38. letno poročilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o protidampinških, protisubvencijskih in zaščitnih ukrepih EU ter uporabi instrumentov trgovinske zaščite v tretjih državah proti EU v letu 2019

Komisija je leta 2019 začela kar 16 novih preiskav (od tega 11 protidampinških in 5 protisubvencijskih postopkov). Hkrati je v 5 postopkih uvedla začasne dajatve, 7 primerov pa je končala z uvedbo dokončnih dajatev (med temi so bili 3 izravnalni ukrepi). Pet preiskav je končala brez uvedbe ukrepov.

I.1.2Protidampinške in protisubvencijske preiskave (glej priloge od A do I)

Temu poročilu je priložen delovni dokument služb Komisije, v katerem so navedene podrobnejše informacije in statistični podatki o letni dejavnosti. Delovni dokument služb Komisije vsebuje priloge, ki so pomembne za nekatere oddelke v nadaljevanju, kot je navedeno.

Preiskovalno delo se je v primerjavi z že veliko količino dela leta 2018 še povečalo. Zajemalo je veliko novih preiskav na podlagi novih sklopov pravil v zvezi z instrumenti trgovinske zaščite in še več opravljenih preiskav v zvezi s pregledom. Ob koncu leta 2019 je potekalo 43 preiskav in 2 preiskavi v zvezi z vračilom, ki zajemajo 66 posameznih zahtevkov uvoznikov za vračilo.

Ker odločnejše izvrševanje pomeni večjo učinkovitost, to poročilo vsebuje tudi ključne podatke, ki ponazarjajo učinke nedavno uvedenih ukrepov. Podatki kažejo učinkovitost ukrepov trgovinske zaščite pri ponovni vzpostavitvi enakih konkurenčnih pogojev na trgu EU. Z uvedbo protidampinških in protisubvencijskih dajatev se je delež nepoštenega škodljivega uvoza dejansko zmanjšal za povprečno 80 % (v razponu od 57 % do 99 %). Hkrati so protidampinške in protisubvencijske dajatve prispevale k razširitvi virov oskrbe, ki jih potrebujejo uvozniki in uporabniki v EU, pri čemer so poleg lastne proizvodnje EU zagotovile večji pošten uvoz iz drugih držav. Nazadnje je treba opozoriti, da so ukrepi, uvedeni leta 2019, prispevali k povečanju števila delovnih mest, ki imajo koristi od ukrepov v okviru instrumentov trgovinske zaščite, za 23 000, kar pomeni, da je v EU 343 000 delovnih mest, ki so neposredno zaščitena z instrumenti trgovinske zaščite.

Komisija je tudi povečala prizadevanja za izvršitev ukrepov, zlasti tako, da je začela štiri primere proti izogibanju, med katerimi je preiskava namizne in kuhinjske posode iz Kitajske, za katero je bilo do danes potrebnih največ sredstev in se je končala z razširitvijo dajatve na 30 podjetij. V zvezi z okrepljenim izvrševanjem posodobljenih pravil o trgovinski zaščiti so bile leta 2019 določene tudi posebne določbe za razširitev možnosti uporabe ukrepov trgovinske zaščite na epikontinentalni pas EU.

V tem, 38. poročilu so navedene ključne informacije o protidampinških, protisubvencijskih in zaščitnih ukrepih EU ter o dejavnosti trgovinske zaščite tretjih držav proti EU v letu 2019.

