Izzivi Scenarij 1 „Samo prosto gibanje“ Scenarij 2 „Okrepljeno sodelovanje“ Scenarij 3 „Okrepljena socialna razsežnost za vse“ Scenarij EESO 4 „Poglobljena socialna razsežnost, kjer je mogoče, in osredotočanje na rezultate“

Demografski razvoj in novi družinski vzorci Ustvaril bi lahko nove spodbujevalne in zaviralne dejavnike za odhod iz države in iskanje boljše plače, zlasti v primeru usposobljenih državljanov. 27 rešitev/manj približevanja v zvezi z novimi družinskimi vzorci/vloge spolov v družbi. Prav tako bi lahko ustvaril nove spodbujevalne in zaviralne dejavnike za selitev v „napredne“ države članice, zlasti v primeru usposobljenih državljanov. Inovativne rešitve za usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja, enakost spolov/večja udeležba žensk na trgu dela itd. v „naprednih“ državah. Boljša uporaba in zasnova trga delovne sile EU z uporabo skupnih standardov in večjo mero približevanja. Enaka upokojitvena starost v EU, vezana na pričakovano življenjsko dobo (vendar temu v številnih državah zelo nasprotujejo). — Trdna merila uspešnosti glede možnosti na trgu dela (udeležba žensk/ranljivih skupin/starejših, dostojno delo). — Merila uspešnosti glede socialne zaščite (prejemki in storitve). — Zakonodajni in nezakonodajni ukrepi za usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja ter izboljšanje življenjskih in delovnih pogojev.

Digitalizacija/ Preoblikovanje dela V zvezi z delom prek platform, delovnim časom, umetno inteligenco itd. bi namesto ene ureditve na ravni EU obstajalo 27 rešitev, vendar bi bile nacionalne rešitve omejene. Najti bi bilo mogoče nove rešitve, da bi z nižjimi tveganji bolje zaščitili državljane in jim omogočili spoprijemanje s spremembami. Druge države članice bi morda sledile kasneje. Usposobljene delavce bi bilo lažje najti s pomočjo skupnih standardov in skupne številke socialnega zavarovanja. En standard/enotna pravila za zaposlitveni status delavcev platform, nove inovativne rešitve in projekti. Informacijski sistemi EU. — Prihodnost dela bi morala postati pozitiven projekt. — Na podlagi meril uspešnosti zasnovane in ciljno usmerjene aktivne politike trga dela za dosego dobrih rezultatov pri zaposlovanju. — Prehod na „delo 4.0“ bi moral spremljati prehod na „blaginjo 4.0“. — Z okvirnimi pogoji za trge dela bi bilo treba podpreti nove in bolj raznolike poklicne poti. — Potreben okvir za poštene delovne pogoje za vse. — Omogočiti državljanom potrebne prehode (znanje in spretnosti, nova delovna mesta).

Globalizacija Socialni model EU ne bi bil referenčni model za pravično globalizacijo, težje bi bilo določati standarde na svetovni ravni. Omejen referenčni model „naprednih“ držav pri globalizaciji. „Napredne“ države bi se lahko s skupnimi orodji in sredstvi bolje odzvale na prehode/zagotavljanje znanj in spretnosti. Socialni model EU bi lahko bil trdnejši referenčni model za pravično globalizacijo. Z določanjem standardov za največji svetovni skupni trg bi pomagali določiti standarde na svetovni ravni. — Gospodarski in socialni model EU, ki bi temeljil na povečanju zaposlenosti, socialnega napredka in produktivnosti. — Izvajanje ciljev trajnostnega razvoja, zlasti ciljev št. 1 (odprava revščine), št. 3 (varovanje zdravja in dobrega počutja), št. 5 (enakost spolov) in št. 8 (dostojno delo in gospodarska rast).

