EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 2.6.2020 COM(2020) 220 final 2020/0097(COD) Predlog SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Sklepa št. 1313/2013/EU o mehanizmu Unije na področju civilne zaščite (Besedilo velja za EGP)



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA ·Razlogi za predlog in njegovi cilji Namen predloga je uvesti določene ciljne spremembe Sklepa št. 1313/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta (v nadaljnjem besedilu: Sklep) o mehanizmu Unije na področju civilne zaščite (v nadaljnjem besedilu: mehanizem Unije), v okviru katerega Evropska unija podpira, usklajuje in dopolnjuje delovanje držav članic na področju civilne zaščite, da se preprečijo naravne nesreče in nesreče, ki jih povzroči človek, v Uniji in zunaj nje, da se nanje pripravi in da se nanje odzove. Ob upoštevanju načel solidarnosti in skupne odgovornosti je splošni cilj tega predloga omogočiti Uniji, da svojim državljanom v Evropi in zunaj nje zagotavlja boljšo podporo v kriznih in izrednih razmerah. Ta predlog temelji na napredku, ki sta ga dosegla Evropski parlament in Svet pri obravnavi predloga Komisije COM(2019) 125 final in v razpravah o njem. Izkazalo se je, da je mehanizem Unije koristno orodje za mobilizacijo in usklajevanje pomoči sodelujočih držav, ki se odzovejo na krizo v EU in zunaj EU, kar je oprijemljiv dokaz evropske solidarnosti. Unija bo podobno v okviru instrumenta za zagotavljanje nujne pomoči v Uniji začasno pomagala pri prevozu pacientov in zdravstvenega osebja med državami članicami, kar je ključen prispevek, ki prinaša oprijemljive koristi glede na čezmejno razsežnost ukrepov. Pandemija COVID-19 pa je pokazala potrebo po boljši pripravljenosti Evropske unije na izredne razmere velikega obsega v prihodnosti ter hkrati dokazala omejitve sedanjega okvira. Medsebojna povezanost naših družb, ki se soočajo z enakimi izrednimi razmerami, in njihove posledične težave pri medsebojni pomoči so pokazale potrebo po okrepljenem delovanju na ravni Unije, k čemur je pozvala tudi skupna izjava Evropskega sveta z dne 26. marca 2020. Mehanizem Unije se trenutno v celoti zanaša na vire držav članic. Kot so pokazali pretekli meseci, se ta sistem vzajemne evropske solidarnosti nagiba k temu, da odpove, če so vse države članice ali večina njih hkrati prizadete zaradi istih izrednih razmer in si zato ne morejo medsebojno pomagati. V takih primerih izrednih razmer velikega obsega s hudimi posledicami Unija trenutno ne zmore v zadostni meri posredovati, da bi zapolnila te kritične vrzeli. Za zagotavljanje učinkovitega splošnega odziva Unije na izredne razmere velikega obsega mehanizem Unije potrebuje večjo prožnost in neodvisnost za ukrepanje na ravni Unije, ko države članice zaradi preobremenjenosti ne morejo ukrepati. Komisija predlaga, da se izkoristi celotna moč proračuna EU za mobilizacijo naložb in predhodno zagotovitev finančne podpore v ključnih prvih letih okrevanja. Ti predlogi temeljijo na: • evropskem instrumentu za okrevanje v izrednih razmerah kot izjemnem ukrepu na podlagi člena 122 PDEU, katerega financiranje bo temeljilo na pooblastilu iz predloga sklepa o virih lastnih sredstev. Sredstva bodo kot odziv na krizo omogočila izvajanje hitro delujočih ukrepov za zaščito možnosti za preživljanje, izboljšanje preprečevanja ter okrepitev odpornosti in okrevanja; • okrepljenem večletnem finančnem okviru za obdobje 2021–2027. Glede na navedeno Komisija predlaga ciljno usmerjene spremembe sedanje zakonodaje na področju civilne zaščite Unije za obravnavanje glavnih izzivov, s katerimi se danes srečuje mehanizem Unije. Spremembe bodo mehanizmu Unije omogočile učinkovitejše in uspešnejše ukrepanje, da zapolni obstoječe vrzeli in rešuje življenja. Konkretneje, spremembe, ki jih vsebuje ta predlog, so namenjene doseganju naslednjih ciljev: a)okrepiti medsektorski pristop k čezmejnemu obvladovanju tveganja nesreč in pristop družbene pripravljenosti, vključno z vzpostavitvijo izhodiščnih elementov in elementov načrtovanja na evropski ravni, ob upoštevanju tega, kako podnebne spremembe vplivajo na tveganje nesreč; b)zagotoviti, da lahko Komisija neposredno naroči ustrezno varnostno mrežo zmogljivosti rescEU; c)Komisiji zagotoviti logistične zmogljivosti za zagotavljanje večnamenskih zračnih prevozov v izrednih razmerah ter pravočasnega prevoza in dostave pomoči; d)oblikovati prožnejši sistem za odzivanje na izredne razmere velikega obsega; e)okrepiti Center za usklajevanje nujnega odziva v njegovi vlogi operativnega usklajevanja in spremljanja, da se podpre hiter in učinkovit odziv EU na številne krize v Uniji in zunaj nje, ob dopolnjevanju z obstoječimi mehanizmi za odzivanje na krize in v skladu z obstoječimi medinstitucionalnimi ureditvami; f)omogočiti večje naložbe v pripravljenost na ravni Unije in nadaljnjo poenostavitev izvrševanja proračuna; g)omogočiti izvajanje ukrepov za okrevanje in odpornost v okviru mehanizma Unije na področju civilne zaščite, in sicer s financiranjem iz evropskega instrumenta za okrevanje, ki predstavlja zunanje namenske prejemke v skladu s členom 21(5) finančne uredbe. Okrepljeni mehanizem Unije bi EU in državam članicam omogočil, da se bolje pripravijo ter se hitro in učinkovito odzivajo na prihodnje krize, zlasti tiste s hudimi posledicami zaradi potencialnih motenj v naših gospodarstvih in družbah, kot se je jasno pokazalo pri krizi zaradi COVID-19. Dolgoročno je preprečevanje in zmanjševanje vpliva nesreč z boljšo pripravljenostjo bolj stroškovno učinkovito kot odzivanje nanje, zlasti glede na to, kako podnebne spremembe in degradacija okolja povečujejo tveganje nesreč na svetu in v Uniji.

·Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Evropa je odgovorna za izkazovanje solidarnosti in podpore tistim, ki potrebujejo pomoč. Solidarnost, na kateri temelji Sklep št. 1313/2013/EU, bo okrepljena v okviru tega predloga, skupaj z načeloma skupne odgovornosti in odgovornega ravnanja. Ta predlog temelji na dosedanjih pozitivnih rezultatih obstoječega okvira, njegov namen pa je odpraviti pomanjkljivosti z okrepljenimi določbami za nadaljnjo podporo, usklajevanje in dopolnjevanje ukrepov držav članic na tem področju. ·Skladnost z drugimi politikami Unije Ukrepi, predvideni v okviru spremenjenega mehanizma Unije na področju civilne zaščite, so usklajeni s splošnim ciljem Unije, tj. zagotoviti, da vse ustrezne politike in instrumenti Unije prispevajo h krepitvi zmogljivosti Unije v zvezi z obvladovanjem tveganja nesreč s pristopom, ki predvideva vse nevarnosti, od odzivanja na nesreče in okrevanja po njih do preprečevanja nesreč. Posebna pozornost je namenjena zlasti zagotavljanju tesnega usklajevanja in skladnosti z ukrepi, ki se izvajajo v okviru drugih politik in instrumentov Unije, katerih namen je zlasti ohranjanje življenja ljudi, preprečevanje in lajšanje človeškega trpljenja ter varovanje človekovega dostojanstva, vključno s preprečevanjem, zmanjševanjem in obravnavanjem negativnih posledic podnebnih sprememb. Zlasti pomembno je usklajevanje z novim „Programom EU za zdravje“. Mehanizem Unije se bo osredotočil na zmogljivosti za neposredni odziv na krizo, ki bodo morale biti takoj pripravljene in na voljo v izrednih razmerah, „Program EU za zdravje“ pa bo vključeval obsežne strukturne rezerve, vključno z rezervo pripravljenega medicinskega osebja in strokovnjakov, ter s tem povezano odpornost zdravstvenih sistemov. Navedeni viri bodo ključni za usklajeno odzivanje na krize na ravni Unije. Ta predlog zagotavlja tudi potrebna proračunska sredstva za podporo ukrepom Unije na področju civilne zaščite, zlasti prek okrepljenega mehanizma Unije. Slednji prispeva k doseganju krovnega cilja „Evrope, ki varuje“, kot je navedeno v Sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Evropskemu svetu in Svetu z naslovom Nov in sodoben večletni finančni okvir, s katerim bo lahko Evropska unija učinkovito uresničevala svoje prioritete po letu 2020. V skladu z novim predlogom večletnega finančnega okvira so bila sredstva, povezana s civilno zaščito, vključena v en sam razdelek: razdelek 5 „Odpornost, varnost in obramba“. Ta posebni sklop „Odpornost in odzivanje na krize“ bo zajemal tako notranjo kot zunanjo razsežnost civilne zaščite. Trenutno z nobenim zakonodajnim aktom v okviru drugih politik Unije ni mogoče doseči ciljev tega predloga. Zato se ukrepi na tem področju ne bi smeli prekrivati. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST ·Pravna podlaga Pravna podlaga za ta predlog sta člen 196 in člen 322(1)(a) Pogodbe o delovanju Evropske unije. ·Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) Komisija ima podporno pristojnost na področju civilne zaščite. Za preprečevanje nesreč ter za pripravljenost in odzivanje nanje še vedno nosijo glavno odgovornost države članice. Mehanizem Unije je bil vzpostavljen, ker lahko posledice večjih nesreč presegajo zmogljivosti za odzivanje posamezne države članice, ki ukrepa sama. Njegov glavni namen je zagotavljati dobro usklajeno in hitro medsebojno pomoč med državami članicami. Države članice same ne morejo zadovoljivo doseči ciljev tega predloga. Ukrepanje Unije na tem področju vključuje obvladovanje situacij z močnimi čezmejnimi in večdržavnimi komponentami, za kar je nujno potrebno splošno usklajevanje in usklajeno ukrepanje na ravni, ki presega nacionalno. Kot se je pokazalo pri izbruhu COVID-19, je v primeru resnih izrednih razmer, v katerih je zaradi stopnje in obsega izrednih razmer prizadeta Evropska unija kot celota, potreben skupen, usklajen in nujen odziv, da bi se izognili razdrobljenemu pristopu, ki bi omejeval učinkovitost odziva Unije. Zaradi nujnih zahtev po mobilizaciji sredstev v zadostnem obsegu in njihovi uporabi v državah članicah glede na potrebe je nujno, da Unija ukrepa v sodelovanju z državami članicami. Globalna razsežnost in posledice teh izrednih razmer res zahtevajo usklajeno ukrepanje, ki zagotavlja hitro in učinkovito blažitev posledic nesreč, skupaj s preprečevanjem njihovega ponovnega pojava. Ob upoštevanju koristi v smislu zmanjšanja števila človeških žrtev, okoljske, gospodarske in materialne škode ter družbenega vpliva ima predlog jasno dodano vrednost EU. ·Sorazmernost Predlog ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje ciljev. Obravnava vrzeli, ki so bile ugotovljene po sprejetju Sklepa (EU) 2019/420 Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Sklepa št. 1313/2013/EU o mehanizmu Unije na področju civilne zaščite, ter predlaga rešitve v skladu s pooblastili, ki sta jih podelila Svet in Evropski parlament. Upravno breme za Unijo in države članice je omejeno in ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje ciljev predloga.

