(3)Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 uradno razglasila izbruh COVID-19 za svetovno pandemijo. Gre za hude izredne razmere v javnem zdravju za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi pandemije pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Pandemija ogroža delovna mesta in dohodke ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročila je velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Evropski uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo, v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

(4)Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

(5)Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule Pakta za stabilnost in rast. Klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe (ES) št. 1467/97, olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija se je v svojem sporočilu strinjala s Svetom, da glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi izbruha COVID-19 sedanje razmere dovoljujejo uporabo klavzule. Ministri za finance držav članic so se 23. marca 2020 strinjali z oceno Komisije. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

(6)Potrebno je nadaljnje ukrepanje za omejitev širjenja in nadziranje pandemije, okrepitev odpornosti nacionalnih zdravstvenih sistemov, ublažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ter zagotovitev ustreznih zdravstvenih in varnostnih pogojev na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za vrnitev v normalno delovanje naših družb in gospodarstev ter trajnostne rasti, med drugim vključno z zelenim in digitalnim prehodom ter ob upoštevanju vseh spoznanj, pridobljenih med krizo.

(7)Kriza zaradi COVID-19 je razkrila prožnost, ki jo enotni trg omogoča za prilagajanje na izredne okoliščine. Da pa bi se zagotovil hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, je treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje enotnega trga, odpraviti takoj, ko ne bodo več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala na potrebo po načrtih za pripravljenost na krize v zdravstvenem sektorju, ki vključujejo zlasti boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovne opreme. To so ključni elementi za razvoj širših načrtov za pripravljenost na krize.

(8)Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezna zakonodajna okvira, da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Slovaška je pozvana, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč posameznikom in sektorjem, ki so jih opisani izzivi najbolj prizadeli.

(9)Socialno-ekonomske posledice pandemije bodo zaradi različne specializacije in infrastrukturnih vrzeli po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po regijah. To pomeni znatno tveganje, da se bodo razlike med regijami na Slovaškem še povečale, zlasti med glavnim mestom in zahodno Slovaško na eni strani ter vzhodno in jugovzhodno Slovaško na drugi. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

(10)Slovaška je 18. maja 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020 in program stabilnosti za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

(11)Za Slovaško trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast.

(12)Svet je 13. julija 2018 Slovaški priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2019 ne bo presegla 4,1 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,5 % BDP. Celovita ocena Komisije za leto 2019 ter za leti 2018 in 2019 skupaj potrjuje znaten odklon od priporočene prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega strukturnega cilja. Vendar glede na uporabo splošne odstopne klavzule nadaljnji ukrepi v okviru postopka zaradi znatnega odklona za Slovaško niso upravičeni.

(13)V programu stabilnosti za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s primanjkljaja v višini 1,3 % BDP v letu 2019 na primanjkljaj v višini 8,4 % BDP v letu 2020. Primanjkljaj naj bi se leta 2021 zmanjšal na 4,9 % BDP, leta 2022 na 3,7 % BDP, leta 2023 pa naj bi dosegel 2,9 % BDP. Glede na program stabilnosti za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po zmanjšanju na 48 % BDP v letu 2019 povečal na 61,2 % BDP v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

(14)Slovaška je v odziv na pandemijo COVID-19 in v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na program stabilnosti za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali 2,6 % BDP. Ukrepi vključujejo nadomestila za plače za zaposlene, subvencije za samozaposlene, sheme podpore v primeru bolezni in zdravstvene nege ter nakupe medicinskega blaga, povezanega s pandemijo COVID-19. Poleg tega je Slovaška napovedala ukrepe, ki ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, vendar bodo prispevali k podpiranju likvidnosti podjetij ter so v programu stabilnosti za leto 2020 ocenjeni na 3 % BDP. Ti ukrepi vključujejo odloge plačila dohodnine in prispevkov za socialno varnost v primeru zmanjšanja prihodkov za več kot 40 % (1,4 % BDP) ter poroštva za posojila (1,6 % BDP). Ukrepi, ki jih je sprejela Slovaška, so na splošno v skladu s smernicami iz sporočila Komisije o usklajenem gospodarskem odzivu na izbruh COVID-19. Polno izvajanje navedenih ukrepov in nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, če gospodarske razmere to dopuščajo, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

(15)Glede na pomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Slovaške v letu 2020 znašal –8,5 % BDP, v letu 2021 pa –4,2 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi v letih 2020 in 2021 ostal pod 60 % BDP.

(16)Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker naj bi Slovaška v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza kaže, da merilo glede primanjkljaja, kakor je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/1997, ni izpolnjeno.

