SL Uradni list Evropske unije C 176/8

Končno poročilo pooblaščenca za zaslišanje v zadevi COMP/F/38.456 – Bitumen (Nizozemska)

(pripravljeno v skladu s členom 15 Sklepa Komisije 2001/462/ES, ESPJ z dne 23. maja 2001 o mandatu pooblaščenca za zaslišanje v nekaterih postopkih o konkurenci – UL L 162, 19.6.2001, str. 21)

(2007/C 176/07)

V osnutku odločbe je ugotovljeno naslednje:

V obvestilu o nasprotovanju je bila ugotovljena kršitev člena 81(1) Pogodbe ES, tako glede prodaje kot nakupa. Nekaj let je na področju prodaje in nakupa bitumna za ceste na Nizozemskem vladal kartelni dogovor med dobavitelji bitumna, največjimi kupci (velika podjetja za gradnjo cest na Nizozemskem) in omenjenima skupinama podjetij. Obvestilo o nasprotovanju navaja, da je bil cilj dogovora določanje komponent cen (bruto prodajne cene in popustov) bitumna in razporeditev zalog. Da bi laže nadzorovali omenjene sporazume in njihovo spoštovanje, je prišlo do izmenjav podatkov o cenah, količini zalog in tržnih deležih.

Obvestilo o nasprotovanju je bilo 19. oktobra 2004 poslano dobaviteljem bitumna: (AB Nynäs Petroleum, Nynäs Belgium AB, BP p.l.c., BP Nederland B.V, BP Refining & Petrochemicals GmbH, Esha Holding B.V., Smid & Hollander B.V., Esha Port Services Amsterdam B.V. Exxon Mobil Corporation, ExxonMobil Petroleum, Chemicals B.V.B.A., Esso Nederland B.V., Koninklijke Nederlandsche Petroleum Maatschappij N.V., „Shell“ Transport and Trading Company p.l.c., Shell Petroleum N.V., Shell Nederland Verkoopmaatschappij B.V., Kuwait Petroleum Corporation, Kuwait Petroleum International, Kuwait Petroleum (Nederland) B.V., Sideron Industrial Development B.V., Klöckner Bitumen B.V., Total S.A, Total Nederland) in kupcem bitumna (Ballast Nedam N.V., Ballast Nedam Infra B.V., Dura Vermeer Groep N.V., Dura Vermeer Infra B.V., Vermeer Infrastructuur B.V., Heijmans N.V. Heijmans Infrastructuur B.V., Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans B.V., Koninklijke BAM Groep N.V., BAM NBM Wegenbouw B.V., HBG Civiel B.V., Koninklijke Volker Wessels Stevin N.V., Volker Wessels Stevin Infra B.V. in Koninklijke Wegenbouw Stevin B.V. N.V., Wintershall AG).

Podjetja so imela dostop do dokumentacije o preiskavi, ki jo je izvedla Komisija. Kopija na CD ROM–u jim je bila poslana 19. oktobra 2004, drug CD ROM pa 21. aprila 2005.

V obvestilu o nasprotovanju je določeno, da imajo podjetja dva meseca časa za odgovor. Komisija je prejela več prošenj za podaljšanje tega roka iz razlogov, povezanih z dostopom do dokumentacije. Prošnje so se sklicevale na različne težave v zvezi z dostopom, zlasti kar zadeva zaupnost določenih podatkov. Zaradi tega sem moral postopek podaljšati za skoraj štiri mesece, da bi zagotovil popolno spoštovanje pravice do zaslišanja.

V določenem roku so odgovorili vsi naslovniki obvestila o nasprotovanju razen nekaj podjetij, ki so šla v stečaj, ki pa zaslišanja niti niso zahtevala.

V skladu s členom 12 Uredbe Sveta (ES) št. 773/2004 (1) je večina preostalih strank zahtevala uradno zaslišanje, ki je bilo 15. in 16. junija 2005.

Na zaslišanju se je izkazalo, da je treba razjasniti interpretacijo postopka določanja cen (pojem bruto prodajne cene) v obvestilu o nasprotovanju. S tem namenom je bil 25. januarja 2006 vsem udeleženim strankam poslan dopis. Stranke so lahko vložile pripombe glede pojasnil, če tega niso storile že prej. Večina podjetij, ki so vložila pripombe glede teh pojasnil, je odgovorila, da le-ta niso v ničemer spremenila njihovega prvotnega odgovora na obvestilo o nasprotovanju.

Vse stranke so imele 14. julija 2005 in 25. maja 2006 dostop do novih dokumentov spisa, ki jih je Komisija prejela po zaslišanju.

Dopis z dne 24. maja 2006 je strankam prav tako omogočil dostop do delov spisa, ki jih je Komisija nameravala uporabiti pri sprejemanju končne odločitve. Nekatere stranke so se pritožile nad nejasnostjo v zvezi z morebitno uporabo teh dodatnih podatkov za podporo določenih ugotovitev obvestila o nasprotovanju. Po pregledu dokumentov menim, da bi stranke lahko sklepale o zaključkih, do katerih bi Komisija lahko prišla s pomočjo zadevnih dokumentov, še toliko bolj, če upoštevamo, da je dopis Komisije z dne 24. maja 2006 jasno določal, da bodo pri dokončni odločitvi dokumenti uporabljeni kot podpora opisa dogodkov. To je bilo storjeno v skladu s sodno prakso TACA (T–191/98).

Na podlagi odgovorov strank na obvestilo o nasprotovanju in izjav, danih na zaslišanju, je kršitev, ki jo obravnava osnutek končne odločbe, v primerjavi z opisom v obvestilu o nasprotovanju delno zmanjšana.

Prvič: obtožbe v zvezi s podjetjem ExxonMobil so bile umaknjene zaradi pomanjkanja dokazov. Na zaslišanju se je izkazalo, da je treba določene obtožbe s strani podjetij Kuwait Petroleum in Nynäs proti ExxonMobilu preveriti. V pisnem odgovoru na dodatne zahteve Komisije zadevni podjetji nista mogli vztrajati pri obtožbah v zvezi s konkretnim vprašanjem, ali je ExxonMobil vedel za kartel in ali je pri njem sodeloval. Podjetju ExxonMobil se osnutka odločbe ne pošlje.

Drugič: pritožbe glede nezakonite izmenjave podatkov o razdelitvi zalog in posebne obravnave morebitnih novih tekmecev so bile ovržene.

In zadnjič: Komisija je natančneje pojasnila osnutek odločbe v zvezi z dvema drugima točkama, ki sta bili sprva omenjeni v obvestilu o nasprotovanju.

— Analiza cen in popustov v obvestilu o nasprotovanju, ki je dodatni dokaz za obstoj dogovorov, je bila opuščena. Vendar o obstoju dogovorov o ceni in popustih pričajo sestanki kartela.

— Trajanje kršitve je bilo skrajšano in trenutno zajema obdobje med 1. aprilom 1994 in 15. aprilom 2002 (namesto od 18. aprila 1992 do 31. decembra 2002).

Poleg tega menim, da osnutek odločbe obravnava le pritožbe, v zvezi s katerimi so stranke imele možnost izraziti svoje mnenje. Menim, da je bila v tem primeru pravica do zaslišanja spoštovana.

Bruselj, 4. septembra 2006 Serge DURANDE

(1) UL L 123, 27.4.2004, str. 18.