Evropski parlament in Svet sta leta 2014 v okviru svežnja o tehničnih pregledih pregledala pravila in postopke za cestne preglede tehnične brezhibnosti gospodarskih vozil. 3. aprila 2014 je bila sprejeta Direktiva 2014/47/EU (v nadaljnjem besedilu: Direktiva 2014/47/EU). Uporablja se od 20. maja 2018. Z Direktivo 2014/47/EU so bile med drugim uvedene dve vrsti pregledov, tj. začetni in podrobnejši pregledi, ter zahteva, da mora skupno število začetnih cestnih pregledov v EU na koledarsko leto ustrezati vsaj 5 % skupnega števila teh vozil, registriranih v državah članicah. Za dosego tega cilja si mora vsaka država članica prizadevati, da opravi ustrezno število cestnih pregledov, sorazmerno s skupnim številom takšnih vozil, registriranih na njenem ozemlju. Prvo poročilo, v katerem bo izpolnjevanje tega cilja natančno preverjeno, je treba predložiti do 31. marca 2021 za leti 2019 in 2020.

V skladu z Direktivo 2000/30/ES se na gospodarskih vozilih, vključno z motornimi vozili ter njihovimi priklopniki in polpriklopniki, ki vozijo v državah članicah, opravljajo cestni pregledi tehnične brezhibnosti, namenjeni izboljšanju varnosti v cestnem prometu in varstvu okolja.

Evropska zakonodaja določa raznovrstne ukrepe, s katerimi se zagotavlja, da so gospodarska vozila na evropskih cestah v primernem tehničnem stanju, kar je v interesu varnosti v cestnem prometu, varstva okolja in poštene konkurence. Med temi ukrepi so:

Komisija je po prvi analizi nacionalnih poročil stopila v stik s številnimi državami članicami, da bi razumela morebitne razloge za izjemne rezultate ali spremembe v primerjavi s prejšnjim obdobjem. Po pojasnilih, ki so jih zagotovile države članice, so na število in kakovost cestnih pregledov tehnične brezhibnosti negativno vplivale številne okoliščine. To so bili med drugim reorganizacija ali decentralizacija pristojnosti, zaradi česar se v nekaterih obdobjih pregledi niso izvajali, ter pomanjkanje osebja, omejeno število pregledov in omejen dostop do opreme zaradi finančnih omejitev. Izmenjave z državami članicami so obenem pokazale znatne razlike v razumevanju in izvajanju zbiranja podatkov in poročanju, kar je morda prav tako prispevalo k razlikam. Te razlike se bodo morda zmanjšale po 20. maju 2018, saj bo z Direktivo 2014/47/EU uvedena večja harmonizacija metod pregledov, ocen pomanjkljivosti, uporabe opreme za preglede in zahtev za poročanje. Prvo poročilo na podlagi Direktive 2014/47/EU bo obsegalo obdobje 2019–2020, države članice pa bodo morale nacionalna poročila predložiti do 31. marca 2021.

Trinajst držav članic, in sicer Avstrija, Bolgarija, Češka, Danska, Grčija, Francija, Irska, Malta, Nizozemska, Portugalska, Romunija, Slovaška in Združeno kraljestvo, je zagotovilo dodatne informacije v zvezi z oznakami pomanjkljivosti v okviru pregledanih postavk (npr. (1) zavorna oprema, 1.1.8 spojke za zavore priklopnega vozila). Te podrobnosti so bile uvedene z Direktivo 2010/47/EU, s katero je bila 1. januarja 2012 spremenjena Priloga I k Direktivi 2000/30/ES, vendar navedba te dodatne ravni podrobnosti ni obvezna.

Enajst držav članic, in sicer Avstrija, Bolgarija, Hrvaška, Češka, Nemčija, Danska, Estonija, Luksemburg, Nizozemska, Poljska in Romunija, je predložilo tudi podatke o vozilih, ki so bila registrirana zunaj EU, pri čemer so jih razvrstile po državi, v kateri je bilo vozilo registrirano; dve državi, tj. Belgija in Italija, sta predložili skupne podatke za število pregledanih vozil, ki niso bila iz EU.

Vendar niso vse države članice upoštevale roka za predložitev podatkov. Nekatere (Belgija, Češka, Finska in Francija) so rok le malo zamudile, drugi dve državi (Malta in Nizozemska) pa nista podatkov predložili do januarja oziroma marca 2018.

