EVROPSKA KOMISIJA Bruselj,20.9.2017 COM(2017) 536 final 2017/0230(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Uredbe (EU) št. 1094/2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine), Uredbe (EU) št. 1095/2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge), Uredbe (EU) št. 345/2013 o evropskih skladih tveganega kapitala, Uredbe (EU) št. 346/2013 o evropskih skladih za socialno podjetništvo, Uredbe (EU) št. 600/2014 o trgih finančnih instrumentov, Uredbe (EU) 2015/760 o evropskih dolgoročnih investicijskih skladih, Uredbe (EU) 2016/1011 o indeksih, ki se uporabljajo kot referenčne vrednosti v finančnih instrumentih in finančnih pogodbah ali za merjenje uspešnosti investicijskih skladov, in Uredbe (EU) 2017/1129 o prospektu, ki se objavi ob ponudbi vrednostnih papirjev javnosti ali njihovi uvrstitvi v trgovanje na reguliranem trgu (Besedilo velja za EGP) {SWD(2017) 308 final}



{SWD(2017) 309 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji Povezani finančni trgi bistveno koristijo financiranju evropskega gospodarstva ter spodbujanju zaposlovanja in rasti na trdni in trajnostni podlagi. Da bi se spodbujala finančno povezovanje in celovitost trga ter hkrati zaščitila finančna stabilnost, notranji trg EU za finančne storitve potrebuje skupna pravila in močno usklajevanje nadzora. Ko je EU prenavljala svoj finančni sistem kot odziv na finančno krizo in v skladu s prizadevanji na svetovni ravni, je zato uvedla enotni pravilnik za finančno regulacijo v Evropi in vzpostavila evropske nadzorne organe (ESA). Evropski nadzorni organi predstavljajo institucionalni temelj celovitega svežnja reform in so imeli ključno vlogo pri zagotavljanju, da so finančni trgi v EU dobro regulirani, močni in stabilni. Organi prispevajo k razvoju in dosledni uporabi enotnega pravilnika, rešujejo čezmejne težave in tako spodbujajo regulativno in nadzorno konvergenco. Po krizi so bili sicer sprejeti določeni ukrepi, vendar je mogoče regulativno in nadzorno konvergenco na notranjem trgu še nadalje okrepiti. Da bi povezani finančni trgi učinkovito delovali, potrebujejo bolj povezane nadzorne ureditve, bolj centralizirane nadzorne ureditve pa lahko po drugi strani spodbudijo povezovanje trga. Zato se je EU zavzela za nadaljnje povezovanje širšega finančnega sektorja na trdni in stabilni podlagi. Uvedena je bila zlasti unija kapitalskih trgov, da bi se ustvarili temelji za popolnoma delujoč notranji trg kapitala. V zvezi s tem je bilo v poročilu petih predsednikov o dokončanju evropske ekonomske in monetarne unije iz junija 2015 poudarjeno, da je treba okrepiti nadzorni okvir EU, kar bo na koncu privedlo do enotnega nadzornika kapitalskih trgov. Komisija je pred kratkim v razmisleku o poglobitvi ekonomske in monetarne unije predlagala, da bi pregled nadzornega okvira EU, zlasti Evropskega organa za vrednostne papirje in trge (v nadaljnjem besedilu: ESMA), moral zagotoviti prve korake k takemu enotnemu nadzorniku do leta 2019. V razmisleku se je Komisija zavzela tudi za dokončanje finančne unije, ki vključuje bančno unijo in unijo kapitalskih trgov, do leta 2019, da se zagotovi celovitost eura ter izboljša delovanja euroobmočja in EU kot celote. Svetovni finančni trgi so močno povezani in regulativni okvir EU v veliki meri temelji na mednarodnih standardih, ki so bili zlasti med državami G20 dogovorjeni kot odziv na finančno krizo. EU si prizadeva za pospešitev dokončanja unije kapitalskih trgov, zato je bistveno, da se nadzorne ureditve EU še naprej razvijajo na način, ki omogoča, da se izkoristi celoten potencial mednarodno povezanih finančnih trgov, hkrati pa se zagotovi, da je mogoče učinkovito nadzorovati in obvladovati čezmejna tveganja med EU in preostalim svetom. Pri tem imajo ključno vlogo evropski nadzorni organi. Nazadnje, zaradi odločitve Združenega kraljestva, da zapusti EU, bodo izzivi v zvezi z nadzornimi ureditvami v preostalih državah EU-27 še večji. Odhod trenutno največjega finančnega središča v EU v prihodnosti pomeni, da se morajo kapitalski trgi EU27 nadalje razvijati, nadzorne ureditve pa okrepiti, da bodo finančni trgi še naprej zadosti in zanesljivo podpirali gospodarstvo. Cilj tega predloga je prilagoditi in posodobiti okvir evropskih nadzornih organov, da bodo lahko prevzeli večjo odgovornost za nadzor finančnih trgov. Evropski nadzorni organi morajo biti ustrezno opremljeni z vidika pooblastil, upravljanja in financiranja. Prvič, če so se obstoječa pooblastila evropskih nadzornih organov izkazala za delno nezadostna in nenatančno opredeljena, kar zadeva na primer dosledno uporabo prava EU, pripravo tehničnih nasvetov ali zagotavljanje stalne podpore za sklepe o enakovrednosti, jih je treba okrepiti in izboljšati. Sedanji obseg mandatov evropskih nadzornih organov je treba tudi ponovno preučiti ob upoštevanju ciljev politike unije kapitalskih trgov. Na ciljnih področjih je potreben pogostejši neposreden nadzor za zagotavljanje, da so nadzorne prakse in izvajanje predpisov EU o finančnih storitvah bolj usklajeni. Na podlagi pregleda uredb o evropskih nadzornih organih, izvedenega leta 2017, je bilo ugotovljeno, da bi morali nadzor določenih dejavnosti in subjektov, ki imajo poseben pomen za Unijo kot celoto ali v veliki meri čezmejno poslujejo, namesto pristojnih nacionalnih organov izvajati evropski nadzorni organi. Podobno bi morali biti evropski nadzorni organi bolj vključeni v izdajo dovoljenj in nadzor subjektov iz tretjih držav, ki so dejavni v Uniji. Drugič, s tem predlogom se želi doseči učinkovitejše upravljanje evropskih nadzornih organov. Sedanja struktura spodbud v postopku odločanja evropskih nadzornih organov povzroča, da se zlasti na področju regulativne in nadzorne konvergence odločitve ne sprejemajo, ali spodbujajo odločitve, ki so pretežno nacionalno usmerjene, namesto da bi koristile širšim interesom EU. To do neke mere odraža temeljno nasprotje med evropskim mandatom evropskih nadzornih organov in nacionalnim mandatom pristojnih organov, ki so člani odborov evropskih nadzornih organov. Ta situacija ni v skladu s ciljem nadzorne konvergence. Večja vloga evropskih nadzornih organov pri poglabljanju finančnega povezovanja ali krepitvi stabilnosti notranjega trga bo zahtevala tudi učinkovitejša pooblastila glede konvergence. Tretjič, evropski nadzorni organi potrebujejo ustrezno financiranje, ki jim omogoča dodeljevanje sredstev glede na njihove potrebe za uresničevanje njihovih ciljev. Sedanje proračunske ureditve omejujejo dejavnosti evropskih nadzornih organov in jih bodo omejevale tudi v prihodnosti, saj države članice iz različnih razlogov morda ne želijo dodatno povečati svojih nacionalnih prispevkov. Ta predlog določa specifične spremembe uredb o evropskih nadzornih organih in različnih sektorskih aktov za okrepitev pooblastil, upravljanja in okvira financiranja evropskih nadzornih organov, da bi se lahko ti organi odzvali na zgoraj opisane izzive. V poročilu o oceni učinka, ki spremlja ta predlog, so preučeni stroški in koristi teh sprememb. Navedene so številne možnosti ukrepov, namenjenih povečanju pooblastil evropskih nadzornih organov na ravni EU, izboljšanju njihovega upravljanja (vključno z odločanjem) in zagotavljanju, da je njihov okvir financiranja trajnosten in primeren glede na sedanje in prihodnje naloge. Ocena učinka vsebuje izčrpne dokaze, da predlagane spremembe učinkovito prispevajo h krepitvi okvira evropskih nadzornih organov in s tem k splošni stabilnosti finančnega sistema EU ob istočasnem ohranjanju stroškov za splošni proračun EU in zainteresirane strani na najnižji možni ravni. Predlagane spremembe prispevajo tudi k nadaljnjemu razvoju in poglobitvi unije kapitalskih trgov v skladu s političnimi prednostnimi nalogami Komisije. •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Ta predlog je skladen s številnimi drugimi obstoječimi določbami politike EU in pobudami, ki se trenutno izvajajo, katerih cilj je zagotoviti učinkovite in uspešne nadzorne ureditve na ravni EU. Od začetka finančne krize so se EU in njene države članice lotile temeljite prenove finančnega nadzora in regulacije. EU je začela vrsto reform, da bi ustvarila varnejši, zanesljivejši, preglednejši in odgovornejši finančni sistem, ki deluje v dobro gospodarstva in družbe kot celote. To je vključevalo vzpostavitev enotnega nadzornega mehanizma in enotnega mehanizma za reševanje ter enotnega odbora za reševanje za specifične in diskretne odgovornosti glede nadzora. Ta predlog je skladen z nalogami in funkcijami teh organov ter jih dopolnjuje. Predlog je skladen tudi z enotnim pravilnikom za finančno zakonodajo, h kateremu evropski nadzorni organi s svojim delom pomembno prispevajo. Namen enotnega pravilnika je določiti skupna pravila za celotno EU, ki zagotavljajo finančno stabilnost in enake konkurenčne pogoje ter visoko raven zaščite potrošnikov in vlagateljev. Predlog je na primer skladen z obstoječo direktivo/uredbo o kapitalskih zahtevah (banke) in direktivo Solventnost II (zavarovalnice), katerih cilj je zagotoviti večjo stabilnost finančnega sektorja. Kar zadeva varstvo potrošnikov, je ta predlog skladen tudi z obstoječim okvirom za plačilne storitve in hipoteke. Glede pobud, ki se trenutno izvajajo, Komisija danes predlaga tudi zakonodajno pobudo za okrepitev Evropskega odbora za sistemska tveganja (ESRB), ki skupaj z evropskimi nadzornimi organi tvori evropski sistem finančnega nadzora, vzpostavljen zaradi finančne krize. Drugi nedavni primeri vključujejo: predlog Komisije za ciljno usmerjene spremembe uredbe o infrastrukturi evropskega trga (EMIR), da bi se okrepil nadzor na ravni EU v zvezi z izdajo dovoljenj centralnim nasprotnim strankam (CNS) in zahtevami za priznavanje CNS iz tretjih držav; in predlog Komisije glede osebnih pokojninskih produktov, ki naj bi okrepil vlogo EIOPA, tako da se ji podelijo pooblastila za odobritev teh novih produktov, ki bi na ta način na vseevropski ravni pridobili oznako kot visoko kakovostni in bi se lahko prodajali po vsej EU. Nazadnje, ta predlog je skladen z obstoječimi določbami politike EU glede izvajanja in uveljavljanja določb v zvezi s tretjimi državami v finančni zakonodaji EU, kot je določeno v delovnem dokumentu služb Komisije o enakovrednosti. Delovni dokument služb Komisije vsebuje pregled postopka ocenjevanja enakovrednosti s tretjimi državami v zakonodaji EU na področju finančnih storitev. V dokumentu so navedene zadevne izkušnje in opredeljena nekatera področja, ki zaslužijo večjo pozornost in so delno obravnavana v tem predlogu. Glede na cilje politike EU sta dobro davčno upravljanje in boj proti pranju denarja na podlagi svetovnih standardov pomembna elementa za nadaljnji razvoj politike. Da bi se zagotovila usklajenost politike in okrepili zaščitni ukrepi proti izogibanju davkom in pranju denarja, bo Komisija še naprej vključevala te zadeve v ustrezno zakonodajo EU, vključno z zakonodajo za finančne storitve, in bi lahko načrtovala njihovo vključitev v postopek ocenjevanja enakovrednosti.

