Posebno poročilo Poraba sredstev EU 
za komunalne čistilne 
naprave v Podonavju: 
potrebna so dodatna 
prizadevanja za pomoč 
državam članicam pri 
doseganju ciljev politike 
EU na področju odpadne 
vodeSL 2015  št. 02
EVROPSKO  
RAČUNSKO
SODIŠČE

EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČE  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUKSEMBURG
Tel. +352 4398-1
E-naslov: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Veliko dodatnih informacij o Evropski uniji je na voljo na internetu.  
Dostop je mogoč na strežniku Europa ( http://europa.eu ).
Luxembourg: Urad za publikacije Evropske unije, 2015
Print ISBN 978-92-872-2412-5 ISSN 1831-094X doi:10.2865/021454 QJ-AB-15-006-SL-C
PDF ISBN 978-92-872-2471-2 ISSN 1977-5784 doi:10.2865/555907 QJ-AB-15-006-SL-N
EPUB ISBN 978-92-872-2453-8 ISSN 1977-5784 doi:10.2865/113308 QJ-AB-15-006-SL-E
© Evropska unija, 2015
Reprodukcija je dovoljena z navedbo vira.
Za uporabo ali reprodukcijo slike 1 je treba pridobiti dovoljenje neposredno od imetnika avtorskih pravic.
Printed in Luxembourg
Poraba sredstev EU 
za komunalne čistilne 
naprave v Podonavju: 
potrebna so dodatna 
prizadevanja za pomoč 
državam članicam pri 
doseganju ciljev politike 
EU na področju odpadne 
vode
(v skladu z drugim pododstavkom člena 287(4) PDEU)Posebno poročiloSL 2015  št. 02
02
 Revizijska ekipa
Posebna poročila Evropskega računskega sodišča predstavljajo rezultate njegovih revizij smotrnosti poslovanja in skla ‑
dnosti za posamezna proračunska področja ali upravljavske teme. Računsko sodišče izbira in načrtuje revizijske naloge 
tako, da je njihov učinek kar največji, in pri tem upošteva tveganje za smotrnost ali skladnost, višino ustreznih prihodkov 
ali porabe, prihodnji razvoj ter politični in javni interes.
To revizijo smotrnosti poslovanja je opravil senat II, ki ga vodi član Evropskega računskega sodišča Henri Grethen in je 
specializiran za področja strukturnih politik, prometa in energetike. Revizijo je vodil član Evropskega računskega sodišča 
George Pufan, pri njej pa so sodelovali vodja kabineta Patrick Weldon, ataše kabineta Mircea Radulescu, vodja enote Alain 
Vansilliette; vodja ekipe Marion Colonerus ter revizorji Zuzana Gullova, Attila Horvay‑Kovacs, Jean‑François Hynderick, 
Dana Moraru, Radka Papouskova, Tomasz Plebanowicz in Olivier Prigent.
Od leve proti desni:  Mircea Radulescu, Alain Vansilliette, Olivier Prigent, 
George Pufan, Zuzana Gullova, Patrick Weldon, Attila Horvay‑Kovacs in 
Tomasz Plebanowicz

03
 Kazalo
Odstavek
 Glosar
I–VII  Povzetek
1–11  Uvod
1–7 Ozadje
8 –11  Sofinanciranje EU za infrastrukturo, povezano z odpadno vodo
12–17  Obseg revizije in revizijski pristop
18–105  Opažanja 
18–33  Upoštevanje rokov iz direktive o čiščenju komunalne odpadne vode
21–29  Države članice so na splošno upoštevale roke za zbiranje odpadne vode iz direktive o čiščenju komunalne 
odpadne vode, ne pa tudi rokov za njeno čiščenje
30–31  Komisija ima le delne informacije o stanju v aglomeracijah s PE pod 2 000
32–33  Komisija spremlja stanja neskladnosti v treh od štirih obiskanih držav članic
34–44 Uporaba sredstev EU, ki so na voljo v programskem obdobju 2007–2013
36–41  Niso bila izkoriščena vsa sredstva, ki so bila na voljo v okviru operativnih programov za obdobje 2007–2013
42–44  Cilji za kazalnike izložkov in rezultatov do konca leta 2013 večinoma niso bili doseženi
45–88  Uspešnost komunalnih čistilnih naprav, ki jih sofinancira EU
46–71  Smotrnost komunalnih čistilnih naprav
72–88  Uporaba blata, ki nastaja v komunalnih čistilnih napravah
89–105  Finančna vzdržnost komunalnih čistilnih naprav, ki jih sofinancira EU
95–99  Tarife za odpadno vodo, zaračunane uporabnikom, so omogočale polno povračilo stroškov samo v 11 % 
primerov
100–101  V 92 % primerov, v katerih so bili stroški le delno povrnjeni, so bile tarife za odpadno vodo pod ravnijo 
cenovne dostopnosti, ki jo je navedla Komisija
102–105  Finančne rezerve ne zadoščajo za zagotovitev obnove infrastrukture
04 Kazalo
10 6 –119  Zaključki in priporočila
 Priloga I – Okolje čiščenja komunalne odpadne vode
 Priloga II – Seznam preučenih čistilnih naprav
 Priloga III  – Roki za izvajanje direktive o čiščenju komunalne odpadne vode
 Odgovori Komisije
05
 Glosar
Aglomeracija : območje, kjer je poseljenost in/ali gospodarska dejavnost dovolj zgoščena, da je možno zbiranje 
komunalne odpadne vode in njeno odvajanje v čistilno napravo ali na končno mesto izpusta.
Biokemijska potreba po kisiku (BPK5): količina kisika, ki jo porabijo mikroorganizmi, da odstranijo biološko 
razgradljive organske in mineralne snovi v vodi. BPK5 se navadno uporablja za merjenje porabe kisika v mg O2/l po 
petih dneh. Višja ko je vrednost BPK5, več kisika mikroorganizmi porabijo in večja je onesnaženost.
Cena (tarifa) za odpadno vodo : cena za odpadno vodo, zaračunana tistim, ki izpuščajo odpadno vodo 
v kanalizacijsko omrežje in/ali čistilno napravo, torej uporabnikom storitev čiščenja odpadne vode. Tarife za 
odpadno vodo so lahko za različne uporabnike (kot so gospodinjstva in industrijski obrati) različne.
Direktiva o čiščenju komunalne odpadne vode : cilj Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 je varstvo 
okolja pred škodljivimi vplivi izpustov komunalne odpadne vode in izpustov vode iz nekaterih industrijskih 
sektorjev. Direktiva določa zbiranje in čiščenje odpadne vode v aglomeracijah s populacijskim ekvivalentom (PE) 
nad 2 000 ter strožje čiščenje v aglomeracijah s PE nad 10 000 na občutljivih območjih. Zahteva tudi, da se v vseh 
aglomeracijah s PE pod 2 000, na katerih so zagotovljeni kanalizacijski sistemi, zagotovi ustrezno čiščenje v primeru 
izpusta v sladke vode in estuarije.
Dovoljenje za izpust odpadne vode : v tem poročilu dovoljenje, izdano izpuščevalcem odpadne vode 
v skladu z nacionalnimi pravnimi določbami. Dovoljenja za čistilne naprave med drugim vključujejo informacije 
o zmogljivosti čistilne naprave in mejne vrednosti, ki jih je treba upoštevati za številne parametre in onesnaževala.
Evropski sklad za regionalni razvoj : Evropski sklad za regionalni razvoj je namenjen krepitvi ekonomske in 
socialne kohezije v Evropski uniji, tako da odpravlja glavna regionalna neravnovesja s finančno podporo za 
infrastrukturne in produktivne naložbe za ustvarjanje delovnih mest, zlasti za podjetja.
Evtrofikacija : obogatitev vode s hranili, posebno spojinami dušika in fosforja, ki povzroči pospešeno rast alg ter 
posledično zmanjšanje vsebnosti kisika v vodi in izginotje prvotnih vodnih rastlin, rib in drugih vodnih živali.
Instrument strukturnih politik v predpristopnem obdobju (ISPA) : finančni instrument (prvo leto delovanja: 
2000), ki je pomagal državam kandidatkam pri pripravi na pristop k EU. Zagotavljal je pomoč za infrastrukturne 
projekte na področju okolja in prometa, ki sta prednostni področji EU. Po pristopu (2004 za 10 držav in 2007 za dve 
državi) so projekti ISPA postali projekti Kohezijskega sklada.
Iztok : očiščena odpadna voda, izpuščena v vodna telesa.
Kanalizacijsko omrežje : je fizična infrastruktura, ki vključuje cevi, črpalke, sita, kanale itd. in se uporablja za prenos 
odplak od njihovega izvora do točke poznejšega čiščenja ali odstranjevanja.
Kemijska potreba po kisiku (KPK) : količina kisika, ki se porabi za kemično oksidacijo organskih in mineralnih snovi 
v vodi. Ta parameter je izražen v mg O2/l.
06 Glosar
Kohezijski sklad : Kohezijski sklad je namenjen krepitvi ekonomske in socialne kohezije v Evropski uniji 
s financiranjem okoljskih in prometnih projektov v državah članicah z bruto nacionalnim proizvodom na prebivalca, 
ki je nižji od 90 % povprečja EU.
Komunalna čistilna naprava : infrastruktura, ki zagotavlja vrsto čistilnih postopkov, katerih namen je zmanjšati 
stopnjo onesnaženosti odpadne vode mestnih aglomeracij na sprejemljivo raven pred izpustom v sprejemne vode.
Načelo onesnaževalec plača je določeno v Pogodbi o delovanju Evropske unije (člen 191(2)). V zvezi 
z odpadno vodo to pomeni, da izpuščevalci odpadne vode plačajo za povzročeno onesnaženost (primeri : 
gospodinjstva plačajo za storitve čiščenja, ki so vključene v ceno odpadne vode, komunalne čistilne naprave plačajo 
pristojbino za onesnaževanje).
Neraztopljene snovi (TSS) : količina mineralnih in organskih delcev, neraztopljenih v vodi, ki jih lahko prestreže 
porozni filter. Tudi ta parameter je izražen v mg/l.
Normalno območje : vodno telo ali njegov del, v katerem ni nevarnosti evtrofikacije.
Občutljivo območje : države članice morajo vodno telo opredeliti kot občutljivo območje, če spada v eno izmed 
naslednjih skupin: (i) vodno telo ali njegov del, v katerem obstaja nevarnost evtrofikacije, (ii) vodno telo, namenjeno 
odvzemu pitne vode, ki bi lahko vsebovala prevelike koncentracije nitratov, in (iii) območja, na katerih je potrebno 
strožje čiščenje, da se izpolnijo zahteve direktiv Sveta. Ustrezna označitev občutljivih območij je bistvena, saj določa 
vrsto čiščenja odpadne vode, ki ga je treba izvajati za zmanjšanje dejavnikov, ki povzročajo evtrofikacijo.
Odpadna voda : vsaka voda, katere kakovost je bila poslabšana. Običajno je speljana v kanalizacijsko omrežje in 
očiščena v čistilni napravi. Očiščena odpadna voda se po kanalih za iztok izpusti v sprejemno vodo. Odpadna voda, 
ustvarjena na območjih brez dostopa do javnega kanalizacijskega omrežja, je odvisna od individualnih sistemov, kot 
so septične jame.
Operativni program : operativni program določa prednostne naloge in posebne cilje držav članic ter način uporabe 
financiranja (sofinanciranja EU ter nacionalnega javnega in zasebnega sofinanciranja) v danem obdobju (navadno 
sedem let) za financiranje projektov. Ti projekti morajo prispevati k doseganju danega števila ciljev, določenih na 
ravni prednostne osi operativnega programa. Programi so vzpostavljeni za vsakega od skladov na področju kohezije 
(tj. Evropski sklad za regionalni razvoj, Kohezijski sklad in Evropski socialni sklad). Operativni program pripravi 
država članica, Komisija pa ga mora odobriti, preden se izvrši kakršno koli plačilo iz proračuna EU. Program se 
v obdobju, ki ga pokriva, lahko spremeni le, če se s tem strinjata obe strani.
07 Glosar
Populacijski ekvivalent (PE) : enota za merjenje obremenitve odpadne vode zaradi onesnaževanja, količinsko 
izražena z „ekvivalentom” števila ljudi, ki bi ustvarili enako količino odpadkov. En PE ustreza obremenitvi odplak 
zaradi onesnaženosti, ki jo ustvari en prebivalec, in pomeni organsko biološko razgradljivo breme, ki ima petdnevno 
biokemijsko potrebo po kisiku v višini 60 g kisika na dan.
Povodje : območje kopnega, s katerega se vsi površinski odtoki kot zaporedje potokov, rek in včasih tudi jezer 
stekajo v morje skozi eno samo rečno ustje, estuarij ali delto.
Predhodne pogojenosti : v okviru priprave operativnih programov, sofinanciranih iz evropskih strukturnih in 
investicijskih skladov v programskem obdobju 2014–2020, morajo države članice oceniti, ali so vnaprej določene 
predhodne pogojenosti izpolnjene. Če niso izpolnjene, je treba do 31. decembra 2016 pripraviti akcijske načrte za 
zagotovitev njihove izpolnitve.
Primarno čiščenje : mehanska faza, ki zajema začetno izločitev velikih delcev odplak iz odpadne vode.
Programsko obdobje : večletni okvir, v katerem se načrtujejo in izvršujejo odhodki strukturnih skladov in 
Kohezijskega sklada.
Samopregledi : v tem poročilu (i) pregledi, ki jih redno izvaja upravljavec v okviru vsakodnevnega obratovanja 
komunalne čistilne naprave in s katerimi spremlja kakovost izpuščene odpadne vode in vsebnost blata, ter (ii) 
pregledi, opravljeni v industrijskih obratih za spremljanje kakovosti odpadne vode, izpuščene v javno kanalizacijsko 
omrežje.
Sekundarno čiščenje : biološka faza, ki zajema čiščenje odpadne vode, pri katerem se odstranijo biološko 
razgradljiva organska onesnaževala.
Strožje čiščenje/terciarno čiščenje odpadne vode : v skladu z direktivo se ta biološka/kemična faza po potrebi 
uporablja za zmanjšanje stopnje koncentracije hranil (dušika in fosforja) v očiščenih odpadnih vodah pred njihovim 
izpustom v sprejemne vode, pri katerih obstaja nevarnost evtrofikacije.
08
 Povzetek
I
Odpadna voda in blato iz čistilnih naprav mestnih 
aglomeracij lahko vplivata na kakovost evropskih jezer, 
rek, obalne vode, tal in podtalnice. Zato je EU sprejela 
vrsto direktiv ter iz Kohezijskega sklada in Evropskega 
sklada za regionalni razvoj sofinancirala gradnjo 
komunalnih čistilnih naprav.
II
Sodišče se je pri reviziji osredotočilo na štiri države 
članice v Podonavju (Češka, Madžarska, Romunija 
in Slovaška). Analiziralo je napredek pri izvajanju 
direktive o čiščenju komunalne odpadne vode in na 
vzorcu 28 komunalnih čistilnih naprav, sofinanciranih 
s sredstvi EU, smotrnost pri čiščenju odpadne vode, 
način ravnanja z blatom iz čistilnih naprav ter finančno 
vzdržnost infrastrukture.
III
Sodišče je ugotovilo, da je imela poraba Evropskega 
sklada za regionalni razvoj / Kohezijskega sklada v pro ‑
gramskem obdobju 2007–2013 ključno vlogo pri spod ‑
bujanju zbiranja in čiščenja odpadne vode, vendar pa 
to ni zadostovalo za upoštevanje rokov v zvezi s čišče ‑
njem odpadne vode. Sodišče priporoča, naj Komisija 
okrepi zahteve glede poročanja in naj države članice 
sprejmejo pravne določbe za zagotovitev hitre priklju ‑
čitve gospodinjstev na javna kanalizacijska omrežja.
IV
Sodišče je ugotovilo, da so se sredstva, ki so bila na 
voljo v programskem obdobju 2007–2013, črpala 
počasi in da kazalniki v operativnih programih ne 
omogočajo prikaza napredka, doseženega pri izva ‑
janju direktive. Sodišče priporoča, naj države članice 
dajo na voljo posodobljene informacije o finančnih 
virih, potrebnih za doseganje polne skladnosti z direk ‑
tivo, in morebitnih virih financiranja.V
Preučene komunalne čistilne naprave, ki jih je sofi ‑
nancirala EU, so večinoma izpolnjevale zahteve v zvezi 
z iztokom, določene v njihovih dovoljenjih za izpust 
odpadne vode, in tiste, ki so določene v direktivi 
(kadar je to ustrezno). Vendar je približno tretjina čis ‑
tilnih naprav prevelikih (tudi ob upoštevanju načrto ‑
vanih prihodnjih priključitev). Sodišče priporoča, naj 
Komisija in države članice poleg tega, da namenjajo 
pozornost ustrezni velikosti čistilnih naprav, obrav ‑
navajo tudi vprašanje preplavljanja padavinske vode, 
saj to lahko negativno vpliva na kakovost vode, ter 
zagotovijo, da upravljavci čistilnih naprav izkoristijo 
priložnosti za prihranek operativnih stroškov. Poleg 
tega Sodišče priporoča, naj Komisija oceni ustreznost 
mejnih koncentracij iz direktive ob upoštevanju tehno ‑
loških izboljšav, nastalih po sprejetju direktive o čišče ‑
nju komunalne odpadne vode leta 1991.
VI
Preučene komunalne čistilne naprave so ustrezno 
ravnale z blatom v vseh državah članicah razen v eni. 
Vendar pa za vse vrste uporabe blata zahteve v zvezi 
z onesnaževali niso nujno zavezujoče. Sodišče pripo ‑
roča, naj Komisija in države članice določijo merila za 
vse vrste uporabe blata in sprejmejo potrebne ukrepe 
za zagotovitev zanesljivega spremljanja onesnaževal.
VII
Dosežena stopnja finančne vzdržnosti infrastrukture, 
ki jo je sofinancirala EU, ni bila povsem zadovoljiva. 
Sodišče priporoča, naj Komisija spodbuja države 
članice k izvajanju odgovorne politike določanja cen 
odpadne vode s tarifami, ki naj ne bodo nižje od 
4‑odstotne ravni cenovne dostopnosti, ki jo navaja 
Komisija. Poleg tega bi bilo treba sprejeti ukrepe za 
zagotovitev, da bo na voljo dovolj sredstev za omogo ‑
čanje potrebnega vzdrževanja in obnove.
09
 Uvod
Ozadje
01 
Glavni cilj vodne politike EU je zagoto ‑
viti, da je za potrebe ljudi in za okolje 
po vsej EU na voljo dovolj kakovostne 
vode. Onesnaževanje vode je ena glav ‑
nih okoljskih skrbi državljanov EU.
02 
To poročilo se osredotoča na Podo ‑
navje, ki je največje evropsko povodje 
(801 463 km²) in sega v 19 držav. Ogro ‑
ža ga onesnaževanje vode, ki prihaja iz 
različnih virov.
03 
Eden od virov onesnaževanja vode so 
emisije delno očiščene ali neočiščene 
odpadne vode iz aglomeracij. Na pod ‑
lagi direktive o čiščenju komunalne od ‑
padne vode iz leta 19911 morajo države 
članice v nekem roku zagotoviti, da so 
v aglomeracijah zagotovljeni kanali ‑
zacijski sistemi za zbiranje komunalne 
odpadne vode in da je zbrana odpad ‑
na voda ustrezno očiščena.
04 
Blato iz čistilnih naprav, ki nastane 
v komunalnih čistilnih napravah, je lah ‑
ko škodljivo za vodo in tla, predvsem 
zaradi vsebnosti težkih kovin v njem, 
zato odlaganje blata v površinske vode 
ni več dovoljeno. Skladno z direktivo 
o čiščenju komunalne odpadne vode 
je treba blato ponovno uporabiti. Upo ‑
rabo blata iz čistilnih naprav na tleh na 
kmetijskih površinah2 ureja direktiva 
o blatu iz čistilnih naprav3, ki določa 
pravila za vzorčenje in analizo blata in 
tal ter mejne koncentracije in največje 
letne količine težkih kovin, ki se lahko 
vnesejo v tla.05 
Kratek pregled procesa čiščenja od ‑
padne vode in odstranjevanja blata je 
v Prilogi I .
06 
Glavni cilj okvirne direktive o vodah4 je 
doseči dobro stanje površinskih voda 
in podtalnice do leta 2015. Glavno 
orodje za izvajanje direktive je načrt 
upravljanja povodja.  Do leta 2009 je 
morala vsaka država članica predložiti 
načrte upravljanja povodij, vključno 
s programom ukrepov za vsako vodno 
območje na svojem ozemlju5. Ta pro ‑
gram je moral med drugim vključevati 
ukrepe, potrebne za izvajanje zakono ‑
daje EU za varstvo vode (kot je direk ‑
tiva o čiščenju komunalne odpadne 
vode).
07 
Na podlagi splošnega okoljskega ak ‑
cijskega programa Unije do leta 20206 
iz leta 2013 je treba zmanjšati emisije 
dušika in fosforja, vključno s tistimi iz 
komunalne in industrijske odpadne 
vode ter emisijami, ki nastanejo zaradi 
uporabe gnojil. Prav tako je v Načrtu 
za varovanje evropskih vodnih virov iz 
leta 20127 navedeno, da je treba v okvi ‑
ru potrebnih ukrepov izboljšati stopnje 
skladnosti glede čiščenja odpadne 
vode z načrtovanjem dolgoročnih 
naložb.1 Direktiva Sveta 91/271/EGS 
z dne 21. Maja 1991 o čiščenju 
komunalne odpadne vode 
(UL L 135, 30.5.1991, str. 40).
2 Onesnaževanje tal lahko 
povzroči onesnaževanje vode 
prek uhajanja onesnaževal 
v podtalnico ali odtekanja.
3 Direktiva Sveta 86/278/EGS 
z dne 12. junija 1986 o varstvu 
okolja, zlasti tal, kadar se blato 
iz čistilnih naprav uporablja 
v kmetijstvu (UL L 181, 
4.7.1986, str. 6).
4 Direktiva Evropskega 
parlamenta in Sveta 2000/60/
ES z dne 23. oktobra 2000 
o določitvi okvira za ukrepe 
Skupnosti na področju vodne 
politike (UL L 327, 22.12.2000, 
str. 1).
5 Če so na ozemlju neke države 
članice deli različnih povodij 
(na ozemlju Češke so na 
primer del Podonavja ter del 
povodij Odre in Labe), je bilo 
treba predložiti načrte za 
vsakega od delov (vodna 
območja).
6 Sklep št. 1386/2013/EU 
Evropskega parlamenta in 
Sveta z dne 20. novembra 2013 
o splošnem okoljskem 
akcijskem programu Unije do 
leta 2020 „Dobro živeti ob 
upoštevanju omejitev našega 
planeta” (UL L 354, 28.12.2013, 
str. 171).
7 COM(2012) 673 final z dne 
14. novembra 2012.
10 Uvod
8 Člen 17(1) Pogodbe o Evropski 
uniji in člen 317 Pogodbe 
o delovanju Evropske unije.
