P6_TA(2006)0113

Vplivi sporazumov o gospodarskem partnerstvu na razvoj

Resolucija Evropskega parlamenta o vplivih sporazumov o gospodarskem partnerstvu na razvoj (2005/2162(INI))

Evropski parlament,

- ob upoštevanju Sporazuma o partnerstvu med člani skupine afriških, karibskih in pacifiških držav (AKP) na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi strani, podpisanega 23. junija 2000 v Cotonouju [1] (Cotonoujski sporazum),

- ob upoštevanju ministrske deklaracije Afriške unije o sporazumih o gospodarskem partnerstvu, ki je bila podana na tretjem rednem zasedanju konference ministrov za trgovino AU v Kairu od 5. do 9. junija 2005,

- ob upoštevanju Deklaracije iz Cape Towna, ki jo je sprejela Skupna parlamentarna skupščina AKP-EU dne 21. marca 2002 [2],

- ob upoštevanju izjave z 81. zasedanja Sveta ministrov AKP z dne 21. in 22. junija 2005 v Bruslju,

- ob upoštevanju sklepne izjave Johna Kaputina na regionalnem srečanju pogajalcev AKP o sporazumih o prosti trgovini z dne 4. oktobra 2005 v Londonu,

- ob upoštevanju delovnega dokumenta osebja Komisije z naslovom "Trgovinski in razvojni vidiki pogajanj o sporazumih o gospodarskem partnerstvu" z dne 9. novembra 2005 (SEK(2005)1459),

- ob upoštevanju skupnega poročila o fazi pogajanj med državami AKP in ES glede sporazumov o gospodarskem partnerstvu z dne 2. oktobra 2003 v Bruslju (AKP/00/118/03 Rev.1, AKP-ES/NG/43),

- ob upoštevanju Deklaracije tisočletja Združenih narodov z dne 18. septembra 2000, ki določa razvojne cilje tisočletja kot merila, ki jih je za odpravo revščine skupaj začrtala mednarodna skupnost,

- ob upoštevanju zaključnega dokumenta "svetovnega vrha ZN 2005" (Tisočletje +5), sprejetega v New Yorku dne 16. septembra 2005 [3],

- ob upoštevanju poročila z naslovom "Naložba v razvoj: praktični načrt za dosego razvojnih ciljev tisočletja" delovne skupine projekta tisočletja ZN, ki jo vodi prof. Jeffrey Sachs,

- ob upoštevanju poročila Komisije z dne 29. oktobra 2004 o razvojnih ciljih tisočletja v letih 2000-2004 (SEK(2004)1379),

- ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru z dne 12. aprila 2005: "Pospeševanje napredka v smeri uresničevanja razvojnih ciljev novega tisočletja — Prispevek Evropske unije" (KOM(2005)0132),

- ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu, Ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z dne 13. julija 2005"Predlog skupne izjave Sveta, Evropskega parlamenta in Komisije o razvojni politiki Evropske unije — Evropsko soglasje" (KOM(2005)0311),

- ob upoštevanju gospodarskega poročila o Afriki za leto 2004, ki ga je pod naslovom "Sprostitev trgovinskega potenciala Afrike" izdala ekonomska komisija ZN za Afriko,

- ob upoštevanju poročila osebnih predstavnikov G8 za Afriko o napredku pri izvajanju akcijskega načrta za Afriko, ki ga je dne 1. julija 2005 objavila skupina G8 v Londonu,

- ob upoštevanju Gleneagleške izjave, ki jo je dne 8. julija 2005 objavila skupina G8 v Gleneaglesu,

- ob upoštevanju sklepov Sveta za splošne zadeve z dne 23. in 24. maja 2005,

- ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,

- ob upoštevanju poročila Odbora za razvoj (A6-0053/2006),

A. ker so med letoma 1975 in 2000 trgovinske odnose med EU in državami AKP urejale konvencije iz Loméja, ki so državam AKP zagotavljale enostranski in prednostni dostop do trga EU,