•Skladnost z drugimi politikami Unije Ta predlog je skladen s sedanjimi prizadevanji Komisije za nadaljnji razvoj unije kapitalskih trgov. Učinkovitejši nadzorni okvir je ključen element za bolj povezane kapitalske trge, saj prispeva k bolj usklajenemu izvajanju pravil za finančni sektor. V zvezi s tem je v poročilu petih predsednikov iz junija 2015 poudarjeno, da je treba okrepiti nadzorni okvir EU, kar bo na koncu privedlo do enotnega nadzornika kapitalskih trgov. Potreba po nadaljnjem razvoju in povezovanju kapitalskih trgov EU je poudarjena v sporočilu o uniji kapitalskih trgov iz septembra 2016 in sporočilu o vmesnem pregledu unije kapitalskih trgov. Ta predlog je tudi skladen z zavezami Komisije, ki jih je prevzela v uniji kapitalskih trgov, da bi odgovorila na dva nova izziva na današnjih trgih, ki sta: trajnostno financiranje in finančna tehnologija („FinTech“). Kar zadeva trajnostno financiranje, se je Komisija v okviru pobude unije kapitalskih trgov zavezala, da bo okrepila vodilno vlogo EU na področju trajnostnih naložb in financiranja. Nova okoljska, družbena in upravljavska tveganja ter priložnosti spreminjajo finančni sektor in zahtevajo prilagoditve nadzornega okvira in pristopa. Poleg tega ima finančni sektor ključno vlogo pri zagotavljanju prehoda na nizkoogljično in energetsko učinkovitejše gospodarstvo. Na ravni EU sta potrebna močno usklajevanje in zbliževanje nadzornih stališč glede trajnosti. V zvezi s tem je ta predlog skladen s strategijo za energetsko unijo, zavezami EU glede krožnega gospodarstva in cilji trajnostnega razvoja. Evropski nadzorni organi bi morali tudi prispevati k izkoriščanju potenciala in priložnosti finančne tehnologije („FinTech“), obenem pa bi se morali odzvati na morebitna tveganja na tem področju, na primer z bolj usklajenimi praksami pri uporabi regulativnih zahtev. To pomeni boljše vključevanje vidikov, povezanih s finančno tehnologijo, v nadzorno delo evropskih nadzornih organov. V tem smislu je ta predlog skladen tudi s strategijo za enotni digitalni trg. Nove tehnologije spreminjajo finančni sektor. To zahteva tudi prilagoditve nadzornega okvira in pristopa. Nacionalni nadzorniki so sprejeli različne pobude, ki bi, če niso ustrezno usklajene, lahko škodile pravilnemu delovanju notranjega trga. Na ravni EU sta potrebna močnejše usklajevanje in zbliževanje nadzornih stališč glede tehnoloških inovacij, na primer z vzpostavitvijo inovacijskega središča EU v evropskih nadzornih organih. Ciljno usmerjene spremembe sedanjega modela upravljanja so tudi v skladu s prizadevanji Komisije, da bi bili forumi odločanja v decentraliziranih agencijah EU bolj operativni in neodvisni. Na področju finančnih storitev imajo druge evropske agencije ali institucije, kot je Evropska centralna banka ali enotni odbor za reševanje, stalno in neodvisno pripravljalno telo, ki ima svoja pooblastila in naloge ter lahko odloči o določenih vprašanjih ali sodeluje v postopku odločanja. Ustanovitev izvršnih odborov za evropske nadzorne organe s stalnimi člani in z izključnim mandatom je v skladu z obstoječimi zaščitnimi ukrepi za okrepitev razsežnosti EU v postopku odločanja agencij. Nazadnje, kar zadeva financiranje, se večina decentraliziranih agencij EU financira iz proračuna EU, medtem ko se več agencij EU financira iz mešanih ali popolnoma zasebnih virov. V tem pogledu je odločitev, da se proračun evropskih nadzornih organov financira s prispevki iz sektorja, v skladu z obstoječo prakso EU. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Pravna podlaga za vse spremembe je člen 114 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). Ta določba je pravna podlaga za vse uredbe, ki jih zajema ta predlog. Predlaga se prilagoditev uredb o ustanovitvi evropskih nadzornih organov glede na nova dogajanja, da bi se izboljšalo njihovo delovanje v smislu konvergence na notranjem trgu in bi tako trg bolje deloval. V analizi, ki je bila opravljena kot del poročila o oceni učinka, so opredeljena področja okvira evropskih nadzornih organov, ki jih je treba spremeniti, da se bosta okrepili stabilnost in učinkovitost nadzornih ureditev EU in posledično finančnega sistema EU. Potrebne so dodatne spremembe sektorske zakonodaje, da bodo lahko evropski nadzorni organi v celoti izkoristiti potencial večjih pristojnosti. Poročilo o oceni učinka in priložena ocena sta pokazala, da so ukrepi EU utemeljeni in potrebni za odpravo problemov, ugotovljenih na področju pristojnosti, upravljanja in financiranja evropskih nadzornih organov. •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) Ker so evropski nadzorni organi organi Unije, lahko njihove veljavne predpise spremeni le zakonodajalec Unije. Poleg tega je namen sprememb bolj usklajeno delovanje notranjega trga, ta cilj pa ne more biti dosežen, če države članice ukrepajo posamično. V primeru skladov, ki jih zajemajo uredbe EuVECA, EuSEF in ELTIF, vzpostavitev ESMA kot enotnega nadzornega organa zagotavlja, da se enotne zahteve in pogoji treh uredb usklajeno uporabljajo po vseh državah članicah. Enotni nadzor bo zmanjšal znesek in raznolikost stroškov ter čas, porabljen za upravljanje, tako pa bo upraviteljem omogočil nižje transakcijske in operativne stroške. Poenostavil bo upravne postopke, na katerih temelji izdaja dovoljenja/registracija skladov EuVECA, EuSEF in ELTIF, ter v večji meri zagotavljal enake konkurenčne pogoje s centralizacijo njihovega nadzora, ne glede na to, kje imajo skladi sedež. Enotni nadzor bo nadalje podpiral povezovanje trga v teh sektorjih in okrepil tržno financiranje gospodarstva EU prek teh skladov. Kar zadeva uredbo/direktivo o trgih finančnih instrumentov in na podoben način ključne referenčne vrednosti, so storitve sporočanja podatkov po svoji naravi vseevropske dejavnosti in nastalih regulativnih ter nadzornih težav ni mogoče odpraviti zgolj z ukrepi držav članic. Glede nove usklajevalne funkcije ESMA je to že opredeljeno v uredbi o ESMA in zadevnih zakonodajnih aktih Unije. Zato se lahko okrepi samo s spremembami prava Unije. Kar zadeva uredbo o referenčnih vrednostih, so ključne referenčne vrednosti zelo pomembne za gospodarstvo, saj se uporabljajo v finančnih instrumentih (zlasti izvedenih finančnih instrumentih), finančnih pogodbah in investicijskih skladih po vsej Uniji. Zahteva, da je treba oblikovati kolegije nadzornikov za nekatere ključne referenčne vrednosti, ki so jo izrazile vsaj države članice upravljavcev referenčnih vrednosti in nadzorovanih prispevajočih oseb k referenčnim vrednostim, že opozarja na dejstvo, da takih referenčnih vrednosti ne more nadzorovati samo en nacionalni nadzornik in je zato treba vzpostaviti potrebne ureditve na ravni Unije. Da so vsi upravljavci ključnih referenčnih vrednosti pod neposrednim nadzorom ESMA, je sorazmeren ukrep, saj so te referenčne vrednosti bistvenega pomena za Unijo in pri obstoječih nadzornih kolegijih obstaja tveganje, da v kriznih razmerah ne bodo dovolj prožni. Referenčne vrednosti v tretjih državah se lahko uporabljajo v Uniji, če jih prizna ali odobri pristojni organ v Uniji ali pa mora biti regulativni in nadzorni režim njihove matične države priznan kot enakovreden režimu, vzpostavljenemu v skladu z uredbo o referenčnih vrednostih. Sklep o enakovrednosti sprejme Komisija, nadzorni organ tretje države mora skleniti dogovore o sodelovanju z ESMA, o odobritvi in priznanju pa odločajo pristojni nacionalni organi. To pa pomeni, da se mora s takšnimi zahtevki ukvarjati veliko pristojnih nacionalnih organov in tveganje, da upravljavci referenčnih vrednosti iz tretjih držav poskušajo izbrati pristojni nacionalni organ, ki se zdi pri svojih odločitvah in posledično pri nadzoru upravljavca bolj liberalen („izbira najugodnejše jurisdikcije“). Ker ima upravljavec sedež v tretji državi, se glavni razlog za nacionalni nadzor, tj. bližina nadzorovanih subjektov, ne uporablja. Ustanovitev ESMA kot pristojnega organa za upravljavce referenčnih vrednosti v tretji državi bi povečala učinkovitost ter zmanjšala tveganje izbire najugodnejše jurisdikcije in razlik pri nadzoru teh subjektov. Tega pa ni mogoče doseči zgolj z ukrepi držav članic.

Da bi lahko ESMA neposredno nadzoroval nekatere upravljavce referenčnih vrednosti, je treba spremeniti uredbo o referenčnih vrednostih z več delegiranimi akti, da bi se nekatere določbe navedene uredbe bolj natančno opredelile. Kar zadeva uredbo o prospektu, je ESMA od leta 2011 naprej vložil veliko časa in truda, da bi spodbudil regulativno konvergenco med pristojnimi nacionalnimi organi v zvezi s pregledom in potrditvijo prospektov. To je privedlo do uvedbe „nadzornega poročila“, ki določa skupno dogovorjena načela, ki naj bi jih uporabljali pristojni nacionalni organi pri odobritvi prospektov. ESMA je v letih 2012 in 2015 tudi izvedel dva medsebojna strokovna pregleda postopka potrditve prospekta, saj so se pojavili dokazi različnih praks med državami članicami. Navedeni ukrepi so bili sicer zelo koristni, vendar niso v celoti dosegli svojega cilja spodbujanja popolne nadzorne konvergence, in glede na zmožnost izdajateljev, da lahko v nekaterih primerih izberejo, kateri pristojni organ bo potrdil njihov prospekt, vztrajna uporaba različnih praks med pristojnimi nacionalnimi organi še vedno dopušča regulativno arbitražo in izgubo učinkovitosti. Komisija je identificirala določene vrste prospektov, ki zaradi narave zadevnih vrednostnih papirjev in izdajateljev vključujejo čezmejno razsežnost znotraj Unije, stopnjo tehnične zahtevnosti in potencialno tveganje regulativne arbitraže, ki so takšni, da bi centraliziran nadzor ESMA dosegel bolj učinkovite in uspešne rezultate kot njihov nadzor na nacionalni ravni. To so prospekti za nelastniške vrednostne papirje za velike vlagatelje, ponujeni le dobro poučenim vlagateljem, prospekti, ki se nanašajo na specifične vrste zapletenih vrednostnih papirjev, kot so s premoženjem zavarovani vrednostni papirji, ali ki jih pripravijo specializirani izdajatelji, in prospekti, ki jih pripravijo izdajatelji iz tretjih držav v skladu z Uredbo (EU) 2017/1129. Centralizacija njihove potrditve vse s tem povezane dejavnosti nadzora in izvrševanja na ravni ESMA bodo izboljšale kakovost, usklajenost in učinkovitost nadzora v Uniji, ustvarile enake konkurenčne pogoje za izdajatelje in privedle do skrajšanja rokov za potrditve. Odpravile bodo potrebo po izbiri „matične države članice“ in preprečile izbiranje najugodnejše jurisdikcije. •Sorazmernost Ta predlog uvaja ciljno usmerjene spremembe za okrepitev nadzornega okvira EU, da bi se izboljšali trajnost, stabilnost in učinkovitost finančnega sistema po vsej EU ter okrepilo varstvo potrošnikov in vlagateljev. V ta namen določa ciljno usmerjene in dobro prilagojene spremembe nadzornega okvira na ravni EU z učinkovitejšim in uspešnejšim upravljanjem. Ponovno prilagaja obstoječe naloge in pooblastila evropskih nadzornih organov in jim podeljuje nove pristojnosti, da bi se lahko spoprijeli z novimi dogajanji, med drugim na področju tehnologije, pa tudi z nadaljnjim povečevanjem čezmejnih dejavnosti znotraj EU in verjetnim nadaljnjim povezovanjem finančnih trgov EU in preostalega sveta. Poleg tega predlog vsebuje prilagojen sistem financiranja, da bi bilo financiranje evropskih nadzornih organov trajnostno, sorazmerno ter skladno z njihovo nalogo. Kar zadeva sektorske akte, so predlagane spremembe v bistvu omejene na uvedbo neposrednega nadzora ESMA. Izbrane so bile glede na posebnosti zadevnih sektorjev. Poleg tega jih je treba uskladiti s spremembami t. i. uredbe MIFIR z omejenimi spremembami Direktive 2009/138/ES („Solventnost II“). Zato se predlaga tudi ločen predlog o spremembi te direktive. Nobeden od predlaganih elementov ne presega tistega, kar je potrebno za uresničitev zastavljenih ciljev. Poleg tega v skladu z načelom sorazmernosti v Pogodbi vsebina in oblika dejanj in ukrepov evropskih nadzornih organov ne presegata tistega, kar je potrebno za doseganje ciljev te uredbe, ter sta sorazmerni z naravo, obsegom in zapletenostjo tveganj, ki izhajajo iz finančne dejavnosti ali poslovanja institucij ali podjetij, na katera vplivajo ukrepi ustreznega evropskega nadzornega organa. •Izbira instrumenta Cilj tega predloga je sprememba sedanjih uredb o evropskih nadzornih organih in različnih aktov sektorske finančne zakonodaje. Vsi akti, ki jih spreminja ta predlog, so v obliki uredb; ustrezne spremembe so zato predlagane kot enotna („omnibus“) uredba o spremembah. Poleg tega se predlaga, da se spremeni Direktiva o trgih finančnih instrumentov (zlasti zaradi upoštevanja sprememb t. i. uredbe MIFIR) in da se uvedejo omejene spremembe Direktive 2009/138/ES („Solventnost II“), in sicer z ločeno predlagano direktivo o spremembah. Nazadnje in prav tako v ločenem dokumentu Komisija prilagaja svoj nedavni predlog uredbe o spremembi ESMA in EMIR . 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA •Naknadne ocene/preverjanja ustreznosti obstoječe zakonodaje V oceni učinka in oceni, ki spremlja ta predlog, je predstavljena analiza obstoječega okvira evropskih nadzornih organov, da bi se ugotovilo, ali so lahko evropski nadzorni organi dosegli svoj cilj, tj. trajnostno povečati stabilnost in učinkovitost finančnega sistema ter varstvo potrošnikov in vlagateljev. Kar zadeva uspešnost in učinkovitost evropskih nadzornih organov, je na podlagi opravljene analize ugotovljeno, da so evropski nadzorni organi na splošno dosegli svoje sedanje cilje. Vendar so za spopadanje s prihodnjimi izzivi potrebne ciljno usmerjene izboljšave. Analiza je zlasti pokazala, da: a.bi bila lahko pooblastila evropskih nadzornih organov na nekaterih področjih okrepljena, da bi se lahko naloge bolje izvajale. Posledično bi bilo mogoče pričakovati boljše regulativne in nadzorne rezultate za vse udeležence na trgu in potrošnike v EU ter uspešno in učinkovito obravnavanje čezmejnih tveganj; b.v sedanjem okviru upravljanja evropskih nadzornih organov je težko obvladati navzkrižja med interesi EU in nacionalnimi interesi, kar vodi do tveganja, da odločitve evropskih nadzornih organov niso vedno v skupnem interesu EU, da se odločitve sprejemajo z zamudo ali da se spodbuja neukrepanje, zlasti kar zadeva neregulativne dejavnosti (zavezujoče posredovanje, postopki zaradi kršitve prava Unije in medsebojni strokovni pregledi);

