22.

priporoča, naj si države članice za prednostno nalogo zastavijo podpiranje pozitivnega razvoja pri obravnavanju apatridnosti v južni in jugovzhodni Aziji, in predlaga nov celovit politični pristop, ki bo med drugim osnovan na: — spodbujanju držav, naj pristopijo h konvencijama o apatridnosti, in opozarjanju na koristi pristopa k njima v dvostranskih stikih med parlamenti in ministrstvi ter na drugih ravneh; — podpori sektorskim organom združenj ASEAN in SAARC pri podpiranju njunih držav članic, da bi še naprej podeljevale pravico do državljanstva in odpravile apatridnost; — poudarjanju vrednosti konvencij o apatridnosti v večstranskih forumih; — sodelovanju z državami in opozarjanju na koristi zbiranja medsektorskih, razčlenjenih in preverljivih nacionalnih podatkov o osebah brez državljanstva in osebah z nedoločljivim državljanstvom, saj je opredelitev oseb brez državljanstva prvi korak posameznih držav pri sprejemanju potrebnih ukrepov za odpravo apatridnosti; zbrani podatki se bodo nato uporabili za evidentiranje, dokumentiranje, izvajanje javnih storitev, vzdrževanje javnega reda in miru ter razvojno načrtovanje; — stalnem poudarjanju, da mora biti vpis rojstev brezplačen in lahko dostopen, potekati pa mora nediskriminatorno; — stalnem poudarjanju, da morajo biti v nacionalne sisteme za upravljanje osebnih stanj vključene vsi prebivalci določene države, tudi tisti, ki živijo v zelo oddaljenih predelih ali so del marginaliziranih skupin in ki bi lahko ostali oziroma so že brez državljanstva; — podpiranju držav južne in jugovzhodne Azije, da bi zagotovile dostop do izobraževanja za vse, vključno z otroki brez državljanstva, saj je apatridnost za otroke velika ovira pri enakem dostopanju do izobraževanja; — spodbujanju pomembne vloge inovativne tehnologije, ki ponuja programe digitalnega vpisa v rojstno matično knjigo in torej omogoča boljše evidentiranje in arhiviranje dokumentov; — obravnavanju problematike vsebine in uporabe zakonov o državljanstvu in samovoljnega odvzema državljanstva ali zanikanja pravice do njega na podlagi narodnosti, kar je glavni razlog za apatridnost v tej azijski regiji; — spodbujanju držav v regiji, naj se posvetijo potrebam žensk in problematiki spolnega nasilja in nasilja na podlagi spola, kar naj storijo z vidika človekovih pravic in s pristopi, ki bodo temeljili na skupnosti, zlasti v primerih žrtev trgovine z ljudmi; — obravnavanju problematike zakonov o državljanstvu in diskriminacije na podlagi spola, saj nekatere države otežujejo ali celo onemogočajo možnost, da bi otroci dobili državljanstvo svoje matere; — zagotavljanju, da bodo vsi razvojni projekti in humanitarna pomoč, za katere EU zagotavlja financiranje, po potrebi upoštevali obravnavo apatridnosti; — gradnji zmogljivosti ustreznih institucij in akterjev EU, da bi razumeli, ocenjevali in načrtovali problematiko apatridnosti ter redno poročali o njej in o dosežkih EU pri boji proti apatridnosti, tudi tako, da se v letno poročilo EU o človekovih pravicah in demokraciji v svetu doda poglavje o apatridnosti; — zagotavljanju, da so apatridnost, državna pripadnost in državljanstvo ustrezno obravnavani v državnih strategijah za človekove pravice in demokracijo ter da te strategije temeljijo na načelu, da ima pravico do državljanstva vsakdo, ne glede na spol, raso, barvo kože, vero ali veroizpoved, narodnost ali pripadnost nacionalni ali etnični manjšini; obravnavanju problematike apatridnosti pri vseh političnih dialogih ali dialogih o človekovih pravicah z državami, ki jih to zadeva; — pripravi smernic EU o človekovih pravicah v zvezi z apatridnostjo, saj bi na tej osnovi lahko vzpostavili konkretne in izmerljive cilje v prizadevanjih EU za odpravo apatridnosti po svetu; — okrepitvi dialoga o apatridnosti v južni in jugovzhodni Aziji z ustreznimi regionalnimi in mednarodnimi organizacijami ter s sosedami držav južne in jugovzhodne Azije in drugimi dejavnimi državami v regiji; — zagotavljanju, da so udeleženci misij za opazovanje volitev seznanjeni s problematiko apatridnosti; — opozarjanju, da morajo regionalni organi za človekove pravice dobiti vidnejšo vlogo, da bodo lahko dejavnejši pri prepoznavanju in odpravi apatridnosti; — rezervaciji zadostnih sredstev, ki naj se v okviru proračuna instrumenta za razvojno sodelovanje, Evropskega razvojnega sklada in evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice namenijo za nevladne organizacije ter druge organizacije, ki se trudijo doseči skupnosti brez državljanstva; spodbujanju partnerstev med organizacijami civilne družbe in skupnostmi oseb brez državljanstva, ki bi ta način dobile vidnejšo vlogo v boju za lastne pravice; — boljšem usklajevanju med državami v njihovih prizadevanjih za odpravo apatridnosti, zlasti v primerih, ko ta prizadevanja sežejo čez različne državne meje, ter na izmenjavi primerov dobre prakse pri izvajanju mednarodnih standardov v boju proti apatridnosti; — rednem spremljanju, kot sta ozaveščanje in tehnična podpora za javne uprave kot sredstvo za izgradnjo zmogljivosti, tudi na lokalni ravni v primeru pozitivnega razvoja, ki ga je treba izvesti v praksi, kot je napredek na Tajskem, Filipinih, v Vietnamu in Bangladešu, kjer so Biharcem vrnili državljanstvo, vključno z volilno pravico;