I. UVOD

Komisija je 12. aprila 2016 predstavila sporočilo o stanju nevzajemnosti z nekaterimi tretjimi državami na področju vizumske politike in možnostih nadaljnjega ukrepanja. V sporočilu je bilo ugotovljeno, da je bila z dejavno podporo Komisije rešena velika večina priglašenih primerov nevzajemnosti v osmih tretjih državah. Vendar sporočilo opozarja, da mora Komisija v primeru, da zadevna tretja država do 12. aprila 2016 ni odpravila vizumske obveznosti, v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 539/2001 z dne 15. marca 2001, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 1289/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013, sprejeti delegirani akt, s katerim za 12 mesecev začasno zadrži izvzetje iz vizumske obveznosti za državljane te tretje države. Uredba tudi določa, da mora Komisija upoštevati posledice začasnega zadržanja izvzetja iz vizumske obveznosti na zunanje odnose EU in njenih držav članic.

V sporočilu iz aprila 2016 so bile ocenjene posledice in učinki začasnega zadržanja izvzetja iz vizumske obveznosti za državljane in podjetja EU ter državljane zadevnih tretjih držav, hkrati pa je Komisija pozvala Evropski parlament in Svet, naj začneta razprave o najustreznejšem načinu ukrepanja. Komisija je zatem predstavila štiri sporočila o nadaljnjem ukrepanju, in sicer julija in decembra 2016 ter maja in decembra 2017. Komisija je v svojem zadnjem sporočilu o vizumski vzajemnosti iz decembra 2017 predstavila pregled stanja nevzajemnosti z Združenimi državami (ki so jo priglasili Bolgarija, Hrvaška, Ciper, Poljska in Romunija) in možnostih nadaljnjega ukrepanja, saj so Združene države edini preostali primer nevzajemnosti.

Ko je bilo v Evropskem parlamentu predstavljeno zadnje sporočilo, so nekateri člani Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve Evropskega parlamenta Komisijo pozvali, naj sprejme delegirani akt o zadržanju odprave vizumske obveznosti za državljane Združenih držav, drugi pa so se strinjali s Komisijo glede učinka takega zadržanja na čezatlantske odnose in so pozdravili sedanja prizadevanja za dosego vizumske vzajemnosti. Kot je bilo poročano že v prejšnjih sporočilih, Svet v prejšnjih dvanajstih mesecih ni razpravljal o tem vprašanju.

To sporočilo ocenjuje napredek, dosežen na področju vizumske vzajemnosti z Združenimi državami od decembra 2017.

II. NAJNOVEJŠE DOGAJANJE

1.Zahteve in razvoj programa ZDA za odpravo vizumov

Zahteve programa za odpravo vizumov določijo Združene države in so določene v pravu Združenih držav, kar velja na primer za stopnjo zavrnitve vlog za izdajo vizuma, ali pa so del izvršilnih zahtev ministrstva za domovinsko varnost.

Združene države programa za odpravo vizumov ne dojemajo zgolj kot program za poenostavitev potovanj, temveč tudi kot varnostni program. Združene države so decembra 2017 okrepile varnostne elemente programa z uvedbo nekaterih dodatnih izboljšav programa za odpravo vizumov. Izboljšave je uvedlo ministrstvo za domovinsko varnost, večinoma pa so se nanašale na stopnje prekoračitve bivanja po izteku vizuma, varovanje civilnega letalstva in nadaljnjo okrepitev varnostnih zahtev, zlasti zahteve o popolnem izvajanju obstoječih ureditev glede izmenjave informacij zaradi sistematičnega pregledovanja potnikov glede na informacije, povezane z bojem proti terorizmu. Komisija pozorno spremlja ta razvoj dogodkov, povezan s sedanjimi članicami programa za odpravo vizumov in tistimi, ki si to prizadevajo postati, saj te zahteve zdaj veljajo za temeljne.

