SL EN Uradni list Evropske unije C 328/1

SEDMO LETNO POROČILO V SKLADU Z OPERATIVNO DOLOČBO 8 KODEKSA RAVNANJA EVROPSKE UNIJE GLEDE IZVOZA OROŽJA

(2005/C 328/01)

UVOD

Kodeks ravnanja Evropske unije glede izvoza orožja je bil sprejet 8. junija 1998. Kodeks predvideva osem meril za izvoz konvencionalnega orožja ter postopek za obveščanje o zavrnitvah, v skladu s katerim se morajo države članice posvetovati glede morebitnih odobritev predhodno zavrnjenih primerov. Kodeks je v času od njegovega sprejetja občutno prispeval k usklajenosti nacionalnih politik nadzora izvoza orožja.

Sedmo leto, odkar se uporablja Evropski kodeks ravnanja, je bil pri izvajanju Kodeksa ponovno dosežen znaten napredek. Vrsta pomembnih novih premikov je pripomogla k nadaljnji krepitvi in širši uporabi Kodeksa. Ti premiki ponovno potrjujejo, da je Kodeks podlaga najbolj celovitemu mednarodnemu režimu nadzora izvoza orožja. Bolgarija, Bosna in Hercegovina, Hrvaška, Islandija, Kanada, Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija, Norveška in Romunija so se uradno pridružile merilom in načelom Kodeksa.

V interesu preglednosti je treba opozoriti tudi na Navodila za uporabnike, ključen pripomoček, v katerem so povzete vse dogovorjene usmeritve za izvajanje operativnih določb Kodeksa, ki je bil objavljen in se redno posodablja. Navodila za uporabnike naj bi v prvi vrsti uporabljali uradniki, pristojni za izdajanje izvoznih dovoljenj, na voljo pa so v okviru poglavja o Kodeksu ravnanja EU glede izvoza orožja na spletni strani „Z varnostjo povezan nadzor izvoza“ v razdelku skupne zunanje in varnostne politike na spletišču Sveta (http://ue.eu.int). Navodila ponujajo širok vpogled v Kodeks in v način, kako ga uporabljajo države članice.

I. PREGLED SEDMEGA LETA IZVAJANJA KODEKSA

1. Širitev Unije

Ko je 1. maja 2004 k Evropski uniji pristopilo deset novih držav članic, so se merila in postopki iz Kodeksa ravnanja, v prvi vrsti mehanizem obveščanja in posvetovanja, začela polno uporabljati tudi zanje. Te nove države članice so predložile podatke o svoji prodaji orožja za leto 2004, kar je razvidno iz preglednic v tem poročilu. Bolgarija in Romunija sta se kot državi pristopnici maja 2005 začeli udeleževati sej Delovne skupine za izvoz konvencionalnega orožja (COARM).

2. Revizija Kodeksa ravnanja

COARM je opravil več poglobljenih razprav za prvo revizijo Kodeksa ravnanja, odkar je bila ta sprejet leta 1998. Razprave so se odvijale ne samo med državami članicami, marveč tudi v okviru sestankov z zainteresiranimi tretjimi strankami, v prvi vrsti z mednarodnimi NVO. Pod irskim in nizozemskim predsedstvom so potekali številni konstruktivni sestanki v zvezi s pregledom, na katerih so sodelovale tako države članice kot NVO. Predsedstvi Luksemburga in Združenega kraljestva sta revizijo v glavnem zaključili. Razprave v zvezi s pregledom na tehnični ravni so končane. Rezultat teh je osnutek občutno posodobljenega in nadgrajenega Kodeks. V Kodeks bo vključenih več novih elementov, s čimer se bo področje njegove uporabe razširilo in poglobilo. Ti elementi vključujejo razširitev nadzora na dejavnosti posredovanja, tranzitne transakcije in nematerialne prenose tehnologije ter tudi izvajanje okrepljenih postopkov za uskladitev politik izvoza držav članic. Novi Kodeks bo predvidoma sprejet v obliki pravno zavezujočega skupnega stališča Sveta.