Komisija je med primeri, ki jih je končala v letu 2019, izračunala navedene dodatne stroške v preiskavi v zvezi s sečnino in amonijevim nitratom s poreklom iz Rusije, Trinidada in Tobaga ter Združenih držav Amerike (ZDA). Sklenila je zvišati ciljno ceno sečnine in amonijevega nitrata za 3,7 %, da bi se upoštevali dodatni stroški zaradi prihodnjega usklajevanja proizvajalcev EU s sistemom EU za trgovanje z emisijami (ETS). ETS je eden od instrumentov, v okviru katerega si EU prizadeva doseči cilje Pariškega sporazuma – pomembnega večstranskega okoljskega sporazuma, katerega pogodbenica je. Za proizvodno verigo sečnine in amonijevega nitrata, ki je emisijsko intenzivna, se v EU uporablja ETS. Zvišanje za 3,7 % je temeljilo na stroških povprečnih ocenjenih pravic ETS, ki jih bodo proizvajalci naročili med trajanjem ukrepov.

Pri določitvi stopnje škode imajo vlogo tudi večstranski okoljski sporazumi (in njihovi protokoli) in temeljne konvencije MOD. Od začetka veljavnosti posodobljenih pravil v zvezi z instrumenti trgovinske zaščite neškodljiva ciljna cena izdelka, ki jo izračuna Komisija, v skladu s členom 7(2d) osnovne protidampinške uredbe izraža tudi dejanske ali prihodnje stroške proizvodnje podjetij EU, ki izhajajo ali bi izhajali iz uporabe navedenih sporazumov in konvencij.

Pri vseh drugih preiskavah, izvedenih leta 2019, je Komisija vsakič izbrala reprezentativno državo, ne da bi ji bilo treba analizirati ravni socialne in okoljske zaščite, saj so bili ustrezni podatki na voljo le za eno državo.

Leta 2019 je bila taka analiza potrebna pri pregledu zaradi izteka ukrepov v zvezi z jeklenimi izdelki, prevlečenimi z organskimi premazi, s poreklom iz Kitajske. Komisija je v tem postopku opredelila dve ustrezni državi, ki bi se lahko šteli za reprezentativni pri določitvi normalne vrednosti: Malezijo in Mehiko. Da bi izbrala primernejšo, je ocenila njuno raven socialne in okoljske zaščite. Komisija je ugotovila, da Malezija ni ratificirala treh od osmih temeljnih konvencij Mednarodne organizacije dela (MOD). Poleg tega je ugotovila, da Malezija ni ratificirala enega glavnih okoljskih sporazumov, tj. Stockholmske konvencije o obstojnih organskih onesnaževalih. V zvezi z Mehiko je Komisija ugotovila, da je ratificirala skoraj vse temeljne konvencije MOD, razen ene. Mehika je ratificirala tudi vse glavne okoljske sporazume. Zato je Komisija kot ustrezno reprezentativno državo v navedenem pregledu zaradi izteka ukrepov izbrala Mehiko.

Kadar Komisija uporablja novo metodologijo izračuna normalne vrednosti, mora za določitev neizkrivljene normalne vrednosti izdelka izbrati ustrezno reprezentativno državo. Komisija uporablja podatke o cenah te države skupaj s podatki o porabi vložkov v državi izvoznici. V skladu z zadnjim delom prve alinee člena 2(6a)(a) bi morala Komisija v primeru več kot ene take države z ustreznimi in razpoložljivimi podatki pri izbiri upoštevati oceno ustrezne ravni socialne in okoljske zaščite v zadevnih državah.

Komisija je tudi odločno ukrepala proti nekaterim praksam kitajskih izvoznikov, da bi se izognili ukrepom EU za keramično namizno in kuhinjsko posodo (glej oddelek II). Tako je ohranila učinkovitost teh ukrepov v korist proizvajalcev keramike v EU in njihovih zaposlenih – veliko podjetij v tem sektorju so MSP.

Glede na nedavno posodobitev instrumentov trgovinske zaščite se je Komisija v letu 2019 še naprej osredotočala na podporo MSP, tako da je MSP, vključenim v preiskave instrumentov trgovinske zaščite, zagotovila pomoč in smernice. MSP je podprla zlasti tako, da je olajšala njihovo sodelovanje v preiskavi: z manj obremenjujočimi vprašalniki je čim bolj omejila zahteve za informacije in obdobja preiskave uskladila z obračunskim letom MSP, kadar je bilo to izvedljivo. Komisija je začela tudi preiskavo v zvezi z industrijo EU, ki jo sestavljajo predvsem MSP: protidampinška preiskava uvoza bucik in sponk s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (v nadaljnjem besedilu: Kitajska).

