabi  slovenskega  Zakona  o  zakonski  zvezi  in  družinskih  razmerjih  (v  
nadaljevanju ZZZDR) , saj ne le, da pravdni stranki nista državljana EU, z ničemer  
ni moč preizkusiti ali sirsko materialno pravo razvezo zakonske zveze za moža in  
za ženo res ureja neenakopravno. Nenazadnje je bilo tudi zmotno ugotovljeno  
dejansko stanje v smislu 65. člena ZZZDR, saj je sodišče v dokaz, da je zakonska  
zveza postala nevzdržna, zaslišalo le tožnika, katerega pričevanje pa je bilo v  
2
pretežnem delu neverodostojno. Sodišču pa je očitati tudi bistveno kršitev določb  
postopka, ker v razlogih izpodbijane sodbe ni obrazložilo dokaznega sklepa in  
zakaj, torej iz katerega razloga je vse ostale dokazne predloge zavrnilo. Priglaša  
stroške.
3.Tožeča stranka na pritožbo tožene stranke ni odgovorila.
4.Pritožba ni utemeljena. 
5.Preizkus zadeve pokaže, da sodišče prve stopnje ni storilo kršitev postopka, na  
katere pazi sodišče druge stopnje po uradni dolžnosti v smislu drugega odstavka  
350. člena ZPP v zvezi z drugim odstavkom 339. člena ZPP, prav tako ni storilo  
kršitev  postopka,  na  katere  se  v  pritožbi,  kot  bo  obrazloženo  v  nadaljevanju,  
neutemeljeno  sklicuje  toženka.  Sodišče  druge  stopnje  ugotavlja,  da  so  bila  v  
postopku  ugotovljena  vsa  pravno  odločilna  dejstva  in  na  tej  podlagi  pravilno  
uporabljeno  materialno  pravo.  Sodišče  prve  stopnje  se  je  do  razlogov  svoje  
odločitve obrazloženo in argumentirano opredelilo, sodišče druge stopnje jih v  
izogib nepotrebnemu ponavljanju sprejema, v odgovor pritožbenim navedbam pa  
navaja še naslednje:
6.Neutemeljena je pritožba, da ni mogoče uporabiti prava EU oziroma posledično  
slovenskega prava, ker sta pravdni stranki državljana Sirije in ne EU. 
7.Sodišče prve stopnje se je glede vprašanja sodne pristojnosti slovenskega sodišča  
opredelilo v točki 3 obrazložitve izpodbijane sodbe z uporabo Uredb: Uredbe  
Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. november 2003 o pristojnosti in priznavanju ter  
izvrševanju  sodnih  odločb  v  zakonskih  sporih  in  sporih  v  zvezi  s  starševsko  
odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1347/2000 (v nadaljevanju  
Uredbe Bruselj IIa) ter Uredba Sveta (EU) št. 1259/2010 z dne 20. december 2010  
o izvajanju okrepljenega sodelovanja na področju prava, ki se uporablja za razvezo  
zakonske zveze in prenehanje življenjske skupnosti (v nadaljevanju Uredba Rim  
III). To sta uredbi, ki sta, kot pravilno citira sodišče prve stopnje, hierarhično  
nadrejeni nacionalnemu  predpisu, ki to vprašanje ureja vselej, ko je v zadevi  
prisoten mednarodni element.1 
8.Dejanske ugotovitve sodišča prve stopnje dajejo podlago za uporabo 5. alineje  
točke a) prvega odstavka 3. člena Uredbe Bruselj IIa, po kateri je v zadevah  
razveze  zakonske  zveze  pristojno  sodišče  države  članice  na  ozemlju,  katere  
vlagatelj običajno prebiva, če je prebival tam najmanj leto dni neposredno pred  
vložitvijo vloge. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je tožnik (ki je tožbo na  
1Zakon  o  mednarodnem  zasebnem  pravu  in  postopku  (v  nadaljevanju  ZMZPP)  pride  v  
uporabo v poštev le, če po določbah Uredbe Bruselj IIa ni pristojno sodišče nobene države  
članice oziroma glede vprašanj, ki s citiranima Uredbama niso urejena.
3
razvezo zakonske zveze vložil pred sodiščem prve stopnje v Sloveniji dne 16. 1.  
2018), v Slovenijo prišel leto dni pred njeno vložitvijo, pri čemer je sledilo njegovi  
izpovedbi,  ko  je  bil  zaslišan  kot  stranka  v  postopku,  in  ki  jo  potrjuje  kopija  
njegove slovenske osebne izkaznice, izdana dne 11. 1. 2017. Navedena dejstva  
dajejo podlago za jurisdikcijo slovenskega sodišča v obravnavanem primeru (29.  
člen ZPP).
9.Nadalje ni utemeljena pritožbena graja o napačni uporabi materialnega prava za  
odločitev o razvezi zakonske zveze, ko je sodišče prve stopnje uporabilo v času  
odločanja veljaven ZZZDR (nevzdržnost zakonske zveze v smislu določbe 65.  
