P6_TA(2004)0096

Napredek Turčije na poti k pristopu

Resolucija Evropskega parlamenta o rednem poročilu za leto 2004 in priporočilu Evropske komisije o napredku Turčije za pristop (KOM(2004)0656 — C6-0148/2004 — 2004/2182(INI))

Evropski parlament,

- ob upoštevanju rednega poročila za leto 2004 in priporočila Evropske komisije o napredku Turčije za pristop z dne 6. oktobra 2004 (KOM(2004)0656 — C6-0148/2004) [1],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 1. aprila 2004 o rednem poročilu Komisije o napredku Turčije za pristop za leto 2003 [2] in svojih prejšnjih resolucij na to temo, sprejetih med 18. junijem 1987 in 1. aprilom 2004,

- ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta ( 21. in 22. junija 1993 v Kopenhagnu, 10. in 11. decembra 1999 v Helsinkih, 12. in 13. decembra 2002 v Kopenhagnu, 19. in 20. junija 2003 v Solunu, in 12. in 13. decembra 2003 v Bruslju),

- ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,

- ob upoštevanju poročila Odbora za zunanje zadeve in mnenja Odbora za proračun (A6-0063/2004),

A. ker je Komisija ugotovila, da Turčija zadovoljivo izpolnjuje kopenhagenska politična merila, in priporočila začetek pristopnih pogajanj,

B. ker je Evropski svet leta 2002 odločil, da bo Evropska unija (EU) v primeru izpolnitve kopenhagenskih političnih meril s strani Turčije takoj začela pristopna pogajanja,

C. ker se je Turčija še zlasti po volitvah leta 2002 na zakonodajnem in institucionalnem področju precej približala evropskim standardom,

D. ker je Komisija opozorila, da bi se pristop Turčije razlikoval od prejšnjih širitev zaradi skupnega učinka turškega prebivalstva, velikosti, zemljepisne lege ter gospodarskega, varnostnega in vojaškega potenciala,

E. ker bi bila demokratična in gospodarsko stabilna Turčija v veliko korist celotni Evropi,

F. ob upoštevanju sklepov Evropskih svetov v Helsinkih in Kopenhagnu, ki odkrito priznavajo politično željo Turčije, da se pridruži EU, in ji podeljujejo izrecno pravico do statusa države kandidatke za polnopravno članstvo,

G. ker Komisija za pristopni proces predlaga strategijo s tremi stebri, to so sodelovanje za okrepitev in podpiranje postopka reform v Turčiji, posebni pogoji za izvajanje pristopnih pogajanj v okviru medvladne konference, kjer sprejemanje odločitev zahteva soglasje (merila za odprtje in zaprtje poglavij, možnost uvedbe dolgih prehodnih obdobij na področju prostega gibanja delavcev, kmetijstva in izvajanja strukturnih politik (Kohezijski sklad) kakor tudi uvedba posebnih dogovorov in trajnih varoval), ter bistveno okrepljen politični in kulturni dialog za zbliževanje narodov držav članic EU in Turčije,

H. ker Komisija ni predlagala datuma za začetek pristopnih pogajanj in je opozorila, da je pogajalski proces odprt proces, katerega rezultatov ni mogoče zagotoviti vnaprej,

I. ker Komisija navaja, da bo treba nepovratnost procesa reform, zlasti njihovega izvajanja v zvezi s temeljnimi svoboščinami, preverjati čez daljše časovno obdobje,

J. ker Komisija navaja, da morajo odnosi med EU in Turčijo ne glede na rezultate pogajanj ali poznejšega ratifikacijskega procesa zagotoviti, da Turčija ostane trdno zasidrana v evropskih strukturah,

K. ker bo Komisija spomladi 2005 predlagala revizijo partnerstva za pristop in od konca leta 2005 naprej objavljala redni letni splošni pregled usklajevanja in širjenja političnih reform,

L. ker bo Komisija Svetu, ki bo o tem odločal s kvalificirano večino v skladu s Pogodbo o Evropski uniji, v primeru resnega in stalnega kršenja načel svobode, demokracije, spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter pravne države in načel mednarodnega prava priporočila začasno prekinitev pogajanj,

M. ker je Komisija nakazala, da bo morala EU oblikovati svoj finančni načrt za obdobje od leta 2014 naprej, še preden se pogajanja lahko zaključijo,

N. ker je Evropski svet junija 2003 navedel, da je "Sposobnost Unije, da sprejme nove članice ob vzdrževanju zagona evropske integracije, prav tako pomembno vprašanje v splošnem interesu tako Unije kot držav kandidatk",

O. ker je študija Komisije o učinkih pristopa Turčije pokazala, da bo v primeru njenega pristopa nujno potrebno znatno spremeniti vrsto politik EU,