Komisija je na podlagi splošne sheme preferencialov izvedla tudi dve dvostranski preiskavi za uvedbo zaščitnih ukrepov v zvezi z uvozom indijskega riža s poreklom iz Kambodže in Burme/Mjanmara: stopnjo skupne carinske tarife je 16. januarja 2019 ponovno določila na 175 EUR/tono in predvidela postopno liberalizacijo na 125 EUR/tono v treh letih.

Z vidika sektorjev se je največji delež veljavnih ukrepov proti EU leta 2019 nanašal na izdelke iz jekla (72 od 175). Veliko število ukrepov (42) se je še vedno uporabljalo tudi za kemične proizvode. Z vidika novih preiskav je bil v ospredju znova jeklarski sektor, in sicer je bilo začetih devet preiskav od skupno 37, sledila pa sta sektor kemikalij (osem novih primerov) in kmetijski sektor (sedem primerov).

Kar zadeva 25 novih ukrepov, ki so bili uvedeni leta 2019, so na prvem mestu ZDA s štirimi novimi ukrepi, sledijo ji Avstralija in Maroko (trije novi ukrepi) ter Zalivski svet za sodelovanje (dva nova ukrepa). Kitajska je leta 2019 uvedla en nov ukrep proti EU.

V letu 2019 je Indija začela sedem novih preiskav, Indonezija in Madagaskar po štiri, Ukrajina tri, Evrazijska gospodarska unija, Maroko in Filipini pa po dve. K skupnemu velikemu številu novih preiskav je med drugim prispevalo dejstvo, da so se poleg rednih uporabnikov instrumentov trgovinske zaščite, kot je Indija, pojavili tudi novi uporabniki.

Znova so največ ukrepov proti izvozu EU uvedle ZDA, tj. 36 veljavnih ukrepov (33 leta 2018). V primerjavi z letom 2016 to pomeni 71-odstotno povečanje števila ukrepov, kar je posledica predvsem uvedbe številnih novih ukrepov, zlasti v jeklarskem sektorju. Ukrepi ZDA so spodbudili tudi povečanje števila ukrepov na svetovni ravni, saj so tudi države, kot so Kanada, Egipt, Maroko ali Evrazijska gospodarska unija, uvedle ali podaljšale vzpostavljene ukrepe v zvezi z nekaterimi izdelki iz jekla, najverjetneje kot odziv na ukrepe ZDA za jeklo na podlagi oddelka 232.

Komisija lahko po potrebi uporabi tudi dvostransko reševanje sporov, predvideno v trgovinskih sporazumih, kadar partnerji ne spoštujejo svojih obveznosti v okviru teh sporazumov. V tem kontekstu je leta 2019 nadaljevala posvetovanja z Južno Afriko v zvezi z dvostranskimi zaščitnimi ukrepi, ki se uporabljajo za uvoz zamrznjenega piščanca iz EU in ki so po mnenju Komisije nezakoniti. Ker vzajemno sprejemljiva rešitev ni bila sprejeta, namerava Komisija uporabiti postopek dvostranskega reševanja sporov.

Komisija kljub posredovanju ni vedno zmagala in nekateri neupravičeni ukrepi so bili vseeno vzpostavljeni. V primerih pomembnega gospodarskega in/ali sistemskega interesa je Komisija, da bi dosegla umik neupravičenih ukrepov, uporabila postopke reševanja sporov STO. Tako je bilo v primeru protidampinških dajatev, ki jih je Kolumbija uvedla za zamrznjen ocvrti krompirček iz Belgije, Nemčije in Nizozemske, ter protisubvencijskih in protidampinških dajatev, ki so jih ZDA uvedle za uvoz španskih zrelih oljk (za podrobnejše informacije glej delovni dokument služb Komisije). Ta dva postopka še potekata.