9 Od 1. januarja 2007 do 
25. junija 2010 je za okoljske 
projekte ta znesek znašal 
25 milijonov EUR.Sofinanciranje EU za 
infrastrukturo, povezano 
z odpadno vodo
08 
Stroški za gradnjo, nadgradnjo in 
posodobitev čistilnih naprav in kanali ‑
zacijskih omrežij so upravičeni do sofi ‑
nanciranja EU iz Evropskega sklada za 
regionalni razvoj in Kohezijskega skla ‑
da. Kadar gre za podeželska območja, 
se lahko sofinanciranje zagotovi tudi iz 
Evropskega kmetijskega sklada za ra ‑
zvoj podeželja. Za države članice, ki so 
se EU pridružile leta 2004 in leta 2007, 
so bila od leta 2000 do pristopa na 
voljo sredstva v okviru instrumenta 
strukturnih politik v predpristopnem 
obdobju (ISPA). Projekti ISPA so ob 
pristopu teh držav članic k EU postali 
projekti Kohezijskega sklada.
09 
Sredstva EU, dodeljena za infrastruk ‑
turo za odpadno vodo iz Evropskega 
sklada za regionalni razvoj in Kohe ‑
zijskega sklada, so znašala približno 
12,9  milijarde  EUR za programsko ob ‑
dobje 2000–2006 in 14,6 milijarde EUR 
za programsko obdobje 2007–2013.10 
Za sofinancirane infrastrukturne 
projekte (glej  okvir 1 ) se uporab ‑
lja deljeno upravljanje, pri čemer je 
Komisija končno odgovorna za izvrše ‑
vanje proračuna EU8. V programskem 
obdobju 2000–2006 je Komisija poleg 
operativnih programov odobrila 
tudi vloge, ki so jih predložile države 
članice za projekte Evropskega sklada 
za regionalni razvoj, katerih skupni 
stroški so presegali 50 milijonov EUR, 
za vse projekte Kohezijskega sklada in 
za vse projekte ISPA. V programskem 
obdobju 2007–2013 je morala Komisija 
poleg programov odobriti le „velike 
projekte” (tj. projekte v vrednosti več 
kot 50 milijonov EUR)9. V sklepu o sofi ‑
nanciranju projekta so določeni znesek 
nepovratnih sredstev (stopnja pomoči) 
in pogoji za financiranje, ki jih je treba 
izpolnjevati.
11 Uvod
11 
Na področju čiščenja odpadne vode 
imata pomembno vlogo dva generalna 
direktorata Komisije:
(a) Generalni direktorat za okolje je 
pristojen za okoljsko politiko EU na 
področju vode, vključno s čišče ‑
njem odpadnih voda. Spremljati 
mora izvajanje s tem povezane 
zakonodaje (kot so roki za dose ‑
ganje ciljev direktive o čiščenju 
komunalne odpadne vode) in 
po potrebi sprožiti postopke za 
ugotavljanje kršitev. Generalni 
direktorat za regionalno in mestno 
politiko se z njim posvetuje, ko 
preverja kakovost predlogov za 
operativne programe. Z njim se 
posvetujejo tudi v fazi ocenjevanja 
„velikih projektov” in projektov 
Kohezijskega sklada;(b) Generalni direktorat za regionalno 
in mestno politiko je odgovoren za 
proračun EU na področju regional ‑
ne politike, v okviru katere se lahko 
sofinancirajo projekti, povezani 
z odpadno vodo.Primer sofinanciranega projekta, ki ga je obiskalo Sodišče
Na Madžarskem je eden izmed projektov zajemal (i) 
gradnjo novega kanalizacijskega omrežja na nekate ‑
rih območjih aglomeracije in razširitev obstoječega 
kanalizacijskega omrežja na drugih območjih, (ii) 
nadgradnjo komunalne čistilne naprave zaradi za ‑
gotovitve odstranjevanja hranil ter (iii) zagotavljanje 
nove naprave za čiščenje blata.
Projekt je Komisija odobrila decembra 2004, delova ‑
ti pa je začel decembra 2011. Skupni odhodki, nasta ‑
li pri tem projektu, so znašali 48,3 milijona EUR. Od 
tega zneska je bilo 36,2 milijona EUR nepovratnih 
sredstev EU.Okvir 1
Fotografija  1 – Čistilna naprava (Madžarska  – Zalaegerszeg).
Vir: Evropsko računsko sodišče.
12
 Obseg revizije 
in revizijski pristop
12 
S to revizijo je Sodišče ocenilo uspeš ‑
nost porabe Evropskega sklada za 
regionalni razvoj / Kohezijskega sklada 
za čiščenje odpadne vode v okviru po ‑
moči državam članicam pri doseganju 
ciljev politike EU na področju odpadne 
vode. Sodišče namerava vprašanja 
v zvezi z izvajanjem okvirne direktive 
o vodah v Podonavju vključiti v druga 
poročila.
13 
Revizija je bila osredotočena na štiri 
države članice v Podonavju, ki pokri ‑
vajo zgornji, srednji in spodnji del tega 
povodja: Češko, Madžarsko, Romunijo 
in Slovaško10.
14 
Sodišče je obravnavalo naslednja štiri 
vprašanja:
(a) Ali so države članice upošteva ‑
le roke za doseganje skladnosti 
z direktivo o čiščenju komunalne 
odpadne vode?
(b) Ali so države članice ustrezno 
uporabile sredstva, ki so bila na 
voljo za programsko obdobje 
2007–2013?
(c) Ali so komunalne čistilne napra ‑
ve, ki jih sofinancira EU, uspešno 
delovale?
(d) Ali so komunalne čistilne naprave 
za komunalno odpadno vodo, ki jih 
sofinancira EU, finančno vzdržne?15 
Skupni prispevek EU za projekte čišče ‑
nja odpadne vode v teh štirih državah 
članicah je znašal 2,1  milijarde  EUR 
za programsko obdobje 2000–200611 
in 5,8  milijarde  EUR12 za obdobje 
2007–2013.
16 
Revizija je temeljila na oceni:
(a) najnovejših podatkov o: stopnji 
priključitve v aglomeracijah, učin ‑
kovitosti čiščenja v komunalnih či ‑
stilnih napravah in številu aglome ‑
racij, ki še ne izpolnjujejo zahtev 
iz direktive o čiščenju komunalne 
odpadne vode;
(b) smotrnosti 28 komunalnih čistil ‑
nih naprav. Ker so morale čistilne 
naprave delovati, je večina projek ‑
tov v vzorcu prejela financiranje EU 
v programskem obdobju 2000–
2006. Priloga II  vsebuje seznam 
preučenih čistilnih naprav, ki so vse 
imele zmogljivost PE nad 2 000.10 V Podonavje spadajo del 
Češke, velik del Slovaške ter 
cela Romunija in Madžarska.
11 Projekti v obiskanih državah 
članicah so se med letom 2000 
in datumom pristopa k EU 
financirali iz ISPA, po pristopu 
pa iz Evropskega sklada za 
regionalni razvoj in 
Kohezijskega sklada.
12 Podatki 
z dne 31. decembra 2013 (na 
podlagi letnih poročil 
o izvajanju).
13 Obseg revizije in revizijski pristop
17 
Dokazi so bili pridobljeni z dokumen ‑
tacijskimi pregledi in analizami (npr. 
nacionalne strategije, poročila o izva ‑
janju, pravni akti, statistični podatki in 
podatki o smotrnosti, ki so jih zagoto ‑
vili upravljavci čistilnih naprav), razgo ‑
vori z uradniki Komisije in držav članic 
ter s predstavniki lastnikov in uprav ‑
ljavcev čistilnih naprav. Sodišče je med 
marcem 2013 in januarjem 2014 obiska ‑
lo 14 od 28 čistilnih naprav v vzorcu 
in podrobno preučilo dokumentacijo 
v zvezi s 14 čistilnimi napravami, ki jih 
revizorji niso obiskali. Merila za ocenje ‑
vanje, ki so bila uporabljena pri reviziji, 
so podrobneje pojasnjena v različnih 
oddelkih tega poročila.
14
 Opažanja
Upoštevanje rokov iz 
direktive o čiščenju 
komunalne odpadne vode
18 
V skladu z direktivo o čiščenju komu ‑
nalne odpadne vode:
 – morajo imeti vse aglomeracije s PE 
nad 2 000 zagotovljene kanaliza ‑
cijske sisteme ali, če ureditev ni 
upravičena, individualne ali druge 
primerne sisteme13, ki dosežejo 
enako raven varstva okolja (člen 3 
direktive);
 – mora biti v vseh aglomeracijah s PE 
nad 2 000 odpadna voda obdelana 
s sekundarnim čiščenjem, da se pri 
iztoku iz čistilnih naprav upošteva ‑
jo mejne koncentracije za bioke ‑
mijsko potrebo po kisiku (BPK5), 
kemijsko potrebo po kisiku (KPK) in 
neraztopljene snovi (TSS) (člen 4);
 – morajo biti v vseh aglomeracijah 
s PE nad 10 000 na občutljivih ob ‑
močjih14 odpadne vode podvržene 
strožjemu čiščenju, da se pri iztoku 
iz čistilnih naprav upoštevata mej ‑
ni koncentraciji za celotni dušik15 in 
celotni fosfor (člen 5);
 – mora biti v vseh aglomeracijah s PE 
pod 2 000, ki imajo zagotovljene 
kanalizacijske sisteme, zagotovlje ‑
no primerno čiščenje v primeru 
izpusta v sladke vode in v estuarije 
(člen 7).19 
Datumi, do katerih je bilo treba 
izpolniti zgoraj navedene zahteve, so 
se v štirih obiskanih državah članicah 
razlikovali (glej  Prilogo III ). Če država 
članica ne izpolnjuje zahtev iz zakono ‑
daje EU, lahko Komisija začne posto ‑
pek za ugotavljanje kršitev in nazadnje 
predloži zadevo Sodišču Evropske 
unije.
20 
Sodišče je preučilo, ali:
 – so aglomeracije s PE nad 2 000 
upoštevale vmesne in/ali končne 
roke;
 – so bile na voljo informacije o tem, 
ali je bilo v aglomeracijah s PE 
pod 2 000, ki imajo kanalizacijske 
sisteme, zagotovljeno primerno 
čiščenje;
 – je Komisija ukrepala v primerih 
neupoštevanja rokov iz direktive 
o čiščenju komunalne odpadne 
vode.13 Za individualni sistem lahko na 
primer šteje greznica.
14 Območja, ki so opredeljena 
kot občutljiva na podlagi meril 
iz direktive o čiščenju 
komunalne odpadne vode 
(glej  glosar ).
15 Celotni dušik pomeni vsoto 
skupnega Kjeldahlovega 
dušika (organski dušik (N) in 
amoniakov dušik (NH3)), 
nitratnega dušika (NO3) in 
nitritnega dušika (NO2).
15 Opažanja
Države članice so na splošno 
upoštevale roke za zbiranje 
odpadne vode iz direktive 
o čiščenju komunalne 
odpadne vode, ne pa tudi 
rokov za njeno čiščenje
Tri od štirih držav članic so 
upoštevale svoje roke za 
zbiranje odpadne vode
21 
Na podlagi analize, ki jo je na podlagi 
podatkov iz držav članic16 opravila 
Komisija, je Sodišče prišlo do zaključka, 
da je glede zbiranja odpadne vode 
(člen 3 direktive) na koncu leta 2012 
od štirih obiskanih držav članic samo 
Romunija pri svojih vmesnih rokih ne ‑
koliko zaostajala za časovnim načrtom 
(glej  tabelo 1 ).22 
Vendar pa Sodišče ugotavlja, da na 
podlagi podatkov držav članic ni mo ‑
goče oceniti, ali individualni sistemi, 
ki zberejo del bremena, zagotavljajo 
podobno raven varstva okolja kot 
kanalizacijski sistemi. V nekaterih 
aglomeracijah je breme, ki ga zberejo 
individualni sistemi, dokaj veliko in 
v nekaterih primerih lahko predstavlja 
do 100 % bremena aglomeracije. Sredi 
leta 2014 je Komisija zahtevala, naj 
Češka, Madžarska in Slovaška predloži ‑
jo podrobnejše informacije o tem, kako 
nacionalni organi zagotavljajo, da je 
pri individualnih sistemih zagotovljena 
podobna raven varstva okolja.16 Podatki, zagotovljeni 
leta 2014, ki kažejo stanje na 
referenčni datum 
31. decembra 2012 za Češko, 
Romunijo in Slovaško ter 
31. decembra 2011 za 
Madžarsko.Tabela 1Upoštevanje rokov za zbiranje odpadne vode iz direktive (na dan 31. decembra 2012)
Država članica ZahtevaIzpolnjevanje:  
odstotek aglomeracij1 s kanalizacijskimi sistemi,  
vključno z  bremenom2, zbranim z  individualnimi sistemi
Češka100 % aglomeracij do 
leta  2010100 %; 
7 % bremena odpadne vode je zbranih z individualnimi sistemi.
Madžarska154 aglomeracij (31 % celote) 
do leta 2010100 %; 
14 % bremena odpadne vode je zbranih z individualnimi sistemi.
Romunija 61 % bremena do leta 2010Zahteve v celoti izpolnjuje samo šest aglomeracij. Vendar pa se vmesni roki nanašajo na 
breme odpadne vode: na koncu leta 2012 je bila dejanska stopnja zbiranja 60,2 %;  
1 % bremena je zbran z individualnimi sistemi.
Slovaška291 aglomeracij (82 % celote) 
do leta 2010100 %; 
13 % bremena odpadne vode je zbranih z individualnimi sistemi, 0,4 % pa se sploh ne 
zbira.
1  Komisija šteje, da aglomeracija izpolnjuje zahteve, če breme, zbrano s kanalizacijskimi sistemi, dosega 98 % ali več od skupnega bremena, 
ki ga ustvari aglomeracija, nezbrano breme pa ne presega 2 000 PE.
2  Breme je organsko, biološko razgradljivo breme aglomeracije, izraženo v PE.
Vir: Analiza podatkov iz držav članic, ki jo je opravila Komisija.
16 Opažanja
23 
Poleg tega zagotovitev kanalizacijskih 
sistemov ne pomeni, da so nanje pri ‑
ključena vsa gospodinjstva, ki bi lahko 
bila priključena. Ta se lahko zaradi stro ‑
škov odločijo ostati pri individualnih 
sistemih. V vseh štirih obiskanih drža ‑
vah članicah obstajajo pravne določbe, 
ki nalagajo obveznosti in v nekaterih 
primerih globe za nepriključitev, da 
bi se zagotovila priključitev gospo ‑
dinjstev na kanalizacijsko omrežje 
(glej  tabelo 2 ). Vendar v treh od štirih 
držav članic ni rokov za priključitev 
ali pa je ubeseditev ohlapna. To lahko 
ovira uspešno uveljavljanje obveznosti 
priključitve na obstoječe kanalizacijsko 
omrežje. Pri tej reviziji ni bilo pregleda ‑
no, kako so nacionalni organi uveljav ‑
ljali obveznosti.Nobena od štirih obiskanih 
držav članic ni upoštevala 
svojih rokov za čiščenje 
odpadne vode
24 
Na podlagi analize, ki jo je na podla ‑
gi podatkov iz držav članic opravila 
Komisija, je Sodišče prišlo do zaključka, 
da so glede očiščene odpadne vode 
vse štiri države članice v različnih 
merah zamudile roke za doseganje 
skladnosti17 z zahtevanimi mejnimi 
koncentracijami za nekatere parame ‑
tre na koncu leta 2012 (glej  tabelo 3  
za vmesne roke za Madžarsko, Ro ‑
munijo in Slovaško ter Prilogo III  za 
vse roke). Glede na zamude vmesnih 
rokov in potrebo po iskanju drugih 
virov sredstev (glej odstavka 39 in 40) 
bosta Slovaška in Romunija lahko le 
z veliko težavo upoštevali svoj končni 
rok, ki je za prvo leta 2015, za drugo pa 
leta 2018.17 Pri pregledu pravne skladnosti 
se uporablja hierarhični 
pristop, kar pomeni, da 
neskladnosti z obveznostmi 
zbiranja (člen 3 direktive) 
zajemajo neskladnost 
z obveznostjo zagotavljanja 
čiščenja (člen 4 in, kadar je 
ustrezno, člen 5), celo če 
standardi kakovosti iztoka 
ustrezajo zahtevam iz 
direktive. Podobno za 
aglomeracijo, ki ne dosega 
standardov kakovosti za 
sekundarno čiščenje, ni 
mogoče šteti, da izpolnjuje 
zahteve iz člena 5 (strožje 
čiščenje).Tabela 2Nacionalne pravne določbe za zagotovitev priključitve na obstoječe kanalizacijsko 
omrežje
Država članica Pravne določbe
ČeškaObčine lahko zahtevajo obvezno priključitev in lahko naložijo globe za neskladnost. Pri novogradnjah ali obnovah 
mora biti zagotovljeno čiščenje ali odstranjevanje odpadne vode. Roki niso bili določeni.
MadžarskaObveznost priključitve v 90 dneh po začetku obstoja kanalizacijskega sistema. V primeru nepriključitve se plačajo 
globe (zbrane v obliki davka).
RomunijaObvezna priključitev zgradb, v katerih potekajo socialno‑ekonomske dejavnosti. Upravljavcem čistilnih naprav se 
zaradi neupravičenih zamud pri priključevanju novih uporabnikov lahko naloži globa.
SlovaškaObvezna priključitev za lastnike nepremičnin, ki ustvarjajo odpadno vodo, razen če ima lastnik dovoljenje za 
drugačno čiščenje odpadne vode (vendar roki niso določeni). V primeru nepriključitve se plačajo globe.
Vir: Analiza nacionalne zakonodaje, ki jo je opravilo Evropsko računsko sodišče. 
17 Opažanja
25 
V skladu z direktivo (člen 5(4)) pa 
zahtev za posamične čistilne naprave 
(odstranjevanje celotnega dušika in 
celotnega fosforja) ni treba izpolnjeva ‑
ti na občutljivih območjih, za katera se 
lahko dokaže, da znaša minimalni od ‑
stotek zmanjšanja celotnega bremena, 
ki vstopa v vse čistilne naprave (s PE 
nad 2 000) na tem območju, najmanj 
75 % celotnega dušika in najmanj 75 % 
celotnega fosforja.26 
V skladu s pristopno pogodbo je le 
majhen del Madžarske (šest aglome ‑
racij) štel za občutljivo območje, na 
katerem bi bilo treba do leta 2008 
vzpostaviti strožje čiščenje. Toda 
marca 2009 je Madžarska na podlagi 
sporazuma med Romunijo in Madžar ‑
sko obvestila Komisijo, da bo do konca 
leta 2018 začela uporabljati določbe 
člena 5(4) za celotno breme, ki vsto ‑
pa v vse čistilne naprave (to ustreza 
498 aglomeracijam). Glede na informa ‑
cije, ki so jih Komisiji predložili madžar ‑
ski organi, je bil pri bremenu, ki vstopa 
v čistilne naprave, do konca leta 2012 
odstotek zmanjšanja za celotni dušik 
73,1 %, za celotni fosfor pa 74,4 % (na 
koncu leta 2010 sta bili ti številki 71,5 % 
oziroma 79,5 %).Tabela 3Upoštevanje rokov za čiščenje odpadne vode iz direktive (na dan 31. decembra 2012)
Država članicaUpoštevanje rokov za sekundarno čiščenje (upošte -
vanje mejnih koncentracij za BPK5, KPK in TSS)Upoštevanje rokov za strožje čiščenje na občutljivih 
območjih (upoštevanje mejnih koncentracij za 
celotni dušik in celotni fosfor)
Zahteva Izpolnjevanje Zahteva Izpolnjevanje
Češka594 aglomeracij 
(do leta 2010)512 (86 %)132 aglomeracij 
(do leta 2010)83 (63 %)
Madžarska154 aglomeracij 
(do leta 2010)130 (84 %)6 aglomeracij (do leta 2008) 5 (83 %)
Glej odstavka 25 in 26.
Romunijabreme (v PE)  
10 829 595 (do leta 2010)  
12 953 045 (do leta 2013)breme (v PE)  
8 184 225  
(76 % (v primerjavi 
z letom 2010))  
(63 % (v primerjavi 
z letom  2013))breme (v PE)  
7 688 721 (do leta 2010)  
9 196 314 (do leta 2013) 1 530 828 (20 %)  
(17 %)
Slovaška258 aglomeracij (do 
leta  2012)236 (92 %)81 aglomeracij (do 
leta  2010)41 (51 %)
Vir: Analiza, ki jo je opravila Komisija za podatke, ki so ji jih poslale države članice.
18 Opažanja
Spremembe v številu 
aglomeracij in številčnih 
podatkih o bremenih, ki so 
jih sporočile države članice, 
vplivajo na uporabo direktive
27 
Aglomeracije so opredeljene kot 
območja, kjer je poseljenost in/ali go ‑
spodarska dejavnost dovolj zgoščena, 
da je možno zbiranje komunalne odpa ‑
dne vode in njeno odvajanje v čistilno 
napravo ali na končno mesto izpusta. 
Od držav članic je odvisno, kako bodo 
določile aglomeracije, zlasti katera 
naselja bodo vključile v posamezno 
aglomeracijo.
28 
Direktiva državam članicam nalaga 
strožje zahteve za aglomeracije s PE 
nad 2 000. Analiza Sodišča je pokazala, da sta se število aglomeracij s PE nad 
2 000 in ustrezno breme na Češkem, 
Madžarskem in v Romuniji sčasoma 
močno spremenila. Največja je bila 
sprememba v Romuniji (29 ‑odstotno 
zmanjšanje števila aglomeracij in 
17–odstotno zmanjšanje bremena) 
(glej  tabelo 4 ). Če aglomeracija nima 
več PE nad 2 000, to pomeni, da ni 
več treba izpolnjevati zahtev v zvezi 
z iztokom (tj. mejnimi koncentracijami) 
(glej odstavek 18), zato za to aglomera ‑
cijo ne veljajo več roki iz direktive.
29 
Glede na veliko število aglomeracij 
v 28 državah članicah Komisija ne 
more spremljati vsakega posameznega 
primera, da bi zagotovila, da so sporo ‑
čene spremembe števila aglomeracij 
v državah članicah veljavne in da se 
zato direktiva pravilno izvaja.Tabela 4Spremembe števila aglomeracij in bremena, sporočene Komisiji
Država članicaSpremembe števila 
(nad 2 000 PE)Sprememba bremena 
(v PE)Pripombe
Češkaleta 2008: 618  
leta 2012: 598  
= 3‑odstotno zmanjšanjeleta 2008: 8 429 183  
leta 2012: 7 590 604  
= 10 ‑odstotno zmanjšanjePredvsem aglomeracije, pri katerih se je velikost 
zmanjšala pod 2 000 PE.
