SL    SL SL 
SL    SL  KOMISIJA EVROP SKIH SKUPNOSTI 
V Bruslju, 10.6.2009 
SEC(2009) 703 
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
priložen 
 
SPOROČILU KOMISIJE  
EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-
SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ 
 
o 
 
Strategiji Evropske unije za regijo Baltskega morja 
  
Povzetek ocene u činka 
 
  
{COM(2009) 248 kon č.} 
{SEC(2009) 702} 
SL 2   SL Uvod 
V Sklepih predsedstva Evropskega sveta z dne 14. decembra 2007 je navedeno, da „Brez 
poseganja v integrirano pomorsko politiko Evrops ki svet poziva Komisijo, naj najkasneje do 
junija 2009 predstavi strategijo EU za obmo čje Baltskega morja. Strategija bi morala med 
drugim obravnavati nujne okoljske izzive, povezane z Baltskim morjem.“ Isti Sklepi Sveta so 
potrdili celostno pomorsko politiko za EU s po udarkom, da bi v politiki „morali upoštevati 
predvsem razlike v posebnostih držav članic in nekaterih obmorskih regij, ki bi morale tesneje 
sodelovati, vklju čno z otoki, oto čji in najbolj oddaljenimi regi jami, upoštevati pa bi morali 
tudi mednarodni vidik.“ Strategija EU za regijo Baltskega morja je zato prvi primer celostne 
pomorske strategije na ravni morskega bazena.  
Geografsko obmo čje, ki ga strategija zajema, je makroregija ob Baltskem morju. Skupaj 
zadeva osem držav članic (Švedsko, Finsko, Estonij o, Latvijo, Litvo, Poljsko, Nem čijo in 
Dansko). Tri države ne članice (Ruska federacija, Norveška  in Belorusija) bi lahko imele 
interes v regiji. Okvir severne dimenzije dolo ča temelje za zunanje sodelovanje s tretjimi 
državami v regiji Baltskega morja.  
Regija Baltskega morja (RBM) je zelo raznoliko obmo čje v gospodarskem, okoljskem in 
kulturnem smislu, njene članice pa si delijo mnoge skupne  vire ter so zelo medsebojno 
odvisne. To pomeni, da  ukrepi na enem obmo čju lahko imajo hitro posle dice na drugih delih 
ali celotnem obmo čju regije.  
• Okoljski izzivi v regiji so  evtrofikacija, morska biotsk a raznovrstnost, nevarne snovi, 
onesnaževanje ladij, podnebne spremembe. V RBM je bil dosežen relativno trden dogovor 
o skupnih prizadevanjih pri reševanju posam eznih problemov Baltskega morja prek 
HELCOM. Vendar pa HELCOM ni  sposoben izvajati in uve ljavljati ukrepov. Poleg tega 
mnogi sektorski interesi, kot so  ribiški, kmetijski, industrijsk i in pomorski sektor, katerih 
dejavnosti vplivajo na stanje okolja, niso vklju čeni. Malo verjetno je, da bo te probleme 
možno rešiti brez bolj celostnega pristopa k problemom okolja in mo čnejše politi čne 
zavezanosti k izvajanju ukrepov HELCOM. 
• Izzivi v zvezi z blaginjo so povezani z notranjim trgom in trgovino s sosednjimi državami, 
inovacijami, podjetništvom, MSP in človeškimi viri, kmetijstvom, gozdarstvom in 
ribištvom. Čezmejne strukture za spopadanje z izzivi, povezanimi z enotnim trgom, 
inovacijami in trgom dela, so manj razvite kot v drugih obmo čjih. To deloma odraža 
močno vlogo nacionalne ravni in ravni EU pr i reševanju problemov. Vendar pa si 
zainteresirane strani glede številnih vprašanj želijo okrepiti vezi v regiji, zlasti pri 
reševanju velikih gospodarskih razlik me d vzhodom in zahodom. Razlog za okrepljeno 
sodelovanje na ravni izvajanja politik EU je v notranjem trgu. 
• Izzivi v zvezi z do stopnostjo in privla čnostjo so povezani z energetsko stabilnostjo, 
integracijo energetskega trga in energetsko u činkovitostjo, notranjimi in zunanjimi 
prometnimi povezavami, privla čnostjo za državljane in turiste. Čeprav v primeru 
energetskih in prometnih omrežij obstajajo strateški okviri za opred eljevanje prednostnih 
nalog, pa primanjkuje politi čne volje, ki bi zagotovila nacionalne odlo čitve o skupnih 
potrebah, ter usklajenosti na ravni  izvajanja in med nacionalnim i sredstvi in sredstvi EU. 
• Izzive v zvezi z varnostjo in stabilnostjo predstavljajo čezmejni kriminal, pomorska 
varnost in stabilnost, ve čji nujni primeri na morju in kopnem. Na tem podro čju je veliko 
pobud na nacionalni, regionalni ravni in ra vni EU. Vendar pa to  na nekaterih podro čjih 
SL 3   SL vodi k sektorski in geografski razdroblje nosti. HELCOM je odgovoren za nekatera 
vprašanja glede ve čjih morskih nesre č. 
