Posebno poročilo Boj proti evtrofikaciji 
v Baltskem morju:  
potrebni so nadaljnji  
in uspešnejši ukrepiSL 2016  št. 03
EVROPSKO  
RAČUNSKO
SODIŠČE

EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČE  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUKSEMBURG
Tel. +352 4398-1
E-naslov: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Veliko dodatnih informacij o Evropski uniji je na voljo na internetu.  
Dostop je mogoč na strežniku Europa (http://europa.eu).
Luxembourg: Urad za publikacije Evropske unije, 2016
Print ISBN 978-92-872-4393-5 ISSN 1831-094X doi:10.2865/684876 QJ-AB-16-005-SL-C
PDF ISBN 978-92-872-4400-0 ISSN 1977-5784 doi:10.2865/431040 QJ-AB-16-005-SL-N
EPUB ISBN 978-92-872-4432-1 ISSN 1977-5784 doi:10.2865/518186 QJ-AB-16-005-SL-E
© Evropska unija, 2016
Reprodukcija je dovoljena z navedbo vira.
Boj proti evtrofikaciji 
v Baltskem morju:  
potrebni so nadaljnji  
in uspešnejši ukrepi
(v skladu z drugim pododstavkom člena 287(4) PDEU)Posebno poročiloSL 2016  št. 03
02
 Revizijska ekipa
V posebnih poročilih Evropskega računskega sodišča so predstavljeni rezultati njegovih revizij smotrnosti poslovanja in 
skladnosti za posamezna proračunska področja ali teme upravljanja. Sodišče te revizijske naloge izbere in zasnuje tako, da 
imajo kar največji učinek, in pri tem upošteva tveganja za smotrnost ali skladnost, višino ustreznih prihodkov ali porabe, 
prihodnji razvoj ter politični in javni interes.
To revizijo smotrnosti poslovanja je opravil senat II, ki ga vodi član Evropskega računskega sodišča Henri Grethen in ki je 
specializiran za porabo na področju strukturnih politik, prometa in energetike. Revizijo je vodil član Evropskega račun -
skega sodišča Ville Itälä, pri njej pa so sodelovali vodja njegovega kabineta Turo Hentilä in atašejka Outi Grönlund, vodilni 
upravni uslužbenec Alain Vansilliette, vodja naloge Maria del Carmen Jimenez ter revizorji Krzysztof Zalega, Nils Odins, 
Zuzana Gullova, Tomasz Plebanowicz, Jean-François Hynderick in Vivi Niemenmaa.
Od leve proti desni:  T. Hentilä, V. Niemenmaa, A. Vansilliette, V. Itälä, M. d. C. Jimenez, T. Plebanowicz, K. Zalega, 
J.-F. Hynderick.

03
 Kazalo
Odstavek
 Glosar in kratice
I–IX  Povzetek
1–14  Uvod
1–5 Baltsko morje in evtrofikacija
6 –11  Pravni instrumenti EU, ki obravnavajo onesnaženost voda s hranili
12–14  Proračunski instrumenti EU, ki so na voljo za odpravljanje onesnaženosti voda s hranili
15–17  Obseg revizije in revizijski pristop
18 –112  Opažanja
18–41  Izvajanje zmanjšanja vnosa hranil v Baltsko morje v državah članicah
23–25  Majhen napredek pri zmanjšanju vnosov hranil v Baltsko morje
26–31  Načrti držav članic za zmanjšanje količine hranil niso dovolj ambiciozni niti opremljeni z ustreznimi 
kazalniki
32–36  Obiskane države članice v svojih načrtih ali zakonodajnih okvirih samo deloma upoštevajo priporočila 
HELCOM-a
37–41  Zanesljivost podatkov o spremljanju vnosov hranil v Baltsko morje ni zagotovljena
42–69  Uspešnost ukrepov za zmanjšanje onesnaževanja s hranili iz komunalne odpadne vode
46–54 Večina držav članic še ne izpolnjuje zahtev iz direktive o čiščenju komunalne odpadne vode
55–57  Čistilne naprave, ki jih sofinancira EU, so uspešne, vendar trajnost ni vedno zagotovljena
58–64  Komisija ne opravlja pravočasno nadaljnjega spremljanja glede tega, kako države članice izvajajo direktivo
65–69  Podpora EU Rusiji in Belorusiji je potencialno stroškovno učinkovita, vendar ima zelo omejen obseg 
v primerjavi s potrebami in izvedba projektov je dolgotrajna
04 Kazalo 
70–102  Uspešnost ukrepov za zmanjšanje onesnaževanja vode s hranili iz kmetijstva
75–83  Direktiva o nitratih se ne izvaja uspešno, čeprav je Komisija razmeroma uspešna pri nadaljnjem spremljanju
84–90 Mehanizem navzkrižne skladnosti pomaga uveljavljati direktivo o nitratih in druge zahteve v zvezi 
z gnojenjem, vendar ni v celoti uspešen
91–102  Ukrepi za razvoj podeželja v obdobju 2007–2013, ki jih sofinancira EU, so imeli v obiskanih državah članicah 
malo učinka na zmanjšanje onesnaževanja vodnih teles s hranili
103 –112  Dodana vrednost strategije EU za regijo Baltskega morja, kar zadeva zmanjšanje vnosov hranil 
v Baltsko morje
105 Zapletena mreža upravljanja in dodana vrednost, ki jo je težko oceniti
106–108  Vodilni projekti pripomorejo k širjenju dobrih praks, vendar njihov učinek na zmanjšanje količine hranil ni 
dokazan
109 –112  Potreba po operativnih programih za boljše upoštevanje strategije EUSBSR
113 –128  Zaključki in priporočila
 Priloga I – Cilji o zmanjševanju vnosa hranil
 Priloga II – Trend vnosov dušika in fosforja v Baltsko morje po državah
 Priloga III – Doseganje zgornje meje vnosa po podbazenih
 Priloga IV –  Koncentracija hranil v iztoku iz čistilnih naprav v najpomembnejših mestih držav 
članic EU ob Baltskem morju (2013)
 Priloga V – Vodilni in drugi projekti, ki so pomembni za izvajanje strategije EUSBSR
 Odgovori Komisije
05
 Glosar in kratice
BSAP : akcijski načrt za Baltsko morje (glej odstavek 8).
EUSBSR : strategija EU za regijo Baltskega morja (glej odstavek 11).
HELCOM : Helsinška komisija (glej odstavek 8).
Načelo onesnaževalec plača : načelo je določeno v Pogodbi o delovanju Evropske unije (člen 191(2)). Kar 
zadeva odpadno vodo, to pomeni, da izpuščevalci odpadne vode plačajo za povzročeno onesnaženost (primeri: 
gospodinjstva plačajo za storitve čiščenja odpadne vode po ceni za odpadno vodo; čistilne naprave plačajo 
pristojbino za onesnaževanje).
Povodje : območje kopnega, s katerega se vsi površinski odtoki kot zaporedje potokov, rek in včasih tudi jezer 
stekajo v morje skozi eno samo rečno ustje, estuarij ali delto. Vodno območje je del povodja znotraj posamezne 
države članice.
Program ukrepov : del načrta upravljanja povodja, v katerem so navedeni ukrepi, ki so potrebni za to, da vodna 
telesa ponovno dosežejo dobro stanje glede na značilnosti vodnega območja. Podobne programe ukrepov je treba 
pripraviti za ponovno vzpostavitev kakovosti morske vode.
Stanje vode : splošen izraz stanja telesa celinske površinske vode, ki ga določa njegovo ekološko in kemijsko stanje. 
Pri morski vodi stanje vode ustreza okoljskemu stanju, ki temelji na drugih merilih kot stanje celinskih površinskih 
voda.
Viri onesnaževanja : obstajata dve glavni vrsti virov onesnaženosti, ki jo prinaša voda:
razpršeni viri, za katere ni posebne točke izpusta; največji onesnaževalci so kmetijske in gozdarske dejavnosti ter 
bivališča, ki niso priključena na kanalizacijsko omrežje;
točkovni viri, za katere obstaja posebna točka izpusta, kot so izpusti iz komunalnih čistilnih naprav, industrije in 
ribogojnic.
Vodno telo : ločen in pomemben sestavni del površinske vode. To vključuje jezera, vodne zbiralnike, potoke, reke, 
kanale, somornice in dele obalnega morja.
06
 Povzetek
I
Baltsko morje, ki ga obkroža osem držav članic EU (Danska, Estonija, Finska, Nemčija, Latvija, Litva, Poljska in Šved -
ska) in Rusija, je eno izmed najbolj onesnaženih morij na svetu. Boj proti evtrofikaciji velja za velik izziv. Namen 
okvirne direktive o morski strategiji iz leta 2008 je doseči dobro okoljsko stanje morskih voda EU do leta 2020. Skla -
dno z njo morajo države članice sodelovati znotraj regij in podregij, da bi dosegle njene cilje, pri tem pa na primer 
uporabljajo, kadar je praktično in primerno, strukture, ki so že sprejete v okviru konvencij o regionalnih morjih. Za 
Baltsko morje veljata helsinška konvencija (ki jo upravlja Helsinška komisija (HELCOM)) in njen akcijski načrt za Balt -
sko morje, ki od držav podpisnic zahteva zmanjšanje obremenitve s hranili.
II
Evropski svet je leta 2009 sprejel makroregionalno strategijo, in sicer strategijo Evropske unije za regijo Baltskega 
morja, katere cilj je zlasti spodbujanje varstva okolja, vključno z zmanjšanjem obremenitev s hranili, s spodbujanjem 
okrepljenega sodelovanja med sosedskimi državami in inovativnih rešitev.
III
Glavna vira obremenitev s hranili, ki povzročajo evtrofikacijo, sta kmetijstvo in komunalna odpadna voda. 
V obdobju 2007–2013 je prispevek EU k projektom za zbiranje in čiščenje odpadne vode v petih državah člani -
cah, ki obkrožajo Baltsko morje in so za to področje prejemale podporo EU, znašal 4,6 milijarde EUR. Sredstva za 
ukrepe za razvoj podeželja, vključno z varstvom voda, so v vseh osmih državah članicah ob Baltskem morju znašala 
9,9 milijarde  EUR.
IV
Sodišče je z revizijo odgovorilo na vprašanje, ali so ukrepi EU uspešno pripomogli k temu, da so države članice 
zmanjšale odvajanje hranil v Baltsko morje. Splošni sklep je, da so ti ukrepi privedli do omejenega napredka pri 
zmanjševanju količine hranil v Baltskem morju.
V
Načrti držav članic za uresničitev zmanjšanja količine hranil, kot ga priporoča HELCOM, temeljijo na njihovih načrtih 
upravljanja povodij, pripravljenih na podlagi okvirne direktive o vodah. Ti načrti niso dovolj ambiciozni, saj se osre -
dotočajo na „osnovne ukrepe“ za izvajanje direktiv EU v zvezi s posameznimi dejavnostmi, ki povzročajo onesnaže -
vanje s hranili, predvsem v zvezi s komunalno odpadno vodo in kmetijstvom. Manjši poudarek je na ukrepih za nad -
zorovanje razpršenih virov hranil in „dopolnilnih ukrepih“, določenih v okvirni direktivi o vodah. Ukrepi so določeni 
na podlagi nezadostnih informacij. Poleg tega ne določajo ciljev in ustreznih kazalnikov za ocenjevanje dosežkov na 
področju zmanjševanja odvajanja hranil v vode.
Povzetek 07
VI
Ukrepi za zmanjšanje obremenitev s hranili iz mestnih aglomeracij so pripeljali do zmanjšanja količine hranil. Več 
aglomeracij čisti komunalno odpadno vodo po višjih standardih, kot so določeni v direktivi o čiščenju komunalne 
odpadne vode. Vendar izvajanje direktive v državah članicah, ki so se EU pridružile leta 2004, kljub znatnemu finan -
ciranju EU poteka z zamudo. Poleg tega zahtev iz direktive, ki bi jih morale začeti izpolnjevati do leta 2012, še ne 
izpolnjujejo vse države članice ob Baltskem morju. Komisija ne opravlja pravočasno nadaljnjega spremljanja glede 
tega, kako države članice izvajajo direktivo. Ukrepi EU v Rusiji in Belorusiji, ki zadevajo komunalno odpadno vodo, so 
potencialno stroškovno učinkoviti, vendar po obsegu zelo omejeni v primerjavi s potrebami in izvedba projektov je 
dolgotrajna.
VII
Izvajanje direktive o nitratih v državah članicah ob Baltskem morju ni v celoti uspešno. Zadevna območja niso 
pravilno opredeljena, zahteve, ki so jih določile države članice v svojih akcijskih programih, pa niso dovolj stroge. 
Kar zadeva zahteve v zvezi s hranili in gnojenjem, je odvračilni učinek mehanizma navzkrižne skladnosti nezados -
ten, saj je raven neskladnosti še vedno visoka. Čeprav vsi načrti upravljanja povodij vključujejo dopolnilne ukrepe, 
namenjene obravnavanju obremenitev s hranili iz kmetijstva, ti niso dovolj usmerjeni na območja, za katera je bilo 
ugotovljeno, da jih potrebujejo. Poleg tega nobena država članica ni uporabila možnosti v skladu s predpisi EU, da 
nekatere izmed teh ukrepov opredeli kot obvezne za kmetije na teh območjih.
VIII
Strategija Evropske unije za regijo Baltskega morja krepi politično pomembnost okoljskega stanja Baltskega morja 
in regionalnega sodelovanja, vendar je njeno dodano vrednost glede zmanjšanja vnosa hranil za zdaj težko oceniti.
IX
Sodišče podaja več priporočil za izboljšanje uspešnosti ukrepov za boj proti evtrofikaciji v Baltskem morju.
08
 Uvod
Baltsko morje in evtrofikacija
01 
Baltsko morje je med najbolj onesnaženimi morji na svetu in evtrofikacija velja za 
največji tamkajšnji izziv1. Ob Baltskem morju leži devet držav: osem držav članic 
EU (Danska, Nemčija, Estonija, Latvija, Litva, Poljska, Finska in Švedska) in Rusija. 
Še ena velika država v povodju Baltskega morja je Belorusija.
02 
Evtrofikacija je proces, ki nastane, če v vodno telo vstopijo presežki hranil, 
predvsem dušika in fosforja, večinoma zaradi dejavnosti človeka. Visoke koncen -
tracije hranil povzročajo intenzivno in potencialno strupeno cvetenje alg (glej 
fotografijo 1 ).1 Evropska agencija za okolje, 
Nutrients in transitional, coastal 
and marine waters  (hranila 
v somornicah, obalnih in 
morskih vodah) (CSI 021). 
Ocena objavljena marca 2013.
Fotografija 1  – Evtrofna morska voda
Vir: HELCOM, avtor fotografije Samuli Korpinen.
09 Uvod 
03 
Evtrofikacija lahko bistveno zmanjša koristnost morja, tako da zmanjša biotsko  
raznovrstnost, skazi videz obale in osiromaši ribje staleže. Najbolj prizadeti 
morski podbazeni so Finski zaliv, Riški zaliv in osrednje najgloblje območje  
Baltskega morja, imenovano osrednji del Baltskega morja (glej sliko 1 ).Slika 1Evtrofikacija v Baltskem morju
Vir: HELCOM. What was the eutrophication status of the Baltic Sea in 2003–2007?  (kakšno je bilo stanje 
evtrofikacije Baltskega morja v obdobju 2003–2007?). Pyhälä Minna, Frias Vega Manuel, Laama -
nen Maria, Fleming-Lehtinen Vivi, Nausch Günther in Norkko Alt (2010).
Swed enFinland
Russia
Norway
PolandBelarusLatvia
Lithuani a
GermanyEstonia
Denmark
HELCOM 2 010Eutrophication status
GOOD
BADGulf of Finland
Gulf of RigaGulf of Riga
Baltic Proper
10 Uvod 
04 
Glavni viri hranil v morju so obremenitve vode, ki prihajajo s kopnega preko rek 
in neposrednih izpustov z obale. Obremenitve vode prispevajo 78 % vsega dušika 
in 95 % vsega fosforja, ki vstopita v Baltsko morje2. Najpomembnejši vrsti vira 
obremenitve vode s hranili sta razpršeni viri, večinoma kmetijstvo (45 % vsega 
dušika in 45 % vsega fosforja), in točkovni viri, večinoma komunalna odpadna 
voda (12 % vsega dušika in 20 % vsega fosforja)3.
05 
Klimatske spremembe prinašajo dva dodatna izziva. Prvič, predvideno je, da 
bodo krajše in bolj mokre zime privedle do manj snežne odeje in ledene prevleke 
ter s tem do večjega odtekanja iz povodij rek. Zato bodo v morje vstopale čedalje 
večje količine hranil, kar bo okrepilo evtrofikacijo4. Drugič, višje temperature 
morja bodo predstavljale boljše pogoje za cvetenje alg in pripeljale do daljšega 
obdobja njihove rasti.
Pravni instrumenti EU, ki obravnavajo onesnaženost 
voda s hranili
06 
Kakovost morskih voda EU ureja okvirna direktiva o morski strategiji iz leta 20085, 
katere cilj je zagotoviti, da bo do leta 2020 doseženo dobro okoljsko stanje 
morskih voda EU. Direktiva je še vedno v zgodnji fazi izvajanja: do oktobra 2012 
so morale države članice Komisiji poročati o svoji določitvi dobrega okoljskega 
stanja morskih voda na podlagi deskriptorjev, ki jih predlaga direktiva (eden 
izmed njih je evtrofikacija), oceni stanja svojih morskih voda ter svojih okoljskih 
ciljih in s tem povezanih kazalnikih.
07 
Izvajanje direktive je v pristojnosti držav članic. Te so morale do konca leta 2015 
pripraviti program ukrepov za dosego dobrega okoljskega stanja. Te programe je 
treba poslati Komisiji do marca 2016. Načeloma bi morale države članice, kolikor 
je to mogoče, izhajati iz ciljev in dejavnosti obstoječih konvencij o regionalnih 
morjih.2 HELCOM, posodobljena zbirka 
Fifth Baltic Sea Pollution Load 
Compilation  (peta zbirka 
o onesnaženosti Baltskega 
morja) (PLC-5.5) – 2015 
(podatki iz leta 2010).
3 HELCOM , Fifth Baltic Sea 
Pollution Load Compilation  
(peta zbirka o onesnaženosti 
Baltskega morja) (PLC-5) – 2011 
(podatki iz leta 2006).
4 Second Assessment of Climate 
Change for the Baltic Sea Basin  
(druga ocena klimatskih 
sprememb za povodje 
Baltskega morja), skupina 
avtorjev BACC II, Regional 
Climate Studies , Springer 
International Publishing, 2015.
5 Direktiva 2008/56/ES 
Evropskega parlamenta in 
Sveta z dne 17. junija 2008 
o določitvi okvira za ukrepe 
Skupnosti na področju politike 
morskega okolja (UL L 164, 
25.6.2008, str. 19).
11 Uvod 
08 
Regionalna konvencija za Baltsko morje je bila podpisana že leta 1974: Helsin -
ška konvencija o varstvu morskega okolja območja Baltiškega morja. Sedanje 
podpisnice so Danska, Estonija, Evropska unija, Finska, Nemčija, Latvija, Litva, 
Poljska, Rusija in Švedska. Leta 2007 je Helsinška komisija (HELCOM), ki upravlja to 
konvencijo, predlagala akcijski načrt za Baltsko morje (BSAP), da bi Baltsko morje 
povrnili v dobro okoljsko stanje do leta 2021. Načrt so podpisnice sprejele.
09 
Za dosego dobrega okoljskega stanja morskih voda je ključna kakovost vode 
v rekah, ki se izlivajo morje. Okvirna direktiva o vodah iz leta 20006 zagotavlja 
okvir za varstvo celinskih voda, somornic in obalnega morja. Njen cilj je zagoto -
viti dobro stanje površinske vode in podtalnice do leta 2015 oziroma v nekaterih 
izjemnih primerih do leta 2021 ali 2027. Države članice so morale najprej oblikova -
ti načrte upravljanja povodij do decembra 2009, pri tem opredeliti vodna telesa, 
pri katerih obstaja tveganje, da ta cilj do leta 2015 ne bo dosežen, in navesti 
najpomembnejše obremenitve, ki vplivajo nanje. Podobno kot pri okvirni direkti -
vi o morski strategiji ti načrti upravljanja povodij vključujejo program ukrepov, ki 
naj bi prispevali k uresničitvi ciljev okvirne direktive o vodah.
10 
Ti programi morajo vsebovati vsaj ukrepe, potrebne za celovito izvajanje obsto -
ječih direktiv, ki so namenjene ohranjanju kakovosti vode, in druge ukrepe, ki jih 
zahteva okvirna direktiva o vodah (in zlasti ukrepe za nadzorovanje razpršenih 
virov onesnaževanja)7. Že obstoječe direktive zajemajo zlasti:
– direktive o čiščenju komunalne odpadne vode iz leta 19918, ki zadeva zbiranje 
in čiščenje odpadne vode iz aglomeracij;
– direktive o nitratih iz leta 19919, ki zadeva sprejetje ukrepov za zagotovitev, 
da kmetje na kmetijskih območjih, ki povzročajo onesnaženost vode z nitrati 
(imenovanih „območja, ranljiva za nitrate“) ali pri katerih obstaja tveganje, 
da bi jo lahko povzročali, spoštujejo minimalne zahteve v zvezi z uporabo 
dušikovih gnojil.
11 
Nazadnje je Evropski svet leta 2009 sprejel strategijo EU za regijo Baltskega morja 
(EUSBSR). Ta strategija obravnava več ciljev v okviru treh tem: „rešiti morje“, „po -
vezati regijo“ in „povečati blaginjo“. Eden izmed podciljev teme „rešiti morje“, ki 
se imenuje „čista voda v Baltskem morju“, je prevzel cilje iz akcijskega načrta za 
Baltsko morje, kar zadeva zmanjšanje vnosa hranil. Ukrepi EU so namenjeni spod -
bujanju sodelovanja med sosedskimi državami, tako članicami EU kot tretjimi 
državami.6 Direktiva Evropskega 
parlamenta in Sveta   
2000/60/ES z dne 
23. oktobra 2000 o določitvi 
okvira za ukrepe Skupnosti  
na področju vodne politike 
(UL L 327, 22.12.2000, str. 1).
7 Člen 11(3)(h) okvirne direktive 
o vodah.
8 Direktiva Sveta 91/271/EGS 
z dne 21. maja 1991 o čiščenju 
komunalne odpadne vode 
(UL L 135, 30.5.1991, str. 40).
9 Direktiva Sveta 91/676/EGS 
z dne 12. decembra 1991 
o varstvu voda pred 
onesnaževanjem z nitrati iz 
kmetijskih virov (UL L 375, 
31.12.1991, str. 1).
12 Uvod 
Proračunski instrumenti EU, ki so na voljo  
za odpravljanje onesnaženosti voda s hranili
12 
Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) in Kohezijski sklad v okviru kohezij -
ske politike10 je mogoče uporabiti za sofinanciranje infrastrukturnih projektov 
na področju odpadne vode kot del operativnih programov držav članic. Skupni 
prispevek EU k projektom za zbiranje in čiščenje odpadne vode v državah člani -
cah, ki obkrožajo Baltsko morje,11 je v obdobju 2007–2013 znašal 4,6 milijarde EUR: 
na Poljskem 3,4 milijarde EUR; v Latviji 0,6 milijarde EUR; v Litvi 0,4 milijarde EUR; 
v Estoniji 0,2 milijarde EUR in Nemčiji 0,04 milijarde EUR.
13 
Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja12 je mogoče uporabiti za financiranje 
številnih ukrepov iz programov razvoja podeželja, ki lahko neposredno ali posre -
dno vplivajo na kakovost voda (predvsem ukrepov v zvezi z „izboljšanjem okolja 
in podeželja“13). Za to vrsto ukrepov je bil vsem osmim državam članicam ob 
Baltskem morju v obdobju 2007–2013 dodeljen znesek v višini 9,9 milijarde EUR14. 
Znesek, ki je bil namenjen posebej za obravnavanje varstva voda, ni na voljo.
14 
Kar zadeva države, ki niso članice EU, ponuja evropska sosedska politika Rusiji 
in Belorusiji številne možnosti sodelovanja na področju okolja. Te vključujejo 
nejedrski vidik okoljskega partnerstva severne dimenzije, za katerega je EU doslej 
prispevala 44 milijonov EUR, ter dvostransko/regionalno pomoč in čezmejno 
sodelovanje, za katera je EU v obdobju 2003–2013 prispevala 14,5 milijona EUR 
oziroma 3,5 milijona EUR15.10 Uredba Sveta (ES) 
št. 1083/2006 z dne 
11. julija 2006 o splošnih 
določbah o Evropskem skladu 
za regionalni razvoj, 
Evropskem socialnem skladu 
in Kohezijskem skladu in 
razveljavitvi Uredbe (ES) 
št. 1260/1999 (UL L 210, 
31.7.2006, str. 25); in Uredba 
(EU) št. 1303/2013 Evropskega 
parlamenta in Sveta z dne 
17. decembra 2013 o skupnih 
določbah o Evropskem skladu 
za regionalni razvoj, 
Evropskem socialnem skladu, 
Kohezijskem skladu, 
Evropskem kmetijskem skladu 
za razvoj podeželja in 
Evropskem skladu za 
pomorstvo in ribištvo, 
o splošnih določbah 
o Evropskem skladu za 
regionalni razvoj, Evropskem 
socialnem skladu, Kohezijskem 
skladu in Evropskem skladu za 
pomorstvo in ribištvo ter 
o razveljavitvi Uredbe 
Sveta (ES) št. 1083/2006 
(UL L 347, 20.12.2013, str. 320).