V začetku marca 2017 je bil nato izdan opomnik, s katerim so bile države članice opozorjene, da se rok za predložitev podatkov hitro bliža. Vse države članice so uporabile predlogo za elektronsko predložitev podatkov. To je bilo dobrodošlo, saj je poenostavilo primerjavo podatkov.

Komisija je v začetku januarja 2017 državam članicam v skladu s preteklo prakso poslala informativni dopis, da bi jim tako olajšala izpolnitev obveznosti poročanja. Temu dopisu je bila priložena predloga (ki so jo skupaj pripravili Komisija in strokovnjaki iz držav članic), države članice pa so bile pozvane, naj jo uporabijo za predložitev poročil.

To je šesto poročilo o načinu uporabe Direktive 2000/30/ES v državah članicah ter obsega koledarski leti 2015 in 2016. Rok, do katerega so morale države članice predložiti podatke Komisiji za to obdobje poročanja, je bil 31. marec 2017.

Vendar je bil z eno od sprememb, uvedenih z Direktivo 2010/47/EU, uveden drugačen način razvrščanja vozil, tako da se navede njihova kategorija v skladu z zakonodajo o homologaciji. S tem je vozilo, ki bi se prej lahko razvrstilo v različne razrede, zdaj lahko navedeno v le eni kategoriji vozil. Poleg tega je treba vlečno vozilo in priklopno vozilo navesti ločeno. Ob upoštevanju, da je mogoče vlečno vozilo in priklopno vozilo registrirati v različnih državah članicah, te revidirane razvrstitve zagotavljajo natančnejše informacije, hkrati pa se izboljšuje položaj za države članice v okoliščinah, kjer je treba obvestiti drugo državo članico, kadar so bile na vozilu, registriranem v njej, ugotovljene resne pomanjkljivosti.

Pred spremembo so bila vozila v poročilu o cestnem pregledu (Priloga I) opredeljena glede na razrede, na primer cestni vlačilec s priklopnim vozilom, kar je pomenilo vsako motorno vozilo za prevoz blaga z največjo maso, ki presega 3,5 tone (kategoriji N2 in N3), in je povezano s priklopnim vozilom (kategoriji O3 in O4). Hkrati je bilo treba vozila kategorije N2 označiti kot „lahko tovorno vozilo“, vozila kategorije N3 kot „tovornjak“ ter vozila kategorij O3 in O4 kot „priklopno vozilo“ oziroma „polpriklopnik“.

Direktiva 2000/30/ES, kakor je bila spremenjena in ki se je uporabljala do 19. maja 2018, je določala številne pogoje za opravljanje cestnih pregledov tehnične brezhibnosti gospodarskih vozil, ki vozijo v EU. Z Direktivo 2010/47/EU so se 1. januarja 2012 spremenili kategorije vozil in seznam postavk za pregled iz Priloge I.

Cestni pregledi se običajno izvajajo po korakih. Najprej se na vozilu v mirujočem stanju opravi vizualna ocena vzdrževanosti vozila, nato sledi preverjanje morebitne dokumentacije o nedavnem cestnem pregledu (če je ustrezno) in tehničnem pregledu vozila. Na kraju samem ali v bližnjem centru za tehnične preglede je mogoče opraviti tudi podroben pregled v zvezi z nepravilnostmi na podlagi seznama postavk iz Direktive 2000/30/ES. V primeru podrobnejšega pregleda mora biti rezultat dokumentiran v poročilu o cestnem pregledu tehnične brezhibnosti, pripravljenem na podlagi vzorca, določenega v Direktivi. Te informacije so podlaga za informacije, ki jih morajo države članice sporočiti Evropski komisiji.

·svetlobna oprema in električni sistem;

·osi, kolesa, pnevmatike, obesitev koles;

·šasija in povezava šasije;

·druga oprema, vključno s tahografom in napravami za omejevanje hitrosti;

·negativni vplivi, vključno z emisijami in razlitjem goriva in/ali olja.

Za lažje evidentiranje pomanjkljivosti, ki jih na teh področjih ugotovijo inšpektorji, bi moralo poročilo o pregledu na hrbtni strani vsebovati popoln seznam postavk za pregled. Inšpektorji morajo na poročilu (z vnaprej določenimi oznakami) označiti vsa področja, na katerih so ugotovili pomanjkljivosti, po končanem pregledu pa izročiti izvod tega poročila vozniku vozila.

Če inšpektor meni, da lahko katera koli ugotovljena pomanjkljivost predstavlja tolikšno tveganje za varnost, da so zlasti glede zavor upravičena dodatna preverjanja, lahko odredi, naj se vozilo odpelje do namenskega prostora za pregled tehnične brezhibnosti na podrobnejši pregled.