člena ZZZDR).2 
10.Sodišče druge stopnje ne dvomi v odločitev sodišča prve stopnje, da je postala  
zakonska zveza3 nevzdržna, ob ugotovitvi, da je toženka tožnika zapustila, da ne  
ve niti kam je odšla niti kje se nahaja in da med njima ni več čustvene navezanosti.  
Sodišče druge stopnje v verodostojnost tožnikove izpovedbe ne dvomi, ob sicer  
skladnosti njegove izpovedbe, dejstvo, da je v tožbi zatrjeval, da sta v Slovenijo  
prišla skupaj, nato pa izpovedal, da je prišla žena leto dni za njim v Slovenijo, ki  
potrjuje njuno skupno bivanje določen čas v Republiki Sloveniji, ni okoliščina,  
zaradi katere bi dvomili v siceršnjo tožnikovo izpovedbo. 
11.Ni utemeljena pritožbena graja o napačni uporabi slovenskega prava. Pritožba  
graja  dejstvo,  da  je  sodišče  prve  stopnje  materialno  pravo  pridobilo  iz  druge  
pravdne  zadeve,  ki  se  vodi  pred  istim  sodiščem  prve  stopnje,  kar  je  
brezpredmetno, saj gre za materialno pravo, ki velja v razveznih postopkih in se  
torej uporablja v vseh tovrstnih zadevah. V naši pravdni zadevi je bilo sirsko pravo  
(šeriatsko pravo) prevedeno s strani tolmačice, ki je predložila prevedene določbe  
glede  razveze  zakonske  zveze  iz  prava  Sirske  arabske  republike  (točka  7  
obrazložitve izpodbijane sodbe)4, iz katerega pa je evidentno razvidno, da v zvezi  
265.  člen:  Če  je  zakonska  zveza  iz  kateregakoli  vzroka  nevzdržna,  sme  vsak  zakonec  
zahtevati razvezo zakonske zveze.
3Zakonska zveza je bila sklenjena s poročno pogodbo dne 27. 12. 2015 na podlagi šeriatskih  
določil z dovoljenjem šeriatskega sodnika (dokazna listina A2 v spisu).
4Pogoji za razvezo zakonske zveze so urejeni različno glede na spol. Tako lahko moški med  
drugim razvezo doseže zgolj na način, da trikrat izreče „ti si ločena“ in nato v roku štirih  
mesecev  ločitev prijavi sodišču, medtem ko ženska ločitev lahko doseže le ob obstoju  
določenih okoliščin kot na primer: če je mož impotenten in ne more izpolnjevati zakonskih  
dolžnosti; če je obsojen na zaporno kazen tri ali več let zapora, če je neupravičeno zapustil  
zakonsko skupnost za več kot dve leti in drugo.
4
z možnostjo razveze zakonske zveze mož in žena nimata enakih pravic, zato je na  
podlagi 10. člena Uredbe Rim III5 potrebno uporabiti nacionalno, to je slovensko  
pravo.  Pooblaščenec  toženke,  ki  je  vseskozi  sodeloval  v  postopku,  načinu  
pridobljenega materialnega prava ni oporekal. 
12.Nazadnje  ni  utemeljena  pritožbena  graja  glede  ugotavljanja  dejanskega  
prebivališča toženke. Iz podatkov v spisu je razvidno, da je sodišče prve stopnje  
opravilo te poizvedbe po uradni dolžnosti. Iz dopisa UE Maribor6 je razvidno, da 
toženka nima prijavljenega stalnega, niti začasnega prebivališča v RS, po tem, ko  
ji je na podlagi dokončne odločbe Upravnega organa prenehalo stalno prebivališče  
na območju RS (na naslovu Gosposvetska cesta 53, Maribor). 
13.V  posledici  navedenega  pritožba  ni  utemeljena,  sodišče  druge  stopnje  jo  je  
zavrnilo in sodbo sodišča prve stopnje potrdilo. Odločitev temelji na določbi 353.  
člena ZPP.
14.Ker  je  toženka  s  pritožbo  v  celoti  propadla,  je  dolžna  sama  kriti  stroške  
pritožbenega postopka (prvi odstavek 165. člena ZPP). 
15.O stroških začasnega zastopnika bo odločilo sodišče prve stopnje s posebnim  
sklepom.
Maribor, 16. april 2019
Predsednica senata:
Jasminka Pen l.r.
5Člen 10 (uporaba prava sodišča, pred katerim poteka postopek): Kadar pravo, ki se uporabi  
v skladu s členom 5 ali 8, bodisi ne predvideva razveze zakonske zveze bodisi enem od  
zakoncev zaradi spola ne daje enakih možnosti za razvezo zakonske zveze ali prenehanje  
življenjske skupnosti, se uporabi pravo sodišča, pred katerim poteka postopek. 
6Številka 210-2/2018-365 z dne 6. 11. 2011
5