·Izbira instrumenta Predlog sklepa o spremembi Sklepa št. 1313/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta o mehanizmu Unije na področju civilne zaščite. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA ·Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi Zaradi nujne čimprejšnje priprave predloga, da bi ga Svet lahko pravočasno sprejel, posvetovanja z zainteresiranimi stranmi ni bilo mogoče izvesti. ·Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj Ni relevantno. Ocena učinka Zaradi nujne čimprejšnje priprave predloga ocena učinka ni bila opravljena. Vendar so bile predhodne izkušnje, pridobljene z izbruhom COVID-19, ki so bile ugotovljene v tesnem sodelovanju z ustreznimi zainteresiranimi stranmi na nacionalni ravni in na ravni Unije, vključene v predlog, kar je prispevalo k temeljiti oceni učinka predlaganih politik. ·Ustreznost in poenostavitev ureditve Predlagane spremembe so ciljno usmerjene glede obsega in narave, usklajujejo interese držav članic in so sorazmerne s tistim, kar je potrebno z operativnega vidika. Splošneje, namen tega predloga je vzpostaviti prožnejši sistem za prožen in enostaven odziv na nesreče, s čimer se zagotavlja, da lahko države članice dostopajo do podpore in olajšav v okviru mehanizma Unije, kadar je to potrebno. Na primer, nedavne nesreče so opozorile na to, da Unija morda ni zadostno opremljena za izredne razmere, katerih daljnosežne posledice prizadenejo več držav članic hkrati. V takih okoliščinah države članice kljub želji, da bi pomagale, ne morejo vedno nuditi pomoči. V odzivu na svetovni izbruh COVID-19 je več kot 30 držav (10 držav članic in sodelujočih držav v mehanizmu Unije ter več kot 20 tretjih držav) zaprosilo za pomoč prek mehanizma Unije. Mehanizem Unije ni mogel v celoti odgovoriti na večino zahtevkov za pomoč, prejetih med izbruhom COVID-19. S tem predlogom želi Komisija zagotoviti boljše in učinkovitejše rezultate v prihodnjih podobnih razmerah. V takih primerih izrednih razmer velikega obsega s hudimi posledicami Unija ne more posredovati, da bi zapolnila te kritične vrzeli, saj potrebuje zmogljivosti ter pravne in finančne instrumente, da izpolni tudi svojo podporno pristojnost na področju civilne zaščite, ko so države članice hkrati pod pritiskom in si ne morejo vzajemno pomagati. Čeprav se je Komisija nemudoma odzvala na izbruh z ustvarjanjem zalog medicinske opreme Unije, je prvo javno naročilo izvedla šele približno štiri tedne po prvih potrjenih primerih COVID-19 v Evropi, saj so bile države članice zaposlene z reševanjem izrednih razmer in niso mogle zagotoviti hitrega javnega naročanja in skladiščenja zmogljivosti rescEU v prostorih držav članic. Z vidika poenostavitve je pomembno upoštevati, da bi neposredno javno naročanje zmogljivosti rescEU s strani Komisije poleg omogočanja neodvisnega ukrepanja na ravni Unije zmanjšalo finančno in upravno breme za države članice, ki jim ne bi bilo treba neposredno kupiti, najeti ali zakupiti ustreznih zmogljivosti, kot je bilo tudi v primeru izbruha COVID-19. Novi predlagani način bi Komisiji pomagal prihraniti čas, ki je odločilnega pomena, in hitreje posredovati, kar bi pomenilo jasno dodano vrednost v prizadevanjih nujnega odziva ter postavilo temelje za trajnostno okrevanje. Prevoz, logistika in komunikacija so ključni elementi vseh večjih operacij mednarodne pomoči. Komisija zato želi okrepiti določbe na tem področju, da se zagotovi zmožnost Unije za hiter odziv na krizo. Z uvedbo posrednega upravljanja kot enega od načinov izvrševanja proračuna bi se tudi olajšalo izvrševanje proračuna. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Skupni proračun, dodeljen za mehanizem Unije na področju civilne zaščite, v obdobju od leta 2021 do leta 2027 znaša 3 455 902 000 EUR (v tekočih cenah): 1.1 268 282 000 EUR izhaja iz razdelka 5 „Odpornost, varnost in obramba“ večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027 (novi odstavek 1a v členu 19); 2.2 187 620 000 EUR bo na voljo prek evropskega instrumenta za okrevanje na podlagi pooblastila iz novega sklepa o virih lastnih sredstev. 5.DRUGI ELEMENTI

·Izvedbeni načrti ter ureditve spremljanja, ocenjevanja in poročanja Uporablja se člen 34 Sklepa št. 1313/2013/EU o mehanizmu Unije na področju civilne zaščite. Določa, da se dejavnosti, ki prejemajo finančno pomoč, redno spremljajo, da se sledi njihovemu izvajanju. Vključuje tudi več splošnih zahtev za Komisijo, da oceni uporabo Sklepa ter predloži poročila o vmesni in naknadni evalvaciji, pa tudi sporočilo o izvajanju. Take evalvacije bi morale temeljiti na kazalnikih iz člena 3 Sklepa. ·Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga Ta predlog spreminja omejeno število členov Sklepa št. 1313/2013/EU, da bi se dosegli cilji iz obrazložitvenega memoranduma (oddelek 1). COVID-19 je jasno pokazal soodvisnost držav članic glede njihove zmožnosti zgodnjega in hitrega odzivanja na nastajajoče izredne razmere s čezmejnimi posledicami. Taka soodvisnost ni omejena le na pandemije, temveč bi veljala še za številne nesreče velikih razsežnosti, ki bi lahko imele posledice za več držav članic hkrati. Da bi obravnavali to soodvisnost in zagotovili večjo pripravljenost na ravni Unije, je treba okrepiti sodelovanje na področju odpornosti na nesreče in načrtovanja. V ta namen Komisija predlaga delo v sodelovanju z državami članicami na razvoju ciljev Unije za odpornost na nesreče in načrtovanju scenarijev, vključno z obravnavanjem vplivov podnebnih sprememb na tveganje nesreč. Da bi zagotovili, da lahko rescEU poskrbi za ustrezno varnostno mrežo, ko so zmogljivosti držav članic preobremenjene, bi morala biti Komisija sposobna, da neposredno naroči zmogljivosti rescEU, s čimer bi zagotovila vzpostavitev zadostne varnostne mreže strateških sredstev v podporo državam članicam v težko obvladljivih razmerah, kot so izredne razmere velikega obsega. Tako bo Komisija zagotovila skladnost in dopolnjevanje javnega naročanja v okviru rescEU in drugih ukrepov Unije, kot je „Program EU za zdravje“. Razpoložljivost primerne varnostne mreže zmogljivosti rescEU se bo dosegla s financiranjem strateških zmogljivosti in infrastrukture za upravljanje povezanih informacij o izrednih razmerah ter bo lahko zadovoljila potrebe v vseh vrstah izrednih razmer in jo bo mogoče uporabiti pod okriljem rescEU. Te strateške zmogljivosti bodo dopolnjevale zmogljivosti držav članic in zagotavljale dodatno podporo, kadar bodo države članice preobremenjene zaradi obsega izrednih razmer. Morale bi biti strateško predhodno razmeščene, da se zagotovi najučinkovitejša geografska pokritost kot odziv na izredne razmere, spremljati pa bi jih morale potrebne logistične, skladiščne in prevozne zmogljivosti. Skladiščenje pomoči in prevozne zmogljivosti bi morali biti strateško povezani za hitrejšo dostavo in zagotovitev dobrega delovanja dobavne verige. Izkušnje z izbruhom COVID-19 so jasno pokazale na potrebo po prožnejšem sistemu za odzivanje na izredne razmere velikega obsega. Učinkovitost celotnega mehanizma za odzivanje bi se maksimalno povečala z razpoložljivostjo dodatnih zmogljivosti in večjo prožnostjo pri uporabi sredstev rescEU – ne glede na to, kje se pojavi potreba po takih sredstvih. V skladu s sklepi Evropskega sveta marca 2020 bi bilo treba okrepiti operativno vlogo Centra za usklajevanje nujnega odziva, ki je v središču mreže nacionalnih kriznih centrov ter podpira hiter in učinkovit odziv Unije na številne krize doma in po svetu. Brez poseganja v obstoječe sektorske sisteme za zgodnje opozarjanje in alarmiranje ter mehanizme za odzivanje na krize je to treba doseči s krepitvijo povezav z drugimi ustreznimi subjekti na ravni EU, ki so vključeni v obvladovanje kriz, in s krepitvijo funkcij spremljanja in zgodnjega opozarjanja. Izboljšanje pripravljenosti Unije in dodelitev dodatnih sredstev za mehanizem Unije se doseže z ambicioznim proračunom za okrepitev skupne zmogljivosti držav članic in Unije pri odzivanju na nesreče ter z večjim poudarkom na preprečevanju in izboljšanju skladnosti z drugimi ključnimi politikami Unije. Za odzivanje na izredne razmere je potrebna tudi ustrezna prožnost za izvrševanje proračuna in za sprejetje nujnih ukrepov v izjemnih primerih, kar zahteva hiter odziv. V tem predlogu je predvideno črtanje Priloge I, v kateri so trenutno določeni relativni odstotki, ki bi jih moral prejeti vsak steber mehanizma Unije (preprečevanje, pripravljenost in odzivanje) v obliki financiranja iz skupnih finančnih sredstev. Kot je pokazal izbruh COVID-19, odstotki iz Priloge I ne zagotavljajo zadostne prožnosti, da bi EU lahko dosegla zastavljene cilje. V izrednih razmerah povzročajo odstotki iz Priloge I nepotrebno upravno breme in lahko omejijo prožnost, ki je potrebna za prilagajanje na potrebe po nesreči v katerem koli letu. Potreba po naložbah v vse faze cikla obvladovanja tveganja nesreč, preprečevanje, pripravljenost in odzivanje je trdno vključena v mehanizem Unije in jo ta predlog podpira. Zaradi črtanja Priloge I bi bilo treba črtati tudi trenutna odstavka 5 in 6 člena 19, saj se nanašata neposredno na odstotke, navedene v Prilogi I. Predlog zato spreminja tudi člen 30 o izvajanju prenosa pooblastil na Komisijo. Vsebina člena ostaja nespremenjena, črta pa se sklicevanje na člen 19. Člen 30 ni bil črtan, da se ohrani možnost sprejetja delegiranih aktov. 2020/0097 (COD) Predlog SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Sklepa št. 1313/2013/EU o mehanizmu Unije na področju civilne zaščite

(Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 196 in člena 322(1)(a) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, ob upoštevanju mnenja Računskega sodišča, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Mehanizem Unije na področju civilne zaščite (v nadaljnjem besedilu: mehanizem Unije), ki ga ureja Sklep št. 1313/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta, krepi sodelovanje med Unijo in državami članicami ter olajšuje usklajevanje na področju civilne zaščite, da bi se izboljšal odziv Unije na naravne nesreče in nesreče, ki jih povzroči človek. (2)Mehanizem Unije ob priznavanju primarne odgovornosti držav članic za preprečevanje naravnih nesreč in nesreč, ki jih povzroči človek, ter pripravo in odzivanje nanje spodbuja solidarnost med državami članicami v skladu s členom 3(3) Pogodbe o Evropski uniji. (3)Izkušnje brez primere v zvezi s pandemijo COVID-19 so pokazale, da je učinkovitost Unije pri obvladovanju krize omejena zaradi področja uporabe njenega okvira upravljanja, pa tudi zaradi stopnje pripravljenosti Unije v primeru nesreč, ki vplivajo na večino držav članic. (4)Komisijo sta Evropski svet v skupni izjavi z dne 26. marca 2020 in Evropski parlament v svoji resoluciji z dne 17. aprila 2020 pozvala, naj pripravi predloge za ambicioznejši in obširnejši sistem obvladovanja kriz v Uniji. (5)Da bi bili bolje pripravljeni na podobne dogodke v prihodnosti, je potrebno takojšnje ukrepanje za okrepitev mehanizma Unije. (6)Da bi se izboljšalo načrtovanje preprečevanja nesreč in pripravljenosti nanje, bi se morala Unija še naprej zavzemati za naložbe v preprečevanje nesreč v vseh sektorjih in za celovite pristope k obvladovanju tveganja, ki podpirajo preprečevanje in pripravljenost, ob upoštevanju pristopa, ki predvideva vse nevarnosti, ekosistemskega pristopa in verjetnih vplivov podnebnih sprememb, v tesnem sodelovanju z ustreznimi znanstvenimi skupnostmi in ključnimi gospodarskimi subjekti. V ta namen bi bilo treba v ospredje postaviti medsektorske pristope in pristope, ki predvidevajo vse nevarnosti, temeljiti pa bi morali na ciljih za odpornost celotne Unije, ki se upoštevajo v izhodiščni opredelitvi zmogljivosti in pripravljenosti. Komisija sodeluje z državami članicami pri opredeljevanju ciljev celotne Unije za odpornost. (7)Mehanizem Unije bi moral še naprej izkoriščati sinergije z evropskim programom za zaščito kritične infrastrukture, okvir Unije za zaščito kritične infrastrukture in odpornost pa bi moral upoštevati vzpostavitev takih ciljev za odpornost celotne Unije. (8)Dodatno bi bilo treba okrepiti Center za usklajevanje nujnega odziva (v nadaljnjem besedilu: ERCC), tj. operativni center na ravni Unije, ki deluje neprekinjeno 24 ur na dan, sedem dni v tednu, in ima zmogljivosti, da v realnem času izvaja in podpira operacije v različnih vrstah izrednih razmer v Uniji in zunaj nje. To bi moralo vključevati okrepljeno usklajevanje ERCC z nacionalnimi krizni sistemi držav članic in organi civilne zaščite ter z drugimi ustreznimi organi Unije. Delo ERCC temelji na strokovnem znanju, vključno s strokovnim znanjem, ki ga zagotavlja Skupno raziskovalno središče Evropske komisije. (9)Mehanizem Unije bi moral izkoristiti vesoljsko infrastrukturo Unije, kot so evropski program za opazovanje Zemlje (Copernicus), Galileo, spremljanje razmer v vesolju in vladne satelitske komunikacije, ki zagotavljajo pomembna orodja na ravni Unije za odzivanje na notranje in zunanje izredne razmere. Sistemi obvladovanja izrednih razmer v okviru programa Copernicus zagotavljajo podporo centru ERCC v različnih fazah izrednih razmer, od zgodnjega opozarjanja in preprečevanja do nesreč in okrevanja. Vladne satelitske komunikacije zagotavljajo zmogljivosti varnih satelitskih komunikacij, ki so posebej prilagojene potrebam vladnih uporabnikov pri obvladovanju izrednih razmer. Galileo je prva infrastruktura za globalno satelitsko navigacijo in določanje položaja, ki je posebej zasnovana za civilne namene v Evropi in po vsem svetu in se jo lahko uporablja na drugih področjih, kot so obvladovanje izrednih razmer, vključno z dejavnostmi zgodnjega opozarjanja. Ustrezne storitve sistema Galileo bodo vključevale storitev za ukrepanje v izrednih razmerah, v okviru katere bodo prek oddajnih signalov predvajana opozorila v zvezi z naravnimi nesrečami in drugimi izrednimi razmerami na določenih območjih. Države članice bi morale imeti možnost, da uporabljajo to storitev. Kadar se odločijo, da bi jo uporabile, morajo za validacijo sistema opredeliti nacionalne organe, pristojne za uporabo navedene storitve za ukrepanje v izrednih razmerah, in o tem uradno obvestiti Komisijo. (10)Da bi imela Unija operativne zmogljivosti za hiter odziv na izredne razmere velikega obsega ali na dogodek, za katerega je majhna verjetnost, vendar ima velike posledice, kot je pandemija COVID-19, bi morala imeti možnost, da v skladu s podporno pristojnostjo na področju civilne zaščite in s posebnim poudarkom na ranljivih ljudeh kupi, najame, zakupi ali pogodbeno zagotovi zmogljivosti rescEU za pomoč državam članicam, ki so preobremenjene zaradi izrednih razmer velikega obsega. Navedene zmogljivosti se predhodno razmestijo v logistična vozlišča znotraj Unije ali iz strateških razlogov prek zaupanja vrednih mrež vozlišč, kot so skladišča za humanitarno delovanje ZN.

(11)Zmogljivosti rescEU, ki so jih kupile, najele, zakupile ali kako drugače pogodbeno zagotovile države članice, bi se lahko uporabile za nacionalne namene, vendar le, kadar se ne uporabljajo in niso potrebne za odzivne operacije v okviru mehanizma Unije. (12)Unija ima po potrebi interes za odzivanje na izredne razmere v tretjih državah. Zmogljivosti rescEU so v prvi vrsti vzpostavljene za uporabo kot varnostna mreža v Uniji, vendar se v ustrezno utemeljenih primerih in ob upoštevanju humanitarnih načel lahko uporabljajo zunaj Unije. (13)Da bi državam članicam pomagali zagotavljati pomoč, bi bilo treba evropski nabor civilne zaščite dodatno okrepiti s sofinanciranjem operativnih stroškov odrejenih zmogljivosti, kadar bi se te uporabljale zunaj Unije. (14)Pridobitev potrebnih prevoznih in logističnih zmogljivosti je bistvenega pomena, da se Uniji omogoči odzivanje na vse vrste izrednih razmer v Uniji in zunaj nje. V primeru izrednih razmer je nujno zagotavljanje večnamenskih zračnih prevozov ter pravočasnega prevoza in dostave pomoči znotraj Unije, pa tudi v Unijo in izven nje. Zmogljivosti rescEU bi zato morale vključevati tudi prevozne zmogljivosti. (15)Mehanizem Unije bi moral zagotavljati tudi pomoč pri prevozu, ki je potrebna v okoljskih nesrečah, s spodbujanjem načela „onesnaževalec plača“ v skladu s členom 191(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) ter Direktivo 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode. (16)Ker uporaba zmogljivosti rescEU za odzivne operacije v okviru mehanizma Unije zagotavlja znatno dodano vrednost Unije z zagotavljanjem učinkovitega in hitrega odziva za ljudi v izrednih razmerah, bi bilo treba zagotoviti dodatne obveznosti za prepoznavnost, da se poveča ugled Unije. (17)Da bi povečali prožnost in dosegli optimalno izvrševanje proračuna, bi bilo treba kot način izvrševanja proračuna vključiti posredno upravljanje. (18)Zaradi spodbujanja predvidljivosti in dolgoročne uspešnosti bi morala Komisija pri izvajanju Sklepa št. 1313/2013/EU sprejeti letne ali večletne delovne programe, v katerih bi navedla načrtovane dodelitve. To bi moralo Uniji omogočiti večjo prožnost pri izvrševanju proračuna in s tem okrepiti ukrepe za preprečevanje in pripravljenost. (19)V skladu z Uredbo (EU, Euratom) 2018/1046 (v nadaljnjem besedilu: finančna uredba), Uredbo (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta, uredbami Sveta (Euratom, ES) št. 2988/95, (Euratom, ES) št. 2185/96 in (EU) 2017/1939 bi bilo treba finančne interese Unije zaščititi s sorazmernimi ukrepi, ki vključujejo preprečevanje, odkrivanje, odpravljanje in preiskovanje nepravilnosti, med drugim tudi goljufij, povračilo izgubljenih, neupravičeno izplačanih ali nepravilno porabljenih sredstev ter po potrebi naložitev upravnih kazni. Zlasti lahko v skladu z uredbama (Euratom, ES) št. 2185/96 in (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) izvaja upravne preiskave, vključno s pregledi in inšpekcijami na kraju samem, da bi ugotovil, ali je prišlo do goljufije, korupcije ali drugih nezakonitih ravnanj, ki škodijo finančnim interesom Unije. V skladu z Uredbo (EU) 2017/1939 lahko Evropsko javno tožilstvo (v nadaljnjem besedilu: EJT) preiskuje in preganja kazniva dejanja, ki škodijo finančnim interesom Unije, kot je določeno v Direktivi (EU) 2017/1371 Evropskega parlamenta in Sveta. V skladu s finančno uredbo mora vsaka oseba ali subjekt, ki prejema sredstva Unije, v celoti sodelovati pri zaščiti finančnih interesov Unije ter Komisiji, uradu OLAF, EJT glede tistih držav članic, ki so vključene v okrepljeno sodelovanje v skladu z Uredbo (EU) 2017/1939, in Evropskemu računskemu sodišču podeliti potrebne pravice in dostop ter zagotoviti, da vse tretje osebe, ki so vključene v izvrševanje sredstev Unije, podelijo enakovredne pravice. Zato bi morali sporazumi s tretjimi državami in ozemlji ter z mednarodnimi organizacijami, kot tudi vse pogodbe ali sporazumi, ki izhajajo iz izvajanja tega sklepa, vsebovati določbe, ki Komisijo, Evropsko računsko sodišče, EJT in urad OLAF izrecno pooblaščajo za izvajanje takšnih revizij, pregledov in inšpekcij na kraju samem v skladu z njihovimi pristojnostmi, ter zagotavljajo, da vse tretje osebe, ki so vključene v izvrševanje financiranja Unije, podelijo enakovredne pravice. (20)Tretje države, ki so članice Evropskega gospodarskega prostora, lahko sodelujejo v programih Unije v okviru sodelovanja, vzpostavljenega s Sporazumom o Evropskem gospodarskem prostoru, ki določa, da se programi izvajajo s sklepom na podlagi navedenega sporazuma. Tretje države lahko sodelujejo tudi na podlagi drugih pravnih instrumentov. V ta sklep bi bilo treba uvesti posebno določbo, ki bi podelila potrebne pravice in dostop odgovornemu odredbodajalcu, uradu OLAF, EJT in Evropskemu računskemu sodišču, da bi lahko celovito izvrševali svoje pristojnosti. (21)Komisijo bi bilo treba pooblastiti za sprejemanje izvedbenih aktov, ki se začnejo nemudoma uporabljati, v primerih izrednih razmer, ki jih je treba nemudoma obravnavati, kadar je to potrebno v ustrezno utemeljenih nujnih primerih. To bi omogočilo Uniji, da se nemudoma odzove na izredne razmere velikega obsega, ki bi lahko imele velik vpliv na življenje ljudi, zdravje, okolje, lastnino in kulturno dediščino ter bi hkrati prizadele večino ali vse države članice. (22)Finančna sredstva iz člena 19 Sklepa št. 1313/2013/EU je treba nadomestiti z novimi podatki iz posodobljenega predloga Komisije za večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027 (v nadaljnjem besedilu: večletni finančni okvir). (23)Čeprav so ukrepi za preprečevanje in pripravljenost bistveni za krepitev trdnosti Unije pri soočanju z naravnimi nesrečami in nesrečami, ki jih povzroči človek, je pojav, čas in obseg nesreč po svoji naravi nepredvidljiv. Kot je pokazala nedavna kriza COVID-19, se lahko finančna sredstva, ki so potrebna za zagotovitev ustreznega odziva, znatno razlikujejo od leta do leta in bi morala biti na voljo takoj. Združevanje načela predvidljivosti s potrebo po hitrem odzivanju na nove potrebe posledično pomeni, da je treba prilagoditi finančno izvajanje programov. Zato je primerno, da se poleg člena 12(4) finančne uredbe dovoli prenos neporabljenih odobritev, ki so omejene na naslednje leto in so namenjene izključno ukrepom za odzivanje. (24)V skladu z Uredbo (o evropskem instrumentu za okrevanje) in v mejah virov, dodeljenih v okviru navedenega instrumenta, bi bilo treba izvesti ukrepe za okrevanje in odpornost v okviru mehanizma Unije na področju civilne zaščite, da se obravnavajo neprimerljive posledice krize zaradi COVID-19. Taka dodatna sredstva je treba uporabiti tako, da se zagotovi skladnost z roki iz uredbe [o evropskem instrumentu za okrevanje]. (25)Priloga I k Sklepu št. 1313/2013/EU ni dovolj prožna, da bi Uniji omogočila ustrezno prilagajanje naložb v preprečevanje, pripravljenost in odzivanje, zato se črta. Naložbene ravni, ki bodo dodeljene različnim fazam cikla obvladovanja tveganja nesreč, je treba določiti vnaprej. To pomanjkanje prožnosti Uniji preprečuje, da bi se lahko odzvala na nepredvidljivo naravo nesreč. (26)Sklep št. 1313/2013/EU bi bilo zato treba ustrezno spremeniti – SPREJELA NASLEDNJI SKLEP: Člen 1 Sklep št. 1313/2013/EU se spremeni:

(1)v členu 3(2) se točka (b) nadomesti z naslednjim: „(b) napredek pri dvigu ravni pripravljenosti na nesreče: merjen s količino odzivnih zmogljivosti, ki so del evropskega nabora civilne zaščite, glede na ciljne zmogljivosti iz člena 11, s številom modulov, registriranih v CECIS, ter s količino zmogljivosti rescEU, vzpostavljenih za zagotavljanje pomoči v težko obvladljivih razmerah;“; (2)člen 6 se spremeni: (a)v odstavku 1 se točka (e) nadomesti z naslednjim: „(e) prostovoljno sodelujejo pri medsebojnih pregledih ocenjevanja zmožnosti obvladovanja tveganj;“; (b)vstavi se naslednja točka (f): „(f) izboljšajo zbiranje podatkov o izgubah zaradi nesreč na nacionalni ali ustrezni podnacionalni ravni, da se zagotovi priprava scenarijev na podlagi dokazov, kot je navedeno v členu 10(1).“; (c)doda se naslednji odstavek 5: „5. Komisija opredeli cilje Unije za odpornost na nesreče, da bi podprla ukrepe za preprečevanje in pripravljenost. Cilji za odpornost na nesreče zagotavljajo skupno izhodišče za ohranjanje kritičnih družbenih funkcij ob kaskadnih učinkih nesreč s hudimi posledicami in za zagotavljanje delovanja notranjega trga. Cilji temeljijo na daljnosežnih scenarijih, vključno s posledicami podnebnih sprememb na tveganje nesreč, na podatkih o preteklih dogodkih in na medsektorski oceni učinka, s posebnim poudarkom na ranljivih ljudeh. Na Komisijo se prenese pooblastilo, da po potrebi sprejema delegirane akte v skladu s členom 30 za opredelitev ciljev Unije za odpornost na nesreče.“; (3)člen 7 se nadomesti z naslednjim: „Člen 7 Center za usklajevanje nujnega odziva 1. Ustanovi se center za usklajevanje nujnega odziva (v nadaljnjem besedilu: ERCC). ERCC zagotavlja operativne zmogljivosti neprekinjeno 24 ur na dan, sedem dni v tednu, ter ga države članice in Komisija uporabljajo za izpolnjevanje ciljev mehanizma Unije ERCC zlasti v realnem času usklajuje, spremlja in podpira odziv na izredne razmere na ravni Unije. ERCC tesno sodeluje z nacionalnimi kriznimi sistemi, organi civilne zaščite in ustreznimi organi Unije. 2.ERCC ima za obravnavanje številnih izrednih razmer v Uniji in zunaj nje dostop do operativnih, analitičnih, spremljevalnih in komunikacijskih zmogljivosti ter do zmogljivosti za upravljanje informacij.“; (4)člen 8 se spremeni: (a)točka (c) se nadomesti z naslednjim: „(c) sodeluje z državami članicami: –da bi razvila nadnacionalne sisteme za odkrivanje in opozarjanje, ki so v interesu Unije;

–da bi bolje povezala obstoječe sisteme s pristopom, ki predvideva vse nevarnosti, in čim bolj skrajšala čas za odzivanje na nesreče; – da bi ohranila in nadalje razvila situacijsko zavedanje in analitične zmogljivosti; –da bi spremljala in nudila svetovanje na podlagi znanstvenih spoznanj o nesrečah in, kadar je to ustrezno, vplivih podnebnih sprememb; –da bi prenesla znanstvene informacije v operativne informacije; –da bi ustvarila, ohranila in razvila evropska znanstvena partnerstva za obravnavo naravnih nesreč in nesreč, ki jih povzroči človek, ta pa bi nato morala spodbujati medsebojno povezovanje med nacionalnimi sistemi za zgodnje opozarjanje in alarmiranje ter njihovo povezovanje z ERCC in CECIS; –da bi podpirala prizadevanja držav članic in pooblaščenih mednarodnih organizacij z znanstvenimi spoznanji, inovativnimi tehnologijami in strokovnim znanjem, kadar ti organi nadalje razvijajo svoje sisteme zgodnjega opozarjanja.“; (b) vstavi se naslednja točka (l): „(l) podpira države članice s ciljno usmerjeno analizo situacijskega zavedanja, tudi s pomočjo sodelovanja s storitvami zgodnjega opozarjanja.“; (5)v členu 9 se doda naslednji odstavek: „10. Kadar storitve za ukrepanje v izrednih razmerah zagotavljajo sistem Galileo, program Copernicus, vladne satelitske komunikacije ali druge komponente vesoljskega programa, se lahko vsaka država članica odloči, da jih bo uporabila. Če se država članica odloči, da bo uporabila storitve sistema Galileo za ukrepanje v izrednih razmerah iz prvega pododstavka, mora določiti, kateri nacionalni organi bodo pooblaščeni za njeno uporabo, in Komisiji sporočiti ime teh organov.“; (6)člen 10 se nadomesti z naslednjim: „Člen 10 Načrtovanje odpornosti na nesreče 1. Komisija in države članice si skupaj prizadevajo za izboljšanje načrtovanja medsektorske odpornosti na naravne nesreče in nesreče, ki jih povzroči človek, ki bodo verjetno imele čezmejni učinek, vključno z negativnimi posledicami podnebnih sprememb. Načrtovanje odpornosti vključuje pripravo scenarijev na ravni Unije za preprečevanje nesreč in odzivanje nanje na podlagi ocen tveganj iz točke (a) člena 6(1) in pregleda tveganj iz točke (c) člena 5(1), načrtovanje za obvladovanje tveganj nesreč iz točke (c) člena 6(1), podatke o izgubah zaradi nesreč iz točke (f) člena 6(1), popis sredstev ter izdelavo načrtov za uporabo odzivnih zmogljivosti, ob upoštevanju ciljev Unije za odpornost na nesreče iz člena 6(5). 2. Komisija in države članice pri načrtovanju odpornosti na nesreče v okviru operacij za odziv na humanitarne krize zunaj Unije opredelijo in spodbujajo sinergije med pomočjo civilne zaščite in financiranjem humanitarne pomoči, ki jo zagotavljajo Unija in države članice.“; (7)v členu 11 se odstavek 2 nadomesti z naslednjim: „2. Komisija na podlagi ugotovljenih tveganj, ciljev pripravljenosti iz člena 6(5) in priprave scenarijev iz člena 10(1) ter celotnih zmogljivosti in vrzeli z izvedbenimi akti v skladu s postopkom pregleda iz člena 33(2) opredeli vrste in število ključnih odzivnih zmogljivosti, ki so potrebne za evropski nabor civilne zaščite (v nadaljnjem besedilu: ciljne zmogljivosti). Komisija v sodelovanju z državami članicami spremlja napredek pri doseganju ciljnih zmogljivosti, določenih v izvedbenih aktih iz prvega pododstavka tega odstavka, in ugotovi, ali obstajajo potencialno znatne vrzeli v odzivnih zmogljivostih v evropskem naboru civilne zaščite. Kadar se take vrzeli ugotovijo, preuči, ali so potrebne zmogljivosti državam članicam na voljo zunaj evropskega nabora civilne zaščite. Komisija države članice spodbuja, naj odpravijo znatne vrzeli v odzivnih zmogljivostih v evropskem naboru civilne zaščite. Države članice lahko pri tem podpre v skladu s členom 20 ter členom 21(1)(i) in (2).“; (8)člen 12 se spremeni:

(a)odstavka 2 in 3 se nadomestita z naslednjim: „2. Komisija z izvedbenimi akti, sprejetimi v skladu s postopkom pregleda iz člena 33(2), opredeli zmogljivosti, ki tvorijo rescEU, na podlagi ciljev pripravljenosti iz člena 6(5) in priprave scenarijev iz člena 10(1), pri čemer upošteva ugotovljena in nastajajoča tveganja, celotne zmogljivosti in vrzeli na ravni Unije, zlasti na področjih gašenja gozdnih požarov iz zraka, kemičnih, bioloških, radioloških in jedrskih nesreč ter nujne medicinske pomoči. 3. Zmogljivosti rescEU se lahko kupijo, najamejo, zakupijo in/ali kako drugače pogodbeno zagotovijo s strani Komisije ali držav članic. Komisija lahko s postopkom javnega naročanja v skladu s finančnimi pravili Unije kupi, najame, zakupi ali kako drugače pogodbeno zagotovi zmogljivosti rescEU za skladiščenje in distribucijo zalog ali za zagotavljanje storitev državam članicam. Kadar države članice kupijo, najamejo, zakupijo ali kako drugače pogodbeno zagotovijo zmogljivosti rescEU, jim Komisija dodeli neposredna nepovratna sredstva brez razpisa za zbiranje predlogov. Komisija in vse države članice, ki to želijo, lahko sodelujejo v postopku za skupno javno naročanje, ki se izvede v skladu s členom 165 finančne uredbe, da bi pridobile zmogljivosti rescEU. Zmogljivosti rescEU gostijo tiste države članice, ki te zmogljivosti kupijo, najamejo, zakupijo ali kako drugače pogodbeno zagotovijo. Da bi se povečala odpornost Unije, je treba zmogljivosti rescEU, ki jih je kupila, najela, zakupila ali kako drugače pogodbeno zagotovila Komisija, strateško predhodno razmestiti znotraj Unije. V posvetovanju z državami članicami bi se lahko zmogljivosti rescEU, ki jih je kupila, najela, zakupila ali kako drugače pogodbeno zagotovila Komisija, nahajale tudi v tretjih državah prek zaupanja vrednih mrež, ki jih upravljajo ustrezne mednarodne organizacije.“; (b)v odstavku 10 se prvi pododstavek nadomesti z naslednjim: „Zmogljivosti rescEU se lahko v skladu z odstavki 6 do 9 tega člena uporabijo zunaj Unije.“; (9)v členu 15(3) se točka (b) nadomesti z naslednjim: „(b) skupaj s prizadeto državo članico zbere in analizira preverjene informacije o razmerah, da se vzpostavi skupno situacijsko zavedanje, in jih razpošlje državam članicam;“; (10)v členu 17 se odstavka 1 in 2 nadomestita z naslednjim: „1. Komisija lahko izbere, imenuje in pošlje na teren strokovno ekipo, ki jo sestavljajo strokovnjaki iz držav članic: (a)na prošnjo za izvedenska mnenja o preventivi v skladu s členom 5(2); (b)na prošnjo za izvedenska mnenja o pripravljenosti v skladu s členom 13(3); (c)ob nesrečah v Uniji iz člena 15(5); (d)ob nesrečah zunaj Unije iz člena 16(3). Zaradi podpore ekipi in lažjih stikov z ERCC se lahko ekipi pridružijo tudi strokovnjaki Komisije in drugih služb Unije. Zaradi boljšega sodelovanja in lažje priprave skupnih ocen se lahko v ekipo vključijo tudi strokovnjaki, ki jih vanje napotijo agencije Združenih narodov ali druge mednarodne organizacije. Kadar je to potrebno zaradi operativne učinkovitosti, lahko Komisija pomaga pri zagotavljanju dodatne strokovne, tehnične in znanstvene podpore z napotitvijo strokovnjakov ter z uporabo specializiranega znanstvenega, urgentnega medicinskega in sektorskega strokovnega znanja. 2. Postopek za izbiro in imenovanje strokovnjakov je sledeč: (a)države članice imenujejo strokovnjake, za katere so odgovorne in ki jih je mogoče razporediti v strokovne ekipe; (b)Komisija izbere strokovnjake in vodje teh ekip na podlagi njihove usposobljenosti in izkušenj, med drugim dosežene ravni usposobljenosti v okviru usposabljanja za mehanizem Unije, predhodnih izkušenj z misij v okviru mehanizma Unije in drugih dejavnosti v zvezi z mednarodno pomočjo; izbor temelji tudi na drugih merilih, vključno z znanjem jezikov, da ima ekipa kot celota potrebne spretnosti in znanja v posamezni situaciji;

(c)Komisija imenuje strokovnjake in vodje ekip za misijo v soglasju z državo članico, ki jih predlaga. Komisija uradno obvesti države članice o dodatni strokovni podpori, ki se zagotovi v skladu z odstavkom 1.“; (11)člen 18 se nadomesti z naslednjim: „Člen 18 Prevoz in oprema 1. Ob nesrečah v Uniji ali zunaj nje lahko Komisija pomaga državam članicam pri dostopu do opreme ali prevoznih in logističnih sredstev, tako da: (a) zagotavlja in izmenjuje informacije o opremi ter prevoznih in logističnih sredstvih, ki jih lahko dajo na voljo države članice, da bi se tako olajšalo združevanje tovrstne opreme ali prevoznih in logističnih sredstev; (b) nudi pomoč državam članicam pri identifikaciji in olajševanju dostopa do prevoznih in logističnih sredstev, ki so lahko na voljo iz drugih virov, vključno s komercialnim trgom; ali (c) pomaga državam članicam pri identifikaciji opreme, ki je lahko na voljo iz drugih virov, vključno s komercialnim trgom. 2. Komisija lahko prevozna in logistična sredstva, ki jih dajo na voljo države članice, dopolni z dodatnimi sredstvi ter tako zagotovi hiter odziv na nesreče. 3. Pomoč, za katero zaprosi država članica ali tretja država, lahko zajema samo prevozna in logistična sredstva za odziv na nesreče s pošiljkami ali opremo za pomoč, ki jo v tretji državi javno naroči država članica ali druga država prosilka.“; (12)člen 19 se spremeni: (a)vstavi se naslednji odstavek: „1a. Finančna sredstva za izvajanje mehanizma Unije v obdobju od leta 2021 do leta 2027 znašajo 1 268 282 000 EUR v tekočih cenah.“; (b)odstavek 2 se nadomesti z naslednjim: „2. Odobritve iz povračil upravičencev za odziv pomenijo namenske prejemke v smislu člena 21(5) finančne uredbe.“; (c)odstavek 4 se nadomesti z naslednjim: „4. Finančna sredstva iz odstavkov 1 in 1a se dodelijo za kritje dejavnosti za preprečevanje naravnih nesreč in nesreč, ki jih povzroči človek, ter za pripravo in odzivanje nanje.“; (d)odstavka 5 in 6 se črtata; (13)vstavi se naslednji člen:

„Člen 19a Sredstva iz evropskega instrumenta za okrevanje Ukrepi iz člena 2 uredbe [o evropskem instrumentu za okrevanje] se izvajajo v okviru tega sklepa prek zneskov iz točke (iv) člena 3(2)(a) navedene uredbe ob upoštevanju člena 4(4) in (8) navedene uredbe. Ti zneski so zunanji namenski prejemki v skladu s členom 21(5) Uredbe (EU, Euratom) 2018/1046 Evropskega parlamenta in Sveta.“; (14)člen 20a se nadomesti z naslednjim: „Člen 20a Prepoznavnost in odlikovanja 1. Prejemniki finančnih sredstev Unije ter upravičenci do zagotovljene pomoči potrdijo izvor in zagotovijo prepoznavnost financiranja Unije, zlasti pri promoviranju ukrepov in njihovih rezultatov, z zagotavljanjem doslednih, učinkovitih in sorazmernih ciljno usmerjenih informacij različnemu občinstvu, vključno z mediji in javnostjo. Vsaka pomoč ali financiranje, zagotovljeno na podlagi tega sklepa, zagotavlja ustrezno prepoznavnost. Države članice zlasti zagotovijo, da javno komuniciranje o operacijah, ki se financirajo v okviru mehanizma Unije: – vključuje ustrezna sklicevanja na mehanizem Unije; – zagotavlja vizualno znamčenje zmogljivosti, ki jih financira ali sofinancira mehanizem Unije; – zagotavlja ukrepe z uporabo emblema Unije; – o podpori Unije proaktivno obvešča nacionalne medije in zainteresirane strani ter na lastnih komunikacijskih kanalih; – podpira ukrepe komuniciranja Komisije v zvezi s temi operacijami. 2. Komisija izvaja ukrepe informiranja in komuniciranja v zvezi s tem sklepom ter njenimi ukrepi in rezultati. Finančna sredstva, dodeljena temu sklepu, prispevajo tudi k institucionalnemu komuniciranju o političnih prednostnih nalogah Unije, kolikor so povezane s cilji iz člena 3(1). 3. Komisija podeljuje medalje kot izraz priznanja za dolgotrajno predanost in izjemen prispevek k mehanizmu Unije.“; (15)člen 21 se spremeni: (a)v odstavku 1 se točka (g) nadomesti z naslednjim: „(g) razvoj načrtovanja odpornosti v okviru mehanizma Unije iz člena 10.“; (b)odstavek 3 se nadomesti z naslednjim:

„3. Finančna pomoč za dejavnosti iz točke (j) odstavka 1 krije vse stroške, potrebne za zagotavljanje razpoložljivosti in uporabe zmogljivosti rescEU v okviru mehanizma Unije v skladu z drugim pododstavkom tega odstavka. Kategorije upravičenih stroškov, potrebnih za zagotavljanje razpoložljivosti in uporabe zmogljivosti rescEU, so določene v Prilogi Ia. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 30 za spremembo Priloge Ia v zvezi s kategorijami upravičenih stroškov. Finančna pomoč iz tega odstavka se lahko izvaja z večletnimi delovnimi programi. Za dejavnosti, ki trajajo več kot eno leto, se lahko proračunske obveznosti razdelijo na letne obroke.“; (c)odstavek 4 se črta; (16)v členu 22 se točka (b) nadomesti z naslednjim: „(b) podpiranje držav članic pri dostopu do opreme ter prevoznih in logističnih sredstev ob nesrečah, kot je navedeno v členu 23;“; (17)člen 23 se nadomesti z naslednjim: „Člen 23 Upravičene dejavnosti, povezane z opremo in operacijami 1. Da se omogoči dostop do opreme ter prevoznih in logističnih sredstev v okviru mehanizma Unije, so do finančne pomoči upravičene naslednje dejavnosti: (a)zagotavljanje in izmenjava informacij o opremi ter prevoznih in logističnih sredstvih, ki se jih države članice odločijo dati na voljo, da bi se olajšalo združevanje tovrstne opreme ali prevoznih in logističnih sredstev; (b)pomoč državam članicam pri identifikaciji in olajševanju dostopa do prevoznih in logističnih sredstev, ki so lahko na voljo iz drugih virov, vključno s komercialnim trgom; (c)pomoč državam članicam pri identifikaciji opreme, ki je lahko na voljo iz drugih virov, vključno s komercialnim trgom; (d)financiranje prevoznih in logističnih sredstev za zagotovitev hitrega odziva na nesreče. Takšne dejavnosti so upravičene do finančne pomoči samo, če so izpolnjena naslednja merila: (i)prošnja za pomoč v okviru mehanizma Unije je vložena v skladu s členoma 15 in 16; (ii)dodatna prevozna in logistična sredstva so potrebna za zagotovitev učinkovitosti odziva na nesreče v okviru mehanizma Unije; (iii)pomoč ustrezna potrebam, ki jih je ugotovil ERCC, in se dostavi v skladu s priporočili ERCC o tehničnih specifikacijah, kakovosti, časovni ustreznosti in načinih dostave; (iv)država, ki zaprosi za pomoč, sprejme pomoč v okviru mehanizma Unije neposredno ali prek Združenih narodov ali njihovih agencij oziroma ustreznih mednarodnih organizacij; (v)pomoč ob nesrečah v tretjih državah dopolnjuje morebiten skupni humanitarni odziv Unije. 1a. Znesek finančne pomoči Unije za prevoz zmogljivosti, ki niso predhodno odrejene evropskemu naboru civilne zaščite in ki se uporabijo v primeru nesreče ali grožnje nesreče v Uniji ali zunaj nje, ter za vso drugo podporo pri prevozu, ki je potrebna za odziv na nesrečo, ne presega 75 % skupnih upravičenih stroškov.

