EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 29.9.2016 JOIN(2016) 47 final SKUPNO SPOROČILO EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU Krepitev podpore EU Tuniziji



1. Podpora tranziciji Tunizije: strateška prednostna naloga EU Pet let po revoluciji leta 2011, ko je bil strmoglavljen avtoritarni režim predsednika Bena Alija, je demokratična tranzicija Tunizije na prelomni točki. Tunizijci so utrli pot sodobni demokraciji, ki temelji na svobodi izražanja, preglednih in vključujočih volitvah, delitvi oblasti, pravni državi ter spoštovanju človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Voditelji iz celotnega političnega spektra, dinamična civilna družba in širša javnost so pokazali svojo odločenost za razvoj pluralistične družbe, v kateri bodo lahko vsi Tunizijci, tako moški kot tudi ženske, uživali svojo svobodo in bolj sodelovali v gospodarskem in političnem življenju. Ta prizadevanja so bila priznana leta 2015 s podelitvijo Nobelove nagrade za mir četverici za narodni dialog. Izkušnja Tunizije je vir upanja za neposredno evropsko sosedstvo, v katerem se veliko držav spopada z nestabilnostjo, nasiljem in vrnitvijo avtoritarnih režimov. Kljub očitnim spremembam, ki jih je prinesla revolucija, na življenje tunizijskega prebivalstva še naprej vplivajo politične, gospodarske in varnostne težave, ki ogrožajo tranzicijo. V strateškem interesu EU je, da bi bila Tunizija kot sosednja država močna, demokratična in stabilna. Zavezanost EU, da Tuniziji še naprej pomaga pri tranziciji v demokracijo, se odraža v prenovljeni evropski sosedski politiki, v okviru katere je poudarjeno, da je treba razviti različne pristope, prilagojene posebnim razmeram v sosednjih državah EU (načelo diferenciacije). Da bi lahko EU prispevala k reševanju številnih izzivov, ki jih prinaša tranzicija, je nujno, da je njen odziv prilagojen posebnim okoliščinam v državi in da zajame širok razpon področij, potrebne pa so tudi pobude, ki bi omogočile, da se potencial že tako naprednega partnerstva med EU in Tunizijo razvije v celoti. 2. Krhka tranzicija: odziv Tunizije pri obravnavi zapletenih in vse večjih izzivov Tranzicija Tunizije je krhka in se sooča z resnimi tveganji. Prav tako številni in medsebojno povezani izzivi večini Tunizijcev onemogočajo, da bi izkoristili vse prednosti novega demokratičnega sistema in z njim povezanih svoboščin. V letu 2015 je vrsta terorističnih napadov prizadela turistični sektor in varnostne institucije. Napad na obmejno mesto Ben Guerdane marca 2016, ki je izviral iz Libije, kaže na naraščajočo varnostno grožnjo zaradi vedno bolje organiziranih skupin, ki izkoriščajo nestabilnost v Libiji, in zaradi čezmejnega tihotapljenja orožja, drog in ljudi. Po sprejetju napredne ustave in uspešni organizaciji volitev v letu 2014 so imeli tunizijski organi zahtevno nalogo izvedbe potrebnih institucionalnih, pravnih in upravnih reform ob hkratni obravnavi nujnih družbeno-gospodarskih in varnostnih vprašanj. Številne prednostne naloge ter omejeni viri in zmogljivosti parlamenta kot tudi obsežna