P. ker je turška vlada v sodelovanju s parlamentom v zadnjih letih sprejela in začela izvajati pomembne ustavne in zakonodajne spremembe,

Q. ker bi moral začetek pristopnih pogajanj pomeniti, da so politična merila izpolnjena in da bo imela EU zadostne zmogljivosti za sprejetje Turčije in hkratno ohranjanje zagona evropske integracije, in ker je bilo upoštevanje "vseh" kopenhagenskih meril osnova za pristop k EU,

R. ker sta bila nov kazenski zakonik in zakon o višjih pritožbenih sodiščih sprejeta 26. septembra 2004, zakon o združenjih pa 4. novembra 2004, medtem ko se morajo sklep o zakonu o kazenskem postopku, zakonodaja o vzpostavitvi sodne policije in zakon o izvajanju kazni in ukrepov še sprejeti,

S. ker je Turčija kljub pomembnim spremembam, uvedenim z dvema večjima paketoma ustavnih reform iz leta 2001 in 2004, obdržala ustavo, sprejeto leta 1982,

T. ker bo treba zagotoviti popoln parlamentarni nadzor nad izdatki za vojsko in revizijo tudi v praksi na osnovi sprejetih reform,

U. ker so bili turški vladni organi in organizacije za človekove pravice v letih 2003 in 2004 obveščeni o stotinah primerov mučenja, države članice EU pa so leta 2003 sprejele več kot 2000 prošenj za azil turških državljanov,

V. ker Komisija poudarja, da je treba zakonodajo in izvedbene ukrepe nadalje usklajevati in širiti, zlasti kar zadeva nepopustljivost v boju proti mučenju in slabemu ravnanju, izvajanje določil o svobodi izražanja, svobodi tiska, verski svobodi, pravicah žensk in pravicah otrok vključno s prepovedjo otroškega dela ter standardi Mednarodne organizacije dela (ILO),

W. ker kljub sprejetju glavnega programa reform izobraževalni sistem in sistem usposabljanja še naprej kažeta nekatere pomanjkljivosti, in ker je zato zaželeno izboljšati izobraževalne možnosti, ki so na voljo na najbolj ogroženih območjih, in povečati prisotnost v šolah, zlasti pri dekletih,

X. ker bi morala Turčija v zvezi z versko svobodo nadaljevati z izvajanjem svoje reforme, da bi tako hitro zagotovila enako obravnavo za vse verske skupnosti in manjšine, vključno na področju lastninske pravice, pravnega statusa, šolstva in notranje uprave, predpisov za okoljsko načrtovanje in usposabljanja duhovščine,

Y. ker kurdski narod predstavlja pomemben del turške družbe, je potrebno v celoti priznati njihove pravice,

Z. ker grško pravoslavno semenišče Halki kljub prejšnjim pozivom Evropskega parlamenta turškim oblastem še ni bilo ponovno odprto,

AA. ker je treba celovito strategijo za razvoj gospodarskih, družbenih in kulturnih potreb lokalnega prebivalstva na jugovzhodu šele sprejeti, vračanje oseb, razseljenih po Turčiji, nazaj na jugovzhod pa omejuje in ovira sistem varovanja vasi in pomanjkanje materialne pomoči,

BB. ker Turčija še ni izpolnila odločb Evropskega sodišča za človekove pravice, vključno s povrnitvijo lastninske pravice v primeru Loizidou in s sodbo sodišča v primeru Ciper proti Turčiji,

CC. ker so bili Lejla Zana in njeni kolegi končno oproščeni služenja nepravične zaporne kazni ter se sedaj trudijo izboljšati integracijo Kurdov v osrednje politično življenje v Turčiji,

DD. ker turške in kurdske politične sile, organizacije civilne družbe, verske organizacije in pomembne osebnosti v Turčiji toplo pozdravljajo začetek pogajanj za pristop k EU in upajo, da se bo s temi pogajanji poglobil in pospešil postopek reform v Turčiji,

EE. ker turške oblasti še vedno niso ponovno odprle meje med Turčijo in Armenijo, s tem pa zamudile priložnost za spodbujanje dobrih sosedskih odnosov z Armenijo,

FF. ker se turške oblasti še vedno niso zadovoljivo odzvale na zahteve, povezana z drugimi armenskimi vprašanji, ki jih je izpostavil Evropski parlament v svoji resoluciji z dne 18. junija 1987,

GG. ker so ponovno odprtje ruševin armenskih cerkva Ani blizu Karsa v vzhodni Anatoliji za romarje in pomembno delo turškega zgodovinarja Halila Berktaja v zvezi z genocidom in ponovna vzpostavitev odnosov z Republiko Armenijo na državni ravni ključni koraki naprej, a ker se mora ta postopek zaključiti s ponovnim odprtjem meje med Turčijo in Armenijo,