3. Navodila za uporabnike

Navodila za uporabnike, katerih prva različica je bila sprejeta leta 2003 in ki so na voljo na spletni strani „Z varnostjo povezan nadzor izvoza“ v razdelku skupne zunanje in varnostne politike na spletišču Sveta (http://ue.eu.int), se v celoti uporabljajo od 1. januarja 2004. Navodila zajemajo postopke za izboljšanje sistema obveščanja o zavrnitvah in posvetovanja ter pojasnjujejo pristojnosti držav članic v zvezi s tem. Najnovejša revidirana različica Navodil, objavljena oktobra 2005, obsega poglavja o ravnanjih pri izdajanju dovoljenj, najboljših praksah pri razlagi merila 8 ter o zahtevah v zvezi s posredovanjem informacij za letno poročilo EU.

4. Najboljše prakse pri razlagi meril

Države članice so se septembra 2005 dogovorile o najboljši praksi pri razlagi merila 8 Kodeksa ravnanja, ki naj se vključi v Navodila za uporabnike. Priprava najboljših praks za merili 2 in 7 je še v fazi razvoja.

5. Začasni ukrepi po ukinitvi embarga na orožje

Države članice še vedno razpravljajo o nizu začasnih postopkov, ki bi jih bilo mogoče uporabiti v razmerju do držav, za katere je EU sklenila prekiniti obstoječi embargo na orožje. Ti postopki bi temeljili na posebnih mehanizmih za obveščanje o izdanih dovoljenjih za izvoz vojaške opreme s strani držav članic, za pregled zabeleženih zavrnitev, ki so zadevale izključno embargo, in za posvetovanja, če neka država članica bistveno spremeni svojo politiko izvoza. S to tako imenovano „zbirko orodij“ bi dopolnili Kodeks ravnanja.

6. Ozaveščanje onkraj EU

(i) V skladu z dogovorjenim mehanizmom za izboljšanje usklajevanja dejavnosti, ki jih države članice izvajajo za spodbujanje uporabe načel in meril iz Kodeksa v tretjih državah: — je COARM novembra 2004 napisal pisma (ki jih je podpisal osebni predstavnik visokega predstavnika za neširjenje orožja) in jih poslal oblastem Albanije, Belorusije, Bosne in Hercegovine, Islandije, Moldavije, Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije, Srbije in Črne gore, Švice in Ukrajine, s čimer jih je opomnil na vsebino Kodeksa in skušal izvedeti, v kakšnem obsegu njihova nacionalna pravila in zakonodaje odsevajo zahteve iz Kodeksa ter če bi bile pripravljene z Evropsko unijo razpravljati o praktičnem izvajanju Kodeksa, — so vse navedene države, razen Albanije, Bosne in Hercegovine ter Islandije, odgovorile na pisma in izrazile interes z Evropsko unijo razpravljati o praktičnem izvajanju Kodeksa, — so predsedstvo in vrsta držav članic ter tudi urad osebnega predstavnika za neširjenje orožja organizirali skupne seminarje za ozaveščanje z nekaterimi zgoraj navedenimi državami ter z Gruzijo in Kitajsko.

(ii) Trojka se je v okviru političnega dialoga skupne zunanje in varnostne politike Evropske unije sestala z Združenimi državami Amerike, Kanado, Rusko federacijo, Ukrajino in Norveško. S temi državami so potekale tvorne razprave tako o nadzoru izvoza orožja nasploh kot tudi posebej o Kodeksu ravnanja. EU in Norveška sta si na sestankih v skladu s sporazumom, ki je bil novembra 2004 dosežen z Norveško, izmenjali informacije o zavrnitvah z obeh strani.

7. Posodabljanje Skupnega seznama vojaškega blaga Evropske unije

Skupni seznam vojaškega blaga Evropske unije je v okviru skupne zunanje in varnostne politike politično zavezujoč. Svet je 25. aprila 2005 sprejel posodobljeno različico seznama (1), ki upošteva spremembe v seznamu streliva Wassenaarskega sporazuma, dogovorjene na plenarnem zasedanju decembra 2004. Države članice so se dogovorile, da prihodnje spremembe v seznamu streliva Wassenaarskega sporazuma ne bodo avtomatično povzročile sprememb Skupnega seznama vojaškega blaga Evropske unije.