11 Za štiri države članice, ki so se 
EU pridružile leta 2004, in 
nemške zvezne dežele 
v povodju Baltskega morja. 
Preostale tri države članice ob 
Baltskem morju (Danska, 
Finska in Švedska) niso prejele 
sredstev EU za projekte v zvezi 
z odpadno vodo.
12 Uredba Sveta (ES) št. 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja 
(EKSRP) (UL L 277, 21.10.2005, str. 1) in Uredba (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o podpori za razvoj 
podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 (UL L 347, 20.12.2013, 
str. 487).
13 Os 2 programov razvoja podeželja za obdobje 2007–2013. Glavni vidiki, ki jih je treba upoštevati v okviru te osi, vključujejo biotsko raznovrstnost, 
upravljanje območij NATURA 2000, ukrepe v zvezi z okvirno direktivo o vodah, varstvo voda in tal ter blažitev podnebnih sprememb.
14 Poljska (4,4 milijarde EUR), Finska (1,5 milijarde EUR), Švedska (1,3 milijarde EUR), Nemčija (1,1 milijarde EUR), Litva (0,6 milijarde EUR), Latvija 
(0,4 milijarde  EUR), Danska (0,3  milijarde  EUR) in Estonija (0,3  milijarde  EUR).
15 Vir: Evropsko računsko sodišče. Zneski sredstev EU, dodeljenih Rusiji in Belorusiji v okviru programa TACIS in instrumenta ENPI do konca leta 2013.
13
 Obseg revizije in revizijski 
pristop
15 
V tej reviziji je Sodišče preučilo, v kakšni meri se je odvajanje hranil v Baltsko 
morje zmanjšalo, in ocenilo uspešnost ukrepov EU, ki so jih države članice izvajale 
za dosego zmanjšanja količine hranil. Obravnavana so bila naslednja revizijska 
vprašanja:
(a) Ali so bile države članice na splošno uspešne pri zmanjševanju vnosov hranil 
v Baltsko morje?
(b) So ukrepi EU v zvezi s komunalno odpadno vodo uspešno zmanjšali onesna -
ženost Baltskega morja s hranili?
(c) So ukrepi EU v zvezi s kmetijstvom uspešno zmanjšali onesnaženost Baltske -
ga morja s hranili?
(d) Je strategija EU za regijo Baltskega morja zagotovila dodano vrednost, kar 
zadeva obstoječe ukrepe za zmanjšanje vnosov hranil v Baltsko morje?
16 
Odgovori na ta vprašanja so bili pridobljeni na podlagi dokazov, zbranih z nasled-  
njimi sredstvi:
– ukrepi EU za zmanjšanje onesnaževanja iz kmetijstva so bili preučeni na Fin -
skem, v Latviji in na Poljskem, ukrepi EU za zmanjšanje onesnaževanja zaradi 
komunalne odpadne vode pa samo v Latviji in na Poljskem (natančneje, tri 
čistilne naprave v Latviji in sedem na Poljskem), saj Finska ni prejela sredstev 
EU v ta namen (glej opombo 11). Podpora EU za projekte v zvezi z odpadno 
vodo v Rusiji in Belorusiji je bila preučena na podlagi dokumentov, ki jih hrani 
Komisija,
– pregledi podatkov o smotrnosti v zvezi z dodatnimi 18 komunalnimi čistilnimi 
napravami v najpomembnejših mestih v povodju Baltskega morja,
– petim državam članicam ob Baltskem morju, v katerih niso bili opravljeni 
obiski (Danska, Nemčija, Estonija, Litva in Švedska), so bili poslani vprašalniki 
v zvezi z njihovimi načrti za dosego ciljev Helsinške komisije o zmanjševanju 
količine hranil,
– analiza dokumentov in pogovori z uslužbenci Komisije, sekretariatom Helsin -
ške komisije in strokovnjaki z inštituta Baltic Nest Institute16,
– pogovori s predstavniki estonskega revizijskega urada, ki so podobno revizijo 
izvedli v Estoniji.
17 
Merila, ki so bila uporabljena za odgovarjanje na vprašanja, so bila oblikovana 
na podlagi zakonodaje, smernic Komisije in sporazumov Helsinške komisije ter 
prejšnjih revizij Sodišča na področju varstva voda17. Podrobneje so pojasnjena 
v različnih razdelkih tega poročila.16 Baltic Nest Institute je 
mednarodna zveza za 
raziskave med Centrom za 
Baltsko morje Univerze 
v Stockholmu, Švedsko 
agencijo za upravljanje morij 
in voda, Univerzo v Aarhusu in 
Finskim inštitutom za okolje. 
Združuje znanja vseh disciplin, 
ki zadevajo upravljanje 
morskih ekosistemov. Njeni 
proizvodi so razviti zlasti 
v sodelovanju s Helsinško 
komisijo.
17 Zlasti: Posebno poročilo 
št. 3/2009 – Uspešnost porabe 
strukturnih ukrepov za 
čiščenje odpadne vode za 
programski obdobji 
1994–1999 in 2000–2006; 
Posebno poročilo št. 4/2014 – 
Vključitev ciljev vodne politike 
EU v SKP: delni uspeh; 
Posebno poročilo št. 2/2015 – 
Poraba sredstev EU za 
komunalne čistilne naprave 
v Podonavju: potrebna so 
dodatna prizadevanja za 
pomoč državam članicam pri 
doseganju ciljev politike EU na 
področju odpadne vode in 
Posebno poročilo št. 23/2015 – 
Kakovost vode v Podonavju: 
izvajanje okvirne direktive 
o vodah napreduje, vendar 
ostaja še veliko dela ( http://
eca.europa.eu ).
14
 Opažanja
18 SWD(2014) 49 final z dne 
20. februarja 2014, ki je 
priložen poročilu Komisije 
Svetu in Evropskemu 
parlamentu, z naslovom  
Prva faza izvajanja okvirne 
direktive o morski strategiji 
(2008/56/ES) – Ocena in 
smernice Evropske komisije.
19 Model SANBALT, ki so ga razvili 
v raziskovalnem programu 
MARE na Švedskem (profesor 
Wulff et al., inštitut Baltic Nest 
Institute, 2007).
20 Izjava z ministrskega srečanja 
HELCOM v Københavnu 
oktobra 2013.
21 Države, ki niso podpisnice, 
vendar znatno prispevajo 
k vnosu hranil v Baltsko morje, 
so: Belorusija, Češka in 
Ukrajina. Predvideno 
zmanjšanje vnosa iz teh držav 
izhaja iz Göteborškega 
Protokola.Izvajanje zmanjšanja vnosa hranil v Baltsko morje 
v državah članicah
18 
V skladu z okvirno direktivo o morski strategiji morajo države članice oblikovati 
program ukrepov do decembra 2015. Komisija je v svoji oceni poročanja držav 
članic ob Baltskem morju18 ugotovila, da je samo ena od njih (Finska) določila 
količinsko opredeljene cilje, kar zadeva obremenitev s hranili, ki je glavni vzrok 
za evtrofikacijo (glej odstavek 6). Če takšnih ciljev ni, po mnenju Komisije dobro 
prakso predstavlja uporaba ciljev akcijskega načrta HELCOM za Baltsko morje 
(glej odstavka 7 in 8). Pregledana je bila trenutna stopnja izvajanja te konvencije, 
ki se lahko uporabi kot podlaga za prihodnje programe ukrepov.
19 
Leta 2007 so se države podpisnice HELCOM-a dogovorile o dveh glavnih instru -
mentih za boj proti evtrofikaciji:
– akcijskem načrtu za Baltsko morje, ki vključuje načrt za zmanjšanje količine 
hranil, v katerem so določeni cilji o zmanjševanju vnosa hranil za posamezne 
države, opredeljeni na ravni podbazenov glede na njihove povprečne vnose 
teh držav v referenčnem obdobju 1997–2003. Vsaka država bi morala do 
konca leta 2009 pripraviti svoj načrt za zmanjšanje količine hranil, da bi do 
leta 2021 dosegla svoje cilje. Številke, ki se štejejo za začasne, so bile ugo-  
tovljene na podlagi znanstvenega modela19,
– izvajanju praks, ki jih priporoča HELCOM za varstvo voda pred onesnaževa -
njem zaradi različnih dejavnosti, vključno z zbiranjem in čiščenjem odpadne 
vode, uporabo fosfatov v detergentih in uporabo gnojil v kmetijstvu.
20 
Leta 2013 je bil načrt za zmanjšanje količine hranil iz akcijskega načrta za Baltsko 
morje spremenjen na podlagi novih in popolnejših podatkov ter izboljšanega 
pristopa modeliranja20. Države podpisnice so se dogovorile, da bodo letni vnos 
dušika v morje zmanjšale za 13 % (118 134 ton/leto), vnos fosforja pa za 41 % 
(15 178 ton/leto) v primerjavi z vnosoma v referenčnem obdobju (910 344 ton/
leto oziroma 36 894 ton/leto). Države podpisnice so se strinjale, da bodo k temu 
cilju prispevale z zmanjšanjem lastnega letnega vnosa dušika za 89 260 ton/leto 
in fosforja za 14 374 ton/leto, razčlenjenega po podbazenih, medtem ko bodo 
preostalo zmanjšanje, ki je potrebno, prispevali ladijski promet in države, ki niso 
podpisnice HELCOM-a21.
15 Opažanja 
22 Izjava z ministrskega srečanja 
HELCOM 2013, Summary report 
on the development of revised 
Maximum Allowable Inputs and 
updated Country Allocated 
Reduction Targets of BSAP  
(zbirno poročilo o razvoju 
spremenjenih največjih 
dovoljenih vnosov in 
posodobljenih ciljih 
o zmanjševanju vnosov po 
posameznih državah iz 
akcijskega načrta za Baltsko 
morje).
23 Podatki, predstavljeni na 48. 
srečanju vodij delegacij 
HELCOM 10.6.2015–11.6.2015 
v Talinu. Upravljavec podatkov 
meni, da so podatki o vnosih 
hranil v letu 2012 negotovi 
(preskusna vrednost).21 
Stopnja prizadevanj, ki se zahteva od posameznih držav, je močno odvisna od 
njihove lokacije (ali se nahajajo ob podbazenih Baltskega morja, ki jih je evtrofi -
kacija bolj ali manj prizadela) in od zmanjšanja vnosov v preteklosti22. To pomeni, 
da so bila zmanjšanja, ki so se zahtevala od Danske, Finske in Švedske, omejena 
in močno osredotočena na podbazene z največjo potrebo po zmanjšanju vnosov, 
od Litve, Poljske in Rusije pa so se zahtevala znatna zmanjšanja (glej Prilogo I ).
22 
Sodišče je pregledalo, ali so države članice:
– napredovale v smeri zmanjšanja izpustov hranil v Baltsko morje,
– sprejele primerne načrte za zmanjšanje količine hranil z ustreznimi kazalniki 
za spremljanje njihovega doseganja,
– izvajale priporočila HELCOM-a za zmanjšanje količine hranil,
– pripravile zanesljive podatke o spremljanju.
Majhen napredek pri zmanjšanju vnosov hranil v Baltsko 
morje
23 
Nedavni podatki o skupnem letnem vnosu hranil v Baltsko morje za obdob -
je 1995–201223 kažejo trend upadanja vnosa dušika (9 %) in fosforja (14 %). Na 
slikah 2 in 3  je primerjava med vnosi dušika in fosforja leta 2012 ter vnosi v refe -
renčnem obdobju po posameznih državah. V treh državah je opazen trend upa -
danja pri obeh vrstah hranil (Danska, Poljska in Švedska), v dveh pa so se vnosi 
obeh vrst hranil povečali (Latvija in Rusija). V ostalih državah je bil trend upadanja 
opazen samo pri eni od obeh vrst hranil. Podrobni podatki so predstav-  
ljeni v  Prilogi II .
16 Opažanja Slika 2 Slika 3Primerjava med vnosi dušika v referenčnem obdobju  
in letu 2012
Primerjava med vnosi fosforja v referenčnem obdobju  
in letu 2012
Vir: Evropsko računsko sodišče na podlagi podatkov, predstavljenih na 48. srečanju vodij delegacij 
HELCOM 10. 6. 2015–11. 6. 2015 v Talinu.050100150200250
DE DK EE FI LT LV PL RU SEv tisočih ton
vnosi 2012 vnosi 1997–2003 (referenčno obdobje)
02468101214
DE DK EE FI LT LV PL RU SEv tisočih ton
vnosi 2012 vnosi 1997–2003 (referenčno obdobje)
17 Opažanja 
24 HELCOM, Fifth Baltic Sea 
Pollution Load Compilation  
(peta zbirka o onesnaženosti 
Baltskega morja) 
(PLC-5) – 2011.
25 COM(2013) 683 final z dne 
4. oktobra 2013 – Poročilo 
Komisije Svetu in Evropskemu 
parlamentu o izvajanju 
Direktive Sveta 91/676/EGS 
o varstvu voda pred 
onesnaževanjem z nitrati iz 
kmetijskih virov na podlagi 
poročil držav članic za 
obdobje 2008–2011.
26 Vsebnost hranil v kmetijskih 
zemljiščih se je zmanjšala 
v vseh državah članicah ob 
Baltskem morju, razen 
v Nemčiji in na Poljskem. 
Koncentracija nitratov 
v površinskih vodah se je 
zmanjšala ali je stabilna v vseh 
državah članicah ob Baltskem 
morju, razen v Latviji, čeprav 
novejši podatki kažejo upad 
tudi v tej državi članici.
27 Višji inšpektorat za varstvo 
okolja je leta 2010 pripravil 
nacionalni program za 
izvajanje akcijskega načrta za 
Baltsko morje in ga posodobil 
leta 2013, vendar ga poljska 
vlada še ni sprejela.24 
Toda podatki HELCOM-a za leto 2012 kažejo, da še nobena izmed držav podpisnic 
ni dosegla zahtevanega zmanjšanja v vseh morskih podbazenih, ki jih je evtro -
fikacija najbolj prizadela (osrednji del Baltskega morja, Finski zaliv in Riški zaliv), 
del njihovega zmanjšanja vnosa hranil pa zadeva podbazene, v katerih zmanj -
šanje ni bilo potrebno (ožine med Švedsko in Dansko ( Bælt ) ter Botnijsko morje) 
(glej Prilogo III ).
25 
Po navedbah najnovejše analize HELCOM-a je opazen trend upadanja obreme -
nitve z dušikom in fosforjem iz točkovnih virov onesnaževanja, vnosi dušika in 
fosforja iz kmetijskih dejavnosti pa so v obdobju 1994–2008 ostali nespremenjeni 
ali pa so se povečali24. Novejše informacije, ki so bile predstavljene Evropskemu 
parlamentu in Svetu v zadnjem poročilu o izvajanju direktive o nitratih (obdobje 
2008–2011),25 kažejo zmanjšanje količine hranil na kmetijskih zemljiščih in majhno 
zmanjšanje koncentracije nitratov v površinskih vodah26. Vendar se zdi, da to 
izboljšanje še ne vpliva na evtrofikacijo obalnih voda in še ni prineslo zmanjšanja 
vnosov hranil v Baltsko morje. Omeniti je treba, da lahko traja več let, preden 
zmanjšana uporaba hranil na kmetijskih zemljiščih pripelje do zmanjšanega  
vnosa hranil v morje.
Načrti držav članic za zmanjšanje količine hranil niso dovolj 
ambiciozni niti opremljeni z ustreznimi kazalniki
26 
V vseh treh obiskanih državah članicah je bil akcijski načrt za zmanjšanje količine 
hranil dokument o politiki na visoki ravni, v katerem niso bili postavljeni koli -
činsko opredeljeni cilji o zmanjševanju količine hranil, razčlenjeni po vrsti vira 
onesnaževanja, dejavnosti in geografskem območju. Ostalih pet držav članic je 
sprejelo podobne akcijske načrte za zmanjšanje količine hranil. Poljska je izrazila 
pomisleke glede svojih ciljev o zmanjševanju količine hranil na ravni države in še 
ni uradno sprejela podrobnega načrta27.
27 
Vse države članice ob Baltskem morju se zanašajo na programe ukrepov v svojih 
načrtih upravljanja povodij, ki jih zahteva okvirna direktiva o vodah, kot glavni 
instrument za načrtovanje doseganja ciljev HELCOM-a o zmanjševanju količine 
hranil. Uresničitev dobrega stanja celinskih voda v skladu z okvirno direktivo 
o vodah dejansko zahteva bistveno zmanjšanje obremenitev s hranili v rekah, 
ki se izlivajo v Baltsko morje, s čimer se prispeva k doseganju ciljev HELCOM-a 
o zmanjševanju količine hranil.
18 Opažanja 
28 
Za nekatere države članice pa zgolj doseganje dobrega stanja, ki ga zahteva 
okvirna direktiva o vodah, ne zadostuje za dosego ciljev HELCOM-a za fosfor. 
V primeru Poljske doseganje ciljev HELCOM-a po mnenju strokovnjakov in polj -
skih okoljskih organov28 zahteva, da se koncentracija fosforja v Odri in Visli zmanj -
ša na 0,07–0,08 mg/l, kar je približno naravna raven, to pa pomeni, da ne sme biti 
nobenega izpusta fosforja v ti reki. Po navedbah nacionalnih organov ta analiza 
velja tudi za Nemčijo in Litvo. Zato bodo za doseganje ciljev HELCOM-a potrebna 
dodatna prizadevanja za zmanjšanje odvajanja fosforja v morje.
29 
Kar zadeva obremenitve s hranili, vključujejo načrti upravljanja povodij iz 
leta 2009 in ustrezni programi ukrepov29, ki jih je preučilo Sodišče, predvsem 
osnovne ukrepe za izvajanje posebnih direktiv EU, kjer se te še ne izvajajo 
v celoti. Estonija, Latvija in Poljska na datum sprejetja svojih načrtov upravljanja 
povodij še niso v celoti izvajale direktive o čiščenju komunalne odpadne vode 
(izkoristile so prehodno obdobje) (glej odstavek 44). Ti načrti upravljanja povo -
dij vključujejo tudi ukrepe za nadzorovanje razpršenega onesnaževanja (glej 
odstavek 10), ki pa so bili uvedeni že pred sprejetjem načrtov. Vključujejo tudi 
dopolnilne ukrepe, ki se večinoma sofinancirajo iz proračuna EU in presegajo zah -
teve iz teh direktiv, vendar zadevajo skoraj izključno kmetijstvo.
30 
Ti načrti upravljanja povodij so imeli več pomanjkljivosti:
– nepopolna opredelitev virov onesnaževanja in razvrstitev stanja voda; zlasti 
nezadostna količinska opredelitev vnosov hranil na ravni vodnih teles ali 
rečnih podbazenov. To pomeni, da so načrti šibka podlaga za določanje ciljev 
in usmerjanje ukrepov,
– sanacijski ukrepi niso sistematično opredeljeni na ravni vodnega telesa ali 
podbazena, za različne ukrepe ni konkretnih ciljev glede izložkov (število 
hektarov, na katerih se bodo izvajali ukrepi) in skupni ocenjeni stroški niso 
razčlenjeni na ravni posameznih ukrepov. Ti podatki so potrebni za zagotovi -
tev stroškovne učinkovitosti ukrepov pri zmanjševanju vnosa hranil v Baltsko 
morje in upravljanju finančnih virov, zlasti sredstev EU,
– ni ciljev in kazalnikov za zmanjšanje količine hranil, ki se pričakuje od različnih 
ukrepov, razčlenjenih po vrstah vira onesnaževanja, sektorjih dejavnosti in 
geografskih območjih, tj. povodjih, podbazenih in vodnih telesih30.
Komisija31 in Sodišče32 sta že opozorila na podobne slabosti pri drugih načrtih 
upravljanja povodij.28 Odra in Visla sta del povodja 
Baltskega morja in njuni 
porečji predstavljata približno 
93 % ozemlja Poljske. 
Strokovno mnenje je rezultat 
študije, pripravljene leta 2012 
na zahtevo Višjega 
inšpektorata za varstvo okolja, 
Verification of thresholds for 
assessing the ecological 
condition of rivers and lakes as 
regards physical-chemical 
elements taking into account 
characteristic conditions for 
particular types of water  
(preverjanje mejnih vrednosti 
za oceno ekološkega stanja 
rek in jezer, kar zadeva 
fizikalno-kemijske elemente, 
ob upoštevanju značilnih 
pogojev za posamezne vrste 
voda), str. 180 (Garcia et al., 
2012).
29 Za povodja Kymijoki-
Suomenlahti, Zahodnega 
vodnega območja (Finska), 
Daugave, Lielupe, Vente in 
Gauje (Latvija) ter Visle in Odre 
(Poljska), ki tečejo v morske 
podbazene Finskega zaliva, 
Riškega zaliva in osrednjega 
dela Baltskega morja.
30 Cilji in kazalniki za zmanjšanje 
količine hranil so bili 
opredeljeni na Danskem, v eni 
izmed nemških zveznih dežel 
ob Baltskem morju in v enem 
načrtu upravljanja povodja na 
Finskem. V Latviji je v vseh 
načrtih upravljanja povodij 
navedeno pričakovano 
zmanjšanje količine hranil iz 
komunalne odpadne vode.
31 SWD(2012) 379 final z dne 
14. novembra 2012, ki spremlja 
Poročilo Komisije Evropskemu 
parlamentu in Svetu 
o izvajanju okvirne direktive 
o vodah (2000/60/ES) – načrti 
upravljanja povodij.
32 Posebno poročilo Sodišča 
št. 4/2014 in Posebno poročilo 
št. 23/2015.
19 Opažanja 
31 
Sodišče je ugotovilo tudi, da morajo države članice sicer oceniti svoj napredek 
pri doseganju ciljev okvirne direktive o vodah na podlagi deleža vodnih teles 
v dobrem stanju v vsakem povodju, vendar jim ni treba določiti osnovnih ciljev, 
kot je zmanjšanje obremenitev s hranili (ali drugih obremenitev, ki niso relevan -
tne za to revizijo, kot je zmanjšanje obremenitevs posameznimi onesnaževali). 
Zato prispevka ukrepov iz načrtov upravljanja povodij k zmanjšanju vnosa hranil 
v Baltsko morje ni mogoče oceniti.
Obiskane države članice v svojih načrtih ali zakonodajnih 
okvirih samo deloma upoštevajo priporočila HELCOM-a
32 
V zvezi s čiščenjem komunalne odpadne vode je HELCOM izdala priporočila za 
države podpisnice, ki presegajo zahteve iz direktiv EU. Najpomembnejša so pred -
stavljena v  okviru 1 .
Priporočila HELCOM na področju čiščenja odpadne vode presegajo zahteve iz 
direktiv EU
Priporočilo 28E/5  (iz leta 2007) predlaga dobre prakse za:
 οrazvoj in vzdrževanje kanalizacijskih sistemov ter
 οodstranjevanje fosforja iz komunalne odpadne vode glede na velikost čistilne naprave, na primer priporoča 
se največ 0,5 mg/l v iztoku iz čistilne naprave s PE nad 10 000, standard v direktivi o čiščenju komunalne 
odpadne vode pa je 1 mg/l.
Priporočilo 28E/7  (iz leta 2007) predlaga standarde za uporabo polifosfatov v detergentih, ki bi jih morale 
države podpisnice postopoma uvesti v skladu z nacionalnimi časovnimi načrti. Države podpisnice bi morale:
 οomejiti vsebnost celotnega fosforja v detergentih za pranje perila,
 οpreučiti možnost nadomestitve polifosfatov v detergentih za strojno pomivanje posode.Okvir 1
20 Opažanja 
33 
Nobena izmed treh obiskanih držav članic teh priporočil HELCOM-a ni vključi -
la v svoj zakonodajni okvir. Zlasti ni nobena od njih uvedla obveznih omejitev 
vsebnosti fosforja v detergentih za pranje perila pred datumom, ki je veljal za vse 
države članice (30. junij 2013)33. Nobena izmed njih še ni uporabila omejitev za 
detergente za strojno pomivanje posode (priporočilo 28E/7).
34 
Na Finskem se omejitve fosforja v čistilnih napravah v veliki meri izvajajo prek 
sistema okoljskih dovoljenj. Glede na ekološko stanje prejemnega vodnega telesa 
so lahko ta dovoljenja strožja od zahtev direktive o čiščenju komunalne odpa -
dne vode glede koncentracij dušika in fosforja v iztoku iz čistilnih naprav in celo 
presegajo priporočila HELCOM-a34. V Latviji in na Poljskem priporočila HELCOM-a 
niso vključena v okoljska dovoljenja za upravljavce čistilnih naprav. Vendar je revi -
zija v obeh državah pokazala, da nekatere čistilne naprave upoštevajo priporočila 
HELCOM-a (ena od treh v Latviji in štiri od sedmih na Poljskem).