Združene države so se pri oceni petih zadevnih držav članic, na podlagi katere bi se te lahko uvrstile na seznam za članstvo v programu za odpravo vizumov, osredotočile predvsem na naslednje zahteve:

Stopnja zavrnitve vlog za izdajo vizuma

V skladu z zakonodajo Združenih držav, ter kot je določeno v zakonu ZDA o priseljevanju in državljanstvu, mora biti stopnja zavrnitev vlog za izdajo neimigrantskega vizuma v državah, ki si prizadevajo postati članice programa za odpravo vizumov, na letni ravni manj kot triodstotna, v dvoletnem povprečju pa manj kot dvoodstotna. Glede na statistiko zavrnitev vlog za izdajo vizuma v letu 2017 štiri od petih držav članic presegajo zahtevani triodstotni prag (Bolgarija s 14,97 %, Hrvaška s 5,1 %, Poljska s 5,92 % in Romunija z 11,76 %). Zadevne države članice si dejavno prizadevajo za zmanjšanje stopnje zavrnitev vlog. Pri tem je bil dosežen napredek, saj so se v primerjavi s podatki za leto 2016 stopnje zavrnitev vlog za izdajo vizuma v več zadevnih državah članicah znižale. V Bolgariji se stopnja zavrnitev vlog za izdajo vizuma v zadnjih letih stalno znižuje, saj so se zavrnitve s 17,3 % v letu 2015 in 16,9 % v letu 2016 zmanjšale na 14,97 % v letu 2017. Na Hrvaškem se je stopnja zavrnitev prav tako zmanjšala s 6,8 % v letu 2016 na 5,1 % v letu 2017. Ciper ostaja pod triodstotnim pragom, pri čemer se je stopnja zavrnitev znižala z 2 % v letu 2016 na 1,69 % v letu 2017. Čeprav se je stopnja zavrnitve vlog za izdajo vizuma na Poljskem v letu 2017 v primerjavi s prejšnjim letom (5,4 % v letu 2016) nekoliko zvišala, splošne vrednosti v zadnjih letih kažejo stalno padajoč trend. Stopnja zavrnitve vlog za izdajo vizuma v Romuniji ostaja zadnja leta stabilna, pri čemer je bila v letu 2017 nekoliko višja kot v letu 2016 (11,4 %).

Več držav članic izvaja informacijske kampanje s finančno podporo EU in dejavno udeležbo konzularnih predstavništev, da bi se izboljšalo poznavanje pogojev za potovanje v Združene države in posledično znižala stopnja zavrnitve vlog za izdajo vizuma (to je bilo v letu 2017 zlasti značilno za Hrvaško, Bolgarijo in Romunijo). Druge zadevne države članice prav tako izvajajo dejavnosti ozaveščanja: Bolgarija je v sodelovanju z lokalnimi konzularnimi predstavništvi Združenih držav pripravila smernice, v katerih je pojasnjen postopek za pridobitev vizuma za Združene države, vključno z razgovorom za izdajo vizuma. Druge zadevne države članice so v preteklosti prav tako že izvajale podobne dejavnosti ozaveščanja:

V zvezi s tem so organi Združenih držav zahtevali podrobno razčlenitev stopenj zavrnitve vlog za izdajo vizuma za zadevne države članice, da bi lahko bolj ciljno usmerili svoje kampanje ozaveščanja.

Izvajanje sporazuma o preprečevanju hudih kaznivih dejanj in boju proti njim

Poleg podpisa sporazuma o preprečevanju hudih kaznivih dejanj in boju proti njim mora država, da bi bila uvrščena na seznam za članstvo v programu za odpravo vizumov, na podlagi usmerjenih izboljšav, ki jih je leta 2017 uvedlo Ministrstvo Združenih držav za domovinsko varnost, obvezno v celoti izvajati zgoraj navedeni sporazum. Vse zadevne države članice so napredovale pri izpolnjevanju tega merila. Bolgarija, Hrvaška, Ciper in Romunija so podpisali in ratificirali tovrstni sporazum z Združenimi državami ter si prizadevajo za njegovo popolno izvajanje, da bi izpolnili zahteve programa za odpravo vizumov, ki so jih določile Združene države.

Na tristranskem srečanju maja 2018 (glej oddelek II.2) je Poljska napovedala, da namerava ponovno začeti pogajanja z Združenimi državami v zvezi s podpisom sporazuma o preprečevanju hudih kaznivih dejanj in boju proti njim, ki je bil parafiran leta 2013, ni pa še bil podpisan. Na tristranskem srečanju oktobra se je razpravljalo o tem, kako pospešiti podpis in sklenitev sporazuma o preprečevanju hudih kaznivih dejanj in boju proti njim med Združenimi državami in Poljsko, pri čemer je bil kot ciljni datum za pregled parafiranega sporazuma določen konec leta 2018. Komisija podpira hitro sklenitev sporazuma ter njegovo izvajanje, saj je to zahteva Združenih držav za uvrstitev na seznam za članstvo v programu.