c.sedanji okvir financiranja ni sorazmeren glede na naloge, ki jih opravljajo evropski nadzorni organi, in še manj glede na naloge, ki jih bodo evropski nadzorni organi prevzeli v prihodnosti; prav tako se zdi, da povzroča neutemeljene razlike med prispevki pristojnih nacionalnih organov. Z vidika skladnosti je delo evropskih nadzornih organov na področju regulativnih vprašanj v celoti skladno z vzpostavitvijo širšega nadzornega okvira EU. Skladno je tudi z dokončanjem enotnega pravilnika. Vendar omejitve zaradi strukture upravljanja in financiranja ter učinkovitost pooblastil evropskih nadzornih organov tem organom niso omogočile, da se dovolj osredotočijo na spodbujanje usklajene uporabe zadevne zakonodaje o finančnih storitvah, ki jo je sprejela EU. Kar zadeva relevantnost, je analiza pokazala, da je okvir evropskih nadzornih organov relevanten. Nazadnje, okvir evropskih nadzornih organov je zagotovo ustvaril dodano vrednost za EU, saj je delo teh organov nepogrešljivo za spodbujanje enotnega trga za finančne storitve. •Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi Službe Komisije so spomladi 2017 izvedle obširno javno posvetovanje o dejavnostih evropskih nadzornih organov. V okviru posvetovanja je prispelo skoraj 230 odgovorov. Prispevki so prišli od zelo različnih sodelujočih skupin: 26 % od javnih organov ali mednarodnih organizacij, 71 % od organizacij ali podjetij in 3 % od posameznikov. Številne pripombe, dokumenti o stališčih in prispevki, vključno z uradnimi stališči nekaterih vlad, so bili prejeti tudi zunaj okvira javnega posvetovanja. Čeprav niso zajeti v statističnih podatkih iz ankete EU, so bili upoštevani pri analizi, na kateri temelji ta predlog. Anketiranci na splošno menijo, da predstavlja ustanovitev evropskih nadzornih organov veliko izboljšanje in pomemben korak v smeri nadzorne konvergence v Uniji. Večina jih podpira večjo vlogo evropskih nadzornih organov pri izboljšanju nadzorne konvergence. Številne zainteresirane strani priznavajo, da izvajanje unije kapitalskih trgov in odločitev Združenega kraljestva, da zapusti Unijo, ustvarjata nove razmere, ki zahtevajo razmislek o krepitvi nadzora na ravni EU, zlasti v zvezi s čezmejnimi dejavnostmi in enakovrednostjo s tretjimi državami. Kar zadeva pristojnosti evropskih nadzornih organov, številni anketiranci sicer nasprotujejo znatnemu povečanju pooblastil evropskih nadzornih organov na tej stopnji, vendar nekateri priznavajo njihove omejitve in se zavzemajo za ciljno usmerjene izboljšave. Večina anketirancev meni, da razpoložljiva orodja na splošno zadostujejo in bi se morala bolje in celoviteje uporabljati. Obstaja široka podpora za razširitev/pojasnitev pooblastil o spremljanju enakovrednosti. Organizacije potrošnikov vidijo resne pomanjkljivosti na področju izvajanja pravil o varstvu potrošnikov, ki se jim zdijo neučinkovita ali nepovezana z najbolj perečimi problemi na nacionalni ravni. Menijo, da je treba področja delovanja evropskih nadzornih organov razširiti na področje varstva potrošnikov. Večina anketirancev meni, da je težko zagotoviti ustrezno ravnotežje interesnih skupin evropskih nadzornih organov in hkrati geografsko uravnoteženost. Predstavniki potrošnikov in uporabnikov se pritožujejo, da jih številčno prekašajo predstavniki finančnih institucij in tako mnenja interesnih skupin niso uravnotežena. Številne organizacije menijo, da bi bilo treba pooblastila evropskih nadzornih organov za prepoved dajanja produktov na trg razširiti na produkte, ki lahko povzročijo škodo za potrošnike. Anketiranci v okviru javnega posvetovanja o ESA izrecno podpirajo neposredni nadzor na ravni EU klirinških hiš centralnih nasprotnih strank (CNS) in izvajalcev storitev sporočanja podatkov, ki izvajajo storitve po vsej EU in ne samo na posameznih nacionalnih trgih. Številni anketiranci niso odgovorili na vprašanje o neposrednem nadzoru. Nekateri so odgovorili na vprašanje, ali bi moral biti ESMA pooblaščen za neposreden nadzor nad vseevropskimi kolektivnimi naložbenimi skladi, in to idejo podpirajo, vendar večinoma ne razlikujejo med različnimi vrstami skladov. Izražena mnenja proti razširitvi neposrednega nadzora ESMA na nova področja so povezana predvsem z naslednjimi argumenti: nadzor na nacionalni ravni velja za najprimernejšega za obravnavanje različnih tržnih struktur držav članic, nadzor ESMA bi lahko bil v navzkrižju z nacionalnimi pristojnostmi glede varstva malih vlagateljev in finančne stabilnosti ter na področju obdavčitve, pravnih sporov in reševanja sporov. Poudarjene so tudi operativne težave, kot je nadzor nad lokalnimi zahtevami v zvezi z ureditvami razširjanja ali trženjem. Namesto tega bi bilo treba bolje izkoristiti obstoječa orodja za zagotavljanje nadzorne konvergence, da bi se razvili povezani trgi kapitala. Glavni navedeni razlogi v prid neposrednemu nadzoru ESMA so naslednji: nekateri anketiranci priznavajo potencialne prednosti nadzora ESMA nad subjekti ali instrumenti z vseevropsko razsežnostjo, ki bi omogočil odpravo razlik med nadzornimi praksami, vendar pa ne bi preprečil upoštevanja različnih tržnih struktur, kjer je to ustrezno. Menijo, da so takšne rešitve primerne za odpravljanje razdrobljenosti zaradi različne uporabe zadevnih predpisov EU in zmanjševanje tveganja regulativne arbitraže, ki sta značilna za sedanji režim. Na področju upravljanja evropskih nadzornih organov na splošno zainteresirane strani menijo, da so odbori in predsedniki evropskih nadzornih organov delovali uspešno. Približno polovica anketirancev vidi dodano vrednost v spremembah upravljanja, navedenih v dokumentu o javnem posvetovanju. Medtem ko večina javnih organov ne podpira sprememb upravljanja evropskih nadzornih organov, lahko nekatera od teh mnenj deloma pripišemo dejstvu, da ne želijo, da bi se njihov vpliv zmanjšal. Obstajajo različne stopnje podpore ideji, da bi se odborom evropskih nazornih organov dodali neodvisni člani z glasovalnimi pravicami in določenimi nalogami. Medtem ko javni sektor temu večinoma nasprotuje (čeprav polovica sploh ni odgovorila), so stališča zasebnega sektorja razdeljena in je več anketirancev opozorilo na inherentna navzkrižja interesov v sedanjem sistemu. Kar zadeva dajanje pooblastil predsednikom, večina, predvsem javni organi, temu nasprotuje, medtem ko večina sektorskih združenj želi izboljšave. V zvezi s financiranjem mnoge zainteresirane strani priznavajo sedanje omejitve evropskih nadzornih organov glede sredstev ter pritiske na proračun EU in nacionalne proračune. Veliko anketirancev se strinja, da bodo evropski nadzorni organi potrebovali ustrezno in trajnostno financiranje, da bi dosegli ambiciozne cilje in izboljšali svoje delovanje. Številni anketiranci ugotavljajo, da bi morala biti raven financiranja evropskih nadzornih organov odvisna od njihovih odgovornosti in temeljiti na rezultatih pregleda teh organov. Približno polovica anketirancev je zavzela stališče o tem, ali bi morala evropske nadzorne organe delno ali v celoti financirati sektor. Velika večina ne podpira spremembe sedanjega okvira financiranja, kjer bi se prispevki pristojnih nacionalnih organov nadomestili s prispevki iz sektorja. Večja je podpora sistemu, ki bi ga delno financiral sektor, čeprav so ta mnenja še vedno v manjšini. •Ocena učinka Komisija je izvedla oceno učinka ustreznih možnosti politike. Te možnosti so bile ocenjene glede na ključni splošni cilj, ki je trajnostno okrepiti stabilnost in učinkovitost finančnega sistema po vsej EU ter okrepiti varstvo potrošnikov in vlagateljev. Pri pripravi ocene učinka je Komisija izvedla oceno dejavnosti evropskih nadzornih organov, na podlagi katere so bile izpostavljene nekatere pomembne pomanjkljivosti. Te so vključevale: (a) nezadostno določena pooblastila za zagotavljanje učinkovitega nadzora po istih standardih po vsej EU; (b) odsotnost pooblastil za učinkovito obravnavanje čezmejnih tveganj v zvezi z medsebojno povezanostjo znotraj EU ter med EU in ostalim svetom; (c) okvir upravljanja, ki vodi do neskladnosti spodbud pri postopkih odločanja; in (d) nezadosten okvir za financiranje glede na naloge, dodeljene evropskim nadzornim organom.

Področje uporabe ocene učinka je zajelo naslednja področja: (1) pooblastila; (2) upravljanje; in (3) financiranje evropskih nadzornih organov, da bi se odzvali na ugotovljene pomanjkljivosti in nove izzive, kot sta regulativna in nadzorna konvergenca. Pomanjkljivosti pri upravljanju in financiranju so skupne vsem trem evropskim nadzornim organom, saj za njih veljajo isti predpisi. Spremembe njihovih pooblastil se nanašajo predvsem na specifične sektorje za ESMA in na pregled nadzorne konvergence za vse evropske nadzorne organe. Ocenjene možnosti so bile: Pri upravljanju (a) brez ukrepov politike; predvidena ni nobena sprememba sedanje strukture upravljanja; (b) ciljne spremembe sedanjega modela upravljanja, kot sta na primer razločevanje med pristojnostmi za sprejemanje odločitev po njihovi naravi in izboljšanje postopka izbire predsednika, ter (c) odprtje odbora nadzornikov za neodvisne, stalne člane (brez glasovalne pravice). Pri pooblastilih: (a) brez ukrepov politike; sedanje pristojnosti v zvezi z nalogami regulativne in nadzorne konvergence kot tudi neposredne nadzorne odgovornosti ESMA ostajajo nespremenjene; (b) možnost, da se razjasnijo nekatera obstoječa pooblastila in okrepi nadzor; (c) možnost, da se razjasnijo nekatera obstoječa pooblastila in ESMA na ciljnih področjih zagotovijo dodatna pooblastila glede neposrednega nadzora; in (d) centralizacija nadzora finančnih storitev, bančništva in zavarovanja v treh evropskih nadzornih organih. Pri financiranju: (a) brez ukrepov politike; (b) prilagojeno javno financiranje, da se upošteva velikost domačega finančnega sektorja v posamezni državi članici; (c) mešano javno-zasebno financiranje, pri katerem prispevke iz domačih zasebnih sektorjev nadomestijo prispevki nacionalnih pristojnih organov; in (d) sistem financiranja, ki se v celoti financira iz sredstev zasebnega sektorja. Zgornje možnosti so se nato primerjale z uporabo različnih meril, da bi se ugotovilo, katere najbolje odpravljajo ugotovljene pomanjkljivosti pri opredelitvi problema iz ocene učinka in ovrednotenja. Na podlagi te analize ·se v skladu s prednostno možnostjo glede upravljanja poleg pristojnih nacionalnih organov v postopek odločanja vključijo neodvisni člani z glasovalnimi pravicami. Uvede se nov postopek imenovanja in nova vloga predsednika ter upravni odbor nadomesti z neodvisnim izvršnim odborom, sestavljenim iz članov s polnim delovnim časom, ki so zunanje imenovani; ·se v skladu s prednostno možnostjo glede pooblastil pojasnijo nekatera pooblastila, kot so formalna vloga evropskih nadzornih organov pri spremljanju postopka ocenjevanja enakovrednosti, izboljšanje sposobnosti evropskih nadzornih organov, da zagotovijo pravilno uporabo prava Unije, in prenos nadzornih pooblastil na ciljnih področjih, ki se nanašajo predvsem na tretje države ali čezmejno razsežnost, na evropske nadzorne organe; ·se v skladu s prednostno možnostjo glede financiranja ohrani sedanji letni prispevek EU v proračun evropskih nadzornih organov, vendar nadomesti preostalo financiranje pristojnih nacionalnih organov s sredstvi iz zasebnega sektorja. Ugotovljene prednostne možnosti so bile tiste, ki so najbolje zagotovile, da bi evropski nadzorni organi lahko obvladovali vse večji obseg dela in predvideli spremembe nadzornega okvira, ki izhajajo iz sektorske zakonodaje. Poleg tega so bile prednostne možnosti večinoma osredotočene na ciljno usmerjene spremembe sedanjega režima namesto na popolno prenovo. To je bilo v skladu s sklepno ugotovitvijo v oceni, da je okvir evropskih nadzornih organov deloval razmeroma dobro glede na pomembne izzive, s katerimi so se morali soočati ti organi, in glede na sredstva, ki so jih imeli na razpolago za izvajanje svojih mandatov. V oceni učinka je bil kvalitativno in kvantitativno pregledan tudi kumulativni učinek prednostnih možnosti. Analiza je pokazala, da bi v primeru uporabe prednostnih možnosti evropski nadzorni organi lahko bolje izvajali svoje obstoječe mandate in poleg priprave regulativnih produktov zagotavljali večjo nadzorno konvergenco. Natančneje, obstajajo trije razlogi za pričakovano boljše delovanje evropskih nadzornih organov: prvič, struktura spodbud v upravljanju evropskih nadzornih organov se bo izboljšala, tako da se bodo spodbude za zaščito nacionalnih interesov v postopku sprejemanja odločitev uravnotežile in se bodo lahko učinkoviteje uporabila pooblastila za spodbujanje regulativne in nadzorne konvergence. Drugič, odločitev, da se zmanjša odvisnost od javnega financiranja, ki ga zagotavljajo pristojni nacionalni organi, in da se financiranje dopolni z denarjem iz zasebnega sektorja, lahko zagotovi, da bodo imeli evropski nadzorni organi na voljo ustrezna sredstva za opravljanje svojih obstoječih nalog in za lažje prilagajanje na prihodnje spremembe. Nazadnje, ciljno usmerjene spremembe nekaterih delov pooblastil evropskih nadzornih organov lahko zagotovijo, da lahko evropski nadzorni organi učinkovito in uspešno opravljajo svoje naloge ob upoštevanju izkušenj, pridobljenih v šestih letih njihovega obstoja, kot tudi razvoja na različnih finančnih trgih in na področju zakonodaje na ravni EU. Te ciljno usmerjene spremembe so usklajene tudi s stališčem zainteresiranih strani, da je večja usklajevalna vloga evropskih nadzornih organov upravičena in da bi nadzorni organi morali bolje izkoristiti svoja obstoječa pooblastila. Kar zadeva neto učinek stroškov različnih zainteresiranih strani in z izjemo dodelitve neposrednih pooblastil ESMA, naj bi imele prednostne možnosti omejen učinek na zasebni sektor, saj bi se prispevek