35 
Na področju kmetijstva je Helsinška komisija predlagala uporabo omejitve ko -
ličine fosforja iz gnoja za kmetijska zemljišča v višini 25 kg/ha/leto (Priporočilo 
HELCOM 28E/4 iz leta 2007). Toda v nobeni izmed obiskanih držav ne zakonoda -
ja ne minimalne zahteve za gnojila in pesticide35 v določenih ukrepih za razvoj 
podeželja ne ukrepi za nadzorovanje razpršenega onesnaževanja iz načrtov 
upravljanja povodij ne določajo takšne omejitve za uporabo fosforja v gnojilih 
(glej odstavek 29). Med ostalimi državami članicami ob Baltskem morju so samo 
Estonija, Švedska in Nemčija uvedle zakone, ki omejujejo uporabo fosforja v gno -
jilih, vendar ti niso tako strogi, kot priporoča HELCOM36.33 Uredba (ES) št. 648/2004, 
kakor je bila spremenjena 
z Uredbo (EU) št. 259/2012 
Evropskega parlamenta in 
Sveta z dne 14. marca 2012 
o spremembah Uredbe (ES) 
št. 648/2004, v zvezi z uporabo 
fosfatov in drugih fosforjevih 
spojin v gospodinjskih 
detergentih za pranje perila in 
detergentih za strojno 
pomivanje posode (UL L 94, 
30.3.2012, str. 16).
34 Vsa okoljska dovoljenja 
čistilnih naprav za 
aglomeracije s PE med 160 in 
16 900 na južnem in 
jugozahodnem Finskem, 
izdana leta 2014, določajo 
meje za fosfor, ki so vsaj tako 
stroge kot meje Priporočila 
HELCOM 28E/5.
35 Zahteve, opredeljene 
v programih razvoja 
podeželja, ki jih morajo (poleg 
obveznih standardov 
navzkrižne skladnosti) 
upoštevati kmetje, ki 
prejemajo kmetijsko-okoljska 
plačila.
36 F. Amery (ILVO) in O.F. 
Schoumans (Alterra 
Wageningen UR), Agricultural 
Phosphorus legislation in 
Europe  (kmetijska zakonodaja 
o fosforju v Evropi), april 2014.
21 Opažanja 
36 
Tri obiskane države članice upravičujejo neuporabo tega priporočila z argumen -
tom, da v njihovi zemlji primanjkuje fosforja ali da je povprečna uporaba fosforja 
na kmetijskih zemljiščih razmeroma nizka. Vendar po ugotovitvah Sodišča podat -
ki o uporabi fosforja kažejo, da uporabljene količine morda na nekaterih mestih 
presegajo količino, ki jo priporoča HELCOM, da so ponekod tla bogata s fosforjem 
in da je odtekanje fosforja veliko37. Priporočilo HELCOM 28E/4 omenja tudi okolj -
ska dovoljenja za kmetije z več kot 40 000 glavami perutnine, 2 000 prašiči,  
750 svinjami ali 400 glavami goveda. Vse države članice ob Baltskem morju zah -
tevajo okoljska dovoljenja za upravljanje prašičjih in perutninskih farm, saj tako 
zahteva tudi direktiva EU o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesna -
ževanja38, vendar jih Poljska ne zahteva za govedorejce z več kot 400 glavami 
živine. Na Finskem in v Latviji pa so takšna dovoljenja obvezna za vse živinorejske 
kmetije, na katerih je število živali mnogo nižje od mejnih vrednosti, ki jih pripo -
roča HELCOM.
Zanesljivost podatkov o spremljanju vnosov hranil v Baltsko 
morje ni zagotovljena
37 
Obremenitve s hranili, ki se izlivajo v Baltsko morje iz rek, potokov in neposrednih 
izpustov, nacionalni organi vsake države podpisnice spremljajo in o njih letno 
poročajo HELCOM-u. Meritve se opravljajo na ustju rek, ki tečejo v Baltsko morje, 
v skladu s standardno metodologijo, ki jo je oblikovala HELCOM. Ti letni podatki 
kažejo skupno onesnaženost vode, ki vstopa v morje, ne glede na vrsto vira one -
snaževanja in državo izvora obremenitve. O čezmejnih vnosih nitratov in fosforja, 
ki izvirajo iz posameznih držav, se poroča vsakih šest let.
38 
Vsakih šest let se poroča tudi o vnosih hranil glede na vrsto vira onesnaževanja in 
sektor dejavnosti39. Ti podatki so zlasti uporabni za oceno trendov vnosa hranil, 
ki ga povzročajo različni sektorji dejavnosti, in ključni za določanje stroškovno 
učinkovitih ukrepov, ki jih je treba uporabiti v posameznem sektorju.
39 
Revizija je pokazala, da se ocene razpršenega onesnaževanja za namene ciljev 
HELCOM-a izdelajo na podlagi skupne metodologije na ravni držav, ne pa tudi na 
nižjih ravneh, kot so raven povodja, podbazena ali vodnega telesa. Ugotovljeno 
je bilo tudi, da se številke HELCOM-a ne ujemajo z ocenami, ki so jih z uporabo 
drugačnih metodologij pripravile posamezne države članice pri oblikovanju načr -
tov upravljanja povodij v skladu z okvirno direktivo o vodah.37 Na Finskem je povprečna 
količina uporabljenega 
fosforja približno  
10 kg/ha/leto, vendar na 
nekaterih območjih presega 
25 kg/ha/leto ( vir: Report on 
the implementation of HELCOM 
Recommendations within the 
competence of HELCOM LAND 
adopted since HELCOM BSAP 
(2007)  (poročilo o izvajanju 
priporočil HELCOM 
v pristojnosti skupine HELCOM 
LAND, ki so bila sprejeta od 
akcijskega načrta HELCOM za 
Baltsko morje), str. 10). Na 
Poljskem je uporaba fosfornih 
mineralnih gnojil naraščala in 
se ustalila približno pri 25 kg/
ha/leto ( vir: Report on the state 
of the environment in Poland in 
2008  (poročilo o stanju okolja 
na Poljskem leta 2008), GIOS 
2010). Najmanj 20 % kmetijskih 
zemljišč v uporabi ima visoko 
do zelo visoko povprečno 
vsebnost fosforja v tleh ( vir: 
Monitoring of the chemistry of 
Polish arable soils  (spremljanje 
kemije v orni zemlji na 
Poljskem), Regionalna 
agrokemijska postaja 
v Lublinu, 2005).
38 Direktiva 2008/1/ES 
Evropskega parlamenta in 
Sveta z dne 15. januarja 2008 
o celovitem preprečevanju in 
nadzorovanju onesnaževanja 
(UL L 24, 29.1.2008, str. 8), ki je 
bila nadomeščena z Direktivo 
2010/75/EU Evropskega 
parlamenta in Sveta z dne 
24. novembra 2010 
o industrijskih emisijah 
(celovito preprečevanje in 
nadzorovanje onesnaževanja) 
(UL L 334, 17.12.2010, str. 17).
39 Ta podrobna ocena različnih 
virov onesnaževanja je znana 
kot „pristop porazdelitve 
virov“ ( Comprehensive 
Waterborne Pollution Load 
Compilations  (celovite zbirke 
o obremenitvah vode – PLC)), 
ki količinsko opredeli vodne 
izpuste iz točkovnih virov 
(aglomeracije, industrija in 
ribogojnice) in razpršenih 
virov onesnaževanja 
(kmetijstvo, izkoriščanje 
gozdov, atmosferska 
depozicija, razpršena bivališča 
in deževnica) ter odtekanje 
hranil iz naravnega okolja 
v celinske površinske vode.
22 Opažanja 
40 
Na primer ocene razpršenega onesnaževanja v načrtih upravljanja povodij Latvije 
so nižje od ustreznih številk iz podatkovne zbirke HELCOM-a, ki se nanašajo na 
isto leto. Ta neskladnost vpliva tudi na podatke o čezmejnem onesnaževanju. 
Poleg tega podatki o spremljanju načrtov upravljanja povodij kažejo izboljšanje, 
kar zadeva koncentracijo hranil v površinskih vodah v obdobju 2006–2013, po -
datki HELCOM-a pa kažejo trend naraščanja odvajanja hranil iz te države v Baltsko 
morje. V primeru Poljske ocena stanja obalnega morja in somornice v obdobju 
2010–2013 za namen načrtov upravljanja povodij ne kaže nobenega izboljšanja, 
kar zadeva koncentracije hranil, medtem ko podatki, predloženi HELCOM-u, kaže -
jo nenehno upadanje obremenitev s hranili.
41 
Ob teh očitnih neskladjih se zastavljajo vprašanja o zanesljivosti podatkov o spre -
mljanju, zlasti kar zadeva številke o čezmejnem onesnaževanju in razpršenem 
onesnaževanju. To je ugotovila tudi strokovna skupina HELCOM-a, ki je države 
članice pozvala, naj zagotovijo informacije o pričakovanem zmanjšanju obreme -
nitev s hranili, ki naj bi ga dosegle z izvajanjem okvirne direktive o vodah40.
Uspešnost ukrepov za zmanjšanje onesnaževanja 
s hranili iz komunalne odpadne vode
42 
Komunalna odpadna voda predstavlja približno 90 % vseh točkovnih virov one -
snaževanja. Del tega onesnaževanja izvira iz Rusije in Belorusije, za kateri zakono -
daja EU ne velja.
43 
V državah članicah direktiva o čiščenju komunalne odpadne vode določa, da mo -
rajo imeti vse aglomeracije41 s PE nad 2 00042 zagotovljene kanalizacijske sisteme 
za zbiranje ali, če ureditev ni upravičena, individualne ali druge primerne siste -
me, ki dosežejo enako raven varstva okolja (člen 3). Pred izpustom v vodno telo 
mora biti odpadna voda obdelana v sekundarnem postopku čiščenja, s katerim 
se zmanjša koncentracija organskih onesnaževal43 pod določeno raven (člen 4). 
Poleg tega mora biti odpadna voda na občutljivih območjih podvržena strožjemu 
postopku čiščenja. Kadar je občutljivost območij posledica evtrofikacije ali tvega -
nja zanjo, države članice lahko izbirajo med dvema možnostma: prvič, doseganje 
koncentracij pod mejnimi vrednostmi, ki jih določa direktiva za dušik in/ali fosfor 
za iztok iz čistilnih naprav v aglomeracijah s PE nad 10 000 (člen 5(2) in (3)), ali 
drugič, zmanjšanje količine dušika in/ali fosforja v skupni obremenitvi, ki vstopa 
v vse komunalne čistilne naprave na občutljivem območju, za določen odstotek 
(člen 5(4)).40 LOAD 7-2014, 3-2. Zapisnik 
s srečanja strokovne skupine 
o spremljanju nacionalnega 
napredka k uresničitvi ciljev 
o zmanjševanju količine hranil 
iz akcijskega načrta za Baltsko 
morje (Riga, Latvija, 12.–
14. marec 2014). Na srečanju je 
bila priznana pomembnost 
informacij o pričakovanem 
zmanjšanju količine hranil ne 
le za spremljanje akcijskega 
načrta za Baltsko morje, 
temveč tudi za zagotavljanje 
izboljšanih sinergij med 
okvirno direktivo o vodah in 
okvirno direktivo o morski 
strategiji.
41 Območje, kjer je poseljenost 
in/ali gospodarska dejavnost 
dovolj zgoščena, da je možno 
zbiranje komunalne odpadne 
vode in njeno odvajanje 
v komunalno čistilno napravo 
ali na končno mesto izpusta.
42 Populacijski ekvivalent: enota 
za merjenje obremenitve 
odpadne vode zaradi 
onesnaževanja, količinsko 
izražena z „ekvivalentom“ 
števila ljudi, ki bi ustvarili 
enako količino odpadkov. En 
PE ustreza obremenitvi 
z odplakami, ki jo ustvari en 
prebivalec.
43 Biokemijska potreba po kisiku 
(BPK5), kemijska potreba po 
kisiku (KPK) in neraztopljene 
snovi (TSS).
23 Opažanja 
44 
Državam članicam ob Baltskem morju, ki so se EU pridružile leta 2004 (Estoni -
ja, Latvija, Litva in Poljska), je bilo odobreno prehodno obdobje za zagotovitev 
skladnosti z direktivo. Do konca leta 2012 (tj. leto najnovejših predloženih podat -
kov o skladnosti) se je prehodno obdobje za Litvo in Estonijo že zaključilo, Latviji 
in Poljski pa še ni bilo treba v celoti spoštovati direktive, saj se zanju prehodno 
obdobje zaključi 31. decembra 2015.
45 
Sodišče je preučilo:
– ali države članice izpolnjujejo zahteve iz direktive o čiščenju komunalne od -
padne vode,
– ali so čistilne naprave, ki jih sofinancira EU, uspešne in trajnostne,
– ali je Komisija ustrezno ukrepala, da bi zagotovila, da države članice izpolnju -
jejo zahteve iz direktive,
– ali je podpora EU Rusiji in Belorusiji povzročila bistveno zmanjšanje količine 
hranil v odpadni vodi.
Večina držav članic še ne izpolnjuje zahtev iz direktive 
o čiščenju komunalne odpadne vode
Države članice, ki bi morale začeti izpolnjevati zahteve iz direktive 
do konca leta 2012
46 
Tabela 1  prikazuje raven skladnosti ob koncu leta 2012 za države članice, za kate -
re je potekel končni rok, določen za izpolnjevanje zahtev o sekundarnem čiščenju 
in strožjem čiščenju. Nemčija in Finska sta bili zelo blizu popolne skladnosti s čle -
noma 4 in 5 direktive, ki določata zahteve o sekundarnem in strožjem čiščenju.
24 Opažanja 
47 
Kar zadeva zahtevo po zbiranju odpadne vode, Komisija šteje, da jo izpolnjujejo 
vse države članice, ne glede na delež odpadne vode, ki se očisti v individualnih 
ali drugih ustreznih sistemih. Ta delež je najvišji v Litvi in Estoniji z 10,2 % oziroma 
3,6 % bremena odpadne vode iz aglomeracij s PE nad 2 000.
48 
Pogoji, ki jih za takšne sisteme predpisuje direktiva, so nejasni: doseči bi morali 
enako raven varstva okolja kot centralizirani sistemi za zbiranje. Komisija je šele 
nedavno zahtevala, naj države članice pojasnijo svoje individualne sisteme. Na to 
vprašanje je Sodišče v preteklosti že opozorilo44.Tabela 1Glavni podatki o skladnosti z direktivo o čiščenju komunalne odpadne vode,  
kar zadeva čiščenje odpadne vode
DK DE EE LT FI SE
Skupna obremenitev v državi članici (PE) 11 607 945 112 878 422 1 642 766 2 757 900 5 239 700 12 672 633
Sekundarno čiščenje1
Skupna obremenitev, za katero čiščenje mora biti skladno (PE) 11 232 613 112 672 240 1 579 138 2 757 900 5 070 800 12 404 389
Skupna obremenitev, za katero čiščenje je skladno (PE) 11 153 597 112 561 974 1 510 498 2 757 900 5 054 100 12 095 484
% skupne obremenitve, za katero čiščenje je skladno 99,3 % 99,9 % 95,7 % 100,0 % 99,7 % 97, 5  %
Strožji postopek čiščenja2
Skupna obremenitev, za katero čiščenje mora biti skladno (PE) 10 358 176
v skladu s 
členom 5(4)31 466 475 2 582 700 4 583 900 11 657 155
Skupna obremenitev, za katero čiščenje je skladno (PE) 10 235 632 1 310 525 2 497  700 4 567 200 10 366 880
% skupne obremenitve, za katero čiščenje je skladno 98,8 % 89,4 % 96,7 % 99,6 % 88,9 %
1 Sekundarno čiščenje ne velja za aglomeracije s PE < 10 000 z neposrednim izpustom odpadne vode na obali.
2  Vse države članice razen Nemčije uporabljajo strožji postopek čiščenja na ravni aglomeracije skladno s členom 5(2). V tem primeru strožji 
postopek čiščenja ne velja za aglomeracije s PE < 10 000 zunaj občutljivih območij.
3  Nemčija uporablja strožji postopek čiščenja v skladu s členom 5(4), kar pomeni, da je treba pri skupni obremenitvi v državi, ki vstopa v čistilne 
naprave, zmanjšati količino hranil za 75 %. Leta 2012 je Nemčija dosegla 82-odstotno zmanjšanje obremenitve s celotnim dušikom in 90-od -
stotno zmanjšanje obrementive s celotnim fosforjem, ki vstopa v njene čistilne naprave.
Vir: Podatki Komisije, december 2012.
44 Posebno poročilo Sodišča 
št. 2/2015.
25 Opažanja 
49 
Komisija meni, da je skladnost z zahtevo po zbiranju dosežena, če se 98 % bre -
mena vsake aglomeracije zbere v centraliziranih kanalizacijskih omrežjih ali ureja 
z individualnimi ali drugimi ustreznimi sistemi, preostala 2 % pa znašata manj 
kot 2 000 PE. V praksi je v okviru odobritve operativnih programov za obdobje 
2014–2020 Komisija spodbujala dosego te odstotkovne vrednosti z naložbami 
v centralizirane zbiralne sisteme.
Države članice, ki morajo dokončati izvajanje direktive  
do konca leta 2015
50 
Obiskani državi članici, ki sta glede skladnosti še vedno v prehodnem obdobju, 
bodisi nista izpolnili svojih vmesnih ciljev (Latvija) ali še nista sporočili popolnih 
in zanesljivih podatkov (Poljska).
51 
V primeru Poljske skladnost z direktivo v letu 2015 ne bo dosežena. Strožje čišče -
nje je bilo načrtovano samo v čistilnih napravah z zmogljivostjo nad 15 000 PE, 
ker se je država članica odločila za uporabo druge možnosti iz direktive, ki se 
nanaša na to, da se količina dušika in fosforja v skupnem bremenu, ki vstopa 
v vse komunalne čistilne naprave na občutljivem območju, povprečno zniža za 
75 % (glej odstavek 43). Vendar ta odločitev ni bila primerna, ker je v pristopni 
pogodbi Poljske odobreno prehodno obdobje samo za dosego skladnosti s prvo 
možnostjo (zmanjšanje količine hranil na standardne ravni v vseh aglomeracijah 
s PE nad 10 000), ne pa tudi z drugo možnostjo. Komisija se je na to vprašanje 
odzvala šele leta 2010 (glej odstavka 59 in 60).
52 
Po podatkih, ki so jih zagotovili poljski organi, bo Poljska do konca leta 2015 pre -
segla svoj proračun za zbiranje odpadne vode za 95 % in proračun za čistilne na -
prave za 79 %. Proračuna večinoma sofinancira EU. Vendar država kljub bistvenim 
naložbam še zdaleč ni dosegla skladnosti. Poljski nacionalni organi predvidevajo, 
da 1 029 izmed 1 559 aglomeracij, ki predstavljajo 63 % obremenitve odpadne 
vode zaradi onesnaževanja v državi, do konca leta 2015 ne bo v celoti izpolnjeva -
lo direktive. Med razlogi za bistvene zamude sta nepravilno izvajanje pristopne 
pogodbe ter nenatančna in spreminjajoča se opredelitev aglomeracij45.45 2002: 1 378 aglomeracij in 
41 milijonov PE. 2006: število 
aglomeracij in breme sta se 
povečala za 26 % oziroma 
12 %. 2013: številke so se 
zmanjšale za 10 % oziroma 
16 % v primerjavi z letom 2006.
26 Opažanja 
53 
V Latviji bi bilo skladnost mogoče doseči do konca leta 2015. Toda glede na 
pričakovanja organov za leto 2020, pet let po razširitvi omrežja, se načrtuje, da bo 
zajetega 93 % prebivalstva, vendar bo na omrežje priključenih samo 85 %. Leta 
2014 je latvijska vlada predlagala zakon, ki bi spodbujal priključevanje gospodinj -
stev na kanalizacijsko omrežje, tako da bi občinam dovolil dodeljevanje nepovrat-  
nih sredstev ljudem, ki bi se želeli priključiti.
54 
V nekaj velikih mestih na Poljskem in v Latviji so bile izvedene naložbe v tehnolo -
gije za čiščenje odpadne vode, ki jih je sofinancirala EU in ki presegajo zahteve iz 
direktive v zvezi z odstranjevanjem fosforja (glej odstavek 34). Tovrstne naložbe 
so bile predlagane tudi v latvijskih načrtih upravljanja povodij za manjša mesta46 
na območjih, kjer vodna telesa ne dosegajo dobrega stanja vode, vendar v času 
revizije ti načrti niso bili izvedeni. Poljski načrti upravljanja povodij niso vključe -
vali takšnih naložb.
Čistilne naprave, ki jih sofinancira EU, so uspešne, vendar 
trajnost ni vedno zagotovljena
55 
Ob koncu leta 2013 je vseh 10 preučenih čistilnih naprav (tri v Latviji in sedem na 
Poljskem) izpolnjevalo standarde EU glede iztoka, razen ene v Latviji, ki naj bi jih 
izpolnila do končnega roka države članice decembra 2015. Ena čistilna naprava 
v Latviji in štiri na Poljskem so izpolnjevale tudi strožja priporočila HELCOM-a za 
fosfor (glej Priporočilo 28E/5 v  okviru 1 ).
56 
Kar zadeva zmogljivosti čiščenja obiskanih čistilnih naprav, je bilo ugotovljeno, da 
je ena čistilna naprava v Latviji (Ogre) prevelika, saj je čiščenje organskih bremen 
zasedlo samo 29 % njenih zmogljivosti. Sodišče je ugotovilo tudi, da bi bila lahko 
zahtevana zmogljivost štirih čistilnih naprav na Poljskem (Varšava, Łódź, Szcze -
cin in Gdynia) nižja, ker so obdelovale tudi čisto vodo, ki pronica iz podtalnice in 
predstavlja 21 % do 26 % celotnega volumna vode. Podobna vprašanja so bila 
navedena v našem nedavnem posebnem poročilu o Podonavju47.46 Naložbe v čiščenje odpadne 
vode v 15 krajih z več kot 
10 000 prebivalci (povodji rek 
Daugava in Gauja) ter več 
aglomeracijah z manj kot 
2 000 prebivalci.
47 Glej odstavke 65 do 67 
Posebnega poročila št. 2/2015.
27 Opažanja 
57 
Tarife za storitve za oskrbo z vodo v zadevnih aglomeracijah določajo občine 
v skladu z nacionalnimi pravili, odobriti pa jih mora nacionalni regulativni organ. 
Sodišče je pri reviziji ugotovilo, da tarife v Latviji ne pokrivajo dela stroškov amor -
tizacije sredstev; enaka pomanjkljivost je bila ugotovljena pri eni izmed sedmih 
čistilnih naprav, obiskanih na Poljskem. Zato v teh primerih ustvarjeni prihodki ne 
zadostujejo za nadomestitev sredstev ob izteku njihove življenjske dobe. Vzrok 
za to pomanjkljivost je lahko neizkoriščenost čistilnih naprav. V vseh preučenih 
aglomeracijah je cena storitev za oskrbo z vodo nižja od splošno sprejete ravni 
cenovne dostopnosti za gospodinjstva (4 % prihodkov gospodinjstva, kot to 
raven v svojih smernicah navaja Komisija48). Podobna opažanja je Sodišče v prete -
klosti že podalo49.
Komisija ne opravlja pravočasno nadaljnjega spremljanja 
glede tega, kako države članice izvajajo direktivo
58 
Prvi ukrep Komisije pri nadaljnjem spremljanju je pregledovanje, ali so države 
članice pravilno vključile določbe direktive o čiščenju odpadne vode v svoje zako -
nodajne okvire; to se opravi na podlagi študij skladnosti. Ti pregledi so se začeli 
takoj po sprejetju direktive in privedli do tožbe proti Danski, Nemčiji in Švedski. 
Pri državah članicah ob Baltskem morju, ki so se Uniji pridružile leta 2004, do tožb 
ni prišlo.
59 
V primeru Poljske študija skladnosti iz leta 2005 ni sprožila pravnih vprašanj, ven -
dar je jasno navajala, da je Poljska uporabila alternativni postopek čiščenja iz čle -
na 5(4) Direktive 91/271/EGS. Zato naj bi prehodne določbe iz pristopne pogodbe 
veljale za zahtevo po zmanjšanju količine celotnega dušika in celotnega fosforja 
za 75 %. Toda kot je pojasnjeno v odstavku 51, je s pristopno pogodbo Poljski 
odobreno samo prehodno obdobje za izvajanje člena 5(2)(3) (prva možnost, ki 
predvideva strožje čiščenje), ne pa tudi člena 5(4) (druga možnost).
60 
Komisija se je na to vprašanje odzvala šele leta 2010, ko je morala odobriti pro -
jektne vloge za infrastrukturo za komunalno odpadno vodo, ki niso bile v skla -
du s pristopno pogodbo te države. Sodišče meni, da ukrepanje Komisije ni bilo 
pravočasno.48 Novo programsko obdobje 
2007–2013: Smernice glede 
metodologije za izvajanje 
analiz stroškov in koristi, 
delovni dokument št. 4, 
08/2006.
49 Posebno poročilo Sodišča 
št. 2/2015.