Ključni problem regije ni v pomanjkanju obstoje čih pobud ali struktur upravljanja, temve č v 
tem, da zelo razdrobljene obstoje če strukture upravljanj a ne morejo zagot oviti dovolj trdnega 
okvira, v katerem se prednostne naloge RBM la hko obravnavajo celostno, rešujejo morebitni 
politični spori in dosegajo medsektorski komprom isi. Skupno ukrepanje mora zato zagotoviti 
okvir, ki zainteresi ranim stranem omogo ča, da pri uresni čevanju polnega gospodarskega, 
okoljskega in socialnega potenciala regije sprejmejo potrebne ukrepe. 
Komisija v okviru strategije za regijo Balts kega morja ne predlaga zakonodajnega ukrepa 
Unije. Strategija se umeš ča izključno v okvir obstoje če zakonodaje EU in je povezana s 
prostovoljnimi zavezami držav članic. Strategija in akcijski na črt sta bila pripravljena na 
zahtevo zadevnih držav članic in tretjih držav.  
Splošni cilj  strategije je zato obravna vati makroregijske izzive re gije, ki bi potem lažje 
izkoristila svoj socialno-gospoda rski in okoljski potencial te r postala bolj okol jsko trajnostna 
in uspešna, dostopna in privla čna, z zagotovljenimi višjimi sta ndardi varnosti in stabilnosti za 
državljane.  
Posebni cilj  je razviti okvir za posamezne izzive in  obravnavati pomanjkljivosti v strukturah 
upravljanja ter tako zagotoviti, da se številni strateški ukrepi (v obliki akcijskega na črta) za 
reševanje problemov izvajajo čim bolj u činkovito, uspešno in skla dno. Glede tega je treba 
doseči tri cilje: pove čati usklajevanje in skladnost; okrepiti institucionalne pristojnosti za 
zagotovitev izvajanja ukrepov; izboljša ti razvidnost in okrepiti odgovornost. 
Za boljšo obravnavo strateških izzivov je ve č načinov. Toda zainteresir ane strani so med 
javnim posvetovanjem jasno sporo čile, da bi morale naloge prevzeti obstoje če strukture 
upravljanja. Prou čili smo štiri možnosti: 
1. Brez nadaljnjih ukrepov EU, za večje sodelovanje med državami in regijami. 
2. Brez dodatnih struktur : sprememba v primerjavi s sedanjimi razmerami bi bila v tem, 
da bi se strategija in akcijski na črt pripravila v okviru obstoje čih struktur. 
3. Zaupanje obstoje či instituciji:  ta možnost bi pomeni la okrepitev enega od 
medvladnih organov, ki bi sprejemal odlo čitve in usklajeval izvajanje akcijskega 
načrta. Edina organizacija, ki je ustrezno ve čsektorska in vklju čuje vse zadevne 
države članice na vladni ravni je Svet držav Baltskega morja. 
4. Pristop Skupnosti, Svet za splošne zadeve in Komisija:  Ta pristop bi pomenil potek in 
izvajanje strategije v skladu z obi čajnim pristopom Skupnosti, kjer politi čno 
odgovornost prevzema Svet ministrov na zased anju Sveta za splošne zadeve, medtem 
ko je usklajevanje, spremljanje in poro čanje odgovornost Komisije. 
Naslednja razpredelnica povzema prednosti in sla bosti vseh možnosti, ki temeljijo na njihovi 
sposobnosti doseganja posameznih opredeljenih ciljev. 
SL 4   SL Razpredelnica 1. Ocena u činkovitosti možnosti upravljanja  
Možnosti upravljanja  
Brez dodatnih struktur  Zaupanje obstoje či instituciji  Pristop na ravni Skupnosti  Izzivi upravljanja  
strategijo in akcijski na črt 
izvajajo države članice strategijo in akcijski na črt 
izvajajo obstoje če medvladne 
organizacije  Svet za splošne zadeve (politika), 
Komisija (usklajevanje in 
spremljanje)  
Posebni cilj 1: okrepljene in stitucionalne pristojnosti za  zagotovitev izvajanja ukrepov  
šibko, sporazumno 
odločanje brez napredka  nečlanstvo v EU ogroža 
odločanje napredek prek legitimnih 
mehanizmov odlo čanja na visoki 
ravni 
pomanjkanje sposobnosti za 
okrepitev izvajanja brez napredka  brez napredka, medvladne 
organizacije nima jo pristojnosti 
izvrševanja  skupni pritisk je edino orodje 
okrepitve, napredek se ocenjuje 
glede na sprejeti akcijski na črt 
pomanjkanje 
sposobnosti za 
uresničevanje 
odločitev lahko izvajajo, brez 
napredka v usklajevanju  brez napredka, Svet baltskih držav nima pristojnosti izvajanja sodelovanje na visoki ravni ve ča 
verjetnost izvajanja  
Posebni cilj 2: okrepljeno usklajevanje in skladnost  
podvajanje 
prizadevanj  brez napredka v obstoje čih 
pristopih do usklajevanja  napredek, čeprav ni jasno, kako 
bi organizacija usklajevala 