B. ker se je s podpisom Cotonoujskega sporazuma leta 2000 začelo novo obdobje v odnosih med AKP in EU, vključno s pogoji v novih trgovinskih odnosih,

C. ker je poglavitni cilj partnerstva AKP-EU in Cotonoujskega sporazuma izboljšanje obetov socialnega in gospodarskega razvoja držav AKP,

D. ker je EU še naprej zavezana razvojnim ciljem tisočletja, ki bi morali biti le prvi korak na poti k izkoreninjenju revščine,

E. ker so cilji Cotonoujskega sporazuma in EU jasni, vendar ob upoštevanju pričakovanega učinka sporazumov o gospodarskem partnerstvu, ki trenutno slonijo na krhkih gospodarstvih AKP in različnih ravneh razvoja med gospodarstvi EU in AKP, številni udeleženci vse bolj dvomijo v uresničitev teh ciljev, vključno z afriškimi ministri, nekaterimi državami članicami EU, evropsko civilno družbo in civilno družbo v državah v razvoju,

F. ker integracijo trga v EU spremljajo kohezijski ukrepi za podporo gospodarsko šibkejšim državam,

G. ker Cotonoujski sporazum poudarja potrebo po nadaljevanju pobud za regionalno povezovanje držav AKP, saj bosta oblikovanje širših regionalnih trgov in tesnejše regionalno povezovanje spodbudila trgovce in vlagatelje,

H. ker Cotonoujski sporazum določa dogovor strani, da sklenejo nove trgovinske sporazume v skladu s Svetovno trgovinsko organizacijo (STO), postopno odstranijo ovire v trgovini med njimi ter okrepijo sodelovanje na vseh področjih, povezanih s trgovino,

I. ker obstoječe trgovinske ureditve (Priloga V Cotonoujskega sporazuma "Trgovinski režim za uporabo v pripravljalnem obdobju iz člena 37(1)") ureja posebna oprostitev STO, ki bo prenehala veljati konec leta 2007,

J. ker naj bi sporazumi o gospodarskem partnerstvu določili nove trgovinske odnose med državami članicami EU in državami AKP, vendar se je v zgodovini izkazalo, da je liberalizacija trgovine med neenakovrednimi partnerji kot orodje razvoja neučinkovita in ima celo nasprotni učinek,

K. ker je regionalni vidik sporazumov o gospodarskem partnerstvu nujen za okrepitev tako trgovanja sever-jug kot tudi trgovanja jug-jug,

L. ker so najmanj razvite države AKP dobila dostop do trgov EU v okviru "Vse razen orožja" (EBA),

M. ker člen 19 Cotonoujskega sporazuma omogoča, da se okvir za sodelovanje AKP-EU prilagaja razmeram posameznih držav AKP,

N. ker so se v sklepih zasedanja Evropskega sveta novembra 2005 države članice dogovorile, da je treba vzpostaviti in izvajati izboljšane nadzorne mehanizme za ugotavljanje napredka pri uresničevanju razvojnih ciljev v procesu sporazumov o gospodarskem partnerstvu,

O. ker imajo na podlagi člena 37(6) Cotonoujskega sporazuma države AKP pravico proučiti možnosti drugačnih rešitev za sporazume o gospodarskem partnerstvu,

P. ker pogajanja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu potekajo že štiri leta, vendar očitno ostaja še veliko ovir, če bi se naj pogajanja zaključila do 31. decembra 2007, kot je predvideno v Cotonoujskem sporazumu; ker člen XXIV Splošnega sporazuma o carinah in trgovini zahteva načrt in časovni razpored za oblikovanje območja proste trgovine "v razumnem času",

1. razume, da pogajanja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu izhajajo iz potrebe po združljivosti trgovinskih odnosov AKP-EU s pravili STO, vendar poziva Komisijo, naj bo previdna, da ne bo vprašanju združljivosti dajala prednosti pred splošnim ciljem razvoja; poziva Komisijo, naj se ne osredotoči le na usklajenost s pravili STO, ampak naj si v sodelovanju z državami v razvoju prizadeva za izboljšanje pravil STO, da bi ta bolj koristila razvoju;