HH. ker v kontekstu širšega ciprskega vprašanja mednarodna skupnost ostaja zaskrbljena, ker Turčija ne priznava Republike Ciper in ker je na severnem Cipru nameščenih več kot 30000 turških vojakov,

II. ker ima lahko Turčija z nadaljevanjem procesa demokratizacije in programa družbene in gospodarske prenove:

- pomembno vlogo pri številnih mednarodnih vprašanjih (energija, vodni viri, promet, upravljanje meja, boj proti terorizmu);

- pozitiven vpliv na razvoj laičnih demokratičnih držav v islamskem svetu kot protiutež verskemu fundamentalizmu;

- pozitiven vpliv na dosežke zunanje politike EU v številnih potencialno nestabilnih sosednjih regijah, kot so Sredozemlje, Bližnji vzhod, Kavkaz in Osrednja Azija,

1. pozdravlja proces političnih reform v Turčiji in sprejete ustavne in zakonske spremembe, ki že veljajo, kakor tudi napredek pri izvajanju teh reform od sprejetja Resolucije Evropskega parlamenta z dne 5. junija 2003 o napredku Turčije pri pripravah na članstvo [3]; vendar meni, da morajo turške oblasti za izpolnitev političnih meril v celoti sprejeti in izvajati nadaljnje reforme ter začeti izvajati sedanje reforme;

2. pozdravlja občudovanja vredna prizadevanja turških oblasti, ki so Turčijo na zakonodajnem in institucionalnem področju precej približale evropskim standardom;

3. pozdravlja pozitivna gibanja v turškem gospodarstvu, na katera še posebej kaže zmanjšanje makroekonomskih neravnovesij in hitrejša stopnja rasti;

4. pozdravlja trajno močno motivacijo in politično voljo za približevanje EU, ki jo kažejo turška vlada in velika večina izvoljenih predstavnikov turškega ljudstva; pozdravlja veliko podporo javnosti, ki se kaže v rezultatih javnomnenjskih raziskav;

5. z zadovoljstvom ugotavlja, da je Turčija v zadnjih nekaj letih izpolnila vrsto priporočil in zahtev, vsebovanih v resolucijah Parlamenta, med drugim tudi: popolno odpravo smrtne kazni, razširitev pomembnih temeljnih pravic in svoboščin, zmanjšanje vloge sveta za nacionalno varnost in odpravo izrednih razmer na jugovzhodu; tako je izpolnila številna priporočila, določena v resolucijah Parlamenta; vendar obžaluje pridržke, dane k Mednarodnemu paktu o državljanskih in političnih pravicah ter v Mednarodnemu paktu o gospodarskih, družbenih in kulturnih pravicah;

6. Izraža svojo brezpogojno podporo organizacijam civilne družbe in dejavnikom, ki delujejo v Turčiji na področju obrambe in spodbujanja temeljnih pravic in svoboščin; poziva Svet in Komisijo, naj okrepita sodelovanje s temi organizacijami v postopku opazovanja, kako Turčija izpolnjuje kopenhagenska politična merila;

7. priznava, da omogočajo reforme, ki jih izvajajo turške oblasti, nevladnih organizacijam širši okvir delovanja, zlasti v zvezi s spodbujanjem človekovih pravic, in poziva turško vlado, naj pospeši svoja prizadevanja za izkoreninjenje vseh oblik zastraševanja in nadlegovanja borcev in organizacij za človekove pravice;

8. pozdravlja zlasti reformo kazenskega postopka, ki krepi pravico do obrambe; vendar meni, da člen 305 novega turškega kazenskega zakonika, ki kaznuje domnevne "grožnje temeljnim nacionalnim interesom", ter njegovo pojasnjevalno opombo, ki cilja na svobodo izražanja mnenj, še posebej v zvezi s ciprskim in armenskim vprašanjem, ni skladen z Evropsko konvencijo o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin iz leta 1950; zato poziva k njegovi odpravi;

9. pozdravlja izpustitev Lejle Zane in njenih sodelavcev iz bivše Demokratske stranke (DEP), ter kliče k pravičnemu in nepristranskemu ponovnemu sojenju ter k takojšnji izpustitvi vseh zapornikov, obsojenih zaradi miroljubnega izražanja mnenja v Turčiji;

10. pozdravlja dejstvo, da je turška vlada uvedla zakonske spremembe, ki omogočajo zasebnim jezikovnim centrom pouk v drugih maternih jezikih kot v turščini (kurdščini, čerkeščini, armenščini in drugih) in oddajanje medijskih programov ter ustanavljanje in delovanje radijskih postaj s programom v drugih jezikih; turško vlado poziva k umiku vseh preostalih omejitev na področju radiodifuzije in izobraževanja v manjšinskih jezikih;