k zasebno financiranim nacionalnim organom zmanjšal, ker pristojnim nacionalnim organom ne bi bilo več treba vplačevati v letni proračun evropskih nadzornih organov. Neto učinek na proračun EU bo nevtralen. Čeprav bo v prvih letih po sprejetju predloga potrebno vnaprejšnje financiranje iz proračuna EU, bodo predhodno plačani zneski, ko bodo začeli veljati novi mehanizmi financiranja, pozneje vrnjeni v proračun EU. Tudi neto učinek na pristojne nacionalne organe bo nevtralen, saj bodo po eni strani pristojni nacionalni organi nehali prispevati k financiranju evropskih nadzornih organov, po drugi strani pa bodo morali (sorazmerno) zmanjšati svoje potrebe glede prihodkov za kritje teh odhodkov. Ne pričakuje se noben učinek na potrošnike, kar zadeva stroške. Ocena učinka je bila 14. junija 2017 predložena Odboru za regulativni nadzor. Odbor je podal negativno mnenje o oceni učinka in predstavil več priporočil za izboljšave. Dokument je bil ustrezno popravljen in ponovno predložen 19. julija. Odbor je 27. julija podal pozitivno mnenje s pridržki in pripombe za izboljšave, ki so bile upoštevane v največji možni meri. Bistvene spremembe, predlagane v okviru ocene učinka, da bi bile upoštevane pripombe Odbora za regulativni nadzor, so bile naslednje: 1. Treba je narediti analizo izzivov za nadzorne sisteme v zvezi z verjetnim razvojem bančništva, zavarovalništva in trgov vrednostnih papirjev v naslednjih letih. Vključiti je treba različne posledice izstopa Združenega kraljestva iz EU za temeljne dejavnosti evropskih nadzornih organov. Ocena učinka je bila spremenjena, tako da natančneje pojasni, da je pobuda politike nastala zaradi enotnega trga EU in njegovega povezovanja ter je v skladu z zavezo, objavljeno v poročilu petih predsednikov, in zavezo, ki je bila nedavno objavljena v razmisleku o poglobitvi EMU, za napredovanje v smeri prave finančne unije z enotnim nadzornikom za kapitalske trge. Izzivi, ki so v teh dokumentih opredeljeni za EMU na splošno in še zlasti za njene finančne trge, zagotavljajo referenčni okvir za oceno učinka. V glavnih poglavjih te ocene je bil bolj poudarjen izstop Združenega kraljestva in njegove posledice. 2. Zaključiti bi bilo treba oceno stroškov in vrzeli pri financiranju evropskih nadzornih organov na podlagi osnovnega scenarija in različnih možnosti. Izvedenih je bilo več razprav in kvantitativnih opredelitev sredstev, ki jih potrebujejo evropski nadzorni organi, da prevzamejo dodatne naloge (neposredne in posredne pristojnosti), kot na primer učinek na sredstva zaradi sprememb upravljanja in sprememb načina financiranja posrednega nadzora. Ločeni so bili stroški posrednega in neposrednega nadzora ter drugih dejavnosti, poleg tega je bilo natančneje pojasnjeno, kdo nosi stroške pri prednostnih možnostih.

Razprava o neto učinkih (v smislu stroškov) prednostnih možnosti se je nadalje razvijala, da bi se natančneje obravnavala vprašanje vrzeli v financiranju in učinek skupnih stroškov nadzora na sektor. Zlasti 1.je bila posodobljena tabela pregleda stroškov v skladu z zakonodajno oceno finančnih posledic. Zdaj imamo na razpolago zelo podrobno oceno stroškov in učinka sprememb sedanjega okvira evropskih nadzornih organov in novih neposrednih pristojnosti; 2.je bil oddelek, ki se ukvarja s primerjavo možnosti financiranja, kot je bilo zahtevano, popolnoma preoblikovan, da bi odražal celotne stroške in koristi možnosti 3 v primerjavi z osnovnim scenarijem in zlasti možnostjo 2; 3.je bil oddelek, namenjen mehanizmu za zbiranje podatkov, popolnoma preoblikovan v skladu s standardi ocene učinka in dodan glavnemu besedilu, saj je del zakonodajnega predloga. Neto učinka na posamezne sektorje v tej fazi ni bilo mogoče natančno oceniti, saj je odvisen od modela, ki se uporablja za financiranje pristojnih nacionalnih organov v državi članici. Če na primer udeleženci na trgu v določeni državi članici trenutno ne plačujejo za nadzor (tj. pristojni nacionalni organi se v celoti financirajo z javnimi sredstvi), bi torej po definiciji metodologija dodeljevanja sredstev prednostne možnosti pomenila višje stroške za te udeležence na trgu v korist davkoplačevalcev in nacionalnih proračunov v teh državah članicah. Če pa udeleženci na trgu že plačujejo za evropske nadzorne organe prek prispevkov v proračune svojih pristojnih nacionalnih organov, bi bil neto učinek (dodatni stroški/koristi) odvisen od različnih metodologij, ki jih uporabljajo pristojni nacionalni organi za zaračunavanje pristojbin posameznim subjektom, in uteži, ki jih dodelijo posameznim subjektom za financiranje evropskih nadzornih organov. V tem primeru je za natančno in zanesljivo oceno dodatnih stroškov in koristi po vsej EU potrebna poglobljena primerjalna analiza, ki bi zahtevala sodelovanje tistih pristojnih nacionalnih organov, ki za dodelitev pristojbin uporabljajo lastne metodologije. V vsakem primeru pa je mogoče razumno trditi, da bi vzpostavitev enakih konkurenčnih pogojev na enotnem trgu z enotnim mehanizmom za določanje pristojbin med finančnimi subjekti na koncu koristila vsem udeležencem na trgu. Poleg tega je treba opozoriti, da zneski, potrebni za financiranje evropskih nadzornih organov, načeloma ne bi smeli ogroziti operativnih modelov posameznih subjektov. 3. Izboljšati bi bilo treba primerjavo posameznih možnosti in izbiro prednostne možnosti bolje podpreti z razpoložljivimi dokazi in analizami. Različne možnosti in analize so bile, kolikor je bilo mogoče, podrobneje opisane in dopolnjene, zlasti v delih o pooblastilih in financiranju ter tudi v delu o upravljanju. V zvezi z razpravo o pooblastilih so bili v prilogi k oceni učinka zagotovljeni dodatne informacije in argumenti. Če v oddelku o pooblastilih ni dokazov za podporo prednostni možnosti, se lahko to delno pojasni z dejstvom, da je bila usmeritev politike v nekaterih primerih politično motivirana. Razprava o možnostih v oddelku za upravljanje je bila obsežno pojasnjena in utemeljena s primeri in empiričnimi podatki ter temelji na rezultatih ocenjevanj, ki sta jih izvedla Evropski parlament in Komisija. Zaradi narave opredeljene težave pri upravljanju je zelo težko pridobiti preverljive temeljne podatke. V zvezi s financiranjem se je na primer oddelek o prednostni možnosti 3 na področju financiranja izboljšal, da bi se dodali dodatni elementi ocene in se bolje pojasnili obstoječi argumenti. 4. Ovrednotenje bi moralo biti bolj podprto z dokazi in utemeljeno. Ovrednotenje je bilo spremenjeno, da bi se bolje razlikovalo med oceno in utemeljitvijo na podlagi teoretičnih raziskav in na podlagi mnenj iz posvetovanj z zainteresiranimi stranmi. Za njegovo izboljšanje so bile dodane nadaljnje razprave in vključenih je bilo več dokazov, kjer je bilo to mogoče. Obstajajo omejitve glede vrste dokazov, ki se uporabljajo; nekateri deli ovrednotenja v veliki meri temeljijo na empiričnih podatkih in izkušnjah zainteresiranih strani z evropskimi nadzornimi organi. Da bi se to nadoknadilo, se je poskušalo zagotoviti veliko primerov iz različnih virov informacij, glej npr. oddelek o upravljanju. Drugi deli, kot na primer financiranje, vsebujejo več referenc in utemeljenih argumentov. Ovrednotenje ima tudi retrospektiven značaj, kar pomeni, da se izvaja za pretekla obdobja, pri čemer se pretekla leta primerjajo z osnovnim scenarijem, v katerem evropski nadzorni organi ne obstajajo. Poudarek je tako že zaradi njegove narave manj na potrebi po novih, dodatnih neposrednih nadzornih pooblastilih ESMA. •Ustreznost in poenostavitev ureditve Ta predlog ni povezan s programom REFIT ali poenostavitvijo ureditve. Njegov cilj je izboljšati okvir evropskih nadzornih organov in okrepiti sedanje ureditve nadzora. S predlaganimi spremembami pooblastil, okvira upravljanja in sistema financiranja evropskih nadzornih organov bi moral postati nadzor na ravni EU učinkovitejši in uspešnejši. Okrepljen okvir evropskih nadzornih organov ne bo samo zagotavljal finančno stabilnost in omejil tveganje, ampak bo izboljšal tudi pravno in ekonomsko varnost. To je v skladu z agendo Komisije za boljše pravno urejanje. Ker ta predlog omogoča centralizacijo nekaterih nadzornih dejavnosti z ESMA na ravni EU, pobuda odpravlja podvajanje nalog med nacionalnimi organi. To bi moralo ustvariti ekonomije obsega na ravni EU ter zmanjšati potrebo po namenskih virih na nacionalni ravni. Finančne institucije in udeleženci na finančnih trgih bi morali imeti z uvedbo enotnega nadzornika predvsem koristi zaradi zmanjšanja upravnega bremena na nekaterih področjih. •Temeljne pravice Predlog spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki jih priznava zlasti Listina o temeljnih pravicah Evropske unije. Zlasti prispeva k cilju zagotavljanja visoke ravni varstva okolja v skladu z načelom trajnostnega razvoja iz člena 37 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE

Sedanje financiranje evropskih nadzornih organov temelji na splošnem prispevku iz splošnega proračuna EU (40 %) in prispevkih pristojnih nacionalnih organov (60 %). Za ESMA je ta porazdelitev nekoliko drugačna, saj subjekti, ki jih neposredno nadzira ESMA (kot npr. bonitetne agencije in repozitoriji sklenjenih poslov), tudi plačujejo pristojbine za nadzor tej agenciji. Ta predlog bo spremenil strukturo financiranja evropskih nadzornih organov. Proračun evropskih nadzornih organov bi zdaj temeljil na treh različnih virih financiranja: ·letnih prispevkih finančnih institucij, ki so pod posrednim nadzorom evropskih nadzornih organov; ·nadzornih pristojbinah subjektov, ki so pod neposrednim nadzorom evropskih nadzornih organov. To je zlasti pomembno za ESMA, saj zakonodajni predlog predvideva prenos neposrednih nadzornih pooblastil (za nekatere sklade EU, izvajalce storitev sporočanja podatkov, nekatere upravljavce referenčnih vrednosti in nekatere prospekte) s pristojnih nacionalnih organov na ESMA; ·izravnalnem prispevku EU, ki ne bi presegel 40 % celotnih prihodkov posamezne agencije. Znesek tega izravnalnega prispevka bo določen vnaprej v okviru večletnega finančnega okvira. Nov vir prihodkov za evropske nadzorne organe (tj. letni prispevki, ki jih plačujejo finančne institucije, ki so pod posrednim nadzorom) pa bo zahteval, da Komisija sprejme delegirani akt, ki bo določal (i) razdelitev skupnega zneska letnih prispevkov po različnih kategorijah finančnih institucij in (ii) objektivna merila, ki omogočajo izračun letnega prispevka, ki ga plača posamezna finančna institucija. V prehodnem obdobju (tj. do sprejetja delegiranega akta, ki določa nekatere parametre letnih prispevkov) se bo ohranila sedanja struktura financiranja, ki temelji na prispevkih EU (40 %) in pristojnih nacionalnih organov (60 %). To bo vplivalo na proračun EU in na proračune različnih pristojnih nacionalnih organov. Predlagane spremembe strukture upravljanja, posrednih nadzornih pooblastil, sistema financiranja in neposrednih nadzornih pooblastil evropskih nadzornih organov bodo zahtevale nova sredstva. Ko se bodo začele uporabljati različne določbe iz predloga, bodo EBA, EIOPA in ESMA potrebovale 29, 35 oziroma 156 dodatnih zaposlenih za polni delovni čas. Treba je opozoriti, da se za ESMA večina teh dodatnih ekvivalentov polnega delovnega časa nanaša na neposredne nadzorne naloge (97 od 156). Evropski nadzorni organi bodo imeli tudi dodatne stroške za informacijsko tehnologijo (ocenjene na 10,2 milijona EUR za obdobje 2019–2020) in prevajanje (ocenjene na 1,8 milijona EUR za obdobje 2019–2020). Opozoriti je treba, da bodo za vse proračunske zahteve evropskih nadzornih organov še naprej veljali vsi mehanizmi v zvezi z odgovornostjo in revidiranjem, vzpostavljeni v skladu z uredbami o evropskih nadzornih organih za pripravo, sprejetje in izvrševanje njihovih letnih proračunov. Poleg tega bosta letno odločitev o izravnalnem prispevku EU za evropske nadzorne organe in njihove kadrovske načrte (npr. odločitev o osebju) še vedno odobrila Parlament in Svet ter bo predmet razrešnice Parlamenta na priporočilo Sveta. Finančni in proračunski učinek tega predloga je podrobno pojasnjen v oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga, ki je priložena temu predlogu. Treba je opozoriti, da informacije, ki so na voljo v oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga, ne posegajo v predlog večletnega finančnega okvira za obdobje po letu 2020, ki ga je treba predstaviti do maja 2018. V zvezi s tem je treba tudi opozoriti, da medtem ko bo število uslužbencev, potrebnih za neposredni nadzor, skozi čas odvisno od razvoja števila in velikosti udeležencev na kapitalskih trgih, ki jih je treba nadzorovati, se bodo zadevni odhodki načeloma financirali s pristojbinami, pobranimi od navedenih udeležencev na trgu. Finančni in proračunski učinek tega predloga je podrobno pojasnjen v oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga, ki je priložena temu predlogu. 5.DRUGI ELEMENTI •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Izvajanje te uredbe se bo pregledovalo na dva načina: kot del rednih pregledov evropskih nadzornih organov vsaka tri leta in kot del pregledov sektorskih uredb, kar v večini primerov pomeni dve do tri leta po zadevnem datumu začetka uporabe. ·Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga (1)Spremembe uredb o evropskih nadzornih organih V skladu z uvodno izjavo 11 uredb o evropskih nadzornih organih je namen teh organov prispevati k izboljšanju delovanja notranjega trga, zlasti z zagotavljanjem visoke, učinkovite in usklajene stopnje regulacije in nadzora. V skladu s členom 1(2) uredb o evropskih nadzornih organih ti organi delujejo v okviru področja uporabe aktov iz uredb, tj. v sorazmernem okviru, ki ga določi in redno posodablja zakonodajalec Unije. Spremembe uredb o EBA, EIOPA in ESMA so obravnavane v členih 1, 2 in 3 predlagane uredbe. (a) Pooblastila Spremembe, navedene v nadaljevanju, se nanašajo na splošna pooblastila evropskih nadzornih organov, ki se s tem predlogom povečajo. Nova neposredna nadzorna pooblastila, zaupana ESMA, so obravnavana v oddelkih 2 do 5.

