SL Uradni list Evropske unije C 423/9

Objava zahtevka v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

2014/C 423/08

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper zahtevek.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (2)

„CHOURIÇA DE CARNE DE MELGAÇO“

Št. ES: PT-PGI-0005-01011-2.7.2012

ZGO ( X ) ZOP ( )

1. Ime

„Chouriça de Carne de Melgaço“

2. Država članica ali tretja država

Portugalska

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.2 Mesni proizvodi (kuhani, soljeni, dimljeni itn.)

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

„Chouriça de Carne de Melgaço“ je dimljena in hladno zorjena klobasa v obliki podkve, dobljena iz svinjskih pleč, potrebušine, obrezlin in masti.

Ima naslednje lastnosti:

Zunanje:

Valjasta klobasa v obliki podkve, svetlo kostanjeve barve, z dolžino 30–35 cm in s premerom med 2 in 3 cm.

Zunanjost precej gladka in svetlo kostanjeva, zmerno vlažna površina.

Notranje:

Poševen rez razkrije dobro povezan nadev z neenakomerno marmoriranostjo mesa z maščobo ter srednje trdo čvrstostjo.

Kemijske značilnosti:

Parameter Srednja vrednost Standardni odmik Najvišja vrednost Najnižja vrednost pH 5,37 0,24 6,07 5,03 Vlažnost (%) 25,87 5,87 37,83 9,65 Beljakovine (%) 28,58 4,77 38,15 21,4 Maščobe (%) 40,56 8,98 55,3 26,6 Kloridi (kot NaCl) (%) 3,13 1,66 5,83 1,03

Organoleptične značilnosti:

Vonj: intenziven in dimljen.

Tekstura: zelo sočna in mehka.

Okus: intenziven, zmerno kisel in pikanten, slan in z intenzivnim priokusom po dimu.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode)

Surovini, uporabljeni za proizvodnjo klobase „Chouriçe de Carne de Melgaço“, sta meso iz plečet, potrebušine in obrezlin ter svinjska mast prašičev pasme bísara, čistopasemskih ali križanih, zaklanih pri živi teži vsaj 110 kg in starih najmanj 32 tednov.

Meso je začinjeno s česnom, čebulo, sladko in/ali pekočo papriko, soljo, lovorom, belim vinom vinho verde ali podobnim vinom in vodo.

Tanko črevo prašiča, ki je predhodno očiščeno in soljeno, se uporablja za ovitek.

„Chouriça de Carne de Melgaço“ je dimljena z različnimi vrstami suhega, nesmolnatega lesa:

hrast (Quercus),

reličnik (Cytisus spp.),

breza (Betula celtiberica),

resa (Erica),

les drevja iz roda reličnikov (Cytisus baeticus).

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora)

—

3.5 Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Posebne faze proizvodnje klobase „Chouriçe de Carne de Melgaço“, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju, so izbira, rezanje, priprava, začinjanje in zorenje mesa; priprava, polnjenje in zavezovanje ovitka; dimljenje in zorenje.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn.

—

3.7 Posebna pravila za označevanje

Etiketa mora vsebovati besedilo „Chouriça de Carne de Melgaço — Indicação Geográfica Protegida“ (Chouriça de Carne de Melgaço — Zaščitena geografska označba) in logotip klobase „Chouriçe de Carne de Melgaço“, kot je prikazano spodaj.

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja

Geografsko območje za proizvodnjo klobase „Chouriçe de Carne de Melgaço“ obsega vse krajevne skupnosti občine Melgaço: Alvaredo, Castro Laboreiro, Chaviães, Cousso, Cristóval, Cubalhão, Fiães, Gave, Lamas de Mouro, Paços, Paderne, Parada do Monte, Penso, Prado, Remoães, Roussas, S. Paio in Vila.

5. Povezava z geografskim območjem

5.1 Posebnosti geografskega območja

Naravni pogoji geografskega območja ponujajo ugodne mikroklimatske razmere za zorenje mesa, kar je lokalno prebivalstvo že od nekdaj izkoriščalo.

Ker je območje Melgaço obdano z gorskima verigama Serra da Galiza in Vale do Minho, nadmorska višina pa presega 1 300 m, so zanj značilne zelo mrzle zime, v katerih povprečna najnižja temperatura nikoli ne preseže 11 °C.

Lokalno prebivalstvo je že od nekdaj izkoriščalo tradicije na osnovi vzreje in zakola prašičev, tehnik proizvodnje in posebnega znanja, ki omogoča, da je meso drugače izkoriščeno in ohranjeno za daljše obdobje, ter jih je do danes prenašalo iz roda v rod.

Regija je bogata z lesnatimi rastlinskimi vrstami, ki se uporabljajo za dimljenje klobase „Chouriçe de Carne de Melgaço“, kot so hrast (Quercus), breza (Betula celtiberica) ter reličnik (Cytisus spp.) in košeničica (Genista spp.), od katerih sta drevje iz roda reličnikov (Cytisus baeticus) in resa (Erica) samonikli v tej regiji.

5.2 Posebnosti proizvoda

„Chouriça de Carne de Melgaço“ se od drugih klobas iz iste kategorije razlikuje po videzu nadeva z neenakomerno, jasno vidno marmoriranostjo in po zelo sočni in mehki teksturi. Mešanica okusov – zmerno kisla in pikantna, slana in z intenzivnim priokusom po dimu – je specifična za to klobaso.

Druge posebnosti klobase „Chouriçe de Carne de Melgaço“ so njena velikost (30–35 cm), oblika podkve in uporaba izključno naravnega čreva za ovitek, ki je pripravljen z naravnimi metodami. Ena od lastnosti je tudi tradicionalna uporaba belega vina vinho verde ali podobnega vina za pripravo „sorçe“.

5.3 Vzročna povezava geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma z določeno kakovostjo, slovesom ali značilnostjo proizvoda (pri ZGO)

Značilnosti regije so tesno povezane s tehnikami proizvodnje in lastnostmi klobase „Chouriçe de Carne de Melgaço“.

Občina Melgaço je bila dolgo časa izolirano in zelo nedostopno območje. Ta izoliranost je omogočila, da so prašičerejske tradicije in tradicija zakola na začetku zime znanje in spretnosti lokalnega prebivalstva usmerile v predelavo in shranjevanje mesa z okolju prilagojenimi naravnimi metodami, kot so shranjevanje s hladnim zorenjem, tehnika priprave sorça in dimljenje, vse z namenom preživetja.

Znanje prebivalcev Melgaça, ki se prenaša iz roda v rod, se odraža v umetnosti kombiniranja svinjskega mesa in masti ter rezanja na majhne koščke (2–3 cm) v pravilnem razmerju, tako da sta meso in mast uravnotežena, klobasa pa dobi jasno vidno, neenakomerno marmoriranost, ki omogoča, da se ovitek upogne, ter ustvari zelo sočno in mehko teksturo.

Priprava s tehniko sorça poteka tako, da se meso začini z naravnimi sestavinami, kot so česen, čebula, sladka in/ali pekoča paprika, sol, lovor, belo vinho verde ali podobno vino in voda, ter pusti približno en teden počivati v hladnem prostoru (na temperaturi, ki ne presega 11 °C), ob tem pa se ga dvakrat na dan premeša. Znanje izvira iz pravilne kombinacije vseh sestavin in ustrezne časovne razporeditve, da klobasa „Chouriça de Carne de Melgaço“ dobi svoj poseben, intenziven, zmerno kisel, pikanten in slan okus.

Uporaba in priprava naravnega ovitka iz svinjskega tankega čreva ter stiskanje svinjskega mesa in masti med polnjenjem proizvodu dajejo zelo sočno in mehko teksturo ter določajo njegov značilni premer.

Lokalno prebivalstvo je razvilo še eno tehniko, zorenje z dimljenjem, pri kateri se klobasa za približno 15 dni izpostavi dimu, ki ga proizvaja suh, nesmolnat les, ki počasi gori, tako da nastaja malo plamenov in veliko dima.

Klimatske razmere spodbujajo rast nesmolnatih lesnatih rastlinskih vrst, ki zgorijo med postopkom dimljenja in od katerih so nekatere samonikle na tem geografskem območju.

Nizke zimske temperature omogočajo, da je sveže meso predelano z naravnimi metodami zorenja, zaradi česar se fizikalno-kemijske spremembe v klobasi odvijajo počasi.

15-dnevnemu postopku dimljenja sledi zorenje, med katerim se klobase hranijo v hladnem, dobro prezračenem prostoru (domačini ga imenujejo sequeiros). Klobase se ohranijo s postopki, ki preprečijo kakršno koli kvarjenje, še posebej s hladnim zorenjem, ki klobasi „Chouriça de Carne de Melgaço“ daje značilen intenziven priokus po dimu, poleg tega pa prispeva tudi k okusu in vonju proizvoda ter njegovi dolgoročni ohranitvi.

Sklic na objavo specifikacije

(Člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006 (3))

http://www.dgadr.mamaot.pt/images/docs/val/dop_igp_etg/Valor/CE_chourica_carne_Melgaco_IG.pdf

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

(2) UL L 93, 31.3.2006, str. 12. Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(3) Glej opombo 2.