2. meni, da so ustrezno oblikovani sporazumi o gospodarskem partnerstvu priložnost za poživitev trgovinskih odnosov med AKP in EU, spodbujanje gospodarske diverzifikacije in regionalnega povezovanja ter za zmanjšanje revščine v državah AKP;

3. pozdravlja večkratna opozorila Komisije, naj razvoj ostane poglavitna naloga in cilj slehernega sklenjenega sporazuma o gospodarskem partnerstvu;

4. izraža zaskrbljenost, da so se pogajanja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu/prosti trgovini začela ter v večini držav AKP počasi prehajajo v vsebinsko fazo brez resnično demokratične razprave; zato poziva k dejanski javni razpravi, v katero bodo vključeni civilna družba, zakonodajalci in vladne institucije, ter k ustreznim mehanizmom za povratne informacije in posvetovanje, s katerimi bi spremenili sedanje stanje in omogočili demokratično sodelovanje;

5. meni, da se morajo za uresničitev razvojnih ciljev sporazumi o gospodarskem partnerstvu osredotočati zlasti na pospeševanje dobrega gospodarskega upravljanja, spodbujanje regionalnega povezovanja gospodarstev AKP ter na privabljanje in ohranjanje visoke ravni vlaganj v državah AKP;

6. zato poziva Komisijo in regije držav AKP, naj oblikujejo sporazume o gospodarskem partnerstvu na osnovi načel asimetrije v korist regij držav AKP, podpore regionalnemu povezovanju držav AKP ter izvajanja zanesljivega in predvidljivega okvira za spodbujanje trgovine in vlaganj v regije držav AKP;

7. vendar ugotavlja, da dosedanja pogajanja niso dala za razvoj spodbudnih rezultatov, kar se kaže v vse večji zaskrbljenosti in nezadovoljstvu držav AKP zaradi neizvajanja ukrepov razvojne pomoči, potrebnih za uživanje dejanskih koristi iz sporazumov o gospodarskem partnerstvu, kot so trdne obveze za razvojno sodelovanje, dejanski prilagoditveni ukrepi za odpravo posledic opustitve preferencialov, prenos tehnologij in večja konkurenčnost;

8. poudarja, da mora izid pogajanj o sporazumih o gospodarskem partnerstvu zagotoviti dovolj časa za prilagoditev domačih in regionalnih trgov proizvajalcev držav AKP in omogočiti državam AKP področje političnega delovanja, potrebno za oblikovanje lastnih razvojnih strategij;

9. poziva Komisijo, naj ravna v skladu s cotonoujskim ciljem odprave revščine in podpre družbeni in gospodarski razvoj vsake regionalne skupine, zlasti gospodarsko šibkejših držav v vsaki skupini, ki bi bile sicer lahko zapostavljene, ter sprejme potrebo po večji prožnosti — pri časovnem razporedu za pogajanja o postopni sprostitvi trgovine, trajanju prehodnega obdobja in deležu zajetih proizvodov — če naj bo celotni rezultat sporazumov o gospodarskem partnerstvu trajnostni razvoj; poudarja, naj sporazumi o gospodarskem partnerstvu pomagajo državam AKP pri vključevanju v svetovno gospodarstvo, in sicer s spodbujanjem razvoja prek trgovine in z upoštevanjem asimetrije njihovih gospodarstev;

10. poudarja, da izjava o razvojni politiki, zlasti odstavek 36, določa smernice za pogajanja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu; v zvezi s tem poziva generalni direktorat za trgovino, naj upošteva načelo asimetrije in prožnosti, da bodo lahko "države v razvoju odločale o trgovinski politiki in njeni reformi v skladu s svojimi širšimi nacionalnimi razvojnimi načrti", in naj popolnoma prilagodi svojo pogajalsko strategijo celovitim načelom skladnosti politik za razvoj v okviru izjav o razvojni politiki;