11. odločno poziva Turčijo, naj učinkovito razširi te zakonske spremembe in njihovo izvajanje na izobraževanje in radiodifuzijo za nemuslimanske manjšine (Grke, Armence, Jude, Asirce);

12. poziva Turčijo k občutnemu izboljšanju njenega dojemanja etničnih in verskih manjšin, na primer s poudarjanjem njihovega prispevka h kulturni dediščini države; od turških oblasti zlasti zahteva, naj upoštevajo, da so nekateri od teh posebnih prispevkov, kot na primer Hasankeyf, Ani, Zeugma ali Aghtamar, primerni za vpis na seznam svetovne dediščine pri Unescu;

13. poziva turško vlado, naj pri projektih velikih razsežnosti, kot so gradnja jezov v dolini Munzur, gradnja jeza Ilisu in kopanje zlata v Bergami, kjer sta v nevarnosti zgodovinska dediščina in enkratna pokrajina, uporablja okoljevarstvene standarde EU in standarde človekovih pravic EU;

14. poziva turške oblasti, naj v celoti izvajajo načelo "ničelne tolerance" na vseh ravneh in v vseh vidikih, da bi tako popolnoma izkoreninili mučenje, saj turški vladni organi in organizacije za človekove pravice še vedno prejemajo prijave takih primerov, načelo "ničelne tolerance" pa se le redko izvaja v praksi;

15. turški vladi predlaga, da pri reformi zakona o kazenskem postopku odpravi predpise o zastaranju za vse kazenske zadeve od začetka sodnega postopka; poziva turški pravosodni sistem in zlasti tožilce, da se osredotočijo na primere domnevnega mučenja, glede na to, da poteka zdaj proti osumljenim storilcem le nekaj sodnih preiskav in primerov; poziva Turčijo, naj za dosego rezultatov okrepi kadrovske zmogljivosti v državnih tožilstvih;

16. v zvezi s tem poziva turške oblasti, da podvojijo svoja prizadevanja za učinkovitejše izvajanje tega pristopa in da zlasti odločnejše pristopijo k vprašanju imunitete pred sodnim pregonom, ter poudarja potrebo po pospešitvi izobraževalnih programov, namenjenih spreminjanju odnosa pripadnikov policije in oboroženih sil, zato da bi zagotovili dosledno upoštevanje zakonov;

17. poziva turško ministrstvo za notranje zadeve, naj oblikuje in izvaja politiko takojšnjega začetka načelnega izvajanja upravnih in disciplinskih preiskav proti vsem policistom, obtoženim mučenja ali zlorabe;

18. poziva turške oblasti, naj uveljavijo zakon o združenjih, novi kazenski zakonik in zakon o višjih pritožbenih sodiščih in sprejmejo odločbo o zakonu o kazenskem postopku, zakonodajo o pravosodni policiji in zakon o izvajanju kazni in ukrepov;

19. poziva turške oblasti, naj temeljito prenovijo zakon o fundacijah, potem ko se bodo, kot bi morali narediti pri vseh podobnih zakonih, posvetovali s tistimi telesi, ki jih ta zakon zadeva, kot so ustrezne NVO in vrsta verskih skupnosti;

20. poziva Odbor za zunanje zadeve in njegov Pododbor za človekove pravice, naj pozorno opazujeta spoštovanje človekovih pravic v Turčiji in zlasti njihovo izvajanje, še posebej v zvezi z izvajanjem načela ničelne tolerance pri mučenju, vračanju razseljenih ljudi v sodelovanju z mednarodnimi agencijami, izvajanju ukrepov in zakonov za izkoreninjenje nasilja nad ženskami, vprašanju varstva in spodbujanja pravic manjšin, svobode vere, svobode izražanja in tiska, pa tudi sindikalne svobode;

21. ponovno poziva k reformi volilnega sistema z znižanjem praga desetih odstotkov, s čimer bo zagotovljeno širše predstavništvo političnih sil v Veliki narodni skupščini, vključno s predvsem kurdskimi strankami;

22. izraža svojo zaskrbljenost v zvezi s sojenjem Dehapu in z nevarnostjo razpada stranke; poziva turške oblasti, naj spoštujejo pravico do svobode izražanja in pravico do organiziranja demokratičnih političnih strank, kakršna je Dehap;

23. meni, da je glede na temeljne spremembe, ki se zahtevajo za članstvo v EU, oblikovanje nove ustave nadaljnja in najbrž nujna reforma, in ugotavlja, da bi moderna ustava morda oblikovala temelje za modernizacijo turške države;