posvetovanja, ki jih zahteva vključujoč demokratični proces, so povzročili zamude pri izvajanju reform. Te so tudi pokazatelj, da še vedno nedokončana tranzicija zahteva več politične odločenosti. Vzpostavitev ustavnega sodišča in neodvisnih organov, ki bodo skrbeli za utrjevanje demokracije, ostaja nujna prednostna naloga. Novi domnevni primeri mučenja in grdega ravnanja poudarjajo potrebo po večjih spremembah tako pravnih kot upravnih praks, da bi pravice in svoboščine državljanov, ki so zagotovljene z ustavo, lahko postale resničnost. Pomemben mejnik v demokratičnem procesu bodo lokalne volitve leta 2017. Od leta 2011 so tunizijsko gospodarstvo močno prizadeli številni pretresi, ki so povzročili strm upad gospodarske rasti, makroekonomska neravnovesja, večjo brezposelnost in revščino (15 % Tunizijcev živi pod pragom revščine) ter sivo ekonomijo. Zaradi tega je trdovratne družbeno-gospodarske težave, ki so se pojavile že pred revolucijo, težje odpraviti, narašča pa tudi nezadovoljstvo prebivalstva, zlasti mladih in tistih, ki živijo v manj razvitih regijah, kar je v nekaterih primerih privedlo do družbenih nemirov. Novoimenovani predsednik vlade Jusef Šahid je v svojem prvem govoru pred parlamentom te izzive priznal. Kljub temu ima Tunizija vse, kar potrebuje za preoblikovanje svojih demokratičnih dosežkov v gospodarski uspeh: mlado, izobraženo in dinamično prebivalstvo, strateški geografski položaj, dolgoletno zgodovino industrije z uspešnimi podjetji, usmerjenimi v izvoz, in številne neizkoriščene naravne vire, kot je sončna energija. Vendar pa so za nadaljnjo makroekonomsko stabilizacijo, spodbuditev trajnostne gospodarske rasti in podjetništva, učinkovitejšo upravo, boj proti korupciji, prilagoditev izobraževanja, razvoja spretnosti in poklicnega usposabljanja potrebam na trgu dela ter pravičnejšo porazdelitev javne porabe in bogastva nujno potrebne ključne strukturne reforme. Zaporedne vlade so bile odločene, da bodo pospešile strukturne reforme. Civilna družba, vključno s socialnimi partnerji, v veliki meri priznava, da so take reforme potrebne, čeprav je politično, družbeno in upravno nasprotovanje neizogibno in temelji na upravičenih pomislekih. Vzdržna, učinkovita in vključujoča tranzicija zahteva čas in vztrajnost, saj morajo ljudje opaziti oprijemljiv napredek, da se vzpostavita zaupanje in stabilnost. Zato je potrebna močna podpora EU, ki se tudi pričakuje. Tunizijska vlada je predlagala številne zakone, namenjene izvajanju določb ustave, dokončanju demokratičnega institucionalnega okvira in reformiranju gospodarstva. Nekatere od teh zakonov je parlament že sprejel. V prizadevanju za odločno obravnavanje vedno slabših varnostnih razmer so bili sprejeti tudi številni nujni varnostni ukrepi. Ti vključujejo nov zakon o boju proti terorizmu, ki pa vzbuja pomisleke glede spoštovanja človekovih pravic. Tunizijski organi pripravljajo tudi nacionalno strategijo za boj proti terorizmu in preprečevanje radikalizacije. Dialog in sodelovanje z mednarodnimi partnerji, vključno z EU, sta se močno izboljšala.