Komisija je skupaj z industrijo in državami članicami uspešno posredovala tudi pri odpravi preostalih protidampinških dajatev na uvoz konzerviranega paradižnika iz Italije v Avstralijo, ki se v nekaterih primerih uporabljajo od leta 2014 in vplivajo na letni izvoz EU v višini 22 milijonov EUR. Komisija si je od začetka prve preiskave močno prizadevala za odpravo teh dajatev, zlasti zaradi vprašljive metodologije, ki so jo uporabljali avstralski organi, in njihovega sistemskega tveganja za uvoz predelanih kmetijskih proizvodov EU. Nazadnje se je Avstralija odločila, da bo te dajatve ukinila.

Komisija je na primer prepričljivo posredovala pri tretjem pregledu zaradi izteka protidampinških ukrepov, ki ga je Brazilija izvedla v zvezi z uvozom mleka v prahu iz EU. Na podlagi tega so prenehali veljati ukrepi in odprl se je trg, ki je bil za izvoznike EU zaprt od leta 2001. Vrednost izvoza pred uvedbo ukrepov je znašala 45 milijonov EUR.

Medtem ko Komisija posreduje v večini primerov proti EU, se osredotoča zlasti na sistemska vprašanja in primere, ki bi pomembno vplivali na industrijo EU. Cilj ukrepov Komisije je zagotoviti pravilno uporabo pravil STO in s tem preprečiti zlorabo tujih instrumentov trgovinske zaščite. S takimi vztrajnimi posredovanji, osredotočenimi na neskladja s pravili STO in sistemske pomanjkljivosti, je bilo preprečenih veliko neupravičenih ukrepov.

Dejavnost trgovinske zaščite po svetu je bila tudi leta 2019 intenzivna. Službe Komisije so še naprej redno posredovale v veliki večini tujih preiskav, usmerjenih v izvoz EU. Ta posredovanja so med drugim vključevala pisne predložitve in udeležbo na zaslišanjih na tehnični ravni. Komisija je po potrebi posredovala tudi pri organih tretjih držav na višji politični ravni.

Komisija ne le ščiti industrijo EU pred nepoštenim škodljivim uvozom, ampak tudi odločno ukrepa proti ukrepom instrumentov trgovinske zaščite, ki jih sprejmejo naši trgovinski partnerji, kadar koli meni, da ti ukrepi ne izpolnjujejo strogih pravnih zahtev. Tako ukrepanje je danes nujno, saj nekatere glavne trgovske države pogosto izražajo pomisleke o pravnem redu STO. Neupravičeni zaščitni ukrepi omejujejo dostop do trga ter s tem priložnosti za ustvarjanje delovnih mest in rast za izvoznike EU. Zato je preprečevanje neupravičenih tujih ukrepov trgovinske zaščite še toliko bolj pomembno.

Splošno sodišče in Sodišče sta leta 2019 razsodila v 31 sodbah in sklepih s področja instrumentov trgovinske zaščite: Splošno sodišče je izreklo 14 sodnih odločb, Sodišče pa je odločalo o 8 pritožbah in 5 primerih o odmeri stroškov ter izdalo 4 predhodne odločbe. Najbolj relevantne sodbe so opisane v delovnem dokumentu služb Komisije.

