POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

To poročilo zajema obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2011

UVOD

Leta 2011 so se Uredba (ES) št. 300/2008 in njene izvedbene določbe prvič izvajale celo leto, odkar so aprila 2010 začela veljati revidirana pravila za varnost letalstva. Komisija je skozi vse leto nenehno sodelovala z državami članicami in industrijo, da bi zagotovila dosledno izvajanje tega novega pravnega okvira. Inšpekcijski pregledi, ki jih je izvedla Komisija, so dali koristne povratne informacije o glavnih izzivih pri izvajanju tega novega pravnega okvira in so omogočili prepoznavanje področij, ki jih je bilo treba nekoliko prilagoditi za nadaljnje povečanje jasnosti pravnega okvira.

Poročilo opisuje inšpekcijske preglede Komisije v letu 2011 in poudarja razvoj na področju zakonodaje, poskusov in študij ter mednarodnih odnosov.

PRVI DEL

Inšpekcijski pregledi

1. Splošno

Komisija mora v skladu s pogoji iz Uredbe (ES) št. 300/2008 izvajati inšpekcijske preglede uprav držav članic za varnost letalstva („pristojnih organov“) ter letališč, upravljavcev in subjektov. V program Unije je vključena tudi Švica, medtem ko na Norveškem in Islandiji (ter v Lihtenštajnu) inšpekcijske preglede po vzporednih določbah izvaja Nadzorni organ EFTE (ESA). Za opravljanje inšpekcijskega dela ima Komisija na voljo skupino desetih inšpektorjev za varnost letalstva. Inšpekcijsko delo podpira skupina trenutno 87 nacionalnih inšpektorjev, ki so jih imenovale države članice, Islandija, Norveška in Švica. Razpredelnica, ki povzema vse dosedanje dejavnosti Komisije in Nadzornega organa EFTE za spremljanje skladnosti, je priložena v prilogi.

2. Inšpekcijski pregledi pristojnih nacionalnih organov

Komisija je leta 2011 spremljala deset pristojnih organov, pri katerih je že prej opravila inšpekcijske preglede. Za več držav članic so ti inšpekcijski pregledi pokazali bistvene izboljšave glede na preteklost. Najpogostejše pomanjkljivosti, ugotovljene v letu 2011, so bile podobne tistim iz leta 2010 in so se nanašale na še ne v celoti zagotovljeno usklajenost nacionalnih programov za varnost letalstva in nacionalnih programov za nadzor kakovosti z novim pravnim okvirom Uredbe (ES) št. 300/2008.

V zvezi z izvajanjem ukrepov je bilo v nekaterih državah članicah še vedno prisotno pomanjkanje hitrega odkrivanja in odpravljanja napak. Nekatere države članice niso spremljale vseh potrebnih vidikov zakonodaje in nadaljnje dejavnosti niso bile vedno primerne. Čeprav so bile sankcije predvidene v zakonodaji vseh držav članic, niso bile vedno uporabljene, ko pomanjkljivosti niso bile takoj odpravljene.

V nekaterih državah članicah sta na sredstva, namenjena za dejavnosti spremljanja skladnosti, vplivala tudi finančna kriza in posledični pritisk na javne proračune.

3. Začetni inšpekcijski pregledi na letališčih

Leta 2011 je bilo izvedenih devetnajst (19) začetnih inšpekcijskih pregledov letališč, enako kot leta 2010. Zajeta so bila vsa poglavja (vendar ne pri vsakem pregledu). Skupni delež ključnih ukrepov, za katere je bilo leta 2011 ugotovljeno, da so skladni, je znašal skoraj 80 %, kar je enako kot leta 2010.

Pomanjkljivosti, ki so bile ugotovljene na področju tradicionalnih ukrepov[1], so v veliki meri posledica človeških dejavnikov in se od prejšnjega leta niso bistveno spremenile. Neskladnosti na področju tradicionalnih ukrepov na letališčih, pregledanih leta 2011, so bile v glavnem povezane s kakovostjo varnostnih pregledov osebja ter z določenimi zahtevami za varnost tovora. Še vedno je izziv zlasti neustrezna kakovost ročnih pregledov osebja. Na področju tovora se je večina neskladnosti nanašala na izbiro najprimernejših metod za varnostne preglede ob upoštevanju vrste pošiljke in standardov, ki se zanje uporabljajo. Tem človeškim dejavnikom je treba posvetiti posebno pozornost in jih obravnavati z okrepljenim usposabljanjem in nadzorom, dokler ne bodo na voljo nove tehnološke in/ali postopkovne možnosti.

Na letališčih, pregledanih leta 2011, tudi še niso bili v celoti izvedeni nekateri dodatni ukrepi, ki so bili uvedeni v skladu z novim regulativnim okvirom. Neskladnosti so povezane z metodami in standardi varnostnega pregledovanja zalog za oskrbo med letom in zalog za oskrbo na letališčih (kadar varna dobavna veriga še ni v celoti uvedena) ter manjkajočimi ocenami tveganja za vzpostavitev primernih ukrepov in pogostosti patrulj na letališčih. Pristojni organi držav članic bi si morali dejavno prizadevati za izvajanje teh novih določb.

4. Nadaljnji inšpekcijski pregledi

V skladu s členom 13 Uredbe št. 72/2010 Komisija redno izvaja omejeno število nadaljnjih inšpekcijskih pregledov. Takšni nadaljnji inšpekcijski pregledi se pogosto izvedejo v primerih, kadar je bilo pri začetnem inšpekcijskem pregledu ugotovljenih več resnih pomanjkljivosti, in v manjši meri tudi naključno, da se preveri natančnost nacionalnih dejavnosti za spremljanje skladnosti in poročanja. Leta 2011 je bilo izvedenih pet takšnih dejavnosti in večina jih je potrdila primerno odpravljanje ugotovljenih pomanjkljivosti.

5. Odprti spisi, primeri iz člena 15 in pravni postopki

Spisi inšpekcijskega pregleda ostanejo odprti, dokler se Komisija ne prepriča, da je bil sprejet ustrezen ukrep za odpravo pomanjkljivosti. Leta 2011 je bilo zaprtih 30 spisov (18 letališč in 12 pristojnih organov). Na koncu leta je ostalo odprtih skupno 12 spisov pristojnih organov in 12 spisov inšpekcijskih pregledov letališč.

Kadar so ugotovljene pomanjkljivosti na letališču tako resne, da bi lahko bistveno ogrozile splošno raven varnosti civilnega letalstva v Uniji, Komisija uporabi člen 15 Uredbe (EU) št. 72/2010[2]. To pomeni, da so vsi drugi pristojni organi opozorjeni na razmere in da je treba razmisliti o dodatnih ukrepih v zvezi z leti z zadevnega letališča. Leta 2011 to ni bilo potrebno.

Druga možna sankcija v najbolj resnih primerih ali v primerih, ko pomanjkljivosti dlje časa niso odpravljene ali se ponavljajo, vključuje začetek postopka za ugotavljanje kršitev. Leta 2011 sta se na podlagi inšpekcijskih pregledov nacionalnih uprav začela dva postopka za ugotavljanje kršitev. V obeh primerih zadevna država članica ni vzdrževala svojega nacionalnega programa za varnost letalstva. Istega leta so bili po odpravi ugotovljenih pomanjkljivosti zaključeni trije postopki za ugotavljanje kršitev.

6. Lastne ocene držav članic

V skladu s točko 18 Uredbe Komisije št. 18/2010[3] so države članice obvezane, da Komisiji vsako leto do konca marca predložijo letno poročilo, ki vključuje rezultate nacionalnega spremljanja skladnosti za obdobje od januarja do decembra preteklega leta. Vsi prispevki držav članic za obdobje poročanja od januarja do decembra 2010 so bili predloženi pravočasno in v skladu s predlogo Komisije.

Analiza teh poročil je pokazala, da več držav članic ni v celoti spoštovalo zahtev, ki veljajo za področje uporabe in pogostost nacionalnih dejavnosti za spremljanje. Poleg tega je veliko število držav članic izjavilo, da še niso pripravile standardnih protokolov za skrivno preskušanje zahtev za varnost letalstva. Komisija je dodala ta vprašanja na dnevni red delovne skupine za inšpekcijske preglede, ustanovljeno v sklopu regulativnega odbora za varnost letalstva, da bi pomagala državam članicam pri doseganju skladnosti s splošnimi zahtevami.

DRUGI DEL

Zakonodaja in dopolnila orodja

1. Splošno

Novi zakonodajni akti, sprejeti leta 2011 na področju varnosti letalstva, se v glavnem nanašajo na uporabo varnostnih skenerjev ter nove zahteve za tovor in pošto, ki prihajata iz tretjih držav.

Po končani oceni celotnega učinka, je bila sprejeta zakonodaja, ki ureja uporabo varnostnih skenerjev. To zagotavlja, da so varnostni skenerji uporabljani na usklajen način, ki zagotavlja visoko stopnjo varnosti in spoštovanja temeljnih pravic potnikov, zlasti varovanje zdravja, zasebnosti in podatkov, ter pravico potnikov, da zavrnejo pregled z varnostnim skenerjem. Komisija bo namenila posebno pozornost zagotavljanju, da države članice v celoti spoštujejo ta pravila.

V odgovor na incident s tovorom iz Jemna konec oktobra 2010 je Komisija skupaj z državami članicami in vključenimi zainteresiranimi stranmi hitro pripravila tudi ustrezne zakonske zahteve za tovor, ki v EU prispe iz tretjih držav.

Poleg tega so pričakovane težave pri varnostnem pregledovanju tekočin zahtevale spremembe začetka izvajanja prve faze obveznega varnostnega pregledovanja tekočin na letališčih EU. Ustanovljena je bila delovna skupina in naročena je bila študija za analizo vseh pomembnih dejavnikov, povezanih z uporabo opreme za varnostno pregledovanje tekočin na letališčih EU. Kot zadnje je bilo treba jeseni 2011 podaljšati rok za uporabo sistemov za zaznavanje eksploziva standarda 2.

2. Sprejeta dopolnilna zakonodaja

Nova zakonodajna besedila, sprejeta leta 2011, so:

· Uredba (ES) št. 720/2011[4] o dopolnitvi skupnih osnovnih standardov na področju varovanja v civilnem letalstvu v zvezi s postopnim uvajanjem varnostnega pregledovanja tekočin, aerosolov in gelov;

· Uredba (EU) št. 859/2011[5] o določitvi podrobnih ukrepov za izvajanje skupnih osnovnih standardov za varnost letalstva glede letalskega tovora in pošte;

· Uredba (EU) št. 1087/2011[6] o določitvi podrobnih ukrepov za izvajanje skupnih osnovnih standardov za varnost letalstva v zvezi s sistemi za odkrivanje eksploziva;

· Uredba (EU) št. 1141/2011[7] o dopolnitvi skupnih osnovnih standardov na področju varovanja v civilnem letalstvu v zvezi z uporabo varnostnih skenerjev na letališčih EU;

· Uredba (EU) št. 1147/2011[8] za izvajanje skupnih osnovnih standardov za varnost letalstva v zvezi z uporabo varnostnih skenerjev na letališčih EU;

· Sklep št. 2011/5862/EU[9] o določitvi podrobnih ukrepov za izvajanje skupnih osnovnih standardov za varnost letalstva glede letalskega tovora in pošte;

· Sklep št. 2011/8042/EU[10] o določitvi podrobnih ukrepov za izvajanje skupnih osnovnih standardov za varnost letalstva v zvezi z varnostnimi skenerji;

Ta besedila so bila dokončno oblikovana na šestih rednih in dveh posebnih sejah Regulativnega odbora za varnost letalstva ter šestih srečanjih Svetovalne interesne skupine za varnost letalstva.

3. Zbirka podatkov o reguliranih agentih in znanih pošiljateljih

Za krepitev varne dobavne verige pri zračnem tovoru in zračni pošti ter za njeno lažje enotno izvajanje v EU je bila razvita zbirka podatkov o reguliranih agentih in znanih pošiljateljih (RAKC), ki se od celovite uvedbe 1. junija 2010 vzdržuje z okvirno pogodbo Komisije. Zbirka podatkov RAKC je konec leta 2011 vsebovala 8 500 zapisov o reguliranih agentih in (neodvisno potrjenih) znanih pošiljateljih. Zbirka je edino zakonito primarno orodje, ki ga lahko uporabljajo regulirani agenti za preverjanje pri sprejemanju pošiljk od drugega reguliranega agenta ali znanega pošiljatelja.

Po začetku veljavnosti novih zahtev za letalske prevoznike, ki iz tretjih držav v EU prevažajo tovor, so se začela dela za povečanje zbirke podatkov, da bi se vanjo vključili tudi ti letalski prevozniki.

4. Inšpekcijski pregledi letališč EU – priročniki

Uredbi (ES) št. 300/2008 in (EU) št. 72/2010 zahtevata, da je spremljanje skladnosti zahtev za varnost civilnega letalstva, ki ga opravljajo službe Komisije, objektivno in uporablja standardno metodologijo.

Da bi prispevala k temu cilju, je Komisija pripravila in vzdržuje dva izčrpna priročnika, ki vsebujeta podrobne napotke in smernice za inšpektorje EU na terenu. Priročnika se redno pregledujeta.

TRETJI DEL

Preskusi in študije

1. Preskusi

V smislu zakonodaje EU o varnosti letalstva[11] se „preskus“ izvaja, kadar se država članica s Komisijo dogovori, da bo za določen čas uporabljala določeno sredstvo ali metodo, ki ni priznana z zakonodajo, da bi nadomestila enega od priznanih elementov varnostnega nadzora, pod pogojem, da taki preskusi nimajo negativnega učinka na splošno raven varnosti, ki jo dosegajo. V pravnem smislu se ta izraz ne uporablja, kadar država članica ali subjekt izvaja oceno novega varnostnega nadzora, ki se uporablja poleg ene ali več metod nadzora, ki jih že pokriva zakonodaja.

Leta 2011 so se v Španiji in Združenem kraljestvu začeli novi preskusi. Ti preskusi so zajemali uporabo naprav za zaznavanje sledi eksplozivov in ročne detektorje kovin za varnostno pregledovanje verskih pokrival potnikov. Poleg tega se je leta 2011 nadaljevalo veliko število preskusov z varnostnimi skenerji, preden je bila njihova uporaba uradno sprejeta v zakonodajo EU. Eden on teh preskusov še vedno poteka v Združenem kraljestvu.

2. Študije

Pravila EU glede varnosti letalstva zahtevajo, da se od 29. aprila 2013 vse tekočine (kupljene v brezcarinskih prodajalnah ali prinesene od doma) varnostno pregledajo (namesto zavrnejo). Da bi zagotovila, da so bili narejeni primerni in konkretni koraki glede na rok leta 2013, je Komisija konec leta 2011 ustanovila delovno skupino za tekočine 2013 in začela študijo za oceno operativnega učinka varnostnega pregledovanja tekočin na letališčih EU.

Med letom je bila izvedena tudi študija o tehnologiji za slikovno projekcijo groženj (TIP), ki se uporablja pri varnostnem pregledovanju ročne in oddane prtljage. Končno poročilo, ki mora biti pripravljeno leta 2012, bo temeljilo na analizi rezultatov skrivnih preskusov na letališčih, kjer uporabljajo tehnologijo za slikovno projekcijo groženj, in na letališčih, kjer te tehnologije ne uporabljajo.

Kot zadnje je Komisija konec leta 2011 začela študijo o učinku novih varnostnih pravil EU za dohodni tovor. Od končnega poročila, ki mora biti pripravljeno konec leta 2012, se pričakuje, da bo zagotovilo pravočasni prispevek pred koncem prehodnega obdobja za neodvisno potrditev letalskih prevoznikov, ki prevažajo tovor iz tretjih držav v EU, ki poteče 30. junija 2014.

ČETRTI DEL

Dialog z mednarodnimi organi in tretjimi državami

1. Splošno

Komisija dejavno sodeluje z mednarodnimi organi in ključnimi partnerji iz tretjih držav pri pripravi mednarodnih srečanj z varnostjo razsežnostjo, katerih se tudi udeležuje. Komisija prav tako dejavno sodeluje pri usklajevanju stališča EU ter pogosto vodi predstavitve in predlaga strokovne prispevke. Če je to primerno, potekajo tudi razprave s posameznimi tretjimi državami o dvostranskih vprašanjih ali skupnem interesu. Negovanje takšnih odnosov z mednarodnimi organi in ključnimi tretjimi državami zagotavlja, da je EU dobro obveščena in v takšnem položaju, da lahko vpliva na svetovno politiko varnosti letalstva, tako z vidika sprejemanja zakonodaje kot z vidikov izvajanja, kadar je v nekaterih regijah pomembna krepitev zmogljivosti.

2. Mednarodni organi

Komisija se v imenu EU udeležuje letnega srečanja odbora za varnost letalstva Mednarodne organizacije civilnega letalstva. Na srečanju odbora leta 2011 (Montreal, 21.–25. marec) so Evropska komisija in države članice EU predložile odboru strokovne prispevke o varnostni zračnega tovora – glede prihodnjih pravil EU in potrebe po okrepitvi mednarodnih pravil – in o pravilih EU glede varnostnega pregledovanja tekočin.

Poleg tega se Komisija redno udeležuje srečanj Evropske konference civilnega letalstva (ECAC), zlasti varnostnega foruma ECAC in tehnične delovne skupine ECAC, ki ima vodilno vlogo pri tehničnih vprašanjih. V nekaterih primerih je delo ECAC pomagalo delu regulativnega odbora EU za varnost civilnega letalstva.

3. Tretje države

Komisija je dejavno nadaljevala dialog na področju varnosti letalstva z ZDA na številnih forumih, zlasti v skupini EU–ZDA za sodelovanje na področju prometne varnosti, ki je povečala prizadevanja za enkratne varnostne preglede, ki se uporabljajo od 1. aprila 2011. Kar pomeni, da potnikov in njihove prtljage, ki prihajajo z letališč v ZDA na letališča v EU in prestopajo na povezovalni let, ni treba obvezno znova varnostno pregledati[12]. Leta 2011 se je Komisija udeležila inšpekcijskih pregledov letališč v ZDA v zvezi z uporabo enkratnih varnostnih pregledov.

Komisija je tudi večkrat posredovala, ko so Združene države izrazile pomisleke glede dodatnih varnostnih ukrepov, ki so jih uvedle za letalske prevoznike iz EU, zlasti glede varnosti letalskega tovora, ko se je zdelo, da zahteve ZDA podvajajo uporabo varnostnih kontrol glede na varnostne preglede EU. V tem pogledu se je Komisija strinjala s programom za priznavanje tovora, v sklopu katerega bi si ZDA prizadevale za priznavanje varnostnih ukrepov EU namesto svojih enakovrednih ukrepov. Delo na tej pobudi je bilo okrepljeno v zadnji polovici leta 2011 s ciljem, da bi bilo končano leta 2012.

SKLEPNA UGOTOVITEV

Čeprav je v EU na splošno še vedno zagotovljena visoka raven varnosti, so inšpekcijski pregledi Komisije odkrili nekatere pomanjkljivosti. Pomanjkljivosti, ugotovljene pri tradicionalnih ukrepih na področju varnostnih pregledov osebja in tovora, so v veliki meri posledica človeških dejavnikov. Pri dodatnih ukrepih, ki se izvajajo v skladu z novim pravnim okvirom Uredbe (ES) št. 300/2008, so dodatna ugotovljena neskladja povezana s patruljami na letališčih, ocenjevanjem tveganja in varnostnimi pregledi zalog za oskrbo med letom in zalog za oskrbo na letališčih. Priporočila Komisije za popravljalne ukrepe so bila na splošno zadovoljivo upoštevana in potrjujejo pomen trdnega sistema inšpekcijskih pregledov EU in ustreznega zagotavljanja kakovosti na ravni držav članic. Komisija si bo še naprej prizadevala, da se bodo vse pravne zahteve v celoti in pravilno izvajale, in bo po potrebi uporabila svoj uveljavljen sistem medsebojnega pregledovanja in spodbujala uradne postopke za ugotavljanje kršitev.

Na zakonodajnem področju so bila v letu 2011 sprejeta dodatna podrobna izvedbena pravila, ki pod določenimi pogoji omogočajo zlasti uporabo varnostnih skenerjev in povečujejo varnost tovora in pošte, ki sta na poti v EU. Ti in drugi ukrepi prav tako napredujejo na mednarodnem področju v sodelovanju z mednarodnimi organizacijami in tretjimi državami za povečevanje svetovnih standardov varnosti letalstva.

Priloga

Inšpekcijski pregledi Komisije, stanje na dan 31. 12. 2011

Država || Število inšpekcijskih pregledov od januarja do decembra 2011 (vključno z nadaljnjimi pregledi) || Skupno število inšpekcijskih pregledov od leta 2004 do leta 2011 (vključno z nadaljnjimi pregledi)

Avstrija || 0 || 9

Belgija || 1 || 10

Bolgarija || 1 || 6

Ciper || 1 || 6

Češka || 2 || 7

Danska || 2 || 9

Estonija || 1 || 5

Finska || 1 || 8

Francija || 3 || 15

Nemčija || 3 || 17

Grčija || 1 || 13

Madžarska || 2 || 7

Irska || 0 || 8

Italija || 3 || 15

Latvija || 1 || 5

Litva || 0 || 4

Luksemburg || 0 || 6

Malta || 0 || 3

Nizozemska || 0 || 7

Poljska || 2 || 9

Portugalska || 0 || 8

Romunija || 0 || 3

Slovaška || 0 || 4

Slovenija || 1 || 5

Španija || 2 || 14

Švedska || 2 || 11

Združeno kraljestvo || 4 || 17 Druge države:

Druge države:

Švica || 1 || 5

SKUPAJ || 34 || 236

Inšpekcijski pregledi Nadzornega organa EFTE, stanje na dan 31. 12. 2011

Država || Število inšpekcijskih pregledov od januarja do decembra 2011 (vključno z nadaljnjimi pregledi) || Skupno število inšpekcijskih pregledov od leta 2004 do leta 2011 (vključno z nadaljnjimi pregledi)

Islandija || 2 || 9

Norveška || 4 || 35

SKUPAJ || 6 || 44

[1] Ukrepi so opredeljeni kot „tradicionalni“, če se že uporabljajo v skladu s pravnim okvirom Uredbe (ES) št. 2320/2002.

[2]. Uredba Komisije (EU) št. 72/2010 z dne 26. januarja 2010 o določitvi postopkov za izvajanje inšpekcijskih pregledov Komisije na področju varovanja letalstva, UL L 23 z dne 27.1.2010, str. 1

[3] Uredba Komisije (EU) št. 18/2010 z dne 8. januarja 2010 o spremembi Uredbe (ES) št. 300/2008 Evropskega parlamenta in Sveta glede specifikacij za nacionalne programe za nadzor kakovosti na področju varovanja civilnega letalstva, UL L 7, z dne 12.1.2010, str. 3

[4] Uredba Komisije (EU) št. 720/2011 z dne 22. julija 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 272/2009, UL L 193, 23.7.2011, str. 19–21

[5] Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 859/2011 z dne 25. avgusta 2011 o spremembi Uredbe (EU) št. 185/2010, UL L 220, 26.8.2011, str. 9–15

[6] Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 1087/2011 z dne 27. oktobra 2011 o spremembi Uredbe (EU) št. 185/2010, UL L 281, 28.10.2011, str. 12–13

[7] Uredba Komisije (EU) št. 1141/2011 z dne 10. novembra 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 272/2009, UL L 293, 11.11.2011, str. 22–23

[8] Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 1147/2011 z dne 11. novembra 2011 o spremembi Uredbe (EU) št. 185/2010, UL L 294, 12.11.2011, str. 7–11

[9] Sklep Komisije št. 2011/5862/EU z dne 17. avgusta 2011, naslovljen na vse države članice; ni bil objavljen v UL (omejeno in zaupno gradivo)

[10] Sklep Komisije št. 2011/8042/EU z dne 14. novembra 2011, naslovljen na vse države članice; ni bil objavljen v UL (omejeno in zaupno gradivo)

[11] Glej člen 12.8. „Metode varnostnega pregleda z uporabo novih tehnologij“ Priloge Uredbe Komisije (EU) št. 185/2010 o določitvi podrobnih ukrepov za izvajanje skupnih osnovnih standardov za varnost letalstva, UL L 55, 5.3.2010, str. 1

[12] Uredba Komisije (EU) št. 983/2010 z dne 3. novembra 2010 o spremembi Uredbe (EU) št. 185/2010, UL L 286 z dne 4.11.2010, str. 1