Madžarskaleta 2005: 404  
leta 2007: 497  
leta 2012: 498  
= 23 ‑odstotno povečanje 
od leta 2005 in stabilno od 
leta  2007leta 2005: 9 643 155  
leta 2007: 13 231 718  
leta 2012: 11 665 187  
= 12 ‑odstotno zmanjšanje od 
leta  2007Obstajajo neskladja med podatki, sporočenimi 
Komisiji, in podatki v madžarskem odloku 173/2014 
(VII.18.), v katerem je omenjenih 566 aglomeracij in 
breme 10 767 713 PE.
Romunijaleta 2007: 2 620  
leta 2012: 1 852  
= 29 ‑odstotno zmanjšanjeleta 2007: 25 838 316  
leta 2012: 21 409 175  
= 17 ‑odstotno zmanjšanjeAglomeracije, katerih velikost se je zmanjšala pod 
2 000 PE, in spremembe v sestavi aglomeracij.
Slovaškabrez sprememb od leta 2005: 
356leta 2005: 5 054 900  
leta 2008: 5 259 370  
leta 2012: 5 072 755  
= 4‑odstotno zmanjšanje od 
leta  2008
Vir: Analiza, ki jo je za podatke, ki so jih Komisiji poslale države članice, opravilo Evropsko računsko sodišče.
19 Opažanja
Komisija ima le delne 
informacije o stanju 
v aglomeracijah s PE  
pod 2 000
30 
Za določitev načrtov upravljanja 
povodij v skladu z okvirno direktivo 
o vodah morajo države članice oceniti, 
ali ima onesnaženost, ki jo povzročajo 
aglomeracije (vključno s tistimi s PE 
pod 2 000), tak učinek na vodna telesa, 
da zahteva ukrepanje (glej odstavek 6). 
Poleg tega je treba v načrte upravljanja 
povodij vključiti ukrepe za zagotovitev 
izvajanja direktive o čiščenju komu ‑
nalne odpadne vode. Sicer Komisija 
v okviru direktive o čiščenju komu ‑
nalne odpadne vode za aglomeracije 
s PE pod 2 000 ne zahteva nobenega 
posebnega poročanja držav članic (tj. 
o zadevnih aglomeracijah in njihovem 
izpolnjevanju zahtev iz člena 7).
31 
Sodišče je ugotovilo, da ima Komisija 
le delne informacije o stanju v aglo ‑
meracijah s PE pod 2 000. V načrtih 
upravljanja povodij za Češko, Madžar ‑
sko in Slovaško ni navedeno, koliko 
teh aglomeracij je pomembnih za 
kakovost vode. Prav tako niti Češka niti 
Madžarska ni predložila nobenih infor ‑
macij o številu aglomeracij, v katerih so 
bili zagotovljeni kanalizacijski sistemi, 
ni pa bilo čistilnih naprav. Leta 2013 
je Komisija v kontekstu ocene načrtov 
upravljanja povodij zahtevala speci ‑
fične podatke za Češko in Slovaško. To 
kaže, da lahko Komisija zahteva infor ‑
macije o teh aglomeracijah. Kljub temu 
pa ji prejete in razpoložljive informaci ‑
je za Češko in Madžarsko ne omogoča ‑
jo preverjanja izpolnjevanja zahtev iz 
člena 7 direktive o čiščenju komunalne 
odpadne vode.Komisija spremlja stanja 
neskladnosti v treh od štirih 
obiskanih držav članic
32 
Države članice morajo Komisiji vsa ‑
ki dve leti poročati o napredku pri 
izvajanju direktive o čiščenju komu ‑
nalne odpadne vode. Do junija 2014 je 
bilo treba poročati o stanju na koncu 
leta 2012 (ali leta 2011, če poznejši po ‑
datki niso bili na voljo). Nato Komisija 
objavi skupno poročilo o izvajanju: 
zadnji dve sta bili pripravljeni v 18 me ‑
secih po roku za predložitev, ki velja za 
države članice18.
33 
Julija 2014 je Komisija zahtevala 
informacije od Češke in Slovaške ter 
oktobra 2014 od Madžarske na pod ‑
lagi podatkov, ki so jih države člani ‑
ce zagotovile leta 2012. Te zahteve 
so se nanašale na neskladnosti do 
konca leta 2010 (Češka in Slovaška) 
ali 2009 (Madžarska)19, toda hkrati so 
pretekli še drugi roki in prejete so 
bile bolj posodobljene informacije 
(glej odstavek 32). Zato Sodišče meni, 
da je učinkovitost sedanjega poteka 
tega procesa vprašljiva. Komisija je 
marca 2015 ocenjevala informacije, 
posredovane v odgovor na te zahteve.18 Zadnje objavljeno poročilo: 
Sedmo poročilo o izvajanju 
direktive o čiščenju 
komunalne odpadne vode, 
COM(2013) 574 final z dne 
7. avgusta 2013.
19 Za Romunijo se na referenčni 
datum 31. decembra 2009 še 
ni iztekel noben od njenih 
vmesnih rokov, zato še ni bil 
čas za ugotavljanje 
neskladnosti. Vendar pa glede 
na stanje na dan 
31. decembra 2012 
(glej  tabelo 3 ) Romunija 
leta 2010 ni upoštevala 
svojega prvega roka.
20 Opažanja
Uporaba sredstev EU, ki so 
na voljo v programskem 
obdobju 2007–2013
34 
EU je običajno sofinancirala naložbe 
na področju odpadne vode v okviru 
operativnih programov za obdobje 
2007–2013, zlasti horizontalnih progra ‑
mov za okolje. Vsaka od štirih držav 
članic ima tak horizontalni operativni 
program. V okviru teh programov je bil 
skupno zagotovljen proračun v višini 
4,9 milijarde EUR sredstev EU za nalož ‑
be na področju odpadne vode.
35 
Sodišče je preučilo:
 – stopnjo črpanja sredstev, ki so bila 
na koncu leta 2013 na voljo za na ‑
ložbe na področju odpadne vode 
v okviru operativnih programov za 
obdobje 2007–2013;
 – ali so bili cilji, določeni za kazalnike 
izložkov in rezultatov, do konca 
leta 2013 doseženi.Niso bila izkoriščena vsa 
sredstva, ki so bila na 
voljo v okviru operativnih 
programov za obdobje 
2007–2013
36 
V vseh štirih državah članicah so 
sredstva (EU in nacionalna), zagotovlje ‑
na v okviru operativnih programov 
(zlasti horizontalnih programov za 
okolje), glavni vir financiranja projek ‑
tov, povezanih z odpadno vodo.
37 
Za sredstva šteje, da so jih države 
članice dodelile v okviru operativnega 
programa, ko je sprejet sklep o dode ‑
litvi nepovratnih sredstev za določen 
projekt. Sodišče je ugotovilo, da na 
Češkem, Madžarskem in Slovaškem do 
konca leta 2013 niso bili dodeljeni znatni 
zneski razpoložljivih sredstev EU in na ‑
cionalnih sredstev za naložbe v čiščenje 
odpadne vode (glej  tabelo 5 ).
38 
Poleg tega analiza, ki jo je opravilo 
Sodišče, kaže, da so bila plačila upra ‑
vičencem (povračilo nastalih stroškov) 
na nizki stopnji, kar kaže, da grad ‑
bena dela na več projektih do konca 
leta 2013 še niso bila končana. Vendar 
pa sredstva EU, ki jih je dodelila Komi ‑
sija, države članice pa jih niso porabile 
za plačila v dveh (in v nekaterih prime ‑
rih treh) letih od dodelitve, ne bodo 
več na voljo20.20 Člen 93 Uredbe Sveta (ES) 
št. 1083/2006 z dne 11. julija 
2006 o splošnih določbah 
o Evropskem skladu za 
regionalni razvoj, Evropskem 
socialnem skladu in 
Kohezijskem skladu in 
razveljavitvi Uredbe (ES) 
št. 1260/1999 (UL L 210, 
31.7.2006, str. 25).
21 Opažanja
39 
Končni rok upravičenosti za prijavo 
odhodkov Komisiji zaradi prejema 
ustreznih nepovratnih sredstev EU je 
31. decembra 2015. Ob upoštevanju 
počasnosti izvajanja je Sodišče prišlo do 
zaključka, da več projektov ne bo konča ‑
nih do tega roka, od leta 2016 pa bodo 
za dokončanje potrebovali dodatna 
sredstva (nacionalna in/ali EU). Tabela 5Črpanje sredstev za naložbe v odpadno vodo v okviru operativnih programov za 
okolje za obdobje 2007–2013 (na dan 31. decembra 2013)
Država članicaDodeljena sredstva 
(odobreni projekti), 
izražena kot % 
proračunaIzplačana sredstva
Tveganje, da bodo 
sredstva izgubljenakot % proračunakot % dodeljenih 
sredstev
Češka1 160 milijonov EUR  
60 % in  
1 850 milijonov EUR4 
95 % 52 % 87 %
DA(1 012 milijonov EUR)
Madžarska1382 milijard HUF 
(ali 1 290 milijonov EUR)  
83 % 23 % 28 %
DA(105 milijard HUF ali 354 milijonov EUR)
Romunija2 4 439 milijonov EUR  
141 % 30 % 21 %DA(954 milijonov EUR)
Slovaška3 719 milijonov EUR  
86 % 40 % 46 %
DA(332 milijonov EUR)
1  Podatki za Madžarsko se nanašajo na maj 2013. Zneski v madžarskih forintih (HUF) so bili pretvorjeni v EUR po naslednjem menjalnem tečaju: 
1 EUR za 296,11 HUF (maj 2013).
2  Podatki za Romunijo se nanašajo na oskrbo z vodo in na odpadno vodo. Ločene informacije niso na voljo.
3  Podatki za Slovaško se nanašajo samo na sredstva EU, za druge tri države članice pa na skupna javna sredstva (tj. EU in nacionalna).
4  Številni projekti so bili že sprejeti za sofinanciranje, vendar ni bil podpisan sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev. Ob upoštevanju teh 
projektov je bilo dodeljenih 95 % sredstev.
Vir: Analiza letnih poročil o izvajanju za zadevne operativne programe, ki jo je opravilo Evropsko računsko sodišče.
22 Opažanja
40 
Počasnost izvajanja prinaša tveganje, 
da razpoložljiva sredstva EU do konca 
leta 2015 ne bodo do konca počrpana. 
Sodišče opozarja, da lahko projekti, 
ki jih je mogoče razdeliti na ločene 
delovne faze, prejmejo sredstva iz pro ‑
gramskega obdobja 2014–2020 za faze, 
ki se bodo izvajale v tem obdobju. Na 
splošno je glede sredstev, dodeljenih 
v programskem obdobju 2014–2020 za 
naložbe na področju odpadne vode, 
Sodišče prišlo do zaključka, da za Ma ‑
džarsko obstaja tveganje, za Romunijo 
in Slovaško pa je skoraj gotovo, da 
sredstva, načrtovana za programsko 
obdobje 2014–2020 (EU in nacionalna) 
ne bodo zadostovala za zagotovitev 
izvajanja direktive za aglomeracije s PE 
nad 2 000. Tako bodo države članice 
morale najti druge vire financiranja.
41 
Analiza Sodišča je pokazala tudi, da 
so bila v vseh štirih državah članicah 
merila, uporabljena za izbiro projektov, 
ki se financirajo v okviru operativnih 
programov za okolje za obdobje 2007–
2013, ustrezna. Toda aglomeracije so se 
same odločale o tem, ali in kdaj bodo 
predložile projekt. Eden od razlogov, 
zakaj nekatere večje aglomeracije (ki 
potrebujejo strožje čiščenje) še ne 
izpolnjujejo zahtev iz direktive o čišče ‑
nju komunalne odpadne vode, je, da še 
niso bile vložene projektne vloge, torej 
financiranje še ni bilo zahtevano.Cilji za kazalnike izložkov in 
rezultatov do konca leta 2013 
večinoma niso bili doseženi
42 
Operativni programi za obdobje 2007–
2013, ki so jih predložile države članice 
in jih je odobrila Komisija, vključujejo 
kazalnike izložkov, rezultatov in učin ‑
kov ter tako omogočajo vrednotenje 
učinkovitosti in uspešnosti sredstev, 
porabljenih v okviru programov.
43 
Sodišče ugotavlja, da cilji za kazalnike, 
ki so določeni v operativnih programih 
za okolje, niso takšne narave, da bi 
omogočali prikaz stopnje doseganja 
ciljev iz direktive o čiščenju komunalne 
odpadne vode.
23 Opažanja
44 
Rok za izpolnitev ciljev, določenih 
v operativnih programih, je leto 2015. 
Stanje na koncu leta 2013 je vmesno, 
vendar kaže, da veliko ciljev še zdaleč 
ni doseženih (glej  tabelo 6 ). V preosta ‑
lih dveh letih se bo stanje izboljšalo, 
saj so številni projekti še vedno v fazi 
izvajanja. Kljub temu pa Sodišče glede na precejšnje razlike med določenimi 
cilji in stopnjami izvajanja leta 2013 
meni, da so bili nekateri cilji očitno 
preveč optimistični (na primer kazal ‑
nik št. 2 za Češko in kazalnik št. 1 za 
Romunijo).Tabela 6Doseganje ciljev v okviru operativnih programov za okolje za obdobje 2007–2013  
na dan 31. decembra 2013
Država članica Kazalniki Cilji za leto 2015 Doseganje
Češka1. Dolžina novih in saniranih kanalizacijskih omrežij (v km) 1202 294  
(> 100  %)
2. Število novih, saniranih in nadgrajenih čistilnih naprav 35094 
(27 %)
3. Število ljudi, na novo priključenih na kanalizacijsko omrežje 741 000459 266  
(62 %)
Madžarska1. Število gospodinjstev z možnostjo priključitve na kanaliza ‑
cijsko omrežje400  000141 689  
(35 %)
2. Količina zmogljivosti, ustvarjenih za čistilne naprave (v PE) 3 550 000195 124  
(5 %)
3. Število prebivalcev, ki jih zadevajo projekti čiščenja odpa ‑
dne vode (v milijonih)1,30,2 
(15 %)
Romunija1. Število novih in saniranih čistilnih naprav 17025 
(15 %)
2. Ustrezno očiščena odpadna voda (% skupne količine 
odpadne vode)6035 
(58 %)
Slovaška1. Število novih in saniranih čistilnih naprav 6430 
(47 %)
2. Število PE, priključenih na novo kanalizacijsko omrežje 331 29513 883  
(4 %)
Vir: Analiza letnih poročil o izvajanju za zadevne operativne programe, ki jo je opravilo Evropsko računsko sodišče.
24 Opažanja
Uspešnost komunalnih 
čistilnih naprav, ki jih 
sofinancira EU
45 
Ocena Sodišča zajema 28 komunalnih 
čistilnih naprav in temelji na dveh 
vidikih:
(a) ravni smotrnosti, doseženi pri 
čiščenju odpadne vode;
(b) ravnanju z blatom iz čistilnih 
naprav, ki nastane pri postopku 
čiščenja odpadne vode.Smotrnost komunalnih 
čistilnih naprav
46 
Komunalne čistilne naprave, ki spreje ‑
majo odpadno vodo iz gospodinjstev 
in industrijskih obratov, morajo upo ‑
števati mejne koncentracije v izpustu 
iztoka, kot so navedene v njihovih 
dovoljenjih za izpust odpadne vode. 
Dovoljenje se sestavi na podlagi nacio ‑
nalnih pravnih določb, skladnost z njim 
pa je treba zagotoviti z rednimi pre ‑
gledi, ki jih upravljavci čistilnih naprav 
izvajajo sami. Dovoljene mejne kon ‑
centracije in pogostost spremljanja so 
določene v direktivi (glej odstavek 18). 
Industrijski obrati morajo prav tako 
upoštevati mejne koncentracije v od ‑
padni vodi, izpuščeni v javna kanaliza ‑
cijska omrežja.
Fotografiji 2 in 3 – Izpust iztoka (Madžarska – Budimpešta; Češka – Blansko)
Vir: Evropsko računsko sodišče.
25 Opažanja
47 
Sodišče je preučilo, ali:
 – so se pri spremljanju in kakovo ‑
sti iztoka iz komunalnih čistilnih 
naprav izpolnjevale zahteve iz di ‑
rektive in/ali nacionalnih dovoljenj 
za izpust odpadne vode;
 – so kanalizacijska omrežja in/ali 
komunalne čistilne naprave ustre ‑
zno obvladovali preplavljanje ob 
močnih deževjih;
 – so imeli upravljavci čistilnih naprav 
zagotovilo, da industrijski obrati, 
ki izpuščajo odpadno vodo v javno 
kanalizacijsko omrežje, upoštevajo 
mejne koncentracije;
 – zmogljivost preučenih komunalnih 
čistilnih naprav zadošča dejanskim 
potrebam; – so bili operativni stroški komu ‑
nalnih čistilnih naprav upravičeni 
glede na vrsto čiščenja in velikost 
čistilne naprave.
Čistilne naprave, za katere 
veljajo zahteve EU v zvezi 
z iztokom, te zahteve 
spoštujejo
48 
Sodišče je izpolnjevanje zahtev v zvezi 
s spremljanjem in iztokom preučilo na 
podlagi laboratorijskih analiz, ki so jih 
leta 2012 opravili upravljavci čistilnih 
naprav (samopregledi). Pri tem se 
je pokazalo, da so glede pogostosti 
vzorčenja vse čistilne naprave razen 
ene izpolnjevale zahteve iz direktive 
o čiščenju komunalne odpadne vode.
Fotografiji 4 in 5 – Vzorci vode in rezultati (Češka – Blansko; Madžarska – Budimpešta)
Vir: Evropsko računsko sodišče.

26 Opažanja
49 
Sodišče je ugotovilo, da so tri države 
članice uvedle mejne koncentracije, 
ki so bile v nekaterih primerih strož ‑
je od tistih, ki jih določa direktiva 
(glej  tabelo 7 ). V času priprave poročila 
Komisija ni načrtovala posodobitve 
mej iz direktive.50 
Zahteve iz direktive v zvezi z izpustom 
iztoka so veljale za 16 od 28 preuče ‑
nih čistilnih naprav (57 %). Zahteve 
so bile izpolnjene v vseh 16 primerih 
(glej  tabelo 8 ). Poleg tega je 25 od 28 
čistilnih naprav (89 %) spoštovalo meje 
iz nacionalnih dovoljenj.Tabela 7Nacionalne pravne določbe o mejnih koncentracijah presegajo zahteve iz direktive
Država članica Strožje mejne koncentracije
ČeškaBPK5, KPK, TSS: meje so strožje, obstajajo tudi meje za čistilne naprave z zmogljivostjo pod 2 000 PE.  
Meje za celotni fosfor obstajajo tudi za čistilne naprave z zmogljivostjo med 2 000 in 10 000 PE. 
Madžarska BPK5, KPK, TSS: obstajajo tudi meje za čistilne naprave z zmogljivostjo pod 2 000 PE.
Romunija Meje ne presegajo zahtev iz direktive.
Slovaška BPK5, KPK, TSS: obstajajo tudi meje za čistilne naprave z zmogljivostjo pod 2 000 PE.
Vir: Analiza nacionalne zakonodaje, ki jo je opravilo Sodišče.Tabela 8Iztok ustreza zahtevam iz direktive in dovoljenj
Država članicaŠtevilo preučenih čistil -
nih napravDirektiva o  čiščenju komunalne odpadne vode
Spoštovanje dovoljenja
zahteve upoštevane ni relevantno
Češka 4 4 4
Madžarska 7 3 4 7
Romunija 12 4 8 9
Slovaška 5 5 5
SKUPAJ 28 16 12 25
Vir: Analiza, ki jo je opravilo Evropsko računsko sodišče.
27 Opažanja
51 
Za štiri čistilne naprave na Madžarskem 
in osem v Romuniji v času poročila niso 
veljale vse zahteve iz direktive (zlasti 
za celotni dušik in celotni fosfor):
 – Madžarska se je odločila za 
odstotke zmanjšanja celotnega 
dušika in celotnega fosforja za 
vso državo, ne pa za uporabo 
mej na ravni posameznih čistilnih 
naprav (glej odstavek 26). Tri od 
štirih zadevnih čistilnih naprav 
so imele tehnične zmogljivosti za 
odstranjevanje hranil (celotni dušik 
in celotni fosfor) in torej za izbolj ‑
šanje kakovosti iztoka, vendar 
nacionalno dovoljenje tega od njih 
ni zahtevalo;
 – rok Romunije za izpolnjevanje 
zahtev iz direktive za aglomeracije 
s PE nad 10 000 je konec leta 2015. 
Za sedem od teh osmih čistilnih 
naprav bodo za to, da se omogoči 
odstranjevanje hranil, potrebna 
dodatna dela.Stanja glede preplavljanja 
ni mogoče oceniti zaradi 
pomanjkanja količinsko 
opredeljenih informacij
52 
Če je med močnim deževjem zmo ‑
gljivost kanalizacijskega omrežja in 
čistilne naprave premajhna, lahko 
nastane tako imenovano preplavlja ‑
nje, pri katerem sta deževnica in tudi 
neočiščena odpadna voda neposredno 
izpuščeni v vodno telo, kar slabo vpliva 
na kakovost vode. To se zgodi pred ‑
vsem, če ima kanalizacijsko omrežje 
kombinirano zbiranje, torej če poleg 
odpadne vode iz gospodinjstev in 
tehnološke odpadne vode zbira tudi 
odtečeno deževnico (glej  sliko 1 ). Pri 
20 od 28 preučenih čistilnih naprav 
(71 %) je bilo kanalizacijsko omrežje 
predvsem ali v celoti kombinirano. So ‑
dišče priznava, da v nekaterih primerih 
zaradi tehničnih razlogov, povezanih 
s strukturo kanalizacijskih omrežij, 
občine ne morejo položiti ločenih 
omrežij (ločevanje odpadne vode in 
deževnice).
28 Opažanja
53 
V skladu z direktivo naj bi se države 
članice odločile o ukrepih za omejitev 
onesnaženosti vode zaradi preplavlja ‑
nja, kot so določitev stopnje redče ‑
nja21 ali sprejemljivega letnega števila 
preplavljanj ali zmogljivosti za tok ob 
suhem vremenu22. Na splošno imajo 
preučene čistilne naprave v svojih ob ‑
ratih rezervoarje za padavinsko vodo, 
v katerih je mogoče hraniti pritočno 
vodo, ki presega zmogljivost čistilne 
naprave. Po končanem obdobju neurja 
se voda izpusti v čistilno napravo 
zaradi čiščenja. Glede preplavljanja 
v obdobjih neurij na ravni 28 čistilnih 
naprav je Sodišče ugotovilo, da: – so v osmih primerih (29 %) uprav ‑
ljavci čistilnih naprav izmerili koli ‑
čino preplavljanja, ki je ostala na 
sprejemljivi ravni (od 1 % do 5 % 
letnega dotoka odpadne vode);
 – v 14 primerih (50 %) po navedbah 
upravljavcev čistilnih naprav ni bilo 
nobenega preplavljanja;
 – v šestih primerih (21 %) ni bilo na 
voljo nobenih informacij, ker ni 
bilo meritev.Slika 1Prikaz preplavljanja ob močnem deževju
© Green Learning Station, Civic Garden Center of Greater Cincinnati, „Diagram of Combined Sewer 
System”.21 Razmerje med količino 
odpadne vode in količino 
deževnice.