8. Pogodba o trgovini z orožjem

Evropska unija je v letu 2005 odobrila načelo pogodbe o trgovini z orožjem in oktobra so se zunanji ministri v ta namen dogovorili o sklepih, ki Evropsko unijo zavezujejo, da si bo prizadevala skleniti pogodbo o trgovini z orožjem.

II. TRENUTNO STANJE PRI IZVAJANJU PREDNOSTNIH UKREPOV IZ ŠESTEGA LETNEGA POROČILA

1. Usklajevanje nacionalnih poročil

Čeprav v poročanju držav še naprej ostajajo razlike, je bilo storjenih več korakov za boljšo usklajenost postopkov poročanja ter za doseganje v celoti primerljivih statistik. Države članice so se dogovorile, da bodo v svojih prispevkih za letno poročilo EU navajale številke s seznama vojaškega blaga (če so na voljo). Poleg tega je bilo doseženo soglasje o načelu zagotavljanja nacionalnih podatkov o vrednosti izdanih dovoljenj (če so na voljo). Ob dejstvu, da nekatere države članice zaenkrat še ne morejo zagotoviti dodatnih podatkov o dejanskem izvozu, je bilo dogovorjeno, da bodo zadevne številke pripravile tiste države članice, ki to lahko storijo.

2. Posredovanje orožja

Delovna skupina se je dogovorila, da je treba zaveze glede izmenjave informacij, določene v Skupnem stališču 2003/468/SZVP z dne 23. junija 2003 o nadzoru posredovanja orožja (2), uresničevati prek mehanizma, določenega v Kodeksu ravnanja. To bo izrecno navedeno v ustreznem odstavku revidiranega Kodeksa ravnanja. V času nastajanja tega besedila ima devetnajst držav članic in držav pristopnic veljavne zakonodaje, v okviru katerih se Skupno stališče v celoti izvaja; sistem obveščanja in posvetovanja deluje kot obvezen le za tiste države članice, ki že imajo zahtevane predpise.

3. Popolna uveljavitev Navodil za uporabnike

Kakor je navedeno v poglavju I tega poročila, se Navodila za uporabnike, katerih prva različica je bila sprejeta leta 2003, v celoti uporabljajo od 1. januarja 2004. V njih so zajeti postopki za izboljšanje sistema obveščanja o zavrnitvah in posvetovanja ter za razjasnitev pristojnosti držav članic v zvezi s tem. V letih 2004 in 2005 so nacionalna obveščanja in dvostranska posvetovanja potekala skoraj vsakodnevno po elektronskem sistemu EU „coreu“; izmenjava informacij je jasna in pravočasna, kar zagotavlja preglednost politik izvoza orožja držav članic v razmerju do določenih končnih namembnih držav in določenih končnih uporabnikov.

Države članice še naprej redno posodabljajo svoje nacionalne sezname obveščanja o zavrnitvah. Ti seznami, pa tudi rezultati dvostranskih posvetovanj, so zajeti v osrednji zbirki podatkov o zavrnitvah, ki jo vzdržuje EU. Zbirka podatkov, ki jo upravlja sekretariat Sveta EU, se razvija v dinamičen sistem, ki odraža politike držav članic glede nadzora izvoza orožja.

Tudi druga poglavja v Navodilih za uporabnike, ki opisujejo dogovorjena ravnanja pri izdajanju dovoljenj, najboljšo prakso za razlago merila 8 in zahteve v zvezi s posredovanjem informacij za letno poročilo EU, so koristno vodilo za nacionalne organe.

4. Nadzorovanje končne uporabe in preverjanje po opravljeni dostavi

Države članice so se strinjale, da sta nadzorovanje končne uporabe in preverjanje po opravljeni dostavi pomembna vidika odgovorne politike izvoza orožja. Države članice na ustrezen način izvajajo tovrsten nadzor.

5. Razvoj najboljših praks za razlago meril

Kakor je navedeno v odstavku 4 poglavja I zgoraj, so bile izdelane smernice za najboljšo prakso pri razlagi merila 8, ki so vključene v Navodila za uporabnike. Priprava najboljše prakse za razlago merila 2 in merila 7 je trenutno v fazi razvoja.