24. ponovno opozarja na potrebo po nadaljnjih prizadevanjih za zagotovitev sposobnega in neodvisnega pravosodja in turške oblasti poziva, naj zagotovijo, da se bodo vse zakonske spremembe začele hitro izvajati, zlasti v zvezi z varstvom človekovih pravic, in da bodo spremenile ravnanje na vseh ravneh pravosodja;

25. poziva turško vlado, naj prenovi sedanjo inšpekcijsko službo s prenosom zadevnih nalog na neodvisne inšpekcijske službe, ki bi morale imeti na voljo dovoljšna sredstva za učinkovito delovanje v vseh turških regijah in pooblastila, da lahko kadar koli preiščejo kateri koli policijski objekt za pridržanje ali odvzem prostosti, obenem tesno sodelujoč z neodvisnimi turškimi NVO za človekove pravice;

26. izraža svojo brezpogojno podporo organizacijam civilne družbe in dejavnikom, ki delujejo v Turčiji na področju obrambe in spodbujanja temeljnih svoboščin;

27. poziva turške oblasti, naj zavzeto nadaljujejo z bojem proti korupciji, ki še vedno pomembno vpliva na gospodarsko, politično in družbeno življenje; pozdravlja prizadevanja turških oblasti v boju proti korupciji, vključno z ratifikacijo Konvencije OECD o podkupovanju in Konvencije ZN proti korupciji, in s članstvom v Skupini držav proti korupciji (GRECO) Sveta Evrope;

28. pozdravlja reforme, ki so okrepile načelo enakosti spolov, in opozarja na napredek na področju pravic žensk v novem kazenskem zakoniku, vendar pa ponovno poudarja svojo zaskrbljenost v zvezi s tem, da so nasilje v družini in druge oblike nasilja nad ženskami še vedno zelo razširjeni, zlasti v nerazvitih in podeželskih delih države, in poziva turške oblasti, naj žrtvam priskrbijo polno pravno varstvo ter zakonsko in gospodarsko pomoč, pa tudi zavetišča in podobne objekte, ter da podpirajo NVO pri preskrbi teh zavetišč in podobnih objektov; poziva Komisijo, naj podpira ta prizadevanja v okviru programov pomoči EU; poziva turške oblasti, da uvedejo programe za izkoreninjenje nepismenosti med ženskami;

29. poziva turške oblasti k vzpostavitvi stalnega dialoga z Evropskim parlamentom o pravicah žensk v Turčiji in v tem pogledu upošteva resolucijo o vlogi žensk v Turčiji v družbenem, gospodarskem in političnem življenju, o kateri naj bi razprava v Evropskem parlamentu potekala v letu 2005;

30. pozdravlja dejstvo, da so turške oblasti v kazenskem zakoniku uvedle spremembe, s katerimi so črtale vse pravne določbe, ki so prizanesljivi do zločinov iz časti; vendar pa poudarja, da je treba ustvariti take pogoje, da bodo lahko posamezniki oblastem popolnoma varno in zaupno prijavili tovrstna dejanja, ter zagotoviti pogoje za primerno preiskavo in kazenski pregon zločinov iz časti;

31. Poziva vse vpletene strani, naj takoj prenehajo s sovražnostmi na jugovzhodu države; poziva turško vlado, naj si odločneje prizadeva doseči spravo s tistimi kurdskimi silami, ki se odpovedo uporabi orožja;

32. poziva turške oblasti, naj okrepijo svoja prizadevanja, da bi se ženskam, ki jim družinsko ali kulturno okolje otežuje dostop do osnovne in srednje izobrazbe, omogočilo do največje možne mere uveljavljati pravico do izobrazbe;

33. poudarja, da se je splošno stanje na jugovzhodu od leta 1999 izboljšalo, tako v smislu varnosti kot tudi spoštovanja temeljnih pravic; poziva turško vlado, naj razvije načrte, da bo omogočila ljudem, ki to želijo, da se bodo lahko vrnili v svoje vasi in mesta na jugovzhodu, in naj se ustrezno loti reševanja problemov, ki trenutno nastajajo zaradi sistema varovanja vasi; spodbuja Turčijo, naj razoroži straže po vaseh in razpusti sistem varovanja vasi; poziva Turčijo, naj tesno sodeluje z mednarodnimi telesi, kot so Združeni narodi, EU in Svet Evrope, naj podpre in pospeši vračanje oseb, razseljenih po Turčiji, v skladu z načeli in smernicami Združenih narodov o notranji razselitvi, ter poziva oblasti, naj razvijejo celosten načrt regionalnega razvoja za gospodarski razvoj jugovzhoda kot regije in spodbudijo splošno modernizacijo družbe;

34. Poziva Turčijo, naj umakne zemljepisni pridržek k Ženevski konvenciji iz leta 1951 v zvezi s statusom beguncev;

35. poziva turške oblasti k spoštovanju standardov ILO glede pravice do sindikatov in uvedbi obširnejše zakonodaje o prepovedi zaposlovanja otrok;