22 Tok, ki bi ga morala biti čistilna 
naprava sposobna očistiti 
v obdobju suhega vremena, 
torej ko ni dežja.
odpadna
voda iz
naselij odpadna voda
iz podjetij 
strešni
in zunanji
odtokistrešni
in zunanji
odtoki 
 
kanalizacija kanalizacija
javna
vodna pot cestni požiralniki  
očiščena voda
kombiniran
kanalizacijski
odtok  
 prelivna
stena
tok v čistilno
napravo kombinirana sanitarna odpadna
voda in padavinska voda skupna kanalizacija 
 čistilna
naprava 
 
Prikaz oblikovan po ilustraciji
St. Louis MSD – Clean RiversHealthy Communities Program 
 
29 Opažanja
54 
Toda pri teh podatkih je potrebna 
previdnost, saj obstajajo možnosti za 
preplavljanje tudi na ravni kanaliza ‑
cijskega omrežja, zaradi česar je lahko 
količina vode, ki doseže čistilno napra ‑
vo, že zmanjšana. Količinsko oprede ‑
ljene informacije o preplavljanju na 
ravni kanalizacijskih omrežij niso bile 
na voljo v nobeni od štirih obiskanih 
držav članic.
55 
Sodišče je tudi ugotovilo, da na Češkem, 
Madžarskem in v Romuniji ni bilo no ‑
benih pravnih zahtev za sprejemljivo 
število preplavljanj in njihovo količino 
ali za razmerje redčenja. Na Slovaškem 
takšne zahteve obstajajo in glede 
nanje je določena zahtevana velikost 
komor za preplavljanje. Vendar pa ni 
treba spremljati ne količine ne razmer ‑
ja redčenja preplavljanja.
56 
Leta 2014 se je Komisija odločila 
začeti študijo skladnosti določb 
v zakonodaji držav članic z zahtevami 
EU za preplavljanje, kot so določe ‑
ne v direktivi o čiščenju komunalne 
odpadne vode iz leta 1991.85 % upravljavcev čistilnih 
naprav je na kraju samem 
pregledovalo, ali industrijski 
obrati upoštevajo mejne 
koncentracije
57 
Industrijski obrati lahko izpuščajo 
svojo odpadno vodo v javno kanaliza ‑
cijsko omrežje zaradi čiščenja v komu ‑
nalni čistilni napravi. V skladu z direk ‑
tivo o čiščenju komunalne odpadne 
vode so morale države članice za take 
izpuste uvesti predhodne ureditve in/
ali posebna dovoljenja.
58 
Za zagotovitev, da postopkov čiščenja 
ne ovirajo nekatera onesnaževala in da 
izpust iz komunalnih čistilnih naprav 
ne vsebuje onesnaževal, ki škodujejo 
okolju, morajo industrijski obrati upo ‑
števati mejne koncentracije za številna 
onesnaževala. Glede pravnih določb 
se stanje razlikuje med državami 
članicami: na Madžarskem in v Ro ‑
muniji so meje določene za številne 
parametre, na Češkem in Slovaškem pa 
meje, razen tistih za posebno nevarne 
snovi, obstajajo le kot smernice. Mejne 
koncentracije določi upravljavec kana ‑
lizacijskega omrežja/čistilne naprave 
v svojih pravilih o delovanju.
30 Opažanja
59 
Razmerje med upravljavcem kanaliza ‑
cijskega omrežja in določenim indu ‑
strijskim obratom je urejeno s pogod ‑
bo, v kateri so lahko tudi določene 
mejne koncentracije, ki so strožje od 
pravno zahtevanih mej.
60 
Na Češkem, Madžarskem in v Romuniji 
(glej  tabelo 9 ) so industrijski obrati, ki 
izpuščajo odpadno vodo v javno ka ‑
nalizacijsko omrežje, po zakonu dolžni 
opraviti samopreglede svojega iztoka. 
Rezultate se običajno predloži uprav ‑
ljavcu. V Romuniji ni nobene pravne 
zahteve glede poročanja o rezultatih23, 
vendar lahko upravljavci naprav tako 
zahtevo zajamejo v pogodbe.61 
Sodišče ugotavlja, da obstajata dva 
načina, kako lahko upravljavec čistilne 
naprave oceni zanesljivost pregle ‑
dov, ki so jih izvedli industrijski obrati 
(glej  tabelo 9 ):
 – vzorce vode iz industrijskih obra ‑
tov morajo analizirati akreditirani 
laboratoriji: nacionalne pravne do ‑
ločbe niso zajemale takšne zahte ‑
ve, vendar pa jo lahko upravljavec 
vključi v pogodbo z industrijskimi 
obrati;
 – upravljavec izvede preglede na 
kraju samem: na Češkem, v Romu ‑
niji in na Slovaškem pravne določ ‑
be zajemajo takšno zahtevo.23 Z izjemo laboratorijev in 
subjektov na medicinskem in 
veterinarskem področju.Tabela 9Nacionalne pravne določbe v zvezi s pregledi tehnološke odpadne vode, izpuščene 
v kanalizacijsko omrežje
Država članicaZahteva, da industrijski obrati 
izvajajo samopregledeZahteva, da preglede opravijo 
akreditirani laboratorijiZahteva, da upravljavci čistilnih 
naprav izvajajo preglede na kraju 
samem v  industrijskih obratih
Češka da neda 
(pogostost ni določena)
Madžarska da ne (razen za nekatere vrste obratov) ne
Romunija da neda 
(pogostost ni določena)
Slovaška ne neda 
(vključno z  minimalno pogostostjo)
Vir: Analiza nacionalne zakonodaje, ki jo je opravilo Evropsko računsko sodišče.
31 Opažanja
62 
Vrednotenje Sodišča za vzorec in ‑
dustrijskih izpuščevalcev po čistilnih 
napravah je temeljilo na laboratorijskih 
analizah, ki so jih upravljavci opravili 
sami, in na analizah, ki so jih upravljav ‑
ci prejeli od industrijskih izpuščeval ‑
cev. Preučene so bile tudi informacije 
o vseh naloženih globah.
63 
26 od 28 komunalnih čistilnih naprav, 
ki jih je preučilo Sodišče, je čistilo teh ‑
nološko odpadno vodo. Za 22 od teh 
26 čistilnih naprav (85 %) so upravljavci 
izvajali preglede na kraju samem. Za tri 
od preostalih štirih čistilnih naprav so 
imeli upravljavci rezultate samopregle ‑
dov industrijskih izpuščevalcev, kot so 
jih analizirali akreditirani laboratoriji.
64 
Če industrijski obrat preseže svoje 
mejne koncentracije, mu upravljavci 
čistilne naprave naložijo globo: na 
Madžarskem in v Romuniji je globa 
(znesek se razlikuje glede na onesnaže ‑
valo) določena z nacionalnimi pravnimi 
določbami, na Češkem in Slovaškem 
pa je znesek, ki ga je treba plačati 
zaradi preseganja mejnih koncentracij, 
določen v pogodbi med upravljavcem 
in industrijskim obratom. Na Madžar ‑
skem in v Romuniji je globa povezana 
s količino onesnaževanja24, izpuščeno 
med dvema meritvama (v letu dni), na 
Češkem in Slovaškem pa se je izračuna ‑
ni znesek običajno nanašal na količino 
onesnaževanja, izpuščeno v dnevu 
meritve25. Sodišče meni, da je v takšnih 
primerih znesek globe verjetno maj ‑
hen, zato bo odvračilni učinek omejen.Približno tretjina preučenih 
čistilnih naprav je prevelikih
65 
Sodišče je ocenilo izkoriščenost zmo ‑
gljivosti, izražene v PE (tj. zmogljivost 
za čiščenje določene obremenitve za ‑
radi onesnaževanja)26, in ugotovilo, da 
devet od 28 preučenih čistilnih naprav 
(32 %) obratuje z manj kot 50 % svoje 
zmogljivosti (glej  sliko 2 ). Še devet 
naprav (32 %) deluje z od 51 % do 60 % 
svoje zmogljivosti. To vprašanje je še 
posebej pomembno v Romuniji, kjer 
osem od 12 čistilnih naprav obratuje 
z manj kot 50 % zmogljivosti. Naložbe 
v čistilne naprave z veliko presežno 
zmogljivostjo niso učinkovita uporaba 
pičlih finančnih sredstev, pa če so to 
sredstva EU ali nacionalna sredstva.
66 
To oceno potrjuje tudi vrednotenje 
Sodišča za še en kazalnik: kar zadeva 
hidravlično zmogljivost (tj. dotok, 
izražen v l/s in/ali m³/uro), 16 od 28 pre ‑
učenih čistilnih naprav (57 %) deluje 
z manj kot 60 ‑odstotno zmogljivostjo. 
To vrednotenje je temeljilo na primer ‑
javi med dotokom vode (m3) in pov ‑
prečno zmogljivostjo čistilne naprave 
(v suhem vremenu)27.24 Ta ustreza izpuščeni količini, ki 
presega dogovorjeno količino 
(količina, pomnožena 
s koncentracijo, ki je izražena 
na primer v mg/l).
25 V pogodbah je običajno 
določeno standardno obdobje 
(od pet dni do 30 dni, odvisno 
od pogodbe) za primer, če ni 
mogoče določiti natančnega 
obdobja, v katerem so bile 
mejne koncentracije 
presežene.
26 Primerjava med obremenitvijo 
zaradi onesnaževanja 
(izraženo v PE), ki je bila v letu 
dni dejansko očiščena, in 
obremenitvijo zaradi 
onesnaževanja, ki jo naprava 
lahko očisti (glej  Prilogo II , 
stolpec „zasnovana 
zmogljivost v PE”).
27 Dotok lahko poleg odpadne 
vode zajema tudi čisto vodo 
(tj. deževnico in podtalnico, ki 
ju ni treba čistiti), zato je bil 
delež čiste vode upoštevan pri 
vrednotenju izkoriščenosti 
zmogljivosti.
32 Opažanja
67 
Poleg tega je Sodišče ugotovilo, da 
v 22 od 28 preučenih čistilnih naprav 
(79 %) delež čiste vode (tj. deževnice in 
podtalnice) v skupnem dotoku presega 
30 % (od 32 % do 85 %). To povečuje 
izkoriščenost hidravlične zmogljivosti: 
čista voda je del dotoka, vendar je ni 
treba čistiti. V zvezi s tem:
 – Sodišče priznava, da se v čistilne 
naprave lahko izliva določena 
količina deževnice, saj kombinira ‑
nih kanalizacijskih omrežij ni nujno 
mogoče nadomestiti z ločenimi 
(glej odstavek 52); – vendar je mogoče stopnje proni ‑
canja podtalnice zmanjšati s sana ‑
cijo omrežij, pri kateri se obnovi 
vodotesnost omrežij in vstopnih 
jaškov. Če bi bila ta gradbena dela 
upoštevana pri načrtovanju čistilne 
naprave, bi bilo mogoče zmanjšati 
njeno zahtevano hidravlično zmo ‑
gljivost, v nekaterih primerih tudi 
znatno (glej  okvir 2 ).Slika 2Izkoriščenost zmogljivosti, izražena v PE
Vir: Analiza, ki jo je opravilo Evropsko računsko sodišče.51–60 %
> 60 %
Število čistilnih naprav< 50 %Romunija
Slovaška
Madžarska
Češka
12 10 8 6 4 2 0
33 Opažanja
68 
Čeprav večina čistilnih naprav načrtuje 
prihodnje povečanje števila ljudi, ki 
so priključeni, pa je novih priključitev 
malo in zato ne bodo bistveno spre ‑
menile odstotka izkoriščene zmoglji ‑
vosti. Poleg tega se bo industrijska 
dejavnost sicer dolgoročno morda spet 
povečala, vendar bodo novi industrij ‑
ski obrati po pričakovanjih opremljeni 
z lastnimi sistemi za čiščenje odpadne 
vode.Možnost zmanjšanja nekaterih 
operativnih stroškov
69 
Operativni stroški28 so lahko kazalnik 
operativne učinkovitosti sofinanciranih 
sredstev in lahko imajo vlogo pri do ‑
ločanju tarife za vodo. Zato je Sodišče 
primerjalo stroške iz leta 2012 na pod ‑
lagi računovodskih informacij, prejetih 
za 28 preučenih čistilnih naprav.28 Vsota naslednjih stroškov: 
stroškov dela, stroškov 
materialov (vključno s stroški 
za kemikalije), stroškov 
energije, stroškov prevoza in 
odstranjevanja blata ter 
drugih stroškov. V kategoriji 
„drugih stroškov” so bili 
upoštevani le stroški 
vzdrževanja, oddanega 
v podizvajanje, in stroški 
laboratorijskih analiz, oddanih 
v podizvajanje. Stroški 
amortizacije na primer niso bili 
vključeni.Fotografija 6 – Del infrastrukture, ki je redko v uporabi (Romunija – Galati)
Vir: Evropsko računsko sodišče.
Primer pomembnega deleža podtalnice, ki teče skozi čistilno napravo
V eni čistilni napravi v Romuniji je izkoriščenost hidravlične zmogljivosti v razponu od 60 % do 85 %. Toda 
približno polovica vode, ki doseže čistilno napravo, je podtalnica, ki je ni treba čistiti. Če bi bilo kanalizacijsko 
omrežje bolj vodotesno, bi vanj vstopalo manj podtalnice, izkoriščenost hidravlične zmogljivosti pa bi upadla 
na približno 40 %. Za primerjavo, za nekatere čistilne naprave v vzorcu je pronicanje podtalnice predstavljalo 
samo od 10 % do 20 % skupnega dotoka.Okvir 2
34 Opažanja
70 
Na operativne stroške vplivata način 
čiščenja (strožje čiščenje pomeni višje 
stroške) in velikost čistilne naprave, 
vendar primerjava kaže, da med čistil ‑
nimi napravami obstajajo pomembne 
razlike (glej  sliko 3 ).Slika 3Operativni stroški (v EUR/PE) na čistilno napravo
Opombi:  Dve čistilni napravi sta bili izključeni, ker so pri njiju obstajali elementi, ki so izkrivljali primerjavo.  
Čistilne naprave, v katerih se je uporabljalo strožje čiščenje, vendar niso bile upoštevane mejne koncentracije iz direktive, so bile zajete v kategorijo 
„sekundarno čiščenje”.
Vir: Analiza, ki jo je opravilo Evropsko računsko sodišče.EUR/PE
Čistilne napravePrvo četrtletjeMedianaTretje četrtletje
ZYX WVUTSRQPONMLKJI HGFEDCBA25
20
15
10
5
0Primarno čiščenjeSekundarno čiščenjeStrožje čiščenje/terciarno čiščenje
71 
Sodišče ugotavlja, da obstajajo 
možnosti za zmanjšanje operativnih 
stroškov mnogih preučenih čistilnih 
naprav, kot kažejo naslednji primeri:
 – v zvezi s stroški prevoza in odstra ‑
njevanja blata v preučenih 28 či ‑
stilnih napravah obstajajo znatne 
razlike med cenami. V devetih primerih je cena znašala več kot 
100 EUR na tono suhih trdnih snovi, 
v šestih primerih pa med 50 EUR in 
100 EUR na tono. Cena za ta stroškov ‑
ni element ima pomembno vlogo, saj 
je lahko njen delež v skupnih opera ‑
tivnih stroških čistilne naprave znaten 
(v povprečju znaša približno 10 %, 
v skrajnih primerih pa tudi do 30 % 
ali 50 %);
35 Opažanja
 – delež energije v povprečju pred ‑
stavlja 30 % skupnih stroškov za 
28 preučenih čistilnih naprav. V po ‑
lovici primerov so čistilne naprave 
uporabljale blato iz čistilnih naprav 
za proizvodnjo energije, na sploš ‑
no z uporabo anaerobne presnove. 
V večini teh primerov je bil delež 
energije v skupnih stroških pod 
povprečjem 30 %;
 – v zvezi s tem je Evropska agencija 
za okolje v poročilu iz leta 201429 
prišla do zaključka, da bi uporaba 
kazalnikov pri merjenju smotrnosti 
služb za oskrbo z vodo po Evropi 
bistveno izboljšala razumevanje 
zadevnih izzivov z učinkovito rabo 
virov. Primerjava takih kazalnikov 
bi bila lahko koristna osnova za 
referenčno primerjanje.Uporaba blata, ki nastaja 
v komunalnih čistilnih 
napravah
72 
Pri čiščenju odpadne vode nastaja 
blato iz čistilnih naprav, ki v skla ‑
du z direktivo o odpadkih30 šteje za 
odpadek. V skladu s to direktivo naj 
bi imeli ponovna uporaba, recikliranje 
in predelava odpadkov prednost pred 
odstranjevanjem odpadkov z odlaga ‑
njem na odlagališčih, sežiganjem ali 
trajnim skladiščenjem31. EU spodbuja 
uporabo blata iz čistilnih naprav za 
gnojilo v kmetijstvu.29 Tehnično poročilo št. 5/2014 
„Smotrnost služb za oskrbo 
z vodo poleg spoštovanja 
predpisov”.
30 Direktiva 2008/98/ES 
Evropskega parlamenta in 
Sveta z dne 19. novembra 2008 
o odpadkih in razveljavitvi 
nekaterih direktiv (UL L 312, 
22.11.2008, str. 3).
31 Hierarhija ravnanja z odpadki 
iz člena 4 Direktive 2008/98/ES.
Fotografija 7 – Nastalo blato iz čistilnih naprav (Češka – Blansko)
Vir: Evropsko računsko sodišče.

36 Opažanja
73 
Sodišče je preučilo, ali:
 – je bilo blato namesto odstranitve 
ponovno uporabljeno;
 – so upravljavci komunalnih čistilnih 
naprav upoštevali mejne koncen ‑
tracije za nekatere parametre blata 
iz čistilnih naprav, zlasti težkih 
kovin;
 – je Komisija izvedla prejšnja pripo ‑
ročila Sodišča o tej temi.
Blato iz čistilnih naprav je bilo 
namesto odstranitve ponovno 
uporabljeno v treh od štirih 
držav članic
74 
Sodišče je v vrednotenje 28 čis ‑
tilnih naprav zajelo nastalo blato 
v letu 201232, vrednotenje pa je teme ‑
ljilo na pogodbenih ureditvah med 
upravljavci čistilnih naprav in podjetji 
za ravnanje z odpadki ter ustreznih 
računovodskih podatkih. Revizija ni 
zajemala obiskov v podjetjih za ravna ‑
nje z odpadki, ki so prevzela nastalo 
blato, da bi se zagotovilo, da ustrezno 
ravnajo z njim.
75 
Sodišče je ugotovilo, da so imele čistil ‑
ne naprave na Češkem, Madžarskem in 
Slovaškem običajno pogodbe z enim 
ali več podjetji za ravnanje z odpadki, 
ki so za ravnanje z blatom poskrbe ‑
la sama ali pa so ga predala drugim 
uporabnikom. V skladu s pogodbami so 
podjetja za ravnanje z odpadki večino ‑
ma uporabljala blato za proizvodnjo 
komposta, ponovno kultivacijo ali 
proizvodnjo bioplina.76 
V Romuniji se vse blato ali del blata iz 
11 od 12 preučenih čistilnih naprav od ‑
laga na odlagališčih in/ali se hrani na 
kraju samem. Hranjenje blata na kraju 
samem dolgoročno ni vzdržno.
77 
V skladu z nacionalno strategijo Romu ‑
nije za ravnanje z odpadki (2003–2013) 
bi bilo treba 50 % blata do leta 2020 
uporabljati v kmetijstvu ali sežgati. 
Romunski organi so februarja 2012 
predstavili novo strategijo za ravnanje 
z blatom iz čistilnih naprav, vendar 
v času revizije še ni bila odobrena.
78 
Države članice so Komisiji zagotovile 
podatke o uporabi blata iz čistilnih 
naprav, ki se nanašajo na obdobje do 
konca leta 2012. Ti podatki potrjujejo, 
da je ponovna uporaba prednostna 
možnost za tri od štirih obiskanih 
držav članic (glej  sliko 4 ).32 Blato, nastalo v čistilnih 
napravah, preučenih v štirih 
državah članicah, predstavlja 
naslednji delež celotnega 
nastalega blata v državi članici: 
0,78 % na Češkem, 45 % na 
Madžarskem, 52 % v Romuniji 
in 10 % na Slovaškem.
37 Opažanja
Veljavne mejne koncentracije 
so bile v večini primerov 
upoštevane
79 
V skladu z direktivo o blatu iz čistil ‑
nih naprav, ki ureja uporabo blata na 
tleh na kmetijskih površinah, morajo 
upravljavci čistilnih naprav spremljati33 
sestavo blata, da zagotovijo upošteva ‑
nje mejnih koncentracij, zlasti za težke 
kovine.
80 
Poleg tega lahko nacionalne pravne 
določbe presegajo predpise iz direkti ‑
ve o blatu iz čistilnih naprav tako, da se 
vanje vključi več parametrov in strožje 
meje, v njih pa so lahko tudi določene 
mejne koncentracije za drugo uporabo 
kot na tleh na kmetijskih površinah. 
Analiza nacionalne zakonodaje, ki jo je 
opravilo Sodišče, kaže, da: – so bile pri uporabi blata v kmetij ‑
stvu v vseh štirih državah članicah 
meje, ki jih določa nacionalna 
zakonodaja, pri številnih para ‑
metrih strožje od mej iz direktive 
o blatu iz čistilnih naprav. Vse štiri 
države članice tudi določajo meje 
za dodatne parametre, kot je na 
primer arzen;
 – kadar se blato uporablja kot 
vhodna snov za proizvodnjo 
komposta, meje za vhodno snov 
na Češkem in Slovaškem obstajajo 
v obliki tehničnega standarda;Slika 4Stanje uporabe blata iz čistilnih naprav dne 31. decembra 2012, izražene v odstotkih 
skupne količine nastalega blata
Opombe:  Na Češkem je bilo leta 2012 približno 32 % blata uporabljenih za proizvodnjo komposta (kategorija „ponovna uporaba: drugo”). 
Na Slovaškem je bilo leta 2012 63 % blata uporabljenih za proizvodnjo komposta (kategorija „ponovna uporaba na tleh in v kmetijstvu”). 
V Romuniji kategorija „odstranjevanje: drugo” zajema začasno hranjenje na kraju samem.
Vir: Analiza, ki jo je za podatke, ki so jih Komisiji poslale države članice, opravilo Evropsko računsko sodišče.2 %Odstranjevanje: drugoOdstranjevanje: sežiganjeOdstranjevanje: 
odlaganje na odlagališčihPonovna uporaba: drugoPonovna uporaba: tla in kmetijstvoČeška
Slovaška
Madžarska
Romunija
100 % 80 % 60 % 40 % 20 % 0 %71 %
21 %
14 %22 %
65 %
63 %
33 V členu 9 in Prilogi II k Direktivi 
86/278/EGS so opredeljeni 
parametri, mejne 
koncentracije in letno število 
vzorcev, za katere je treba 
opraviti laboratorijske analize.