28 Opažanja 
61 
Januarja 2012 je Komisija kot pogoj za sofinanciranje EU od države članice zahte -
vala, naj dokaže, do vsi projekti v zvezi z aglomeracijami s PE nad 10 000 ustreza -
jo zahtevam iz člena 5(2)(3) direktive. Zato mora Poljska, da bi dosegla skladnost, 
spremeniti načrt za izvajanje čiščenja odpadne vode tako, da vanj vključi dodatne 
naložbe, vendar bo zamudila rok, ki je določen v pristopni pogodbi.
62 
Drugi ukrep Komisije je stalno spremljanje napredka pri uresničevanju nacional -
nih načrtov za izvajanje direktive o čiščenju komunalne odpadne vode na podlagi 
informacij, ki jih države članice zagotavljajo vsaki dve leti (člen 17). Po navedbah 
Komisije zbrane informacije niso zadostovale za omogočanje uspešnega nadalj -
njega spremljanja. Zato je Komisija leta 2014 uvedla novo obliko poročanja50. 
Vendar so ukrepi Komisije v zvezi s tem nezadostni, da bi odpravili sedanje 
slabosti, saj niso zahtevane informacije o izidih in rezultatih, ki se pričakujejo od 
predlaganih naložb, v smislu dolžine kanalizacijskih kanalov ali deleža obremeni -
tve z odplakami v aglomeraciji, ki naj bi se zbiral.
63 
Komisija od držav članic zahteva tudi informacije o doseganju skladnosti v zvezi 
z zbiranjem in čiščenjem odpadne vode (člen 15(4)), kar lahko pripelje do sporočil 
v okviru sistema „EU Pilot“51 in zatem uporabe pravnih sredstev, če se potrdi, da 
je prišlo do kršitev. Vendar ukrepanje Komisije v tem pogledu ni bilo pravočas -
no. Sporočila EU Pilot z državami članicami ob Baltskem morju je sprožila dolgo 
po izteku rokov, ki so določeni v pristopnih pogodbah (za Litvo konec leta 2014 
za aglomeracije, katerih rok se je iztekel leta 2008, za Latvijo konec leta 2014 za 
aglomeracije, katerih rok se je iztekel leta 2010). Leta 2002 je sprožila tudi postop -
ka za ugotavljanje kršitev proti Švedski in Finski, ker sta se ti državi odločili, da 
bosta na nekaterih obalnih in celinskih območjih zmanjšali samo količino fosforja 
(ne pa tudi dušika). Sodišče Evropske unije je razsodilo v prid Finski, Švedska pa 
je morala zmanjšati količino dušika v izpustu odpadne vode iz 36 aglomeracij52. 
Po informacijah, ki so na voljo pri Komisiji, osem izmed teh leta 2015 še vedno ni 
izpolnjevalo zahtev.50 Izvedbeni sklep Komisije 
2014/431/EU z dne 
26. junija 2014 o obrazcih za 
poročanje o nacionalnih 
programih za izvajanje 
Direktive Sveta 91/271/EGS 
(UL L 197, 4.7.2014, str. 77).
51 „EU Pilot“ je prvi korak pri 
reševanju problemov, tako da 
ni treba uporabiti formalnih 
postopkov za ugotavljanje 
kršitev, če se je temu mogoče 
izogniti.
52 Zadeva C-438/07 – Prilogi 2  
in 3 k dokumentom švedske 
obrambe, predloženim 
Sodišču Evropske unije.
29 Opažanja 
64 
Sodišče je ugotovilo tudi, da je možnost izbire pri izvajanju strožjega čiščenja pri -
peljala do razmer, ko lahko države članice izpolnjujejo zahteve iz direktive, hkrati 
pa aglomeracijam dovoljujejo različne ravni zmanjšanja količine hranil. Ugoto -
vilo je, da so se koncentracije hranil v izpustu iz 28 pregledanih čistilnih naprav 
ob Baltskem morju znatno razlikovale (glej Prilogo IV ). Če se upošteva čistilne 
naprave, ki so leta 2013 izpolnjevale direktivo, je koncentracija dušika segala od 
16,4 mg/l v Espooju do 3,7 mg/l v Helsinkih, koncentracija fosforja pa od 0,9 mg/l 
v Rigi do 0,1 mg/l v Stockholmu.
Podpora EU Rusiji in Belorusiji je potencialno stroškovno 
učinkovita, vendar ima zelo omejen obseg v primerjavi 
s potrebami in izvedba projektov je dolgotrajna
65 
Financiranje EU za projekte v zvezi z odpadno vodo v Rusiji in Belorusiji je zelo 
omejeno. V obdobju 2001–2014 je podporni sklad okoljskega partnerstva sever -
ne dimenzije, mednarodna pobuda za obravnavo okoljskih težav s čezmejnim 
učinkom v severni Evropi, v okviru svojega nejedrskega vidika dodelil 177 milijo -
nov EUR okoljskim projektom v Rusiji in Belorusiji. Prispevek EU je znašal 44 mi -
lijonov EUR. Do časa revizije je partnerstvo odobrilo 18 projektov, ki se ukvarjajo 
z zbiranjem in čiščenjem odpadne vode ter oskrbo z vodo, 15 v Rusiji in tri v Belo -
rusiji, za katere je namenjenih 71 % nepovratnih sredstev okoljskega partnerstva 
severne dimenzije.
66 
Po vrednotenju, ki ga je decembra 2013 Evropska banka za obnovo in razvoj, ki 
je upraviteljica sklada partnerstva, predložila skupščini prispevajočih, bi lahko 
projekti, odobreni v okviru partnerstva, prinesli zmanjšanje količine dušika za več 
kot 7 600 t/leto in fosforja za 2 300 t/leto. To predstavlja 7 % oziroma 27 % ruskih 
vnosov in 9 % oziroma 21 % beloruskih vnosov, torej opazno prispeva k zahte -
vanemu zmanjšanju količine hranil v Baltskem morju. Vendar skupščini niso bili 
predstavljeni podatki o spremljanju doseženega zmanjšanja.
30 Opažanja 
67 
Ker je prispevek EU v sklad razmeroma majhen, delež, ki ga sofinancirajo orga -
ni držav prejemnic, pa znaten, je učinek finančnega vzvoda sredstev EU velik: 
za vsaka 2 EUR iz prispevkov EU se zbere 98 EUR iz drugih virov. V vrednotenju 
Evropske banke za obnovo in razvoj se poroča, da je strošek za zmanjšanje bre -
mena fosforja za eno tono prek projektov partnerstva na področju čiščenja od-  
padne vode v Rusiji in Belorusiji 462 000 EUR, kar je približno petina tega stroška 
na Finskem, Švedskem ali v Nemčiji.
68 
Zmanjšanje količine hranil iz Rusije je bilo v glavnem doseženo z razširitvijo in 
posodobitvijo sistema za zbiranje in čiščenje odpadne vode v Sankt Peterburgu. 
Nedavni podatki upravljavca sistema kažejo, da koncentracija fosforja ustreza 
standardom HELCOM-a (glej okvir 1 ) v 11 izmed 12 čistilnih naprav, koncentracija 
dušika pa standardom HELCOM-a v osmih od čistilnih naprav.
69 
Toda izvedba projektov je zamudna. Dolgotrajna pogajanja o posojilih, spre -
membe okoljske zakonodaje in časovni načrti za dodelitev del pomenijo, da so 
projekti končani več let po odobritvi. Do 31. oktobra 2014 so bili končani samo 
štirje od 18 infrastrukturnih projektov na področju odpadne vode, kar predstavlja 
polovico pričakovanih rezultatov v Rusiji. S precejšnjo zamudo se izvajata projek -
ta Municipal Environment Investment Programme in the Leningrad Oblast  (občinski 
program okoljskih naložb v Leningrajski oblasti), ki je bil odobren leta 2002, in 
Kaliningrad Water and Environmental Services (kaliningrajske storitve za oskrbo 
z vodo in okoljske storitve), odobren leta 2005, ki še nista končana. Slednji je 
zelo pomemben za Baltsko morje, saj je obremenitev iz mesta Kaliningrad druga 
največja obremenitev za Sankt Peterburgom. V Belorusiji ni bil končan še noben 
projekt. Veliko je treba torej še storiti, da bi dosegli potrebno zmanjšanje količine 
hranil iz teh držav.
Uspešnost ukrepov za zmanjšanje onesnaževanja vode 
s hranili iz kmetijstva
70 
Kmetijstvo je glavni razpršeni vir onesnaževanja vode s hranili (glej odstavek 4) in 
trenutno tudi skupnega onesnaževanja s hranili, zlasti v državah, kjer je onesna -
ževanje s komunalno odpadno vodo že znatno zmanjšano. Kmetijstvo na primer 
predstavlja približno dve tretjini obremenitve vode z dušikom na Finskem, na 
Poljskem pa eno tretjino.
31 Opažanja 
71 
EU je leta 1991 sprejela direktivo o nitratih z namenom varstva vodnih virov pred 
onesnaževanjem z nitrati iz kmetijstva na območjih, kjer ti odtekajo v vode, ki 
so že onesnažene ali obstaja tveganje za njihovo onesnaženje, tako imenovanih 
„območjih, ranljivih za nitrate“, kjer je treba izvajati akcijske programe za nitrate. 
Država članica lahko zahteve iz direktive uporabi tudi na svojem celotnem ozem -
lju, če se tako odloči.
72 
Leta 2005 je bil uveden mehanizem navzkrižne skladnosti, ki plačila, ki jih preje -
majo kmetje, med drugim povezuje z njihovim izpolnjevanjem okoljskih zahtev. 
Te zahteve navzkrižne skladnosti je treba sistematično preverjati, kot določajo 
predpisi EU.
73 
V skladu z okvirno direktivo o vodah je treba tam, kjer osnovni ukrepi (izvajanje 
direktive o nitratih in drugih ukrepov za nadzorovanje razpršenega onesnaževa -
nja (glej odstavek 29)) ne zadostujejo za doseganje dobrega stanja vode, kot je na 
primer regija Baltskega morja, izvajati dopolnilne ukrepe v povodjih vodnih teles, 
ki ne dosegajo dobrega stanja vode. Te dopolnilne ukrepe je treba vključiti v na -
črte upravljanja povodij. Za obiskane države članice ti ukrepi večinoma ustrezajo 
ukrepom iz programov razvoja podeželja, ki jih sofinancira Evropski kmetijski 
sklad za razvoj podeželja.
74 
Sodišče je preučilo:
– ali države članice uspešno izvajajo zahteve iz direktive o nitratih in ali Komisi -
ja opravlja ustrezno nadaljnje spremljanje,
– ali je mehanizem navzkrižne skladnosti uspešen na področju varstva voda,
– ali so ukrepi za razvoj podeželja, namenjeni varstvu voda, ki jih sofinancira 
EU, uspešni, kar zadeva zmanjšanje količine hranil.
32 Opažanja 
Direktiva o nitratih se ne izvaja uspešno, čeprav je Komisija 
razmeroma uspešna pri nadaljnjem spremljanju
Pomanjkljivosti pri določanju občutljivih območij
75 
Območja, ranljiva za nitrate, bi morala vključevati vse površine, od koder voda 
odteka v onesnažene vode (tj. evtrofne vode, vode s koncentracijo nitratov nad 
50 mg/l) ali vode, pri katerih obstaja tveganje onesnaženosti, in ki prispevajo 
k onesnaževanju z nitrati. Nato morajo države članice na teh območjih izvesti 
akcijske programe. Nemčija, Danska, Finska in Litva niso določile posebnih ob -
močij, ker so se odločile, da bodo akcijske programe uporabile na svojem celot -
nem ozemlju. Ostale štiri države članice, zlasti Poljska, so določile samo majhen 
del svojega ozemlja kot območje, ranljivo za nitrate (Estonija 7 %, Latvija 13 %, 
Poljska 4,5 % in Švedska 22 %), čeprav skoraj vsa voda z njihovih ozemelj odteka 
v Baltsko morje. Komisija je podvomila o ustreznosti določanja občutljivih obmo -
čij v teh državah in proti Poljski celo sprožila postopek pred Sodiščem Evropske 
unije (glej odstavek 82).
76 
Uporaba akcijskega programa na celotnem ozemlju, kot na Finskem, olajša so -
glasnost s predpisi, saj so ti za vse kmete enaki. Toda na območjih ekstenzivnega 
kmetijstva, kjer se uporablja malo gnojil, kjer je stanje sprejemnih vodnih teles 
dobro in kjer je tveganje onesnaževanja teh vodnih teles majhno, so nekatere 
zahteve akcijskega programa odveč, povečajo pa se upravni stroški in stroški in -
špekcijskih pregledov. Po drugi strani pa so na območjih intenzivnega kmetijstva 
in območjih za vzrejo živali zahteve lahko nezadostne za zmanjšanje količine hra -
nil, ki je potrebno za uresničitev dobrega stanja celinskih voda in voda Baltskega 
morja. Na južnem Finskem se na primer direktiva o nitratih uporablja že 20 let, 
vendar je bistven delež vodnih teles v slabem stanju. Finska v zadnjem času tudi 
ni zmanjšala vnosov dušika v Baltsko morje (glej sliko 2 ).
77 
Za uresničitev ciljev o zmanjševanju vnosa fosforja bo potrebnega še veliko dela 
(glej Prilogo III ). Poleg tega se direktiva o nitratih osredotoča na nitrate in ne do -
loča omejitev za uporabo fosforja53. Če torej evtrofikacijo sproža fosfor, uporaba 
akcijskega programa za nitrate ne bo nujno odpravila težave in države članice 
bodo morda morale sprejeti dodatne ukrepe. Zahtev po omejitvi uporabe fosfor -
ja na zemljiščih obiskane države članice še niso določile (glej odstavek 35).53 Direktiva to težavo obravnava 
zgolj posredno v okviru 
zahteve o „omejitvi vnosa 
gnojil v tla“, ker so običajno 
nitrati in fosfor (skupaj 
z drugimi hranili) v gnojilih 
prisotni hkrati. Toda ta zahteva 
ne zagotavlja omejitve 
uporabe fosforja, saj so 
razmerja med različnimi hranili 
v komercialnih gnojilih 
različna.
33 Opažanja 
Razlike v vsebini akcijskih programov za nitrate
78 
Direktiva vključuje obvezne in izbirne zahteve, ki jih morajo izpolnjevati kmetje. 
Vendar točne omejitve določa samo za nekaj obveznih zahtev, ki jih torej uporab-  
ljajo vse države članice enako54. Kar zadeva druge obvezne zahteve, natančna 
pravila določijo države članice v svojih akcijskih programih za nitrate. Kot kaže 
tabela 2 , so bila ta pravila v treh obiskanih državah članicah različno rigorozna in 
so bila manj stroga od pravil v študiji, ki je bila opravljena za Komisijo.
79 
Direktiva določa natančno omejitev za uporabo dušika iz gnoja, ne pa za upora -
bo dušika iz mineralnih gnojil, ki se je povečala55. Vključuje tudi splošno zahtevo, 
naj države članice zagotovijo omejitve za skupno količino uporabljenih dušikovih 
gnojil. Uspešnost takšne zahteve se najbolje zagotovi, če načrte gnojenja pripra-  
vijo neodvisni strokovnjaki, potrdijo pa jih pristojni organi. Vendar v skladu z di -
rektivo o nitratih načrti in evidence gnojenja za kmete niso obvezni. Finski  
akcijski program od kmetov ne zahteva uporabe načrtov gnojenja. Poljska zahte -
va evidence gnojenja, načrte gnojenja pa samo za kmetije, večje od 100 ha,  
tj. 1 % vseh kmetij na Poljskem. V teh dveh državah te zahteve niso obvezne, ven -
dar jih kmetje izvajajo prostovoljno kot pogoj za prejemanje kmetijsko-okoljskih 
plačil56. Latvija zahteva načrte in evidence gnojenja za kmetije nad 20 ha (oziro -
ma 3 ha za vrtnarske kmetije), kar zajema 85 % kmetijskih zemljišč na območjih, 
ranljivih za nitrate.
80 
Poleg tega bi izvajanje nekaterih zahtev, ki jih je težko pregledovati, ker se v skla -
du z njimi ne sme gnojiti na določene datume ali na določenih pasovih zemljišč 
(glej III.1.1, II.A.2 in II.A.4 v tabeli 2 ), lažje zagotovili, če bi bila uporaba evidenc 
gnojenja obvezna. Če takšnih evidenc ni, je težko z gotovostjo ugotavljati kršitve 
(in uporabiti sankcije), razen če je kmet zasačen pri dejanju.54 Priloga III.2, omejitev  
uporabe dušika iz gnoja na 
170 kg/ha/leto, in Priloga II.A.3, 
prepoved uporabe gnojil na 
tleh, ki so nasičena z vodo, 
poplavljena, zmrznjena ali 
pokrita s snegom.
55 Po podatkih Eurostata je od 
leta 2004 do 2012 skupna 
uporaba dušika iz mineralnih 
gnojil v povprečju naraščala za 
več kot 4 % letno v Estoniji, 
Latviji in Litvi, manj pa na 
Poljskem in Švedskem. 
V Nemčiji, na Finskem in 
Danskem se je v povprečju 
zmanjševala za 1 % na leto.
56 Na Finskem to predstavlja 
približno 90 % finskih kmetov, 
kar zajema 97 % orne zemlje. 
Na Poljskem morajo kmetje, ki 
prejemajo kmetijsko-okoljska 
plačila, voditi evidence, načrti 
gnojenja pa se zahtevajo samo 
od kmetov, ki prejemajo 
plačila v okviru kmetijsko-
okoljskih shem za „ekološko 
kmetijstvo“ in „trajnostno 
kmetijstvo“, kar zajema  
12 % orne zemlje.
34 Opažanja 
Zahteve iz akcijskih programov za nitrate, ki so veljale ob koncu leta 2014
 Sklic na priloge 
direktive  
o nitratihObvezne zahteve
Gnojila Gnoj
III 1.1
obdobje prepovedi III 1.3
omejitev uporabe  
na površino (kg/ha/leto)II.A.2
strma pobočjaII.A.4
oddaljenost od 
vodotokovIII 1.2
zmogljivosti za 
skladiščenje gnoja
LATVIJA
(na območjih, 
ranljivih  
za nitrate)4,5 meseca za gnoj
5 mesecev  
za mineralna gnojilakrompir < 150
travinje od 50 do 190
jara žita in oljnice  
od 110 do 200 vsa gnojila 
prepovedana na 
naklonih > 17 ,6 % 
(10°) 50 m, če je naklon > 10°
10 m od vodovarstvenih 
območij 6-mesečna  
proizvodnja gnoja  
v trdni obliki
7-mesečna  
proizvodnja gnojnice
POLJSKA
(na območjih, 
ranljivih  
za nitrate)od 3,5 do 4,5 meseca 
za gnoj v trdni obliki
6,5 meseca za 
gnojnico in mineralna 
gnojila krompir od 100 do 200
travinje in silaža od 260 do 300
jara žita in oljnice  
od 100 do 240nekatera gnojila 
prepovedana na 
naklonih > 10 % od 5 do 20 m 6-mesečna  
proizvodnja gnoja
FINSKA
(celotno ozemlje 
države)6 mesecevkrompir < 130
travinje, silaža < 250
jara žita in oljnice < 170 gnoj prepovedan 
na naklonih
> 10 % 5 m
10 m, če je naklon > 2 %12-mesečna  
proizvodnja gnoja
Študija,  
izvedena  
za KomisijoFinska 8 mesecev
Latvija in Poljska 7 
mesecev
(2 meseca manj za 
gnoj v trdni obliki, če 
ni posebnih tveganj)Krompir < 130 na Finskem
< 90 v Latviji in na Poljskem
gnoj prepovedan 
na naklonih
> 10 %25 m vzdolž vodotokov na 
območjih vodnih teles,  
občutljivih za evtrofikacijo
50 m za pobočja
3 do 10 m vzdolž jarkov  
in majhnih vodotokovFinska 9-mesečna 
proizvodnja gnoja
Latvija in Poljska 
8-mesečna  
proizvodnja gnoja travinje in silažna koruza < 90 
in < 210 na Finskem
< 100 in < 250 v Latviji in na 
Poljskem
jara žita in oljnice < 70 na 
Finskem
< 60–80 v Latviji in na 
Poljskem
enako ali strožje kot standard iz študije 
podobno kot standard iz študije 
veliko nižje od standarda iz študije 
bistveno nižje od standarda iz študije 
Vir: Evropsko računsko sodišče.
Študija, izvedena za Komisijo, Recommendations for establishing Actions Programmes under Directive 91/676/EEC concerning the protection of 
waters against pollution caused by nitrates from agriculture sources  (priporočila za določanje akcijskih programov v skladu z Direktivo 91/676/EGS 
o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov) (DLO-Alterra Wageningen UR, DLO-Plant research International Wageningen 
UR, NEIKER Tecnalia, Derio, Španija, Inštitut za tehnologije in naravoslovne vede (ITP), Varšava, Poljska, Švedski inštitut za kmetijstvo in okoljski 
inženiring (JTI), Uppsala, december 2011.Tabela 2
35 Opažanja 
Nadaljnje spremljanje Komisije je razmeroma uspešno, vendar 
zahteva veliko časa
81 
Komisija bi morala zagotoviti, da države članice direktivo o nitratih izvajajo 
pravilno57. Toda določitev območij, občutljivih za nitrate, in akcijske programe za 
nitrate potrjujejo države članice. Te morajo Komisiji vsaka štiri leta oddati poroči -
lo („poročilo iz člena 10“), ki vsebuje utemeljitev za določitve območij, ranljivih za 
nitrate, rezultate njihovega spremljanja onesnaženosti vode z nitrati in povzetek 
njihovih akcijskih programov. Če Komisija meni, da se direktiva ne izvaja pravilno, 
je edino prisilno sredstvo, ki ga ima na voljo, sodni postopek.
82 
Komisija od leta 2010 vodi dialog z vsemi državami članicami ob Baltskem morju, 
kar je pripomoglo k spremembam zakonodaje o gnojenju na splošno. Najnovejši 
akcijski programi, ki vsebujejo nekatere strožje zahteve, so bili uvedeni na Fin -
skem in v Latviji ob koncu leta 2014. Leta 2008 je Komisija zahtevala, naj Poljska 
razširi svoja območja, ranljiva za nitrate, in izboljša svoje akcijske programe. Po 
sodbi Sodišča Evropske unije (C-356/13) leta 2014 je Poljska vendarle sprožila 
zakonodajne postopke za ponovno določitev območij, ranljivih za nitrate, ter 
spremembo zakonov o gnojenju in akcijskih programov za leto 2016.
83 
Postopek nadaljnjega spremljanja Komisije vzame veliko časa, kar delno pojasnju -
je to, da so zahteve iz direktive oblikovane zelo splošno in so potrebna podrobna 
pravila izvajanja v državah članicah. Komisija potrebuje tudi znanstveno strokov -
no znanje, da oceni, ali so pravila držav članic dovolj stroga, da zagotavljajo raven 
varstva vode, ki jo predvideva direktiva. Po študiji, omenjeni v  tabeli 2 , in glede 
na dodatne znanstvene dokaze je Komisija okrepila svoje ukrepe, toda države 
članice priporočilom iz te študije včasih ugovarjajo. V času revizije so potekale 
razprave z Estonijo in Švedsko, odprt pa je bil tudi primer kršitve v zvezi z Estoni -
jo. Komisija se je strinjala, da Latvija namesto razširitve območij, ranljivih za nitra -
te, določi nekatera pravila v zvezi z uporabo nitratov zunaj teh območij. Vendar ti 
dve možnosti morda nista enako uspešni: čeprav se zahteve, ki veljajo na obmo -
čjih, ranljivih za nitrate, uveljavljajo prek mehanizma EU, se podobni pregledi ne 
opravljajo za vse zahteve zunaj teh območij (glej odstavek 85).57 V skladu s členom 258 
Lizbonske pogodbe mora 
Komisija zagotoviti uporabo 
določb Pogodbe in ukrepov, ki 
jih institucije sprejemajo 
v skladu z njo.
36 Opažanja 
58 Dovoljeni sta pridelava in 
paša, toda z omejitvami, kot so 
omejitve v zvezi z gnojenjem.
59 Primeri nacionalnih zahtev 
glede uporabe gnojil zunaj 
območij, ranljivih za nitrate, so 
obdobje prepovedi uporabe 
gnojil (Poljska), omejitev 
170 kg dušika iz gnoja na 
hektar, prepoved uporabe 
gnojil na zemlji, ki je nasičena 
z vodo, poplavljena, 
zmrznjena ali pokrita 
s snegom in uporabe gnojil  
na strmih pobočjih (Poljska  
in Latvija).Mehanizem navzkrižne skladnosti pomaga uveljavljati 
direktivo o nitratih in druge zahteve v zvezi z gnojenjem, 
vendar ni v celoti uspešen
Na področje uporabe navzkrižne skladnosti ne spadajo  
vse zahteve v zvezi z uporabo gnojil
84 
Direktiva o nitratih ne vključuje posebnih določb o uveljavljanju svojih zahtev. 
Od uvedbe sistema navzkrižne skladnosti je treba zahteve, ki veljajo za območja, 
ranljiva za nitrate, pregledovati v okviru navzkrižne skladnosti. To pomeni, da je 
mogoče kmeta, ki teh zahtev ne izpolni, sankcionirati. Toda čeprav se sektorska 
zakonodaja in mehanizmi za izvrševanje uporabljajo za vse kmete, je mogoče 
v okviru navzkrižne skladnosti sankcionirati le prejemnnike plačil SKP .