2. Znesek finančne pomoči Unije za zmogljivosti, predhodno odrejene evropskemu naboru civilne zaščite, v primeru nesreče ali grožnje nesreče v Uniji ali zunaj nje ne presega 75 % stroškov uporabe zmogljivosti, vključno s prevozom. 4. Finančna pomoč Unije za prevozna in logistična sredstva lahko poleg tega krije do 100 % skupnih upravičenih stroškov, določenih v točkah (a) do (d), kadar je to potrebno za operativno učinkovitost združevanja pomoči držav članic in kadar so stroški povezani s čimer koli od naslednjega: (a)kratkoročnim najemom skladiščnih objektov, v katerih se pomoč držav članic začasno shrani, da bi olajšali njen usklajen prevoz; (b)prevozom iz države članice, ki nudi pomoč, v državo članico, ki omogoča usklajen prevoz pomoči; (c)prepakiranjem pomoči držav članic, da se čim bolj izkoristijo razpoložljive prevozne zmogljivosti ali izpolnijo posebne operativne zahteve, ali (d)lokalnim prevozom, tranzitom in skladiščenjem skupne pomoči, da se omogoči usklajena dostava v končni namembni kraj v državi članici, ki je zaprosila za pomoč. 4a. Kadar se zmogljivosti rescEU uporabljajo za nacionalne namene v skladu s členom 12(5), vse stroške, vključno s stroški vzdrževanja in popravil, krije država članica, ki zmogljivosti uporablja. 4b. V primeru uporabe zmogljivosti rescEU v okviru mehanizma Unije finančna pomoč Unije krije 75 % operativnih stroškov. Z odstopanjem od prvega pododstavka finančna pomoč Unije krije 100 % operativnih stroškov zmogljivosti rescEU, potrebnih za nesreče z majhno verjetnostjo, vendar hudimi posledicami, kadar se te zmogljivosti uporabljajo v okviru mehanizma Unije. 4c. Za uporabo zunaj Unije iz člena 12(10) finančna pomoč Unije krije 100 % operativnih stroškov. 4d. Kadar finančna pomoč Unije iz tega člena ne krije 100 % stroškov, preostali znesek stroškov krije prosilec za pomoč, razen če je z državo članico, ki nudi pomoč, ali državo članico, ki gosti zmogljivosti rescEU, dogovorjeno drugače. 4e. Za uporabo zmogljivosti rescEU lahko financiranje Unije krije 100 % vseh neposrednih stroškov, ki so potrebni za prevoz tovora, logističnih sredstev in storitev znotraj Unije ter v Unijo iz tretjih držav. 5. V primeru združevanja prevoznih operacij, v katere je vključenih več držav članic, lahko ena država članica prevzame pobudo in zaprosi za finančno pomoč Unije za celotno operacijo. 6. Če država članica zaprosi Komisijo, da odda naročilo za prevozne storitve, Komisija zaprosi za delno povračilo stroškov v skladu s stopnjami financiranja iz odstavkov 2, 3 in 4. 6a. Brez poseganja v odstavka 2 in 3 lahko finančna podpora Unije za prevoz pomoči iz odstavka 1a, potrebna v primeru okoljskih nesreč, v katerih se uporablja načelo „onesnaževalec plača“, krije največ 100 % skupnih upravičenih stroškov. Veljajo naslednji pogoji: (a) za pomoč zaprosi prizadeta država članica na podlagi ustrezno utemeljene ocene potreb; (b) prizadeta država članica sprejme vse potrebne ukrepe, da od onesnaževalca zahteva in dobi nadomestilo, v skladu z vsemi veljavnimi mednarodnimi ali nacionalnimi pravnimi določbami ali pravnimi določbami Unije; (c) po prejemu nadomestila od onesnaževalca prizadeta država članica nemudoma povrne stroške Uniji. 7. V skladu s tem členom je finančna pomoč Unije za prevozna in logistična sredstva upravičena za kritje vseh stroškov v zvezi s premikom prevoznih in logističnih sredstev, vključno s stroški vseh storitev, pristojbinami, logističnimi stroški in stroški pretovarjanja, stroški goriva in morebitnimi stroški nastanitve ter vsemi drugimi posrednimi stroški, kot so davki, splošne dajatve in tranzitni stroški. 8. Stroški prevoza lahko vključujejo stroške na enoto, pavšalne zneske ali pavšalne stopnje, določene glede na kategorijo stroškov.“;

(18)člen 25 se nadomesti z naslednjim: „Člen 25 Vrste finančnih intervencij in izvedbeni postopki 1.Komisija izvaja finančno pomoč Unije v skladu s finančno uredbo. 2.Komisija izvaja finančno pomoč Unije z neposrednim upravljanjem v skladu s finančno uredbo ali s posrednim upravljanjem z organi iz člena 62(1)(c) finančne uredbe. 3.Finančna pomoč na podlagi tega sklepa se lahko dodeli v kateri koli obliki, določeni v finančni uredbi, zlasti v obliki nepovratnih sredstev, javnih naročil ali prispevkov v skrbniške sklade. 4.Za izvajanje tega sklepa Komisija z izvedbenimi akti sprejme letne ali večletne delovne programe. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 33(2). V letnih ali večletnih delovnih programih se določijo zastavljeni cilji, pričakovani rezultati, način izvajanja in njihov skupni znesek. Programi zajemajo tudi opis dejavnosti, ki se financirajo, navedbo zneskov, dodeljenih posamezni dejavnosti, in okvirni časovni razpored izvedbe. Letni in večletni delovni programi v zvezi s finančno pomočjo iz člena 28(2) vsebujejo opise predvidenih dejavnosti v državi, na katero se nanašajo. Vendar za ukrepe, ki spadajo pod odziv na nesreče iz poglavja IV, ki jih ni mogoče vnaprej predvideti, letni ali večletni delovni programi niso potrebni. 5.Poleg člena 12(4) finančne uredbe se odobritve za prevzem obveznosti in odobritve plačil, ki niso bile porabljene do konca proračunskega leta, za katero so bile vključene v letni proračun, samodejno prenesejo in se lahko prevzamejo in izplačajo do 31. decembra naslednjega leta. Prenesene odobritve se uporabijo samo za ukrepe za odzivanje. V naslednjem proračunskem letu se najprej porabijo prenesene odobritve.“; (19)člen 27 se nadomesti z naslednjim: „Člen 27 Zaščita finančnih interesov Unije Kadar tretja država sodeluje v mehanizmu Unije na podlagi sklepa v skladu z mednarodnim sporazumom ali na podlagi katerega koli drugega pravnega instrumenta, tretja država podeli potrebne pravice in dostop, da pristojni odredbodajalec, OLAF in Evropsko računsko sodišče lahko nemoteno izvajajo svoje pristojnosti. V primeru OLAF take pravice zajemajo pravico do izvajanja preiskav, vključno s preverjanjem na kraju samem in inšpekcijami, kot je določeno v Uredbi (EU, Euratom) št. 883/2013.“; (20)člen 30 se spremeni: (a)odstavek 2 se nadomesti z naslednjim: „2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 6(5) in drugega pododstavka člena 21(3) se prenese na Komisijo do 31. decembra 2027.“; (b)odstavek 4 se nadomesti z naslednjim: „4. Prenos pooblastila iz člena 6(5) in drugega pododstavka člena 21(3) lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. S sklepom o preklicu preneha veljati prenos pooblastila iz navedenega sklepa. Sklep začne učinkovati dan po njegovi objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je določen v navedenem sklepu. Sklep ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.“; (c)odstavek 7 se nadomesti z naslednjim: „7. Delegirani akt, sprejet na podlagi člena 6(5) ali drugega pododstavka člena 21(3), začne veljati le, če mu niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestita Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.“;

(21)v členu 32(1) se točka (i) nadomesti z naslednjim: „(i) organizaciji podpore pri prevozu pomoči, kot je določeno v členih 18 in 23;“; (22)v členu 33 se doda naslednji odstavek: „3. Komisija v ustrezno utemeljenih nujnih primerih po postopku iz člena 8 Uredbe (EU) št. 182/2011 sprejme izvedbene akte, ki se začnejo nemudoma uporabljati.“; (23)Priloga I se črta; (24)naslov Priloge Ia se nadomesti z naslednjim: „Kategorije upravičenih stroškov v skladu s členom 21(3)“. Člen 2 Začetek veljavnosti Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Pri tem se točki (a) in (c) člena 1(12) uporabljata od 1. januarja 2021. Člen 3 Naslovniki Ta sklep je naslovljen na države članice. V Bruslju, Za Evropski parlament Za Svet Predsednik Predsednik OCENA FINANČNIH POSLEDIC ZAKONODAJNEGA PREDLOGA

1.OKVIR PREDLOGA/POBUDE 1.1.Naslov predloga/pobude 1.2.Zadevna področja (programski sklop) 1.3.Ukrep, na katerega se predlog/pobuda nanaša 1.4.Utemeljitev predloga/pobude 1.4.1.Potrebe, ki jih je treba zadovoljiti kratkoročno ali dolgoročno, vključno s podrobno časovnico za uvajanje ustreznih ukrepov za izvajanje pobude 1.4.2.Dodana vrednost ukrepanja Unije 1.4.3.Spoznanja iz podobnih izkušenj v preteklosti 1.4.4.Skladnost in možne sinergije z drugimi ustreznimi instrumenti 1.5.Trajanje ukrepa in finančnih posledic 1.6.Načrtovani načini upravljanja 2.UKREPI UPRAVLJANJA 2.1.Pravila o spremljanju in poročanju 2.2.Upravljavski in kontrolni sistemi 2.2.1.Utemeljitev načinov upravljanja, mehanizmov financiranja, načinov plačevanja in predlagane strategije kontrol 2.2.2.Podatki o ugotovljenih tveganjih in vzpostavljenih sistemih notranjih kontrol za njihovo zmanjševanje 2.2.3.Ocena in utemeljitev stroškovne učinkovitosti kontrol (razmerje „stroški kontrol ÷ vrednost z njimi povezanih upravljanih sredstev“) ter ocena pričakovane stopnje tveganja napake (ob plačilu in ob zaključku) 2.3.Ukrepi za preprečevanje goljufij in nepravilnosti 3.OCENA FINANČNIH POSLEDIC PREDLOGA/POBUDE 3.1.Predlagani razdelek večletnega finančnega okvira in nove odhodkovne proračunske vrstice

3.2.Ocenjene posledice za odhodke 3.2.1.Povzetek ocenjenih posledic za odhodke v mio. 3.2.2.Povzetek ocenjenih posledic za odobritve za upravne zadeve 3.3.Ocenjene posledice za prihodke OCENA FINANČNIH POSLEDIC ZAKONODAJNEGA PREDLOGA 1.OKVIR PREDLOGA/POBUDE 1.1.Naslov predloga/pobude Predlog sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Sklepa št. 1313/2013/EU o mehanizmu Unije na področju civilne zaščite. 1.2.Zadevna področja (programski sklop) 14 Odzivanje na krize Ta predlog zadeva področje civilne zaščite in namerava okrepiti mehanizem Unije na področju civilne zaščite (mehanizem Unije). V skladu z novim predlogom večletnega finančnega okvira so bila sredstva, povezana s civilno zaščito, vključena v en sam razdelek: razdelek 5 „Odpornost, varnost in obramba“. Posebni sklop je „Odpornost in odzivanje na krize“, naslov 14, poglavje 02. Ta sklop bo zajemal tako notranjo kot zunanjo razsežnost civilne zaščite. 1.3.Ukrep, na katerega se predlog/pobuda nanaša ◻ Nov ukrep ◻ Nov ukrep na podlagi pilotnega projekta / pripravljalnega ukrepa x Podaljšanje obstoječega ukrepa ◻ Združitev ali preusmeritev enega ali več ukrepov v drug/nov ukrep 1.4.Utemeljitev predloga/pobude 1.4.1.Potrebe, ki jih je treba zadovoljiti kratkoročno ali dolgoročno, vključno s podrobno časovnico za uvajanje ustreznih ukrepov za izvajanje pobude