36. poziva turško vlado, naj odstrani vse ovire, ki sindikatom onemogočajo, da se organizirajo sami, in naj spodbuja svobodo združevanja z črtanjem določbe o potrebni predhodni odobritvi s strani vlade pri ustanavljanju novih organizacij ter olajša pot razvoju resničnega socialnega dialoga, kot enega od stebrov gospodarskega in socialnega modela;

37. poziva turško vlado, naj še bolj omeji politično vlogo vojske s stalnimi reformami;

38. pozdravlja dejstvo, da je Turčija, kar zadeva Evropsko konvencijo o človekovih pravicah, v ustavo vključila načelo prednosti mednarodnega prava pred nacionalnim, in poziva turške oblasti, naj spoštujejo vse njene določbe in takoj začnejo izvajati odločbe Evropskega sodišča za človekove pravice, ki jih Turčija doslej ni izvajala;

39. poziva Turčijo, naj spodbuja proces sprave z armenskim ljudstvom, tako da prizna genocid nad Armenci, kot je navedeno že v prejšnjih resolucijah Parlamenta v zvezi s statusom Turčije kot kandidatke za članstvo (od 18. junija 1987 do 1. aprila 2004);

40. verjame, da morata vladi Turčije in Armenije nadaljevati s procesom sprave, po možnosti s pomočjo dvostranskega odbora neodvisnih strokovnjakov, da bosta lahko tragične dogodke iz preteklosti pustili za seboj, in poziva turško vlado, naj čim prej ponovno odpre mejo z Armenijo;

41. poziva Komisijo in Svet, naj od turških oblasti zahtevata uradno priznanje zgodovinskega dejstva genocida nad Armenci iz leta 1915 ter čimprejšnje odprtje meje med Turčijo in Armenijo, v skladu z resolucijami, ki jih je sprejel Evropski parlament v obdobju med 1987 in 2004;

42. v okviru nadaljnjega izboljševanja regionalne stabilnosti in spodbujanja boljših odnosov z njenimi sosedami poziva Turčijo, naj upošteva potrebe po vodi, ki jo imajo te države, s čimer opozarja zlasti na spodnja mezopotamska močvirja v Iraku in Iranu, kjer se je pretok vode občutno zmanjšal zaradi izgradnje Ataturkovega jezu; zahteva, da Turčija oblikuje delovne skupine s svojimi sosedami, vključno s Sirijo, da bi tako zagotovili pravično in nepristransko razdelitev vode iz rek, ki izvirajo v Turčiji;

43. ponovno poziva turške oblasti, naj takoj ustavijo vse dejavnosti, ki zapostavljajo in ovirajo verske manjšine in skupnosti, med drugim na področju lastninske pravice, pravnega statusa, šolstva in notranje uprave, predpisov za okoljsko načrtovanje in usposabljanja duhovščine, ter kot prvi jasen znak izvajanja poziva k takojšnjem ponovnem odprtju grškega pravoslavnega semenišča Halki ter k javni rabi cerkvenega naziva ekumenski patriarh; poziva Turčijo, naj z mislimi na trenutne težave deluje v skladu z ustrezno sodno prakso Evropskega sodišča za človekove pravice; poziva k priznanju in zaščiti Alevitov, vključno s priznanjem hiš Cem kot verskih centrov, in k prostovoljnosti celotnega verskega izobraževanja, ki ne bo vključevalo samo sunitske vere; poziva k zaščiti temeljnih pravic vseh krščanskih manjšin in skupnosti v Turčiji (na primer Grki iz Istanbula, Imvrosa in Tenedosa);

44. ob spoštovanju demokratične volje grške ciprske skupnosti obžaluje, da ni bilo mogoče doseči rešitve problema, in poziva turške oblasti, naj ohranijo svojo konstruktivno držo pri iskanju odgovora na ciprsko vprašanje, ki bi vodil k nepristranski rešitvi, na osnovi Annanovega načrta in načel, na katerih temelji EU, in naj v skladu z ustreznimi resolucijami ZN čim prej po določenem časovnem razporedu umaknejo svoje sile; meni, da je tak umik turških sil potreben korak na poti k nadaljnjemu umirjanju razmer, ponovni vzpostavitvi dialoga med stranmi in pripravi trajne rešitve; poziva turške oblasti, naj priznajo Republiko Ciper; turške oblasti opozarja na dejstvo, da so zadevna pogajanja o pristopu medvladna pogajanja med Turčijo na eni strani in 25 članicami EU na drugi strani; Republika Ciper je ena od teh držav članic; začetek pogajanj očitno pomeni priznanje Cipra s strani Turčije;