Nova področja dejavnosti in poudarek V členu 1 uredb o evropskih nadzornih organih so navedeni akti, ki spadajo pod pristojnosti evropskih nadzornih organov. Člen 1 je sestavljen tako, da je treba navesti samo akte, ki so bili sprejeti pred ustanovitvijo evropskih nadzornih organov, in akte, ki ne predvidevajo nalog za evropske nadzorne organe. Vsi akti, sprejeti po uredbah o evropskih nadzornih organih, vključno s spremembami in akti na podlagi pravnih instrumentov, ki spadajo pod pristojnosti evropskih nadzornih organov, ter akti, ki predvidevajo naloge za evropske nadzorne organe, samodejno spadajo na področje pristojnosti evropskih nadzornih organov in jih zato ni treba navesti v členu 1. Predlagane spremembe v zvezi s členom 1 vseh uredb o evropskih nadzornih organih so naslednje: predlaga se, da se na področje uporabe uredbe o EBA vključita direktiva o potrošniških kreditih 2008/48 in direktiva o plačilnih računih 2014/92, na področje uporabe uredbe o EIOPA vključi direktiva o zavarovanju motornih vozil 2009/103 in na področje uporabe uredbe o ESMA vključi računovodska direktiva 2013/34. Spremembe člena 4 uredbe o EBA dopolnjujejo seznam opredelitev pojmov, ki se uporablja za namene uporabe uredb. Natančneje, spremeni se opredelitev pojma „finančna institucija“ za zagotovitev, da vsi subjekti, zajeti v relevantni sektorski zakonodaji, spadajo pod pristojnost EBA. Predlagana nova opredelitev pojma „pristojni organi“ zagotavlja, da so zajeti vsi zadevni nadzorniki in organi, tudi če v veljavni zakonodaji niso opredeljeni kot „pristojni organi“. Predlaga se sprememba člena 8 uredb o EIOPA in ESMA, da bi se vključila naloga oblikovanja in posodabljanja nadzorniškega priročnika Unije o nadzoru finančnih institucij v celotni Uniji. S tem se ti dve uredbi uskladita z uredbo o EBA. Poleg tega se v zvezi z EBA predlaga, da se ji zaupa naloga oblikovanja in posodabljanja priročnika Unije za reševanje finančnih institucij v celotni Uniji. Spremembe členov 8 in 9 uredb o evropskih nadzornih organih določajo, da bi morali ti organi prispevati k spodbujanju varstva potrošnikov. Vsi trije evropski nadzorni organi bodo morali pri izvajanju svojih nalog upoštevati tudi tehnološke inovacije ter okoljske, družbene in upravljavske dejavnike. V primeru EIOPA in ESMA je bilo poleg tega določeno, da morata pri izvajanju svojih nalog uporabljati načela boljše pravne ureditve. S tem se navedeni uredbi uskladita z uredbo o EBA. Nazadnje je bilo dodano, da bi naloge evropskih nadzornih organov morale vključevati tudi poglobljene tematske preglede ravnanja na trgu, oblikovanje skupnega pojmovanja tržnih praks, prepoznavanje potencialnih težav in analiziranje njihovega učinka ter razvijanje kazalnikov tveganja za male vlagatelje, da bi se pravočasno prepoznali možni vzroki za škode, ki jih utrpijo potrošniki. Tehnološke inovacije Člen 8(1a) od evropskih nadzornih organov izrecno zahteva, da morajo pri izvajanju svojih nalog v skladu z uredbami o evropskih nadzornih organih upoštevati tehnološke inovacije. Tehnološke inovacije prispevajo k boljšemu dostopu in več ugodnostim. Zmanjšujejo operativne stroške in ovire za vstop na trg. Takšne inovacije bi morali podpirati evropski nadzorni organi. Da bi bil potencial tehnoloških inovacij v celoti izkoriščen, je treba tudi zagotoviti integriteto, kar zadeva uporabo podatkov, pravilno delujoče in poštene trge, preprečevanje uporabe finančnega sistema za nezakonite namene in kibernetsko varnost. Poleg tega se v skladu s spremembami člena 29 uredb o evropskih nadzornih organih okrepi usklajevalna vloga evropskih nadzornih organov v zvezi z vstopom na trg inovativnih podjetij in storitev, in sicer zlasti z izmenjavo informacij med nacionalnimi nadzorniki in evropskimi nadzornimi organi. Okoljski, družbeni in upravljavski dejavniki Vsi trije evropski nadzorni organi bodo morali pri izvajanju svojih nalog upoštevati tudi okoljske, družbene in upravljavske dejavnike. To bo evropskim nadzornim organom tudi omogočilo, da spremljajo, kako finančne institucije prepoznavajo, poročajo in obravnavajo tveganja, ki jih okoljski, družbeni in upravljavski dejavniki lahko predstavljajo za finančno stabilnost, s čimer bodo postale dejavnosti na finančnih trgih skladnejše s cilji trajnostnega razvoja. Poleg tega lahko evropski nadzorni organi zagotavljajo smernice o tem, kako se lahko vidiki trajnosti učinkovito vključijo v ustrezno finančno zakonodajo EU ter spodbuja usklajeno izvajanje teh določb po njihovem sprejetju. Smernice in priporočila Medtem ko se je pooblastilo za razvoj smernic in priporočil izkazalo za pomembno in koristno orodje za nadzorno konvergenco, so zainteresirane strani poudarile, da je treba pri razvijanju takih instrumentov ostati v okviru pristojnosti evropskih nadzornih organov in zagotoviti celovito oceno stroškov in koristi. S spremembami člena 16 uredb o evropskih nadzornih organih je izvajanje analiz stroškov in koristi določeno kot pravilo. Namen sprememb je tudi zagotovitev, da se v primeru, ko večina članov zadevnih interesnih skupin evropskih nadzornih organov meni, da so ti organi prekoračili svoje pristojnosti pri izdaji smernic ali priporočil, izda mnenje Komisiji. Komisija takrat oceni področje uporabe smernic in lahko od ustreznih evropskih nadzornih organov zahteva, da zadevne smernice umaknejo. Poleg tega spremembe teh členov predvidevajo možnost, da evropski nadzorni organi naslovijo smernice na organe, ki na podlagi uredb o evropskih nadzornih organih niso opredeljeni kot pristojni organi, vendar so pooblaščeni za zagotavljanje, da se zakonodaja uporablja v okviru pristojnosti evropskih nadzornih organov za vzpostavitev usklajenih, uspešnih in učinkovitih nadzornih praks v okviru ESFS. Kršitev prava Unije Komisija prav tako predlaga spremembe člena 17 uredb o evropskih nadzornih organih v zvezi s kršitvami prava Unije. Da bi bila pooblastila evropskih nadzornih organov glede preganjanja kršitev prava učinkovita, je bistveno, da imajo evropski nadzorni organi dostop do vseh ustreznih informacij. Spremembe zagotavljajo, da bodo v okviru preiskav kršitev prava EU evropski nadzorni organi lahko naslovili ustrezno utemeljeno in obrazloženo zahtevo po informacijah neposredno na druge pristojne organe ali zadevne finančne institucije/udeležence na finančnem trgu. Če se evropski nadzorni organi odločijo, da bodo zahtevali informacije neposredno od zadevne finančne institucije/udeleženca na finančnem trgu, se pristojni nacionalni organ obvesti in pomaga evropskim nadzornim organom pri zbiranju zahtevanih informacij. Poleg tega je treba poudariti, da bo za kršitve prava odgovoren izvršni odbor (glej nadaljevanje), kar bo dodatno povečalo učinkovitost tega orodja. Reševanje sporov

Za člen 19 uredb o evropskih nadzornih organih se predlagajo spremembe v zvezi z reševanjem sporov med pristojnimi organi. Cilj je zagotoviti, da lahko evropski nadzorni organi, ko takšni spori obstajajo, odločno delujejo in ukrepajo. Spremembe pojasnjujejo, da se lahko reševanje sporov med pristojnimi organi v čezmejnih primerih začne tudi na lastno pobudo evropskih nadzornih organov, če se takšen spor odkrije na podlagi objektivnih meril. V slednjem primeru se sklepa, da spor obstaja, kadar zakonodaja v pristojnosti evropskih nadzornih organov zahteva, da je treba sprejeti skupno odločitev, vendar taka odločitev ni sprejeta v roku, predpisanem v ustrezni zakonodaji. V zvezi s tem spremembe tudi uvajajo obveznost za pristojne organe, da morajo obvestiti evropske nadzorne organe, kadar sporazum ni bil dosežen. Poleg tega bo izvršni odbor odgovoren za reševanje sporov (glej nadaljevanje), kar bo dodatno izboljšalo učinkovitost tega orodja. Nadzorna konvergenca in usklajevanje Spremembe člena 29 uredb o EIOPA in ESMA določajo, da bi morala ta dva evropska nadzorna organa razvijati in posodabljati nadzorniški priročnik, da bi se nadalje razvila skupna nadzorna kultura v vseh nadzornih organih. To temelji na pooblastilih, ki že obstajajo za EBA. Na področju bančništva spremembe določajo, da bi morala EBA razviti podoben priročnik na področju reševanja. V skladu s predlaganim novim členom 29a evropski nadzorni organi dobijo večja splošna pooblastila za usklajevanje, da bi se veliko bolj in učinkoviteje po vsej EU spodbujala konvergenca vsakodnevnega nadzora med vsemi pristojnimi organi. Evropski nadzorni organi bodo morali za celotno EU določiti prednostne naloge za nadzor v obliki „strateškega nadzornega načrta“, na podlagi katerega se bodo ocenjevali vsi pristojni organi. Pristojni organi bodo morali v skladu s strateškim načrtom pripraviti letne delovne programe. To bo vsem trem evropskim nadzornim organom omogočilo zagotavljanje konvergence glede bonitetnega nadzora finančnih institucij, ki so predvsem dejavne v državah članicah, ki niso tiste, kjer imajo sedež in se nadzorujejo; to bo zlasti pomembno za EIOPA. Ta predlog tudi spreminja sedanji člen 30 uredb o evropskih nadzornih organih v zvezi z medsebojnimi strokovnimi pregledi. Da bi se povečala dodana vrednost teh pregledov in zagotovila nepristranskost, pregledi ne bodo več „medsebojni“, temveč „neodvisni“ pregledi v pristojnosti novega izvršnega odbora. Evropski nadzorni organi pripravijo poročilo o rezultatih pregleda in pristojni organi si čim bolj prizadevajo upoštevati smernice in priporočila, ki jih evropski nadzorni organi lahko sprejmejo kot nadaljnje ukrepe na podlagi medsebojnega pregleda. Ta predlog vsebuje nov člen 31a, katerega namen je okrepiti usklajevalno vlogo evropskih nadzornih organov, da bi pristojni organi učinkovito nadzorovali zunanje izvajanje, prenos nalog in ureditve za prenos tveganja v tretjih državah. Nadzorne prakse se po državah članicah razlikujejo. Evropski nadzorni organi bodo te ureditve predhodno in tudi sproti nadzorovali. Usklajevalna vloga ESMA v zvezi s preiskavami zlorab trga Ko upravljavci izvajajo dejavnosti, ki spadajo pod pristojnosti ESMA in imajo močno čezmejno razsežnost, je ESMA najprimernejši, da začne in koordinira preiskave. S predlaganim novim členom 31b ESMA pridobi okrepljeno usklajevalno vlogo pri priporočanju pristojnim organom, naj začnejo preiskave, in omogočanju lažje izmenjave informacij, pomembnih za te preiskave, kadar ima utemeljene razloge za sum, da se izvaja dejavnost s pomembnimi čezmejnimi učinki, ki ogroža pravilno delovanje in celovitost finančnih trgov ali finančno stabilnost v Uniji. V ta namen ESMA vzdržuje sistem za shranjevanje podatkov za zbiranje in razširjanje vseh ustreznih informacij med pristojnimi organi. Stresni testi S spremembami člena 32 uredb o evropskih nadzornih organih je doseženo dvoje. Prvič, spremembe usklajujejo uredbi o EIOPA in ESMA z uredbo o EBA, kar zadeva stresne teste. Drugič, za zagotavljanje preglednosti stresnih testov ta predlog dovoljuje objavo rezultatov posameznih finančnih institucij ali udeležencev na finančnem trgu. Pojasnjuje tudi, da obveznosti varovanja poklicne skrivnosti pristojnim organom