(17)Po izbruhu COVID-19 je Slovaška hitro sprejela edinstvene ukrepe, da bi zaustavila in preprečila nadaljnje širjenje virusa. Po tem, ko je bil 6. marca 2020 zabeležen prvi primer, je 12. marca 2020 razglasila izredne razmere ter uvedla strogo omejevanje socialnih stikov, karanteno, sanitarna pravila in omejitve potovanj. Več tednov so bile zaprte trgovine in zaustavljena proizvodnja v pomembnih gospodarskih sektorjih, dokler vlada konec aprila 2020 ni začela postopoma sproščati omejitve. Posledično naj bi slovaško gospodarstvo v letu 2020 vstopilo v globoko recesijo, saj so prizadete zasebna potrošnja, naložbe in trgovina. Gospodarstvo naj bi se v letu 2020 močno skrčilo, in sicer za 6,7 %, stopnja brezposelnosti pa naj bi v letu 2020 dosegla 8,8 %, kar je več kot v letu 2019, ko je znašala 5,8 %. Slovaška se je odzvala z več sklopi ukrepov za ublažitev negativnih učinkov krize, vključno s prerazporeditvijo 1,2 milijarde EUR neporabljenih sredstev kohezijske politike. Ukrepi vključujejo sheme skrajšanega delovnega časa z nadomestilom za plače, podporo dohodkom zaposlenih z nadomestilom za čas bolezni in nadomestilom za zdravstveno nego ter subvencije za samozaposlene, da se jim nadomesti izguba dohodka. Nadaljnji ukrepi za podporo likvidnosti podjetij in samozaposlenih vključujejo bančna posojila, odloge plačila davkov in prispevkov za socialno varnost ter zagotavljanje bančnih jamstev in shem ugodnih obrestnih mer. Posojilna shema za mala in srednja podjetja (MSP) s prvotno dodelitvijo v višini 38 milijonov EUR se bo razširila s 330 milijoni EUR iz neporabljenih sredstev Unije in nacionalno shemo v višini 500 milijonov EUR. Med drugimi ukrepi so prekinitev davčnega nadzora in obveznosti za vnaprejšnja plačila davkov ter odlog plačila najemnine za podjetja in posameznike.

(18)Zaradi pandemije COVID-19 je za Slovaško še pomembneje, da še naprej obravnava strukturne izzive v svojem zdravstvenem sistemu. Potrebne so dodatne naložbe za povečanje odpornosti sistema, zmanjšanje pomanjkanja zdravstvenih delavcev ter zagotovitev ustrezne dobave kritične medicinske opreme in infrastrukture. Vzporedno s prizadevanji, da se v prihodnosti zagotovi zadostno število zdravstvenih delavcev, bi se lahko z učinkovitimi politikami zmanjšale razlike v geografski razporeditvi zdravnikov in zagotovil dostop do zdravstvenega varstva za vse prebivalce. Posodobitev mreže bolnišnic in reševanje težave premajhnega strukturnega financiranja javnih bolnišnic sta ključnega pomena za povečanje kakovosti in stroškovne učinkovitosti zdravstvenih storitev. Da bi se zmanjšal pritisk na bolnišnice in izboljšalo upravljanje kroničnih bolezni, bi bilo treba okrepiti zagotavljanje primarnega zdravstvenega varstva ter izboljšati usklajevanje na različnih ravneh in med različnimi vrstami zdravstvenega varstva. Še posebej zaskrbljujoč je nezadosten dostop do kakovostne in cenovno dostopne dolgotrajne oskrbe zaradi splošnega premajhnega financiranja storitev skupnostne oskrbe in oskrbe na domu, razdrobljenega upravljanja ter pomanjkanja sistemskega usklajevanja socialnih in zdravstvenih storitev.

(19)Kriza zaradi COVID-19 je izpostavila že obstoječe socialne izzive na Slovaškem. Pokazala se je nujna potreba, da se zagotovi ustrezno nadomestilo dohodka za delavce v tesnem sodelovanju s socialnimi partnerji. Da bi se ublažil učinek krize na zaposlenost, so se s pomočjo sredstev Unije začele uporabljati sheme skrajšanega delovnega časa. Glede na napoved Komisije naj bi se brezposelnost v letu 2020 povišala na 8,8 %, v letu 2021 pa znižala na 7,1 %. Čeprav je v letu 2018 sistem denarnih nadomestil za brezposelnost na Slovaškem postal nekoliko bolj prožen, so zanj značilne stroge zahteve za upravičenost, razmeroma kratko trajanje nadomestil (praviloma šest mesecev z majhnimi podaljšanji med krizo) in nizke nadomestitvene stopnje za upravičence. Nekatere skupine so zaradi krize še posebej ranljive in imajo lahko omejen dostop do storitev socialne zaščite in zdravstvenega varstva, vključno z marginaliziranimi romskimi skupnostmi, ki pogosto nimajo dostopa niti do osnovnih storitev, starejšimi in nizko usposobljenimi.