EU je povečala prizadevanja pri izvajanju agende v zvezi s subvencijami v STO. Cilj je prilagoditi večstranska pravila o subvencijah, da bi bolje ustrezala izzivom trenutnega trgovinskega okolja. V letu 2019 so se v Ženevi nadaljevala intenzivna pogajanja o subvencijah za ribištvo. EU je ohranila vlogo glavne zagovornice v okviru teh pogajanj, pri čemer je predložila konkretne predloge besedila na obeh glavnih področjih pogovorov: prepoved subvencij za nezakoniti, neprijavljeni in neregulirani ribolov ter subvencij, ki prispevajo k presežnim zmogljivostim in prelovu. Čeprav leta 2019 ni bil dosežen noben dogovor, si EU in druge članice STO prizadevajo, da bi se na 12. ministrski konferenci STO v Nur-Sultanu junija 2020 dosegel ambiciozen in celovit rezultat.

Komisija je aprila in novembra 2019 aktivno sodelovala pri delu odborov STO za subvencije in izravnalne ukrepe, za protidampinške ukrepe ter za zaščitne ukrepe, poleg tega je sodelovala pri delu neformalne skupine STO za boj proti izogibanju in protidampinške delovne skupine STO za izvajanje.

EU je v Odboru za protidampinške ukrepe še naprej zagovarjala spremembe zakonodaje EU na področju instrumentov trgovinske zaščite iz let 2017 in 2018. Komisija je opozorila tudi na nekatere primere tretjih držav, ki po njenem mnenju vključujejo neizpolnjevanje obveznosti tretjih držav v okviru STO in ki negativno vplivajo na izvoznike EU (npr. preiskava Kolumbije v zvezi z zamrznjenim ocvrtim krompirčkom). Poleg tega je EU odgovorila na vprašanja in pojasnila nekatere od svojih preiskav.

EU je v okviru delovne skupine za izvajanje sodelovala v razpravah o številnih tehničnih vprašanjih, na primer v zvezi z določitvijo vzročne povezave ali analizo nevarnosti škode.

Na rednih sejah Odbora za subvencije in izravnalne ukrepe so se nadaljevale razprave v zvezi s tem, kako so subvencije prispevale k presežnim zmogljivostim v raznih sektorjih. V zvezi s tem so ZDA in EU aprila skupaj gostile predstavitev poročila OECD o izkrivljanjih v vrednostni verigi aluminija. Odbor je na novembrski seji dodatno razpravljal o vprašanju presežne zmogljivosti in predstavil delo Svetovnega foruma o presežni zmogljivosti jeklarskega sektorja. Razprave so potekale tudi o tem, kako bi članice STO lahko izboljšale preglednost subvencij, pri čemer je EU znova poudarila pomembnost spoštovanja obveznosti glede priglasitve subvencij STO.

Pregledi priglasitev subvencij za leto 2017 so se nadaljevali aprila na posebni seji Odbora za subvencije in izravnalne ukrepe. EU je v začetku julija 2019 predložila STO novo in popolno priglasitev vseh subvencij, dodeljenih v letih 2017 in 2018. Taka priglasitev je predložena vsaki dve leti in vključuje subvencije, dodeljene na ravni EU in na ravni posameznih držav članic. Pregledi priglasitev subvencij za leto 2019 so se začeli na posebni novembrski seji Odbora za subvencije in izravnalne ukrepe ter se bodo nadaljevali v letu 2020.

EU je v Odboru za zaščitne ukrepe izpostavila številne pomisleke v zvezi s preiskavami drugih članic za uvedbo zaščitnih ukrepov (npr. Filipinov za keramične talne in stenske ploščice, Turčije za prejo iz najlona in drugih poliamidov, Ukrajine za dušikova gnojila, poliuretanske pene). EU je tudi odgovorila na vprašanja drugih članic o zaščitnih ukrepih v zvezi z nekaterimi izdelki iz jekla, zlasti o rezultatih nedavnega pregleda teh ukrepov.

