OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

Ta obrazložitveni memorandum se nanaša na zakonodajni predlog uredbe o spremembi Uredbe (EU) št. 230/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2014 o vzpostavitvi instrumenta za prispevanje k stabilnosti in miru.

Namen zakonodajnega predloga je vstaviti nov člen v naslov II Uredbe (EU) št. 230/2014, da se pomoč Unije v izjemnih okoliščinah razširi tako, da se bo lahko uporabila za krepitev zmogljivosti vojaških akterjev v partnerskih državah ter tako prispevala k trajnostnemu razvoju in zlasti k oblikovanju miroljubnih in vključujočih družb.

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Povezava med varnostjo in razvojem je priznana na evropski in mednarodni ravni. Ta povezava, ki je osrednjega pomena za čim večjo učinkovitost zunanjega delovanja EU, se je priznala že v Evropskem soglasju o razvoju iz leta 2005. Podpiranje varnostnih sistemov partnerskih držav v okviru obširnih reform, s katerimi se bo zagotovila učinkovita in odgovorna varnost za državo in posameznike, prispeva k ciljem EU glede vključujočega in trajnostnega razvoja, oblikovanja države in pravne države. Človekova varnost vključuje večsektorske, celostne in razmeram prilagojene pristope, ki so usmerjeni v preprečevanje in osredotočeni na ljudi. To velja zlasti, kadar je jasno, da je brez varnosti omejen dostop do ljudi, ki jim najbolj grozi, da bodo ostali v konfliktnih razmerah, in kadar je manj verjetno, da bodo rezultati humanitarnega ali razvojnega dela učinkoviti.

Sprejetje agende Združenih narodov za trajnostni razvoj do leta 2030 in zlasti cilja trajnostnega razvoja 16 o „miru in pravičnosti“ poudarja pomen spodbujanja miroljubnih in vključujočih družb, zagotavljanja dostopa do pravnega varstva za vse ter oblikovanja učinkovitih in odgovornih institucij na vseh ravneh. Cilj trajnostnega razvoja 16 poudarja potrebo po krepitvi zadevnih nacionalnih institucij, tudi z mednarodnim sodelovanjem pri krepitvi zmogljivosti na vseh ravneh. Usmerjanje naložb v skladu z načeli razvojne učinkovitosti bo zlasti v nestabilnih državah, ki so jih prizadeli konflikti, pripomoglo k odpravi temeljnih vzrokov konfliktov in nestabilnosti. EU podpira „novi dogovor za delovanje v nestabilnih državah“ in poudarek, ki ga ta daje povezavi med varnostjo in razvojem.

Popravljene in spremenjene smernice OECD/DAC za poročanje o uradni razvojni pomoči na področju miru in varnosti prispevajo k večji jasnosti in nadalje razvijajo področje uporabe pravil o uradni razvojni pomoči za varnostni sektor. Ohranjajo več zaščitnih ukrepov, zlasti večinoma civilne uradne razvojne pomoči, čeprav se lahko podpora vojski prizna za uradno razvojno pomoč v izjemnih in jasno določenih okoliščinah.

V skupnem sporočilu z naslovom Krepitev zmogljivosti v podporo varnosti in razvoju (JOIN(2015) 17 final) je bilo analizirano, kako bi bilo mogoče izboljšati podporo EU pri krepitvi zmogljivosti partnerjev ter s tem prispevati k stabilnosti, varnosti in razvoju. V njem so bile opredeljene pomanjkljivosti glede zmožnosti EU, da podpira krepitev zmogljivosti partnerjev v varnostnem sektorju, ne glede na številne že podprte ukrepe, vključno z učinkovito civilno upravo in civilnim nadzorom nad varnostnim sistemom. V skupnem sporočilu je bilo ugotovljeno, da „trenutno ne obstaja noben proračunski instrument EU, ki bi bil zasnovan tako, da bi zagotavljal celostno financiranje krepitve varnostnih zmogljivosti v partnerskih državah, zlasti njene vojaške komponente“. Neobravnavanje ključnih operativnih potreb ovira doseganje bistvenih ciljev za razvoj, tj. spodbujanje pogojev za mir in človekovo varnost. Izboljšanje delovanja vojaških akterjev in krepitev njihovega upravljanja, zlasti v nestabilnih razmerah in državah, ki so preživele konflikte, prispeva k miru, človekovi varnosti in stabilnosti ter s tem k doseganju ciljev trajnostnega razvoja. Nezmožnost financiranja krepitve zmogljivosti v varnostnem sektorju (opreme in usposabljanja) vpliva na zmožnost partnerjev, da izpolnijo svoje razvojne potrebe. Specifični cilji predloga so: (i) prispevanje k izboljšanju zmogljivosti partnerskih držav, da same preprečujejo in obvladujejo krize; (ii) prispevanje k večji učinkovitosti razvojnih ukrepov Unije v sodelovanju z vsemi varnostnimi akterji, vključno z vojaškimi, prek krepitve zmogljivosti v podporo varnosti in razvoju, ki jo čim prej, prožno in celostno zagotovi EU, in (iii) prispevanje k zagotavljanju spoštovanja pravne države, dobrega upravljanja ter okrepljenega civilnega nadzora in pregleda nad vojsko v tretjih državah.

•Skladnost z drugimi politikami Unije

Ta pobuda je v skladu s prizadevanjem za združitev orodij EU pri pomembnih izzivih, kot je opisano v skupnem sporočilu z naslovom Celosten pristop zunanje politike EU k reševanju konfliktov in kriz ter poznejših sklepih Sveta.

Kar zadeva skupno zunanjo in varnostno politiko Unije, so civilne in vojaške misije in operacije skupne varnostne in obrambne politike (in zlasti usposabljanja) ključni element celostnega pristopa EU h kriznemu upravljanju v tretjih državah ter izpolnjujejo cilj glede usposabljanja obrambnega in civilnega varnostnega osebja pri krepitvi zmogljivosti v podporo varnosti in razvoju.

Sredstva za vojaške operacije skupne varnostne in obrambne politike EU zagotovijo sodelujoče države članice EU in mehanizem Athena, ki je zasnovan za upravljanje financiranja skupnih stroškov, povezanih z vojaškimi operacijami EU v okviru skupne varnostne in obrambne politike. Ti stroški med drugim zajemajo stroške izvajanja in tekoče stroške sedeža, infrastrukturo, logistiko in podporo misijam, ne pa tudi stroškov partnerske države, ki se ji podpora zagotavlja z misijo ali operacijo.

Evropski razvojni sklad (v nadaljnjem besedilu: sklad ERS) zunaj splošnega proračuna Unije zagotavlja finančna sredstva za izvajanje politike EU za razvojno sodelovanje s skupino afriških, karibskih in pacifiških držav (v nadaljnjem besedilu: države AKP) v okviru Sporazuma o partnerstvu iz Cotonouja. Mirovna pomoč za Afriko je bila v okviru sklada ERS ustanovljena leta 2003 in je do danes najbolj daljnosežen instrument za obravnavo povezave med varnostjo in razvojem, zagotavlja pa tudi podporo vojaškim dejavnostim. Kljub temu za mirovno pomoč za Afriko veljajo številne omejitve, zlasti njena geografska in izključno regionalna pokritost, ki preprečuje globalno uporabo tega instrumenta na nacionalni ravni.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga

Pravna podlaga tega zakonodajnega predloga sta člena 209(1) in 212(2) PDEU.