(20)S krizo se je povečala potreba po razvoju digitalnih spretnosti in znanj prebivalstva, vključno s spretnostmi in znanji učiteljev, ter potreba po razširitvi širokopasovnih povezav, saj so številni učenci še vedno brez povezave z internetom ali nimajo drugih osnovnih predpogojev za učenje na domu, zlasti v marginaliziranih romskih skupnostih. Izzivi v zvezi z enakim dostopom do kakovostnega in vključujočega izobraževanja ostajajo, saj na osnovne ravni znanj in spretnosti ter na splošno uspešnost učencev močno vpliva njihovo socialno-ekonomsko ozadje. Obstajajo izrazite razlike v uspešnosti med šolami in regijami, kar se odraža tudi v visokih stopnjah mladih, ki zgodaj opustijo izobraževanje in usposabljanje, zlasti na vzhodu Slovaške. Učiteljski poklic še vedno ni posebej privlačen, kakovost začetnega izobraževanja učiteljev pa je še naprej nizka. Poleg tega je stopnja vpisa otrok v predšolsko vzgojo in varstvo, zlasti otrok, mlajših od treh let, najnižja v EU, kar dodatno negativno vpliva na rezultate izobraževanja.

(21)Ob krizi zaradi COVID-19 je bila za Slovaško nujna prednostna naloga, da hitro zagotovi likvidnostno podporo podjetjem z dobro ciljno usmerjenimi posojili in poroštvi, s poudarkom na MSP, pri čemer je izkoristila novo prožnost, ki jo zagotavlja začasni okvir za ukrepe državne pomoči v podporo gospodarstvu, in prerazporedila sredstva kohezijske politike. Ustrezna poroštva za tveganje skupaj z nizkimi obrestnimi merami in dolgimi zapadlostmi lahko pripomorejo k temu, da posredniki posojila hitro zagotovijo, podjetja pa jih hitro uporabijo. Pri oblikovanju in izvajanju teh ukrepov je treba upoštevati odpornost bančnega sektorja. Omogočanje odloga plačil davkov in prispevkov za socialno varnost lahko dodatno pripomore k ublažitvi kratkoročnih likvidnostnih omejitev za MSP in samozaposlene. Boj proti davčnim utajam in izboljšanje izpolnjevanja davčnih obveznosti srednjeročno ostajata prednostni nalogi za Slovaško, da bi zagotovila vzdržnost javnih financ in enake konkurenčne pogoje ter s tem spodbudila gospodarsko okrevanje. Da bi se zagotovile vzdržne bilance denarnih tokov za MSP, je pomembno, da se javnim organom na vseh ravneh in podjetjem naroči, naj pospešijo plačila računov svojim dobaviteljem.

(22)Spodbujanje ugodnega poslovnega okolja in izboljšanje kakovosti javnih storitev sta bistvenega pomena za okrevanje gospodarstva in ustvarjanje spodbudnejšega okolja za naložbe. Da bi se zagotovila učinkovitost ukrepov za okrevanje, je pomembno zmanjšati nepotrebno upravno breme in poenostaviti postopke, med drugim z učinkovito uporabo enotnih vstopnih točk za podjetja. Splošna učinkovitost slovaških javnih institucij in uprave ostaja nizka. Izboljšati jo je mogoče z nadaljnjo digitalizacijo, boljšim usklajevanjem in načrtovanjem razvoja digitalne infrastrukture in programske opreme. Z dodatnimi prizadevanji za reforme bi se lahko izboljšalo usklajevanje oblikovanja politik in priprave predpisov ter zagotovila visoka uspešnost javne uprave in upravljanja človeških virov. Da bi Slovaška okrepila odpornost gospodarstva, bi morala povečati inovacijsko zmogljivost podjetij, zlasti MSP, in sicer z obravnavo razdrobljenega upravljanja raziskovalnega in inovacijskega ekosistema. Boljše sodelovanje med podjetji, raziskovalnim sektorjem, akademsko sfero in javnim sektorjem lahko podpre izmenjavo znanja in spretnosti ter pomaga podjetjem pri uvajanju inovacij in razvoju novih delovnih in proizvodnih zmogljivosti.

(23)Za pospešitev okrevanja gospodarstva bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. Da bi se manj razvitim regijam omogočilo, da nadoknadijo zaostanek in postanejo bolj na znanju temelječe, konkurenčne in produktivne, bodo potrebne bolj strateške naložbe, zlasti za razvoj infrastrukture, vključno z digitalnimi in drugimi ključnimi storitvami, ter za izboljšanje prometnih omrežij. Izbruh COVID-19 je izpostavil že obstoječe vrzeli v digitalni infrastrukturi. Razširitev pokritosti s širokopasovno povezavo in njene hitrosti bo omogočila bolj izenačen in boljši dostop do interneta. Slovaški izobraževalni sistem in trg dela bi bilo mogoče izboljšati s prizadevanji, da se prebivalstvo opremi z boljšim naborom znanj in spretnosti za spreminjajoče se gospodarstvo in družbo, vključno z vseživljenjskim učenjem, tesnejšim sodelovanjem med podjetji in izobraževalnimi ustanovami na vseh ravneh ter boljšim povezovanjem programov usposabljanja in prekvalifikacije s sedanjimi in prihodnjimi potrebami na trgu dela.