Namen predloga je uvesti določene ciljne spremembe Sklepa št. 1313/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta (v nadaljnjem besedilu: Sklep) o mehanizmu Unije na področju civilne zaščite (v nadaljnjem besedilu: mehanizem Unije), v okviru katerega Evropska unija podpira, usklajuje in dopolnjuje delovanje držav članic na področju civilne zaščite, da se preprečijo naravne nesreče in nesreče, ki jih povzroči človek, v Uniji in zunaj nje, da se nanje pripravi in da se nanje odzove. Ob upoštevanju načel solidarnosti in skupne odgovornosti je splošni cilj tega predloga omogočiti Uniji, da svojim državljanom v Evropi in zunaj nje zagotavlja boljšo podporo v kriznih in izrednih razmerah. Sklep spreminja obstoječi ukrep (mehanizem Unije) in ga je treba obravnavati vzporedno s predlogom v obravnavi, ki tudi spreminja mehanizem Unije in ga je Komisija sprejela leta 2019. Pandemija COVID-19 je pokazala potrebo po boljši pripravljenosti Evropske unije na izredne razmere velikega obsega v prihodnosti ter dokazala omejitve sedanjega okvira. V zvezi s tem se zdi potrebno predlagati dodatne spremembe obstoječega pravnega okvira za okrepitev mehanizma Unije. Ta pobuda se nanaša na finančna sredstva, ki so na voljo mehanizmu Unije v večletnem finančnem okviru za obdobje 2021–2027. 1.4.2.Dodana vrednost ukrepanja Unije Razlogi za ukrepanje na evropski ravni (predhodno) Izkazalo se je, da je mehanizem Unije koristno orodje za mobilizacijo in usklajevanje pomoči sodelujočih držav, ki se odzovejo na krizo v EU in zunaj EU, kar je oprijemljiv dokaz evropske solidarnosti. Vendar so izbruh COVID-19 in operativne izkušnje z drugimi krizami pokazali, da je mehanizem Unije treba dodatno okrepiti. Konkretneje, spremembe, vsebovane v tem predlogu, so namenjene doseganju naslednjih ciljev: a) okrepiti medsektorski pristop k čezmejnemu obvladovanju tveganja nesreč in pristop družbene pripravljenosti, vključno z vzpostavitvijo izhodiščnih elementov in elementov načrtovanja na evropski ravni; b) zagotoviti, da lahko Komisija neposredno naroči ustrezno varnostno mrežo zmogljivosti rescEU; c) Komisiji zagotoviti logistične zmogljivosti za zagotavljanje večnamenskih zračnih prevozov v izrednih razmerah ter pravočasnega prevoza in dostave pomoči; d) oblikovati prožnejši sistem za odzivanje na izredne razmere velikega obsega; e) okrepiti Center za usklajevanje nujnega odziva v njegovi vlogi operativnega usklajevanja in spremljanja, da se podpre hiter in učinkovit odziv EU na številne krize v Uniji in zunaj nje; f) omogočiti večje naložbe v pripravljenost na ravni EU in nadaljnjo poenostavitev izvrševanja proračuna; g) omogočiti financiranje operacij učinkovitih in nadgradljivih ukrepov za trajnostno okrevanje in odpornost v okviru mehanizma Unije na področju civilne zaščite s strani zunanjih namenskih prejemkov prek financiranja, ki je na voljo v skladu z osnutkom uredbe o vzpostavitvi Instrumenta Evropske unije za okrevanje v podporo okrevanju po pandemiji COVID-19 (COM(2020) 441 final). Države članice same ne morejo zadovoljivo doseči ciljev tega predloga. Ukrepanje EU na tem področju vključuje obvladovanje situacij z močnimi čezmejnimi in večdržavnimi komponentami, za kar je nujno potrebno splošno usklajevanje in usklajeno ukrepanje na ravni, ki presega nacionalno. Kot se je pokazalo pri izbruhu COVID-19, je v primeru resnih izrednih razmer, v katerih je zaradi stopnje in obsega izrednih razmer prizadeta Unija kot celota, potreben skupen, usklajen in nujen odziv, da bi se izognili razdrobljenemu pristopu, ki bi omejeval učinkovitost odziva Unije. Zaradi nujnih zahtev po mobilizaciji sredstev v zadostnem obsegu in njihovi uporabi v državah članicah glede na potrebe je nujno, da Unija ukrepa v sodelovanju z državami članicami. Globalna razsežnost in posledice teh izrednih razmer res zahtevajo usklajeno ukrepanje, ki zagotavlja hitro in učinkovito blažitev posledic nesreč, skupaj s preprečevanjem njihovega ponovnega pojava. Ob upoštevanju koristi v smislu zmanjšanja števila človeških žrtev ter okoljske, gospodarske in materialne škode ima predlog jasno dodano vrednost Unije. 1.4.3.Spoznanja iz podobnih izkušenj v preteklosti Mehanizem Unije je do zdaj pokazal spodbudne rezultate v smislu uspešnosti v vsakem od treh stebrov (preprečevanje/pripravljenost/odziv). Sodelujoče države in glavne zainteresirane strani so ga na splošno pozitivno sprejele. To je bil splošni sklep iz vmesne ocene mehanizma Unije (2014–2016), ki jo je izvedel zunanji svetovalec in je bila objavljena avgusta 2017. Drugo spoznanje iz vmesne ocene in poročila Evropskega računskega sodišča je bilo, da je treba izboljšati okvir za spremljanje rezultatov mehanizma Unije. To vključuje večjo merljivost v obliki možnih kvantitativnih kazalnikov in izhodiščnih scenarijev, ki bi pomagali pri večji osredotočenosti na dolgoročni vpliv. Komisija je za vse ukrepe uvedla merljive kazalnike učinka. To je prvi korak v dolgoročnem procesu zagotavljanja finančne pomoči v okviru mehanizma, ki temelji na pristopu, ki je bolj usmerjen v rezultate.

Drug pomemben vir, na katerem je Komisija utemeljila svoj predlog za izboljšanje sedanjega delovanja mehanizma Unije, je pregled tveganj Unije. Za pripravo tega pregleda na podlagi veljavne zakonodaje so bile uporabljene nacionalne ocene tveganja, ki so jih predložile države članice. Komisija gradi tudi na izkušnjah, ki jih je pridobila na naslednjih področjih: –v izrednih razmerah, ki so se reševale v okviru mehanizma Unije od njegove ustanovitve leta 2001, in zlasti na izkušnjah, pridobljenih med izbruhom COVID-19; –na podlagi projektov, financiranih v okviru razpisov, ki so se začeli izvajati leta 2013, na področju pripravljenosti in preprečevanja ter –kot rezultat pilotnega projekta, ki se je financiral v okviru razpisa iz leta 2008 za okrepitev sodelovanja med državami članicami v boju proti gozdnim požarom. 1.4.4.Skladnost in možne sinergije z drugimi ustreznimi instrumenti Ukrepi, predvideni v okviru spremenjenega mehanizma Unije na področju civilne zaščite, so usklajeni s splošnim ciljem Unije, tj. zagotoviti, da vse ustrezne politike in instrumenti Unije prispevajo h krepitvi zmogljivosti Unije v zvezi z obvladovanjem tveganja nesreč od odzivanja na nesreče in okrevanja Posebna pozornost je namenjena zlasti zagotavljanju tesnega usklajevanja in skladnosti z ukrepi, ki se izvajajo v okviru drugih politik in instrumentov EU, katerih namen je zlasti ohranjanje življenja ljudi, preprečevanje in lajšanje človeškega trpljenja ter varovanje človekovega dostojanstva. Zlasti pomembno je usklajevanje z novim „Programom EU za zdravje“. Mehanizem Unije se bo osredotočil na zmogljivosti za neposredni odziv na krizo, ki bodo morale biti takoj pripravljene in na voljo v izrednih razmerah, „Program EU za zdravje“ pa bo vključeval obsežne strukturne rezerve, vključno z rezervo pripravljenega medicinskega osebja in strokovnjakov, ter s tem povezano odpornost zdravstvenih sistemov. Navedeni viri bodo ključni za usklajeno odzivanje na krize na ravni Unije. Skladnost z: –Uredbo Sveta (ES) št. 1257/96 z dne 20. junija 1996 o humanitarni pomoči; –Uredbo (ES) št. 1406/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o ustanovitvi Evropske agencije za pomorsko varnost; –Uredbo Sveta (ES) št. 2012/2002 z dne 11. novembra 2002 o ustanovitvi Solidarnostnega sklada Evropske unije; –Uredbo (ES) št. 1717/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. novembra 2006 o vzpostavitvi instrumenta za stabilnost; –Sklepom št. 1313/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o mehanizmu Unije na področju civilne zaščite; –Uredbo (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320); –Uredbo (EU) št. 375/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o ustanovitvi Evropske prostovoljske enote za humanitarno pomoč (pobuda Prostovoljci EU za humanitarno pomoč); –Uredbo Sveta (EU) 2016/369 z dne 15. marca 2016 o zagotavljanju nujne pomoči v Uniji; –Uredbo Sveta (EU) 2020/521 o aktiviranju nujne pomoči v skladu z Uredbo (EU) 2016/369 in spremembi njenih določb zaradi upoštevanja izbruha COVID-19; –Uredbo Sveta (EU) XXX/XX o vzpostavitvi Instrumenta Evropske unije za okrevanje v podporo okrevanju po pandemiji COVID-19.

1.5.Trajanje ukrepa in finančnih posledic X Časovno omejeno –X trajanje od 1. 1. 2021 do 31. 12. 2027, –X finančne posledice med letoma 2021 in 2027 za odobritve za prevzem obveznosti ter med letoma 2021 in 2032 za odobritve plačil. ◻ Časovno neomejeno –izvajanje z obdobjem uvajanja med letoma LLLL in LLLL, –ki mu sledi izvajanje v celoti. 1.6.Načrtovani načini upravljanja X Neposredno upravljanje – Komisija: –X z lastnimi službami, vključno s svojim osebjem v delegacijah Unije, –◻ prek izvajalskih agencij. ◻ Deljeno upravljanje z državami članicami. X Posredno upravljanje, tako da se naloge izvrševanja proračuna poverijo: –◻ tretjim državam ali organom, ki jih te imenujejo, –X mednarodnim organizacijam in njihovim agencijam (navedite), –X EIB in Evropskemu investicijskemu skladu, –◻ organom iz členov 70 in 71 finančne uredbe, –X subjektom javnega prava, –X subjektom zasebnega prava, ki opravljajo javne storitve, kolikor ti subjekti zagotavljajo ustrezna finančna jamstva, –◻ subjektom zasebnega prava države članice, ki so pooblaščeni za izvajanje javno-zasebnih partnerstev in ki zagotavljajo ustrezna finančna jamstva,