11. poudarja pomen javnih storitev za razvoj in demokracijo, zato poziva Komisijo, naj vedno da prednost dosegljivemu dostopu za vse, ko upošteva spodbujanje liberalizacije ali drugih možnosti na področjih, kot so distribucija vode in odstranjevanje odpadnih voda, zdravje, izobraževanje, prevoz in energija;

12. priznava zelo različne stopnje gospodarskega razvoja EU in AKP ter zato izraža veliko zaskrbljenost, da bi imelo pospeševanje vzajemne liberalizacije trgovine med EU in AKP uničujoč učinek na ranljiva gospodarstva in države AKP ravno v času, ko bi si morala mednarodna skupnost najbolj prizadevati za podporo državam na poti uresničitve razvojnih ciljev tisočletja; zato poziva Komisijo, naj v skladu s členom 34(4) Cotonoujskega sporazuma zagotovi posebno in diferencirano obravnavo držav AKP v sporazumih o gospodarskem partnerstvu;

13. poudarja, da je spoštovanje pravic delavcev bistvena sestavina v boju proti revščini in za uresničitev razvojnih ciljev tisočletja, ker spodbuja razvoj trajnostnega preživetja in socialnih razmer, v katerih se lahko okrepita enakost in demokracija;

14. poudarja, da konvencijam iz Loméja ni uspelo spodbuditi primernega razvoja v državah AKP, da samo izboljšanje dostopa do trga ne zadostuje za spodbuditev razvoja in da opustitev preferencialov zahteva nove instrumente; vendar poudarja, da sporazumi o gospodarskem partnerstvu ne bodo uspešnejši, če ne bodo v celoti usmerjeni na trajnostni razvoj, in zato poziva, naj se v pogajanjih o sporazumih dejansko oblikujejo nove in boljše možnosti za dostop do trgov za izvoz blaga in storitev iz držav AKP;

15. poudarja pomen pobud Komisije za spodbujanje diverzifikacije proizvodov in proizvodnje z dodano vrednostjo;

16. poziva Komisijo, naj podpira mehanizme za vključevanje in sodelovanje proizvajalcev pri določanju cen, kjer je to mogoče, kot določa zbirka besedil Cotonoujskega sporazuma; poziva EU, naj spodbuja pravično trgovino in mehanizme za izboljšanje razmer za majhne in marginalizirane proizvajalce ter revne delavce;

17. odločno poziva Komisijo, naj upošteva, da so za proračun mnogih držav AKP zelo pomembni dohodki iz carin, ki se bodo občutno zmanjšali s slehernim sporazumom o vzajemnosti z EU; poziva Komisijo, naj pred popolnim vzajemnim odprtjem trga predlaga in financira programe temeljitih finančnih reform; poziva k uvedbi zaščitnih mehanizmov, skladnih s pravili STO, ki dovoljujejo začasne omejitve uvoza, če je domača industrija oškodovana ali ji grozi škoda zaradi povečanega uvoza;

18. priznava, da je mogoče tak izpad dohodka nadomestiti z drugimi neposrednimi davki ali z DDV-jem, vendar opozarja na regresivno naravo nekaterih davčnih režimov, ki bi nesorazmerno prizadeli najrevnejše prebivalstvo, ter tudi na tehnične težave pri njihovi uvedbi in dejanskem izvajanju;

19. poziva Komisijo, naj v sporazume o gospodarskem partnerstvu uvede zaščitni mehanizem, da zagotovi državam AKP zadostno področje političnega delovanja, in po potrebi možnost sprejemanja ukrepov, če pride do težav s plačilno bilanco ali makroekonomskih šokov;

20. poudarja, kako pomembno je, da Komisija izpolni zaveze, ki jih je izrekel g. Barroso, da bo državam v razvoju zagotovil 1 milijardo EUR v obliki pomoči za trgovino, in poziva, da se poleg obstoječih obveznosti Evropskega razvojnega sklada po potrebi da na razpolago več sredstev; obžaluje, da niso bila zagotovljena zadostna sredstva, tako za to kot za predlaganih 190 milijonov EUR letno, obljubljenih državam podpisnicam Protokola o sladkorju v sporazumu Sveta o naslednji finančni perspektivi;