38 Opažanja
 – so za odlaganje na odlagališčih 
v Sklepu Sveta34 iz leta 2002 do ‑
ločene mejne vrednosti izcejanja 
za odpadke, ki so sprejemljive 
na odlagališčih. Ugotovljeno je 
bilo, da v skladu s češkimi pravni ‑
mi določbami na odlagališčih ni 
mogoče odlagati biološko razgrad ‑
ljivih odpadkov razen komunalnih 
odpadkov, tekočih odpadkov in 
odpadkov, iz katerih se izcejajo 
tekočine (torej vključno z blatom)35. 
Na Madžarskem, v Romuniji in na 
Slovaškem je odlaganje odpadkov 
na odlagališčih dovoljeno.81 
Ker se lahko blato iz čistilnih naprav 
uporablja kot vhodna snov za proizvo ‑
dnjo komposta, je Sodišče analiziralo 
tudi veljavne pravne določbe za upora ‑
bo komposta. Ugotavlja, da se stanje 
med državami članicami razlikuje, saj 
zdaj na ravni EU niso določene mejne 
koncentracije (glej  tabelo 10 ).34 Odločba Sveta 2003/33/ES 
z dne 19. decembra 2002 
o določitvi meril in postopkov 
za sprejemanje odpadkov na 
odlagališčih na podlagi 
člena 16 in Priloge II k Direktivi 
1999/31/ES (UL L 11, 16.1.2003, 
str. 27).
35 Vyhláška  294/2005 Sb (odlok 
294/2005 Sb) .
36 Assessment of feasibility of 
setting bio‑waste recycling 
targets in the EU, including 
subsidiarity aspects , končno 
poročilo z dne 31.marca 2011, 
ki ga je na podlagi okvirne 
pogodbe ENV.G.4/
FRA/2008/0112, pripravil 
VITO – Vision on Technology 
v sodelovanju z Bio 
Intelligence Service in 
ARCADIS.Tabela 10Pravne določbe o mejnih koncentracijah za kompost
Češka Madžarska Romunija Slovaška
da
– kompost na tleh na kmetijskih 
površinah
– kompost, ki se uporablja za 
ponovno kultivacijo
– kompost, ki se trži kot gnojiloda
– kompost, ki se trži kot gnojilo
ni pravil za ponovno kultivacijo ali 
uporabo na tleh na nekmetijskih 
površinahni da
– kompost, ki se trži kot gnojilo
ni pravil za ponovno kultivacijo ali 
uporabo na tleh na nekmetijskih 
površinah
Vir: Analiza nacionalne zakonodaje, ki jo je opravilo Evropsko računsko sodišče.
82 
Sodišče je za preučevanje, ali 28 čistil ‑
nih naprav upošteva mejne koncentra ‑
cije, kot osnovo uporabilo laboratorij ‑
ske analize, ki so jih opravili upravljavci 
čistilnih naprav v letu 2012. Preučitev 
kaže, da so meje, če so obstajale 
(glej odstavek 80), upoštevale vse 
čistilne naprave na Češkem, Madžar ‑
skem in Slovaškem. V Romuniji je meje 
upoštevala ena od treh čistilnih naprav 
(33 %), v kateri so blato uporabljali na 
tleh na kmetijskih površinah. Analize 
za drugi dve čistilni napravi niso zaje ‑
male vseh parametrov. Šest od sedmih 
čistilnih naprav (86 %), ki blato poši ‑
ljajo na odlagališča, tudi ni spoštovalo 
meje za suho snov. Poleg tega za tri od 
sedmih čistilnih naprav (43 %) analize 
niso zajemale vseh parametrov.83 
To, da ni mej za blato in kompost, 
lahko pri nekaterih vrstah uporabe 
(ponovna kultivacija ali uporaba na 
tleh na nekmetijskih površinah) ogroža 
kakovost tal in posledično kakovost 
vode zaradi odtekanja in odvajanja. 
To, da na ravni EU ni meril za kompost, 
ki se trži kot gnojilo, pomeni tudi, da 
ni mogoče zagotoviti enakovrednega 
varstva okolja po vsej EU. Razen tega je 
bilo, kot je navedeno v študiji, izvedeni 
za Komisijo, ugotovljeno, da je slaba 
kakovost komposta v nekaterih drža ‑
vah glavna ovira za nadaljnji razvoj 
trga36.
39 Opažanja
37 Posebno poročilo št. 3/2009 – 
Uspešnost porabe iz 
strukturnih ukrepov za 
čiščenje odpadne vode za 
programski obdobji 
1994–1999 in 2000–2006 
(http://eca.europa.eu ).
38 SWD(2014) 209 final z dne 
2. julija 2014 – Naknadno 
vrednotenje petih direktiv 
o toku odpadkov.
39 Uredba (ES) št. 2003/2003 
Evropskega parlamenta in 
Sveta z dne 13. oktobra 2003 
o gnojilih (UL L 304, 21.11.2003, 
str. 1).
40 Končno poročilo Evaluation of 
Regulation (EC) 2003/2003 
relating to fertilisers  iz 
novembra 2010, ki ga je za 
Komisijo pripravil Centre for 
Strategy and Evaluation 
Services.
41 Strupene sintetične kemikalije.
Posodobitev direktive o blatu 
iz čistilnih naprav odložena, 
dokler Komisija ne spremeni 
uredbe o gnojilih
84 
Sodišče je v svojem Posebnem poroči ‑
lu št. 3/200937 priporočilo, naj Komisija 
preuči, ali je primeren čas za spre ‑
membo direktive o blatu iz čistilnih 
naprav. Komisija je opravila izčrpno 
vrednotenje38 več direktiv o toku 
odpadkov, vključno z direktivo o bla ‑
tu iz čistilnih naprav, da bi ugotovila, 
ali regulativni okvir ustreza svojemu 
namenu. Pri vrednotenju leta 2014 je 
prišla do zaključka, da direktiva o blatu 
iz čistilnih naprav vzbuja dvome o tem, 
ali je v sedanji obliki relevantna, saj 
standardi in zahteve, ki so bili določeni 
v tej direktivi, v skoraj 30 letih niso bili 
nikoli spremenjeni ali posodobljeni. 
Prišla je tudi do zaključka, da je treba 
vsako prihodnjo odločitev o pregledu 
direktive odložiti do sprejetja spreme ‑
njene uredbe o gnojilih39.85 
Leta 2010 je bil v naknadnem vredno ‑
tenju40 uporabnosti sedanje uredbe 
o gnojilih sprejet zaključek, da bi bilo 
treba obseg uredbe razširiti ne le na 
anorganska gnojila, pač pa tudi na 
organska gnojila in sredstva za izboljša ‑
nje tal. Predlagana je bila tudi uvedba 
zgornjih mej za kontaminante v gnoji ‑
lih. Komisija v letu 2015 razmišlja o tem, 
ali naj predlaga spremembo uredbe 
o gnojilih.
86 
Leta 2012 je Skupno raziskovalno 
središče Komisije predstavilo rezultate 
vseevropskega pregleda pojavnosti in 
ravni vsebnosti izbranih spojin v blatu 
iz čistilnih naprav. Po navedbah v poro ‑
čilu ni znanstvenih dokazov za uvedbo 
novih mejnih vrednosti za klasična 
organska onesnaževala ali za nova 
onesnaževala, razen perfluoroalkilnih 
snovi41.Fotografija 8 – Laboratorijska oprema za izvajanje preizkusov v čistilni napravi (Madžarska – Szeged)
Vir: Evropsko računsko sodišče.

40 Opažanja
87 
Drugi dokumenti in študije42 omenjajo 
potencialna tveganja v zvezi z mi ‑
kroplastiko. Mikroplastiko je v čistil ‑
nih napravah mogoče do neke mere 
odstraniti in odstranjeni delci nato 
končajo v blatu. Kadar se blato uporab ‑
lja na zemljiščih, se lahko mikroplastika 
zaradi odtekanja z zemljišč znajde 
v vodnem okolju.
88 
Glede komposta je Sodišče v Poseb ‑
nem poročilu št. 20/201243 priporočilo, 
naj Komisija z državami članicami 
razvije standarde kakovosti EU zaradi 
spodbujanja razvoja trga komposta. 
Skupno raziskovalno središče Komisije 
je v začetku leta 2014 objavilo tehnični 
predlog za merila za prenehanje statu ‑
sa odpadka44 za biološko razgradljive 
odpadke, za katere se uporablja biolo ‑
ška obdelava. Vendar pa je bilo v štu ‑
diji predlagano, da se blato iz čistilnih 
naprav izključi kot snov za kompost 
in pregnito blato. Ni še jasno, ali in 
kako bodo v predlogu za spremembo 
uredbe o gnojilih uvedena predlagana 
merila in ali bo uveden mehanizem 
za postopno vključevanje kategorij, ki 
niso zajete v tehnični predlog, kot je 
blato iz čistilnih naprav.Finančna vzdržnost 
komunalnih čistilnih 
naprav, ki jih 
sofinancira EU
89 
Ključni element za zagotavljanje 
finančne vzdržnosti storitev za oskrbo 
z vodo je povračilo stroškov. Finančna 
vzdržnost je zagotovljena, ko prihodki 
od zagotavljanja storitev zadoščajo za 
kritje operativnih stroškov in stroškov 
vzdrževanja ter za povračilo stroškov 
kapitala, in tako omogočajo obnovo 
naložb. Okvirna direktiva o vodah 
(člen 9) je od držav članic zahtevala, 
da do leta 2010 zagotovijo ustrezen 
prispevek različnih rab vode k povra ‑
čilu stroškov storitev za oskrbo z vodo. 
Prispevek uporabnikov storitev za 
odpadno vodo k povračilu stroškov se 
pridobi z zaračunavanjem za odpa ‑
dno vodo (tarifa). Poleg tega načelo 
onesnaževalec plača45 pomeni, da so 
onesnaževalci (v tem primeru tisti, ki 
odvajajo odpadno vodo, kot so gospo ‑
dinjstva in industrijski obrati) odgovor ‑
ni za onesnaženost, ki so jo povzročili, 
zato bi morali nositi stroške zmanjše ‑
vanja te onesnaženosti (v tem primeru 
s čiščenjem odpadne vode).
90 
Ker voda ni kot ostali tržni proizvodi, 
se tarife izračunajo na podlagi meha ‑
nizmov določanja cen, ki so običajno 
določeni v nacionalni zakonodaji.42 Glej na primer: (1) pilotno 
študijo, ki jo je izvedel 
Alfred‑Wegener‑Institut, 
sporočilo za javnost z dne 
30. 10. 2014 ( www.awi.de ) in 
(2) Paper on potential risk of 
microplastics in the fresh water 
environment , objavljen 
29. 9. 2013 na www.stowa.nl  
(Stichting Toegepast 
Onderzoek Waterbeheer).
43 Posebno poročilo št. 20/2012 – 
Ali financiranje projektov za 
izgradnjo objektov za 
gospodarjenje s komunalnimi 
odpadki v okviru strukturnih 
ukrepov uspešno pomaga 
državam članicam pri 
doseganju ciljev politike EU 
glede gospodarjenja 
z odpadki? 
(http://eca.europa.eu ).
44 Merila, ki jih morajo nekateri 
določeni odpadki izpolnjevati, 
da prenehajo biti odpadek.
45 Člen 191(2) Pogodbe 
o delovanju Evropske unije 
(konsolidirana različica).
41 Opažanja
91 
Pri določanju tarife za odpadno vodo 
lahko države članice v prizadevanju, 
da bi storitve oskrbe z vodo ostale 
cenovno dostopne, upoštevajo social ‑
ne, okoljske in gospodarske učinke46. 
V smernicah Komisije47 so kot na sploš ‑
no sprejeto razmerje cenovne dostop ‑
nosti navedeni 4 % dohodkov gospo ‑
dinjstva, torej lahko skupni račun za 
vodo (pitna voda in odpadna voda) 
znaša 4 % dohodka gospodinjstva.
92 
Za programski obdobji 2000–2006 in 
2007–2013 so smernice Komisije48 zah ‑
tevale, da tarife za vodo pokrijejo vsaj 
operativne stroške in stroške vzdrževa ‑
nja ter znaten del stroškov amortizacije 
sredstev. Amortizacija lahko šteje za 
približek stroškov, potrebnih za obno ‑
vo infrastrukture v prihodnosti.
93 
Za programsko obdobje 2014–2020 je 
spoštovanje načela povračila stroškov 
postalo obvezno zaradi potrebe, da se 
izpolni predhodna pogojenost. Zato 
je pogoj za odobritev operativnih 
programov za obdobje 2014–2020 to, 
da obstaja ustrezni prispevek različ ‑
nih uporab vode k povračilu stroškov 
storitev za oskrbo z vodo. Vendar pa se 
o opredelitvi „ustreznega” prispevka 
odločajo države članice.94 
Sodišče je preučilo, ali:
 – je tarifa za odpadno vodo pokriva ‑
la stroške amortizacije, operativne 
stroške in stroške vzdrževanja 
sredstev;
 – obstajajo možnosti za povečanje 
tarife za odpadno vodo, če opera ‑
tivni stroški in stroški vzdrževanja 
niso bili dovolj pokriti;
 – so lastniki infrastrukture zbrali 
zadostne finančne rezerve za za ‑
menjavo/obnovo infrastrukture ob 
koncu njene ekonomske življenjske 
dobe.
Tarife za odpadno vodo, 
zaračunane uporabnikom, 
so omogočale polno 
povračilo stroškov samo 
v 11 % primerov
95 
Sodišče je analiziralo določanje tarif 
za vodo za leto 2012 za 28 preučenih 
čistilnih naprav. Stroškovne kompo ‑
nente, zajete v tarifo, je primerjalo 
s finančnimi podatki upravljavcev 
čistilnih naprav in lastnikov infrastruk ‑
ture. Ugotovilo je, da so bili stroški 
v celoti povrnjeni samo v treh primerih 
(11 %). V preostalih 89 % primerov je 
bilo povračilo stroškov le delno.46 Člen 9 okvirne direktive 
o vodah.
47 Novo programsko obdobje 
2007–2013: Smernice glede 
metodologije za izvedbo  
analize stroškov in koristi, 
delovni dokument 4, 08/2006.
48 Novo programsko obdobje 
2000–2006: Tehnični 
dokument 1 – Uporaba načela 
onesnaževalec plača  – 
diferenciranje stopenj pomoči 
Skupnosti za strukturne 
sklade, Kohezijski sklad in 
infrastrukturne ukrepe ISPA 
(6. december 1999). Za 
programsko obdobje 
2007–2013 glej prejšnjo 
opombo.
42 Opažanja
96 
Sodišče ugotavlja, da v treh državah 
članicah obstajajo posebne pravne 
določbe, ki omejujejo stopnjo povrači ‑
la stroškov:
 – na Češkem49 in Slovaškem50 so 
v celoti ali delno izključeni stroški 
amortizacije za tisti del sredstev, ki 
se financira z nepovratnimi sred ‑
stvi (EU ali nacionalnimi);
 – na Madžarskem je bilo leta 2013 
uvedeno zmanjšanje tarif za 
vodo51, na Slovaškem pa obstajajo 
omejitve za povečanja tarif52.
97 
Glede na to stanje Sodišče meni tudi, 
da morda obstaja tveganje, da uprav ‑
ljavci čistilnih naprav ne bodo izvedli 
potrebnega vzdrževanja, da bi ohra ‑
nili kratkoročno dobičkonosnost, kar 
pa bi lahko prispevalo k zmanjšanju 
operativne vzdržnosti čistilnih naprav. 
Ocenjevanje, ali so stroški za vzdrže ‑
vanje v letu 2012 ustrezali dejanskim 
potrebam po vzdrževanju, ni sodilo 
v obseg te revizije.
98 
Dodaten element, ki lahko vpliva na 
določanje tarif, je način določanja 
zneska nepovratnih sredstev EU za 
infrastrukturni projekt. Nepovratna 
sredstva EU so upravičena samo, če 
prihodki, ki jih ustvari projekt, ne 
zadoščajo za kritje naložbenih in ope ‑
rativnih stroškov. To vrzel v sredstvih 
(tj. razliko med diskontiranimi nalož ‑
benimi stroški in diskontiranimi neto prihodki), ki jo je treba oceniti na pod ‑
lagi analize stroškov in koristi, je nato 
mogoče financirati iz javnih sredstev 
(vključno z nepovratnimi sredstvi EU). 
Ta pristop ima nespodbudne učinke na 
uporabo načela povračila stroškov, saj 
torej višji prihodki iz dejavnosti v zvezi 
z odpadno vodo (tj. višje tarife) pome ‑
nijo manj nepovratnih sredstev, ki jih 
lahko pričakuje vlagatelj.
99 
Za razliko od prejšnjih programskih 
obdobij prosilcem za nepovratna 
sredstva EU v programskem obdob ‑
ju 2014–2020 ni nujno53 treba izvesti 
analize stroškov in koristi njihovega 
projekta, da bi ocenili vrzel v sredstvih. 
Namesto tega je mogoče uporabi ‑
ti pavšalno stopnjo odstotka neto 
prihodkov, ki je v uredbi določena na 
25 %54. Vrzel v sredstvih bo torej 75 %, 
ne glede na prihodke, ki jih ustvari 
projekt. Z drugimi besedami, če je 
tarifa takšna, da ustvarjeni prihodek 
pokriva več kot 25 % stroškov, se zato 
nepovratna sredstva ne bodo ustrezno 
zmanjšala.49 Za projekte, ki jih sofinancira 
EU, bi bilo treba povečati cene 
odpadne vode, dokler ni 
zagotovljena polna 
amortizacija, vendar ob 
upoštevanju ravni cenovne 
dostopnosti (ki je določena na 
2 % dohodka gospodinjstva).
50 Amortizacija tistega dela 
sredstev, ki je bil pridobljen 
z nepovratnimi sredstvi pred 
letom 2011, ni vključena 
v izračun tarif, vendar je zaradi 
odloka iz leta 2011 
amortizacijo vseh sredstev, 
pridobljenih po letu 2011, 
mogoče upoštevati z najvišjo 
dovoljeno stopnjo 2 % (kar 
ustreza življenjski dobi 50 let). 
Dejansko je Komisija „velike 
projekte” v okviru 
programskega obdobja 
2007–2013 odobrila šele, ko je 
bil sprejet odlok iz leta 2011, 
saj je menila, da pri prejšnjih 
pravnih določbah vzdržnost ni 
bila zagotovljena.
51 Na Madžarskem je bila 
določitev tarif za odpadno 
vodo do leta 2011 
v pristojnosti občin. 
V spremenjenih pravnih 
določbah je bilo določeno, da 
je tarife za leto 2012 mogoče 
povečati za največ 4,2 % 
v primerjavi s tarifami iz 
leta 2011. Tarife iz leta 2013 
(prva polovica leta) naj bi bile 
enake tarifam iz leta 2012, 
tarife za drugo polovico leta 
2013 in za leto 2014 pa niso 
smele biti višje od 90 % tarif iz 
leta 2012.
52 Tarifa iz leta 2014 bo veljala za 
leti 2015 in 2016, razen če se 
zahteva prilagoditev cen, ki je 
utemeljena z bistveno 
spremembo gospodarskih 
parametrov.
53 Za „velike projekte”, ki jih mora 
odobriti Komisija 
(glej odstavek 10), se bo 
obveznost ohranila. 
V programskem obdobju 
2014–2020 so to projekti, pri 
katerih skupni upravičeni 
stroški presegajo 
50 milijonov  EUR.
54 Člen 61(3) in Priloga V k Uredbi 
(EU) št. 1303/2013 Evropskega 
parlamenta in Sveta z dne 
17. Decembra 2013 o skupnih 
določbah o Evropskem skladu 
za regionalni razvoj, 
Evropskem socialnem skladu, 
Kohezijskem skladu, 
Evropskem kmetijskem skladu 
za razvoj podeželja in 
Evropskem skladu za 
pomorstvo in ribištvo, 
43 Opažanja
V 92 % primerov, v katerih 
so bili stroški le delno 
povrnjeni, so bile tarife za 
odpadno vodo pod ravnijo 
cenovne dostopnosti, ki jo je 
navedla Komisija
100  
Povprečne tarife za odpadno vodo 
v letu 2012 v štirih obiskanih državah 
članicah so navedene na sliki 5 .101  
V 23 od 25 primerov (92 %), v kate ‑
rih ni bilo doseženo polno povračilo 
stroškov, so bile skupne pristojbine, 
ki so jih uporabniki plačevali za pitno 
vodo in storitve za odpadno vodo, pod 
ravnijo cenovne dostopnosti 4 % do ‑
hodkov gospodinjstva, ki jo je navedla 
Komisija. Od tega je bila v sedmih 
primerih (30 %) tarifa za odpadno vodo 
nižja od povprečne nacionalne tarife 
za odpadno vodo.Slika 5Povprečne tarife za odpadno vodo leta 2012
Tarife za odpadno vodo (v EUR/m3)
Madžarska
Češka
Slovaška
Romunija
1,4 1,2 1,0 0,8 0,6 0,4 0,2 0,0
Opomba:  Tarife so bile pretvorjene v EUR po naslednjem menjalnem tečaju: 1 EUR za 291,86 HUF, 
za 25 CZK in za 4,45 RON.
Vir: Podatki nacionalnih statističnih uradov Češke in Madžarske, slovaškega inštituta za raziskave 
vode in romunskih organov.o splošnih določbah 
o Evropskem skladu za 
regionalni razvoj, Evropskem 
socialnem skladu, Kohezijskem 
skladu in Evropskem skladu za 
pomorstvo in ribištvo ter 
o razveljavitvi Uredbe Sveta 
(ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 
20.12.2013, str. 320).
44 Opažanja
Finančne rezerve ne 
zadoščajo za zagotovitev 
obnove infrastrukture
102  
Obnovo infrastrukture mora običajno 
zagotavljati njen lastnik55. V 12 od 28 
pregledanih čistilnih naprav (43 %) so 
lastniki ustvarili rezerve56 za financira ‑
nje take obnove. Stanje se je razliko ‑
valo (glej  tabelo 11 ) glede na organi ‑
zacijsko strukturo, ki je bila izbrana za 
upravljanje storitev za odpadno vodo. 
Če je lastnik občina in ni nobene prav ‑
ne zahteve za zagotovitev ločenega 
računovodstva za upravljanje infra ‑
strukture, povezane z vodo, so prihod ‑
ki in odhodki iz te dejavnosti pomešani 
s prihodki in odhodki iz drugih dejav ‑
nosti občine.
103  
Celo kadar so bile rezerve ustvarjene 
ali kadar so bila sredstva evidentirana 
ločeno, pri preučenih čistilnih napra ‑
vah to zaradi vrste vzpostavljene tarif ‑
ne politike ne bo zadoščalo za zagoto ‑
vitev prihodnje obnove infrastrukture 
(glej odstavka 95 in 96).104  
Glede finančnega stanja upravljavskih 
podjetij pravne določbe o določa ‑
nju tarif za vodo (takšnih določb na 
Madžarskem ni) omogočajo vključitev 
dobička57, kar je predpogoj za zbiranje 
rezerv. Ves ali večina kapitala 26 uprav ‑
ljavskih podjetij (93 %) je v javni lasti, 
običajno v lasti občin, ki so lastnice 
infrastrukture.