ne preprečujejo posredovanja rezultatov stresnih testov evropskim nadzornim organom za namen objave. Druga sprememba velja za vse tri evropske nadzorne organe. Da bi se prispevalo k odločitvam v zvezi s stresnimi testi, ki bi v celoti upoštevale enotni trg, se poleg tega predlaga, da se takšne odločitve, vključno z metodologijami in pristopi za sporočanje rezultatov stresnih testov, v vseh treh evropskih nadzornih organih zaupajo novemu izvršnemu odboru. Enakovrednost ureditev tretjih držav Enakovrednost ureditev tretjih držav je pomembno orodje za povezovanje mednarodnih trgov ob istočasnem zagotavljanju učinkovitega nadzora (glej delovni dokument služb Komisije s sklepi o enakovrednosti v politiki finančnih storitev). Spremembe člena 33 uredb o evropskih nadzornih organih potrjujejo, da evropski nadzorni organi pomagajo Komisiji pri pripravi sklepov o enakovrednosti, če to zahteva Komisija. Ko so takšni sklepi že sprejeti, je pomembno zagotoviti, da se prilagajajo novim razvojem dogodkov. S spremembami se zato evropskim nadzornim organom zaupa tudi odgovornost za stalno spremljanje razvoja regulativnih in nadzornih ureditev ter praks izvrševanja v tretjih državah, v zvezi s katerimi je Komisija sprejela sklep o enakovrednosti, in za zaupno poročilo o ugotovitvah, ki ga vsako leto pošljejo Komisiji. V ta namen evropski nadzorni organi razvijejo tudi upravne ureditve s tretjimi državami. Zbiranje informacij Da lahko evropski nadzorni organi učinkovito izvajajo svoje dejavnosti, morajo imeti dostop do vseh pomembnih informacij. Informacije običajno zagotavljajo nacionalni nadzorni organi, ki so najbliže finančnim trgom in institucijam, kot skrajni ukrep pa lahko evropski nadzorni organi zahtevo po informacijah naslovijo neposredno na finančno institucijo ali udeleženca na trgu. To bi se na primer zgodilo v primeru, če pristojni nacionalni organ ne zagotovi ali ne more zagotoviti takšnih informacij pravočasno. Treba je zagotoviti, da lahko evropski nadzorni organi dostopajo do informacij, ki jih potrebujejo za izvajanje svojih nalog. Zato se s tem predlogom vzpostavlja mehanizem za okrepitev učinkovitega uveljavljanja pravice evropskih nadzornih organov do zbiranja informacij (glej nove člene 35 do 35h uredb o evropskih nadzornih organih). Evropski nadzorni organi bodo imeli za zagotovitev izpolnitve zahteve ali odločitve o predložitvi informacij na razpolago potrebna sredstva. S spremembami dobijo evropski nadzorni organi ob upoštevanju pravice do izjave subjekta pooblastila za nalaganje glob in denarnih kazni administrativne narave, o katerih presoja Sodišče, če finančna institucija in/ali udeleženec na finančnem trgu ne zagotovi ustreznih informacij. Notranji modeli v zavarovalniškem sektorju Nov predlagani člen 21a uredbe o EIOPA krepi vlogo EIOPA pri zagotavljanju nadzorne konvergence notranjih modelov. Razlike pri nadzoru in odobritvi notranjih modelov lahko povzročijo neskladnosti in ustvarijo neenake konkurenčne pogoje. EIOPA bo lahko na zahtevo pravočasno pridobil vse ustrezne informacije in izdal mnenja ustreznim pristojnim organom. V primeru nesoglasij med pristojnimi organi glede notranjih modelov skupine bo EIOPA lahko tudi pomagal organom pri doseganju sporazuma v skladu s členom 19 uredbe o ustanovitvi bodisi na lastno pobudo, na zahtevo enega ali več pristojnih organov ali v določenih okoliščinah na zahtevo zadevne skupine. Druge določbe S spremembami člena 37 uredb o evropskih nadzornih organih se okrepi posvetovalna vloga interesnih skupin evropskih nadzornih organov, katerih mnenja in nasveti so bistveni za vsakdanje delo evropskih nadzornih organov. „Kadar člani interesne skupine ne morejo doseči skupnega mnenja ali nasveta, se članom, ki predstavljajo eno skupino zainteresiranih strani, dovoli, da izdajo ločeno mnenje ali ločen nasvet. Spremembe člena 39 uredbe o evropskih nadzornih organih določajo, da se odločitve evropskih nadzornih organov, razen odločitev o preiskavi, ki se sprejmejo, ker niso bile posredovane ustrezne informacije v zvezi z zahtevo po informacijah, skupaj s povzetkom, v katerem so navedeni razlogi za odločitev, javno objavijo. (b)Upravljanje

Ta predlog predvideva učinkovitejšo strukturo upravljanja evropskih nadzornih organov z uvedbo neodvisnega izvršnega odbora s člani s polnim delovnim časom, ki bo nadomestil sedanji upravni odbor (člena 45 in 47 uredb o evropskih nadzornih organih), in prilagoditev sestave odbora nadzornikov (člen 40 uredb o evropskih nadzornih organih). Pojasnjuje pristojnosti vsakega od teh dveh odborov (člena 43 in 47). Poleg tega bodo izboljšani položaj in pooblastila predsednika (člen 48). Izvršni odbor Glavna naloga izvršnega odbora bo pripraviti sklepe, ki jih sprejme odbor nadzornikov. S tem bi moralo biti odločanje v odboru nadzornikov hitrejše in enostavnejše. Prispevalo bo tudi k pristopu v postopku odločanja, ki bo imel pomembnejšo evropsko razsežnost. Da bi se odrazile posebne razmere v bančnem sektorju, kjer večina držav članic sodeluje v bančni uniji, se izrecno zahteva, da je izvršni odbor EBA sestavljen uravnoteženo in sorazmerno, tako da je Unija v njem zastopana kot celota. Izvršni odbor bodo sestavljali predsednik in člani s polnim delovnim časom. Število se bo razlikovalo med ESMA na eni strani ter EBA in EIOPA na drugi, saj so v skladu s predlogom organu ESMA v primerjavi z ostalima evropskima nadzornima organoma na različnih področjih zaupane številne dodatne naloge. Člani s polnim delovnim časom se imenujejo na podlagi javnega razpisa za predložitev kandidatur, ki ga organizira Komisija. Komisija bo pripravila ožji izbor kandidatov in ga predložila v odobritev Evropskemu parlamentu. Na podlagi odobritve ožjega izbora Svet s sklepom imenuje člane s polnim delovnim časom. Postopek odpovedi delovnega razmerja se zgleduje po postopku imenovanja in pušča končno odločitev Svetu. Eden od stalnih članov bo prevzel naloge sedanjega izvršnega direktorja, katerega položaj bo odpravljen. Izvršni odbor bo ohranil vlogo upravnega odbora pri pripravi delovnih programov in proračuna evropskih nadzornih organov. Izvršnemu odboru bodo na številnih področjih podeljena pooblastila glede odločanja, kot na primer v odnosu do posameznih pristojnih organov v zvezi z nekaterimi zadevami neregulativne narave, na primer v zvezi z reševanjem sporov, kršitvami prava Unije in neodvisnimi pregledi. To bi moralo zagotoviti učinkovite in nepristranske odločitve s pomembno evropsko razsežnostjo. Izvršni odbor bo pristojen tudi za določitev nadzornih prednostnih nalog za pristojne organe v novem „strateškem nadzornem načrtu“. Preverjal bo skladnost delovnih programov pristojnih organov s prednostnimi nalogami EU in pregledoval izvajanje teh programov. Poleg tega bo izvršni odbor odgovoren za spremljanje ureditev prenosa nalog, zunanjega izvajanja in prenosa tveganja v države, ki niso članice EU, tako da se zajamejo inherentna tveganja. Odločal bo o stresnih testih in pristopih k poročanju o rezultatih teh testov. Nazadnje, izvršni odbor bo odgovoren tudi za odločitve v zvezi z zahtevki za informacije. Člani izvršnega odbora bodo imeli po en glas, predsednik pa odločilni glas. Predlagana različica člena 47 določa naloge izvršnega odbora. V skladu s spremembami se tudi nadomesti sklicevanje na upravni odbor s sklicevanjem na izvršni odbor. Poleg tega bo položaj izvršnega direktorja črtan. Njegove odgovornosti bo prevzel eden od članov izvršnega odbora s polnim delovnim časom. Odbor nadzornikov Odbor nadzornikov ostaja glavni organ evropskih nadzornih organov, odgovoren za njihovo splošno vodenje in odločanje. Vendar pa predlagane spremembe člena 40 spreminjajo sestavo odbora nadzornikov, da bi se vključili člani izvršnega odbora s polnim delovnim časom, ki pa nimajo glasovalnih pravic. Spremembe zagotavljajo tudi prisotnost organov za varstvo potrošnikov, kadar je to ustrezno. Vsak član z glasovalno pravico v odboru nadzornikov ima en glas. Ker bo odločitve o nekaterih nalogah neregulativne narave (reševanje sporov, kršitve prava Unije in neodvisni pregledi) sprejel izvršni odbor, se spremenijo sedanja pravila o sprejemanju odločitev. Kljub dejstvu, da se bodo s prihodnjim odhodom Združenega kraljestva število in uteži držav članic, ki ne sodelujejo v bančni uniji, zmanjšali in se bodo lahko bančni uniji pridružile dodatne države, se predlaga, da se za ukrepe in odločitve, ki jih sprejme odbor nadzornikov EBA, ohrani glasovalni sistem dvojne večine, ki je bil uveden leta 2013 kot del paketa „bančne unije“ kot zaščitni ukrep za zagotavljanje, da odločitve EBA odražajo posebne razmere držav članic, ki sodelujejo v bančni uniji, in drugih držav članic. Odbor nadzornikov bo zato še naprej sprejemal odločitve na podlagi kvalificirane večine svojih članov, ki bi morala vključevati vsaj navadno večino pristojnih nacionalnih organov, ki sodelujejo v bančni uniji, in navadno večino pristojnih nacionalnih organov, ki ne sodelujejo v bančni uniji. Vendar je v okviru sedanjega sistema sprejemanje odločitev v EBA pretežavno, saj odločitev ni mogoče sprejeti tudi v primerih, ko nesodelujoče države članice, ki menijo, da je glasovanje dovolj pomembno, da so navzoče, niso v večini. Za zagotovitev, da lahko EBA še naprej sprejema odločitve na učinkovit način in hkrati v celoti ohrani zaščitne ukrepe za nesodelujoče države članice, navzoče pri glasovanju, bi bilo treba sedanja pravila glasovanja spremeniti za zagotovitev, da glasovanja ne bi bilo treba preložiti v primeru odsotnosti. S tem bodo ustvarjene jasne spodbude za pristojne nacionalne organe, da so navzoči na sestankih EBA, in bo zagotovljena večja legitimnost tam sprejetih odločitev. Sprememba zato pojasnjuje, da bi morala odločitev podpirati navadna večina pristojnih nacionalnih organov iz nesodelujočih držav članic, navzočih na glasovanju, in pristojnih nacionalnih organov iz sodelujočih držav članic, navzočih na glasovanju. Razdelitev pristojnosti med obema odboroma Spremembe členov 43 in 47 uredb o evropskih nadzornih organih pojasnjujejo osnovno načelo razdelitve pristojnosti med odborom nadzornikov in izvršnim odborom. Razen če ni predvideno drugače (v zvezi z izvršnim odborom glej zgoraj), je odbor nadzornikov odgovoren za vsako odločitev iz uredbe. V primerih, ko bo ESMA izvajal pooblastila v zvezi z neposrednim nadzorom, bo njegov odbor nadzornikov lahko zavrnil predlog odločitve izvršnega odbora samo z dvotretjinsko večino. V takem primeru mora izvršni odbor osnutek ponovno pregledati (spremembe člena 44 uredbe o ESMA). Odbor nadzornikov ne bo več imel disciplinskega nadzora nad predsednikom, ker ne bo več pristojen za njegovo imenovanje (glej nadaljevanje). Spremembe člena 41 in nov člen 45b odboru nadzornikov in izvršnemu odboru omogočata, da za posebne naloge ustanovita notranje odbore. Odpravljeno je ustanavljanje skupin. Predsednik Predsednik je ključni predstavnik evropskega nadzornega organa. Položaj in pooblastila predsednika se bodo zato okrepili, da bi se povečala njegova zakonska pooblastila. Spremembe člena 48 uredb o evropskih nadzornih organih pojasnjujejo postopek imenovanja predsednika. Imenuje se na podlagi javnega razpisa za predložitev kandidatur, ki ga organizira Komisija. Komisija bo pripravila ožji izbor kandidatov in ga predložila v odobritev Evropskemu parlamentu. Na podlagi ožjega izbora, ki ga odobri Evropski parlament, Svet z odločitvijo, sprejeto s kvalificirano večino, imenuje člane s polnim delovnim časom. Postopek odpovedi delovnega razmerja se zgleduje po postopku imenovanja in pušča končno odločitev Svetu. S tem bi se morala povečati legitimnost in pristojnost predsednika. Predsednik bo dobil tudi odločilni glas v izvršnem odboru. Druge določbe