21. glede na ugotovljen pomen vlaganj za gospodarski razvoj držav AKP poziva Komisijo k spremembam v delu investicijskega sklada Evropske investicijske banke, da bi skladu omogočila spodbujanje dodatnih in v razvoj usmerjenih vlaganj;

22. meni, da sta izboljšanje izobraževanja in infrastrukture prva pogoja za odprtje trgov AKP, zato poziva Komisijo, naj zagotovi več sredstev in mehanizem, ki omogoča predčasno izplačevanje državam AKP za reševanje težav pri omejitvah na strani ponudbe, zunanjih učinkih prenove skupne kmetijske politike in vse zahtevnejših ureditvenih merilih EU;

23. poziva Komisijo, naj nameni posebno pozornost potrebam najmanj razvitih držav, in zagotovi ustrezno podporo za vzpostavitev institucij in kadrov ter obravnava omejitve na strani ponudbe, da bi takim državam omogočila izkoriščanje dostopa do trga, zagotovljenega s pobudo "Vse razen orožja";

24. poziva voditelje držav AKP k učinkovitejši porabi sredstev v duhu večje odgovornosti, dobrega upravljanja in demokracije;

25. poziva, naj bo vsakršno odprtje trga, izvedeno v okviru sporazumov o gospodarskem partnerstvu, pogojeno z doseganjem posebnih razvojnih ciljev in zagotavljanjem ustreznih sredstev za kritje vseh dodatnih stroškov;

26. poudarja pomen doseganja vidnega napredka na področju povezovanja znotraj regije pred začetkom programa medregionalnega povezovanja;

27. vztraja, da je treba državam in regijam AKP zagotoviti pravočasno in učinkovito pomoč na področju trgovine, da bi okrepili njihove trgovinske zmogljivosti v času pred začetkom pogajanj o sporazumih o gospodarskem partnerstvu;

28. ugotavlja, da so v nekaterih primerih pogajanja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu ustvarila nove regionalne gospodarske skupine, ki vključujejo države na zelo različni razvojni stopnji, kar je državam AKP povzročilo težave in prispevalo k prekrivanju regionalnih gospodarskih skupnosti;

29. pozdravlja vlogo regionalnega procesa vključevanja, ki ga spodbujajo sporazumi o gospodarskem partnerstvu in je določen kot prednostna naloga v Cotonoujskem sporazumu, pri pomoči, ki jo nudi državam za razvoj notranjih trgov, pridobivanje vlagateljev in obravnavanje omejitev na strani ponudbe; vendar poziva Komisijo, naj upošteva potrebo po prehodnem obdobju, da bi zaščitila strateške proizvode in industrije, vpeljala zaščitne mehanizme, skladne s pravili STO, ter našla nadomestilo za izgube v dohodkih iz carin;

30. opominja Komisijo, da morda ne bo izvedljivo, da bi do leta 2008 lahko vse regionalne skupine začele postopno izvajati asimetrično vzajemni sporazum z EU o prosti trgovini, če ne bodo uvedeni ustrezni podporni ukrepi;

31. poziva Komisijo, naj zagotovi večjo skladnost in povezanost med vsebino sporazumov o gospodarskem partnerstvu, povezano s trgovino, spremljajočimi in prilagoditveni ukrepi ter pravočasnim in učinkovitim zagotavljanjem pomoči; poziva k večjemu sodelovanju med generalnimi direktorati za razvoj, trgovino in zunanje odnose, uradom za sodelovanje Europe Aid ter državami članicami EU pri iskanju rešitve, kako najbolje zagotavljati razvojno pomoč iz sporazumov o gospodarskem partnerstvu;

32. poziva Komisijo, naj posveti pozornost in da prednost izboljšanju proizvodnih in predelovalnih zmogljivosti ter nacionalne in regionalne trgovine v državah AKP;

33. obsoja hitrost poteka začetne faze pogajanj glede sporazumov o gospodarskem partnerstvu, ki vključuje vse države AKP, in obžaluje pomanjkanje ustreznih zaključkov na tej stopnji pogajanj ni prišlo do ustreznih zaključkov;