105  
V skoraj vseh primerih so lahko uprav ‑
ljavska podjetja, ki pogosto upravljajo 
tudi čistilne naprave za pitno vodo in 
več kot eno čistilno napravo, ustvarila 
nekaj finančnih rezerv. Ta sredstva bi 
lahko prispevala k obnovi infrastruktu ‑
re, če lastniki upravljavskih podjetij ne 
bodo umaknili rezerv in jih namenili za 
druge potrebe kot upravljanje vode. 
Dejansko je devet od 28 upravljavskih 
podjetij (32 %) v obdobju od 2010 
do 2012 izplačevalo dividende.Tabela 11Stanje glede finančnih rezerv, ki so jih ustvarili lastniki infrastrukture
Lastnik je občina 
(ali skupina občin)Lastnik je podjetje, ki ga je ustanovila občina (ali skupina občin)
podjetje ne upravlja čistilne 
napravepodjetje upravlja tudi čistilno 
napravo
19 primerov (68 %) 4 primeri (14 %) 5 primerov (18 %)
Ustvarjene rezerve16 % da  
84 % ni navedeno ali jih nidada 
(glej odstavek 105)
Zadostne rezerve ne ne ne55 Če sta lastnik in upravljavec 
infrastrukture različna 
subjekta, prejme dohodek za 
očiščeno odpadno vodo 
upravljavec. Iz tega dohodka 
mora kriti operativne stroške 
in stroške vzdrževanja ter 
najemnino, ki jo dolguje 
lastniku infrastrukture. 
Najemnina, določena 
v najemni pogodbi, bi morala 
pokrivati amortizacijo in druge 
stroške, ki jih ima lastnik.
56 V bilanci stanja so evidentirane 
kot rezerve in/ali zadržani 
dobiček.
57 Na Češkem obstaja določba, 
da bi moral biti dobiček 
razumen. Leta 2013 je bila 
zakonsko določena formula 
za izračun razumnega 
dobička. Na Slovaškem je 
dobiček omejen na določen 
znesek na m³.
45
 Zaključki in priporočila
106  
Poraba iz Evropskega sklada za regio ‑
nalni razvoj/Kohezijskega sklada za 
komunalne čistilne naprave v program ‑
skih obdobjih 2000–2006 in 2007–2013 
je imela odločilno vlogo pri napredku 
držav članic pri izpolnjevanju zahtev 
iz direktive o čiščenju komunalne 
odpadne vode. Vendar so bile za vse 
štiri države članice, zajete v to poročilo, 
opažene zamude in črpanje sredstev 
EU je bilo počasno. Skoraj vse sofinan ‑
cirane komunalne čistilne naprave so 
ustrezno čistile odpadno vodo, vendar 
Sodišče meni, da jih je približno tretji ‑
na prevelikih. V večini obiskanih držav 
članic so bile nacionalne zahteve v zve ‑
zi z iztokom pogosto strožje od pravil 
iz direktive, kar kaže, da je morda treba 
pregledati direktivo. Sodišče je odkrilo 
tudi slabosti v zvezi z obvladovanjem 
preplavljanja in ravnanjem z blatom. 
In nazadnje, tarife za odpadno vodo 
so pogosto prenizke, da bi zagotovi ‑
le finančno vzdržnost sofinancirane 
infrastrukture.
Upoštevanje rokov iz 
direktive o čiščenju 
komunalne odpadne vode
107  
Vse štiri države članice, ki jih zajema to 
poročilo, so dosegle pomemben na ‑
predek pri izpolnjevanju zahtev iz di ‑
rektive o čiščenju komunalne odpadne 
vode, vendar so v njih nastale zamude 
na specifičnih področjih: – roki za zbiranje odpadne vode 
v aglomeracijah s PE nad 2 000 (za 
katere veljajo zahteve v zvezi z iz ‑
tokom) so bili upoštevani v vseh 
štirih zajetih državah članicah, 
razen v Romuniji, ki pri vmesnih 
rokih nekoliko zaostaja za časov ‑
nim načrtom. Pravne določbe za 
zagotovitev povezave gospodinj ‑
stev na obstoječa kanalizacijska 
omrežja so vzpostavljene v vseh 
štirih državah članicah. Vendar pa 
imajo zadevni nacionalni organi 
težave z uspešnim uveljavljanjem 
teh obveznosti, ker so določbe 
ohlapne;
 – nobena od obiskanih držav članic 
ni upoštevala rokov za čiščenje 
odpadne vode v aglomeracijah 
s PE nad 2 000. Sodišče je tudi 
ugotovilo, da se je število takšnih 
aglomeracij v nekaterih zajetih 
državah članicah bistveno zmanj ‑
šalo. Posledično je moralo manj 
aglomeracij izpolnjevati zahteve iz 
direktive;
 – za aglomeracije s PE pod 2 000, 
za katere se prav tako porabljajo 
sredstva EU, ima Komisija na voljo 
samo delne informacije, saj ni 
vzpostavljeno specifično poro ‑
čanje, informacije, ki jih v načrtih 
upravljanja povodij zagotovijo 
države članice, pa so nepopolne.
46 Zaključki in priporočila
108  
Komisija zdaj spremlja stanje skladnosti 
z direktivo o čiščenju komunalne odpadne 
vode v treh od štirih držav članic, ki 
so zajete v to poročilo. Analiza Sodi ‑
šča kaže, da je to dolgotrajen proces: 
običajno imajo države članice na voljo 
približno 18 mesecev (in v nekaterih 
primerih 30 mesecev), da o podat ‑
kih poročajo Komisiji, Komisija pa še 
18 mesecev, da konča svojo analizo in 
poročanje.
Priporočilo 1
Komisija naj:
(a) zahteva, naj aglomeracije s PE pod 
2 000, ki imajo zagotovljene kanali ‑
zacijske sisteme, poročajo o tem, ali 
je čiščenje odpadne vode glede na 
zahteve iz člena 7 direktive o čiščenju 
komunalne odpadne vode primer ‑
no, če ni primerno, pa tudi o tem, ali 
so bili v načrte upravljanja povodij 
vključeni ustrezni ukrepi;
(b) preveri poročanje držav članic 
o številu aglomeracij s PE nad in 
pod 2 000, kadar so nastale bistve ‑
ne spremembe, zlasti med različ ‑
nimi kategorijami. To preverjanje 
bi bilo mogoče vključiti v proces 
nadaljnjega spremljanja, ki ga 
Komisija izvaja za države članice;(c) spodbudi države članice, naj obli ‑
kujejo jasne pravne obveznosti za 
gospodinjstva glede priključitve na 
obstoječa kanalizacijska omrežja. 
Informacije o stopnji priključenosti 
gospodinjstev bi morale biti del 
rednega poročanja;
(d) skrajša čas, potreben za oceno 
skladnosti z direktivo o čiščenju 
komunalne odpadne vode, tako 
da od držav članic zahteva, naj 
sporočijo podatke v šestih mesecih 
(v skladu s členom 15 direktive) od 
datuma, za katerega želi Komisija 
ugotoviti stanje izvajanja (referenč ‑
ni datum). Komisija naj si prizadeva 
tudi za skrajšanje svojega časa 
poročanja;
(e) razišče podobne težave z dol ‑
gotrajnimi obdobji poročanja 
v okviru drugih direktiv, povezanih 
z okoljem.
Uporaba sredstev EU, 
ki so na voljo 
v programskem 
obdobju 2007–2013
109  
Države članice so projekte na področju 
čiščenja odpadne vode, ki jih sofinancira 
EU, v programskem obdobju 2007–
2013 odobrile in izvajale z znatnimi za ‑
mudami. Zato obstaja tveganje izgube 
razpoložljivih sredstev EU in se lahko 
pojavi potreba, da države članice dajo 
na voljo druga sredstva (nacionalna ali 
zasebna), da se zagotovi dokončanje 
številnih projektov.
47 Zaključki in priporočila
110  
Ocene držav članic o preostalih sred ‑
stvih, potrebnih za dokončanje pro ‑
jektov, ki morajo izpolnjevati zahteve 
iz direktive, vsaj v dveh od štirih držav 
članic presegajo odobrena proračun ‑
ska sredstva, ki so na voljo v okviru 
operativnih programov za okolje za 
obdobje 2014–2020.
Priporočilo 2
Komisija naj:
(a) od držav članic zahteva, da predlo ‑
žijo posodobljene informacije 
o finančnih zneskih, ki jih bodo 
morale zbrati, da bi zagotovile, da 
se v aglomeracijah s PE nad 2 000 
in s PE pod 2 000, ki imajo zago ‑
tovljene kanalizacijske sisteme, 
upoštevajo roki za izvajanje, dolo ‑
čeni v direktivi o čiščenju komunal ‑
ne odpadne vode;
(b) od držav članic zahteva, da zago ‑
tovijo, da bodo aglomeracije, ki 
ne izpolnjujejo zahtev iz direkti ‑
ve, izvedle projekte, potrebne za 
zagotovitev skladnosti.Uspešnost komunalnih 
čistilnih naprav, ki jih 
sofinancira EU
Smotrnost komunalnih 
čistilnih naprav
111 
Pri iztoku iz vseh komunalnih čistilnih 
naprav so bile upoštevane mejne 
koncentracije iz direktive o čiščenju 
komunalne odpadne vode, kjer je bilo 
ustrezno. V dveh državah članicah rok 
za uporabo še ni potekel ali pa mejne 
vrednosti niso veljale na ravni posa ‑
mezne naprave. 89 % čistilnih naprav 
je spoštovalo meje, določene v njiho ‑
vih dovoljenjih. Sodišče je tudi ugoto ‑
vilo, da te meje temeljijo na nacionalni 
zakonodaji in/ali dovoljenjih za čistilne 
naprave, ki v nekaterih primerih dolo ‑
čijo meje, strožje od mej iz direktive.
112  
Za preplavljanje, do katerega pride 
v obdobjih močnega deževja in ki 
vpliva na kakovost vode v sprejemnem 
vodnem telesu, pa na splošno primanj ‑
kuje informacij o njegovi količini in 
parametrih kakovosti vode. Sodišče 
ugotavlja, da je Komisija pred kratkim 
začela študijo na to temo.
48 Zaključki in priporočila
113  
V večini primerov (89 %) so upravljav ‑
ci čistilnih naprav na podlagi vzorca 
pregledali upoštevanje mejnih koncen ‑
tracij za odpadno vodo, izpuščeno iz 
industrijskih obratov. Na Slovaškem pa 
upravljavci čistilnih naprav rezultatov 
svojih pregledov (ki so lahko izvedeni 
tudi samo enkrat letno) niso dopol ‑
njevali z zahtevo, da morajo prejeti 
tudi rezultate samopregledov, ki so jih 
izvedli industrijski obrati sami.
114  
Približno tretjina preučenih komunal ‑
nih čistilnih naprav je prevelikih in ne ‑
katere čistijo prevelik delež podtalnice. 
To je zaradi slabosti v zasnovi čistilnih 
naprav (kot so nerealistične pred ‑
postavke o potrebi gospodinjstev in 
industrije po čiščenju odpadne vode) 
in sprememb populacije po začetku 
gradnje.
115  
Znatne razlike v operativnih stroških 
čistilnih naprav (zlasti v zvezi z ener ‑
gijo ter prevozom in odstranjevanjem 
blata iz čistilnih naprav) pomenijo, da 
obstajajo možnosti za zmanjšanje teh 
stroškov.Priporočilo 3
Komisija naj:
(a) oceni ustreznost mejnih koncen ‑
tracij iz direktive ob upoštevanju 
tehnoloških izboljšav, nastalih po 
sprejetju direktive o čiščenju ko ‑
munalne odpadne vode leta 1991;
(b) oceni, ali imajo pravila o številu 
in pogostosti pregledov, ki jih 
morajo opraviti nacionalni okolj ‑
ski inšpekcijski organi, in globah, 
ki jih plačajo industrijski obrati, 
ki ne upoštevajo mejnih koncen ‑
tracij, dovolj odvračilnega učinka 
v skladu s sporočilom Komisije iz 
leta 201258;
(c) oceni potrebo po tem, da se od 
držav članic zahteva obvezno 
merjenje preplavljanja in določi ‑
tev pravil o dovoljenem številu in 
kakovosti takšnih preplavljanj;
(d) ne odobri „velikih projektov” in od 
držav članic zahteva, da ne odobri ‑
jo projektov v okviru operativnega 
programa, razen če so pri zasnovi 
velikosti čistilnih naprav upošteva ‑
ne možnosti za zmanjšanje proni ‑
canja podtalnice: stroški naložbe 
v vodotesnost kanalizacijskega 
omrežja so lahko nižji od stroškov 
naložbe v čistilno napravo z večjo 
zmogljivostjo;58 COM(2012) 95 final, Sporočilo 
Komisije Evropskemu 
parlamentu, Svetu, 
Evropskemu 
ekonomsko‑socialnemu 
odboru in Odboru regij – 
Boljše zagotavljanje koristi 
okoljskih ukrepov EU: krepitev 
zaupanja z boljšim znanjem in 
odzivnostjo.
49 Zaključki in priporočila
(e) spodbuja države članice k raziskova ‑
nju in razširjanju informacij o mož ‑
nostih za prihranke pri stroških, na 
primer z uporabo potenciala blata iz 
čistilnih naprav za proizvodnjo ener ‑
gije ali z uporabo blata iz čistilnih 
naprav kot dragocene surovine 
za pridobivanje fosforja. To lahko 
zajema tudi, da se od upravljavcev 
čistilnih naprav zahteva sodelovanje 
v referenčnem primerjanju, da se 
ugotovi, v katerih čistilnih napravah 
je mogoče povečati stroškovno 
učinkovitost, in opredelijo stroškov ‑
ni elementi, na katere se je treba 
osredotočiti.
Uporaba blata, ki nastaja 
v komunalnih čistilnih 
napravah
116  
V treh od štirih zajetih držav članic 
ima prednost ponovna uporaba blata 
iz čistilnih naprav, toda v Romuniji se 
večina blata odlaga na odlagališčih ali 
hrani na kraju samem, kar dolgoročno 
ni vzdržno.
117  
Kadar se blato uporablja na tleh na 
kmetijskih površinah ali odlaga na 
odlagališčih, so na ravni EU določene 
mejne koncentracije za nekatere snovi, 
kot so težke kovine. Za te vrste upora ‑
be je bilo za spremljanje, ki ga izvajajo 
države članice, na splošno ugotovlje ‑
no, da je ustrezno, z izjemami v Ro ‑
muniji. Pri drugih vrstah uporabe (kot sta uporaba blata kot vhodne snovi 
za proizvodnjo komposta ali uporabo 
na tleh na nekmetijskih površinah) 
je stanje drugačno. Pri njih na ravni 
EU niso določene zahteve za varstvo 
okolja. Sodišče ugotavlja, da Komisija 
meni, da je direktiva o blatu iz čistil ‑
nih naprav v tem pogledu zastarela, 
vendar namerava najprej posodobiti 
uredbo o gnojilih.
Priporočilo 4
Komisija naj:
(a) izvrši končna plačila za „velike 
projekte”, odobrene v okviru ope ‑
rativnega programa, pod pogojem, 
da obstaja primerna rešitev za 
ponovno uporabo blata iz čistilnih 
naprav, in od držav članic zahteva, 
naj uporabijo podoben pristop za 
projekte, odobrene na njihovi rav ‑
ni. To bi bilo mogoče storiti tako, 
da se v sporazume o dodelitvi ne ‑
povratnih sredstev za programsko 
obdobje 2014–2020 vključi poseb ‑
na klavzula;
(b) na podlagi pregleda primernosti 
zajetih onesnaževal in mejnih 
koncentracij predlaga prilagoditev 
direktive o blatu iz čistilnih naprav 
ali katere koli direktive ali uredbe 
o vprašanjih, povezanih z odpad ‑
no vodo ali kakovostjo tal, ter od 
držav članic zahteva, naj zagoto ‑
vijo zanesljivo spremljanje one ‑
snaževal za vsako vrsto ponovne 
uporabe blata.
50 Zaključki in priporočila
To poročilo je sprejel senat II, ki ga vodi g. Henri GRETHEN, član Evropskega 
računskega sodišča, v Luxembourgu na zasedanju 10. Junija 2015.
 Za Računsko sodišče
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Predsednik
Finančna vzdržnost 
komunalnih čistilnih 
naprav, ki jih sofinancira 
EU
118  
Tarife za odpadno vodo, zaračunane 
gospodinjstvom in industriji, so bile 
pri 89 % čistilnih naprav prenizke, da 
bi omogočale obnovo infrastrukture 
ob koncu njene pričakovane eko ‑
nomske življenjske dobe. V večini 
primerov so tarife še vedno bistveno 
pod ravnijo cenovne dostopnosti 
v višini 4 % dohodkov gospodinjstva. 
Takšno stanje je deloma nastalo zaradi 
nacionalnih pravnih določb: v dveh 
državah članicah pri določanju tarif ni 
mogoče v celoti upoštevati stroškov 
amortizacije, v dveh državah članicah 
pa obstajajo zgornje meje za letna 
povečanja tarif. Kadar se stroški ne po ‑
vrnejo v celoti od uporabnikov storitev 
za odpadno vodo, bodo za nepokrit 
del morali plačati drugi, običajno širša 
javnost s plačilom davkov. Poleg tega 
lahko zato upravljavci čistilnih naprav 
zmanjšajo tekoče vzdrževanje, kar bo 
skrajšalo ekonomsko življenjsko dobo 
sredstev in/ali poslabšalo kakovost 
čiščenja odpadne vode.119  
V dveh tretjinah primerov, ki jih je 
preučilo Sodišče, ni nobenih informa ‑
cij o tem, ali so lastniki infrastrukture 
ustvarili zadostne finančne rezerve za 
vzdrževanje in nazadnje obnovo infra ‑
strukture za vodo in odpadno vodo. 
Tako je zaradi zamenljivosti sredstev, 
kadar je lastnik občina. Na ravni uprav ‑
ljavcev čistilnih naprav se nekaj rezerv 
ustvari z akumuliranim dobičkom.
Priporočilo 5
Komisija naj:
(a) spodbuja države članice k izvajanju 
odgovorne tarifne politike za od ‑
padno vodo in po potrebi prilago ‑
ditvi pravnih določb na področju 
določanja cen vode, da tarife ne bi 
mogle biti nižje od splošno spreje ‑
tega razmerja cenovne dostopnos ‑
ti v višini 4 %;
(b) spodbuja države članice, da poskr ‑
bijo, da javni lastniki, kot so občine, 
zagotovijo razpoložljivost dovolj 
sredstev za potrebno vzdrževanje 
in obnovo infrastrukture za odpad ‑
no vodo.
51
 Priloge Priloga IOkolje čiščenja komunalne odpadne vode
Orenat avloppsvatten
Prevoz blataPonovna uporaba
v sežigalnici
Odlaganje na odlagališčihPonovna uporaba
v kmetijstvu na podeželjuOdtekanje nepravilno
uporabljenih gnojil v reko
Nepriključena aglomeracija,
izpust neposredno v rekoPriključena aglomeracijaRejne živaliCevovod v izgradnji
Komunalna čistilna naprava1. Predčiščenje
(mehansko)2. Primarno čiščenje
(mehansko)3. Sekundarno čiščenje (biološko)Neočiščena/delno
očiščena odpadna
voda pride
v komunalno
čistilno napravo
REKAOčiščena
odpadna vodaČiščenje (sušenje) blata pred odlaganjem
4. Terciarno (biološko/kemično)
in kvartarno (UV) čiščenjeOdvečno blato
Odstran-
jevanje
hranil
UV čiščenjePresejanje
Odstran-
jevanje
peska in olja
Testiranje za kontrolo kakovostiIzpust odpadne vode
(z ustreznim predčiščenjem)
v občinski kanalizacijski sistem
Vir: Evropsko računsko sodišče.
52 Priloge
Seznam preučenih čistilnih naprav
Država članica KrajZasnovana 
zmogljivost v PESkupni odhodki1
(v EUR)Skupna nepovratna 
sredstva EU  
(v EUR)Stopnja nepovratnih 
sredstev kot 
odstotek skupnih 
odhodkov
ČeškaBludov 4 115 38 312 039,31 26 818 427 ,32 70 %
Zubri 47 000 43 395 472,68 29 508  921,03 68 %
Bzenec 22 607 27 294 593,37 17 732 842,00 65 %
Blansko 29 376 27 294 593,37 17 732 842,00 65 %
MadžarskaSzeged 230 000 94 637 207 ,86 33 325  000,00 35 %
Zalaeger‑Szeg 180 000 48 350 946,27 36 263  208,96 75 %
Györ 375 000 17 560 130,00 7 250  000,00 41 %
Dunakeszi 82 5002 954  395,002
2 954  395,002
(914 976 000 HUF)1 942 002,002
1 942 002,002
(601 438 000 HUF)66 %
Budimpešta 1 600  000 438 526  042,48 278 661 500,00 64 %
Debrecen 675 000 87 304  362,28 50 636  530,12 58 %
Sopron 165 000 18 594 829,58 9 297  414,79 50 %
RomunijaBraila 247 700 43 984 313,64 32 988 235,23 75 %
Bukarešta Glina 1 654 110 105 765 515,60 68 747 585,14 65 %
Buzau 235 000 26 964  178,91 19 953 492,39 74 %
Konstanca sever 308 125 69 251 771,60 49 669  303,00 72 %
Craiova 385 000 71 894  883,75 52 783  500,00 73 %
Galati 360 000 72 053  837 ,40 42 000  000,00 58 %
Iasi 933 300 45 550 042,28 34 162 531,71 75 %
Oradea 250 000 18 570  208,73 12 999 145,77 70 %
Pitesti 320 000 46 879 803,82 31 312  500,00 67 %
Ramnicu Valcea 130 000 28 119 004,10 21 089  253,08 75 %
Satu Mare 180 000 31 789 308,31 22 570  408,90 71 %
Tmisoara 440  000 41 187 160,13 29 242 884,13 71 %
SlovaškaTrencin 30 000 7 935 751,09 3 967  875,55 50 %
Povazska Bystrica 45 000 12 299  508,09 6 149 754,04 50 %
Trnava 211 700 29 711 033,08 10 193 516,00 34 %
Vranov 34 900 51 823 026,31 34 020 640,00 66 %
Presov 91 275 65 699 239,14 40 566 608,00 62 %
1  Nekateri projekti so zajemali več podprojektov (na primer posodabljanje čistilnih naprav na več krajih in gradnja kanalizacijskih omrežij na več 
krajih), zato se skupni odhodki nanašajo na projekt kot celoto, ne samo na preučeno čistilno napravo.