Pristojnosti skupnega odbora so bile razširjene, da bi s spremembami člena 54 uredb o evropskih nadzornih organih vključevale vprašanja varstva potrošnikov in vlagateljev. (c)Finančne določbe Za zagotavljanje, da bo sistem financiranja evropskih nadzornih organov trajnosten ter sorazmeren z njihovimi sedanjimi in prihodnjimi nalogami ter da bo na sorazmeren način povezal pristojbine in prispevke z dejavnostmi evropskih nadzornih organov, se predlaga, da se sedanji sistem financiranja prenovi. Predlagani sistem ohranja element javnega financiranja, ki ga trenutno zagotavlja EU, in ga združuje s prispevki domačega sektorja in drugih udeležencev na trgu, ki nadomeščajo sedanje prispevke pristojnih nacionalnih organov. Pravna podlaga za ustanovitev evropskih nadzornih organov (člen 114 PDEU) omogoča spremembe sistema financiranja in pobiranje prispevkov od sektorja. Sedanja fiksna razdelitev med prispevki iz splošnega proračuna EU in prispevki pristojnih nacionalnih organov (40 %/60 %) bi bila odpravljena. Spremembe določajo, da bodo prejemki evropskih nadzornih organov zdaj prihajali iz treh glavnih virov: Spremembe člena 62 določajo izravnalni prispevek Unije. Predlagani najvišji znesek letnega prispevka EU, kot je vnaprej določen v večletnem finančnem okviru, bo pokril do 40 % letnega proračuna evropskih nadzornih organov. Tako bodo spoštovane omejitve proračuna EU. Odpravljena bo tudi fiksna razdelitev (40 %/60 %), ki se trenutno uporablja in lahko omeji zmožnost evropskih nadzornih organov, da povečajo svoje druge vire prihodkov. Zato bi za pripravo vsakega naslednjega večletnega finančnega okvira evropski nadzorni organi morali Komisiji predložiti srednjeročne napovedi (za obdobje najmanj 5 let) svojih pričakovanih proračunskih potreb v skladu z metodologijami, ki jih uporabljajo za pripravo svojih letnih proračunskih predlogov. Drugič, dodan je bil nov vir prihodkov iz zasebnega sektorja, to so letni prispevki finančnih institucij. Ta vir prihodkov bo nadomestil sedanje obvezne prispevke pristojnih nacionalnih organov v proračun evropskih nazornih organov. Letne prispevke bodo plačale finančne institucije, ki jih posredno nadzirajo evropski nadzorni organi in spadajo na področje uporabe člena 1(2) uredb o ustanovitvi. Spremembe določajo, da bi moral znesek letnih prispevkov finančnih institucij temeljiti na ocenjenem obsegu dela, ki ga bo imel organ v skladu z uredbami o ustanovitvi in sektorsko zakonodajo z vsako kategorijo udeležencev na trgu. V spremembah je navedeno, da bodo te letne prispevke pobirali nacionalni organi, ki jih imenujejo države članice. S spremembami so določeni tudi delegirani akti, v katerih bo opredeljeno, kako se skupni znesek letnih prispevkov razdeli med različne kategorije finančnih institucij, in sicer na podlagi dejavnosti, ki jo zahteva posamezna kategorija. Za vsako kategorijo finančnih institucij bo delegiran akt tudi vzpostavil ustrezna in objektivna merila za izračun dejanskega letnega prispevka, ki ga je treba plačati. Navedena merila bi morala temeljiti na velikosti finančnih institucij, da bi odražala njihov pomen na trgu. Nazadnje, z delegiranimi akti se bodo določili pragovi, pod katerimi majhne finančne institucije ne plačujejo finančnih prispevkov, ali pa se bodo določili minimalni prispevki. Tretjič, v treh uredbah se ohranijo nespremenjene sedanje določbe, ki trem evropskim nadzornim organom omogočajo, da prejemajo pristojbine od subjektov, ki so pod neposrednim nadzorom. Ta določba je trenutno zelo pomembna za ESMA. V okviru tega novega mehanizma financiranja se subjektom ne bo zaračunalo dvakrat za isto storitev. Medtem ko bodo subjekti, ki jih neposredno nadzorujejo evropski nadzorni organi, plačevali pristojbine za nadzor, kot je predvideno v sektorski zakonodaji, bodo druge finančne institucije (pod neposrednim nadzorom pristojnih nacionalnih organov in posrednim nadzorom evropskih nadzornih organov) plačevale finančni prispevek. Spremembe tudi določajo dva dopolnilna vira prihodkov. Uvajajo možnost za prostovoljne finančne prispevke držav članic in opazovalcev pod pogojem, da takšni prispevki ne ogrožajo neodvisnosti in nepristranskosti evropskih nadzornih organov. S temi prostovoljnimi prispevki se lahko na primer financira prenos nalog in odgovornosti s pristojnih nacionalnih organov na evropske nadzorne organe. Spremembe uvajajo tudi možnost, da evropski nadzorni organi pobirajo pristojbine za objavo, usposabljanje in vse druge storitve, ki jih zahtevajo pristojni nacionalni organi. (d)Splošne določbe Spremembe člena 70 uredb o evropskih nadzornih organih razširjajo obveznost varovanja poklicne skrivnosti na posameznike, ki niso del osebja organov (tj. posameznike, ki posredno ali neposredno, stalno ali občasno zagotavljajo storitve v zvezi z nalogami organa, vključno z uradniki in drugimi osebami, ki jih za to pooblastita izvršni odbor in odbor nadzornikov ali imenujejo pristojni organi). Enake obveznosti varovanja poklicne skrivnosti veljajo tudi za opazovalce, ki se udeležujejo sestankov izvršnega odbora in odbora nadzornikov in sodelujejo v dejavnostih organa. Ta sprememba bi morala zagotoviti, da za osebe, ki trenutno niso zajete v obveznostih varovanja poklicne skrivnosti iz člena 70 uredb o evropskih nadzornih organih in sodelujejo na sestankih odbora, delovnih skupin, pododborov, skupin in strokovnih mrež, veljajo pravila o varovanju poklicne skrivnosti in zaupnosti. V skladu z uredbami (ES) št. 1093/2010, št. 1094/2010 in št. 1095/2010 ter sektorsko zakonodajo na področju finančnih storitev se od evropskih nadzornih organov zahteva, da si prizadevajo za učinkovite upravne ureditve, ki zajemajo izmenjavo informacij z nadzorniki iz tretjih držav. Potreba po učinkovitem sodelovanju in izmenjavi informacij bi morala postati vse pomembnejša, če v skladu s to uredbo o spremembah nekateri evropski nadzorni organi prevzamejo dodatne, širše odgovornosti v zvezi z nadzorom subjektov in dejavnosti zunaj EU. Ko v zvezi s tem evropski nadzorni organi obdelujejo osebne podatke, vključno s prenosom takih podatkov zunaj Unije, za njih veljajo zahteve iz Uredbe (EU) št. 2018/XXX (uredba o varstvu podatkov za institucije in organe EU). Če niso bili sprejeti sklep o ustreznosti ali ustrezni zaščitni ukrepi, na primer na podlagi upravnih ureditev v smislu člena 49(3) Uredbe o varstvu podatkov za institucije in organe EU, lahko evropski nadzorni organi izmenjujejo osebne podatke z organi tretjih držav v skladu z odstopanjem na podlagi javnega interesa iz člena 51(1)(d) Uredbe in pod pogoji tega odstopanja, ki velja zlasti za mednarodne izmenjave podatkov med organi finančnega nadzora. (2)S členi 4, 5 in 7 se spreminjajo Uredba (EU) št. 345/2013 (EuVECA), Uredba (EU) št. 346/2013 (EuSEF) in Uredba (EU) 2015/760 (ELTIF). Uredba (EU) št. 345/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2013 o evropskih skladih tveganega kapitala (EuVECA) in Uredba (EU) št. 346/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2013 o evropskih skladih za socialno podjetništvo (EuSEF) uvajata specializirane strukture skladov, da bi bilo za udeležence na trgu lažje zbirati in vlagati kapital v inovativna mala in srednja (v nadaljnjem besedilu: MSP) ter socialna podjetja po vsej Evropi. Določeni so bili enotne zahteve in pogoji za upravitelje kolektivnih naložbenih podjemov, ki želijo uporabljati oznake „EuVECA“ ali „EuSEF“ v zvezi s trženjem kvalificiranih skladov tveganega kapitala ali skladov za socialno podjetništvo. Uredba (EU) 2015/760 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2015 o evropskih dolgoročnih investicijskih skladih uvaja drug naložbeni instrument „ELTIF“, ki se osredotoča na naložbe v realni sektor gospodarstva, kot so infrastrukturni projekti, s posebnim poudarkom na dolgoročnejših naložbah. Uredba (EU) 2015/760 določa enotne zahteve, ki jih morajo izpolnjevati dolgoročni skladi, da dobijo dovoljenje za delovanje kot ELTIF. EuVECA, EuSEF in ELTIF so usklajeni kolektivni investicijski skladi. Uredba (EU) št. 345/2013, Uredba (EU) št. 346/2013 in Uredba (EU) 2015/760 urejajo kvalificirane naložbe, kvalificirana portfeljska podjetja, pravila glede koncentracije in upravičene vlagatelje. Pravila določajo tudi nadzorna pooblastila, vključno z zahtevami za registracijo in izdajo dovoljenj, stalni nadzor in odvzeme registracij ali dovoljenj. Glavni cilji Uredbe (EU) št. 345/2013, Uredbe (EU) št. 346/2013 in Uredbe (EU) 2015/760 so spodbujanje ustvarjanja delovnih mest in rasti, financiranja MSP, socialnih in dolgoročnih naložb ter naložbene kulture v EU. Vendar kljub uskladitvi, doseženi s temi tremi uredbami, še vedno prihaja do različne uporabe diskrecijske pravice nacionalnih pristojnih organov, različnih upravnih praks teh organov ter razlik v nadzornih kulturah in uspešnosti. Te razlike predstavljajo oviro za enake konkurenčne pogoje, potrebne med upravitelji kvalificiranih skladov tveganega kapitala, kvalificiranih skladov za socialno podjetništvo in dolgoročnih investicijskih skladov v različnih državah članicah, ter hkrati povečujejo transakcijske in operativne stroške teh upraviteljev. Imenovanje enotnega nadzornika EU bo podprlo cilje navedenih uredb, saj bo dodatno olajšalo povezovanje, razvoj in trženje takih struktur skladov prek meja. S tem predlogom naj bi se še bolj poenostavil upravni postopek, ki ureja izdajo dovoljenj/registracijo teh skladov z oznako EU v Uniji, in okrepili enaki konkurenčni pogoji s centralizacijo nadzora skladov ne glede na kraj njihovega sedeža ali trženja. Enotna uporaba pravil bi upraviteljem omogočila nižje transakcijske in operativne stroške ter povečala izbiro vlagateljev. ESMA je zadolžen za funkcije izdaje dovoljenj/registracije in nadzora teh skladov EU in njihovih upraviteljev, s čimer bi se povečala učinkovitost teh upravnih postopkov. Upravitelji takšnih skladov bodo morali za izdajo dovoljenja/registracijo zaprositi enotni pristojni organ, tj. ESMA, ki bo tudi odgovoren za zagotavljanje, da se pravila iz teh uredb dosledno uporabljajo. Zato se uvedejo ciljno usmerjene spremembe za prenos pooblastil pristojnih nacionalnih organov na ESMA. Te sklade EU urejajo uredbe, ki se neposredno uporabljajo in že ponujajo sklop pravil, ki jih bo izvrševal ESMA.