Če se med pregledom vozila izkaže, da gospodarsko vozilo predstavlja resno nevarnost za potnike v njem ali druge udeležence v cestnem prometu, se lahko uporaba navedenega vozila prepove, dokler ugotovljene nevarne pomanjkljivosti niso odpravljene.

5.STATISTIČNI PODATKI

5.1 Število pregledov

V obdobju 2015–2016 je bilo v primerjavi z obdobjem 2013–2014 pregledanih 534 473 vozil manj, kar pomeni zmanjšanje za 9,6 %. V Preglednici 1 v nadaljevanju je prikazana razčlenitev po državah članicah.

V obdobju 2011–2012 je bilo pregledanih 8 145 984 vozil, v obdobju 2013–2014 pa 2 561 820 vozil manj, kar pomeni, da je bilo pregledanih 5 584 164 vozil. V obdobju 2015–2016 je mogoče opaziti nadaljnje približno 10-odstotno zmanjšanje števila pregledanih vozil: pregledanih jih je bilo 5 029 763.

Preglednica 1: Število pregledov – primerjava med obdobjema 2013–2014 in 2015–2016

Država članica poročevalka Vozila, pregledana v obdobju 2013–2014 Vozila, pregledana v obdobju 2015–2016 Razlika med obdobjema 2013–2014 in 2015–2016 Razlika med obdobjema 2013–2014 in 2015–2016 (v %) Avstrija 48 884 42 438 –6 446 –13,2 % Belgija 18 073 9 693 –8 380 –46,4 % Bolgarija 321 325 250 516 –70 809 –22,0 % Hrvaška 39 608 39 204 –404 –1,0 % Ciper 1 174 6 214 5 040 429,3 % Češka 136 981 88 389 –48 592 –35,5 % Danska 2 081 3 753 1 672 80,3 % Estonija 1 689 2 768 1 079 63,9 % Finska 11 152 8 390 –2 762 –24,8 % Francija 1 053 692 996 892 –56 800 –5,4 % Nemčija 1 600 728 1 620 465 19 737 1,2 % Grčija 16 816 5 395 –11 421 –67,9 % Madžarska 216 504 195 905 –20 599 –9,5 % Irska 12 939 29 840 16 901 130,6 % Italija 15 147 5 514 –9 633 –63,6 % Latvija 6 101 8 652 2 551 41,8 % Litva 79 860 70 586 –9 274 –11,6 % Luksemburg 726 398 –328 –45,2 % Malta 4 012 6 943 2 931 73,1 % Nizozemska 8 860 6 709 –2 151 –24,3 % Poljska 888 111 627 384 –260 727 –29,4 % Portugalska 631 1 522 891 141,2 % Romunija 8 135 13 144 5 009 61,6 % Slovaška 16 211 18 760 2 549 15,7 % Slovenija 5 113 4 945 –168 –3,3 % Španija 723 250 654 392 –68 858 –9,5 % Švedska 53 527 45 417 –8 110 –15,2 % Združeno kraljestvo 292 838 265 535 –27 303 –9,3 % Skupaj 5 584 164 5 029 763 –554 401 –9,9 %

Osemnajst držav članic je v obdobju 2015–2016 izvedlo manj pregledov kot v obdobju 2013–2014. Zmanjšanja v odstotkih so segala od 1 % pri Hrvaški do 68 % pri Grčiji. Druge države članice z znatnimi zmanjšanji so bile Italija (64 %), Belgija (46 %), Luksemburg (45 %) in Češka (35 %). Glede na pojasnila držav članic so razlogi za zmanjšanja finančne omejitve in pomanjkanje človeških virov ali reorganizacija pristojnosti. Na izvajanje pregledov so vplivale tudi spremembe nacionalne zakonodaje in notranjih upravnih postopkov.

Po drugi strani se je število pregledov v obdobju 2015–2016 v desetih državah članicah povečalo. Povečanja v odstotkih so znašala od 1,2 % pri Nemčiji do 122 % pri Irski, 141 % pri Portugalski in 429 % pri Cipru. Pri Cipru je treba priznati, da je bilo njegovo izhodišče glede na podatke iz obdobja poročanja 2013–2014 zelo nizko. Povečanje v odstotkih je zato relativno. Pri Irski se je število pregledov povečalo, ker so irski organi povečali število inšpektorjev, ki izvajajo cestne preglede tehnične brezhibnosti.

5.2 Poreklo pregledanih vozil