85 
Poleg tega morajo države članice določiti standarde, imenovane standardi GAEC, 
v zvezi z vprašanji, ki jih opredeljuje zakonodaja EU, da se zemlja ohranja v dob -
rem kmetijskem in okoljskem stanju. Za kakovost vode je pomemben standard 
GAEC „vzpostavitev varovalnih pasov vzdolž vodotokov“, pri katerem je treba 
določiti zahteve v zvezi z gnojenjem58.
86 
Vendar vse nacionalne zahteve v zvezi z uporabo gnojil zunaj območij, ranljivih 
za nitrate, ne sodijo v okvir standardov GAEC, zato niso vse zajete v področje 
uporabe navzkrižne skladnosti59. Zahteve, ki ne sodijo na področje uporabe 
navzkrižne skladnosti, pregledujejo nacionalni organi za varstvo okolja in kršitve 
so lahko sankcionirane v skladu z nacionalno zakonodajo. Vendar so na te pregle -
de vplivale slabosti v postopkih za določanje kontrolnega vzorca (Poljska) in to, 
da se niso pregledovale vse veljavne zahteve (Latvija). V Latviji so dodatni pregle -
di zajemali samo zahteve v zvezi s skladiščenjem gnoja in ravnanjem z njim.
87 
Poleg tega je Sodišče pri reviziji ugotovilo, da je standard GAEC o varovalnih 
pasovih razmeroma nezahteven (glej okvir 2 ).
37 Opažanja 
60 Odstavek 69 Posebnega 
poročila št. 8/2008 – Ali je 
navzkrižna skladnost uspešna 
politika? in odstavek 136 
Posebnega poročila 
št. 23/2015.Pregledi navzkrižne skladnosti kažejo bistveno stopnjo 
neskladnosti z zahtevami o varstvu voda pred onesnaževanjem 
s hranili
88 
V vseh treh obiskanih državah članicah pri izbiri vzorcev niso bila upoštevana 
posebna tveganja v zvezi z obremenitvami s hranili (glej tabelo 3 ).Okvir 2 Tabela 3Primeri zahtev iz standarda GAEC o vzpostavitvi varovalnih pasov  
vzdolž vodotokov
Standard GAEC, ki od leta 2013 velja za vse kmete, je moral ustrezati vsaj zahtevam, ki veljajo za kmete na 
območjih, ranljivih za nitrate. Tabela 2  (zahteva II.A.4) že kaže veliko raznolikost pri opredelitvi zahtev.
Na Finskem standard GAEC dodatno določa, da pridelava ni dovoljena v pasu do širine 0,60 m oddaljenosti 
od roba vodotoka. Latvija in Poljska nista izrabili priložnosti standarda GAEC, da bi zahtevali pas neobdelane 
zemlje.
Dejavniki, povezani z obremenitvijo s hranili,  
ki se upoštevajo pri izbiri vzorca za preglede  
navzkrižne skladnosti
Kmetije z večjim tveganjem, kar zadeva  
onesnaževanje vode s hraniliLV PL FI
V bližini vodotokov NE DA NE
Na pobočjih NE DA NE
Z visoko gostoto živine > 1,7 glav goveda/ha NE NE NE
Vir: Evropsko računsko sodišče.
89 
Navodila za inšpekcijske preglede v državah članicah niso vedno dovolj podrob -
na, da bi preprečila nepravilno izvajanje nekaterih ključnih pregledov. Revizija je 
na primer pokazala, da navodila niso zahtevala potrjevanja zanesljivosti evidenc 
o gnojilih s pomočjo preverjanja ujemanja z računi (Poljska) in zalogami gnojil 
(Poljska in Latvija). Čas inšpekcijskih pregledov (večinoma od julija do oktobra) 
ni primeren za pregledovanje zahtev, ki zadevajo zimske mesece. Na to težavo je 
Sodišče že opozorilo60.
38 Opažanja 
61 Posebna poročila št. 8/2008, 
4/2014 in 23/2015.
62 Člen 36 Uredbe (ES) 
št. 1698/2005.
63 Načrti upravljanja povodij, 
sprejeti leta 2009, zajemajo 
obdobje 2010–2015, programi 
razvoja podeželja, sprejeti 
leta 2006, pa zajemajo 
obdobje 2007–2013.
64 Načrti upravljanja povodij 
v Latviji predvidevajo, da se 
dva ukrepa financirata iz 
nacionalnih sredstev „zaščitni 
pasovi travinja“ in „priprava 
načrtov gnojenja“, vendar je 
bil njun obseg omejen ali pa 
se nista izvajala.90 
V treh obiskanih državah je stopnja neskladnosti, kar zadeva njihovo uporabo 
zahtev na območjih, ranljivih za nitrate, visoka in znaša od 17 % do 32 % kmetov, 
pregledanih v letu 2013. Večina primerov neskladnosti je zadevala objekte za 
skladiščenje gnoja, ki jih bodisi ni bilo ali so bili neustrezni, in težave z analizo 
vsebine dušika v gnoju (Finska), neskladnost z omejitvijo uporabe dušika iz gnoja 
(Poljska) ter neustrezne načrte gnojenja in pomanjkanje evidenc o gnojilih (La-  
tvija). To kaže, da je odvračilni učinek kontrolnega sistema omejen, na kar je bilo 
opozorjeno že v prejšnjih poročilih Sodišča61.
Ukrepi za razvoj podeželja v obdobju 2007–2013,  
ki jih sofinancira EU, so imeli v obiskanih državah članicah 
malo učinka na zmanjšanje onesnaževanja vodnih teles 
s hranili
91 
Dopolnilni ukrepi v načrtih upravljanja povodij iz leta 2009 so bili namenjeni 
zmanjšanju onesnaževanja s hranili iz kmetijstva in so bili večinoma enake narave 
kot ukrepi, določeni v programih razvoja podeželja za obdobje 2007–2013, tj. 
naložbe v kmetije, povezane s skladiščenjem gnoja, in ukrepi za izboljšanje okolja 
in podeželja62. Toda ti ukrepi v programih razvoja podeželja so bili usmerjeni 
v doseganje več okoljskih ciljev in kmetje jih na splošno lahko uporabljajo pro -
stovoljno, ne glede na lokacijo kmetije, ukrepi v načrtih upravljanja povodij pa so 
predstavljeni kot glavno orodje za izboljšanje stanja voda in jih je treba izvajati 
na določenih območjih.
92 
Poleg tega so bile v času, ko so bili sprejeti načrti upravljanja povodij63, že spre -
jete obveznosti za znaten delež sredstev za razvoj podeželja, zlasti za kmetijsko -
okoljske sheme, vendar ne nujno na območjih, določenih v načrtih upravljanja 
povodij. Za izvajanje teh shem na navedenih območjih bi bilo potrebno boljše 
usklajevanje med organi za razvoj podeželja in vodo in/ali dodatna sredstva, 
vendar je bilo takšnih primerov malo64.
39 Opažanja 
65 V Latviji so naložbe v objekte 
za skladiščenje gnoja dosegle 
50 % kmetij z 80 % glav 
goveda na območjih, ranljivih 
za nitrate. Na Poljskem 
podpora za objekte za 
skladiščenje gnoja ni bila 
posebno uspešna.Naložbe, sofinancirane iz skladov EU, so pomagale kmetom 
k boljšemu ravnanju z gnojem, vendar so le delno rešile vprašanje 
kmetij, ki so največje onesnaževalke
93 
Pomanjkanje ustreznih objektov za skladiščenje gnoja je veljalo za veliko težavo, 
ki je zadevala skoraj vse kmetije na območjih, ranljivih za nitrate, na Poljskem. Za 
pomembno je veljalo tudi v Latviji. To vprašanje sta različno uspešno obravnavala 
prvi poljski in latvijski program razvoja podeželja (2004–2006)65. Poleg tega so bili 
načrti upravljanja povodij iz leta 2009 oblikovani na podlagi predpostavke, da je 
bilo še vedno treba izboljšati objekte za skladiščenje gnoja na območjih, ranljivih 
za nitrate, in v povodjih nekaterih vodnih teles. Tudi načrti upravljanja povodij na 
Finskem vključujejo ta ukrep.
94 
Vendar v času izvajanja programov razvoja podeželja za obdobje 2007–2013 
nobena izmed treh obiskanih držav ni prednostno obravnavala nepovratnih 
sredstev za izboljšanje objektov za skladiščenje gnoja na kmetijah, ki se naha -
jajo na območjih, ranljivih za nitrate, ali ki predstavljajo večje tveganje v zvezi 
z varstvom voda, kot so kmetije z veliko gostoto živine in kmetije, ki se nahajajo 
v povodjih vodnih teles s slabo kakovostjo vode.
Uspešnost ukrepov za razvoj podeželja, namenjenih varstvu voda, 
omejuje več dejavnikov
95 
V smislu zmanjšanja onesnaženosti vode s hranili najustreznejše kmetijsko -
-okoljske sheme niso bile geografsko ciljno usmerjene na problematična obmo -
čja, ki so bila opredeljena v načrtih upravljanja povodij. To so pogosto območja 
intenzivnega kmetijstva in/ali območja, ranljiva za nitrate, ter območja, nagnjena 
k eroziji, torej območja z bistvenim odtokom hranil v vodo. Čeprav je bilo nekaj 
kmetijsko-okoljskih shem in ukrepov pogozdovanja dobro ciljno usmerjenih, 
kmetje po njih niso veliko povpraševali. Na Finskem je bilo na primer doseganje 
ciljev za shemi „vzpostavitev varovalnih pasov (obrežna območja)“ in „učinkovi -
to zmanjšanje obremenitve s hranili (fosfor)“ 57- oziroma 15-odstotno (v smislu 
števila hektarov). V Latviji je bilo doseganje cilja za shemo „strnišča v zimskem 
obdobju“ približno 59-odstotno, na Poljskem pa za ukrep „pogozdovanje“  
50-odstotno. Po mnenju nacionalnih organov sta vzroka za nizke številke zaple-  
tenost ukrepov in nizki zneski subvencij, zlasti za intenzivne kmetije, ki se  
večinoma nahajajo na teh območjih.
40 Opažanja 
66 Minimalne zahteve v zvezi 
z gnojili in pesticidi morajo 
opredeliti države članice in 
veljajo za določene ukrepe 
v okviru programov razvoja 
podeželja. V treh obiskanih 
državah članicah ne segajo 
dlje kot zahteve navzkrižne 
skladnosti v zvezi z gnojili in 
ne vključujejo omejitev 
uporabe fosforja, razen na 
Finskem, kjer pa je omejitev 
razmeroma liberalna.96 
Zato se najrelevantnejše kmetijsko-okoljske sheme na območjih, kjer obstaja 
tveganje za onesnaženost s hranili, v revidiranih državah članicah ne izvajajo 
v zadostni meri. V Latviji in na Poljskem na primer so površine, ki jih zadevajo 
sheme „ekološko kmetijstvo“, „varstvo tal in voda“ in „travnati varovalni pasovi“, 
večinoma kmetijska zemljišča zunaj območij, ranljivih za nitrate (glej tabelo 4 ).Tabela 4Izvajanje kmetijsko-okoljskih shem, ki zadevajo varstvo 
voda na območjih, ranljivih za nitrate
% podprte površine, ki se nahaja  
na območjih, občutljivih na nitrate
Kmetijsko-okoljske sheme, ki zadevajo varstvo voda  LV PL
Ekološko kmetijstvo 5,2 1,6
Integrirano/trajnostno kmetijstvo 28,8 11,6
Varstvo tal in vode 10,9 7, 5
Travnati varovalni pasovi 0,0 2,4
Opomba:  Finska ni vključena v tabelo, ker je cela država opredeljena kot območje, ranljivo za nitrate.
Vir: Evropsko računsko sodišče.
97 
Poleg tega nekatere zahteve kmetijsko-okoljskih shem niso bile dovolj zahtev -
ne, saj so bile včasih le malce strožje od osnovnih zahtev, tj. zahtev navzkrižne 
skladnosti in minimalnih zahtev za gnojila in pesticide66. Na Poljskem na primer 
kmetijsko-okoljska shema za vzpostavitev pasu neobdelane zemlje, porašče -
ne s travo in avtohtonim grmičjem, vzdolž vodotokov zahteva pas širine 5 m, 
najmanjša zahtevana širina v drugih državah članicah pa je veliko večja, npr. 
15 m. Na Finskem bi bile zahteve v zvezi z načrti gnojenja in pokritostjo tal 
z rastlinjem pozimi lahko vključene med osnovne zahteve. To so storili v Latviji 
(glej odstavek 79) z obema zahtevama, na Poljskem pa z drugo zahtevo (glej 
odstavek 86 in opombo 59).
41 Opažanja 
67 Uredba (EU) št. 1305/2013 
Evropskega parlamenta in 
Sveta z dne 17. decembra 2013 
o podpori za razvoj podeželja 
iz Evropskega kmetijskega 
sklada za razvoj podeželja 
(EKSRP) in razveljavitvi Uredbe 
Sveta (ES) št. 1698/2005.
68 Komisija je na primer pri 
latvijskem programu razvoja 
podeželja zahtevala, naj se 
uvedejo ukrepi za 
zmanjševanje tveganja pri 
vseh sofinanciranih naložbah 
v osuševanje kmetijskih in 
gozdnih površin, kot je 
določeno v načrtih upravljanja 
povodij.
69 Kmetje, ki so upravičeni do 
plačila na površino, morajo 
uporabljati sklop praks „zelene 
komponente“, ki koristijo 
okoljskim in podnebnim 
ukrepom na njihovi kmetiji. Te 
prakse se izvajajo v obliki 
diverzifikacije posevkov, 
ohranjanja trajnega travinja in 
namenjanja petih odstotkov 
orne zemlje ekološko 
koristnim elementom. 
Uredba (EU) št. 1307/2013 
Evropskega parlamenta in 
Sveta z dne 17. decembra 2013 
o pravilih za neposredna 
plačila kmetom na podlagi 
shem podpore v okviru 
skupne kmetijske politike ter 
razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) 
št. 637/2008 in Uredbe 
Sveta (ES) št. 73/2009 (UL L 347, 
20.12.2013, str. 608).
70 V finskem programu razvoja 
podeželja je bila geografska 
ciljna usmerjenost izboljšana 
z različnimi mehanizmi. 
V poljskem programu razvoja 
podeželja je bila zahteva po 
načrtih gnojenja razširjena na 
več kmetijsko-okoljskih shem. 
V latvijskem programu razvoja 
podeželja so zahteve shem 
„strnišča“ in „integrirano 
vrtnarstvo“ strožji kot 
v prejšnjem programu.98 
Revizija je pokazala tudi, da nobena izmed držav članic ob Baltskem morju ni 
vključila ukrepa „plačila, povezana z okvirno direktivo o vodah“ v svoje programe 
razvoja podeželja za obdobji 2007–2013 in 2014–2020 (razen Danske za obdobje 
2007–2013). To so pojasnile s tem, da je z njim mogoče podpirati samo ukrepe, ki 
presegajo osnovne zahteve in so obvezni za vse kmete na območjih, opredelje -
nih v načrtih upravljanja povodij. Prvi načrti upravljanja povodij večine držav ob 
Baltskem morju niso vključevali takšnih ukrepov.
99 
Po eni strani kmetije, ki so največje onesnaževalke, kmetijsko-okoljskih shem 
ne uporabljajo v zadostni meri, ker sheme ponujajo omejena izplačila nadome -
stil, po drugi strani pa države članice tem kmetijam ne naložijo kazni, ki bi bile 
potrebne za varstvo voda. Posebno poročilo št. 23/2015 (odstavki 154 do 161) 
natančneje pojasnjuje težavnost uporabe načela „onesnaževalec plača“ v kmetij -
stvu v praksi.
V programskem obdobju 2014–2020 so na voljo orodja  
za izboljšanje uspešnosti ukrepov za razvoj podeželja  
na področju varstvu voda, vendar se še ne uporabljajo v celoti
100  
Uredba št. 1305/201367 predvideva posebno prednostno nalogo varstva voda 
v programih razvoja podeželja in določa predhodne pogojenosti, ki jih je treba 
izpolniti, kar zadeva izvajanje okvirne direktive o vodah in okoljske zakonodaje, ki 
velja za kmetijstvo.
101  
Ko je Komisija pregledovala programe razvoja podeželja za obdobje 2014–2020, 
preden jih je odobrila, je vztrajala, naj države članice ukrepe ustrezno ciljno 
usmerijo na območja, kjer so ti najbolj potrebni. Zahtevala je tudi večjo skladnost 
med načrti upravljanja povodij (osnutki morajo biti pripravljeni za odobritev do 
konca leta 2015) in programi razvoja podeželja, zlasti kar zadeva geografsko cilj -
no usmerjenost68. Nazadnje je terjala tudi strožje osnovne zahteve in zahtevnejše 
zahteve, specifične za kmetijsko-okoljske sheme, ter izogibanje vsakemu prekri -
vanju ukrepov za razvoj podeželja z na novo uvedenimi praksami zelene kompo -
nente69. V praksi je razprava s Komisijo privedla do nekaterih izboljšav v ukrepih 
programov razvoja podeželja, namenjenih varstvu kakovosti voda70.
42 Opažanja 
71 „Makroregionalna strategija“ 
pomeni celovit okvir, ki ga je 
potrdil Evropski svet, za 
obravnavo skupnih izzivov, 
s katerimi se sooča 
opredeljeno geografsko 
območje, povezano 
z državami članicami in 
tretjimi državami z istega 
geografskega območja, ki 
imajo zato koristi od 
okrepljenega sodelovanja za 
doseganje ekonomske, 
socialne in teritorialne 
kohezije ( vir: InfoRegio).
72 SWD(2013) 233 final z dne 
27. junija 2013, priložen 
poročilu Komisije o dodani 
vrednosti makroregionalnih 
strategij. Tudi COM(2014) 284 
final z dne 20. junija 2014 
Poročilo Komisije o upravljanju 
makroregionalnih strategij.102  
Vendar so bili zato nekateri programi razvoja podeželja za obdobje 2014–2020 
odobreni delno ali pogojno, ker so države članice v času njihove odobritve še 
vedno pripravljale svoje načrte upravljanja povodij iz leta 2015, spreminjale zako -
nodajo v zvezi z osnovnimi zahtevami ali določale prakse zelene komponente. To 
bo povzročilo zamude pri izvajanju nekaterih ukrepov.
Dodana vrednost strategije EU za regijo  
Baltskega morja, kar zadeva zmanjšanje vnosov hranil 
v Baltsko morje
103  
Strategija EU za regijo Baltskega morja se je začela leta 2009 kot pionirski poskus 
vzpostavitve makroregionalnega pristopa71 k regionalnemu razvoju in vzpostav -
ljanja med drugim povezav med organi za varstvo okolja in organi za kmetijstvo. 
Podcilj strategije EUSBSR, imenovan „čista voda v Baltskem morju“, je prevzel cilje 
o zmanjševanju vnosa hranil iz akcijskega načrta HELCOM za Baltsko morje. Zato 
bi morala biti dodana vrednost strategije na tem področju podpora in pospešitev 
izvajanja akcijskega načrta HELCOM za Baltsko morje s pomočjo novega upravlja -
nja, povezovanja različnih sektorskih politik in sredstev, vključevanja širokega 
kroga deležnikov (javnih, zasebnih in civilnodružbenih) ter krepitve mednarodne -
ga sodelovanja72.
104  
Sodišče je preučilo:
– ali ima strategija EUSBSR zaznaven učinek, kar zadeva zmanjšanje obremeni -
tve s hranili;
– ali so bili razviti inovativni projekti in razširjene najboljše prakse iz njih;
– ali je Komisija ukrepala, da bi zagotovila skladnost operativnih programov in 
programov razvoja podeželja s ciljem zmanjšanja količine hranil iz strategije 
EUSBSR.
43 Opažanja 
Zapletena mreža upravljanja in dodana vrednost, ki jo je 
težko oceniti
105  
Strategija EUSBSR temelji na načelu „trikratnega ne“: nobene nove zakonodaje, 
nobenih novih sredstev in nobenih novih institucij. Čeprav je bil namen, da se ne 
ustanavljajo nove institucije, strategija EUSBSR v praksi sestoji iz obširne mreže 
skupin in deležnikov. Ti so bili dodani številnim deležnikov, ki že delujejo v regi -
ji Baltskega morja. Vendar je v praksi težko oceniti dodano vrednost strategije 
EUSBSR za ukrepe držav članic, namenjene zmanjšanju vnosov hranil, saj ni okvira 
za spremljanje, s katerim bi bilo mogoče ločiti rezultate strategije od rezultatov 
že obstoječih ukrepov.
Vodilni projekti pripomorejo k širjenju dobrih praks,  
vendar njihov učinek na zmanjšanje količine hranil  
ni dokazan
106  
Po pričakovanjih naj bi deležniki, kot so organi držav članic, poslovni partnerji, 
univerze in nevladne organizacije, razvili inovativne projekte, pri katerih bi upo -
rabljali in nadalje razvijali najboljše prakse. Najpomembnejši vodilni projekti stra -
tegije EUSBSR, njihovi cilji, stroški in viri financiranja so predstavljeni v  Prilogi V .
107  
Vodilna projekta Baltic Manure  (baltski gnoj) in Baltic Deal  (baltski sporazum) sta 
pripomogla k širjenju dobrih praks na področju kmetijstva. Vendar nekateri vodil -
ni projekti predstavljajo zelo malo neposrednih naložb v zmanjševanje obreme -
nitve s hranili. Drugi projekti, ki niso bili priznani kot vodilni, so enako pomembni 
na področju zmanjšanja količine hranil, na primer projekta Baltic Compass  (baltski 
kompas) in Baltic Compact  (baltski pakt), ki obravnavata kmetijsko onesnaževanje, 
ter PURE (projekt zmanjševanja evtrofikacije v urbanih območjih), ki se ukvarja 
z odstranjevanjem fosforja iz komunalne odpadne vode.
108  
Prispevek vodilnih in drugih projektov, ki se financirajo iz programa za regijo 
Baltskega morja, k zmanjšanju količine hranil je težko opredeliti. Večina vodilnih 
projektov sama ne prinese takojšnjih oprijemljivih rezultatov, saj pogosto služijo 
kot pilotni primer za želene širše ukrepe na določenem področju. V nekaterih 
primerih so deloma odveč, saj rezultate prinašajo drugi raziskovalni projekti in 
ocene, ki jih financira EU in jih je Komisija že izvedla.
44 Opažanja 
73 Glej Uredbo (EU) št. 1303/2013, 
člen 15 (vsebina partnerskega 
sporazuma), člen 96(3)(d) 
(zahteva, da so v operativnih 
programih navedene ureditve 
za medregionalne in 
transnacionalne ukrepe) ter 
člen 70(2) (dovoljenje za 
sofinanciranje operacij zunaj 
programskega območja).
74 Pregledani so bili partnerski 
sporazumi in operativni 
programi na Švedskem, 
Finskem, v Latviji in na 
Poljskem.
75 To je jasno določeno 
v poljskem nacionalnem 
operativnem programu 
„infrastruktura in okolje“ in 
švedskih operativnih 
programih ter na splošno 
zapisano v finskem 
nacionalnem operativnem 
programu.Potreba po operativnih programih za boljše upoštevanje 
strategije EUSBSR
109  
Eno izmed treh načel strategije EUSBSR je nobenih novih sredstev. Namesto tega 
se pričakuje, da bodo kohezijska sredstva EU in nacionalna sredstva bolje usmer -
jena v podporo makroregionalnim ciljem in bolj učinkovito porabljena. Ker je bila 
strategija EUSBSR oblikovana leta 2009, sredi programskega obdobja 2007–2013, 
je makroregionalna strategija že od vsega začetka le omejeno vplivala na razdeli -
tev sredstev med prednostne naloge iz operativnih programov.
110  
V programskem obdobju 2014–2020 se je možnost vplivanja strategije EUSBSR 
na kohezijsko politiko in oblikovanje razvoja podeželja povečala73. Revizija je 
pokazala, da je Komisija ocenila programske dokumente za obdobje 2014–2020 
(partnerske sporazume in operativne programe) na strukturiran standarden na -
čin, pri čemer je bila zelo pozorna na povezave med strategijo EUSBSR in predno -
stnimi nalogami programov ter na mehanizme usklajevanja med strukturami za 
upravljanje sredstev EU in strategijo EUSBSR.
111 
Vendar je bilo v zvezi s podciljem „čista voda v Baltskem morju“ ugotovljeno tudi, 
da strategija EUSBSR le malo vpliva na prednostne naloge držav članic74. Švedski 
in finski operativni programi na primer komajda omenjajo ta podcilj strategije 
EUSBSR, ustrezni latvijski in poljski ukrepi pa zadevajo infrastrukturo za odpadno 
vodo, ki je tako ali tako potrebna za izpolnjevanje zahtev iz direktiv EU, ne glede 
na obstoj strategije EUSBSR. Države članice nimajo veliko prostora za povečanje 
dodelitev sredstev EU za varstvo voda v programskem obdobju 2014–2020, ker je 
50 % sredstev ESRR v konvergenčnih regijah in 80 % v drugih regijah dodeljenih 
samo trem tematskim ciljem. Varstva okolja ni med njimi.