45. poziva Svet, naj uresniči svoje obljube in konča izolacijo turške ciprske skupnosti; pričakuje hiter sprejem dveh uredb o gospodarski pomoči in trgovini s severnim delom otoka;

46. opominja turške oblasti, da je potrebno rešiti kakršne koli nerešene spore s sosednjimi državami v skladu z Listino ZN in ustreznimi pogodbami; nadalje opominja turške oblasti na učinek dobrih sosedskih odnosov in odsotnosti groženj ter napetost vzbujajočih vojaških dejavnosti na pristopni proces; kakor je zapisano v sklepih Evropskega sveta v Helsinkih, se nerešena ozemeljska vprašanja v primeru neuspešnosti poravnave vložijo na Meddržavno sodišče za dokončno odločitev; hkrati poziva turške oblasti, naj odpravijo vse obstoječe omejitve, ki se nanašajo na ladje pod ciprsko zastavo, ki trgujejo z katero od držav članic EU;

47. poziva Komisijo, naj vključi v prenovljeno Partnerstvo za pristop vse potrebne politične reforme, in poudarja pomembnost nenehne in učinkovite pomoči Skupnosti, ki temelji na prenovljenem Partnerstvu za pristop in ki je, kolikor je le mogoče, prilagojena potrebam Turčije za izpolnjevanje kopenhagenskih meril;

48. poziva Komisijo, Svet in države članice, naj storijo vse potrebno za začetek veljavnosti evropske ustave, tako da bo EU lahko izpolnila predpogoje za svoje nemoteno delovanje in povečala zmožnost vključevanja novih držav članic;

49. pozdravlja priporočilo Komisije za nadzor nad izvajanjem zakonskih reform in upoštevanjem načel svobode, demokracije, spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter načela pravne države, in njeno zavezanost, da bo v skladu s Pogodbo o Evropski uniji ter Ustavo za Evropo v primeru resnega in stalnega kršenja teh načel priporočila začasno prekinitev pogajanj; poziva Komisijo in Svet, naj se o tem posvetujeta z Parlamentom;

50. opozarja na sklepe Evropskega sveta z 21. in 22. junija 1993, ki so določili kopenhagenska merila za članstvo v EU, in poziva Evropski Svet, da v svojem sklepu o začetku pogajanj s Turčijo navede, da sposobnost EU, da sprejme Turčijo kot članico ob hkratnem ohranjanju zagona evropske integracije, pomeni pomembno merilo za pristop, tako s stališča EU kakor tudi kandidatk za pristop;

51. spodbuja turške oblasti, naj nadaljujejo z reformami, namenjenimi krepitvi mehanizmov za varovanje človekovih pravic, kot je možnost posameznikov, da vložijo pritožbo pri neodvisnem organu; s tem v zvezi zato meni, da je pomembno v bližnji prihodnosti ustanoviti urad varuha človekovih pravic;

52. s tem v zvezi poudarja pomembnost programov izmenjave in usposabljanja za pravosodne uslužbence in sodnike, ter udeleževanja simpozijev o zakonodaji Skupnosti, ki jih je Turčija začela pripravljati v sodelovanju z EU in z nekaterimi njenimi članicami ter s Svetom Evrope;

53. z zanimanjem spremlja dosežen napredek glede ekonomskih meril in zlasti glede upoštevanja Turčije pravnega reda Skupnosti na področju energetike, industrijske politike, raziskav in telekomunikacij; vseeno meni, da se napredek po posameznih področjih razlikuje, zaradi česar so potrebne vsaj štiri reforme: povečanje upravne zmogljivosti za uveljavitev in izvedbo pravnega reda Skupnosti, oblikovanje operativno neodvisnega organa za nadzor državne pomoči, povečanje skladov za znanost in raziskovanje, saj so zmogljivosti Turčije zaradi nizke stopnje financiranja iz BDP omejene, in dopolnitev zakonskega okvira za sektor telekomunikacij s ciljem spremeniti tržno strukturo, ki jo obvladajo velika in močna podjetja;

54. poziva Komisijo in Svet, naj letno nadgrajujeta študijo vplivov in izvedeta druge potrebne študije, povezane z morebitnim pristopom Turčije, vključno s potrebnimi reformami politik EU, ter predstavita svoje zaključke Evropskemu parlamentu in nacionalnim parlamentom držav članic EU;

55. poudarja, da lahko Turčija zagotovi nepovratnost procesa reform in pridobi potrebno podporo javnega mnenja v EU samo tako, da pokaže svojo pripravljenost na prevzem vrednot EU z odločnim izvajanjem in nadaljnjimi reformami; pričakuje, da Komisija in Svet na podlagi dejanskih primerov dokažeta, da je bilo to doseženo;