organizacije, vklju čno z 
zastopanostjo na isti ravni  obravnava prek usklajevanja na višji ravni, odgovornosti 
pojasnjene v akcijskem na črtu 
razdrobljenost 
politik:  napredek, če bi vsaka 
država članica sledila isti 
strategiji  ni pristojnosti za celostni pristop 
k akcijskemu na črtu EU  obravnava prek usklajevanja na 
višji ravni, celostni pristop 
opredeljen v akcijskem na črtu 
ni pristojnosti za 
odločitve z znatnim 
učinkom zunaj 
ozkega okvira 
organizacije  brez napredka  prenos splošne odgovornosti 
izvajanja skupnih ukrepov na 
organizacijo: za to bi bile 
potrebne temeljne spremembe  obravnava prek usklajevanja na višji ravni 
nejasne odgovornosti napredek: odgovorne so države članice, ki pa 
nimajo strukture 
usklajevanja brez napredka– brez pristojnosti za spremembe v drugih 
organizacijah  obravnava prek opredelitve vlog 
v akcijskem na črtu 
Posebni cilj 3: pove čana razvidnost in odgovornost  
nizka raven 
odgovornosti  brez napredka  problemati čno, saj članstvo 
vključuje tako države EU kot 
tretje države za strategijo EU  napredek: države članice so 
odgovorne, toda skupni pritisk je 
edino orodje okrepitve, napredek 
se ocenjuje glede na sprejeti 
akcijski na črt 
nizka raven 
razvidnosti  napredek na podlagi strategije napredek na podlagi strategije  napredek na podlagi strategije in višje politi čne ravni 
Analiza kaže na to, da je najboljša možnost pristop na ravni Skupnosti. Omogo ča dober okvir 
za boljšo kakovost upravljanja znotraj RBM, zlas ti ker zagotavlja najboljše možnosti za 
spremljanje. Zagotavlja tudi za nesljiv postopek medsebojnih preg ledov oz. revizij. Poleg tega 
je pristop Skupnosti edini pr istop, ki bi zagotavljal usklajev anje politik na ravni Skupnosti in 
na ravni RBM, saj Svet za splošne zadeve la hko razpravlja tako o zadevah, povezanih z RBM, 
kot o zadevah Skupnosti. Zato bi bil ta pris top edini, ki bi la hko v polnosti in celostno 
obravnaval zadeve (npr. v kmetijstvu in ribištvu) z znatno pristojnostjo Skupnosti in bi hkrati ohranil skladnost s politikami EU. Ta možnost bi  prav tako zagotovila tesno usklajevaje s 
severno dimenzijo in ne bi zahteva la predhodnega usklajevanja o stališ ču EU zunaj strategije, 
kot je to potrebno v primeru drugih možnosti.  
Dodatna potrebna sredstva bodo odvisna od ambicij strategije. Prvi korak  je zainteresirane 
strani pritegniti k sooblikovanju strategije . V naslednjem koraku bo potrebno manjši 
sekretariat, ki bo sposobe n pripravljati letna poro čila na podlagi meta-spremljanja in 
upravljati delovne skupine na visoki ravni, ki  bodo pripravljale ocene napredka. To pa je 
SL 5   SL mogoče zgolj s pomo čjo obstoje če institucije RBM ali s pristopom na ravni Skupnosti. Na 
tretji stopnji bi bolj usposobljen sekretariat lahko ohranjal stike z in stitucijami EU, kar bi 
zagotavljalo celosten in skladen pristop do politik  EU, zlasti do navedenih podro čij z večjimi 
pristojnostmi EU. To pa je mogo če zgolj v okviru pristopa na ravni Skupnosti.  
Na splošno se pri čakuje, da bo celostni pristop na podlagi okrepljenega sodelovanja in 
skupnega u čenja prispeval k reševanju problemov regije. Celostni pristop naj bi pove čal 
skladnost politik v regiji in pris peval k splošnemu cilju. Ker bi ve čja skladnost rešila problem 
razdrobljenosti in podva janja, bi se pove čala splošna u činkovitost. Na splošno se pri čakuje, da 
bi upravni stroški dodatnega usklaj evanja v primerjavi z obstoje čimi upravnimi aktivnostmi 
bili nizki. Komisija ne predlaga dodatne zakonodaje, zahtev po poro čanju ter mehanizmov 
odločanja.  
Izvajanje strategije ne bi smelo pove čati kompleksnosti organizac ije. Glede tega lahko 
vključenost ravni EU prek njenih institucij, zlasti Sveta in Komisije, pomembno vpliva na 
organizirano in struktur no izvajanje akcijskega na črta, zagotovi skladnost s politikami 
Skupnosti in preseže drobitev pobud. 
Zaradi učinkovitosti in uspešnosti st rukture upravljanja pri skup nem ukrepanju in zaradi 
skladnosti s cilji je  treba zagotoviti na čine rednega posodabljanja strategije. Časovna omejitev 
strategije bi lahko bila spodbuda za  države in zainteresirane strani , da jo izvajajo in nadalje 
razvijajo.