112  
V skladu s priporočili Komisije so trije izmed štirih preučenih nacionalnih ope -
rativnih programov dali posebno prednost projektom, povezanim s strategijo 
EUSBSR75. Vendar nobeden izmed teh projektov ne predlaga ciljev ali kazalnikov 
za zmanjšanje vnosa hranil, zato je njihov prispevek k podcilju strategije EUSBSR 
o čisti vodi težko oceniti. Vsi štirje operativni programi so v svoje odbore za  
spremljanje vključili nacionalne strukture EUSBSR.
45
 Zaključki in priporočila
113  
Izvajanje ukrepov EU, ki so ga opravljale države članice, je privedlo do omejenega 
napredka pri zmanjševanju vnosov hranil v Baltsko morje. Naložbe v infrastruk -
turo za odpadno vodo so bile le delno uspešne, kmetijski ukrepi niso sorazmerni 
s stopnjo obremenitve in so premalo ciljno usmerjeni, dodano vrednost strategije 
EU za regijo Baltskega morja pa je težko oceniti.
Načrti držav članic niso dovolj ambiciozni  
in ne vsebujejo ustreznih kazalnikov, kar zadeva 
zmanjšanje količine hranil, pa je bil dosežen  
le omejen napredek
114  
Do konca leta 2012 je bil dosežen omejen napredek pri zmanjševanju vnosov hra -
nil v Baltsko morje zaradi boja proti evtrofikaciji. Obremenitev s hranili iz mestnih 
aglomeracij se je zmanjšala, obremenitev iz kmetijstva pa je ostala nespremenje -
na ali se je celo povečala (glej odstavek 25).
115  
Načrti držav članic za zmanjšanje količine hranil za dosego ciljev HELCOM-a so 
omejeni na izvajanje načrtov upravljanja povodij, ki so bili vzpostavljeni v skladu 
z okvirno direktivo o vodah. To ne bo vedno zadostovalo za to, da bi dosegli po-  
trebno zmanjšanje količine hranil v Baltskem morju. Poleg tega so načrti upravlja -
nja povodij nezadostni, saj večina njihovih ukrepov vključuje predvsem izvajanje 
posebnih direktiv EU (glej odstavke 26 do 30).
116  
Cilji načrtov upravljanja povodij iz okvirne direktive o vodah so izraženi s kazalni -
kom učinka, deležem voda v dobrem stanju. Vendar ta ni bil pretvorjen v osnovne 
cilje, kot je količina letne obremenitve s hranili. Enaka težava je bila ugotovljena 
v pripravljalnih dokumentih za programe ukrepov iz okvirne direktive o morski 
strategiji. Priporočila HELCOM-a, ki presegajo standarde, določene v direktivah 
EU za posamezne dejavnosti, se uporabljajo samo delno (glej odstavke 31 do 36).
117  
Zanesljivost podatkov o spremljanju vnosov hranil v Baltsko morje ni zagotovlje -
na. To še posebej velja v primeru podatkov o čezmejnem in razpršenem onesna -
ževanju, ki so ključni za pravično razporeditev ciljev o zmanjševanju po posamez-  
nih državah in določitev ustreznih ukrepov (glej odstavke 37 do 41).
46 Zaključki in priporočila 
Priporočilo 1
Komisija naj:
(a) zahteva, da države članice določijo programe ukrepov, ki omogočajo dose -
go merljivih ciljev za zmanjšanje obremenitev s hranili, da bi dosegli cilje iz 
okvirne direktive o morski strategiji in okvirne direktive o vodah;
(b) zahteva, da države članice zanesljivo in dosledno ocenjujejo in spremljajo 
obremenjenost s hranili v svojih povodjih ter vnose hranil v Baltsko morje.
Države članice naj:
(c) zbirajo informacije o stroškovni učinkovitosti ukrepov za zmanjšanje obre -
menjenosti s hranili, da bi dobili zanesljivo analizo za določanje prihodnjih 
programov ukrepov.
Ukrepi za zmanjševanje onesnaževanja s hranili  
iz komunalne odpadne vode so delno uspešni
118  
Zahtev iz direktive, ki bi jih morale začeti izpolnjevati do leta 2012, še ne izpolnju -
jejo vse države članice ob Baltskem morju. Samo Nemčija in Finska sta bili zelo 
blizu popolne skladnosti s členoma 4 in 5 direktive, ki določata zahteve o se -
kundarnem in strožjem čiščenju. Kar zadeva države članice, ki morajo izvajanje 
direktive dokončno uvesti do konca leta 2015, kljub znatnim naložbam, ki jih je 
sofinancirala EU, skladnosti z direktivo ne bodo dosegli na Poljskem in stopnja 
nepriključenosti na sisteme za zbiranje odpadne vode je še vedno visoka (glej 
odstavke 46 do 54).
119  
Obiskane čistilne naprave so uspešne in izpolnjujejo zahteve iz direktive o čišče -
nju odpadne vode. Vendar samo nekatere izmed njih izpolnjujejo strožja priporo -
čila HELCOM-a v zvezi s fosforjem. Njihova finančna trajnost ni vedno zagotovlje -
na (glej odstavke 55 do 57).
47 Zaključki in priporočila 
120  
Komisija ni pravočasno opravljala nadaljnjega spremljanja skladnosti z določba -
mi iz pristopnih pogodb držav članic. Njeno nadaljnje spremljanje izvajanja teh 
načrtov ni dovolj pozorno, ker njeno delo temelji na neustreznih podatkih. Le 
počasi je ukrepala na področju odkrivanja kršitev in sodnega pregona primerov 
neskladnosti v državah članicah (glej odstavke 58 do 64).
121  
Podpora EU infrastrukturi za zbiranje in čiščenje odpadne vode v Rusiji in Beloru -
siji lahko pripelje do stroškovno učinkovitega zmanjšanja hranil v izpustih odpad-  
ne vode. Vendar izvedba zahteva veliko časa in ima omejen obseg v primerjavi 
s tem, kar je potrebno. Posebno težavo predstavlja onesnaževanje na območju 
ruskega Kaliningrada (glej odstavka 65 do 69).
Priporočilo 2
Komisija naj:
(a) spodbudi države članice, naj določijo in uveljavljajo pravne obveznosti za 
gospodinjstva glede priključitve na obstoječa kanalizacijska omrežja;
(b) zahteva, naj države članice uvedejo vzdržno tarifno politiko za odpadno 
vodo, da bi omogočile pravilno vzdrževanje in obnovo sredstev. Ta politika bi 
morala upoštevati načelo onesnaževalec plača in cenovno dostopnost stori -
tev za oskrbo z vodo;
(c) skrajša čas, potreben za oceno skladnosti z direktivo o čiščenju komunalne 
odpadne vode;
(d) še naprej spodbuja projekte, namenjene zmanjšanju obremenitev s hranili, 
ki jih v Baltsko morje odvajata Rusija in Belorusija, tako da se bolj osredo -
toči na ključne onesnaževalce, ki jih je opredelila HELCOM (kot je območje 
Kaliningrada).
Države članice naj:
(e) čim učinkoviteje načrtujejo in gradijo svojo infrastrukturo za odpadno vodo 
ter po potrebi razmislijo o odobritvi finančne podpore gospodinjstvom, ki si 
sicer ne bi mogla privoščiti priključitve na kanalizacijsko omrežje;
(f) določijo standarde v zvezi s hranili za iztoke, ki so strožji od standardov iz 
direktive o čiščenju komunalne odpadne vode, za območja, od koder snovi 
odtekajo v vodna telesa, katerih obremenitev s hranili ni skladna z dobrim 
stanjem iz okvirne direktive o vodah in okvirne direktive o morski strategiji.
48 Zaključki in priporočila 
Nepripravljenost držav članic, da bi v celoti uporabile 
možne ukrepe na področju kmetijstva, in pomanjkanje 
ciljne usmerjenosti na območja, ki to potrebujejo
122  
Obvezni ukrepi iz direktive o nitratih se v nekaterih državah članicah ne upo -
rabljajo na zadostnem območju. Akcijski programi so različno rigorozni in niso 
povsod tako strogi, kot priporoča Komisija. Direktiva od kmetij izrecno ne zah -
teva priprave načrtov gnojenja niti evidence uporabljenih gnojil. Obe orodji bi 
pripomogli k izvajanju in kontroliranju več zahtev iz direktive o nitratih. Komisija 
je državam članicam zagotovila smernice in opravlja stalno nadaljnje spremljanje 
izvajanja direktive o nitratih. To je pripeljalo do izboljšanj pri določanju območij, 
ranljivih za nitrate, v akcijskih programih, vendar je postopek dolgotrajen (glej 
odstavke 75 do 83).
123  
Mehanizem navzkrižne skladnosti pomaga uveljavljati direktivo v zvezi z nitrati 
in druge zahteve v zvezi z gnojenjem, vendar ni v celoti uspešen, ker nekatere 
zahteve niso posebno zahtevne. Na sistem kontrol in sankcij v zvezi z navzkrižno 
skladnostjo vplivajo slabosti pri izbiri vzorcev in v navodilih. Kar zadeva izvajanje 
zahtev na območjih, ranljivih za nitrate, je stopnja neskladnosti visoka, kar kaže 
na to, da je odvračilni učinek nadzornih sistemov trenutno omejen. V nacionalnih 
pregledih zahtev, ki ne sodijo na področje navzkrižne skladnosti, so slabosti (glej 
odstavke 84 do 90).
124  
Ukrepi za razvoj podeželja, ki jih sofinancira EU, so imeli malo učinka na zmanj -
šanje onesnaževanja vodnih teles s hranili. Z naložbami, katerih namen je bil, da 
se kmetom pomaga izboljšati skladiščenje gnoja in ravnanje z njim, so le delno 
obravnavale zadevne kmetije. Kmetijsko-okoljske sheme niso bile geografsko 
usmerjene na območja, kjer vodna telesa ne dosegajo dobrega stanja. Posebni 
ukrep v zvezi z izvajanjem ukrepov, povezanih z okvirno direktivo o vodah, je bil 
redko izveden. Načelo onesnaževalec plača se v kmetijski dejavnosti ne uporablja 
v zadostni meri (glej odstavke 91 do 99).
49 Zaključki in priporočila 
125  
Komisija je izkoristila priložnost, ki jo ponujajo nova orodja, ki se uporabljajo 
v programskem obdobju 2014–2020, da je zahtevala strožje osnovne zahteve 
in zahtevnejše kmetijsko-okoljske ukrepe. Zahtevala je tudi boljšo geografsko 
usmerjenost ukrepov za razvoj podeželja in izboljšano skladnost med programi 
razvoja podeželja in načrti upravljanja povodij. Razprave z državami članicami so 
privedle do izboljšav. Vendar bo treba več ukrepov kljub temu ponovno opre -
deliti, ko bodo sprejeti vsi ustrezni deli nacionalne zakonodaje in načrtov. To bo 
povzročilo zamudo pri izvajanju nekaterih ukrepov in povečalo upravno breme 
programov (glej odstavke 100 do 102).
Priporočilo 3
Komisija naj:
(a) zahteva, da države članice določijo ustrezna območja, ranljiva za nitrate. 
Pri tem morajo upoštevati informacije o obremenitvah zaradi onesnaženja 
s hranili iz kmetijstva, zbrane v načrtih upravljanja povodij iz okvirne direktive 
o vodah.
Države članice naj:
(b) določijo ustrezne omejitve za uporabo fosforja v kmetijstvu, kjer ta ogroža 
kakovost voda;
(c) določijo pravila akcijskega programa za nitrate na podlagi najnovejših znan -
stvenih dokazov;
(d) določijo obvezne ukrepe, ki presegajo obstoječe zahteve, za kmetije onesna -
ževalke v povodjih, od koder voda odteka v evtrofne vode;
(e) uporabijo najrelevantnejše kmetijsko-okoljske sheme v zvezi z zmanjšanjem 
onesnaževanja vode s hranili ter te sheme in ukrepe pogozdovanja usmerijo 
na območja, kjer je njihov vpliv na zmanjšanje obremenitve s hranili največji.
50 Zaključki in priporočila 
Dodano vrednost makroregionalne strategije EU  
za regijo Baltskega morja, kar zadeva zmanjšanje 
količine hranil, je težko oceniti
126  
Struktura upravljanja strategije EUSBSR je zapletena in dodaja nove plasti k ob -
stoječim institucijam za regionalno upravljanje. Vpliv strategije EUSBSR na ukrepe 
držav članic za zmanjšanje vnosov hranil v Baltsko morje je težko oceniti (glej 
odstavek 105).
127  
Vodilni projekti, ki se izvajajo v sodelovanju med več državami članicami EU in 
tretjimi državami, so namenjeni razvijanju najboljših praks za široko uporabo. 
Vendar njihovi rezultati včasih ne presežejo tega, kar je že bilo na voljo, in njihovi 
učinki so v praksi razmeroma majhni (glej odstavka 106 in 108).
128  
Poleg tega je bil pričakovani rezultat usklajevanja prednostnih nalog programov, 
ki jih sofinancira EU, s podciljem „čista voda v Baltskem morju“ zelo skromen (glej 
odstavke 109 do 112).
To poročilo je sprejel senat II, ki ga vodi Henri GRETHEN, član  
Evropskega računskega sodišča, v Luxembourgu na zasedanju 27. januarja 2016.
 Za Računsko sodišče
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Predsednik
51
 Priloge
Cilji zmanjševanja vnosa hranil
DržavaPovprečni 
vnos dušika  
1997–2003Povprečni 
vnos dušika 
1997–2003Cilj 
zmanjševanja 
vnosa dušika do 
leta  2021Cilj  
zmanjševanja 
vnosa fosforja 
do leta 2021Zmanjšanje 
dušika v %Zmanjšanje 
fosforja v %
t/leto t/leto t/leto t/leto
Danska 70 490 1 928 2 890 38 4 2
Estonija 27 684 804 1 800 320 7 40
Finska 88 005 3 609 3 030 356 3 10
Nemčija 65 672 627 7 670 170 12 27
Latvija 61 164 829 1 670 220 3 27
Litva 48 689 2 463 8 970 1 470 18 60
Poljska 212 412 11 787 43 610 7 480 21 63
Rusija 87 122 7 142 10 380 3 790 12 53
Švedska 130 279 3 639 9 240 530 7 15
Vnos hranil, ki izvira iz držav HELCOM 791  517 32 828 89 260 14 374 11 44
Vnos hranil iz držav, ki niso podpisnice121 421 1 979
Odvajanje hranil v  Baltsko morje 
skozi države HELCOM812  938 34 807
Hranila iz drugih virov297 405 2 087
Baltsko morje skupaj 910  343 36 894 118  134 15 178 13 41
1 Čezmejni rečni vnosi hranil s Češke, iz Ukrajine in Belorusije.
2 Vnosi zaradi ladijskega prometa in onesnaženosti zraka, ki izvirajo v vseh državah EU, ki niso del povodja Baltskega morja.
Vir: Evropsko računsko sodišče na podlagi podatkov iz poročila Summary report on the development of revised Maximum Allowable Inputs (MAI) and 
updated Country Allocated Reduction Targets (CART) of the Baltic Sea Action Plan  (zbirno poročilo o razvoju spremenjenih največjih dovoljenih vno -
sov in posodobljenih ciljih o zmanjševanju vnosov po posameznih državah iz akcijskega načrta za Baltsko morje), ministrsko srečanje HELCOM 
2013.Priloga I
52 Priloge 
Trend vnosov dušika in fosforja v Baltsko morje po državah
(ton/leto)
DE DK EE FI LT LV PL RU SE
NVnosi 1997–2003 65 672 70 490 27 684 88 005 48 689 61 164 212 412 87 122 130 279
Vnosi 2012 z upoštevanjem 
negotovosti (preskusna vrednost)55 963 52 535 28 378 94 688 55 502 70 388 191 602 91 757 116 723
DE DK EE FI LT LV PL RU SE
PVnosi 1997–2003 627 1 928 804 3 609 2 463 829 11 787 7 142 3 639
Vnosi 2012 z upoštevanjem 
negotovosti (preskusna vrednost)630 1 663 782 3 608 1 929 1 242 9 680 7 230 3 509
Vir: Predhodna ocena za nadaljnje spremljanje napredka v smeri določanja ciljev o zmanjševanju vnosov hranil po državah, sprejetih v izjavi 
z ministrskega srečanja HELCOM leta 2013 v Københavnu.
Svendsen, L.M., Gustafsson, B., Pyhälä, M. 2015. Assessment for fulfilment of nutrient reduction targets of the HELCOM Nutrient Reduction Sche -
me (ocena izpolnjevanja ciljev o zmanjševanju vnosa hranil iz sheme HELCOM za zmanjšanje vnosa hranil). Spletni vir. http://helcom.fi/
baltic-sea-action-plan/progress-towards-reduction-targets/key-messagePriloga II
53 Priloge 
Doseganje zgornje meje vnosa po podbazenih
(ton/leto)
Botnijski 
zalivBotnijsko 
morjeOsrednji 
del 
Baltskega 
morjaFinski 
zalivRiški zalivOžine 
med 
Švedsko 
in DanskoKattegat Skupaj
Zgornja meja vnosa dušika ob 
upoštevanju cilja o zmanjševanju 
HELCOM-a 57 622 79 372 325 000 101 800 88 418 65 998 74 001 792  211
Vnosi 2012 z upoštevanjem 
negotovosti (preskusna vrednost)60 484 74 794 375 760 119 687 97 106 51 495 65 801 845  127
Dodatno zmanjšanje 4 578 14 503 8 200 27 281
Manjkajoče zmanjšanje za dosego ciljev 
HELCOM za leto 20212 862 50 760 17 887 8 688 80 197
Zgornja meja vnosa fosforja ob 
upoštevanju cilja o zmanjševanju 
HELCOM-a2 675 2 773 7 360 3 600 2 020 1 601 1 687 21 716
Vnosi 2012 z upoštevanjem 
negotovosti (preskusna vrednost)2 787 2 490 15 145 7 536 2 775 1 418 1 591 33 742
Dodatno zmanjšanje 283 183 96 562
Manjkajoče zmanjšanje za dosego ciljev 
HELCOM za leto 2021112 7 785 3 936 755 12 588
Vir: Predhodna ocena za spremljanje napredka v smeri določanja ciljev o zmanjševanju vnosov hranil po državah, sprejetih v izjavi z ministrskega 
srečanja HELCOM leta 2013 v Københavnu.
Svendsen, L.M., Gustafsson, B., Pyhälä, M. 2015. Assessment for fulfilment of nutrient reduction targets of the HELCOM Nutrient Reduction Sche -
me (ocena izpolnjevanja ciljev o zmanjševanju vnosa hranil iz sheme HELCOM za zmanjšanje vnosa hranil). Spletni vir. http://helcom.fi/
baltic-sea-action-plan/progress-towards-reduction-targets/key-messagePriloga III
54 Priloge 
Koncentracija hranil v iztoku iz čistilnih naprav v najpomembnejših mestih držav 
članic EU ob Baltskem morju (2013)Priloga IV
Uppsala
N: 10,52 (mg/l)
P: 0,13 (mg/l)Turku
N: 14,18 (mg/l)
P: 0,15 (mg/l)
Gdansk
N: 8,30 (mg/l)
P: 0,38 (mg/l)Stockholm
N: 9,47 (mg/l)
P: 0,14 (mg/l)Espoo
N: 16,38 (mg/l)
P: 0,31 (mg/l)
Tallinn
N: 7,52 (mg/l)
P: 0,45 (mg/l)Helsinki
N: 3,69 (mg/l)
P: 0,22 (mg/l)
Gdynia
N: 8,40 (mg/l)
P: 0,64 (mg/l)København
N: 5,43 (mg/l)
P: 1,81 (mg/l)Malmö
N: 9,30 (mg/l)
P: 0,27 (mg/l)
Kiel
N: 5,79 (mg/l)
P: 0,11 (mg/l)
Lübeck
N: 7,38 (mg/l)
P: 0,18 (mg/l)Rostock
N: 11,62 (mg/l)
P: 0,18 (mg/l)
Szczecin
N: 6,64 (mg/l)
P: 0,43 (mg/l)
Poznanj
N: 7,92 (mg/l)
P: 0,45 (mg/l)
Vroclav
N: 9,50 (mg/l)
P: 0,50 (mg/l)Varšava
N: 8,52 (mg/l)
P: 0,52 (mg/l) Lodź
N: 9,72 (mg/l)
P: 0,78 (mg/l)26 262500 0001 000 0001 500 0002 000 0002 666 000
Riga
N: 11,16 (mg/l)
P: 0,88 (mg/l)
Jelgava
N: 6,35 (mg/l)
P: 0,37 (mg/l)Ogre
N: 33,89 (mg/l)
P: 5,91 (mg/l)
Daugavpils
N: 5,55 (mg/l)
P: 0,61 (mg/l)
Vilna
N: 9,52 (mg/l)
P: 0,66 (mg/l)Klaipėda
N: 9,99 (mg/l)
P: 0,33 (mg/l)
Kaunas
N: 8,50 (mg/l)
P: 0,34 (mg/l)Jūrmala
N: 8,67 (mg/l)
P: 0,27 (mg/l)
Vir: Evropsko računsko sodišče na podlagi podatkov s konca leta 2013, ki so jih zagotovile države članice. Vrednosti za København in Stockholm 
so izračunane kot povprečja za dve čistilni napravi v vsakem izmed teh mest.
55 Priloge 
Vodilni in drugi projekti, ki so pomembni za izvajanje strategije EUSBSR
(v milijonih EUR)
Vodilni projekti EUSBSR, ki se ukvarjajo z evtrofikacijo
Prednostno področje kmetijstva Vir in znesek financiranja
Baltic manure (baltski gnoj)Namen tega projekta je razviti strokovno znanje v zvezi z inovativnimi 
rešitvami za ravnanje z gnojem, kot je proizvajanje energije iz obnovlji -
vih virov in organskih gnojil.Operativni program za regijo Baltskega 
morja
skupaj: 3,7
ESRR: 2,8
Recycling phosphorus 
(recikliranje fosforja)Namen projekta je predelava fosforja iz glavnih virov v regiji Baltskega 
morja, kot so gnoj, blato iz čistilnih naprav in trupi, ter proizvodnja 
recikliranih gnojil. Projekt je namenjen tudi razvoju strategij gnojenja za 
posamezna območja, da bi regija Baltskega morja postala prva samoza -
dostna regija v smislu vnosa fosfornih mineralnih gnojil.
Prednostno področje hranil Financiranje
Removing phosphates in 
detergents (odstranjevanje 
fosfatov iz detergentov)Namen tega projekta je bil podpreti države ob Baltskem morju pri 
izvajanju Priporočila HELCOM 28E/7 (tj. nacionalni zakonodajni ukrepi za 
omejitev uporabe fosfatov v detergentih za pranje perila in detergentih 
za strojno pomivanje posode) z zagotavljanjem informativnega gradiva 
za oblikovalce politik. Prepoved fosfatov v detergentih za pranje perila 
na ravni EU je bila sprejeta leta 2011.Skromni proračun projekta je financirala 
Švedska agencija za kemikalije.