ESMA bo pristojni organ tudi, kar zadeva sklade EuVECA in EuSEF, ki presegajo pragove iz točke (b) člena 3(2) Direktive 2011/61/EU o upraviteljih alternativnih investicijskih skladov in jih zato upravljajo upravitelji alternativnih investicijskih skladov, ki imajo dovoljenje v skladu s to direktivo. ESMA bo zagotovil, da ti upravitelji poleg sektorskih določb iz uredb o EuVECA ali EuSEF, naštetih v členih 2(2), upoštevajo nacionalno zakonodajo, s katero se izvaja direktiva o upraviteljih alternativnih investicijskih skladov v državi članici sedeža upravitelja. Namen tega pristopa je zagotoviti usklajenost pri nadzoru in zmanjšati upravno breme, ki bi nastalo, če bi te subjekte glede istega sklada hkrati nadzorovali ESMA in pristojni nacionalni organi. Ta predlog po potrebi določa več pooblastil, ki opredeljujejo zahteve na podlagi treh uredb, tako da sta vsebina določenih pravnih obveznosti in področje uporabe diskrecijske pravice ESMA dovolj natančna za zagotavljanje želene stopnje uskladitve. Uredba (EU) št. 345/2013 in Uredba (EU) št. 346/2013 sta bili nedavno pregledani, zlasti kar zadeva posebna pravila skladov, spremembe področja uporabe ali upravičene naložbe. Nadzorni vidiki niso bili predmet tega pregleda. Sozakonodajalca sta se dogovorila o predlogu uredbe o spremembi obeh uredb, ki ga je odobril Evropski parlament. Medtem ko končno sprejetje tega predloga v Svetu in njegova objava v Uradnem listu Evropske unije še nista zaključena, je primerno, da se besedili teh dveh uredb s spremembami, o katerih sta se dogovorila sozakonodajalca, uporabljata kot referenčna dokumenta za namene tega predloga. Če bi se dogovorjene spremembe obeh uredb v postopku sprejemanja, ki naj bi bil dokončan v naslednjih dneh, kakor koli spremenile, je Komisija pripravljena spremeniti ta predlog za zagotovitev njegove skladnosti s takimi spremembami. V skladu s členom 11 se začnejo členi 4 do 6 uporabljati 36 mesecev po začetku veljavnosti uredbe, tako da je na voljo dovolj časa za pripravo in sprejetje delegiranih in izvedbenih aktov, ki so v njej predvideni. Predlog tudi določa prehodne ukrepe za prenos pristojnosti in dolžnosti s pristojnih nacionalnih organov na ESMA. (3)Spremembe Uredbe (EU) št. 600/2014 (MIFIR – izvajalci storitev sporočanja podatkov) Člen 6 uvaja naslednje spremembe: ·področju uporabe Uredbe (EU) št. 600/2014 (MiFIR) dodaja izdajanje dovoljenj in nadzor izvajalcev storitev sporočanja podatkov ter neposredna pooblastila za zbiranje podatkov za poročanje in izračune preglednosti; ·opredelitvam pojmov v MiFIR dodaja tri različne vrste izvajalcev storitev sporočanja podatkov; ·ESMA daje pooblastilo, da zahteva informacije, ki jih potrebuje za svoje nadzorne naloge; ·ESMA določa kot nadzornika za izvajalce storitev sporočanja podatkov; ·določa pooblastila in pristojnosti, ki bi jih moral imeti ESMA v vlogi pristojnega organa; ·predpisuje zahteve glede poročanja za Komisijo o delovanju sistema stalnih informacij; ·določa prenos pristojnosti s pristojnih nacionalnih organov na ESMA. V predlogu je tudi izrecno navedeno, da pooblastila za poseganje iz MiFIR zajemajo tudi upravitelje KNPVP in alternativnih investicijskih skladov (AIS), če to dejavnost izvajajo neposredno njihovi upravitelji. Natančneje, člen 40 MiFIR že zagotavlja ESMA pooblastila za začasno poseganje, ki ESMA pod določenimi pogoji dovolijo, da v Uniji začasno prepove ali omeji trženje, razširjanje ali prodajo določenih finančnih instrumentov ali finančnih instrumentov z določenimi značilnostmi ali vrsto finančne dejavnosti ali prakse. Ta pooblastila glede poseganja v zvezi s produkti se uporabljajo za investicijska podjetja in kreditne institucije, ki se ukvarjajo s trženjem, razširjanjem ali prodajo finančnih instrumentov, vključno z enotami kolektivnih naložbenih podjemov. Ker lahko družbe za upravljanje kolektivnih naložbenih podjemov za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) in investicijska podjetja KNPVP, ki imajo dovoljenje v skladu z Direktivo 2009/65/ES, ter upravitelji alternativnih investicijskih skladov (UAIS), ki imajo dovoljenje v skladu z Direktivo 2011/61/EU, tudi neposredno tržijo, distribuirajo ali prodajajo enote kolektivnih naložbenih podjemov, je treba izrecno navesti, da zgoraj navedena pooblastila glede poseganja v zvezi s produkti v okviru MiFIR veljajo tudi za družbe za upravljanje KNPVP in investicijske družbe KNPVP ter v posebnih okoliščinah tudi za UAIS. S predlogom direktive, ki spreminja Direktivo 2014/65/EU (MiFID II), se želi s področja uporabe Direktive 2014/65/EU izločiti izvajalce storitev sporočanja podatkov. (4)Spremembe Uredbe (EU) 2016/1011 (referenčne vrednosti) Člen 8 te uredbe spreminja Uredbo (EU) 2016/1011. Odstavek 11 določa ESMA kot pristojni organ za upravljavce ključnih referenčnih vrednosti in vseh referenčnih vrednosti, ki se uporabljajo v Uniji, vendar upravljajo zunaj Unije. Odstavki 4, 5, 12, 13, 14, 15, 16, 17 in 19 so tehnične prilagoditve, ki odražajo to določitev, v skladu z odstavkom 4 pa Komisija določi ključne referenčne vrednosti, ki služijo kot referenca za obsege poslov nad 500 milijardami EUR. V odstavku 18 so določena pooblastila in pristojnosti, ki bi jih moral imeti ESMA v vlogi pristojnega organa. V skladu z odstavkom 10 bi moral ESMA izdajati dovoljenja upravljavcem ključnih referenčnih vrednosti. Z odstavkom 16 se odpravljajo kolegiji nadzornikov za ključne referenčne vrednosti, saj bo imel ESMA kot novi nadzornik za te referenčne vrednosti vseevropsko perspektivo pri ocenjevanju tveganj itd. V odstavkih 8 in 9 je ESMA določen kot pristojni organ za priznavanje in odobritev pooblastil upravljavcev in referenčnih vrednosti iz tretjih držav.

V odstavkih 1, 2, 3 in 6 je Komisija pooblaščena, da nadalje opredeli nekatere določbe Uredbe (EU) 2016/1011 za zagotavljanje, da lahko ESMA neposredno uporablja zadevne določbe. Nazadnje, spremembe člena 30 Uredbe (EU) 2016/1011 zagotavljajo, da se redno spremlja enakovrednost ureditev tretjih držav z Uredbo (EU) 2016/1011. Za ustrezno izmenjavo informacij in sodelovanje pri nadzoru upravljavcev referenčnih vrednosti v tretjih državah bo moral ESMA skleniti dogovore o sodelovanju z nadzorniki iz tretjih držav. Če pa je tretja država uvrščena na seznam jurisdikcij, ki so prijavljene kot države s strateškimi pomanjkljivostmi v sistemih za preprečevanje pranja denarja in boj proti financiranju terorizma, ki bi lahko bistveno ogrožale finančni sistem Unije, ESMA takšnega sporazuma o sodelovanju z nadzorniki te tretje države ne bo smel skleniti. (5)Spremembe Uredbe (EU) 2017/1129 (prospekt) Člen 9 te uredbe spreminja Uredbo (EU) 2017/1129 tako, da se nadzor nad nekaterimi vrstami prospektov prenese na ESMA. Ključna sprememba je predstavljena v točki 10, v skladu s katero dobi ESMA vlogo „pristojnega organa matične države članice“ za štiri kategorije prospektov. Za te prospekte so ESMA zaupane naloge pregleda in odobritve ter obdelave uradnih obvestil o dovoljenju za neposredno opravljanje storitev. Določi se „pravilo o obravnavi“, da bi se določbe uredbe o prospektu uporabljale v primerih, ko ESMA prevzame neposredni nadzor. Odstavek 1 uvaja številne opredelitve pojmov, kar zadeva specializirane izdajatelje. V skladu z odstavkom 4 se na ESMA prenesejo tudi pooblastila za nadzor nad oglasi v zvezi s prospekti, ki jih namesto pristojnih organov matične države članice potrdi sama. Dejansko izvajanje nadzora skladnosti teh oglasov za ESMA sicer še vedno ni obvezno, bo pa to postalo v primeru, ko pristojni organ uradno zaprosi ESMA, naj izkoristi takšna pooblastila za nadzor, če se prospekti, ki jih potrdi ESMA, uporabljajo za ponudbo ali sprejem v trgovanje v njegovi jurisdikciji. V odstavkih 2, 3, 4, 6, 8, 11 in 12 so za upoštevanje nove vloge ESMA navedena pojasnila besedila v primerih, ko „pravilo o obravnavi“ iz odstavka 10 morda ne zadostuje za doseganje pravne jasnosti (jezikovni režim, sporazumi o sodelovanju, uradna obvestila). Odstavek 7 pojasnjuje in krepi delovanje sistema enakovrednosti za prospekte, pripravljene v skladu z nacionalnimi predpisi v tretji državi. Če Komisija takšna pravila v izvedbenem sklepu razglasi za enakovredna, bo prospekt tretje države, ki ga je že potrdil nadzornik tretje države, vložen samo pri ESMA in ESMA bo poslal potrdilo o vložitvi (namesto potrdila o potrditvi, glej točko (b) odstavka 5) pristojnemu organu vsake države članice gostiteljice, kjer je takšen „enakovreden“ prospekt tretje države priglašen. Za namene nadzora prospektov izdajateljev iz tretjih držav bo moral ESMA z nadzorniki iz tretjih držav skleniti sporazume o sodelovanju. Če pa je tretja država uvrščena na seznam jurisdikcij, ki so prijavljene kot države s strateškimi pomanjkljivostmi v sistemih za preprečevanje pranja denarja in boj proti financiranju terorizma, ki bi lahko bistveno ogrožale finančni sistem Unije, ESMA takšnega sporazuma o sodelovanju z nadzorniki te tretje države ne bo smel skleniti (glej točko (a) odstavka 9). S točko (a) odstavka 5 se popravlja opustitev iz člena 25(4) Uredbe (EU) 2017/1129, tako da se pojasni, da morajo pristojni organi tudi elektronsko sporočiti ESMA vse končne pogoje osnovnih prospektov po tem, ko so vloženi, tudi če zadevni osnovni prospekt nima dovoljenja za čezmejno uporabo v kateri koli državi članici gostiteljici v skladu z zahtevami iz Direktive 2003/71/ES. Z odstavkom 13 se popravlja napaka iz Uredbe (EU) 2017/1129, tako da se uskladi datum, do katerega morajo države članice uradno sporočiti svoja pravila glede sankcij Komisiji in ESMA, z datumom, določenim v členu 49(3) Uredbe, do katerega morajo zagotoviti skladnost s poglavjem VIII Uredbe. V odstavku 14 je uvedeno novo poglavje, ki določa pooblastila in pristojnosti ESMA, ki so potrebni zaradi nadzora in izvrševanja uredbe o prospektu, vključno s pooblastili za nalaganje denarnih kazni in periodičnih denarnih kazni. 2017/0230 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Uredbe (EU) št. 1094/2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine), Uredbe (EU) št. 1095/2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge), Uredbe (EU) št. 345/2013 o evropskih skladih tveganega kapitala, Uredbe (EU) št. 346/2013 o evropskih skladih za socialno podjetništvo, Uredbe (EU) št. 600/2014 o trgih finančnih instrumentov, Uredbe (EU) 2015/760 o evropskih dolgoročnih investicijskih skladih, Uredbe (EU) 2016/1011 o indeksih, ki se uporabljajo kot referenčne vrednosti v finančnih instrumentih in finančnih pogodbah ali za merjenje uspešnosti investicijskih skladov, in Uredbe (EU) 2017/1129 o prospektu, ki se objavi ob ponudbi vrednostnih papirjev javnosti ali njihovi uvrstitvi v trgovanje na reguliranem trgu (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 114 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora,

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Po finančni krizi in na podlagi priporočil skupine strokovnjakov na visoki ravni pod vodstvom Jacquesa de Larosièra je Unija v obliki enotnega pravilnika dosegla pomemben napredek pri oblikovanju ne le trdnejših, ampak tudi bolj usklajenih pravil za finančne trge. Poleg tega je Unija vzpostavila tudi evropski sistem finančnega nadzora (v nadaljnjem besedilu: ESFS), zgrajen na dvostebrnem sistemu, ki združuje mikrobonitetni nadzor, ki ga usklajujejo evropski nadzorni organi (ESA), z makrobonitetnim nadzorom z ustanovitvijo Evropskega odbora za sistemska tveganja (v nadaljnjem besedilu: ESRB). Trije evropski nadzorni organi: Evropski bančni organ (v nadaljnjem besedilu: EBA), ustanovljen z Uredbo (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta, Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine (v nadaljnjem besedilu: EIOPA), ustanovljen z Uredbo (EU) št. 1094/2010 Evropskega parlamenta in Sveta, in Evropski organ za vrednostne papirje in trge (ESMA), ustanovljen z Uredbo (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (v nadaljnjem besedilu skupaj: uredbe o ustanovitvi), so začeli delovati januarja 2011. Skupni cilj evropskih nadzornih organov je trajnostno okrepiti stabilnost in učinkovitost finančnega sistema po vsej Uniji ter povečati varstvo potrošnikov in vlagateljev. (2)Evropski nadzorni organi so podpirali Komisijo pri njenih pobudah za uredbe in direktive, ki jih sprejmeta Svet in Parlament, ter tako odločilno prispevali k uskladitvi pravil za finančne trge v Uniji. Poleg tega so Komisiji predložili osnutke podrobnih tehničnih pravil, ki so bili sprejeti kot delegirani in izvedbeni akti. (3)Evropski nadzorni organi so prispevali tudi h konvergenci na področju finančnega nadzora in nadzornih praks v Uniji, tako da so uvedli smernice za pristojne organe in usklajevali preglede nadzornih praks. Vendar so jim postopki odločanja iz njihovih uredb o ustanovitvi, omejeni viri in narava instrumentov, ki jih imajo na voljo, preprečevali, da bi v celoti dosegli svoje skupne cilje. (4)Po sedmih letih delovanja in na podlagi ocen in javnih posvetovanj Komisije se zdi, da so evropski nadzorni organi, kar zadeva njihovo zmogljivost uresničevati cilje nadaljnjega povezovanja finančnih trgov in storitev ter izboljšanja varstva potrošnikov, v okviru obstoječega zakonodajnega okvira v Uniji ter med Unijo in tretjimi državami vedno bolj omejeni. (5)Morebitna povečana pooblastila evropskih nadzornih organov, ki bi jim omogočila uresničevanje navedenih ciljev, bi zah