I.8 Dejavnosti pooblaščenca za zaslišanje

Zaradi zakonodajnih reform instrumentov trgovinske zaščite je vloga pooblaščenca za zaslišanje od leta 2018 močno uveljavljena v osnovni protidampinški in osnovni protisubvencijski uredbi. Pooblaščenka za zaslišanje je bila pozvana, naj prispeva k postopkom, ki se bodo uporabljali pri izvajanju posodobitev, da bi se povečala preglednost in bi se zagotovile postopkovne pravice strank v skladu z novimi pravili. Predsednik Komisije je leta 2019 v okviru nadaljnjega spremljanja posodobil in sprejel mandat pooblaščenca za zaslišanje. Ta mandat zainteresiranim stranem bolje pojasnjuje vlogo in pooblastila pooblaščenca za zaslišanje ob upoštevanju novih razmer. Pooblaščenka za zaslišanje je bil dodatno pozvana, naj posreduje še na drugih področjih, ne le na običajnih področjih protidampinških in protisubvencijskih preiskav, tj. na drugih področjih, ki jih zajema mandat. To se je nanašalo na preiskavo zaščitnih ukrepov in postopke v zvezi z uporabo splošne sheme preferencialov.

Leta 2019 je pooblaščenka za zaslišanje prejela 19 zahtevkov za posredovanje in izvedla osem zaslišanj. V enem primeru je podaljšala rok za predložitev pripomb. V več primerih je bil zahtevek zainteresiranih strani za posredovanje predložen hkrati z zahtevkom za zaslišanje pri službah Komisije, odgovornih za preiskavo. Pooblaščenka za zaslišanje je trdila, da bi morale zainteresirane strani svoje pomisleke najprej predložiti službam Komisije, če pa rešitev ne bi bila dosežena, bi nato posredovala sama. Ta pristop je zainteresiranim stranem omogočil, da so v večini primerov našle rešitev neposredno s preiskovalnimi skupinami.

Leta 2019 je bilo preiskav, na podlagi katerih so bili predloženi zahtevki za posredovanje, sorazmerno malo, podobno kot leta 2018. Zainteresirane strani so večinoma izpodbijale ugotovitve, dejstva in sklepe preiskav. Kadar je bilo to upravičeno, je bil v vseh primerih s službami dosežen dogovor za zagotovitev pojasnil ali dodatnih razkritij.





II. Strožje izvrševanje ukrepov

II.1 Dejavnosti proti izogibanju

Izogibanje pomeni, da proizvajalci izvozniki iz tretjih držav izvajajo posebne dejavnosti izključno zato, da bi se izognili plačilu protidampinških ali izravnalnih dajatev. Take prakse vključujejo npr. odpremo izdelka prek države, ki ni zavezana plačilu dajatev, da bi se prikrilo njegovo pravo poreklo (pretovarjanje), rahlo spremembo izdelka, da ta ne izpolnjuje pogojev za plačilo dajatev (rahla sprememba), ali izvoz prek proizvajalca izvoznika z nižjo individualno stopnjo protidampinške ali izravnalne dajatve (preusmerjanje v druge družbe).

Izogibanje protidampinškim in protisubvencijskim ukrepom ni sprejemljivo. Ogroža pravico industrije Unije, da pridobi zaščito pred nepoštenimi tržnimi praksami, s tem pa ogroža delovna mesta in rast v Uniji.

Pravilno izvajanje protidampinških in protisubvencijskih ukrepov je bilo vedno med prednostnimi nalogami Komisije. Dokazano je, da je bila Komisija uspešna pri učinkovitem ukrepanju proti izogibanju ukrepom. Med 140 veljavnimi ukrepi na dan 31. decembra 2019 jih je bilo 28 ukrepov proti izogibanju.

Komisija je leta 2019 še zaostrila svoj boj proti izogibanju, pri čemer je povečala število preiskav proti izogibanju po uradni dolžnosti in okrepila izvedbene dele uredb, ki uvajajo ukrepe v okviru instrumentov trgovinske zaščite, da bi zmanjšala tveganje zlorabe.

Preiskave proti izogibanju po uradni dolžnosti