PRESTO (projekt za 
zmanjševanje evtrofikacije 
v Baltskem morju danes)Namen projekta je zmanjšati obremenitve s hranili v Baltskem morju 
z izobraževalnimi programi za operativno osebje, oblikovalce in vodje 
akademskega usposabljanja, ki so vključeni v čiščenje odpadne vode, ter 
s tehničnimi študijami in naložbami v izbrane beloruske čistilne naprave 
(Baranoviči, Grodno, Maladzečna in Vitebsk).Operativni program za regijo Baltskega 
morja
skupaj: 4,6
ESRR: 1,1
Evropski instrument sosedstva  
in partnerstva (ENPI): 2,8
Baltic deal (baltski sporazum)Namen tega projekta je boj proti odtekanju in uhajanju hranil s kmetij: 
prostovoljno ga je sprožilo pet kmetijskih zvez.Operativni program za regijo Baltskega 
morja
skupaj: 3,8
ESRR: 3,0
Assessment of regional 
nutrient pollution load and 
identification of priority 
projects to reduce nutrient 
inputs from Belarus to the 
Baltic Sea (ocena regionalne 
obremenitve s  hranili in 
opredelitev prednostnih 
projektov za zmanjšanje vnosa 
hranil iz Belorusije v  Baltsko 
morje)Namen projekta je opredeliti prednostne naložbe in graditi lokalne 
zmogljivosti za zmanjšanje vnosov hranil v Baltsko morje v okviru 
okoljskega partnerstva severne dimenzije s posebnim poudarkom na 
kmetijstvu, komunalni odpadni vodi in industriji, vključno s proizvodnjo 
in uporabo detergentov, ki vsebujejo fosfor.Financira Sklad akcijskega načrta za 
Baltsko morje, upravlja Nordijska investi -
cijska banka/NEFCO, vlagateljici Švedska 
in Finska: 0,25
Horizontalni ukrepi sosedskih držav
Economically and 
Environmentally Sustainable 
Lake Peipsi Area (gospodarsko 
in okoljsko trajnostno območje 
jezera Peipsi)Namen projekta je izboljšati okoljske razmere v povodju jezera Peipsi 
z obnovo obstoječih zmogljivosti za čiščenje odpadne vode v Pskovski 
oblasti in vzpostavitvijo nove infrastrukture v malih pristaniščih na 
estonski strani jezera Peipsi.Operativni program 
Estonija-Latvija-RusijaPriloga V
56 Priloge 
Projekti operativnega programa za regijo Baltskega morja (razen vodilnih),  
ki se ukvarjajo z evtrofikacijo
(v milijonih EUR)
Projekti operativnega programa za regijo Baltskega morja (razen vodilnih), ki se ukvarjajo z  evtrofikacijoVir in znesek financiranja 
(operativni program  
za regijo Baltskega morja)
Baltic Compass (baltski kompas)Projekt vključuje sodelovanje s kmetijskim in okoljskim sektorjem, da bi zadovo -
ljili potrebo po transnacionalnem pristopu k zmanjšanju evtrofikacije Baltskega 
morja.skupaj: 6,6
ESRR: 4,6
ENPI: 0,5
Baltic Compact (baltski pakt) Projekt obravnava kmetijsko-okoljske ukrepe.skupaj: 1,9
ESRR: 1,5
BERAS (baltsko reciklirajoče 
ekološko kmetijstvo in družba)Namen projekta je zmanjšanje evtrofikacije, odprava uporabe pesticidov in 
zmanjšanje učinka živilskega sektorja na globalno segrevanje.skupaj: 4,4
ESRR: 3,4
ENPI: 0,05
WaterpraxisNamen projekta je izboljšati stanje Baltskega morja s podporo za praktično 
izvajanje načrtov upravljanja povodij v regiji.skupaj: 2,0
ESRR: 1,5
PURE (projekt zmanjševanja 
evtrofikacije v urbanih 
območjih)Projekt je namenjen pripravi in izvajanju naložb v občinah s pomočjo transnacio -
nalnega sodelovanja.skupaj: 3,2
ESRR: 2,0
ENPI: 0,5Priloga V
57 Odgovori  
Komisije
Povzetek
V
Komisija je v oceni prvih načrtov upravljanja povodij1 in oceni prvih programov ukrepov2 na to vprašanje opozorila 
kot na pomembno področje, ki ga je treba izboljšati, zato je pozvala države članice, naj v zvezi s tem ukrepajo v dru -
gih načrtih upravljanja povodij.
VI
Komisija meni, da je ustrezno ukrepala. V Pogodbi in ustaljeni sodni praksi Sodišča je jasno določeno, da ima 
Komisija široko polje proste presoje v zvezi s tem, kdaj naj v skladu s svojo vlogo varuhinje Pogodb začne in izvaja 
postopke zaradi kršitev. V nekaterih primerih so alternativna orodja ali politični dialog učinkovitejši pristop kot 
postopki za ugotavljanje kršitev.
Vseeno je orodje Komisije za ugotavljanje kršitev dokazano precej uspešno pri doseganju skladnosti z direktivo 
o čiščenju komunalne odpadne vode.
VII
V nekaterih primerih imajo države članice pri izvajanju direktive o nitratih številne težave, v drugih primerih pa je 
izvajanje učinkovito. Vseeno se splošni trend povprečnih koncentracij nitratov v EU in Baltiku izboljšuje.
Politika navzkrižne skladnosti ni namenjena temu, da se uporablja kot ukrep za uveljavljanje izvajanja evropske 
zakonodaje v državah članicah. Postopek za ugotavljanje kršitev je preverjeno sredstvo pri neizvajanju.
Število primerov neskladnosti in sankcij, uporabljenih zaradi mehanizma navzkrižne skladnosti, je znak delovanja 
in ne nezadostnosti tega mehanizma. Navzkrižna skladnost se uporablja samo za kmete, ki prejemajo neposredna 
plačila ali sodelujejo v nekaterih ukrepih za razvoj podeželja, npr. kmetijsko-okoljskih ukrepih.
VIII
Komisija meni, da Strategija Evropske unije za regijo Baltskega morja (EUSBSR) uspešno prispeva k spodbujanju 
okoljskega varstva Baltskega morja. Na splošno lahko novi makroregionalni pristop velja za dragoceno orodje za 
reševanje regionalnih težav in krepitev sodelovanja med državami ob Baltskem morju.
1 http://ec.europa.eu/environment/water/water-framework/pdf/3rd_report/CWD-2012-379_EN-Vol2.pdf.
2 http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/HTML/?uri=CELEX:52015DC0120&from=SL .
Odgovori Komisije 58
Uvod
09
Programi ukrepov iz okvirne direktive o vodah in okvirne direktive o morski strategiji so bili poenostavljeni za 
skupno poročanje marca 2016. Pri programih ukrepov iz okvirne direktive o vodah in okvirne direktive o morski 
strategiji, o katerih poročajo države članice, bi bilo treba upoštevati obveznosti komisije HELCOM in sporazumov 
o povezovanju.
13
EKSRP je v programskih obdobjih 2007–2013 in 2014–2020 upravljanje voda opredelil za enega glavnih ciljev razvoja 
podeželja. Te cilje je mogoče doseči z različnimi ukrepi, vključno z ukrepi, ki niso vezani na območje, na primer 
z naložbami in usposabljanjem.
Za obdobje 2007–2013 so informacije o dodeljenih finančnih sredstvih na voljo samo na ravni osi in ukrepov. Za 
obdobje 2014–2020 so take informacije na voljo na ravni ukrepov in prednostnih področij (ali na ravni prednostne 
naloge, na primer prednostne naloge, povezane z upravljanjem voda), kar bo omogočilo pridobivanje podatkov, ki 
so neposredno povezani s cilji.
Opažanja
18
Čeprav cilji komisije HELCOM o zmanjševanju količine hranil veljajo za dobro prakso, Komisija ugotavlja, da od držav 
članic ob Baltskem morju ni mogoče pravno zahtevati, da bi oktobra 2012 pri poročanju v skladu z okvirno direktivo 
o morski strategiji sporočile svoje cilje komisije HELCOM za zmanjševanje količine hranil, ki so bili sprejeti na ministr -
skem srečanju komisije HELCOM oktobra 2013. V praksi pa bi bila Komisija zadovoljna, če bi programi ukrepov držav 
članic na podlagi okvirne direktive o morski strategiji, ki jih je treba predložiti do marca 2016, prispevali tudi k izpol -
nitvi njihovih zavez komisiji HELCOM.
28
Okvirna direktiva o vodah in komisija HELCOM imata isti cilj – Baltsko morje, ki ni evtrofno. Doseganje dobrega 
stanja v skladu z okvirno direktivo o vodah bi moralo zadostovati za doseganje cilja komisije HELCOM. V primeru 
Poljske so potrebni dodatni ukrepi, vendar ne samo za izpolnitev ciljev komisije HELCOM, temveč tudi za doseganje 
ciljev okvirne direktive o vodah.
Poljska pri prvih načrtih upravljanja povodij ni določila dovolj strogih standardov za fosfate v skladu z okvirno direk -
tivo o vodah, ki so tesno povezani z dobrim ekološkim stanjem iz okvirne direktive o vodah (uporabili so predhodne 
starejše standarde), zato se lahko zdi, da so cilji komisije HELCOM strožji. Poljska bi morala odpraviti to očitno nepravil -
nost z določitvijo standardov za fosfate v skladu z okvirno direktivo o vodah in jih uporabiti za opredelitev programov 
ukrepov v drugih načrtih upravljanja povodij, namenjenih zmanjšanju količine fosfatov v celinskih in morskih vodah.
31
Države članice morajo pri poročanju v zvezi z drugimi načrti upravljanja povodij zagotoviti analizo vrzeli pri hranilih, 
s čimer bi se moralo v naslednjih dveh poročevalnih obdobjih pri Komisiji izboljšati spremljanje zmanjševanja koli -
čine hranil, ki so ga dosegle države članice.
Države članice morajo v drugih načrtih upravljanja povodij sporočiti, do katere stopnje izvajanje direktive o nitra -
tih zadošča za odpravljanje onesnaževanja s hranili iz kmetijstva in katere dodatne osnovne in dopolnilne ukrepe 
v skladu z okvirno direktivo o vodah bodo načrtovale za odpravo te težave. S tem bodo države članice in Komisija 
lažje ugotovile, kje so potrebni nadaljnji ukrepi.
Odgovori Komisije 59
34
Komisija pričakuje, da se bodo v okviru ukrepov, vključenih v načrte upravljanja povodij, pregledala in po po-  
trebi spremenila veljavna dovoljenja za čiščenje komunalne odpadne vode, da bi se zagotovilo takšno zmanjšanje 
onesnaženja v mestih, ki omogoča doseganje dobrega stanja v vseh vodnih telesih. V nekaterih vodah je ta količina 
lahko 1 mg P/l, na nekaterih območjih pa mora biti morda strožja, npr. 0,5 mg/l ali manj (na zelo gosto poseljenih 
območjih ali območjih z nizko stopnjo razredčevanja).
41
Načrti držav članic za zmanjšanje količine hranil, ki temeljijo na njihovih načrtih upravljanja povodij, so premalo 
ambiciozni, saj večinoma predstavljajo samo že sprejete „osnovne ukrepe“ za izvajanje direktiv EU v zvezi z dolo -
čenimi dejavnostmi, ki povzročajo onesnaževanje s hranili (zlasti s komunalno odpadno vodo in kmetijstvom), ne 
določajo pa, kako je treba te ukrepe izboljšati, da bi omogočili doseganje dobrega stanja na področju hranil. Vklju -
čenih je bilo malo novih ukrepov za nadzor nad razpršenimi viri onesnaževanja v skladu s členom 11(3)(h) okvirne 
direktive o vodah (manjka zlasti nadzor nad razpršenimi viri fosfatov), splošni pričakovani prispevek „dopolnilnih 
ukrepov“ pa ni jasno opredeljen. Komisija je v oceni prvih načrtov upravljanja povodij3 in oceni prvih programov 
ukrepov4 na to vprašanje opozorila kot na pomembno področje, ki ga je treba izboljšati, zato je pozvala države  
članice, naj v zvezi s tem ukrepajo v drugih načrtih upravljanja povodij.
Glej tudi odgovor Komisije na odstavek 30.
46
Komisija meni, da Nemčija in Finska izpolnjujeta zahteve iz Direktive v skladu z metodologijo Komisije za ocenje -
vanje skladnosti, saj dosegata najmanj 99-odstotno stopnjo skladnosti. Preostale štiri države članice ob Baltskem 
morju so morale začeti v celoti izpolnjevati zahteve iz Direktive leta 2012, dosegle pa so visoke stopnje skladnosti,  
in sicer najmanj 89-odstotno.
47
Komisija uporabe individualnih ali ustreznih sistemov samodejno res ne šteje za kršitev, saj Direktiva zagotavlja to 
možnost. Vendar lahko visoka stopnja individualnih ali ustreznih sistemov kaže na težave z zbiralnimi sistemi, zato 
bo Komisija nadalje spremljala/preučila te primere (za več podrobnosti primerjaj odgovor na odstavek 48).
3 http://ec.europa.eu/environment/water/water-framework/pdf/3rd_report/CWD-2012-379_EN-Vol2.pdf.
4 http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/HTML/?uri=CELEX:52015DC0120&from=SL .
Odgovori Komisije 60
48
Komisija preiskuje uporabo individualnih in ustreznih sistemov s tako imenovanim pilotnim orodjem (npr. vrste indi -
vidualnih ali ustreznih sistemov v državah članicah, registracija, odobritev in inšpekcijski pregledi takih sistemov). 
Poleg tega že vrsto let spremlja individualne ali ustrezne sisteme, saj jih je vključila v preglednico za poročanje na 
podlagi člena 15. Poleg tega smernice „Terms and Definitions of the Urban Waste Water Treatment Directive“ (Pogoji 
in opredelitve direktive o čiščenju komunalne odpadne vode), ki so na voljo od leta 2007, vsebujejo razdelek o indi -
vidualnih ali ustreznih sistemih.
49
Komisija je priznala, da 100-odstotna skladnost ni verjetna ali realna, zato je omejila sprožitev postopkov za ugotav -
ljanje kršitev z uvedbo dveh standardov, ki ju je navedlo Sodišče. To metodologijo je sprejelo Sodišče Evropske unije 
(glej sodbo v zadevi Komisija proti Belgiji , C-395/13, točke 33 do 38).
51
Komisija poudarja, da je bila seznanjena z izbiro Poljske pred letom 2010, vendar je ni mogla pravno izpodbijati ali 
predvideti stopnje neskladnosti Poljske pred letom 2010. V skladu z Direktivo sta državam članicam jasno na voljo 
ti dve možnosti in odločitev Poljske za uporabo člena 5(4) je bila zakonita izbira, čeprav ni bila realna, saj s to izbiro 
Poljska ne bi mogla izkoristiti dodatnega časa, odobrenega v skladu s pristopno pogodbo.
52
Komisija je vse bolj vznemirjeno in pozorno spremljala izvajanje te direktive na Poljskem, zlasti ko se je izkazalo, da 
ni bilo in še vedno ni jasnega načrta za njeno izvajanje. Pri tej zadevi Komisijo še najmanj skrbi izbira pravne pod -
lage, ki ni utemeljen izgovor za dejstvo, da ni usklajenega ukrepanja na nacionalni ravni.
Komisija že od leta 2011 redno opozarja, da predvidene naložbe na Poljskem ne bodo zagotovile skladnosti. Poleg 
tega je Poljska predložila samo predhodne naložbene načrte (glavni načrt) in se še ni začela ukvarjati z ustreznim 
programom KPOSK (2010). Komisija še ni sprejela niti predhodnega glavnega načrta iz februarja 2014 niti končne 
različice iz maja 2015.
56
Čistilne naprave so infrastruktura z dolgo življenjsko dobo, zato je ustreznost velikosti teh naprav težko ocenjevati 
samo kratkoročno. Na splošno se lahko velikost naprav opredeli z različnimi dejavniki, kot so varnostne rezerve, spo -
sobnost odzivanja na sezonske dejavnosti/spremembe, kot so turizem, obsežen dotok meteorne vode ali upošteva -
nje morebitnih prihodnjih priključkov zaradi rasti prebivalstva.
Poleg tega minimalna količina čiste vode ni škodljiva, saj preprečuje, da bi odpadna voda postala septična in bi  
nastajal vodikov sulfid, ki je nevaren za zdravje ljudi.
Odgovori Komisije 61
58
Za države pristopnice so bile pred pristopom opravljene ocene zakonodaje glede na veljavni pravni red EU, katerega 
del je Direktiva 91/271/EGS, in so se štele za popolne, kot se je zahtevalo pred pristopom.
59
Države članice lahko izbirajo med členom 5(2) in členom 5(4), pri čemer niso omejene z določbami pristopne 
pogodbe.
60
Po pristopu Poljske je Komisija začela postopno odkrivati težave, ki jih je Poljska imela z izvajanjem direktive o čišče -
nju komunalne odpadne vode, in leta 2007 je uvedla reden razširjen pregled prijav projektov za sofinanciranje 
EU. Ko je leta 2010 zbrala dovolj informacij, ki so nakazovale resne težave z izvajanjem, se je o tem začela uradna 
komunikacija s poljskimi organi. Treba je ponoviti, da so bile težave Poljske veliko širše in bistvenejše od izbire med 
uporabo člena 5(2) ali člena 5(4) ter povezane z nepravilno razvrstitvijo aglomeracij, neobstoječim ali nedoslednim 
sporočanjem podatkov o skladnosti, nejasnim in neskladnim načrtovanjem ter samovoljno izločitvijo naložb, usmer -
jenih samo na čistilne naprave z obremenitvijo več kot 15 000 PE.
61
Kljub številnim sporočilom Komisije, v katerih je od Poljske zahtevala predložitev skladnih podatkov o stanju izva -
janja in prihodnjem načrtovanju izvajanja direktive o čiščenju komunalne odpadne vode (vključno s podatki, ki bi 
dokazovali skladnost s členom 5(2) ali členom 5(4)), Poljska tega ni zagotovila. Komisija poudarja, da se je Poljska po 
izmenjavi sporočil s Komisijo sama odločila za uporabo člena 5(2). Komisija je leta 2012 med pogajanji za program -
sko obdobje 2014–2020 od Poljske zahtevala, naj pripravi glavni načrt za izvajanje direktive o čiščenju komunalne 
odpadne vode, ki bi ga Komisija pregledala, da bi se v programskem obdobju 2014-2020 zagotovila odobritev 
sofinanciranja EU za projekte, ki so skladni z direktivo o čiščenju komunalne odpadne vode in največ prispevajo 
k zmanjševanju vrzeli pri izvajanju.
62
Komisija je zdaj znova uvedla poročila iz člena 17, da bi izvedela, kdaj bodo posamezne aglomeracije postale sklad-  
ne, če še niso.
Komisija je z novo predlogo iz člena 17 želela zadovoljiti potrebo po boljšem poznavanju stanja v državah člani -
cah, ne da bi se pri tem povečalo upravno breme. Večina državic se je dobro odzvala in oddala poročila na novem 
obrazcu. Poleg tega lahko države članice vsak projekt opišejo v preglednici za poročanje. V skladu s členom 15 
je Komisija seznanjena s tem, kolikšen delež obremenitve se izpusti brez čiščenja, in torej s tem, koliko državi še 
manjka do skladnosti. Države članice morajo nato prilagoditi projekt, da se čim hitreje zagotovi njegova skladnost. 
Komisija ne namerava povečati poročevalskega bremena držav članic, saj ne potrebuje podrobnih informacij o tem, 
koliko je kilometrov kanalizacijskih kanalov na aglomeracijo na ravni EU.
Odgovori Komisije 62
63
Komisija ima precej široko polje proste presoje v teh zadevah in mora izbrati najustreznejša orodja. V tem primeru 
je izbrala sestanke z državami članicami o čiščenju komunalne odpadne vode in se odločila, da bo bolj formalne 
ukrepe sprejela šele po izteku ustreznega števila rokov za dovolj držav članic. Sporočila v okviru sistema Pilot, spro -
žena na podlagi ocenjenega prvotnega roka (od leta 2004 do konca leta 2006), bi zadevali samo tri države članice, 
vključno s Poljsko. Zaradi učinkovitosti je bilo torej odločeno, da se počaka na rezultate naslednjega poročanja, ki 
bodo pomembnejši, saj bo v njih v zajetih več držav članic in aglomeracij.
Komisija zato meni, da je ustrezno ukrepala. V Pogodbi in ustaljeni sodni praksi Sodišča je jasno določeno, da ima 
Komisija široko polje proste presoje v zvezi s tem, kdaj naj v skladu s svojo vlogo varuhinje Pogodb začne in izvaja 
postopke zaradi kršitev. V nekaterih primerih so alternativna orodja ali politični dialog učinkovitejši pristop kot 
postopki za ugotavljanje kršitev.
Ne nazadnje, Komisija je pri sprožitvi sporočil v okviru sistema Pilot in postopkov za ugotavljanje kršitev upoštevala 
različna obdobja izvajanja (14 let za države članice EU-15 in od 3 do 11 let za države članice EU-10, ki so se pridružile 
leta 2004).
Vseeno je Komisija dokazano precej uspešna pri doseganju skladnosti z direktivo o čiščenju komunalne odpadne 
vode z uporabo orodja za ugotavljanje kršitev (npr. Francija, Belgija in Združeno kraljestvo).
64
V Preglednici 2 Priloge k direktivi o čiščenju komunalne odpadne vode so določeni minimalni standardi, ki jih je 
treba doseči, vendar lahko države članice uporabijo tudi strožje standarde. Ti so lahko potrebni iz pravnih razlogov, 
da se zagotovi skladnost z okvirno direktivo o vodah.
69
Komisija poudarja, da bo po pričakovanjih projekt Kaliningrad Water and Environmental Services (kaliningrajske 
storitve za oskrbo z vodo in okoljske storitve) v letu 2016 začel v celoti delovati, kar zadeva dele, povezane z vodo.
76
Vode na območjih ekstenzivnega kmetijstva, kjer se uporablja malo gnojil, so vseeno lahko izpostavljene onesna -
ževanju s hranili. V skladu z direktivo o nitratih morajo biti tudi vode, pri katerih obstaja tveganje onesnaženosti, 
vključene v posebne ukrepe.
Na nekaterih območjih so potrebni ukrepi v skladu z direktivo o nitratih in okvirno direktivo o vodah, da bi se 
doseglo ustrezno zmanjšanje količine hranil za zagotovitev dobrega stanja voda.
79
Uporabe dušika iz mineralnih gnojil same po sebi ni mogoče uporabiti za kazalnik neučinkovitosti zahtev in jo je 
treba previdno razlagati. Ustreznejša kazalnika sta skupne izgube dušika ali skupni presežki dušika (iz vseh virov).
Odgovori Komisije 63
80
Komisija meni, da je ukrepe, kakršen je prepoved uporabe gnojil v nekaterih obdobjih v letu, mogoče učinkovito 
preverjati, če se inšpekcijski pregledi izvajajo ob ustreznem času.
Načrti gnojenja ali evidence o gnojilih so kot običajna praksa za doseganje uravnoteženega gnojenja in omogočanje 
nadzora vključeni v več akcijskih programov na podlagi direktive o nitratih.
84
Komisija poudarja, da navzkrižna skladnost ni mehanizem za uveljavljanje evropske okoljske zakonodaje, ampak naj 
bi med drugim prispevala k temu, „ da bi bila SKP bolj skladna s pričakovanji družbe “ (glej uvodno izjavo 54 Uredbe 
(EU) št. 1306/2013). Navzkrižna skladnost povezuje plačila v okviru skupne kmetijske politike (SKP) z upoštevanjem 
nekaterih pravil, medtem ko se zaradi kršitev teh pravil plačila SKP znižajo. Pri navzkrižni skladnosti bi bilo treba 
načelno uporabljati vzpostavljene nadzorne sisteme. Vendar bi bilo treba zagotoviti tudi minimalno stopnjo nad -
zora, kadar nadzorni sistem področne zakonodaje ni dovolj učinkovit.
86
Države članice same določijo standarde GAEC tako, da se doseže cilj teh standardov. Cilj navedenega standarda 
GAEC – „vzpostavitev varovalnih pasov vzdolž vodotokov“ – je vzpostavitev varovalnih pasov in njihovega upravlja -
nja, ne pa na splošno uporaba gnojil na kmetijskih zemljiščih. Zato je področje uporabe navedenega standarda 
GAEC omejeno na varovalne pasove znotraj območij, ranljivih za nitrate, in zunaj njih. Poleg tega so nekatere zah -
teve, ki izhajajo iz direktive o nitratih, prek predpisanih zahtev ravnanja 1, prej predpisanih zahtev ravnanja 4,  
del navzkrižne skladnosti.
87
Navedeni standard GAEC za varovalne pasove, ki se uporablja od 1. januarja 2012 (glej člen 149 Uredbe 
(ES) št. 73/2009), se nanaša na zahteve, ki izhajajo iz direktive o nitratih, in jih prenaša na kmetijska zemljišča zunaj 
območij, občutljivih za nitrate, ob upoštevanju lokalnih razmer, kot določa člen 94 Uredbe (EU) št. 1306/2013.  
Skladno s tem raznolikost pri opredelitvi zahtev, na katero je opozorilo Sodišče, izhaja iz same direktive o nitratih  
in kaže raznolikost lokalnih razmer, kot jih upoštevajo države članice.
90
Število primerov neskladnosti in sankcij, uporabljenih zaradi mehanizma navzkrižne skladnosti, je znak delovanja in 
ne nezadostnosti tega mehanizma. Tako je pomanjkanje objektov za skladiščenje gnoja na območjih, občutljivih za 
nitrate, še vedno težava; ta kršitev se nadalje spremlja v okviru navzkrižne skladnosti, kar pojasnjuje visoko stopnjo 
neskladnosti (glej tudi odstavek 93).
Odgovori Komisije 64
91
Programi razvoja podeželja 2007–2013 naj bi prispevali k ciljem razvoja podeželja, ki se uresničujejo v okviru različ -
nih osi. Nekateri od izvajanih ukrepov in dejavnosti, vključno z varstvom okolja v kmetijstvu, so lahko osredotočeni 
na doseganje enega glavnega cilja, številni pa so bili vzpostavljeni za doseganje več ciljev, kar ne zmanjšuje učinko -
vitosti takih ukrepov in prispeva k zagotavljanju boljše stroškovne učinkovitosti.
Kmetijsko-okoljski ukrepi, ki jih izvaja veliko kmetov na velikih območjih, lahko tudi prispevajo k izboljšanju stanja 
vode na vseh takih območjih.
Med sprejemanjem programov za obdobje 2014–2020 je Komisija pripomnila, da bi morale države članice tudi na 
področju vode bolje izkoristiti ciljno usmerjenost.
92
V programskem obdobju 2007–2013 je bilo različna časovnica sprejemanja načrtov upravljanja povodij in programov 
za razvoj podeželja eden od razlogov, zakaj se področje uporabe kmetijsko-okoljskih ukrepov ni vedno ujemalo 
z območji, na katera so se nanašali načrti upravljanja povodij.
Poleg tega bi bilo treba opozoriti, da skladnosti z obveznimi zahtevami, na katere se načrti upravljanja povodij 
pogosto sklicujejo, ni mogoče zagotoviti z varstvom okolja v kmetijstvu, v okviru katerega se lahko podpirajo samo 
prostovoljne ukrepe, ki presegajo obvezne zahteve.