34. meni, da je treba okrepiti vlogo sekretariata AKP pri usklajevanju teh pogajanj, če se s tem zagotovi ustrezne informacije o stanju pogajanj v različnih regijah AKP;

35. poziva Komisijo k spoštovanju želja voditeljev AKP, če bi ti želeli ponovno odpreti del pogajanj, ki vključuje vse države AKP, in rešiti preostala razhajanja;

36. poziva Komisijo, naj začne iskati drugačne rešitve, ki bi državam AKP omogočile ozaveščeno izbiro, in naj zlasti preuči boljše izvajanje ureditve splošnega sistema preferencialov (GSP+);

37. opozarja, da Cotonoujski sporazum določa, da če država ali regija ne želi pristopiti k sporazumom o gospodarskem partnerstvu/prosti trgovini, ne sme biti v slabšem položaju pri dostopu do trga; poziva Komisijo, naj preuči vse drugačne možnosti, vključno z nevzajemnimi sporazumi, kot določa člen 37(6) Cotonoujskega sporazuma, čigar določbe je treba spoštovati, če države AKP to sprejmejo;

38. ugotavlja, da bi Komisija in države AKP morale za dosego večje prilagodljivosti partnersko sodelovati v duhu Cotonoujskega sporazuma in se zavzeti za ponovni pregled člena XXIV Splošnega sporazuma o carinah in trgovini (GATT), ki bi bolj upošteval razvojna vprašanja in bi omogočal nevzajemne sporazume o gospodarskem partnerstvu; v ta namen poziva Komisijo, naj upošteva, da so EU in države AKP skupaj dovolj velika skupina, da lahko zahtevajo morebitne reforme pravil STO, da bi bila pravičnejša in bolje prilagojena potrebam držav v razvoju in malih evropskih proizvajalcev;

39. poziva Komisijo, naj si ne prizadeva za naložbe, pravila konkurence in javna naročila v okviru pogajanj o sporazumih o gospodarskem partnerstvu, preden ne doseže izrecnega soglasja z regijami AKP;

40. poziva k večji preglednosti pri napredku in vsebini pogajanj ter izvajanju razvojne pomoči sporazumov o gospodarskem partnerstvu in k večji vključenosti akterjev civilne družbe iz držav AKP, zasebnega sektorja, nacionalnih parlamentov, lokalnih vlad, Evropskega parlamenta in Skupne parlamentarne skupščine AKP-EU v pogajanja;

41. pozdravlja predviden pregled pogajanj o sporazumih o gospodarskem partnerstvu v letu 2006, kot to določa člen 37(4) Cotonoujskega sporazuma, ter verjame, da bo sprejet kot priložnost za temeljito in dejansko oceno obsega, v katerem sporazumi o gospodarskem partnerstvu spodbujajo ustrezne pogoje za odpravo revščine in razcvet dolgotrajnega družbenega in gospodarskega razvoja;

42. opozarja na Deklaracijo iz Cape Towna, soglasno sprejeto na Skupni parlamentarni skupščini AKPEU, in jo podpira; deklaracija poziva k določitvi kazalcev razvoja, po katerih bi ocenjevali potek in rezultate trgovinskih pogajanj AKP-EU, in poziva k uporabi takih meril v vseh ocenah doseženega napredka;

43. poziva Komisijo, naj ukrepa v skladu s tem in uvede nov nadzorni mehanizem s polno vključenostjo parlamentarcev in civilne družbe, da bi zagotovili politični nadzor in odgovornost pri razvojnih ciljih ali uveljavljenih merilih v pogajalskem procesu;

44. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, vladam držav članic EU in vladam držav AKP, Svetu AKP-EU in Skupni parlamentarni skupščini AKP-EU.

[1] UL L 317, 15.12.2000, str. 3.

[2] UL C 231, 27.9.2002, str. 63.

[3] http://www.un.org/summit2005/. Glej tudi http://www.un.org/ga/59/hl60_plenarymeeting.html

--------------------------------------------------