56. v povezavi s tem poziva Komisijo in Svet, naj Evropskemu parlamentu in nacionalnim parlamentom držav članic EU letno poročata o napredku Turčije pri izpolnjevanju političnih meril, v to poročilo pa vključita vse preverjene primere mučenja, prijavljene v danem letu, ter število turških prosilcev za azil, ki so jih v danem letu sprejele države članice EU;

57. poziva Komisijo, naj v primeru resnega in stalnega kršenja načel svobode, demokracije, spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter pravne države, ki bi se zgodilo po začetku pogajanj o posameznih poglavjih, po posvetu z Evropskim parlamentom v skladu s Pogodbo o Evropski uniji priporoči začasno prekinitev pogajanj;

58. ugotavlja, da se pogajanja s Turčijo lahko zaključijo šele po oblikovanju finančnega načrta EU za obdobje od leta 2014 naprej;

59. ugotavlja, da je mogoče vpliv turškega pristopa k EU na proračun v celoti oceniti šele po opredelitvi parametrov za finančna pogajanja s Turčijo v okviru finančnega načrta od leta 2014 dalje;

60. poudarja, da priporočila Komisije, naj se v pristopni sporazum izpogajajo dolga prehodna obdobja, posebne ureditve na področjih, kot so strukturne politike in kmetijstvo, ter trajna varovala za prost pretok delavcev, ne bi smela negativno vplivati na prizadevanja Turčije za uskladitev s pravnim redom EU;

61. meni, da je sposobnost širitve Evropske unije kot del kopehagenskih meril pogoj, zato meni, da mora biti Evropska unija sposobna političnih ter institucionalnih reform;

62. poudarja pomembnost mnenja državljanov EU o morebitnem pristopnem sporazumu; zato poziva turško vlado in Komisijo, naj v luči tretjega stebra začne kampanje za obveščanje državljanov EU in Turčije s pomočjo programov izmenjave in javnih prireditev, ki bodo osveščali o procesu integracije in spodbujali medsebojno razumevanje; od Komisije pričakuje konkretne predloge za ukrepe, ki bodo ta proces učinkovito podprli in spodbudili globlji politični in kulturni dialog med EU in turško družbo; poudarja, da mora biti proces približevanja Turčije merilom EU pravičen in transparenten;

63. poudarja, da bo začetek pogajanj prvi korak v dolgotrajnem procesu, ki je že po svoji naravi odprt proces in ki ne vodi "a priori" in samodejno k pristopu; vendar poudarja, da je cilj pogajanj članstvo Turčije v EU, uresničevanje te ambicije pa je odvisno od prizadevanj na obeh straneh; tako pristop ni samodejna posledica začetka pogajanj;

64. meni, da so glede možnosti pristopa sedaj na potezi turške oblasti, ki morajo dokazati, da resnično lahko izpolnijo kopenhagenska politična merila, in v daljšem časovnem obdobju potrdijo, da je proces reform, ki ga je treba nadaljevati in izvajati, temeljit in nepovraten;

65. poziva turške oblasti, naj spodbujajo pogoste obiske iz Evropskega parlamenta in dialog z njim, brez omejevanja;

66. meni, da morajo odnosi med EU in Turčijo ne glede na uspešnost pogajanj zagotoviti, da Turčija ostane trdno zasidrana v evropskih strukturah;

67. meni, da je začetek pristopnih pogajanj priporočljiv, dokler se vse strani strinjajo, da:

- ima v prvi fazi pogajanj prednost popolno uresničevanje političnih meril; se bodo pogajanja na ministrski ravni začela z oceno izpolnjevanja političnih meril, še posebej na področju človekovih pravic in vseh temeljnih svoboščin tako v teoriji kot v praksi, obenem odpirajoč priložnost, da se na dnevni red pogajanj uvrstijo tudi druga poglavja;

- je treba v skladu z zahtevami Komisije pred začetkom pogajanj sprejeti in izvrševati še preostalih šest pomembnih zakonov;

- vsi mehanizmi, ki si jih je Komisija zamislila za zagotavljanje natančnega opazovanja, intenzivnega političnega dialoga in morebitne začasne prekinitve pogajanj, če bo to potrebno, delujejo nemoteno;

68. upoštevajoč splošni napredek, orisan v poročilu Komisije, ter gornje določbe te resolucije, poziva Evropski svet, naj brez nepotrebne zamude začne pogajanja s Turčijo;

69. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji, generalnemu sekretarju Sveta Evrope, predsedniku Evropskega sodišča za človekove pravice in vladi ter parlamentu Turčije.

[1] Še ni objavljeno v Uradnem listu.

[2] Sprejeta besedila, P5_TA(2004)0274.

[3] UL C 68 E, 18.3.2004, str. 592.

--------------------------------------------------