Razlike med državami članicami in znotraj držav članic Razlike bi se povečale, finančnih sredstev EU za večje zbliževanje ne bi bilo več na voljo. Države članice bi morale vzpostaviti lastne sklade, razlike bi se še povečale. Razlike med „naprednimi“ in preostalimi državami članicami bi se povečale. Za podjetja bi to lahko pomenilo različne poslovne modele ter nove spodbujevalne in zaviralne dejavnike. Razlike bi se precej zmanjšale zaradi približevanja k višjim standardom. Posebni nadzor/ukrepi s pomočjo meril uspešnosti in finančnih spodbud. — Merila uspešnosti pri socialni zaščiti (pogoji za upravičenost, trajanje in višina prejemkov). — Evropski sklad za strateške naložbe in evropski strukturni in investicijski skladi bi ustvarjali delovna mesta in spodbujali socialno in teritorialno kohezijo.

Porast neenakosti/revščine V nekaterih državah članicah bi neenakost in revščina naraščali še hitreje, medtem ko bi bile druge članice sposobne bolje zaščititi svoje državljane z omejitvijo posegov, povezanih s sodbami Evropskega sodišča, itd. Neenakosti bi se povečale zaradi socialnega/plačnega dampinga. Neenakosti v „naprednih“ državah bi se zmanjšale s pomočjo višjih nadomestil iz socialnih politik. V drugih državah bi bile neenakosti najbrž večje. Neenakost in revščino bi lahko zmanjšali s skupnimi standardi in politikami. — Delavci bi bili zaščiteni zahvaljujoč temeljnim standardom dela in bi imeli ustrezno socialno zaščito. — Nadaljnja prizadevanja za zbliževanje plač in določitev minimalnih plač v državah članicah. — Preučitev zamisli o evropskem minimalnem dohodku. — Pobude na evropski in nacionalni ravni za krepitev socialne zaščite (socialna varnost, socialna pomoč, socialne storitve, zdravstveno varstvo, nastanitev).

Konkurenčnost podjetij Predpisov EU bi bilo manj, vendar bi bilo dražje zagotoviti skladnost s 27 različnimi ureditvami na področju zdravja in varnosti, delovnega časa itd. Nadzor nad predpisi in njihovo izvrševanje bi bila na splošno bolj zapletena. Konkurenčnost bi lahko izboljšali tudi z večjim zbliževanjem in novimi inovativnimi rešitvami v „naprednih“ državah ter v primeru nekaterih poslovnih modelov z manj predpisi v „državah, ki bi ostale zunaj“. Enaki konkurenčni pogoji za vse, manj birokracije zahvaljujoč enemu standardu in boljša uporaba trga dela in politik na področju znanja in spretnosti v EU (npr. izpopolnitev Erasmusa+ itd.). Nižji stroški zaradi skupnih informacijskih rešitev in tudi enostavnega priznavanja diplom itd. — Preudarne makroekonomske politike, ki bi spodbujale ugodno poslovno okolje za rast zaposlovanja. — Program za nova znanja in spretnosti ter delovna mesta, zasnovan na konceptu prožne varnosti. — Socialni dialog, ki bi bil usmerjen k iskanju rešitev in prispeval h konkurenčnosti.

Podpora povezovanju EU s strani državljanov Socialno ureditev bi bilo mogoče približati državljanom, vendar bo podpora povezovanju upadla, če se bo nadaljevala „tekma v zniževanju standardov“. Podpora v „državah, ki so ostale zunaj,“ bi verjetno padla, če bi se socialne razmere poslabšale, saj bi države članice morda znižale socialne standarde, da bi privabile podjetja. V „naprednih“ državah bi podpora morda narasla. — ESSP bi bil pozitiven projekt za vse, saj bi pripomogel k povrnitvi zaupanja v EU, da je sposobna zagotoviti boljše življenjske priložnosti, zadostne zaposlitvene možnosti in pravične delovne pogoje za vse. — Bolj učinkovito in demokratično gospodarsko upravljanje, zlasti v euroobmočju, za odpravo neravnovesij.