2  Znesek v HUF je pretvorjen v EUR po naslednjem menjalnem tečaju: 1 EUR za 309,7 HUF (povprečje v letu 2014).Priloga II
53 Priloge Priloga IIIRoki za izvajanje direktive o čiščenju komunalne odpadne vode
Država članica Vmesni ciljni datumi, s katerimi je treba zagotoviti skladnost Končni rok za prehodno obdobje
Češka1. maj 2004 – za 18 aglomeracij > 10 000 PE
31. december 2006 ‑ 36 aglomeracij31. december 2010
Madžarska31. december 2008 – za aglomeracije na občutljivih območjih s PE > 10 000
31. december 2010 – za aglomeracije na običajnih območjih s PE > 15 00031. december 2015
31. december 2008  – za biološko 
razgradljivo tehnološko odpadno vodo iz 
čistilnih naprav, ki spadajo v industrijske 
sektorje iz Priloge III k direktivi
Leta 2009 se je Madžarska zavezala, da bo zahteve iz člena 5(4) direktive začela izpolnjevati do leta 2018.
RomunijaKanalizacijski sistemi
31. december 2010 – 61 % bremena v PE
31. december 2013 – 69 % bremena v PE
31. december 2015 – 80 % bremena v PE
31. december 2013 – vse aglomeracije > 10 000 PE31. december 2018Sekundarno čiščenje ali ustreznica (ali strožje čiščenje za občutljiva območja)
31. december 2010 – 51 % bremena v PE
31. december 2013 – 61 % bremena v PE
31. december 2015 – 77 % bremena v PE
31. december 2015 – vse aglomeracije > 10 000 PE
Slovaška31. december 2004 – za 83 % skupnega biološko razgradljivega bremena
31. december 2008 – za 91 % skupnega biološko razgradljivega bremena
31. december 2010 – vse aglomeracije > 10 000 PE
31. december 2012 – za 97 % skupnega biološko razgradljivega bremena31. december 2015
54 Odgovori  
Komisije
V
Komisija o velikosti čistilnih naprav meni, da mora 
odločitev o velikosti čistilne naprave sprejeti država 
članica, saj direktiva o čiščenju komunalne odpadne 
vode ne določa specifikacij za mere čistilnih naprav 
(glej odgovor Komisije na odstavek 65).
Na splošno je lahko velikost čistilnih naprav odvisna 
od več dejavnikov, vključno z varnostno rezervo, da 
se zagotovi stalna skladnost z direktivo o čiščenju 
komunalne odpadne vode, soočanjem s sezonskimi 
dejavnostmi/različicami, kot so turizem, industrijske 
dejavnosti ali močni nalivi deževnice, in upošteva ‑
njem morebitne prihodnje priključitve dodatnih 
naselij, rasti prebivalstva itd.
Od leta 2007 je cilj vključenosti strukture skupne 
pomoči pri pripravi projektov v evropskih regijah 
(v nadaljnjem besedilu: JASPERS) zagotavlja ‑
nje pomoči državam članicam pri izboljševanju 
kakovosti vlog, vključno s tehničnimi značilnostmi, 
za velike projekte za financiranje z nepovratnimi 
sredstvi v okviru skladov, preden se vložijo.
V zvezi s preplavljanjem glej odgovore Komisije na 
odstavke od 54 do 56.
V zvezi z oceno mejnih koncentracij glej odgovora 
Komisije na odstavek 49 in priporočilo 3(a).
VI
Komisija sprejema priporočilo Sodišča.
VII
Komisija sprejema to priporočilo in meni, da se 
deloma izvaja, saj morajo države članice izvajati 
ustrezno politiko določanja cen vode v skladu 
s točko 1 člena 9 direktive o okviru vodne politike in 
predhodno pogojenostjo 6.1 iz Priloge XI k Uredbi 
o skupnih določbah (EU) št. 1303/2013.
Poleg tega Komisija meni, da je 4 ‑odstotna stopnja 
cenovne dostopnosti okvirna.Povzetek
III
Komisija trenutno ne namerava okrepiti prizade ‑
vanj glede poročanja v okviru Direktive 91/271/EGS 
o čiščenju komunalne odpadne vode (v nadaljnjem 
besedilu: direktiva o čiščenju komunalne odpadne 
vode) v zvezi z aglomeracijami s PE pod 2 000, saj 
členi 3, 4 in 5 direktive o čiščenju komunalne odpa ‑
dne vode ne določajo obveznosti zbiranja in čišče ‑
nja za te aglomeracije. Vendar Komisija v skladu 
z okvirno direktivo o vodah 2000/60/ES zahteva, da 
države članice predložijo nekatere informacije ne 
glede na velikost aglomeracij. Poleg tega bi moral 
pilotni program „okvir za strukturirano izvajanje 
in informacije“ (v nadaljnjem besedilu: SIIF) izbolj ‑
šati kakovost poročanja (glej odgovor Komisije na 
odstavek 29).
Komisija ponovno navaja, da pravni okvir za aglo ‑
meracije s PE nad 2 000 že določa, da morajo biti 
gospodinjstva priključena na omrežja oziroma da 
morajo imeti vzpostavljene individualne ali pri ‑
merne sisteme.
IV
Glavni cilj Evropskega sklada za regionalni razvoj 
(v nadaljnjem besedilu: ESRR) in Kohezijskega 
sklada v programskem obdobju 2007–2013 je bil 
zmanjšati vrzel med ravnmi socialno‑ekonomskega 
razvoja regij EU, ne pa nujno prispevati k izpol ‑
njevanju rokov iz direktive o čiščenju komunalne 
odpadne vode, ki je v pristojnosti zadevnih držav 
članic ne glede na raven dodeljenih sredstev. 
Pri tem prispevek ESRR/Kohezijskega sklada za 
obdobje 2007–2013 morda res ne zadostuje za 
izpolnitev vseh potreb na področju kanalizacijskega 
sistema pri izpolnjevanju rokov iz direktive o čišče ‑
nju komunalne odpadne vode.
V zvezi s potrebo po uskladitvi poročanja 
z napredkom pri izvajanju direktive o čiščenju komu ‑
nalne odpadne vode Komisija meni, da so take infor ‑
macije na voljo in da jih države članice v primeru spre ‑
memb posodobijo vsaki dve leti v skladu s členom 17 
direktive o čiščenju komunalne odpadne vode.
Odgovori Komisije 55
28
Komisija ugotavlja, da se od 10 do 15 ‑odstotno 
zmanjšanje ustvarjenega bremena na ravni držav 
članic lahko šteje za sprejemljivo, saj so aglome ‑
racije „živi“ subjekti, ki se stalno spreminjajo (npr. 
zaradi izseljevanja, zaprtja tovarn itd.). Nasprotno 
pa breme (PE), ki se med leti ne spreminja, lahko 
pomeni, da se podatki ne posodabljajo ustrezno. 
Zmanjšanje števila aglomeracij je logična pos ‑
ledica zmanjšanja bremena in spreminjajoče se 
narave aglomeracij. Naknadno spremljanje gibanja 
števila PE je pomembnejše od sprememb števila 
aglomeracij.
Zmanjšanje bremena v Romuniji se je pojavilo le 
pri prvih rezultatih izvajanja (8. poročanje) in bi se 
načeloma lahko štelo za „nesprejemljivo“. V okviru 
pilotnega programa SIIF, ki se je začel izvajati 
leta 2013, bo Komisija zahtevala, da organi navedejo 
razloge za take bistvene spremembe (ki vplivajo 
tudi na število aglomeracij), in nato ustrezno ukre ‑
pala (glej odgovor Komisije na odstavek 29). Romu ‑
nija bo del faze III, ki se bo začela leta 2015.
29
Komisija je začela izvajati pilotni program SIIF za 
izboljšanje organizacije in upravljanja podatkov/
informacij na nacionalni ravni ter obveščanje obli ‑
kovalcev politike, zainteresiranih strani in javnosti 
o tem, kako se zakonodaja izvaja v praksi, v skladu 
z direktivo o dostopu do informacij in direktivo 
o vzpostavitvi infrastrukture za prostorske informa ‑
cije (INSPIRE) (direktivi 2003/4/ES in 2007/2/ES). Veči ‑
noma obravnava vprašanje, kako doseči ali ohraniti 
skladnost z osredotočanjem na zahteve po podat ‑
kih in informacijah v neskladnih aglomeracijah in 
z zasnovo sistemov IT, ki povezujejo različne podat ‑
kovne vire (okoljske, socialno‑ekonomske, finančne, 
pravne vidike itd.). Trenutno sodelujejo Ciper, Litva 
in Slovenija, predvidoma pa naj bi sodelovale še štiri 
dodatne države (med drugim Romunija).Vendar Komisija ne sprejema drugega dela tega 
priporočila (tj. da bi morala biti na voljo zadostna 
sredstva za potrebno vzdrževanje in obnovo), saj ne 
obstaja izrecni pravni okvir, zato so za zagotavljanje 
razpoložljivosti sredstev za vzdrževanje in obnovo 
odgovorni lastniki in/ali upravljavci kanalizacijskega 
sistema, kar pomeni, da je to v pristojnosti držav 
članic.
Opažanja
22
Komisija trenutno analizira odgovore, ki jih je 
prejela na omenjene formalne poizvedbe, pos ‑
lane navedenim državam. V tem okviru Komisija 
proučuje, ali je potrebno kakršno koli naknadno 
spremljanje v zvezi z dokazovanjem, da individualni 
sistemi zagotavljajo enakovredno varstvo okolja.
23
Komisija ugotavlja, da je to opažanje namenjeno 
zadevni državi članici. Priključenosti gospodinjstev 
na javno kanalizacijsko omrežje ne ureja direk ‑
tiva o čiščenju komunalne odpadne vode. Države 
članice morajo na podlagi svoje nacionalne zako ‑
nodaje zagotoviti priključenost oziroma uporabo 
individualnih ali drugih primernih sistemov, da se 
zagotovi skladnost s členom 3 direktive o čiščenju 
komunalne odpadne vode.
26
Koncentracija med Madžarsko in Romunijo je 
posledica možnosti, ki jo omogoča člen 9 direktive 
o čiščenju komunalne odpadne vode.
Poleg tega se člen 5(4) nanaša na globalno zmanj ‑
šanje dušika in fosforja v odpadni vodi, ki vstopa 
v vse čistilne naprave na zadevnem območju, tudi 
v čistilne naprave, ki oskrbujejo aglomeracije s PE 
pod 10 000.
Odgovori Komisije 56
31
Strategija Komisije za doseganje skladnosti v okviru 
direktive o čiščenju komunalne odpadne vode se 
osredotoča na največje emisije onesnaževal v vodna 
telesa. Komisija zato od držav članic ne zahteva, da 
poročajo o aglomeracijah s PE pod 2 000, saj členi 3, 
4 in 5 direktive o čiščenju komunalne odpadne 
vode ne določajo obveznosti zbiranja in čišče ‑
nja za te aglomeracije. Vendar Komisija v skladu 
z okvirno direktivo o vodah zahteva, da države 
članice predložijo informacije o vodnih telesih, ki jih 
komunalna odpadna voda pomembno obremenjuje 
(ne glede na velikost aglomeracij), in ukrepih, ki so 
vzpostavljeni za doseganje dobrega stanja. Zato 
lahko države članice sprejmejo dodatne ukrepe 
za aglomeracije s PE pod 2 000 za vsak posamezni 
primer posebej.
33
Komisija meni, da ni dvoma o učinkovitosti pro ‑
cesa: s posebnimi prošnjami, ki so bile leta 2014 
poslane državam članicam in na katere se sklicuje 
Sodišče, so se od organov držav članic zahtevali 
najnovejši razpoložljivi podatki o rokih za leti 2009 
in 2010. V praktičnem smislu to pomeni, da bodo 
organi posodobili informacije o skladnosti z roki, ki 
so potekli v letih 2009 in 2010, z novejšimi podatki 
(zahtevano leto: 2012 ali 2013). Poleg tega bo Komi ‑
sija s podatki, pridobljenimi v okviru 8. poročanja 
(referenčni leti 2011 in 2012), lahko ocenila skladnost 
z novimi pretečenimi roki. Te posodobljene infor ‑
macije bodo Komisiji omogočile, da po potrebi 
začne postopke za ugotavljanje kršitev, če meni, 
da je to primerno. Kot je navedlo Sodišče, Komisija 
trenutno analizira informacije, ki so jih o tej zadevi 
predložile države članice.
37
Komisija meni, da so bile stopnje prevzetih obveznosti 
na ravni programa konec leta 2013, kot so navedene 
v tabeli 5, zadovoljive za vse štiri zadevne države 
članice.Pri državah članicah, ki jih zajema SIIF, in zlasti pri 
Romuniji namerava Komisija v naslednjih letih spre ‑
mljati gibanje bremena, ustvarjenega v aglomera ‑
cijah, da bo bolje razumela, ali je taka sprememba 
utemeljena ali ne.
30
Komisija izpostavlja, da državam članicam v skladu 
z direktivo o čiščenju komunalne odpadne vode 
ni treba poročati o aglomeracijah s PE pod 2 000 
(zahteve za poročanje Komisije iz člena 15 direktive 
o čiščenju komunalne odpadne vode se nanašajo na 
zbiranje in obdelavo podatkov o aglomeracijah s PE 
nad 2 000). V skladu s členom 16 direktive o čiščenju 
komunalne odpadne vode države članice pošljejo 
Komisiji dodatna poročila, v katerih so navedene 
le splošne informacije o „odvajanju komunalne 
odpadne vode in blata“.
Zaradi sorazmernosti in da se ne bi povečala 
obremenitev glede poročanja, Komisija ne zah ‑
teva poročanja o aglomeracijah s PE pod 2 000 
niti v skladu s členi 15, 16 ali 17 direktive o čiščenju 
komunalne odpadne vode. Poleg tega Komisija ne 
zahteva informacij, ki niso potrebne za preverjanje 
skladnosti s členi 3, 4 in 5 direktive o čiščenju komu ‑
nalne odpadne vode.
V skladu z okvirno direktivo o vodah Komisija 
zahteva, da države članice predložijo informacije 
o vodnih telesih, ki jih komunalna odpadna voda 
pomembno obremenjuje (ne glede na velikost 
aglomeracij), in ukrepih, ki so vzpostavljeni za dose ‑
ganje dobrega stanja, vključno s kvantitativnimi 
kazalniki, npr. zmanjšanja obremenitve z onesna ‑
ževali, ki se odvajajo. Komisija se bo pri preverjanju 
aglomeracij v skladu s členom 7 direktive o čišče ‑
nju komunalne odpadne vode opirala na določbe 
okvirne direktive o vodah.
Odgovori Komisije 57
41
Komisija ugotavlja, da se v skladu s členom 14 
Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 
proračun Evropske unije, dodeljen skladom, izvr ‑
šuje v okviru deljenega upravljanja med državami 
članicami in Komisijo. Znotraj tega okvira so za 
končno odločitev za izbor projektov pristojne 
države članice, ki morajo zagotoviti, da so izbrani 
projekti v skladu z zadevnimi programskimi doku ‑
menti za obdobje 2007–2013, ki jih je sprejela 
Komisija, in z zakonodajo EU (npr. direktivo o čišče ‑
nju komunalne odpadne vode). Če niso bile vlo ‑
žene/odobrene vloge za projekte za nekatere večje 
aglomeracije, Komisija meni, da je to lahko posle ‑
dica dejstva, da se niso štele za dovolj „razvite“ za 
izpolnjevanje veljavnih izbirnih meril (npr. tehnična 
razvitost/pripravljenost na izvajanje).
43
Na splošno so kazalniki osrednjega/skupnega 
učinka ter rezultatov in učinkov posameznih progra ‑
mov določeni za vse programe za obdobje 2007–
2013, njihovi cilji pa običajno izražajo podprto vrsto 
posredovanj (kazalnik učinka) ali pričakovani cilj, 
ki je povezan z morebitnimi upravičenci (kazalnik 
rezultatov).
44
Komisija priznava, da nekateri ciljni kazalniki morda 
ne bodo doseženi do zaključka (konec leta 2015). 
Vendar se stanje v zvezi z doseganjem ciljnih kazal ‑
nikov razlikuje med posameznimi državami člani ‑
cami in bi ga bilo treba v vsakem primeru pregledati 
ob zaključku, saj so bile pri večini projektov čiščenja 
odpadne vode pogodbe sklenjene šele leta 2014.38
Komisija priznava, da je bila stopnja črpanja konec 
leta 2013 v vseh zadevnih državah članicah raz ‑
meroma nizka, zato obstaja tveganje razveljavitve 
prevzetih obveznosti na ravni programa (člen 93 
Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006). Vendar bi bilo 
treba poudariti, da za to obstajajo objektivni raz ‑
logi, kot je na primer potreba po okrepitvi tehnične, 
pravne in upravne zmogljivosti v zadevnih državah 
članicah. Poleg tega Komisija izpostavlja, da se pla ‑
čila pri večini projektov običajno izvedejo v zadnjih 
letih izvajanja (tj. 2014 in 2015), saj je končni datum 
za upravičenost konec leta 2015.
39
Komisija se zaveda, da številni projekti morda ne 
bodo dokončani do 31. decembra 2015 in da se 
lahko razdelijo na dve ločeni fazi (glej tudi odgovor 
Komisije na odstavek 40 spodaj). Zato je bila za 
pospešitev izvajanja zadevnih programov in obrav ‑
navo tveganja razveljavitve prevzetih obveznosti 
konec leta 2014 ustanovljena projektna skupina za 
izvajanje, ki se med drugim osredotoča na pospeši ‑
tev izvajanja v navedenih štirih državah članicah.
40
Ob upoštevanju, da se številni projekti lahko raz ‑
delijo na dve programski obdobji, in za olajšanje 
zadeve državam članicam je Komisija predlagala 
spremembo smernic o zaključku programov, ki 
so bile sprejete 30. aprila 2015 (Sklep Komisije 
C(2015) 2771 o spremembi Sklepa C(2013) 1573). 
Njihov glavni cilj je uvesti večjo prožnost na neka ‑
terih področjih, vključno z „večfaznim izvajanjem“ 
nezaključenih projektov od leta 2016 naprej.
V zvezi s Slovaško in Romunijo ter v manjši meri 
Madžarsko se Komisija popolnoma zaveda, da kljub 
bistvenemu prispevku sredstev, dodeljenih progra ‑
mom za obdobje 2014–2020 za področje čiščenja 
odpadne vode, najverjetneje ne bodo mogoče 
izpolniti vseh potreb.
Odgovori Komisije 58
58
Komisija izpostavlja, da morajo države članice 
zagotoviti, da se tehnološke odpadne vode odva ‑
jajo v kanalizacijske sisteme in komunalne čistilne 
naprave v skladu s členom 11 in Prilogo I.C k direk ‑
tivi o čiščenju komunalne odpadne vode, pri čemer 
podrobne določbe, povezane z mejnimi koncentra ‑
cijami, ureja nacionalna zakonodaja.
64
Komisija izpostavlja, da so za odločanje o načinu 
nadzora nad odvajanjem vode iz industrijskih obra ‑
tov pristojne države članice.
65
Direktiva o čiščenju komunalne odpadne vode ne 
določa specifikacij za določanje velikosti čistilnih 
naprav. Člen 4 samo določa, da se obremenitev 
izračuna na podlagi najvišje povprečne tedenske 
obremenitve, ki se v enem letu dovede v čistilno 
napravo. To pomeni, da morajo odločitev o velikosti 
čistilnih naprav sprejeti države članice.
Ob upoštevanju dejstva, da so bili projekti v času 
revizije morda preveliki, Komisija meni, da bi bilo 
treba pri končni oceni in odločitvi o točni zasnovi 
in velikosti komunalne čistilne naprave upoštevati 
„najsodobnejše“ standarde ter številne zapletene 
dejanske in hipotetične parametre.
Na splošno je lahko velikost čistilnih naprav odvisna 
od več dejavnikov, vključno z varnostno rezervo, da 
se zagotovi stalna skladnost z direktivo o čiščenju 
komunalne odpadne vode, soočanjem s sezonskimi 
dejavnostmi/različicami, kot so turizem, industrijske 
dejavnosti ali močni nalivi deževnice, in upošteva ‑
njem morebitne prihodnje priključitve dodatnih 
naselij, rasti prebivalstva itd.
Od leta 2007 je cilj vključenosti strukture skupne 
pomoči pri pripravi projektov v evropskih regijah 
(v nadaljnjem besedilu: JASPERS) zagotavljanje 
pomoči državam članicam pri izboljševanju kako ‑
vosti vlog za velike projekte, vključno s tehničnimi 
značilnostmi, za financiranje z nepovratnimi sred ‑
stvi v okviru skladov, preden se vložijo.49
Komisija meni, da dejstvo, da so države članice 
določile strožje mejne koncentracije, kot so dolo ‑
čene v direktivi o čiščenju komunalne odpadne 
vode, ne pomeni nujno, da je treba pregledati 
zakonske omejitve, določene v navedeni direktivi. 
Države članice lahko uvedejo strožja merila, kot so 
določena v direktivi o čiščenju komunalne odpadne 
vode. Poleg tega morajo države članice zagotoviti 
skladnost tudi z drugimi ustreznimi direktivami1 
s področja varstva/kakovosti vode.
54
Tudi Komisija je opazila to težavo in začela izvajati 
študijo o preplavljanju (glej odstavek 56), s katero bo 
lahko zbrala podrobnejše podatke o preplavljanju 
na ravni držav članic in sprejela točnejše zaključke 
o zadevnih podatkih.
Komisija je že obravnavala veliko težavo, ki je posle ‑
dica onesnaževanja zaradi preplavljanja v Londonu 
in Whitburnu, pri čemer je pred Sodiščem začela 
postopek za ugotavljanje kršitev (C ‑301/10, 18. okto ‑
ber 2012). Vendar direktiva o čiščenju komunalne 
odpadne vode ne določa oprijemljivih zahtev glede 
preplavljanja, saj je navedeno le, da morajo „države 
članice določiti merila za zmanjšanje [...] preplavlja ‑
nja vode“ (Priloga I.A), zato mora Komisija najprej 
zbrati dokaze o vrsti ukrepov, ki se uporabljajo na 
ravni držav članic, njihovi uspešnosti in praktični 
uporabi, šele nato bo lahko sistematično obravna ‑
vala onesnaževanje zaradi preplavljanja na ravni EU.
Skupni odgovor Komisije na 
odstavka 55 in 56
Komisija meni, da bo študija iz odstavka 56 omo ‑
gočila bolj poglobljeno oceno stanja v vsaki državi 
članici, ki trenutno ni mogoča. Na podlagi zaključ ‑
kov se Komisija lahko odloči, ali bo začela preiskavo 
o tistih državah članicah, pri katerih je ugotovila, 
da neustrezno upravljanje preplavljanja morda 
vključuje težave v zvezi z onesnaževanjem zaradi 
neočiščene odpadne vode.