–◻ osebam, pooblaščenim za izvajanje določenih ukrepov SZVP na podlagi naslova V PEU in opredeljenim v zadevnem temeljnem aktu. OPOMBE: Uvedba možnosti načina posrednega upravljanja izvrševanja proračuna za mehanizem Unije poleg načina neposrednega upravljanja, ki se je uporabljal do zdaj, je dodaten instrument za optimizacijo izvrševanja proračuna. Raznolikost organov na seznamu bo glede na povečan proračun povečala splošno učinkovitost pri črpanju sredstev Unije. Glede na ozadje politike civilne zaščite, ki pogosto obravnava nepredvidljive dogodke (različne vrste nesreč, ki jih povzroči človek, in naravne nesreče), je bistveno, da se zagotovi vključujoč (v smislu udeleženih akterjev) in prilagodljiv okvir večletnega finančnega okvira. 2.UKREPI UPRAVLJANJA 2.1.Pravila o spremljanju in poročanju Navedite pogostost in pogoje. Dejavnosti in ukrepi, ki prejemajo finančno pomoč v okviru tega sklepa, se bodo redno spremljali. Komisija mora mehanizem Unije oceniti v skladu s členom 34 Sklepa št. 1313/2013/EU. 2.2.Upravljavski in kontrolni sistemi 2.2.1.Utemeljitev načinov upravljanja, mehanizmov financiranja, načinov plačevanja in predlagane strategije kontrol Finančna pomoč za preprečevanje in pripravljenost v okviru mehanizma Unije se porabi v skladu z letnim delovnim programom, ki ga sprejme Odbor za civilno zaščito. Komisija redno obvešča Odbor o izvajanju delovnega programa. Izvajanje bo potekalo prek nepovratnih sredstev in pogodb z načini plačevanja, ki temeljijo na izkušnjah, pridobljenih v preteklosti. Na podlagi izkušenj, pridobljenih pri izvajanju mehanizma Unije v preteklosti, in da se zagotovi učinkovito izvajanje ciljev mehanizma Unije, namerava Komisija izvajati ukrepe z neposrednim in posrednim upravljanjem, pri čemer v celoti upošteva načela gospodarnosti, učinkovitosti in najugodnejše ponudbe. 2.2.2.Podatki o ugotovljenih tveganjih in vzpostavljenih sistemih notranjih kontrol za njihovo zmanjševanje Obstoječi sistem notranjih kontrol Evropske komisije se uporablja za zagotovitev, da se sredstva, ki so na voljo v okviru mehanizma Unije, uporabljajo pravilno in v skladu z ustrezno zakonodajo. Sedanji sistem sestavljajo: 1. Skupina za notranji nadzor v okviru vodilne službe (Generalni direktorat za evropsko civilno zaščito in evropske operacije humanitarne pomoči / GD ECHO) se osredotoča na skladnost z veljavnimi upravnimi postopki in zakonodajo na področju civilne zaščite. V ta namen se uporablja Komisijin okvir notranje kontrole. 2. Redna revizija nepovratnih sredstev in pogodb, ki se dodelijo v okviru proračuna za civilno zaščito, s strani zunanjih revizorjev je v celoti vključena v letni revizijski načrt GD ECHO. 3. Vrednotenje vseh dejavnosti, ki jih opravijo zunanji ocenjevalci. Izvedene ukrepe lahko revidirata Evropski urad za boj proti goljufijam OLAF in Računsko sodišče.

Na področju nadzora in spremljanja se bodo uporabile obsežne izkušnje, pridobljene z izvajanjem instrumenta humanitarne pomoči, ob potrebnih spremembah za izvajanje mehanizma Unije v okviru posrednega upravljanja. 2.2.3.Ocena in utemeljitev stroškovne učinkovitosti kontrol (razmerje „stroški kontrol ÷ vrednost z njimi povezanih upravljanih sredstev“) ter ocena pričakovane stopnje tveganja napake (ob plačilu in ob zaključku) Ocenjeni stroški kontrolne strategije GD ECHO predstavljajo 0,3 % posrednega upravljanja proračuna za leto 2019 in 0,4 % neposrednega upravljanja proračuna za leto 2019. Glavne sestavine tega kazalnika so: – skupni stroški zaposlenih strokovnjakov GD ECHO na terenu ter finančnih in operativnih enot, pomnoženi z ocenjenim deležem časa, namenjenega dejavnostim zagotavljanja kakovosti, nadzora in spremljanja; – skupni viri sektorja za zunanjo revizijo GD ECHO, potrebni za revizije in preverjanja. Ob upoštevanju nizkih stroškov takšnih kontrol ter količinsko opredeljivih (popravki in izterjave) in količinsko neopredeljivih (odvračilni učinek kontrol in njihov učinek glede zagotavljanja kakovosti) koristi, povezanih s kontrolami, Komisija zaključuje, da količinsko opredeljive in količinsko neopredeljive koristi kontrol v veliki meri odtehtajo njihove omejene stroške. Kar zadeva pooblaščene subjekte, ki izvajajo financiranje Unije v okviru posrednega upravljanja, Komisija prispeva do 7 % njihovih neposrednih upravičenih stroškov, da zagotovi nadzor in upravljanje financiranja Unije. To potrjuje večletna stopnja preostalih napak v višini 0,87 %, o kateri je Komisija leta 2019 poročala glede svoje službe za humanitarno pomoč in civilno zaščito. 2.3.Ukrepi za preprečevanje goljufij in nepravilnosti Navedite obstoječe ali načrtovane preprečevalne in zaščitne ukrepe, npr. iz strategije za boj proti goljufijam. Strategija GD ECHO za boj proti goljufijam se v skladu s strategijo Komisije za boj proti goljufijam uporablja za zagotovitev: – da so notranje kontrole GD ECHO za boj proti goljufijam popolnoma usklajene s strategijo Komisije za boj proti goljufijam; – da se pristop k obvladovanju tveganja goljufij GD ECHO usmeri k odkrivanju področij tveganja goljufij in ustreznim odzivom. Sistemi, ki se uporabljajo za porabo sredstev Unije v tretjih državah, omogočajo, da se prikličejo ustrezni podatki in vključijo v obvladovanje tveganja goljufij (npr. odkrivanje dvojnega financiranja). Po potrebi se lahko vzpostavijo skupine za mrežno povezovanje in ustrezna informacijska orodja, namenjena analizi primerov goljufij, povezanih z zadevnim sektorjem. 3.OCENA FINANČNIH POSLEDIC PREDLOGA/POBUDE 3.1.Predlagani razdelek večletnega finančnega okvira in nove odhodkovne proračunske vrstice Razdelek večletnega finančnega okvira Proračunska vrstica Vrsta

odhodkov Prispevek številka 14: Odzivanje na krize razdelek 5: Varnost in obramba dif./nedif. držav Efte držav kandidatk tretjih držav po členu [21(2)(b)] finančne uredbe 5 14 01 01 – Mehanizem Unije na področju civilne zaščite: Odhodki za podporo nedif. DA DA DA NE 5 14 02 01 – Mehanizem Unije na področju civilne zaščite: preprečevanje in pripravljenost ter odzivanje dif. DA DA DA NE 3.2.Ocenjene posledice za odhodke 3.2.1.Povzetek ocenjenih posledic za odhodke v mio.

V tej preglednici so prikazana finančna sredstva, dodeljena mehanizmu Unije na področju civilne zaščite za obdobje 2021–2027 v skladu s členom 19(1a). Ta preglednica nadomešča preglednico, predstavljeno v oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga COM(2019) 125 final. Okvirna razčlenitev odhodkov iz razdelka 5 je naslednja: v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno) Razdelek večletnega finančnega

okvira 5 Odpornost, varnost in obramba 2021 2022 2023 2024 2025 2026 2027 Po letu 2027 SKUPAJ 14 02 01 Mehanizem Unije na področju civilne zaščite – preprečevanje in pripravljenost ter odzivanje obveznosti (1) 89,703 94,744 101,055 106,454 282,036 292,363 298,210 1 264,565 plačila (2) 25,613 47,027 72,889 87,778 143,087 187,377 236,920 463,876 1 262,565 Odobritve za upravne zadeve, ki se financirajo iz sredstev programa obveznosti = plačila (3) 0,500 0,510 0,520 0,531 0,541 0,552 0,563 3,717 Odobritve za sredstva programa SKUPAJ obveznosti = 1 + 3 90,203 95,254 101,575 106,985 282,577 292,915 298,773 1 268,282 plačila = 2 + 3 26,113 47,537 73,409 88,309 143,628 187,929 237,483 463,876 1 268,282 Poleg finančnih sredstev, določenih v členu 19(1a), bo iz evropskega instrumenta za okrevanje na voljo 2 187 620 000 EUR (v tekočih cenah) kot zunanji namenski prejemki v smislu člena 21(5) finančne uredbe. Od tega se lahko do 22 580 000 EUR nameni za upravne odhodke, vključno s stroški za zunanje sodelavce. Okvirna razčlenitev odhodkov iz zunanjih namenskih prejemkov je naslednja: Mehanizem Unije/RescEU 2021 2022 2023 2024 2025 2026 2027 Po letu 2027 SKUPAJ Odhodki za poslovanje iz zunanjih namenskih prihodkov instrumenta Evropske unije za okrevanje obveznosti (1) 525,290 535,800 546,510 557,440 2 165,040 plačila (2) 150,192 270,024 409,595 320,738 209,535 72,916 9,477 722,563 2 165,040 Upravni odhodki iz zunanjih namenskih prihodkov instrumenta Evropske unije za okrevanje obveznosti = plačila (3) 3,040 3,100 3,160 3,220 3,290 3,350 3,420 22,580 Skupaj zunanji namenski prejemki obveznosti = 1 + 3 528,330 538,900 549,670 560,660 3,290 3,350 3,420 2 187,620 plačila = 2 + 3 153,232 273,124 412,755 323,958 212,825 76,266 12,897 722,563 2 187,620







Razdelek večletnega finančnega

okvira 7 „Upravni odhodki“ v mio.

v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno) 2021 2022 2023 2024 2025 2026 2027 Po letu 2027 SKUPAJ Človeški viri 1,500 1,500 1,500 1,500 1,500 1,500 1,500 10,500 Drugi upravni odhodki Odobritve iz RAZDELKA 7 večletnega finančnega okvira SKUPAJ xx 1,500 1,500 1,500 1,500 1,500 1,500 1,500 10,500 v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno) 2021 2022 2023 2024 2025 2026 2027 Po letu 2027 SKUPAJ Odobritve iz RAZDELKOV večletnega finančnega okvira SKUPAJ obveznosti 91,703 96,754 103,075 108,485 284,077 294,415 300,273 1 278,782 plačila 27,613 49,037 74,909 89,809 145,128 189,429 238,983 463,876 1 278,782 3.2.2.Povzetek ocenjenih posledic za odobritve za upravne zadeve –◻ Za predlog/pobudo niso potrebne odobritve za upravne zadeve –X Za predlog/pobudo so potrebne odobritve za upravne zadeve, kot je pojasnjeno v nadaljevanju: v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno) Leto 2021 2022 2023 2024 2025 2026 2027 SKUPAJ RAZDELEK 7

večletnega finančnega okvira Človeški viri 1,500 1,500 1,500 1,500 1,500 1,500 1,500 10,500 Drugi upravni odhodki xxx xxx xxx xxx xxx xxx xxx xxx Seštevek za RAZDELEK 7

večletnega finančnega okvira 1,500 1,500 1,500 1,500 1,500 1,500 1,500 10,500 Odobritve zunaj RAZDELKA 7

večletnega finančnega okvira Človeški viri, 1,600 1,600 1,600 1,600 1,600 1,600 1,600 11,200 Drugi odhodki za upravne zadeve 0,500 0,510 0,520 0,531 0,541 0,552 0,563 3,717 Drugi odhodki za upravne zadeve 1,440 1,500 1,560 1,620 1,690 1,750 1,820 11,380 Seštevek za odobritve

zunaj RAZDELKA 7

večletnega finančnega okvira 3,540 3,610 3,680 3,751 3,831 3,902 3,983 26,297 SKUPAJ 5,040 5,110 5,180 5,251 5,331 5,402 5,483 36,797 Odobritve, potrebne za človeške vire in druge odhodke za upravne zadeve, se krijejo z odobritvami od GD, ki so že dodeljene za upravljanje ukrepa in/ali so bile prerazporejene znotraj GD, po potrebi skupaj z dodatnimi viri, ki se lahko pristojnemu GD dodelijo v postopku letne dodelitve virov glede na proračunske omejitve.



3.2.2.1.Ocenjene potrebe po človeških virih –◻ Za predlog/pobudo niso potrebni človeški viri. –X Za predlog/pobudo so potrebni človeški viri, kot je pojasnjeno v nadaljevanju: