P7_TA(2014)0380

Zakonodaja o živilih in krmi ter pravila o zdravstvenem varstvu živali, dobrobiti živali, zdravstvenem varstvu rastlin, rastlinskem razmnoževalnem materialu in fitofarmacevtskih sredstvih ***I

Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 15. aprila 2014 o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o izvajanju uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti, da se zagotovi uporaba zakonodaje o živilih in krmi ter pravil o zdravstvenem varstvu živali, dobrobiti živali, zdravstvenem varstvu rastlin, rastlinskem razmnoževalnem materialu in fitofarmacevtskih sredstvih, ter o spremembi uredb (ES) št. 999/2001, 1829/2003, 1831/2003, 1/2005, 396/2005, 834/2007, 1099/2009, 1069/2009 in 1107/2009, uredb (EU) št. 1151/2012 in [….]/2013 ter direktiv 98/58/ES, 1999/74/ES, 2007/43/ES, 2008/119/ES, 2008/120/ES in 2009/128/ES (uredba o uradnem nadzoru) (COM(2013)0265 – C7-0123/2013 – 2013/0140(COD))

(Redni zakonodajni postopek: prva obravnava)

(2017/C 443/59)

Evropski parlament,

ob upoštevanju poročila Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane in mnenja Odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja (A7-0162/2014),

(1) UL C 67, 6.3.2014, str. 166.

(2) UL C 114, 15.4.2014, str. 96.

P7_TC1-COD(2013)0140

Stališče Evropskega parlamenta, sprejeto v prvi obravnavi dne 15. aprila 2014 z namenom sprejetja Uredbe EU št. …/2014 Evropskega parlamenta in Sveta o izvajanju uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti, da se zagotovi uporaba zakonodaje o živilih in krmi ter pravil o zdravstvenem varstvu živali, dobrobiti živali, zdravstvenem varstvu rastlin, rastlinskem razmnoževalnem materialu in fitofarmacevtskih sredstvih, ter o spremembi uredb (ES) št. 999/2001, 1829/2003, 1831/2003, 1/2005, 396/2005, 834/2007, 1099/2009, 1069/2009 in 1107/2009, uredb (EU) št. 1151/2012 in …./2013 (*1) ter direktiv 98/58/ES, 1999/74/ES, 2007/43/ES, 2008/119/ES, 2008/120/ES in 2009/128/ES (uredba o uradnem nadzoru) [Sprememba 1]

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 43(2), člena 114 in točke člena 168(4)(b) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Po Pogodbi o delovanju Evropske unije (PDEU) je treba zagotoviti visoko raven varovanja zdravja ljudi pri opredeljevanju in izvajanju vseh politik in dejavnosti Unije. K doseganju tega cilja morajo med drugim prispevati ukrepi na veterinarskem in fitosanitarnem področju, katerih neposredni cilj je varovanje javnega zdravja.

(2) Po Pogodbi mora Unija tudi prispevati k doseganju visoke ravni varstva potrošnikov z ukrepi, ki jih sprejme v okviru uresničevanja notranjega trga.

(3) Zakonodaja Unije določa zbirko usklajenih pravil za zagotavljanje, da so živila in krma varni in zdravstveno ustrezni ter da se dejavnosti, ki bi lahko vplivale na varnost živilske verige ali varstvo interesov potrošnikov v zvezi z živili in informacijami o živilih, opravljajo v skladu s posebnimi zahtevami. Namen pravil Unije je tudi zagotoviti visoko raven zdravja ljudi, in živali in rastlin ter dobrobiti živali v celotni živilski verigi in na vseh področjih dejavnosti, katerih ključni cilj je boj proti morebitnemu širjenju bolezni živali, ki se v nekaterih primerih lahko prenašajo na ljudi, ali škodljivih organizmov za rastline ali rastlinske proizvode, ter zagotoviti varovanje okolja pred tveganji, ki bi jih lahko povzročili gensko spremenjeni organizmi (GSO) in fitofarmacevtska sredstva. Pravila Unije tudi zagotavljajo istovetnost in kakovost rastlinskega razmnoževalnega materiala. Pravilna uporaba navedenih pravil, za katera se bo v nadaljevanju uporabljalo skupno poimenovanje „zakonodaja Unije o agroživilski verigi“, prispeva k delovanju notranjega trga. [Sprememba 2]

(4) Osnovna pravila Unije v zvezi z zakonodajo o živilih in krmi so določena v Uredbi (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (4). Poleg teh pravil se uporablja podrobnejša zakonodaja o živilih in krmi za različna področja, kot so prehrana živali, vključno z medicirano krmo, higiena živil in krme, zoonoze, živalski stranski proizvodi, ostanki veterinarskih zdravil, onesnaževalci, nadzor in izkoreninjenje bolezni živali, ki lahko prizadenejo zdravje ljudi, označevanje živil in krme, fitofarmacevtska sredstva, živilski in krmni dodatki, vitamini, mineralne soli, elementi v sledovih in drugi dodatki, materiali za stik z živili, zahteve glede kakovosti in sestave, pitna voda, ionizacija, nova živila in GSO.

(5) Cilj zakonodaje Unije o zdravju živali je zagotoviti visoke standarde za zdravje ljudi in živali, racionalen razvoj sektorjev kmetijstva in akvakulture ter povečati produktivnost. Navedena zakonodaja je potrebna zaradi prispevanja k uresničevanju notranjega trga z živalmi in živalskimi proizvodi ter preprečevanja širjenja nalezljivih bolezni, ki prizadenejo Unijo. Zajema področja, kot so trgovina znotraj Unije, vstop v Unijo, izkoreninjenje bolezni, veterinarski nadzor in obveščanje o boleznih, prispeva pa tudi k varnosti živil in krme.

(6) V členu 13 Pogodbe so živali priznane kot čuteča bitja. V skladu z zakonodajo Unije o dobrobiti živali morajo lastniki in imetniki živali ter pristojni organi spoštovati zahteve glede dobrobiti živali, ki zagotavljajo humano ravnanje z živalmi in preprečujejo njihove nepotrebne bolečine in trpljenje. Taka pravila temeljijo na znanstvenih dokazih ter lahko posredno izboljšajo kakovost in varnost živil in krme.

(7) Zakonodaja Unije o zdravju rastlin ureja vnos, naselitev in širjenje organizmov, škodljivih za rastline, ki jih v Uniji ni ali niso zelo razširjeni. Namen te zakonodaje je zagotoviti zdravje kmetijskih rastlin ter javnih in zasebnih zelenih površin in gozdov v Uniji, hkrati pa varovati biotsko raznovrstnost in okolje v Uniji ter zagotavljati kakovost in varnost živil in krme, proizvedenih iz rastlin.

(8) Zakonodaja Unije o rastlinskem razmnoževalnem materialu ureja proizvodnjo z namenom dajanja na trg in dajanje na trg rastlinskega razmnoževalnega materiala kmetijskih, zelenjavnih, gozdnih, sadnih in okrasnih rastlinskih vrst ter vinske trte. Namen navedenih pravil je zagotavljati istovetnost, zdravstveno varstvo in kakovost rastlinskega razmnoževalnega materiala uporabnikom tega materiala ter produktivnost, raznovrstnost, zdravstveno ustreznost in kakovost agroživilske verige ter prispevati k varstvu biotske raznovrstnosti in okolja. [Sprememba 3]

(9) Zakonodaja Unije o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov zagotavlja osnovo za trajnostni razvoj ekološke pridelave, cilj te zakonodaje pa je prispevati k varstvu naravnih virov, biotski raznovrstnosti, dobrobiti živali in razvoju podeželja.

(10) V zakonodaj Unije o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil so opredeljeni proizvodi in živila, pridelani in proizvedeni v skladu z natančnimi specifikacijami, ob spodbujanju raznovrstne kmetijske proizvodnje, zaščiti imen proizvodov ter obveščanju potrošnikov o posebnih lastnostih kmetijskih proizvodov in živil.

(11) Zakonodaja Unije o agroživilski verigi temelji na načelu, da so izvajalci dejavnosti odgovorni za zagotavljanje, da so v podjetjih pod njihovim nadzorom v vseh fazah proizvodnje, predelave in distribucije izpolnjene zahteve zakonodaje Unije o agroživilski verigi, ki zadevajo njihove dejavnosti.

(12) Za izvrševanje zakonodaje Unije o agroživilski verigi so odgovorne države članice, katerih pristojni organi z organiziranjem uradnega nadzora spremljajo in preverjajo, da se zadevne zahteve Unije učinkovito izpolnjujejo in izvršujejo.

(13) Uredba (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (5), določa enotni zakonodajni okvir za organizacijo uradnega nadzora. Ta okvir je bistveno izboljšal učinkovitost uradnega nadzora, izvrševanje zakonodaje Unije o agroživilski verigi in raven varstva pred tveganji za zdravje ljudi, živali in rastlin ter dobrobit živali v Uniji in raven varstva okolja pred tveganji, ki bi jih lahko povzročili gensko spremenjeni organizmi in fitofarmacevtska sredstva. Zagotovil je tudi strnjen pravni okvir za podpiranje celostnega pristopa k izvajanju uradnega nadzora v agroživilski verigi.

(14) V zakonodaji Unije o agroživilski verigi je več določb, katerih izvrševanja Uredba (ES) št. 882/2004 ne ureja ali ga ureja le delno. Točneje, posebna pravila o uradnem nadzoru so se ohranila v zakonodaji Unije o rastlinskem razmnoževalnem materialu in Uredbi (ES) št. 1069/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode in pridobljene proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi, ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1774/2002 (6) . Tudi zdravje rastlin v glavnem ne spada na področje uporabe Uredbe (ES) št. 882/2004, saj so nekatera pravila o uradnem nadzoru določena v Direktivi Sveta 2000/29/ES z dne 8. maja 2000 o varstvenih ukrepih proti vnosu organizmov, škodljivih za rastline ali rastlinske proizvode, v Skupnost in proti njihovemu širjenju v Skupnosti (7) . [Sprememba 4]

(15) Tudi Direktiva Sveta 96/23/ES (8) zagotavlja zelo podrobno zbirko pravil, ki med drugim določajo najmanjšo pogostnost uradnega nadzora in posebne izvršilne ukrepe, ki se sprejmejo v primerih neskladnosti.

(16) Da bi se racionaliziral in poenostavil celotni zakonodajni okvir ter hkrati uresničeval cilj izboljšati pravno ureditev izboljšanja pravne ureditve , bi bilo treba pravila, ki se uporabljajo za uradni nadzor na posebnih področjih, vključiti v enotni zakonodajni okvir za uradni nadzor , dodatno uskladiti, če imajo v zvezi z nadzornimi dejavnostmi isti cilj . Za to bi bilo treba razveljaviti Uredbo (ES) št. 882/2004 in druge akte, ki urejajo uradni nadzor na posebnih področjih, ter jih nadomestiti s to uredbo. [Sprememba 5]

(17) Cilj te uredbe bi morala biti vzpostavitev usklajenega okvira Unije za organizacijo uradnega nadzora in uradnih dejavnosti, ki niso uradni nadzor, v celotni agroživilski verigi ob upoštevanju pravil o uradnem nadzoru iz Uredbe (ES) št. 882/2004 in zadevne sektorske zakonodaje ter izkušenj, pridobljenih pri uporabi teh pravil.

(18) Za preverjanje skladnosti s pravili o skupni ureditvi trgov kmetijskih proizvodov (poljščin, vina, oljčnega olja, sadja in zelenjave, hmelja, mleka in mlečnih izdelkov, govedine in teletine, ovčjega in kozjega mesa ter medu) se že uporablja dobro uveljavljen posebni nadzorni sistem. Ta uredba se zato ne bi smela uporabljati za preverjanje skladnosti z določbami Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 (9) , z izjemo poglavja I naslova II dela II navedene uredbe . [Sprememba 6]

(19) Nekatere sedanje opredelitve pojmov iz Uredbe (ES) št. 882/2004 bi bilo treba prilagoditi, da se upošteva razširitev področja uporabe te uredbe, da se uskladijo z opredelitvami pojmov iz drugih aktov Unije in da se razjasni ali po potrebi nadomesti terminologija, ki ima v drugih sektorjih drugačen pomen.

(20) V skladu z zakonodajo Unije o agroživilski verigi so pristojni organi držav članic pooblaščeni za izvajanje posebnih nalog zlasti za zagotavljanje zdravja živali in rastlin ter dobrobiti živali oz., v primeru gensko spremenjenih organizmov in fitofarmacevtskih sredstev, varstva okolja ter za zagotavljanje istovetnosti in visoke kakovosti rastlinskega razmnoževalnega materiala. Navedene naloge so dejavnosti v javnem interesu, ki jih morajo pristojni organi držav članic izvajati za odpravljanje, obvladovanje ali zmanjševanje morebitnih tveganj za zdravje ljudi, živali ali rastlin, dobrobit živali ali okolje. Navedene dejavnosti, ki vključujejo odobritev proizvodov, raziskave, posebni nadzor in spremljanje, tudi za epidemiološke namene, izkoreninjenje in obvladovanje bolezni ter druge naloge za nadzor bolezni, urejajo ista sektorska pravila, ki se izvršujejo z uradnim nadzorom. [Sprememba 7]

(21) Države članice bi morale določiti pristojne organe na vseh področjih, za katera se uporablja ta uredba. Ker so države članice najprimernejše za odločanje o tem, kateri pristojni organ ali organe je treba določiti za posamezno področje in na kateri upravni ravni, bi morale na vsakem področju določiti tudi enotni organ, ki skrbi za usklajeno komunikacijo s pristojnimi organi drugih držav članic in Komisijo.

(22) Državam članicam bi bilo treba omogočiti, da na pristojne organe, ki jih določijo, prenesejo odgovornost za uradni nadzor v zvezi s pravili Unije, ki ne spadajo na področje uporabe te uredbe, vključno s pravili o tujerodnih vrstah, ki bi lahko škodile kmetijski proizvodnji ali okolju zaradi svoje invazivnosti.

(23) Za izvajanje uradnega nadzora, s katerim se preverja pravilna uporaba zakonodaje Unije o agroživilski verigi, in drugih uradnih dejavnosti, za katere so pooblaščeni organi držav članic v skladu z zakonodajo Unije o agroživilski verigi, bi morale države članice določiti pristojne javne organe, ki delujejo v javnem interesu, imajo ustrezna sredstva in opremo ter so nepristranski in strokovni. Pristojni organi bi morali zagotavljati in zagotavljajo kakovost, doslednost in učinkovitost uradnega nadzora. Imenovani pristojni organ ali organi bi morali imeti ustrezna sredstva in opremo, države članice pa bi morale biti sposobne zajamčiti njihovo nepristranskost in strokovnost, tako da zagotovijo njihovo neodvisnost od vseh izvajalcev dejavnosti, ki delujejo v agroživilski verigi. [Sprememba 8]

(24) Za pravilno uporabo in izvrševanje pravil, ki spadajo na področje uporabe te uredbe, je potrebno ustrezno poznavanje takih pravil in pravil te uredbe. Zato je pomembno, da se osebje, ki izvaja uradni nadzor in druge uradne dejavnosti, redno izobražuje o veljavni zakonodaji na svojem področju pristojnosti in obveznostih, ki izhajajo iz te uredbe.

(24a) Revizije, ki jih izvajajo pristojni organi ali se izvedejo na zahtevo pristojnih organov za zagotovitev, da so določbe te uredbe izpolnjene, lahko temeljijo na mednarodnih standardih, če zahteve teh standardov ustrezajo zahtevam v tej uredbi. [Sprememba 9]

(25) Izvajalci dejavnosti bi morali imeti pravico pritožbe zoper odločitev pristojnih organov in biti seznanjeni . Pristojni organi izvajalce dejavnosti seznanijo s to pravico. [Sprememba 10]

(26) Pristojni organi bi morali zagotavljati, da osebje, pristojno za uradni nadzor, z izjemo notranjih obveznosti poročanja, ne razkrije informacij, ki jih pridobi med izvajanjem takega nadzora, kadar za te informacije velja obveznost varovanja poslovne skrivnosti. Razen če ni nujnega interesa, zaradi katerega bi bilo razkritje upravičeno, bi morala obveznost varovanja poslovne skrivnosti veljati za informacije, ki bi lahko škodile namenu inšpekcijskih pregledov, preiskav ali revizij, varstvu poslovnih interesov ter varstvu sodnih postopkov in pravnega svetovanja. Vendar pa obveznost varovanja poslovne skrivnosti pristojnim organom ne bi smela preprečiti razkritja dejstev V primeru suma tveganja za zdravje ljudi ali živali oziroma drugih pomembnih kršitev živilske zakonodaje bi morali pristojni organi sprejeti ustrezne ukrepe za obveščanje javnosti. Pri tem bi bilo treba ohraniti sorazmernost sprejetih ukrepov z obsegom kršitve, zlasti pri navajanju imen proizvodov ali imen zadevnih izvajalcev dejavnosti. Dejstva o rezultatu uradnega nadzora v zvezi s posameznim izvajalcem dejavnosti se lahko objavijo , kadar se zadevnemu izvajalcu dejavnosti pred razkritjem omogoči, da v zvezi s tem predloži pripombe, ki se upoštevajo ali in istočasno objavijo skupaj z informacijami, ki jih pristojni organi razkrijejo. Potreba po varovanju poslovne skrivnosti tudi ne posega v obveznost obveščanja javnosti ob utemeljenem sumu, da bi živilo ali krma lahko predstavljala tveganje za zdravje, v skladu s členom 10 Uredbe (ES) št. 178/2002. Ta uredba ne bi smela vplivati na obveznost pristojnih organov, da obvestijo javnost, kadar utemeljeno sumijo, da bi živilo ali krma lahko predstavljala tveganje za zdravje ljudi ali živali, v skladu s členom 10 Uredbe (ES) št. 178/2002, in na pravico posameznikov glede varstva osebnih podatkov, določeno v Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES (10). [Sprememba 11]

(27) Pristojni organi bi morali redno izvajati uradni nadzor v vseh sektorjih in v zvezi z vsemi izvajalci dejavnosti, dejavnostmi, živalmi in blagom, ki jih ureja zakonodaja Unije o agroživilski verigi. Pristojni organi bi morali določiti pogostnost uradnega nazora ob upoštevanju potrebe po prilagoditvi nadzora tveganju in pričakovani ravni skladnosti v različnih razmerah. V nekaterih primerih pa zakonodaja Unije o agroživilski verigi določa, da je treba zaradi izdaje uradnega spričevala ali potrdila, ki je temeljni pogoj za dajanje na trg ali premike živali ali blaga, uradni nadzor izvajati ne glede na raven tveganja ali pričakovano neskladnost. V takih primerih je pogostnost uradnega nadzora odvisna od potreb po izdaji spričeval ali potrdil.

(28) Da bi se ohranila učinkovitost uradnega nadzora pri preverjanju skladnosti, se opozorila pred izvajanjem nadzora ne bi smela izdajati, razen če se to zahteva zaradi vrste dejavnosti uradnega nadzora, na primer predvsem pri revizijah.

(29) Uradni nadzor bi moral biti temeljit in učinkovit ter zagotavljati, da se zakonodaja Unije pravilno uporablja. Ker lahko uradni nadzor pomeni obremenitev za izvajalce dejavnosti, bi morali pristojni organi pri organizaciji in izvajanju dejavnosti uradnega nadzora upoštevati interese izvajalcev dejavnosti in to obremenitev omejiti na to, kar je nujno za izvedbo učinkovitega uradnega nadzora.

(29a) Uradni nadzor bi moralo izvajati osebje, ki ni v nikakršnem navzkrižju interesov in zlasti ni neposredno ali prek zakonca dejavno v gospodarski dejavnosti, nad katero se izvaja predpisani uradni nadzor. [Sprememba 12]

(30) Pristojni organi držav članic bi morali uradni nadzor izvajati enako skrbno ne glede na to, ali se pravila, ki se izvršujejo, uporabljajo za dejavnosti, ki zadevajo samo ozemlje te države članice, ali dejavnosti, ki bodo vplivale na skladnost z zakonodajo Unije o živalih in blagu, ki se premestijo ali dajo na trg v drugi državi članici ali izvozijo iz Unije. V primeru izvoza se lahko od pristojnih organov v skladu z zakonodajo Unije zahteva tudi, naj preverijo skladnost živali in blaga z zahtevami tretje države, v katero so namenjene take živali ali blago.

(31) Da bi zagotovili pravilno izvrševanje pravil Unije o agroživilski verigi, bi morali biti pristojni organi pooblaščeni za izvajanje uradnega nadzora v vseh fazah proizvodnje, predelave in distribucije živali in blaga, na katere se nanašajo taka pravila. Da se zagotovi temeljito in učinkovito izvajanje uradnega nadzora, bi morali biti pristojni organi pooblaščeni tudi za izvajanje uradnega nadzora v vseh fazah proizvodnje in distribucije blaga, snovi, materiala ali predmetov, ki jih pravila o agroživilski verigi ne urejajo (na primer veterinarskih zdravil), če je to potrebno, da se v celoti preiščejo morebitne kršitve navedenih pravil in ugotovi vzrok takih kršitev.

(32) Pristojni organi delujejo v interesu izvajalcev dejavnosti in javnosti, tako da zagotavljajo, da se visoki standardi o varstvu iz zakonodaje Unije o agroživilski verigi dosledno ohranjajo in varujejo z ustreznimi izvršilnimi ukrepi ter da se skladnost s takimi pravili preverja z uradnim nadzorom v celotni agroživilski verigi. Pristojni organi bi morali biti zato za učinkovitost uradnega nadzora, ki ga izvajajo, odgovorni izvajalcem dejavnosti in javnosti. Zagotavljati bi morali dostop do informacij o organizaciji in izvajanju uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti ter redno objavljati informacije o uradnem nadzoru in njegove rezultate. Pristojni organi bi morali imeti v skladu z nekaterimi pogoji tudi pravico, da objavijo ali dajo na voljo informacije o oceni posameznih izvajalcev dejavnosti na podlagi rezultatov uradnega nadzora.

(33) Nadvse pomembno je, da pristojni organi zagotavljajo in preverjajo učinkovitost in doslednost uradnega nadzora, ki ga izvajajo. Za ta namen bi morali ukrepati na podlagi pisnih določenih postopkov ter zagotavljati podrobne informacije in navodila osebju, ki izvaja uradni nadzor. Morali bi imeti vzpostavljene tudi ustrezne postopke in mehanizme za nenehno preverjanje učinkovitosti in doslednosti svojega delovanja ter sprejeti popravne ukrepe, kadar bi ugotovili pomanjkljivosti.

(34) Za lažje ugotavljanje neskladnosti in učinkovitejše sprejemanje popravnih ukrepov zadevnega izvajalca dejavnosti bi bilo treba rezultate uradnega nadzora zapisati v poročilo in en zapisati rezultate tistih uradnih nadzorov, pri katerih so bile ugotovljene kršitve veljavnih pravil. Izvod poročila bi bilo treba zagotoviti tudi izvajalcu dejavnosti. Kadar je za uradni nadzor potrebna neprekinjena ali redna navzočnost osebja pristojnega organa, ki spremlja dejavnosti izvajalca dejavnosti, bi bila priprava poročila o vsakem inšpekcijskem pregledu ali obisku izvajalca dejavnosti nesorazmerna. V takih primerih bi bilo treba poročila pripravljati tako pogosto, da so pristojni organi in izvajalec dejavnosti redno obveščeni o ravni skladnosti in takoj obveščeni o morebitnih ugotovljenih pomanjkljivostih. Poleg tega bi za zmanjšanje upravnih bremen zadostovalo, da se rezultati uradnega nadzora na mejnih kontrolnih točkah zabeležijo v enotnem zdravstvenem vstopnem dokumentu. [Sprememba 13]

(35) Izvajalci dejavnosti bi morali v celoti sodelovati s pristojnimi organi in pooblaščenimi organi, da se zagotovi nemoteno izvajanje uradnega nadzora in pristojnim organom omogoči izvajanje drugih uradnih dejavnosti.

(36) S to uredbo se vzpostavlja enotni zakonodajni okvir za organizacijo uradnega nadzora, s katerim se preverja skladnost s pravili o agroživilski verigi na vseh področjih, ki jih zajemajo taka pravila. Na nekaterih od navedenih področij zakonodaja Unije določa podrobne zahteve, ki jih je treba izpolnjevati, za kar so potrebni posebno znanje in veščine ter posebna sredstva za izvajanje uradnega nadzora. Da se preprečijo različne prakse izvajanja, ki bi lahko povzročile neenako varovanje zdravja ljudi, živali in rastlin ter dobrobiti živali oz. v primeru gensko spremenjenih organizmov in fitofarmacevtskih sredstev varstvo okolja, in ovirale delovanje notranjega trga za živali in blago, za katere se uporablja ta uredba, ter izkrivljale konkurenco, bi bilo treba Komisiji omogočiti, da pravila iz te uredbe dopolni s sprejetjem posebnih pravil o uradnem nadzoru, s katerimi bi se lahko izpolnile potrebe po nadzoru na teh področjih. Zlasti bi morala taka pravila določati posebne zahteve za izvajanje uradnega nadzora in najmanjšo pogostnost takega nadzora, posebne ali dodatne ukrepe poleg ukrepov iz te uredbe, ki bi jih morali pristojni organi sprejeti v zvezi z neskladnostmi, posebne odgovornosti in naloge pristojnih organov poleg nalog iz te uredbe ter posebna merila za sprožitev mehanizmov upravne pomoči, določenih v tej uredbi. V drugih primerih bi bila lahko taka dodatna pravila potrebna za zagotovitev podrobnejšega okvira za izvajanje uradnega nadzora v zvezi z živili in krmo, kadar se pojavijo nove informacije o tveganjih za zdravje ljudi ali živali oz. v primeru gensko spremenjenih organizmov in fitofarmacevtskih sredstev za okolje, in se izkaže, da brez skupnih specifikacij za izvajanje uradnega nadzora v državah članicah nadzor ne bi izpolnil pričakovane ravni varstva pred temi tveganji, kot določa zakonodaja Unije o agroživilski verigi.

(37) Pristojnim organom bi bilo treba omogočiti, da nekatere svoje naloge prenesejo na druge organe. Določiti bi bilo treba ustrezne pogoje, da se zagotovi ohranjanje nepristranskosti, kakovosti in doslednosti uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti. Zlasti bi moral biti pooblaščeni organ akreditiran v skladu s standardom ISO za izvajanje inšpekcijskih pregledov.

(38) Za zagotavljanje zanesljivosti in doslednosti uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti v Uniji bi morale metode, ki se uporabljajo za vzorčenje, laboratorijske analize, preskuse in diagnosticiranje, izpolnjevati najsodobnejše znanstvene standarde ter posebne analitske, preskusne in diagnostične potrebe zadevnega laboratorija, hkrati pa zagotavljati točne in zanesljive analitske, preskusne in diagnostične rezultate. Treba bi bilo določiti jasna pravila za izbiro metode, ki jo je treba uporabiti, kadar je na voljo več metod iz različnih virov, kot so Mednarodna organizacija za standardizacijo (ISO), Evropska in sredozemska organizacija za varstvo rastlin (EPPO), Mednarodna konvencija o varstvu rastlin (IPPC), Mednarodna organizacija za zdravje živali (OIE), Evropska unija in nacionalni referenčni laboratoriji ali nacionalna pravila.

(39) Izvajalci dejavnosti, na katerih živalih ali blagu se izvaja vzorčenje, analiza, preskus ali diagnosticiranje v okviru uradnega nadzora, bi morali imeti pravico, da zaprosijo za drugo strokovno mnenje, ki bi moralo vključevati odvzem drugega vzorca za ponovno analizo, ponovni preskus ali ponovno diagnosticiranje, razen če tako drugo vzorčenje ni tehnično izvedljivo ali relevantno. To bi veljalo predvsem, kadar je nevarnost pri živali ali blagu zelo omejena ali kadar je razporejena zelo razpršeno ali neenakomerno. V Mednarodni konvenciji o varstvu rastlin (IPPC) se zato zavrača uporaba ponovnih vzorcev za ocenjevanje prisotnosti karantenskih organizmov v rastlinah ali rastlinskih proizvodih.

(40) Za izvajanje uradnega nadzora nad trgovino, ki poteka po internetu ali prek drugih sredstev za trgovanje na daljavo, bi bilo treba pristojnim organom omogočiti, da pridobijo vzorce z anonimnimi naročili, kar je znano tudi kot skrivno nakupovanje, ki jih je potem mogoče analizirati, preskusiti ali preveriti njihovo skladnost. Pristojni organi bi morali storiti vse, kar je potrebno za ohranitev pravice izvajalcev dejavnosti do drugega strokovnega mnenja.

(41) Laboratoriji, ki jih pristojni organi določijo za izvajanje analiz, preskusov in diagnosticiranja vzorcev, odvzetih v okviru uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti, bi morali imeti strokovne izkušnje in znanje, opremo, infrastrukturo in osebje za izvajanje takih nalog po najvišjih standardih. Za zagotavljanje točnih in zanesljivih rezultatov bi morali biti navedeni laboratoriji akreditirani za uporabo teh metod v skladu s standardom EN ISO/IEC 17025 z naslovom „Splošne zahteve za usposobljenost preskuševalnih in kalibracijskih laboratorijev“. Akreditacijo bi moral opraviti nacionalni akreditacijski organ, ki deluje v skladu z Uredbo (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (11).

(42) Akreditacija je najustreznejše orodje za zagotavljanje vrhunskega delovanja uradnih laboratorijev, vendar je hkrati tudi zapleten in drag postopek, ki bi nesorazmerno obremenil laboratorije v primerih, v katerih je laboratorijska analitska, preskusna ali diagnostična metoda zelo preprosta in zanjo niso potrebni posebni postopki ali oprema (na primer odkrivanje trihinele z inšpekcijskim pregledom), v primerih, v katerih opravljene analize ali preskusi zadevajo samo kakovost rastlinskega razmnoževalnega materiala, ter v skladu z nekaterimi pogoji v primerih, v katerih laboratorij izvaja analize, preskuse ali diagnosticiranje samo v okviru drugih uradnih dejavnosti, ne pa v okviru uradnega nadzora.

(43) Da se zagotovita prožnost in sorazmernost pristopa, zlasti za laboratorije na področju zdravja rastlin ali živali, bi bilo treba predvideti sprejetje odstopanj, s katerimi bi se nekaterim laboratorijem dopustilo, da niso akreditirani za vse metode, ki jih uporabljajo. Poleg tega se lahko zgodi, da v nekaterih primerih, v katerih bi bilo treba uporabiti nove ali nedavno spremenjene metode, ter v primerih nastajajočih tveganj ali v izjemnih razmerah laboratorija ni mogoče takoj akreditirati za vse metode, ki bi jih moral uporabljati kot uradni laboratorij. Zato bi bilo treba uradnim laboratorijem pod nekaterimi pogoji dovoliti, da opravljajo analize, preskuse in diagnosticiranje za pristojne organe, preden pridobijo ustrezno akreditacijo.

(44) Izvajanje uradnega nadzora nad živalmi in blagom, ki vstopajo v Unijo iz tretjih držav, je bistvenega pomena za zagotavljanje skladnosti teh živali in blaga z zakonodajo, ki se uporablja v Uniji, ter predvsem s pravili za varovanje zdravja ljudi, živali in rastlin ter dobrobiti živali oz. v primeru gensko spremenjenih organizmov in fitofarmacevtskih sredstev za varstvo okolja v celotni Uniji. Tak uradni nadzor bi bilo treba po potrebi izvajati pred sprostitvijo živali ali blaga v prosti promet v Uniji ali po njej. Pogostnost uradnega nadzora bi morala zagotavljati ustrezen odziv na morebitna tveganja za zdravje, dobrobit živali in okolje zaradi živali in blaga, ki vstopajo v Unijo, ob upoštevanju pretekle skladnosti z zahtevami pravil Unije o agroživilski verigi, že izvedenega nadzora nad temi živalmi in blagom v zadevni tretji državi in njenih jamstev, da živali in blago, ki se izvozijo v Unijo, izpolnjujejo zahteve zakonodaje Unije.

(45) Glede na tveganja, ki jih nekatere živali ali blago lahko pomenijo za zdravje ljudi, živali ali rastlin, dobrobit živali ali okolje, bi moral za te živali oziroma okolje veljati poseben uradni nadzor, ki ga je treba izvesti ob njihovem vstopu v Unijo. V skladu z veljavnimi pravili Unije je treba izvajati uradni nadzor na mejah Unije, s katerim se preveri, da so izpolnjeni standardi glede zdravja ljudi, živali in dobrobiti živali, ki se uporabljajo za živali, proizvode živalskega izvora, zarodni material in živalske stranske proizvode, ter da so rastline in rastlinski izdelki skladni s fitosanitarnimi zahtevami. Tudi nad nekaterimi drugimi vrstami blaga se ob vstopu v Unijo izvaja poostren nadzor, kadar je to potrebno zaradi nastajajočih ali znanih tveganj. V tej uredbi bi bilo treba določiti posebnosti takega nadzora, ki se trenutno urejajo z določbami Direktive Sveta 97/78/ES (12), Direktive Sveta 91/496/EGS (13), Direktive Sveta 2000/29/ES (14) in Uredbe Komisije (ES) št. 669/2009 (15).

(46) Da bi se izboljšala učinkovitost sistema Unije za uradni nadzor, zagotovilo najustreznejše dodeljevanje sredstev za uradni nadzor, namenjenih mejnemu nadzoru, in olajšalo izvrševanje zakonodaje Unije o živilski verigi, bi bilo treba vzpostaviti skupni celostni sistem uradnega nadzora na mejnih kontrolnih točkah, ki bi nadomestil sedanje razdrobljene nadzorne okvire in v okviru katerega bi se obravnavale vse pošiljke, ki bi jih bilo glede na tveganje, ki ga lahko prinašajo, treba nadzorovati pri vstopu v Unijo.

(47) Izvajanje uradnega nadzora na mejnih kontrolnih točkah bi moralo vključevati preglede dokumentov in identitete vseh pošiljk ter fizične preglede, katerih pogostnost bi bila odvisna od tveganja, ki ga predstavlja posamezna pošiljka živali ali blaga.

(48) Pogostnost fizičnih pregledov bi bilo treba določiti in prilagajati glede na tveganja za zdravje ljudi, rastlin ali živali in dobrobit živali oz. v primeru gensko spremenjenih organizmov in fitofarmacevtskih sredstev za okolje. Ta pristop bi moral pristojnim organom omogočiti, da sredstva za nadzor dodelijo področjem, na katerih je tveganje največje. Pogostnost pregledov identitete naj bi imeli možnost tudi zmanjšati ali omejiti na preverjanje uradne zaščitne oznake, kadar je to upravičeno zaradi zmanjšanega tveganja pošiljk, ki vstopajo v Unijo. Uporabljati bi bilo treba pristop k pregledom identitete in fizičnim pregledom, ki temelji na tveganju in pri katerem se v celoti izkoristijo razpoložljivi nabori podatkov, informacije ter računalniško podprti sistemi za zbiranje in upravljanje podatkov.

(49) V nekaterih primerih se lahko uradni nadzor, ki ga običajno izvajajo pristojni organi na mejnih kontrolnih točkah, izvede na drugih kontrolnih točkah ali ga izvedejo drugi organi, če je zagotovljena visoka raven varovanja zdravja ljudi, živali in rastlin ter dobrobiti živali oz. v primeru gensko spremenjenih organizmov in fitofarmacevtskih sredstev varstva okolja.

(50) Za organizacijo učinkovitega sistema uradnega nadzora bi moral pošiljke, ki prihajajo iz tretjih držav in za katere je potreben nadzor ob vstopu v Unijo, spremljati enotni zdravstveni vstopni dokument, ki bi se uporabljal za predhodno napoved prispetja pošiljk na mejno kontrolno točko ter evidentiranje rezultatov opravljenega uradnega nadzora in odločitev, ki jih sprejmejo pristojni organi glede zadevne pošiljke. Po vseh izvedenih dejavnostih uradnega nadzora bi morali izvajalci dejavnosti isti dokument uporabiti za carinski postopek, ki ga izvedejo carinski organi.

(51) Uradni nadzor živali in blaga, ki vstopajo v Unijo iz tretjih držav, bi bilo treba izvajati na mejnih kontrolnih točkah, ki jih države članice določijo v skladu z zbirko minimalnih zahtev. Določitev takih subjektov bi bilo treba preklicati ali začasno preklicati, kadar ne izpolnjujejo več navedenih zahtev ali bi njihove dejavnosti lahko pomenile tveganje za zdravje ljudi, živali ali rastlin, dobrobit živali oz. v primeru gensko spremenjenih organizmov in fitofarmacevtskih sredstev za okolje.

(52) Da bi se zagotovila enotna uporaba pravil o uradnem nadzoru pošiljk, ki prihajajo iz tretjih držav, bi bilo treba določiti skupna pravila za ustrezno ukrepanje pristojnih organov in izvajalcev dejavnosti ob sumu na neskladnost ter v zvezi z neskladnimi pošiljkami in pošiljkami, ki bi lahko pomenile tveganje za zdravje ljudi, živali ali rastlin ali dobrobit živali oz. v primeru gensko spremenjenih organizmov in fitofarmacevtskih sredstev za okolje.

(53) Da bi se preprečila neskladja in podvajanje pri izvajanju uradnega nadzora, omogočila pravočasna identifikacija pošiljk, nad katerimi se izvaja uradni nadzor na mejnih kontrolnih točkah, in zagotovilo učinkovito izvajanje nadzora, bi bilo treba zagotoviti sodelovanje in izmenjavo informacij med pristojnimi organi, carinskimi organi in drugimi ustreznimi organi, ki obravnavajo pošiljke, ki prihajajo iz tretjih držav.

(54) Od držav članic bi bilo treba zahtevati, naj pristojnim organom, ki izvajajo uradni nadzor in druge uradne dejavnosti, vedno zagotavljajo zadostna finančna sredstva za ustrezno osebje in opremo. Čeprav so izvajalci dejavnosti predvsem sami odgovorni za zagotavljanje, da dejavnosti izvajajo v skladu s pravili Unije o agroživilski verigi, je treba sistem notranjega nadzora, ki ga vzpostavijo za ta namen, dopolniti z namenskim sistemom za uradni nadzor, s katerim vsaka država članica zagotavlja učinkovit tržni nadzor v celotni agroživilski verigi. Tak sistem je že sam po sebi zapleten in je zanj potrebnih veliko sredstev, zato bi bilo treba zagotavljati reden priliv sredstev za uradni nadzor v obsegu, ki v danem trenutku ustreza izvršilnim potrebam. Da bi se zmanjšala odvisnost sistema za uradni nadzor od javnih financ, bi morali pristojni organi pobirati imeti možnost, da pobirajo pristojbine ali dajatve , s katerimi bi pokrili stroške, ki jih imajo zaradi izvajanja uradnega nadzora nad nekaterimi izvajalci dejavnosti ali v zvezi z nekaterimi dejavnostmi, za katere se skladno z zakonodajo Unije o agroživilski verigi zahteva registracija ali odobritev v skladu s pravili Unije o higieni živil in krme ali pravili o zdravstvenem varstvu rastlin in rastlinskem razmnoževalnem materialu. Od izvajalcev dejavnosti bi bilo treba pobirati tudi pristojbine ali dajatve za povračilo stroškov uradnega nadzora, ki se izvaja za izdajo uradnega spričevala ali potrdila, in stroškov uradnega nadzora, ki ga pristojni organi izvajajo na mejnih kontrolnih točkah. [Sprememba 14]

(55) Pristojbine bi morale pokriti stroške, ki jih imajo pristojni organi zaradi izvajanja uradnega nadzora, ne bi pa jih smele presegati. Take stroške bi bilo treba izračunati na podlagi posameznega uradnega nadzora ali vseh uradnih nadzorov, izvedenih v nekem obdobju. Kadar se pristojbine zaračunajo na podlagi dejanskih stroškov posameznih uradnih nadzorov, bi morali imeti izvajalci dejavnosti z dobrimi poročili o skladnosti nižje skupne stroške kot neskladni izvajalci dejavnosti, saj naj bi se nad njimi uradni nadzor izvajal manj pogosto. Za spodbujanje skladnosti vseh izvajalcev dejavnosti z zakonodajo Unije, ne glede na metodo na podlagi dejanskih stroškov ali pavšala, ki jo vsaka država članica izbere za izračun pristojbin, bi bilo treba pristojbine, kadar se določijo na podlagi celotnih stroškov pristojnih organov v nekem obdobju in zaračunajo vsem izvajalcem dejavnosti ne glede na to, ali se v referenčnem obdobju nad njimi izvede uradni nadzor ali ne, izračunati tako, da bi nagradili izvajalce dejavnosti, ki imajo dosledno dobra poročila o skladnosti z zakonodajo Unije o živilski verigi.

(56) Neposredno ali posredno vračilo pristojbin, ki jih poberejo pristojni organi, bi moralo biti prepovedano, saj bi bili izvajalci dejavnosti, ki ne bi prejeli vračila, v slabšem položaju, kar bi lahko izkrivljalo konkurenco. Vendar pa bi bilo treba podpreti mikropodjetja, ki bi jih bilo zato treba izvzeti iz plačila pristojbin, ki se pobirajo v skladu s to uredbo.

(57) Financiranje uradnega nadzora s pobiranjem pristojbin od izvajalcev dejavnosti bi moralo biti popolnoma pregledno, da bi lahko državljani in podjetja razumeli metodo in podatke, ki se uporabljajo za določanje pristojbin, ter bili obveščeni o uporabi prihodka iz pristojbin.

(58) Pravila Unije o agroživilski verigi določajo, v katerih primerih bi bilo treba za dajanje na trg ali premik nekaterih živali ali blaga priložiti uradno spričevalo s podpisom pristojnega uradnika za izdajo spričevala. Primerno je oblikovati skupno zbirko pravil, ki določajo obveznosti pristojnih organov in pristojnih uradnikov za izdajo spričeval v zvezi z izdajanjem uradnih spričeval ter značilnosti, ki bi jih morala imeti uradna spričevala, da se zagotovi njihova zanesljivost.

(59) V drugih primerih pravila s področja uporabe te uredbe določajo, da bi bilo treba za dajanje na trg ali premik nekaterih živali ali blaga priložiti uradno nalepko, uradno oznako ali drugo uradno potrdilo, ki jo izdajo izvajalci dejavnosti pod uradnim nadzorom pristojnih organov ali sami pristojni organi. Primerno je določiti minimalno zbirko pravil za zagotavljanje, da je tudi izdajanje uradnih potrdil skladno z ustreznimi jamstvi o zanesljivosti.

(60) Uradni nadzor in druge uradne dejavnosti bi morali temeljiti na analitskih, preskusnih in diagnostičnih metodah, ki izpolnjujejo najsodobnejše znanstvene standarde ter zagotavljajo točne, zanesljive in primerljive rezultate v celotni Uniji. Zato bi bilo treba nenehno izboljševati metode, ki jih uporabljajo uradni laboratoriji, ter kakovost in enotnost analitskih, preskusnih in diagnostičnih podatkov, ki jih ustvarijo. Za ta namen bi bilo treba Komisiji omogočiti, da določi referenčne laboratorije Evropske unije in se opre na njihovo strokovno pomoč na vseh področjih živilske verige, na katerih so potrebni natančni in zanesljivi analitski, preskusni in diagnostični rezultati. Referenčni laboratoriji Evropske unije bi morali predvsem zagotavljati, da nacionalni referenčni laboratoriji in uradni laboratoriji dobijo najnovejše informacije o razpoložljivih metodah, ter organizirati medlaboratorijske primerjalne preskuse ali dejavno sodelovati pri njih in zagotavljati programe usposabljanja za nacionalne referenčne laboratorije ali uradne laboratorije.

(60a) Uredbi (ES) št. 1829/2003 (16) in (ES) št. 1831/2003 (17) Evropskega parlamenta in Sveta dajeta referenčnemu laboratoriju Evropske unije za gensko spremenjena živila in krmo ter referenčnemu laboratoriju Evropske unije za krmne dodatke posebne naloge v okviru postopka za izdajo dovoljenj za gensko spremenjena živila in krmo ali za krmne dodatke, ki zadevajo zlasti preverjanje, ocenjevanje in validacijo metode določanja ali analize, ki jo predlaga prosilec. Izkušnje kažejo, da so usposobljenost in strokovno znanje izjemno pomembna pri preverjanju, vrednotenju in potrjevanju metod v postopkih sprejetja, da se zagotovi visoko kakovosten in napreden prispevek k učinkovitosti uradnega nadzora. Laboratoriji, imenovani v skladu z uredbama (ES) št. 1829/2003 in št. 1831/2003, bi morali zato za namene te uredbe delovati kot referenčni laboratoriji Evropske unije. [Sprememba 16]

(61) Za izvajanje uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti v zvezi s proizvodnjo in trženjem rastlinskega razmnoževalnega materiala ter na področju dobrobiti živali bi morali imeti pristojni organi dostop do posodobljenih, zanesljivih in doslednih tehničnih podatkov, raziskovalnih ugotovitev, novih tehnik ter strokovnih izkušenj in znanja, potrebnih za pravilno uporabo zakonodaje Unije na teh področjih. Za ta namen bi bilo treba Komisiji omogočiti, da določi referenčne centre Evropske unije za rastlinski razmnoževalni material in dobrobit živali ter se opre na njihovo strokovno pomoč. [Sprememba 17]

(62) Za doseganje ciljev te uredbe, prispevanje k nemotenemu delovanju notranjega trga in zagotavljanje zaupanja potrošnikov v notranji trg bi bilo treba neskladnosti z zakonodajo Unije o živilski verigi, zaradi katerih so potrebni izvršilni ukrepi v več kot eni državi članici, učinkovito in dosledno preganjati. Sistem hitrega obveščanja za živila in krmo, vzpostavljen z Uredbo (ES) št. 178/2002, pristojnim organom že omogoča hitro izmenjavo in razširjanje informacij o resnih neposrednih ali posrednih tveganjih za zdravje ljudi v zvezi z živili ali krmo ali resnih tveganjih za zdravje ljudi, živali ali okolje v zvezi s krmo ali v primeru goljufije s hrano , da se omogoči hitro ukrepanje za preprečitev teh tveganj. Vendar to orodje, ki sicer omogoča pravočasno ukrepanje v vseh zadevnih državah članicah za preprečitev nekaterih resnih tveganj v živilski verigi, ne omogoča učinkovite čezmejne pomoči in sodelovanja med pristojnimi organi za zagotavljanje, da se primeri neskladnosti z zakonodajo Unije o agroživilski verigi, ki imajo čezmejne razsežnosti, učinkovito preganjajo ne samo v državi članici, v kateri se najprej ugotovijo, ampak tudi v državi članici, iz katere izvirajo. Zlasti bi morala upravna pomoč in sodelovanje pristojnim organom omogočiti izmenjavo informacij, odkrivanje, preiskovanje ter učinkovito in sorazmerno ukrepanje za pregon čezmejnih kršitev pravil o agroživilski verigi. [Sprememba 18]

(63) V zvezi s prošnjami za upravno pomoč in vsemi obvestili bi bilo treba zagotoviti ustrezno nadaljnje spremljanje. Za omogočanje upravne pomoči in sodelovanja bi bilo treba od držav članic zahtevati, naj določijo enega ali več organov za zvezo, ki pomagajo usmerjati in usklajevati komunikacijo med pristojnimi organi v različnih državah članicah. Za racionalizacijo in poenostavitev sodelovanja med državami članicami bi morala Komisija sprejeti izvedbene akte o določitvi specifikacij za tehnična orodja, ki jih je treba uporabljati, postopkov za komunikacijo med organi za zvezo in standardne oblike prošenj za pomoč, obvestil in odgovorov.

(64) Od vsake države članice bi bilo treba zahtevati, naj pripravi in redno posodablja večletni nacionalni načrt nadzora, ki vključuje vsa področja, za katera se uporablja zakonodaja Unije o agroživilski verigi, in vsebuje informacije o strukturi in organizaciji sistema uradnega nadzora. Taki večletni nacionalni načrti nadzora so orodje, s katerim bi morala vsaka država članica zagotoviti, da se uradni nadzor na njenem celotnem ozemlju in v celotni agroživilski verigi izvaja na podlagi tveganja, učinkovito in skladno s to uredbo.

(65) Za zagotovitev usklajenosti in popolnosti večletnih nacionalnih načrtov nadzora bi morale države članice določiti en sam organ, pristojen za usklajeno pripravo in izvajanje teh načrtov. Za spodbujanje doslednega, enotnega in celovitega pristopa k uradnemu nadzoru bi bilo treba Komisiji podeliti pooblastilo za sprejetje pravil glede večletnih nacionalnih načrtov nadzora, s katerimi bi morala opredeliti prednostne naloge uradnega nadzora, učinkovite nadzorne postopke, merila za kategorizacijo tveganj in kazalnike uspešnosti za ocenjevanje večletnih nacionalnih načrtov nadzora.

(66) Od držav članic bi bilo treba zahtevati, naj Komisiji predložijo letno poročilo z informacijami o nadzornih dejavnostih in izvajanju večletnih nacionalnih načrtov nadzora. Za lažje zbiranje in prenos primerljivih podatkov, naknadno združevanje takih podatkov v statistične podatke za celotno Unijo in pripravo poročil Komisije o delovanju uradnega nadzora v Uniji bi bilo treba Komisijo omogočiti, da sprejme izvedbene akte glede določitve standardnih vzorčnih obrazcev za letna poročila.

(67) Strokovnjakom Komisije bi bilo treba omogočiti, da v državah članicah izvajajo nadzor, s katerim preverjajo uporabo zakonodaje Unije in delovanje nacionalnih nadzornih sistemov in pristojnih organov. Komisija bi morala v okviru tega nadzora tudi preiskovati in zbirati informacije o izvršilnih praksah ali težavah, nujnih primerih in novem razvoju dogodkov v državah članicah.

(68) Živali in blago iz tretjih držav bi morali izpolnjevati iste zahteve, kot veljajo za živali in blago iz Unije, ali zahteve, ki so priznane kot vsaj enakovredne, kar zadeva cilje pravil Unije o agroživilski verigi. To načelo je zagotovljeno z Uredbo (ES) št. 178/2002, v skladu s katero živila in krma, ki se uvažajo v Unijo, izpolnjujejo ustrezne zahteve živilske zakonodaje Unije ali zahteve, ki veljajo za vsaj enakovredne tem zahtevam. Posebne zahteve za uporabo tega načela so določene v pravilih Unije o zaščitnih ukrepih proti škodljivim organizmom na rastlinah, ki prepovedujejo vnos nekaterih škodljivih organizmov, ki jih v Uniji ni ali so samo v omejenem obsegu, v Unijo, v pravilih Unije o zahtevah glede zdravstvenega varstva živali, ki dovoljujejo vstop živali ali nekaterih proizvodov živalskega izvora v Unijo samo iz tretjih držav, vključenih na seznam, določen za ta namen, in v pravilih Unije za organizacijo uradnega nadzora proizvodov živalskega izvora, namenjenih za prehrano ljudi, ki določajo tudi oblikovanje seznama tretjih držav, iz katerih proizvodi lahko vstopajo v Unijo. V zvezi z rastlinskim razmnoževalnim materialom je vzpostavljen sistem enakovrednosti, v skladu s katerim se odobrijo in na seznam uvrstijo tretje države, iz katerih se razmnoževalni material lahko uvaža.

(69) Za zagotavljanje, da živali in blago, ki vstopajo v Unijo iz tretjih držav, izpolnjujejo vse zahteve zakonodaje Unije o agroživilski verigi ali zahteve, ki se štejejo za enakovredne, poleg zahtev iz pravil Unije o zaščitnih ukrepih proti škodljivim organizmom na rastlinah, pravil Unije o zahtevah glede zdravstvenega varstva živali in pravil Unije o posebnih higienskih pravilih za živila živalskega izvora, da se zagotovi izpolnjevanje zahtev zakonodaje Unije o agroživilski verigi v zvezi s fitosanitarnim in veterinarskimi pomisleki, bi bilo treba Komisiji dovoliti, da določi pogoje za vstop živali in blaga v Unijo v obsegu, ki je potreben za zagotavljanje, da te živali in blago izpolnjujejo vse zadevne zahteve zakonodaje Unije o agroživilski verigi ali enakovredne zahteve. Taki pogoji bi morali veljati za živali ali blago ali kategorije živali ali blaga iz vseh tretjih držav ali nekaterih tretjih držav ali njihovih regij.

(70) Kadar so v posebnih primerih na voljo dokazi, da nekatere živali ali blago s poreklom iz tretje države, skupine tretjih držav ali njihovih regij pomenijo tveganja za zdravje ljudi, živali ali rastlin oz. v primeru gensko spremenjenih organizmov in fitofarmacevtskih sredstev za okolje, ali kadar so na voljo dokazi o morebitni zelo razširjeni resni neskladnosti z zakonodajo Unije, bi bilo Komisiji treba omogočiti, da sprejme ukrepe za obvladovanje takih tveganj.

(71) Učinkovito izvajanje uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti ter navsezadnje varnost in zdravje ljudi, živali in rastlin ter varstvo okolja so odvisni tudi od tega, ali imajo nadzorni organi na voljo dobro usposobljeno osebje z ustreznim znanjem o vseh zadevah, pomembnih za pravilno uporabo zakonodaje Unije. Komisija bi morala zagotavljati ustrezno namensko usposabljanje, s katerim bi spodbujala enoten pristop k uradnemu nadzoru in drugim uradnim dejavnostim, ki jih izvajajo pristojni organi. Za spodbujanje poznavanja zakonodaje Unije o agroživilski verigi in zahtev v tretjih državah bi bilo treba tako usposabljanje nameniti tudi osebju pristojnih organov v tretjih državah.

(72) Za spodbujanje izmenjave izkušenj in najboljših praks med pristojnimi organi bi bilo treba Komisiji tudi omogočiti, da v sodelovanju z državami članicami organizira programe za izmenjavo osebja, ki izvaja uradni nadzor ali druge uradne dejavnosti.

(73) Za učinkovito izvajanje uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti je pomembno, da si lahko pristojni organi v državah članicah in Komisija, po potrebi pa tudi izvajalci dejavnosti hitro in učinkovito izmenjujejo podatke in informacije v zvezi z uradnim nadzorom ali njegovimi rezultati. V skladu z zakonodajo Unije je vzpostavljenih več informacijskih sistemov, ki jih upravlja Komisija ter ki omogočajo obdelavo in upravljanje takih podatkov in informacij z računalniškimi in internetnimi orodji na ravni Unije. Sistem TRACES (Trade Control and Expert System), ki je namenjen evidentiranju in sledenju rezultatov uradnega nadzora, je bil vzpostavljen z Odločbo Komisije 2003/24/ES (18) ter se zdaj uporablja za upravljanje podatkov in informacij o živalih in proizvodih živalskega izvora ter uradni nadzor nad njimi. Navedeni sistem bi bilo treba nadgraditi in prilagoditi , da bi ga bilo mogoče uporabljati za vse blago, za katero zakonodaja Unije o agroživilski verigi določa posebne zahteve ali načine uradnega nadzora. Na voljo so tudi namenski računalniško podprti sistemi za hitro izmenjavo informacij med državami članicami in Komisijo o tveganjih, ki bi se lahko pojavila v živilski verigi ali v zvezi z zdravjem živali in rastlin. Z Uredbo (ES) št. 178/2002 je vzpostavljen sistem hitrega obveščanja za živila in krmo, z Uredbo (EU) št. …/… (*2) je vzpostavljen sistem za obveščanje in poročanje o ukrepih v zvezi z boleznimi s seznama in z goljufijami s hrano , z Uredbo (EU) št. …/… (*3) pa sistem za obveščanje in poročanje o navzočnosti škodljivih organizmov in obveščanje o neskladnostih. Vsi taki sistemi bi morali delovati skladno in dosledno, da se izkoristijo sinergije med različnimi sistemi, prepreči podvajanje, poenostavi njihovo delovanje in poveča njihova učinkovitost. [Sprememba 19]

(74) Da bi Komisija podprla učinkovitejše upravljanje uradnega nadzora, bi morala vzpostaviti računalniško podprt informacijski sistem, ki bi združil in po potrebi nadgradil vse ustrezne sedanje informacijske sisteme, omogočil uporabo naprednih komunikacijskih orodij in orodij za potrjevanje ter najučinkovitejšo uporabo podatkov in informacij o uradnem nadzoru. Da bi se izognili nepotrebnemu podvajanju zahtev po informacijah, bi bilo treba pri oblikovanju takega računalniško podprtega sistema upoštevati, da bi bilo treba, kadar je to primerno, zagotoviti združljivost takega računalniško podprtega sistema z drugimi informacijskimi sistemi, ki jih upravljajo javni organi in prek katerih se izmenjujejo ali dajejo na voljo ustrezni podatki. Poleg tega bi bilo treba predvideti možnost uporabe elektronskega podpisa v smislu Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 1999/93/ES (19) v skladu z Evropsko digitalno agendo.

(74a) Da bi zmanjšali upravna bremena in stroške nadzora ter da bi Uniji in njenim državam članicam omogočili učinkovito elektronsko komunikacijo v trgovinskih odnosih s tretjimi državami, bi morali Komisija in pristojni organi držav članic pri izmenjavi elektronskih spričeval ali drugih elektronskih podatkov uporabljati mednarodno standardiziran jezik, strukturo sporočil in protokole za izmenjave na podlagi smernic za elektronsko certificiranje v standardiziranem razširljivem označevalnem jeziku (sheme XML), ki ga je razvil Konzorcij za svetovni splet (WC3), ter varne mehanizme za izmenjavo med pristojnimi organi, kot to predvideva Center ZN za pospeševanje trgovine in elektronsko poslovanje (UN/CEFACT). [Sprememba 20]

(75) Pristojni organi bi morali preiskati primere suma na neskladnost z zakonodajo Unije o agroživilski verigi, določiti izvor in obseg ugotovljene neskladnosti ter odgovornosti izvajalcev dejavnosti. Morali bi tudi ustrezno ukrepati za zagotovitev, da zadevni izvajalci dejavnosti izboljšajo stanje in se prepreči nadaljnja neskladnost.

(76) Preverjanje skladnosti z zakonodajo o agroživilski verigi z uradnim nadzorom je bistvenega pomena, da se zagotovi učinkovito doseganje ciljev te zakonodaje v celotni Uniji. Napake v nadzornih sistemih države članice lahko v nekaterih primerih zelo ovirajo doseganje navedenih ciljev in povzročijo nastanek tveganj za zdravje ljudi, živali in rastlin ter dobrobit živali oz. v primeru gensko spremenjenih organizmov in fitofarmacevtskih sredstev za okolje, ne glede na vpletenost ali odgovornost izvajalcev dejavnosti ali drugih subjektov ali povzročijo zelo razširjeno resno neskladnost s pravili o živilski verigi. Zato bi bilo treba Komisiji omogočiti, da se na resne napake v nadzornem sistemu države članice odzove s sprejetjem ukrepov za obvladovanje ali odpravljanje teh tveganj v agroživilski verigi, dokler zadevna država članica ne sprejme potrebnih ukrepov za odpravo napake v nadzornem sistemu.

(77) Za kršitve pravil bi bilo treba v celotni Uniji uporabljati učinkovite, odvračilne in sorazmerne sankcije na nacionalni ravni. Da bi bile finančne kazni, ki se uporabljajo za namerne kršitve, dovolj odvračilne, bi morale biti vsaj dvakrat tako visoke, da bi se verjetno izničila kot ekonomska korist, ki jo je kršitelj hotel pridobiti s kršitvijo. Od držav članic bi bil treba tudi zahtevati, naj uporabijo ustrezne kazni za kazniva dejanja ali upravne kazni ali oboje, kadar izvajalci dejavnosti ne sodelujejo pri uradnem nadzoru. [Sprememba 21]

(77a) Treba bi bilo upoštevati posebne potrebe držav v razvoju in zlasti najmanj razvitih držav ter jih podpirati pri organizaciji njihovega uradnega nadzora, da bodo lahko izpolnjevale pogoje za uvoz živali in blaga v Uniji. [Sprememba 22]

(78) Ta uredba zajema področja, ki jih zajemajo že nekateri trenutno veljavni akti. Za preprečitev podvajanja in vzpostavitev skladnega zakonodajnega okvira bi bilo treba razveljaviti naslednje akte in jih nadomestiti s pravili te uredbe: Direktivo Sveta 89/608/EGS (20), Direktivo Sveta 89/662/EGS (21), Direktivo Sveta 90/425/EGS (22), Direktivo 91/496/EGS, Odločbo Sveta 92/438/EGS (23), Direktivo 96/23/ES, Direktivo Sveta 96/93/ES (24), Direktivo 97/78/ES in Uredbo (ES) št. 882/2004; ter Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 854/2004 z dne 29. aprila 2004 o določitvi posebnih predpisov za organizacijo uradnega nadzora proizvodov živalskega izvora, namenjenih za prehrano ljudi (25) . [Sprememba 23]

(79) Za zagotovitev skladnosti bi bilo treba spremeniti tudi naslednje akte: Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 999/2001 (26), Uredbo Sveta (ES) št. 1/2005 (27), Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 396/2005 (28), Uredbo Sveta (ES) št. 834/2007 (29), Uredbo (ES) št. 1069/2009; Uredbo Sveta (ES) št. 1099/2009 (30), Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (31), Uredbo (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (32), Direktivo Sveta 98/58/ES (33), Direktivo Sveta 1999/74/ES (34), Uredbo (ES) št. 1829/2003 Evropskega parlamenta in Sveta, Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1831/2003, Direktivo Sveta 2007/43/ES (35), Direktivo Sveta 2008/119/ES (36), Direktivo Sveta 2008/120/ES (37) in Direktivo 2009/128/ES Evropskega parlamenta in Sveta (38). [Sprememba 24]

(80) Uredba (EU) št. .…/… (*4) zagotavlja okvir za financiranje, ki ga Unija namenja dejavnostim in ukrepom v agroživilski verigi na teh področjih v večletnem finančnem okviru 2014–2020. Cilj nekaterih od teh aktov in ukrepov je izboljšati izvajanje uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti v Uniji. Uredbo (EU) št. …/… (*5) bi bilo treba spremeniti, da bi se upoštevale spremembe Uredbe (ES) št. 882/2004, sprejete s to uredbo.

(81) Da bi se spremenili sklici na evropske standarde ter da bi se v prilogah II in II k tej uredbi upošteval zakonodajni, tehnični in znanstveni razvoj, ta uredba pa bi se dopolnila s posebnimi pravili o uradnem nadzoru in drugih uradnih dejavnostih na področjih, ki jih ureja, med drugim tudi s pravili o usposobljenosti in usposabljanju osebja, dodatnih odgovornostih in nalogah pristojnih organov, primerih, v katerih se ne zahteva akreditacija laboratorijev, nekaterih izvzetjih iz obveznosti uradnega nadzora na mejah, merilih za določanje pogostnosti pregledov identitete in fizičnih pregledov, določitvi pogojev, ki jih morajo izpolnjevati nekatere živali in blago, ki vstopajo v Unijo iz tretjih držav, dodatnih zahtevah in nalogah referenčnih laboratorijev in centrov Evropske unije, dodatnih zahtevah za nacionalne referenčne laboratorije, merilih za kategorizacijo tveganj in kazalnike uspešnosti za večletne nacionalne načrte nadzora ter načrtih izrednih ukrepov za živila in krmo, določenih v Uredbi (ES) št. 178/2002, bi bilo treba Komisiji podeliti pooblastilo za sprejetje aktov v skladu s členom 290 PDEU. Še zlasti je pomembno, da Komisija med pripravljalnim delom izvede ustrezna posvetovanja, tudi na strokovni ravni. Komisija bi morala med pripravo in oblikovanjem delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti Evropskemu parlamentu in Svetu predloženi sočasno, pravočasno in ustrezno.

(82) Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe, kar zadeva določitev referenčnih laboratorijev Evropske unije ter referenčnih centrov Evropske unije za rastlinski razmnoževalni material in dobrobit živali, sprejetje programa nadzora, ki ga Komisija izvaja v državah članicah, ter izvajanje pogostejšega uradnega nadzora v primeru kršitev pravil o agroživilski verigi, za katerega sta potreba usklajena pomoč in spremljanje izvajanja s strani Komisije, bi bilo treba Komisiji podeliti izvedbena pooblastila.

(83) Da bi se zagotovili enotni pogoji za izvajanje te uredbe, med drugim tudi pravila in podrobnosti v zvezi z revizijami, obliko spričeval in drugih dokumentov, vzpostavitvijo računalniško podprtih informacijskih sistemov, sodelovanjem med izvajalci dejavnosti in pristojnimi organi ter med pristojnimi organi, carinskimi organi in drugimi organi, metodami vzorčenja, laboratorijske analize, preskušanja in diagnosticiranja ter njihovo validacijo in razlago, sledljivostjo, pripravo seznama proizvodov ali blaga, nad katerimi je treba izvesti nadzor, ter pripravo seznama držav ali regij, ki lahko izvažajo nekatere živali in blago v Unijo, predhodno napovedjo pošiljk, izmenjavo informacij, mejnimi kontrolnimi točkami, osamitvijo in karanteno, odobritvijo nadzora, ki ga izvedejo tretje države pred izvozom, ukrepi za obvladovanje tveganja ali odpravo zelo razširjene resne neskladnosti v zvezi z nekaterimi živalmi ali blagom s poreklom iz tretje države ali regije tretje države, priznavanjem tretjih držav ali regij, ki zagotavljajo enakovredna jamstva, kot se uporabljajo v Uniji, in njihovo razveljavitvijo, ter usposabljanjem in programi izmenjave osebja med državami članicami, bi bilo treba Komisiji podeliti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (39).

(84) Ker cilja te uredbe, namreč zagotoviti usklajen pristop v zvezi z izvajanjem uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti, s katerim se zagotavlja uporaba pravil o agroživilski zakonodaji Unije, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se ta cilj zaradi učinka, zahtevnosti ter čezmejne in mednarodne narave lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Naslov I

Predmet urejanja, področje uporabe in opredelitev pojmov

Člen 1

Predmet urejanja in področje uporabe

1. Ta uredba določa pravila za:

(a) izvajanje uradnega nadzora in druge uradne dejavnosti, ki jih izvajajo pristojni organi držav članic;

(b) financiranje uradnega nadzora;

(c) upravno pomoč in sodelovanje med državami članicami za pravilno uporabo pravil iz odstavka 2;

(d) nadzor, ki ga izvaja Komisija v državah članicah in tretjih državah;

(e) sprejetje pogojev, ki jih morajo izpolnjevati živali in blago, ki vstopajo v Unijo iz tretje države;

(f) vzpostavitev računalniško podprtega informacijskega sistema za upravljanje informacij in podatkov v zvezi z uradnim nadzorom.

2. Ta uredba se uporablja za izvajanje uradnega nadzora, s katerim se preverja skladnost z naslednjimi pravili ne glede na to, ali so določena na ravni Unije ali jih določijo države članice za uporabo zakonodaje Unije na navedenih področjih:

(a) s pravili o živilih, in varnosti in kakovosti živil ter njihovi neoporečnosti v vseh fazah proizvodnje, predelave in distribucije živil, vključno s pravili za zagotavljanje poštenih praks v trgovini in varovanje potrošniških interesov in informacij, ter o proizvodnji in uporabi materialov in izdelkov, namenjenih za stik z živili;

(b) s pravili o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in njihovi uporabi v zaprtih sistemih;

(c) s pravili o krmi in varnosti krme v vseh fazah proizvodnje, predelave in distribucije krme ter uporabe krme, vključno s pravili za zagotavljanje poštenih praks v trgovini ter varovanje zdravja potrošnikov, potrošniških interesov in informacij;

(d) s pravili o zahtevah glede zdravstvenega varstva živali;

(e) s pravili, katerih cilj je preprečiti in čim bolj zmanjšati tveganja za zdravje ljudi in živali, ki jih povzročajo živalski stranski proizvodi in pridobljeni proizvodi;

(ea) s pravili, katerih cilj je preprečiti in čim bolj zmanjšati protimikrobno odpornost pri živalih in ljudeh ter v okolju;

(f) s pravili o zahtevah glede dobrobiti živali;

(g) s pravili o zaščitnih ukrepih proti škodljivim organizmom na rastlinah;

(h) s pravili o proizvodnji za dajanje na trg in dajanju na trg rastlinskega razmnoževalnega materiala;

(i) s pravili o zahtevah za dajanje na trg in uporabo fitofarmacevtskih sredstev ter trajnostno rabo pesticidov;

(j) s pravili o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov;

(k) s pravili o uporabi in označevanju zaščitenih označb porekla, zaščitenih geografskih označb in zajamčenih tradicionalnih posebnosti;

(ka) s pravili o nadzoru nekaterih snovi in njihovih ostankov v živih živalih in njihovih proizvodih. [Spremembe 25, 26 in 27]

3. Ta uredba se uporablja tudi za izvajanje uradnega nadzora, s katerim se preverja skladnost z zahtevami pravil iz odstavka 2, ki se uporabljajo za živali in blago:

(a) ki vstopajo v Unijo iz tretjih držav;

(b) ki se bodo izvozili v tretjo državo.

4. Ta uredba se ne uporablja za uradni nadzor za preverjanje skladnosti:

(a) z Uredbo (ES) št. 1234/2007 na področjih, ki niso zajeta v poglavju I naslova II dela II omenjene uredbe. Vseeno pa se uredba uporablja za uradni nadzor zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb vina ; [Sprememba 28]

(b) z Direktivo 2010/63/EU Evropskega parlamenta in Sveta (40);

(ba) z Direktivo 2001/82/ES Evropskega parlamenta in Sveta (41). [Sprememba 29]

5. Členi 3 do 5 in 7, člen 11(2) in (3), členi 14, od 30 do 33, od 36 do 41 in 76, naslova III in IV ter členi od 129 do 136 te uredbe se uporabljajo tudi za druge uradne dejavnosti, ki jih izvajajo pristojni organi v skladu s to uredbo ali pravili iz odstavka 2 tega člena.

Člen 2

Opredelitev pojmov

V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(1) „uradni nadzor“ je vsaka oblika nadzora, tudi preverjanje zahtev, ki veljajo za živali in blago iz tretjih držav, namenjenih za izvoz v tretje države, ki ga pristojni organi izvajajo za preverjanje skladnosti: [Sprememba 30] (a) s to uredbo; (b) s pravili iz člena 1(2);

(2) „druge uradne dejavnosti“ so vsaka dejavnost, ki ni uradni nadzor in jo pristojni organi izvajajo v skladu: (a) s to uredbo; (b) s pravili iz člena 1(2) , z izjemo točke (g), za zagotavljanje uporabe navedenih pravil; [Sprememba 31]

(3) „živilska zakonodaja“ je živilska zakonodaja, kot je opredeljena v točki 1 člena 3 Uredbe (ES) št. 178/2002;

(4) „zakonodaja o krmi“ pomeni zakone in druge predpise, ki urejajo krmo na splošno, zlasti pa varnost krme na ravni Unije oziroma na nacionalni ravni; ureja vse faze proizvodnje, predelave in distribucije krme ter njene uporabe;

(5) „pristojni organi“ so: (a) osrednji organi države članice, odgovorni za organizacijo in izvajanje uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti v skladu s to uredbo , na primer izdajanja spričeval ali potrdil, imenovanja laboratorijev, izmenjave informacij v smislu upravnega sodelovanja med organi in odločanja o ukrepih za odpravo kršitev te uredbe in pravili pravil iz člena 1(2); [Sprememba 32] (b) vsak drug organ, na katerega se prenese ta odgovornost; (c) po potrebi ustrezni organi tretje države;

(6) „živali“ so živali, kakor so opredeljene v točki 1 člena 4(1) Uredbe (EU) št. …/… (*6) , z izjemo hišnih živali ; [Sprememba 33]

(7) „blago“ je vsako blago, za katero se uporablja eno ali več pravil iz člena 1(2), razen živali;

(8) „živila“ so živila, kakor so opredeljena v členu 2 Uredbe (ES) št. 178/2002;

(9) „krma“ je krma, kakor je opredeljena v točki 4 člena 3 Uredbe (ES) št. 178/2002;

(10) „živalski stranski proizvodi“ so živalski stranski proizvodi, kakor so opredeljeni v točki 1 člena 3 Uredbe (ES) št. 1069/2009;

(11) „pridobljeni proizvodi“ so pridobljeni proizvodi, kakor so opredeljeni v točki 2 člena 3 Uredbe (ES) št. 1069/2009;

(12) „škodljivi organizmi“ so škodljivi organizmi, kakor so opredeljeni v členu 1(1) Uredbe (EU) št. …/… (*7);

(13) „rastline“ so rastline, kakor so opredeljene v točki 1 člena 2 Uredbe (EU) št. …/… (*8);

14. „rastlinski razmnoževalni material“ je rastlinski razmnoževalni material, kakor je opredeljen v točki 2 člena 3 Uredbe (EU) št. XXX/XXXX [ številko, datum in naslov ter v opombi sklic na objavo v UL za Uredbo o pridelavi rastlinskega razmnoževalnega materiala in omogočanju njegove dostopnosti na trgu ]; [Sprememba 34]

(15) „fitofarmacevtska sredstva“ so fitofarmacevtska sredstva, kakor so opredeljena v členu 2(1) Uredbe (ES) št. 1107/2009 za namene te uredbe so s „fitofarmacevtskimi sredstvi“ zajete tudi aktivne snovi iz člena 2(2) ter druge snovi ali pripravki iz člena 2(3) Uredbe (ES) št. 1107/2009 ; [Sprememba 35]

16. „tuja vrsta“ je vrsta, podvrsta ali nižji takson, ki se vnese na območje zunaj svojega naravnega preteklega ali sedanjega območja razširjenosti, vključno z vsemi deli, gametami, semeni, jajčeci ali propagulami take vrste ter vsemi križanci, varietetami ali pasmami, ki bi lahko preživeli in se razmnoževali; [Sprememba 36]

(17) „proizvodi živalskega izvora“ so proizvodi živalskega izvora, kakor so opredeljeni v točki 8.1 Priloge I k Uredbi (ES) št. 853/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (42);

(18) „zarodni material“ je zarodni material, kakor je opredeljen v točki 25 člena 4(1) Uredbe (EU) št. …/… (*9);

(19) „rastlinski proizvodi“ so rastlinski proizvodi, kakor so opredeljeni v točki 2 člena 2 Uredbe (EU) št. …/… (*10);

(20) „drugi predmeti“ so drugi predmeti, kakor so opredeljeni v točki 4 člena 2 Uredbe (EU) št. …/… (*11);

(21) „ocena tveganja“ je ocena tveganja, kakor je opredeljena v točki 11 člena 3 Uredbe (ES) št. 178/2002;

(22) „pristojni uradnik za izdajo spričevala“ je: (a) vsak uradnik pristojnih organov, pooblaščen za podpisovanje uradnih spričeval takih organov; (b) kadar to določajo pravila iz člena 1(2) – vsaka druga oseba, ki jo pristojni organi pooblastijo za podpisovanje uradnih spričeval;

(23) „uradno spričevalo“ je vsak papirni ali elektronski dokument, ki ga podpiše pristojni uradnik za izdajo spričeval in pomeni zagotovilo glede skladnosti z eno ali več zahtevami pravil iz člena 1(2);

(24) „neskladnost“ je neskladnost: (a) s to uredbo; (b) s pravili iz člena 1(2);

(25) „uradno potrdilo“ je vsaka nalepka, oznaka ali druga oblika potrdila, ki jo izdajo izvajalci dejavnosti pod namenskim uradnim nadzorom pristojnih organov ali sami pristojni organi in pomeni zagotovilo glede skladnosti z eno ali več zahtevami pravil iz člena 1(2); [Sprememba 37]

(26) „izvajalec dejavnosti“ je vsaka fizična ali pravna oseba, za katero velja ena ali več obveznosti iz pravil iz člena 1(2), razen pristojnih organov in drugih organov, odgovornih za uradni nadzor in druge uradne dejavnosti;

(27) „pošiljka“ je skupina živali ali količina blaga iste vrste, istega razreda ali z istim opisom, ki jo zajema isto uradno spričevalo, uradno potrdilo ali kateri koli drug dokument, se prevaža z istim prevoznim sredstvom in ima isto poreklo; sestavljena je lahko iz ene ali več serij;

(28) „inšpekcijski pregled“ je oblika uradnega nadzora, ki vključuje pregled: (a) živali ali blaga; (b) dejavnosti, ki jih nadzoruje izvajalec dejavnosti, za katerega se uporabljajo pravila iz člena 1(2), ter opreme, prevoznih sredstev, snovi, in materialov, fitofarmacevtskih sredstev in previdnostnih ukrepov, ki se uporabljajo za opravljanje teh dejavnosti; [Sprememba 38] (c) krajev, kjer izvajalci dejavnosti opravljajo svoje dejavnosti; (ca) dokumentacije iz točk (a), (b) in (c); [Sprememba 39]

(29) „mejna kontrolna točka“ so kraj nadzorno mesto in pripadajoči objekti, ki jih država članica določi za izvajanje uradnega nadzora iz člena 45(1); [Sprememba 40]

(30) „revizija“ je sistematični in neodvisni pregled, ali so dejavnosti in z njimi povezani rezultati skladni z načrtovano ureditvijo ter ali se ta ureditev učinkovito uporablja in je primerna za doseganje ciljev;

(31) „ocena“ je razvrščanje izvajalcev dejavnosti na podlagi presoje njihove skladnosti z merili ocenjevanja;

(32) „uradni veterinar“ je veterinar, ki ga imenujejo pristojni organi in je ustrezno usposobljen za izvajanje uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti v skladu: (a) s to uredbo; (b) s pravili iz člena 1(2);

(33) „nevarnost“ je vsak povzročitelj ali stanje, ki lahko škodljivo vpliva na zdravje ljudi, živali ali rastlin, na dobrobit živali ali na okolje;

(34) „snovi s specifičnim tveganjem“ so tkiva, kakor so opredeljena v točki (g) člena 3(1) Uredbe (ES) št. 999/2001;

(35) „dolga vožnja“ je vožnja, kakor je opredeljena v točki (m) člena 2 Uredbe (ES) št. 1/2005;

(36) „izhodna točka“ je mejna kontrolna točka ali kateri koli kraj, ki ga določi država članica in na katerem živali, za katere se uporablja Uredba (ES) št. 1/2005, zapustijo carinsko območje Unije;

(37) „naprave za nanašanje pesticidov“ so naprave, kakor so opredeljene v točki 4 člena 3 Direktive 2009/128/ES;

(38) „pooblaščeni organ“ je neodvisna tretja oseba, na katero so pristojni organi prenesli posamezne naloge uradnega nadzora v zvezi z uradnim nadzorom in drugimi uradnimi dejavnostmi ; [Sprememba 43]

(39) „nadzorni organ za ekološke proizvode ekološko proizvodnjo “ je javnoupravna organizacija države članice, na katero so pristojni organi delno ali v celoti prenesli svoje pristojnosti glede inšpekcijskih pregledov in certificiranja v sektorju ekološke proizvodnje v v zvezi z Uredbo (ES) št. 834/2007, in po potrebi vključuje tudi ustrezni organ tretje države ali ustrezni organ, ki deluje v tretji državi; [Sprememba 44]

(40) „postopki za preverjanje nadzora“ so ureditve, ki jih vzpostavijo pristojni organi, in ukrepi, ki jih izvajajo za zagotavljanje, da so uradni nadzor in druge uradne dejavnosti dosledni in učinkoviti;

(41) „presejalni pregled“ je oblika uradnega nadzora, pri katerem se opravi načrtovano zaporedje opazovanj ali meritev za pregled stopnje skladnosti s to uredbo in pravili iz člena 1(2);

(42) „ciljni presejalni pregled“ je oblika uradnega nadzora, ki vključuje opazovanje enega ali več izvajalcev dejavnosti ali njihovih dejavnosti;

(43) „nadzorni sistem“ je sistem, ki vključuje pristojne organe ter sredstva, strukture, ureditve in postopke, vzpostavljene v državi članici za zagotavljanje, da se uradni nadzor izvaja v skladu s to uredbo in pravili iz členov od 15 do 24;

(44) „enakovrednost“ ali „enakovreden“ pomeni: sisteme, ki so v splošnem enaki in dosegajo iste cilje; [Sprememba 45] (a) zmožnost različnih sistemov ali ukrepov za doseganje istih ciljev; [Sprememba 46] (b) različne sisteme ali ukrepe, ki lahko dosežejo iste cilje; [Sprememba 47]

(45) „vstop v Unijo“ je vnos živali in blaga na eno od ozemelj, navedenih v Prilogi I;

(46) „pregled dokumentov“ je pregled uradnih spričeval, uradnih potrdil in vseh drugih dokumentov, vključno s komercialnimi dokumenti, ki morajo spremljati pošiljko v skladu s pravili iz člena 1(2), člena 54(1) ali izvedbenimi akti, sprejetimi v skladu s členom 75(3), členom 125(4), členom 127(1) in členom 128(1);

(47) „pregled identitete“ je vizualni inšpekcijski pregled, s katerim se preveri, da se vsebina in označitev pošiljke, vključno z oznakami na živalih, zalivkah in prevoznih sredstvih, ujemajo z informacijami v uradnih spričevalih, uradnih potrdilih in drugih spremnih dokumentih;

(48) „fizični pregled“ je pregled živali ali blaga in po potrebi pregled embalaže, prevoznih sredstev, označb in temperature, vzorčenje za analizo, preskušanje ali diagnosticiranje ter vsak drug pregled, ki je potreben za preverjanje skladnosti s pravili iz člena 1(2);

(49) „pretovarjanje“ je premik blaga ali živali , za katero katere velja uradni nadzor iz člena 45(1) in ki prispe prispejo s pomorskim ali letalskim prevozom iz tretje države ter se s plovila ali zrakoplova prepelje prepeljejo pod carinskim nadzorom na drugo plovilo ali zrakoplov v istem pristanišču ali na istem letališču ter se pripravi pripravijo za nadaljnje potovanje; [Sprememba 48]

(50) „tranzit“ je premik iz ene tretje države v drugo tretjo državo s prevozom pod carinskim nadzorom prek enega od ozemelj, navedenih v Prilogi I, ali premik z enega od ozemelj, navedenih v Prilogi I, na drugo ozemlje, navedeno v Prilogi I, s prevozom prek ozemlja tretje države;

(51) „carinski nadzor“ so ukrepi, kakor so opredeljeni v členu 4(13) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 (43);

(52) „carinska kontrola“ je carinski nadzor, kakor je opredeljen v členu 4(14) Uredbe (EGS) št. 2913/92;

(53) „uradno pridržanje“ je postopek, s katerim pristojni organi zagotovijo, da se živali in blago, za katere velja uradni nadzor, ne premikajo ali se vanje ne posega, dokler ni sprejeta odločitev o njihovem namembnem kraju; vključuje skladiščenje pri izvajalcih dejavnosti po navodilih in pod nadzorom pristojnih organov; [Sprememba 49]

(54) „dodatni uradni nadzor“ je nadzor, ki prvotno ni bil načrtovan, odločitev zanj pa temelji na ugotovitvah predhodnega uradnega nadzora ali drugih uradnih dejavnosti;

(55) „uradno potrjevanje“ je postopek, s katerim dajo pristojni organi zagotovilo glede skladnosti z eno ali več zahtevami pravil iz člena 1(2);

(56) „načrt nadzora“ je opis, ki ga pripravijo pristojni organi in v katerem so informacije o strukturi, organizaciji in delovanju sistema uradnega nadzora ter podrobni načrt uradnega nadzora, ki se bo v danem obdobju izvedel na vseh področjih iz člena 1(2);

(57) „dnevnik vožnje“ je dokument, določen v točkah od 1 do 5 Priloge II k Uredbi Sveta (ES) št. 1/2005;

(57a) „uradni preglednik“ je oseba, ki je v skladu s Prilogo III te uredbe kvalificirana za opravljanje te funkcije in ki jo imenuje pristojni organ ter opravlja svoje delo pod pristojnostjo in odgovornostjo uradnega veterinarja .[Sprememba 50]

Naslov II

Uradni nadzor in druge uradne dejavnosti v državah članicah

Poglavje I

Pristojni organi

Člen 3

Določitev pristojnih organov

1. Za vsako področje, ki ga urejajo pravila iz člena 1(2), imajo države članice določijo pristojni organ ali organe, na katere prenesejo odgovornost za ki so odgovorni za načrtovanje, organiziranje in po potrebi izvajanje uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti. [Sprememba 51]

2. Kadar ima država članica na enem področju prenese pristojnost za izvajanje uradnega nadzora ali drugih uradnih dejavnosti na več kot en pristojni organ na nacionalni, regionalni ali lokalni ravni ali kadar je pristojnim organom, določenim v skladu z odstavkom 1, navedena določitev omogoča omogočeno , da prenesejo nekatere odgovornosti za uradni nadzor ali druge uradne dejavnosti na druge javne organe, država članica se zagotovi, da : [Sprememba 52]

(a) vzpostavi postopke za zagotavljanje učinkovitega usklajevanja med vsemi vpletenimi organi ter doslednosti in učinkovitosti uradnega nadzora ali drugih uradnih dejavnosti na celotnem svojem ozemlju; [Sprememba 53]

(b) določi enotni organ, pristojen za usklajevanje sodelovanja in stikov s Komisijo in drugimi državami članicami v zvezi z uradnim nadzorom in drugimi uradnimi dejavnostmi, na vsakem področju , ki se izvajajo na navedenem področju ga določi država članica na način, da zavzame vsa področja iz člena 1(2) . [Sprememba 54]

3. Pristojni organi, ki so odgovorni za preverjanje skladnosti s pravili iz točke (j) člena 1(2), lahko prenesejo posamezne naloge uradnega nadzora na enega ali več nadzornih organov za ekološke proizvode ekološko proizvodnjo . V takih primerih vsem dodelijo šifre. [Sprememba 55]

4. Države članice obvestijo Komisijo in druge države članice o kontaktnih podatkih in morebitnih spremembah kontaktnih podatkov:

(a) pristojnih organov, določenih v skladu z odstavkom 1;

(b) enotnih organov, določenih v skladu s točko (b) odstavka 2;

(c) nadzornih organov za ekološke proizvode iz odstavka 3;

(d) pooblaščenih organov iz člena 25(1).

Informacije iz prvega pododstavka se dajo na voljo tudi javnosti.

5. Države članice lahko na pristojne organe iz odstavka 1 prenesejo odgovornost za izvajanje nadzora, ki je namenjen preverjanju skladnosti s pravili ali uporabe pravil, vključno s pravili, ki urejajo morebitna posebna tveganja zaradi navzočnosti tujih vrst v Uniji, in ni uradni nadzor iz člena 1(2). [Sprememba 56]

6. Komisija lahko z izvedbenimi akti določi načine, kako se informacije iz odstavka 4 dajo na voljo javnosti. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 141(2). Načini, s katerimi se javnosti zagotovijo informacije iz odstavka 4, v vsakem primeru vključujejo objavo na internetu. [Sprememba 57]

Člen 4

Splošne obveznosti pristojnih organov

1. Pristojni organi imajo:

(a) vzpostavljene postopke in ureditve za zagotavljanje učinkovitosti in ustreznosti uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti;

(b) vzpostavljene ureditve za zagotavljanje nepristranskosti, neodvisnosti, kakovosti, in doslednosti in enotnih ciljev uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti na vseh ravneh na noben način ne bi smeli biti povezani z izvajalci, ki jih nadzirajo, ali biti odvisni od njih ;

(c) vzpostavljene ureditve za zagotavljanje, da je osebje, ki izvaja uradni nadzor in druge uradne dejavnosti, nepristransko, da ni v navzkrižju interesov in nima neprimernih povezav, prek katerih lahko pridobi premoženjsko korist ali ki lahko ogrozi njihovo nepristranskost ;

(d) ustrezne laboratorijske zmogljivosti za analizo, preskušanje in diagnosticiranje ali dostop do teh zmogljivosti;

(e) dovolj neodvisnega, ustrezno usposobljenega in izkušenega osebja (kar zadeva zahteve glede uradnega nadzora iz člena 1(1) in (2)) za učinkovito izvajanje uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti ali dostop do takega osebja;

(f) ustrezne in pravilno vzdrževane objekte in naprave ter opremo za zagotovitev, da lahko osebje učinkovito izvaja uradni nadzor in druge uradne dejavnosti;

(g) pravna pooblastila za izvajanje uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti ter sprejemanje ukrepov, določenih v tej uredbi in pravilih iz člena 1(2);

(h) vzpostavljene pravne postopke, s katerimi se osebju zagotovi dostop do prostorov in dokumentacije izvajalcev dejavnosti, da lahko ustrezno opravi svoje naloge;

(i) načrte izrednih ukrepov, ki so jih pripravljeni izvajati v nujnih primerih, po potrebi v skladu s pravili iz člena 1(2).

2. Osebje, ki izvaja uradni nadzor in druge uradne dejavnosti:

(-a) je uradno osebje, zaposleno pri pristojnem organu ali pri neodvisnem javnem organu, ki ga pristojni organ pooblasti za izvajanje uradnega nadzora ali drugih uradnih dejavnosti;

(a) je deležno ustreznega usposabljanja na svojem področju pristojnosti, da lahko strokovno izpolnjuje svoje naloge ter dosledno izvaja uradni nadzor in druge uradne dejavnosti;

(b) spremlja novosti na svojem področju pristojnosti in se po potrebi redno dodatno usposablja;

(c) je deležno usposabljanja glede tem iz poglavja I Priloge II ter obveznosti pristojnih organov na podlagi te uredbe.

Pristojni organi pripravijo in izvajajo programe usposabljanja, da osebju, ki izvaja uradni nadzor in uradne dejavnosti, zagotovijo usposabljanje iz točk (a), (b) in (c) prvega pododstavka.

3. Za zagotovitev, da ima osebje pristojnih organov iz točke (e) odstavka 1 in iz odstavka 2 potrebne kvalifikacije, spretnosti ter znanje, se Komisiji v skladu s členom 139 podeli pooblastilo za sprejetje delegiranih aktov o pravilih za posebne zahteve glede usposobljenosti in usposabljanja takega osebja ob upoštevanju znanstvenega in tehničnega znanja, potrebnega za izvajanje uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti na vseh področjih iz člena 1(2).

4. Kadar imajo službe pristojnega organa je v okviru dejavnosti, ki jih pristojni organ izvaja, več kot eno pristojno enoto ena enota pristojna za izvajanje uradnega nadzora ali drugih uradnih dejavnosti, se med različnimi enotami zagotovita učinkovito usklajevanje in sodelovanje. [Spremembi 58 in 341]

Člen 5

Revizije pristojnih organov

1. Pristojni organi izvajajo notranje revizije ali naročijo revizije in glede na njihove rezultate sprejmejo ustrezne ukrepe, da zagotovijo skladnost s to uredbo.

Te revizije:

(a) so predmet neodvisnega pregleda;

(b) se izvajajo pregledno.

2. Pristojni organi dajo na utemeljeno zahtevo Komisiji na voljo rezultate revizij iz odstavka 1. [Sprememba 59]

3. Komisija lahko z izvedbenimi akti določi pravila za izvajanje revizij iz odstavka 1. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 141(2).

Člen 6

Odločitve pristojnih organov glede fizičnih in pravnih oseb

Fizične in pravne osebe imajo v skladu z nacionalno zakonodajo pravico do pritožbe zoper odločitve, ki jih pristojni organi sprejmejo v zvezi z njimi v skladu s členom 53, členom 64(3) in (5), členom 65, členom 134(2) ter členom 135(1) in (2).

Člen 7

Obveznosti osebja pristojnih organov glede zaupnosti

1. Pristojni organi od svojega osebja zahtevajo, da , razen v okviru pristojnega organa, ne sme razkriti informacij, ki jih pridobi pri izvajanju nalog v okviru uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti ter za katere zaradi njihove narave velja obveznost varovanja poslovne skrivnosti v skladu z odstavkom 2.

2. Razen če ni nujnega javnega interesa, zaradi katerega bi bilo razkritje upravičeno, ali če razkritje zahteva druga zakonodaja Unije, informacije, za katere velja obveznost varovanja poslovne skrivnosti iz odstavka 1, vključujejo informacije, katerih razkritje bi škodilo:

(a) namenu inšpekcijskih pregledov, preiskav ali revizij;

(b) varstvu poslovnih interesov fizične ali pravne osebe;

(c) varstvu sodnih postopkov sodnim postopkom in pravnega svetovanja pravnemu svetovanju v teku; .

(ca) procesu odločanja pristojnih organov.

2a. Pri ugotavljanju, ali obstaja nujen javni interes, zaradi katerega bi bilo razkritje upravičeno, pristojni organi med drugim upoštevajo naslednje elemente:

(a) morebitna tveganja za zdravje ljudi, živali ali rastlin ali za okolje;

(b) naravo, resnost in obseg teh tveganja, da bi zagotovili sorazmernost razkritja glede na okoliščine;

3. Brez poseganja v odstavka 1 in 2 pristojnim organom ne preprečujeta, da pristojni organi objavijo ali dajo javnosti drugače na voljo informacije o rezultatu uradnega nadzora v zvezi s posameznimi izvajalci dejavnosti, če sta izpolnjena naslednja pogoja:

(a) zadevnemu izvajalcu dejavnosti se omogoči, da pred objavo ali razkritjem predloži pripombe k informacijam, ki jih imajo pristojni organi namen objaviti ali drugače dati na voljo javnosti;

(b) v informacijah, ki se objavijo ali dajo drugače na voljo javnosti, se upoštevajo pripombe zadevnega izvajalca dejavnosti ali pa se te informacije objavijo ali razkrijejo istočasno in skupaj s takimi pripombami.

3a. Pristojni organi zagotovijo, da so vse informacije, ki so objavljene ali dane na voljo javnosti v skladu s tem členom, točne in da so informacije, za katere se naknadno izkaže, da niso točne, ustrezno popravljene. [Sprememba 60]

Poglavje II

Uradni nadzor

Člen 8

Splošna pravila o uradnem nadzoru

1. Pristojni organi izvajajo uradni nadzor nad izvajalci dejavnosti podjetji redno, na podlagi tveganja in z ustrezno pogostnostjo ob upoštevanju: [Sprememba 61]

(a) znanega tveganja, povezanega z: (i) živalmi in blagom; (ii) dejavnostmi in previdnostnimi ukrepi , ki jih nadzorujejo izvajalci dejavnosti; [Sprememba 62] (iii) krajem dejavnosti ali operacij izvajalcev dejavnosti; (iv) uporabo proizvodov, postopkov, materialov , krmnih dodatkov ali snovi, ki lahko vplivajo na varnost živil ali in njihovo neoporečnost, varnost krme, zdravje ali dobrobit živali, ter zdravje rastlin ali istovetnost in kakovost rastlinskega razmnoževalnega materiala ali ki lahko v primeru gensko spremenjenih organizmov in fitofarmacevtskih sredstev škodljivo vplivajo na okolje; [Sprememba 63] (iva) možnostjo, da bi bili potrošniki lahko zavedeni glede narave proizvoda, njegove kakovosti ali sestave, in/ali možnostjo, da bi lahko utrpeli finančno izgubo zaradi zavajajočih informacij, ki jih posreduje izvajalec dejavnosti; [Sprememba 64] (ivb) procesnimi zahtevami v skladu s členom 1(2)(j); [Sprememba 65]

(b) poročil o opravljenem uradnem nadzoru nad izvajalci dejavnosti v podjetjih in njihove skladnosti s pravili iz člena 1(2); [Sprememba 66]

(c) zanesljivosti in rezultatov nadzora, ki so ga izvedli izvajalci dejavnosti sami ali ki ga je izvedla tretja oseba na njihovo zahtevo, za ugotavljanje skladnosti s pravili iz člena 1(2) . Posredovanje informacij o tem lastnem nadzoru se uporablja v čim večjem obsegu in na način, ki zmanjšuje obremenitev za izvajalce dejavnosti ; [Sprememba 67]

(ca) pričakovanj potrošnikov glede narave živil in blaga, njihove kakovosti in sestave; [Sprememba 68]

(d) kakršnih koli informacij, ki bi lahko nakazovale neskladnost s pravili iz člena 1(2);

(da) zasebnih sistemov zagotavljanja kakovosti, ki jih vzpostavijo izvajalci dejavnosti in pregledajo ter potrdijo neodvisni in priznani organi za potrjevanje . [Sprememba 69]

2. Pristojni organi izvajajo uradni nadzor redno in dovolj pogosto, da odkrijejo morebitne namerne kršitve pravil iz člena 1(2) in preverijo skladnost z zahtevami in postopkovnimi merili v skladu s členom 1(2)(j) , pri čemer poleg meril iz odstavka 1 upoštevajo tudi informacije o takih morebitnih namernih kršitvah, ki se izmenjajo v okviru mehanizmov upravne podpore iz naslova IV, in vse druge informacije o možnosti takih kršitev. [Sprememba 70]

2a. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 139 z namenom določiti enotno najmanjšo pogostnost izvajanja nadzora iz odstavkov 1 in 2. Po potrebi se takšna najmanjša pogostnost, ki temelji na tveganju, določi posebej za vsak proizvod, postopek ali dejavnost, za katere je treba izvajati uradni nadzor v skladu s to uredbo. [Sprememba 71]

3. Uradni nadzor, ki se opravi pred dajanjem na trg ali premikom nekaterih živali in blaga za izdajo uradnih spričeval ali uradnih potrdil in se zahteva v skladu s pravili iz člena 1(2) kot pogoj za dajanje na trg ali premik živali ali blaga, se izvaja v skladu s:

(a) s pravili iz člena 1(2);

(b) delegiranimi akti, ki jih Komisija sprejme v skladu s členi od 15 do 24.

4. Uradni nadzor se izvaja brez predhodnega opozorila, razen kadar:

(a) je treba izvajalca dejavnosti o tem prej obvestiti; [Sprememba 72]

(b) za tak uradni nadzor zanj zaprosi izvajalec dejavnosti. Takšen napovedani nadzor ne nadomešča standardnega nadzora brez predhodnega opozorila; [Sprememba 73]

(ba) se izvajajo pregledi za preverjanje zahtev v skladu s členom 1(2)(j). [Sprememba 74]

5. Uradni nadzor se izvaja tako, da pomeni čim manjšo se upravna obremenitev in oviranje poslovanja za izvajalce dejavnosti zmanjšata na najmanjšo možno mero, ne da bi to negativno vplivalo na kakovost nadzora . Kadar se pri enem izvajalcu dejavnosti v istem obdobju izvaja več uradnih nadzorov, jih pristojni organ zato združi. Kadar se za izvajalce dejavnosti uporabljajo različne vrste uradnega nadzora, države članice zagotovijo usklajen pristop, da se združijo veljavni nadzorni ukrepi . [Sprememba 75]

6. Pristojni organi izvajajo uradni nadzor enako skrbno ne glede na to, ali so zadevne živali in blago:

(a) na voljo na trgu Unije in izvirajo iz države članice, v kateri se izvaja uradni nadzor, ali iz druge države članice;

(b) se bodo izvozili iz Unije;

(c) vstopajo v Unijo iz tretjih držav.

7. V obsegu, ki je nujno potreben za organizacijo uradnega nadzora, lahko namembne države članice od izvajalcev dejavnosti, ki se jim živali ali blago dostavijo iz druge države članice, zahtevajo, naj da sporočijo prispetje takih živali ali blaga. [Sprememba 76]

Člen 9

Osebe, postopki in dejavnosti , metode in tehnike , za katere velja uradni nadzor [Sprememba 77]

V obsegu, potrebnem za preverjanje skladnosti s pravili iz člena 1(2), pristojni organi izvajajo uradni nadzor:

(a) živali in blaga v vseh fazah proizvodnje, predelave , trženja in distribucije; [Sprememba 78]

(b) snovi, materialov ali drugih predmetov, ki lahko vplivajo zdravje živali ali na značilnosti živali in blaga, v vseh fazah proizvodnje, predelave in distribucije; [Sprememba 79]

(c) izvajalcev dejavnosti ter dejavnosti in operacij pod njihovim nadzorom, njihovih prostorov , pridelovalnih površin, kmetijskih rastlin in postopkov, skladiščenja, prevoza, uporabe blaga in reje živali.; [Sprememba 80]

(ca) vse dokumentacije (tudi v elektronski obliki) v zvezi z dejavnostjo, vključno z dejavnostmi prevoza. [Sprememba 81]

Člen 10

Preglednost uradnega nadzora

1. Pristojni organi izvajajo uradni nadzor zelo pregledno in dajo na voljo javnosti ustrezne informacije v zvezi z organizacijo in izvajanjem uradnega nadzora.

Zagotovijo tudi redno in pravočasno , vsaj letno objavljanje informacij o:

(a) vrsti, številu in končnih rezultatih uradnega nadzora;

(b) vrsti in številu ugotovljenih neskladnosti;

(c) primerih vrsti in številu primerov , v katerih so pristojni organi ukrepali v skladu s členom 135;

(d) primerih vrsti in številu primerov , v katerih so bile naložene kazni iz člena 136. [Sprememba 82]

2. Za zagotovitev enotnega izvajanja enotno izvajanje pravil iz odstavka 1 tega člena Komisija z izvedbenimi akti določi in po potrebi posodablja obliko, v kateri se objavljajo informacije iz navedenega odstavka. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 141(2) državam članicam zagotovi ustrezne smernice, vključno s predlogom za standardizirano obliko poročanja, ki v vsakem primeru vključuje objavo teh smernic na internetu . [Sprememba 83]

3. Pristojni organi imajo pravico, da objavijo ali drugače dajo na voljo javnosti informacije o oceni posameznih izvajalcev dejavnosti na podlagi rezultatov uradnega nadzora zadnjih štirih uradnih nadzorov , če sta izpolnjena naslednja pogoja so izpolnjeni naslednji pogoji :

(a) merila ocenjevanja so objektivna, pregledna in javno dostopna;

(b) vzpostavljene so ustrezne ureditve za zagotavljanje doslednosti in preglednosti postopka ocenjevanja;

(ba) pri negativnem rezultatu se čim prej izvede nadaljnji nadzor . [Sprememba 84]

3a. Da se omogoči primerljivost sistemov ocenjevanja med državami članicami, Komisija z delegiranimi akti in ob posvetovanju z zainteresiranimi stranmi pripravi smernice za določitev objektivnih meril, ki jih da na voljo državam članicam, da jih prostovoljno uporabljajo. [Sprememba 85]

Člen 11

Določeni nadzorni postopki in postopki za preverjanje nadzora

1. Pristojni organi izvajajo uradni nadzor v skladu z določenimi postopki.

Ti postopki zajemajo vsebinska področja za nadzorne postopke iz poglavja II Priloge II in vsebujejo podrobna navodila za osebje, ki izvaja uradni nazor.

2. Pristojni organi imajo vzpostavljene postopke za preverjanje skladnosti in učinkovitosti uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti, ki jih izvajajo.

3. Pristojni organi:

(a) sprejmejo popravne ukrepe v vseh primerih, v katerih se s postopki iz odstavka 2 ugotovijo pomanjkljivosti v zvezi s skladnostjo in učinkovitostjo uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti;

(b) po potrebi posodobijo določene postopke iz odstavka 1.

Člen 12

Zbiranje podatkov in poročila o uradnem nadzoru [Sprememba 86]

1. Pristojni organi pripravijo poročila zberejo podatke o vsakem uradnem nadzoru, ki ga izvedejo , in nadzor dokumentirajo . Pripravijo poročila o izvedenem nadzoru, pri katerem je bila ugotovljena kršitev te uredbe ali določb iz člena 1(2) . [Sprememba 87]

Ta poročila vsebujejo:

(a) opis namena uradnega nadzora;

(b) uporabljene metode nadzora;

(c) rezultate uradnega nadzora;

(d) po potrebi ukrepe, ki jih pristojni organi zahtevajo od zadevnega izvajalca dejavnosti zaradi rezultatov uradnega nadzora.

2. Pristojni organi zagotovijo izvajalcu dejavnosti, v zvezi s katerim izvedejo uradni nadzor, izvod poročila, določenega v odstavku 1.

3. Kadar se za uradni nadzor zahteva neprekinjena ali redna navzočnost osebja ali predstavnikov pristojnih organov v prostorih izvajalca dejavnosti, se poročila iz odstavka 1 pripravljajo tako pogosto, da so pristojni organi in izvajalec dejavnosti lahko:

(a) redno obveščeni o stopnji skladnosti;

(b) takoj obveščeni o kakršni koli pomanjkljivosti ali neskladnosti, ugotovljeni pri uradnem nadzoru.

3a. Rezultati uradnega nadzora na mejnih kontrolnih točkah se v skladu s členom 54(2)(b) evidentirajo v enotnem zdravstvenem vstopnem dokumentu. [Sprememba 88]

Člen 13

Uradni nadzor, metode in tehnike

1. Pristojni organi pri izvajanju uradnega nadzora uporabljajo nadzorne metode in tehnike, ki po potrebi vključujejo presejalni pregled, ciljni presejalni pregled, preverjanje, inšpekcijske preglede, revizije, vzorčenje, analizo, diagnosticiranje in preskuse.

2. Uradni nadzor po potrebi vključuje naslednje: [Sprememba 89]

(a) pregled nadzornih sistemov, ki so jih vzpostavili izvajalci dejavnosti, in doseženih rezultatov;

(b) inšpekcijski pregled: (i) objektov in naprav primarnih proizvajalcev ter drugih podjetij, vključno z njihovo okolico, prostori, pisarniškimi prostori, opremo, objekti in napravami ter stroji, prevoza, pa tudi živali in blaga; (ii) surovin, sestavin, pomožnih sredstev v predelavi in drugih proizvodov, ki se uporabljajo za pripravo in proizvodnjo blaga ali krmljenje ali zdravljenje živali; (iia) materialov, namenjenih za stik z živili; [Sprememba 90] (iii) polizdelkov; (iv) proizvodov in postopkov za čiščenje in vzdrževanje ter fitofarmacevtskih sredstev; (v) označevanja, predstavitve in oglaševanja;

(c) pregled higienskih razmer v prostorih izvajalcev dejavnosti;

(d) oceno postopkov dobre proizvodne prakse, dobre higienske prakse, dobre kmetijske prakse ter analize tveganj in kritičnih kontrolnih točk (HACCP);

(e) pregled dokumentov ali , evidenc o sledljivosti in drugih evidenc, ki so lahko pomembni za oceno skladnosti s pravili iz člena 1(2); [Sprememba 91]

(f) opravljanje pogovorov z izvajalci dejavnosti in njihovim osebjem;

(g) odčitavanje vrednosti, ki jih zapišejo merilni instrumenti izvajalcev dejavnosti;

(h) kontrole, ki se opravijo z instrumenti pristojnih organov, da se preverijo meritve, ki jih opravijo izvajalci dejavnosti;

(i) vsako drugo dejavnost, ki je potrebna za odkrivanje neskladnosti.

2a. V posebnih pravilih za izvajanje uradnega nadzora se poleg morebitnih tveganj za zdravje vedno upoštevajo tudi pričakovanja potrošnikov glede sestave hrane in verjetnost goljufivega ravnanja. [Sprememba 326]

Člen 14

Obveznosti izvajalcev dejavnosti

1. Če je to potrebno za izvajanje uradnega nadzora ali drugih uradnih dejavnosti, izvajalci dejavnosti na zahtevo pristojnih organov omogočijo osebju pristojnih organov , v primeru prenosa posameznih nalog v zvezi z uradnim nadzorom v skladu s členom 25 pa na zahtevo pooblaščenih organov osebju pooblaščenih organov, dostop do svojih: [Sprememba 92]

(a) prostorov;

(b) računalniško podprtih informacijskih sistemov;

(c) živali in blaga;

(d) ustreznih dokumentov in vseh drugih ustreznih informacij , tudi rezultatov morebitnih lastnih preskusov, ki so pomembne za izvajanje takšnega nadzora ali dejavnosti in vrst nadzora iz člena 13(2) . Vsak izvajalec dejavnosti je zmožen navesti vsaj vse izvajalce dejavnosti, ki ga oskrbujejo, in vse izvajalce dejavnosti, ki jih oskrbuje . [Sprememba 93]

2. Izvajalci dejavnosti med uradnim nadzorom in drugimi uradnimi dejavnostmi pomagajo osebju pristojnih organov in pooblaščenim organom v skladu s členom 25 pri opravljanju njihovih nalog nadzora . Izvajalci dejavnosti dajo pristojnim organom brezplačno na voljo zadostno količino vzorcev . [Sprememba 94]

3. Izvajalec dejavnosti, ki je odgovoren za pošiljko:

(a) v celoti sodeluje s pristojnimi organi, da zagotovi učinkovito izvajanje uradnega nadzora ali drugih uradnih dejavnosti;

(b) takoj da na voljo vse zahtevane informacije o pošiljki na papirju ali v elektronski obliki. [Sprememba 95]

4. Komisija lahko z izvedbenimi akti določi pravila o:

(a) določitvi podrobnosti za dostop pristojnih organov in pooblaščenih organov v skladu s členom 25 do računalniško podprtih informacijskih sistemov iz odstavka 1(b); [Sprememba 96]

(b) sodelovanju med izvajalci dejavnosti in pristojnimi organi, kakor je opisano v odstavku 3.

Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 141(2).

Člen 15

Posebna pravila o uradnem nadzoru in ukrepanju pristojnih organov v zvezi s proizvodi živalskega izvora, namenjenimi za prehrano ljudi

-1. Uradni nadzor, s katerim se preverja skladnost s pravili iz člena 1(2) v zvezi s proizvodi živalskega izvora, namenjenimi za prehrano ljudi, vedno vključuje preverjanje skladnosti z uredbami (ES) št. 852/2004 (44) , (ES) št. 853/2004 oziroma (ES) št. 1069/2009 in po potrebi vsaj z zahtevami glede:

(a) načrtovanja in vzdrževanja prostorov in opreme;

(b) osebne higiene;

(c) postopkov na podlagi HACCP;

(d) postopkov notranjega nadzora;

(e) preverjanja, ali osebje izpolnjuje veljavne zahteve;

(f) preverjanja evidenc in spremnih dokumentov dohodnih in odhodnih pošiljk živil, krme in snovi ali materialov;

(g) upoštevanja vseh dokazov o goljufivem ravnanju;

1. Uradni nadzor proizvodnje iz odstavka 1, ki se izvaja v zvezi s proizvodnjo mesa, vključuje:

(a) preverjanje zdravstvenega stanja in dobrobiti živali pred zakolom, ki ga izvede uradni veterinar ali se izvede uradni preglednik, ki opravlja delo na njegovo odgovornost;

(b) uradni nadzor, ki ga izvede uradni veterinar ali se izvede uradni preglednik, ki opravlja delo na njegovo odgovornost, v klavnicah, razsekovalnicah , predelovalnih obratih in obratih za obdelavo divjadi, da se preveri skladnost z zahtevami, ki se uporabljajo za: (i) higieno pri proizvodnji mesa; (ii) prisotnost ostankov veterinarskih zdravil v proizvodih živalskega izvora, namenjenih za prehrano ljudi; (iii) ravnanje z živalskimi stranskimi proizvodi in snovmi s specifičnim tveganjem ter njihovo odstranjevanje; (iv) zdravstveno varstvo in dobrobit živali.

1a. Za namene uradnega nadzora iz odstavka 2:

(a) je med pregledom pred za