1 Zlasti z okvirno direktivo o vodah (Direktiva 2000/60/ES) in 
hčerinskimi direktivami o podzemni vodi (Direktiva 2006/118/ES) in 
prednostnih snoveh (Direktiva 2008/105/ES o okoljskih standardih 
kakovosti) ter med drugim direktivo o pitni vodi (Direktiva 98/83/ES), 
direktivo o kopalnih vodah (Direktiva 2006/7/ES), okvirno direktivo 
o morski strategiji (Direktiva 2008/56/ES), direktivo o habitatih 
(Direktiva 92/43/EGS, zlasti člen 6) in Uredbo (ES) št. 854/2004 (zlasti 
Priloga II.A.6).
Odgovori Komisije 59
76
Načeloma se Komisija strinja, da se blato ne bi 
smelo hraniti na kraju samem in da ga bo treba 
v razmeroma bližnji prihodnosti odstraniti na 
končno destinacijo.
83
Komisija proučuje možnost revizije Uredbe (ES) 
št. 2003/2003 o gnojilih (v nadaljnjem besedilu: 
uredba o gnojilih). Ena od možnosti, ki se prouču ‑
jejo, je vzpostavitev pravno zavezujoče omejitve 
težkih kovin in morebitna vključitev blata iz čistilnih 
naprav, ki izpolnjuje zahteve o lastnostih gnojil, 
v revidirano uredbo o gnojilih.
84
Komisija trenutno ne načrtuje predloga revizije 
direktive o blatu iz čistilnih naprav, saj bo najprej 
sprejela odločitev o morebitni reviziji uredbe 
o gnojilih, preden bo sprejela kakršno koli odlo ‑
čitev o reviziji direktive o blatu iz čistilnih naprav 
v prihodnosti.
87
Komisija se strinja, da vedno več študij kaže vpliv 
mikroplastike v sladki in morski vodi, ter da bi bila 
lahko odpadna voda vir emisij.
88
Komisija proučuje možnost predloga revizije uredbe 
o gnojilih leta 2015 (glej tudi odstavka 83 in 84).
95
Komisija navaja, da okvirna direktiva o vodah 
(člen 9) določa, da se zagotovi ustrezen prispevek 
različnih rab vode k povračilu stroškov storitev za 
rabo vode do leta 2010.67
Treba je proučiti stroške zmanjševanja čiste vode, 
saj je lahko veliko zmanjšanje zelo drago. Če je delež 
čiste vode v dotoku visok, je treba proučiti, kako se 
ga lahko zmanjša na stroškovno učinkovit način.
67 Druga alinea
Komisija se strinja, da bi to lahko bila možnost v pri ‑
merih, kjer bi zmanjšanje podpirale ustrezne analize 
stroškov in koristi, v katerih bi se primerjali pričako ‑
vani stroški obnove s pričakovanimi koristmi.
71 Prva alinea
Komisija meni, da so stroški čiščenja blata odvisni 
od izbrane vrste čiščenja in končne destinacije blata 
iz čistilne naprave.
71 Tretja alinea
Komisija podpira referenčno primerjanje, da se 
izboljša okoljska uspešnost služb za oskrbo z vodo. 
V odgovoru na evropsko državljansko pobudo „Pra ‑
vica do vode“ (COM(2014) 177 final) se je Komisija 
zavezala, da bo ukrepala in proučila idejo o primer ‑
ljivem spremljanju kakovosti vode in storitev za 
rabo vode. Septembra 2014 je organizirala srečanje 
z več deležniki. V tem dialogu je bilo poudarjeno, da 
se besedna zveza „referenčno primerjanje“ uporab ‑
lja v širšem pomenu. Jasno bi bilo treba razlikovati 
med večanjem preglednosti kot ciljem v okviru 
državljanske pobude in referenčnim primerjanjem 
kot podpornim orodjem za upravljanje. V slednjem 
smislu je referenčno primerjanje namenjeno služ ‑
bam za oskrbo in mrežam za referenčno primerja ‑
nje ter omogoča oceno uspešnosti s primerjanjem 
podobnih subjektov na podlagi zapletene zbirke 
podatkov in kazalnikov. Vendar je vloga Komisije pri 
tem omejena na omogočanje dialoga o izmenjavi 
dobrih praks.
Odgovori Komisije 60
97
Komisija prav tako meni, da obstaja tveganje, da 
upravljavci čistilnih naprav ne izvajajo potrebnega 
vzdrževanja zaradi dobičkonosnosti. Vendar so za 
učinkovitost upravljavcev pristojne države članice, 
saj ni posebnega pravnega okvira.
98
Komisija meni, da ustrezni tarifni sistem ni pomem ‑
ben le z vidika prispevka ESRR, temveč je zaželen 
za zagotavljanje dolgoročne finančne vzdržnosti 
delovanja. Odvračilni učinki načela povračila 
stroškov, ki se uporablja, se bodo bistveno izbolj ‑
šali, saj morebitnim upravičencem v programskem 
obdobju 2014–2020 ni nujno treba izvesti analize 
stroškov in koristi za ugotavljanje finančne vrzeli 
projektov, temveč se lahko uporablja pavšalna 
stopnja prihodkov v višini 25 %.
99
Če se država članica odloči, da bo uporabila 
pavšalno stopnjo v višini 25 % v skladu s členom 
61(3)(a) Uredbe (EU) št. 1303/2013, Komisija deluje 
v okviru omejitev, ki jih določa ta pravni okvir.
Skupni odgovor na odstavke od 101 
do 105
Glej odgovor Komisije na odstavek 98.Zaključki in priporočila 
106
Komisija meni, da sta razloga za nizko stopnjo 
črpanja konec leta 2013 lahko na primer potreba po 
okrepitvi tehnične, pravne in upravne zmogljivosti 
v štirih zadevnih državah članicah ter dejstvo, da se 
plačila pri večini projektov običajno izvedejo v zad ‑
njih letih izvajanja (tj. 2014 in 2015), saj je končni 
datum za upravičenost konec leta 2015.
Komisija se strinja, da ustrezni tarifni sistem ni 
pomemben le z vidika prispevka ESRR, temveč 
je zaželen za zagotavljanje dolgoročne finančne 
vzdržnosti sofinanciranega kanalizacijskega sis ‑
tema. V skladu z Uredbo (EU) št. 1303/2013 z dne 
17. decembra 2013 se pričakuje, da se bodo more ‑
bitni odvračilni učinki načela povračila stroškov 
postopno zmanjševali, saj morajo države članice 
izpolniti predhodno pogojenost 6.1 v zvezi z vodo, 
pri čemer morajo predložiti dokazila, da se spoštu ‑
jejo določbe o povračilu stroškov v zvezi z vodo iz 
člena 9 okvirne direktive o vodah, če vodno infra ‑
strukturo sofinancirata sklada.
Komisija upošteva ugotovitev Sodišča, da je sko ‑
raj tretjina proučenih čistilnih naprav prevelikih. 
Glej tudi odgovor Komisije na odstavek 65.
107 Druga alinea
V zvezi z zmanjšanjem števila aglomeracij Komisija 
meni, da je spremljanje razvoja števila PE pomemb ‑
nejše od sprememb števila aglomeracij. Komisija bo 
naknadno spremljala položaj v Romuniji v okviru 
pilotnega programa SIIF (glej odgovora Komisije na 
odstavka 28 in 29).
Odgovori Komisije 61
Priporočilo 1(c) 
Komisija sprejema to priporočilo in meni, da se že 
izvaja v aglomeracijah s PE nad 2 000. Direktiva 
o čiščenju komunalne odpadne vode določa, da 
so v teh aglomeracijah vzpostavljeni kanalizacijski 
sistemi oziroma individualni ali primerni sistemi.
Priporočilo 1(d) 
Komisija sprejema to priporočilo.
Zamuda med zahtevanim referenčnim letom in 
izdajo poročila Komisije je posledica različnih 
dejavnikov v zvezi z obdelavo podatkov in prav ‑
nih dejavnikov na ravni držav članic in Komisije (npr. 
notranjih procesov držav članic, preverjanja kakovosti 
predloženih podatkov, števila zadevnih aglome ‑
racij, opredelitve prednostnih nalog itd.). Komisija 
meni, da trenutni sistemi poročanja držav članic ne 
omogočajo krajših rokov za poročanje, ki bi bili sicer 
zaželeni, saj nacionalni sistemi povzročajo zamudo 
pri poročanju Komisije. Komisija si prizadeva izbolj ‑
šati svoj čas poročanja in zbrati novejše podatke 
od držav članic z razvojem pilotnega projekta, tako 
imenovanega orodja za poročanje SIIF, ki vključuje 
nekaj izbranih držav članic.
Priporočilo 1(e) 
Komisija sprejema to priporočilo.
Komisija bo neodvisno od te revizije začela širok 
pregled zahtev za poročanje v skladu z okoljsko 
zakonodajo EU v okviru agende „Boljše pravno ure ‑
janje za boljše rezultate“2.
2 COM(2015) 215 final. Boljše pravno urejanje za boljše rezultate – 
agenda EU z dne 19. maja 2015.107 Tretja alinea 
Komisija meni, da zbira informacije, ki so potrebne 
in ustrezajo namenu iz direktive o čiščenju komu ‑
nalne odpadne vode, poleg tega pa lahko v okviru 
okvirne direktive o vodah zahteva informacije 
za posebne namene (glej odgovora Komisije na 
odstavka 30 in 31).
108
Komisija navaja, da je proces dolgotrajen zaradi 
števila zadevnih aglomeracij po vsej EU. Vendar bi 
moralo orodje za poročanje SIIF izboljšati proces 
poročanja na nacionalni ravni. 
Pri 8. poročanju v okviru direktive o čiščenju komu ‑
nalne odpadne vode je Komisija zahtevala nabor 
podatkov za leto 2011 ali 2012.
Priporočilo 1(a) 
Komisija ne sprejema tega priporočila.
Komisija trenutno ne namerava okrepiti prizadevanj 
glede poročanja v okviru direktive o čiščenju komu ‑
nalne odpadne vode v zvezi z aglomeracijami s PE 
pod 2 000, ki imajo vzpostavljene kanalizacijske sis ‑
teme. Vendar Komisija v skladu z okvirno direktivo 
o vodah zahteva, da države članice predložijo infor ‑
macije o vodnih telesih, ki jih komunalna odpadna 
voda pomembno obremenjuje (ne glede na velikost 
aglomeracij), in ukrepih, ki so vzpostavljeni za dose ‑
ganje dobrega ekološkega in kemičnega stanja.
Priporočilo 1(b) 
Komisija sprejema to priporočilo. Komisija trenutno 
ne namerava uvesti sistematičnega preverjanja 
števila aglomeracij s PE pod 2 000 v okviru rednega 
poročanja v skladu s členoma 15 in 17 direktive 
o čiščenju komunalne odpadne vode. Vendar bo 
naknadno spremljala primere, pri katerih je bila 
opozorjena na bistvene spremembe oziroma jih je 
ugotovila na drug način, kot na primer s pilotnim 
programom „okvir za strukturirano izvajanje in 
informacije“.
Odgovori Komisije 62
Pri aglomeracijah s PE nad 2 000 se priporočilo že 
izvaja, saj to zahteva člen 17 direktive o čiščenju 
komunalne odpadne vode. Cilj člena 17 o poročanju 
je uskladiti potrebo po poročanju z napredkom pri 
izvajanju direktive o čiščenju komunalne odpadne 
vode. Take informacije so na voljo, države članice 
pa jih v primeru sprememb posodobijo vsaki 
dve leti v skladu s členom 17 direktive o čiščenju 
komunalne odpadne vode. Poleg tega lahko države 
članice na podlagi novih obrazcev za poročanje 
(sprejetih s Sklepom Komisije 2014/431/EU z dne 
26. junija 2014) poročajo o izvajanju programov, 
vključno z informacijami o predvidenih naložbah, 
zadevni uporabi sredstev in rokih za vsak pro ‑
jekt, o katerem poročajo. Eden od ciljev pilotnega 
programa SIIF je omogočiti, da so te informacije na 
voljo javnosti.
V zvezi z aglomeracijami s PE pod 2 000 Komisija 
meni, da bi taka zahteva neutemeljeno povečala 
obremenitev glede poročanja in bi lahko privedla 
do tega, da bi države članice sporočale netočne 
podatke. Poleg tega direktiva o čiščenju komunalne 
odpadne vode ne določa obveznosti poročanja za 
te aglomeracije.
Priporočilo 2(b) 
Komisija sprejema to priporočilo.
Programi za obdobje 2014–2020 se osredotočajo 
večinoma na aglomeracije s PE nad 2 000. To je tudi 
cilj zahtev za poročanje iz člena 17 direktive o čišče ‑
nju komunalne odpadne vode (glej tudi odgovor 
v točki (a) zgoraj).
111
Komisija meni, da morajo odločitev o dovoljenjih za 
čistilne naprave sprejeti države članice.109
Komisija priznava tudi, da pri štirih proučenih 
državah članicah obstajajo tveganja razveljavitve 
prevzetih obveznosti na ravni programa v skladu 
s členom 93 Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006. Neka ‑
teri glavni razlogi za zamude pri izvajanju so opisani 
v odgovorih Komisije na odstavka 38 in 106.
Za pospešitev izvajanja zadevnih programov in 
obravnavo tveganja razveljavitve prevzetih obve ‑
znosti je bila konec leta 2014 ustanovljena projek ‑
tna skupina za izvajanje, ki se med drugim osredo ‑
toča na pospešitev izvajanja s strani štirih zadevnih 
držav članic.
Za zagotovitev neoviranega dokončanja števil ‑
nih projektov je Komisija predlagala spremembo 
smernic o zaključku programov, namenjeno uvedbi 
večje prožnosti na nekaterih področjih, vključno 
z „večfaznim izvajanjem“ nezaključenih projektov 
od leta 2016 naprej (glej tudi odgovor Komisije na 
odstavek 40).
110
Glavni cilj Evropskega sklada za regionalni razvoj 
(ESRR) in Kohezijskega sklada v programskem 
obdobju 2007–2013 je bil zmanjšati vrzel med rav ‑
nmi socialno‑ekonomskega razvoja regij EU, ne pa 
nujno prispevati k izpolnjevanju rokov iz direktive 
o čiščenju komunalne odpadne vode, ki je v pri ‑
stojnosti zadevnih držav članic ne glede na raven 
dodeljenih sredstev. Pri tem prispevek ESRR/Kohe ‑
zijskega sklada v obdobju 2007–2013 morda res ne 
zadostuje za izpolnitev vseh potreb na področju 
kanalizacijskega sistema pri izpolnjevanju rokov iz 
direktive o čiščenju komunalne odpadne vode.
Priporočilo 2(a) 
Komisija delno sprejema to priporočilo.
Odgovori Komisije 63
Priporočilo 3(c) 
Komisija sprejema to priporočilo in bo proučila to 
možnost ob upoštevanju rezultatov študije, ki se je 
nedavno začela izvajati o tej zadevi.
Priporočilo 3(d) 
Komisija sprejema priporočilo Sodišča.
V skladu z uredbo za programsko obdobje 2014–
2020 se bo Komisija zanašala na ocene neodvisnih 
strokovnjakov (vključno z JASPERS) za zagotovitev, 
da so komunalne čistilne naprave primernih veli ‑
kosti. Vendar se države članice same odločijo, ali 
bodo izvedle analizo stroškov in koristi.
Priporočilo 3(e) 
Komisija sprejema to priporočilo. Vendar opozarja, 
da ne obstajajo pravne obveznosti za države članice 
glede uporabe obstoječih praks ali sodelovanja pri 
referenčnem primerjanju (glej tudi odgovor Komi ‑
sije na odstavek 71).
116
Komisija meni, da odlaganje blata iz čistilnih naprav 
na odlagališčih ali njegovo dolgoročno hranjenje 
v Romuniji ni trajnostno in ne bi smelo biti spreje ‑
mljivo pri sofinanciranih projektih.
117
Komisija proučuje možnost revizije Uredbe (ES) 
št. 2003/2003 o gnojilih. Ena od možnosti, ki se pro ‑
učujejo, je vzpostavitev pravno zavezujoče omejitve 
težkih kovin in morebitna vključitev blata iz čistilnih 
naprav, ki izpolnjuje zahteve o lastnostih gnojil, 
v revidirano uredbo o gnojilih.114
Direktiva o čiščenju komunalne odpadne vode ne 
ureja velikosti čistilnih naprav razen splošne obve ‑
znosti iz člena 4. Poleg tega je treba poudariti, da 
ima tovrstna infrastruktura dolgo življenjsko dobo, 
zato je težko samo kratkoročno oceniti njeno pri ‑
merno velikost. Na splošno je lahko velikost čistilnih 
naprav odvisna od več dejavnikov, kot so varno ‑
stna rezerva, da se zagotovi dolgoročna skladnost 
z direktivo o čiščenju komunalne odpadne vode, 
soočanje s sezonskimi dejavnostmi/različicami, kot 
so turizem, močni nalivi deževnice ali upoštevanje 
morebitnih prihodnjih priključkov zaradi rasti prebi ‑
valstva (glej tudi odgovor Komisije na odstavek 65).
Priporočilo 3(a) 
Komisija ne sprejema tega priporočila. Komisija 
trenutno ne namerava začeti ocene primernosti 
mejnih koncentracij iz direktive o čiščenju komu ‑
nalne odpadne vode ali pregleda direktive v bližnji 
prihodnosti.
Priporočilo 3(b) 
Komisija ne sprejema tega priporočila.
Pri pripravi sporočila o okoljskih inšpekcijskih pre ‑
gledih leta 2012 je Komisija široko ocenila pravila, 
kontrole in preverjanja, povezana z okoljsko zako ‑
nodajo EU. Čeprav je bilo v okviru tega dela ugoto ‑
vljeno, da je na voljo malo informacij o zmogljivosti 
inšpekcijskih sistemov v več državah članicah in 
da se uporaba sankcij razlikuje3, Komisija meni, da 
vrsto, število in pogostost preverjanj in inšpekcijskih 
pregledov najbolje obravnavajo organi držav članic 
na podlagi tveganja. V zvezi z denarnimi kaznimi se 
trenutno izvajajo preverjanja skladnosti na podlagi 
zakonodaje držav članic, ki se uporablja za izvrše ‑
vanje Direktive 2008/99/ES4, ki med drugim določa 
sankcije za fizične in pravne osebe za najhujše 
kršitve okoljskega prava, vključno s tistimi, ki se 
nanašajo na Direktivo 91/271/EGS (direktivo o čišče ‑
nju komunalne odpadne vode).
3 http://ec.europa.eu/environment/legal/law/pdf/Final%20
report%20inspections.pdf
4 Direktiva 2008/99/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 
19. novembra 2008 o kazenskopravnem varstvu okolja (UL L 328, 
6.12.2008, str. 28).
Odgovori Komisije 64
Priporočilo 5(a) 
Komisija sprejema to priporočilo. Države članice 
morajo izvajati ustrezno politiko določanja cen 
na področju vode v skladu s členom 9(1) okvirne 
direktive o vodah in predhodno pogojenostjo 6.1 iz 
Priloge XI k Uredbi (EU) št. 1303/2013.
Vendar Komisija poudarja, da je zaradi večdimenzi ‑
onalne narave cen vode in dejstva, da je 4 ‑odstotna 
stopnja cenovne dostopnosti okvirna, določitev 
končne stopnje v pristojnosti držav članic.
Priporočilo 5(b) 
Komisija ne sprejema tega priporočila.
Ker ne obstaja posebni pravni okvir, so za zago ‑
tavljanje razpoložljivosti sredstev za vzdrževanje in 
obnovo odgovorni pristojni lastniki in/ali upravljavci 
kanalizacijskega sistema, kar pomeni, da je to v pri ‑
stojnosti držav članic.Priporočilo 4(a) 
Komisija ne sprejema tega priporočila. Komisija 
sistematično spodbuja države članice, naj vklju ‑
čijo ustrezno čiščenje blata v fizično zadevo vlog 
za velike projekte, ki jih predložijo za financiranje 
v okviru skladov. Vendar Komisija v okviru obsto ‑
ječega pravnega okvira ne more zahtevati, da 
države članice uporabljajo to prakso, saj ni dolo ‑
čene obveznosti, v skladu s katero bi morale države 
članice povezati končna plačila programov z obsto ‑
jem ustrezne rešitve za ponovno uporabo blata iz 
čistilnih naprav.
Priporočilo 4(b) 
Komisija delno sprejema to priporočilo. Komisija tre ‑
nutno ne načrtuje predloga revizije direktive o blatu 
iz čistilnih naprav, saj bo najprej sprejela odločitev 
o morebitni reviziji uredbe o gnojilih, preden bo 
sprejela kakršno koli odločitev o reviziji direktive 
o blatu iz čistilnih naprav v prihodnosti.
118
Komisija navaja, da okvirna direktiva o vodah 
(člen 9) določa, da se zagotovi ustrezen prispevek 
različnih rab vode k povračilu stroškov storitev za 
rabo vode do leta 2010.
Komisija meni, da ustrezni sistem določanja cen 
ni pomemben le z vidika prispevka ESRR, temveč 
je zaželen za zagotavljanje dolgoročne finančne 
vzdržnosti delovanja. Odvračilni učinki načela 
povračila stroškov, ki se uporablja, se bodo bistveno 
izboljšali, saj morebitnim upravičencem v program ‑
skem obdobju 2014–2020 ni nujno treba izvesti 
analize stroškov in koristi za ugotavljanje finančne 
vrzeli projektov, temveč se lahko uporablja pavšalna 
stopnja prihodkov v višini 25 %.
KAKO DO PUBLIKACIJ EVROPSKE UNIJE
Brezplačne publikacije:
  en izvod:  
na spletni strani EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);
  več kot en izvod ter plakati in zemljevidi:  
pri predstavništvih Evropske unije (http://ec.europa.eu/represent_sl.htm), 
pri delegacijah v državah, ki niso članice EU (http://eeas.europa.eu/delegations/index_sl.htm),  
pri službi Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_sl.htm) ali  
s klicem na telefonsko številko 00 800 6 7 8 9 10 11 (brezplačna številka za celotno EU) (*).
(*)  Informacije so brezplačne, kakor tudi večina klicev (nekateri operaterji, telefonske govorilnice ali hoteli lahko klic zaračunajo).
Publikacije, ki so naprodaj:
 na spletni strani EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Odpadna voda in blato iz čistilnih naprav lahko vplivata na 
kakovost vode in tal. V odziv na to je EU sprejela direktive in 
sofinancirala gradnjo kanalizacijskih sistemov in komunalnih 
čistilnih naprav.
Sodišče je pregledalo izvajanje direktive o  čiščenju 
komunalne odpadne vode v štirih državah članicah 
v Podonavju. Preučilo je tudi vzorec 28 čistilnih naprav, da bi 
ugotovilo, kako so ravnale z odpadno vodo in blatom iz 
čistilnih naprav ter zagotavljale finančno vzdržnost.
Sodišče je izreklo priporočila o poročanju, načinih za 
izboljšanje uspešnosti, učinkovitosti in vzdržnosti čistilnih 
naprav, ustreznosti mejnih koncentracij, uporabi blata iz 
čistilnih naprav in spremljanju onesnaževal v  blatu.
EVROPSKO  
RAČUNSKO
SODIŠČE