6. Usklajevanje politike spodbujanja uporabe načel in meril iz Kodeksa pri tretjih državah

Predsedstvi Luksemburga in Združenega kraljestva sta v okviru političnega dialoga skupne zunanje in varnostne politike Evropske unije organizirali tvorne sestanke trojke COARM z Združenimi državami Amerike, Kanado, Rusko federacijo, Ukrajino in Norveško. Na teh sestankih je predsedstvo sogovornike seznanilo z novimi premiki v zvezi s Kodeksom ravnanja EU, zlasti o postopku pregleda. Poleg tega je razprava tekla tudi o zadevah skupnega interesa, denimo o vprašanju ustreznega ravnanja in nadzora pri izvozu orožja ter o prošnjah za članstvo šestih novih držav članic EU v okviru Wassenaarskega sporazuma; izmed teh je bilo leta 2005 pet držav sprejetih k Wassenaarskemu sporazumu.

7. Praktična in tehnična pomoč državam pristopnicam in novim sosedam

Kakor je navedeno v poglavju I tega poročila, so države članice prek celega leta 2005 izvajale leta 2004 dogovorjeni mehanizem za izboljšanje usklajevanja dejavnosti, ki se jih lotevajo z namenom, da bi v državah kandidatkah in drugih tretjih državah spodbujale uporabo načel in meril iz Kodeksa. Ta mehanizem med drugim vključuje zbirko podatkov z informacijami o nacionalnih dejavnostih v zvezi s temi državami, kar državam članicam pomaga pri boljšem določanju prednostnih nalog in razporejanju moči na tem področju ter spodbujanju skupnih dejavnosti.

8. Dialog z Evropskim parlamentom

Predsedstvo Združenega kraljestva se bo sestalo s Pododborom za varnost in obrambo Evropskega parlamenta in s člani Pododbora izmenjalo mnenja o Šestem letnem poročilu o Evropskem kodeksu ravnanja glede izvoza orožja ter s tem povezanimi vprašanji glede izvoza orožja.

III. PREDNOSTNE SMERNICE ZA COARM GLEDE BLIŽNJE PRIHODNOSTI

V sedmih letih uporabe Kodeksa ravnanja se je pokazalo, da so ključni elementi skupnega pristopa k nadzoru izvoza konvencionalnega orožja iz držav članic dobro in dejansko vzpostavljeni. Vseeno pa bo treba opraviti še veliko dela na nekaterih področjih, ki v preteklosti niso bila deležna ustrezne pozornosti, oziroma tam, kjer je z nadaljnjim delom potrebno utrditi in nadgraditi doseženo.

Države članice so izpostavile naslednje prednostne smernice za bližnjo prihodnost:

1. Nadaljevanje procesa usklajevanja nacionalnih poročil zaradi spodbujanja bolj homogenih statističnih podatkov, ki se jih vključi v letno poročilo Evropske unije, kar bo omogočilo pripravo jasnejših, bolj preglednih zbirnih preglednic;

2. Nadaljnje izvajanje Skupnega stališča o nadzoru posredovanja orožja, in sicer ob upoštevanju različnosti nacionalnih zakonodaj in vzpostavljanju ustreznega mehanizma za izmenjavo informacij;

3. Razvoj najboljših praks za razlago meril – merilu 8 bosta sledili merilo 2 (človekove pravice) in merilo 7 (nadzorovanje končne uporabe);

4. Nadaljevanje dela v okviru uresničevanja načela pogodbe o trgovini z orožjem;

5. Nadaljevanje politike spodbujanja uporabe načel in meril iz Kodeksa ravnanja pri tretjih državah, zlasti tistih, ki so se pridružile Kodeksu ravnanja;

6. Zagotavljanje praktične in tehnične pomoči državam pristopnicam in novim sosedam, če te zanjo zaprosijo, da bi tako zagotovili uskladitev politik nadzora izvoza orožja in polno izvajanje načel in meril Kodeksa ravnanja;

7. Nadaljnje razvijanje dialoga z Evropskim parlamentom;

8. Nadaljevanje tesnega sodelovanja in posvetovanja z zainteresiranimi tretjimi strankami, vključno z mednarodnimi NVO in obrambno industrijo.

(1) UL C 127, 25.5.2005, str. 1.

(2) UL L 156, 25.6.2003, str. 79.