Poleg tega so države članice v programskem obdobju lahko spreminjale svoje programe, kar zadeva vsebino in/ali 
dodelitev finančnih sredstev. Predlagane spremembe morajo biti skladne s splošnimi cilji in strategijo programa. 
S tem mehanizmom bi se lahko uskladile z načrtom upravljanja povodij, kadar je na voljo. Zaradi sistematskega pre -
gleda SKP in evropskega načrta za oživitev gospodarstva je bil leta 2009 cilj upravljanja voda dodatno okrepljen kot 
eden od izzivov za razvoj podeželja.
93
V obdobju 2004–2006 so bile nove države članice ob Baltskem morju (EE, LV, LT, PL) pozvane, naj uvedejo posebno 
podporo za objekte za skladiščenje gnoja, da bi dosegli skladnost s standardi varstva voda.
94
Programi za razvoj podeželja za obdobje 2007–2013 so vsebovali ukrepe za naložbe v objekte za skladiščenje gnoja.
Tako so lahko države članice podprle naložbe v izboljšanje objektov za skladiščenja gnoja na kmetijah le, če je bil 
njihov namen izpolnjevanje novih standardov Skupnosti, ki izhajajo iz direktive o nitratih, kot se izvaja v državah 
članicah, in za omejeno 36-mesečno prehodno obdobje od datuma, na katerega so standardi postali obvezni.
Odgovori Komisije 65
95
Komisija meni, da raznolikost kmetijsko-okoljskih ukrepov pomeni, da ti ukrepi vključujejo preproste in zahtevnejše 
dejavnosti, namenjene varstvu in izboljšanju okolja. To upravičencem omogoča, da prijavljajo dejavnosti, ki ustre -
zajo njihovim posebnim potrebam in pritisku na okolje.
Raven podpore je vedno odvisna od ravni obveznosti ter nadomešča izgubo dohodka in dodatne stroške, povezane 
z zadevnimi obveznostmi.
Med razlogi, s katerim je mogoče pojasniti nizko stopnjo črpanja podpore, ni samo zapletenost dejavnosti, ampak 
na primer tudi nezadostna promocija podpore in nezadosten prenos znanja ali uporabe svetovalnih storitev.
Nizka stopnja črpanja kmetijsko-okoljskih ukrepov na območjih intenzivnega kmetijstva je bila eden od razlogov, 
zaradi katerih je Komisija leta 2011 predlagala „ozelenitev“ prvega stebra SKP , da bi dosegla zadevna območja 
s preprostimi, posplošenimi in nepogodbenimi ukrepi, katerih okoljske učinke bi bilo treba okrepiti z bolj ciljno 
usmerjenimi kmetijsko-okoljskimi ukrepi.
Za obdobje 2014–2020 je Komisija spodbujala ciljno usmerjeno delovanje, ki se je izvajalo na Poljskem in Finskem.
Glej tudi odgovor Komisije na odstavek 92.
98
Večina držav članic je v obeh programskih obdobjih za doseganje ciljev, povezanih s prednostno nalogo upravljanja 
voda, izbrala druge ukrepe, na primer kmetijsko-okoljsko-podnebne ukrepe. Cilji in kazalniki, povezani s kakovostjo 
vode in upravljanjem voda, v obeh obdobjih kažejo, da države članice tudi brez izvajanja ukrepa „plačil, povezanih 
z okvirno direktivo o vodah,“ načrtujejo ukrepe, ki naj bi prispevali k navedenim ciljem in kazalnikom.
Nevključenost obveznih ukrepov v načrte upravljanja povodij in težave z opredelitvijo njihovih ukrepov so bile ena 
od glavnih ovir za uporabo zadevnega ukrepa v obdobju 2007–2013.
99
Države članice se za uporabo kazni za varstvo voda (zunaj pravil navzkrižne skladnosti) odločajo same, in sicer po 
potrebi ter v primerih, v katerih je mogoče ugotoviti individualno odgovornost za onesnaževanje.
Komisija meni, da v kmetijstvu ni resničnih težav pri uporabi načela „onesnaževalec plača“. Lahko bi se na primer 
obračunal davek na gnojila ali gnoj. Z ambicioznimi akcijskimi programi za nitrate in osnovnimi ukrepi v skladu 
z okvirno direktivo o vodah bi bilo mogoče vzpostaviti jasen nadzor za zmanjšanje onesnaževanja pri viru.
Odgovori Komisije 66
100
Uredba (EU) št. 1305/2013 določa posebne predhodne pogojenosti za razvoj podeželja. Predhodna pogojenost 
v zvezi z vodnim sektorjem (ki se uporablja za naložbe, načrtovane v okviru prednostne naloge 5) je povezana 
z obstojem politike določanja cen vode in ustreznega prispevka različnih rab vode k povračilu stroškov vodnih stori -
tev v višini, ki se določi v odobrenem načrtu upravljanja povodja za naložbe, podprte s programi.
Druge posebne predhodne pogojenosti za razvoj podeželja na okoljskem področju zadevajo dobro kmetijsko in 
okoljsko stanje, minimalne zahteve za uporabo gnojil in fitofarmacevtskih sredstev, energetsko učinkovitost in 
obnovljive vire energije.
102
Kadar ni vzpostavljena ustrezna pravna podlaga, nekaterih ukrepov za razvoj podeželja ni mogoče uveljaviti. Takšen 
primer je ukrep plačil v skladu z okvirno direktivo o vodah, ki ga je mogoče izvajati šele po vzpostavitvi načrtov 
upravljanja povodij in njihovih programov ukrepov. Vendar lahko države članice spreminjajo svoje programe skozi 
celotno programsko obdobje.
Kar zadeva spremembe zakonodaje v zvezi z osnovnimi zahtevami, morajo države članice, kadar med izvajanjem 
ukrepov uvedejo spremembe zadevnega izhodiščnega stanja, te spremembe upoštevati tudi pri vsebini ukrepov 
(npr. ravni obveznosti in premij, če spremembe vplivajo nanje).
105
Pri strategiji EUSBSR so se države članice odločile za zelo „ohlapno“ strukturo upravljanja. Delo temelji na mreži 
koordinatorjev področja in horizontalnih ukrepov. Prizadevajo si zagotoviti skladnost med vsemi prednostnimi nalo -
gami strategije EUSBSR. Ustanovljena ni bila nobena nova institucija ali sestava Sveta. Izbrana struktura upravljanja 
ni preveč zapletena ali obremenjujoča.
Na splošno lahko makroregionalni pristop velja za dragoceno orodje za reševanje regionalnih težav na manjšem 
geografskem območju v primerjavi z ravnjo celotne EU. Komisija meni, da strategija EUSBSR uspešno prispeva 
k spodbujanju okoljskega varstva Baltskega morja.
107
Vsi razvijalci projektov se lahko sami odločijo zaprositi za vodilni status. V akcijskem načrtu strategije EUSBSR je 
opisan postopek in določena predloga za prijavo. To mora na kratko oceniti koordinator področja ali horizontalnih 
ukrepov, med merili za ocenjevanje pa sta tudi „makroregionalni učinek vodilnega projekta“ in prispevek „k name -
nom/kazalnikom/ciljem strategije EUSBSR“. Komisija opravi notranje posvetovanje v zvezi z vsako vlogo, nazadnje 
pa skupina nacionalnih koordinatorjev odobri status vodilnega projekta. Koordinatorji področja in horizontalnih 
ukrepov spodbujajo nosilce projekta, da zaprosijo za status vodilnega projekta.
Odgovori Komisije 67
108
Komisija ugotavlja, da so razvijalci projektov zelo zainteresirani za pridobitev statusa vodilnega projekta, predvi -
doma zato, ker jim pomaga zbrati finančna sredstva za makroregionalne projekte in izboljšal prepoznavnost njiho -
vega dela.
Komisija meni, da je mogoče opaziti prispevek posameznih vodilnih projektov k zmanjšanju količine hranil. Vodilni 
projekti bi se morali uporabljali za različne namene, kot so ustvarjanje novih mrež, izmenjavanje izkušenj, prispe -
vanje h krepitvi zmogljivosti, omogočanje upravljanja na več ravneh in pilotne naložbe. Rezultati in učinek na cilje 
politike se dejansko pokažejo samo dolgoročno. V tem smislu lahko celo manjši projekti pomembno prispevajo 
k razvoju. Tako projekt PRESTO ni vlagal samo v tehnike čiščenja odpadne vode, ampak se je posvetil tudi izboljša -
nju kompetenc operativnega osebja čistilnih naprav, projektantov naprav in univerzitetnega osebja, ki usposablja 
prihodnje inženirje, ki bodo delovali na področju odpadnih voda.
Skupni odgovor Komisije na odstavka 111 in 112
Komisija bi bila bolj zadovoljna z večjo vključenostjo strategije EUSBSR v programe evropskih strukturnih in investi -
cijskih skladov v regiji Baltskega morja. Opozarja, da se raven zavezanosti tej strategiji po zadevnih državah članicah 
in regijah razlikuje, kar kaže na različne nacionalne in regionalne prednostne naloge.
Vendar programi zagotavljajo možnosti za financiranje izvajanja strategije EUSBSR. Litva daje na primer pri izbirnem 
postopku nekaj prednosti projektom, ki prispevajo k strategiji EUSBSR (poudarjen je vidik sodelovanja/mednarodno 
partnerstvo), in načrtuje, da bo po potrebi organizirala posebne razpise. Tudi Švedska načrtuje izbirna merila za 
projekte, ki so pomembni za strategijo EUSBSR, ter dodelitev sredstev območjem za pobude in/ali projekte v skladu 
z opredelitvijo iz akcijskega načrta strategije. Dejansko izvajanje programov bo pokazala, koliko bodo te možnosti 
izkoriščene.
Zaključki in priporočila
115
Okvirna direktiva o vodah in komisija HELCOM imata isti cilj – Baltsko morje, ki ni evtrofno. Doseganje dobrega sta -
nja v skladu z okvirno direktivo o vodah bi moralo zadostovati za doseganje cilja komisije HELCOM.
Načrti držav članic za zmanjšanje količine hranil, ki temeljijo na njihovih načrtih upravljanja povodij, so premalo 
ambiciozni, saj večinoma predstavljajo samo že sprejete „osnovne ukrepe“ za izvajanje direktiv EU v zvezi z dolo -
čenimi dejavnostmi, ki povzročajo onesnaževanje s hranili (zlasti s komunalno odpadno vodo in kmetijstvom), ne 
določajo pa, kako je treba te ukrepe izboljšati, da bi omogočili doseganje dobrega stanja na področju hranil. Vklju -
čenih je bilo malo novih ukrepov za nadzor nad razpršenimi viri onesnaževanja v skladu s členom 11(3)(h) okvirne 
direktive o vodah (manjka zlasti nadzor nad razpršenimi viri fosfatov), splošni pričakovani prispevek „dopolnilnih 
ukrepov“ pa ni jasno opredeljen. Komisija je v oceni prvih načrtov upravljanja povodij5 in oceni prvih programov 
ukrepov6 na to vprašanje opozorila kot na pomembno področje, ki ga je treba izboljšati, zato je pozvala države  
članice, naj v zvezi s tem ukrepajo v drugih načrtih upravljanja povodij.
116
Države članice so oktobra 2012 Komisiji poročale o svojih okoljskih ciljih v skladu z okvirno direktivo o morski stra -
tegiji. Nekatere države članice so bile ambicioznejše od drugih pri določanju ciljev glede zmanjšanja obremenitev 
v obliki ciljev glede obremenitev zaradi vnosa hranil (glej tudi odstavek 17).
5 http://ec.europa.eu/environment/water/water-framework/pdf/3rd_report/CWD-2012-379_EN-Vol2.pdf.
6 http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/HTML/?uri=CELEX:52015DC0120&from=SL .
Odgovori Komisije 68
Priporočilo 1 (a)
Komisija sprejema priporočilo in meni, da se v zvezi z okvirno direktivo o vodah že izvaja, začelo pa se bo izvajati 
tudi v zvezi z okvirno direktivo o morski strategiji.
Države članice morajo v poročilih v skladu z okvirno direktivo o vodah za drugi načrt upravljanja povodij poročati 
o zmanjšanju obremenjenosti s hranili, ki je potrebno za doseganje dobrega stanja na področju hranil v skladu 
z okvirno direktivo o vodah (to bo vključevalo obremenjenost s hranili, potrebno za izpolnjevanje okvirne direktive 
o morski strategiji, če bodo države članice sprejele ustrezen pristop).
V zvezi z okvirno direktivo o morski strategiji bo Komisija pri opredeljevanju zahtev za poročanje za naslednje 
obdobje upoštevala to priporočilo skupaj z analizo sedanjega obdobja programov in ukrepov.
Priporočilo 1 (b)
Komisija sprejema priporočilo in ga tudi izvaja.
V zvezi z okvirno direktivo o vodah so se vrzeli pri spremljanju in ocenjevanju, ugotovljene v prvih načrtih upravlja -
nja povodij, nadalje obravnavale na dvostranskih razpravah z državami članicami. Z državami članicami so bili dogo -
vorjeni ukrepi za izboljšanje spremljanja in ocenjevanja, Komisija pa jih bo pregledala v okviru ocene drugih načrtov 
upravljanja povodij, ki bo potekala leta 2017.
V skladu z okvirno direktivo o morski strategiji so države članice vzpostavile programe spremljanja za oceno 
napredka pri doseganju dobrega okoljskega stanja in ciljev. Osnutek ocene programov spremljanja za Baltsko morje, 
ki ga je pripravila Komisija, kaže, da je večina držav članic vključila spremljanje vnosa hranil (na primer tudi ravni 
vnosa hranil iz virov na kopnem, hranil iz ozračja ter gnojil in drugih snovi, bogatih z dušikom in fosforjem).
Poleg tega se izvajajo dejavnosti, katerih rezultat bi morale biti leta 2018 pripravljene smernice, za primerjavo stan -
dardov za hranila, ki so jih države članice določile v zvezi z okvirno direktivo o vodah in okvirno direktivo o morski 
strategiji, zagotavljanje, da so ti standardi skladni z biološkimi standardi, in razumevanje, kako jih države članice 
uporabljajo pri oblikovanju programov ukrepov.
Priporočilo 1 (c)
Komisija ugotavlja, da je to priporočilo namenjeno državam članicam.
118
Komisija meni, da Nemčija in Finska izpolnjujeta zahteve iz Direktive v skladu z metodologijo Komisije za ocenje -
vanje skladnosti, saj dosegata najmanj 99-odstotno stopnjo skladnosti. Preostale štiri države članice ob Baltskem 
morju, ki bi morale leta 2012 začeti v celoti izpolnjevati zahteve iz direktive, so dosegle visoke stopnje skladnosti, in 
sicer najmanj 89-odstotno.
Kadar so na voljo dokazi o zapoznelem izvajanju ali skladnosti, Komisija sproži sporočila v okviru sistema EU-Pilot in 
postopke za ugotavljanje kršitev ter izvaja običajne postopke.
120
Komisija meni, da je ustrezno ukrepala. V Pogodbi in ustaljeni sodni praksi Sodišča je jasno določeno, da ima 
Komisija široko polje proste presoje v zvezi s tem, kdaj naj v skladu s svojo vlogo varuhinje Pogodb začne in izvaja 
postopke zaradi kršitev. V nekaterih primerih so alternativna orodja ali politični dialog učinkovitejši pristop kot 
postopki za ugotavljanje kršitev.
Komisija se je poleg tega odločila, da počaka do izteka več prehodnih rokov pred sprožitvijo sporočil v okviru  
sistema Pilot in tako zagotovi večjo učinkovitost, kar zadeva število vključenih držav članic in aglomeracij.
Odgovori Komisije 69
Ne nazadnje, Komisija je pri sprožitvi sporočil v okviru sistema Pilot in postopkov za ugotavljanje kršitev upoštevala 
različna obdobja izvajanja (14 let za države članice EU-15 in od 3 do 11 let za države članice EU-10, ki so se pridružile 
leta 2004).
Priporočilo 2 (a)
Komisija sprejema to priporočilo in meni, da se že izvaja v aglomeracijah s PE nad 2 000. Direktiva o čiščenju komu -
nalne odpadne vode določa, da se v teh aglomeracijah vzpostavijo zbiralni sistemi ali individualni ali ustrezni 
sistemi, zato Komisija meni, da je pravni okvir – na ravni EU – vzpostavljen. Vendar poudarja, da ne more prisiliti 
gospodinjstev, naj se priključijo na kanalizacijska omrežja, saj so za to odgovorne države članice in gre za odločitev 
nacionalne politike.
Priporočilo 2 (b)
Komisija sprejema to priporočilo, saj temelji na razumevanju člena 9 okvirne direktive o vodah. Komisija bo ocenila 
izvajanje tega priporočila v skupni oceni drugih načrtov upravljanja povodij, ki so jih morale države članice sprejeti 
do 22. decembra 2015.
Priporočilo 2 (c)
Komisija sprejema priporočilo in si prizadeva izboljšati postopek poročanja v skladu z direktivo o čiščenju komu -
nalne odpadne vode, na katerem temelji ocena skladnosti.
Priporočilo 2 (d)
Komisija sprejema to priporočilo.
Priporočilo 2 (e)
Komisija ugotavlja, da je to priporočilo namenjeno državam članicam.
Priporočilo 2 (f)
Komisija ugotavlja, da je to priporočilo namenjeno državam članicam.
123
Komisija poudarja, da navzkrižna skladnost ni mehanizem za uveljavljanje evropske okoljske zakonodaje, ampak naj 
bi med drugim prispevala k temu, „ da bi bila SKP bolj skladna s pričakovanji družbe “ (glej uvodno izjavo 54 Uredbe 
(EU) št. 1306/2013). Navzkrižna skladnost povezuje plačila v okviru skupne kmetijske politike (SKP) z upoštevanjem 
nekaterih pravil, medtem ko se zaradi kršitev teh pravil plačila SKP znižajo. Pri navzkrižni skladnosti bi bilo treba 
načelno uporabljati vzpostavljene nadzorne sisteme. Vendar bi bilo treba zagotoviti tudi minimalno stopnjo nad -
zora, kadar nadzorni sistem področne zakonodaje ni dovolj učinkovit.
124
Komisija opozarja, da skladnosti z obveznimi zahtevami iz načrtov upravljanja povodij ni mogoče zagotoviti s kme -
tijsko-okoljskimi ukrepi, ki podpirajo samo prostovoljne ukrepe. Vseeno so številni programi za razvoj podeželja že 
od začetka vključevali nekatere ukrepe (naložbe, usposabljanje, varstvo okolja v kmetijstvu), ki so bili usmerjeni na 
cilje v zvezi z vodo.
V obdobju 2007–2013 je bila podpora za obvezne objekte za skladiščenje gnoja omejena na objekte, vzpostavljene 
zaradi novih standardov Skupnosti, ki so izhajali iz direktive o nitratih, kot so jo izvajale države članice.
Odgovori Komisije 70
V obdobju 2014–2020 je bil posebni ukrep glede izvajanja ukrepov, povezanih z okvirno direktivo o vodah, vključen 
v več programov.
Poleg tega je Komisija med sprejemanjem programov za obdobje 2014–2020 pripomnila, da bi morale države čla -
nice tudi na področju vode bolje izkoristiti ciljno usmerjenost.
Države članice se za uporabo kazni za varstvo voda (zunaj pravil navzkrižne skladnosti) odločajo same, in sicer po 
potrebi ter v primerih, v katerih je mogoče ugotoviti individualno odgovornost za onesnaževanje.
Komisija meni, da v kmetijstvu ni resničnih težav pri uporabi načela „onesnaževalec plača“. Lahko bi se na primer 
obračunal davek na gnojila ali gnoj. Z ambicioznimi akcijskimi programi za nitrate in osnovnimi ukrepi v skladu 
z okvirno direktivo o vodah bi bilo mogoče vzpostaviti jasen nadzor za zmanjšanje onesnaževanja pri viru.
Glej tudi odgovore Komisije na odstavke 91–99.
125
Nova zelena struktura SKP z zahtevami zelene komponente v prvem stebru vpliva na razvoj podeželja. Ukrepi, pod -
prti v skladu s temi zahtevami zelene komponente, ne morejo pridobiti kmetijsko-okoljsko-podnebnih plačil zaradi 
preprečevanja dvojnega financiranja.
Kadar ni vzpostavljena ustrezna pravna podlaga, nekaterih ukrepov za razvoj podeželja ni mogoče uveljaviti. Takšen 
primer je ukrep plačil v skladu z okvirno direktivo o vodah, ki ga je mogoče izvajati šele po vzpostavitvi načrtov 
upravljanja povodij in njihovih programov ukrepov. Vendar lahko države članice spreminjajo svoje programe skozi 
celotno programsko obdobje.
Čeprav bi take spremembe lahko pomenile dodatno upravno obremenitev, bi jih bilo treba obravnavati glede na 
njihovo dodano vrednost pri doseganju ciljev in prednostnih nalog programov.
Priporočilo 3 (a)
Komisija sprejema to priporočilo in je v postopku njegovega izvajanja. Kadar države članice spreminjajo svoja 
območja, ranljiva za nitrate, in akcijske programe za nitrate, Komisija zahteva, da se pri tem upoštevajo informacije 
iz okvirne direktive o vodah v zvezi z obremenitvami zaradi onesnaževanja s hranili iz kmetijstva. To je bistveno 
za nadzorovanje onesnaževanja pri viru, zlasti v državah članicah, kjer so nacionalni predpisi za izvajanje direktive 
o nitratih edini pravni instrument za nadzorovanje izgub hranil iz kmetijstva.
Države članice morajo v drugih načrtih upravljanja povodij sporočiti, do katere stopnje izvajanje direktive o nitra -
tih zadošča za odpravljanje onesnaževanja s hranili iz kmetijstva in katere dodatne osnovne in dopolnilne ukrepe 
v skladu z okvirno direktivo o vodah bodo načrtovale za odpravo te težave. S tem bodo države članice in Komisija 
lažje ugotovile, kje so potrebni nadaljnji ukrepi.
Priporočilo 3 (b)
Komisija ugotavlja, da so ta priporočila namenjena državam članicam.
126
Pri strategiji EUSBSR so se države članice odločile za zelo „ohlapno“ strukturo upravljanja. Ustanovljena ni bila 
nobena nova institucija ali sestava Sveta. Komisija meni, da Strategija Evropske unije za regijo Baltskega morja 
(EUSBSR) uspešno prispeva k spodbujanju okoljskega varstva Baltskega morja.
Odgovori Komisije 71
127
Komisija meni, da je mogoče opaziti prispevek posameznih vodilnih projektov k zmanjšanju količine hranil. Vodilni 
projekti bi se morali uporabljati za različne namene, tudi manjši projekti pa lahko pomembno prispevajo k razvoju. 
Konkretni rezultati in učinek na cilje politike se pokažejo samo dolgoročno.
128
Komisija se strinja z analizo Sodišča in bi bila bolj zadovoljna z večjo vključenostjo strategije EUSBSR v programe 
evropskih strukturnih in investicijskih skladov v regiji Baltskega morja. Opozarja, da se raven zavezanosti tej stra -
tegiji po zadevnih državah članicah in regijah razlikuje, kar kaže na različne nacionalne in regionalne prednostne 
naloge.

KAKO DO PUBLIKACIJ EVROPSKE UNIJE
Brezplačne publikacije:
  en izvod:  
na spletni strani EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);
  več kot en izvod ter plakati in zemljevidi:  
pri predstavništvih Evropske unije (http://ec.europa.eu/represent_sl.htm), 
pri delegacijah v državah, ki niso članice EU (http://eeas.europa.eu/delegations/index_sl.htm),  
pri službi Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_sl.htm) ali  
s klicem na telefonsko številko 00 800 6 7 8 9 10 11 (brezplačna številka za celotno EU) (*).
(*)  Informacije so brezplačne, kakor tudi večina klicev (nekateri operaterji, telefonske govorilnice ali hoteli lahko klic zaračunajo).
Publikacije, ki so naprodaj:
 na spletni strani EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Baltsko morje je eno izmed najbolj onesnaženih morij na 
svetu. Boj proti evtrofikaciji, ki jo povzročajo obremenitve 
s hranili, predvsem iz kmetijstva in komunalne odpadne 
vode, je velik izziv. Skladno s helsinško konvencijo morajo 
vse države članice EU in tretje države, ki obkrožajo Baltsko 
morje, pa tudi EU, sodelovati pri varstvu okolja ob 
Baltskem morju. Na podlagi pravnega okvira EU morajo 
države članice izvajati ukrepe za boj proti čezmerni 
obremenitvi s  hranili in dosego dobrega okoljskega stanja 
morskih voda. Nekatere od teh ukrepov sofinancira EU. 
Sodišče je preučilo, ali so ukrepi EU uspešno pripomogli 
k temu, da so države članice zmanjšale odvajanje hranil 
v Baltsko morje. Ugotovili smo, da so ukrepi privedli do 
omejenega napredka pri zmanjševanju količine hranil 
v Baltskem morju. Izrekli smo več priporočil za izboljšanje 
uspešnosti ukrepov za boj proti evtrofikaciji v Baltskem 
morju.
EVROPSKO  
RAČUNSKO
SODIŠČE