Maja 2016 je vlada predstavila predlog za petletni razvojni načrt, ki vključuje celovito analizo številnih izzivov, s katerimi se sooča država, v njem pa so opredeljene tudi reforme, zlasti na področju upravljanja in javne uprave, ter usmeritve politike za gospodarski, finančni, regionalni in družbeni razvoj. Ko bo načrt sprejet, bo v pomoč mednarodnim donatorjem, vključno z EU, ki bodo svojo podporo tako lahko prilagodili prednostnim nalogam Tunizije. Vlada pripravlja konferenco za vlagatelje, ki naj bi potekala novembra, da bi pritegnila podporo za izvajanje načrta. EU predlagano ukrepanje podpira. 3. Okrepljena podpora EU za tranzicijo Tunizije od leta 2011 Odnosi med EU in Tunizijo segajo v leto 1976, velik zagon pa so dobili leta 1995, ko sta Tunizija in EU podpisali pridružitveni sporazum, ki je utrl pot dvema desetletjema vzajemno koristnih gospodarskih in trgovinskih odnosov. Revolucija leta 2011 je bila prelomna. EU je uporabila vse svoje instrumente, da bi podprla tunizijsko ljudstvo, spremljala volilni proces, spodbudila spoštovanje človekovih pravic, podprla demokratične in družbeno-gospodarske reforme, izboljšala varnost in okrepila civilno družbo. Tuniziji je ponudila tudi tesnejše vezi na vseh področjih z okrepljenim gospodarskim in trgovinskim povezovanjem ter partnerstvom za mobilnost. Ker je EU glavna partnerica Tunizije, so tunizijski organi sprejeli strateško odločitev, da bodo okrepili odnose in povezovanje z njo, tako da sta leta 2012 nastala „privilegirano partnerstvo“ in ambiciozen akcijski načrt evropske sosedske politike. To je privedlo do intenzivnih političnih stikov, večje finančne pomoči in bistvenega napredka na številnih področjih, vključno s trgovinskimi odnosi, reformami varnostnega sektorja, izobraževanjem ter raziskavami in inovacijami. Podpora in finančna pomoč EU Tuniziji od revolucije leta 2011 Med letoma 2011 in 2016 je pomoč EU Tuniziji znašala 2 milijardi EUR (1,2 milijarde EUR v obliki nepovratnih sredstev in 800 milijonov EUR v obliki makrofinančne pomoči). S to pomočjo se je podprla demokratična in gospodarska tranzicija, pri čemer je makrofinančna pomoč prispevala k fiskalni stabilnosti države. V tem okviru je EU sofinancirala tudi 85 projektov v vrednosti 41 milijonov EUR, ki so jih izvedle organizacije civilne družbe. Prav tako so evropske finančne institucije odobrile ugodna posojila v višini 2,6 milijarde EUR za infrastrukturne in socialne projekte, projekte razvoja zasebnega sektorja ter projekte čiščenja vode. Za izboljšanje pogojev teh posojil se je uporabil tudi Sklad za spodbujanje naložb v sosedstvo (NIF). Tunizija je tudi ena od največjih prejemnic sredstev regionalnih programov EU za južno sosedstvo na področjih, kot so okolje, energetika, migracije in varnost. Tunizija se je 1. januarja 2016 pridružila programu Obzorje 2020, s čimer so se tunizijskim raziskovalcem, akademikom in inovatorjem odprle pomembne priložnosti, podprla pa so se tudi prizadevanja Tunizije za naložbe v raziskave in inovacije, ki so gonilo družbeno-gospodarskega razvoja. Tunizijci so veliko pridobili z visokošolskima programoma EU Erasmus Mundus in Tempus, omogočen pa jim je bil tudi večji dostop do vidnih programov EU, kot je evropska podjetniška mreža, ki spodbuja poslovne vezi. Da bi EU Tuniziji pomagala v posebno zahtevnih gospodarskih razmerah, je leta 2016 uvedla začasni izredni ukrep, s katerim ji je za obdobje dveh let zagotovila dodatno brezcarinsko tarifno kvoto za oljčno olje v višini 35 000 ton na leto.

4. K učinkovitejšemu odzivu EU pri podpiranju reform Tunizije Tunizija je leta 2016 zaprosila za okrepitev odnosov z EU, tako z vidika kakovosti kot tudi količine. V tem sporočilu se predlagajo pobude za učinkovitejšo podporo EU, da bi se potencial „privilegiranega partnerstva“ razvil v celoti v skladu s prenovljeno evropsko sosedsko politiko. Podpiranje reform Tunizije je bistvenega pomena za ohranitev njene gospodarske odpornosti in uspeh njene demokratične tranzicije. Petletni razvojni načrt lahko EU usmerja pri opredeljevanju prednostnih nalog na različnih področjih. Naš cilj je, da bi skupaj obravnavali visoko brezposelnost mladih, zmanjšali družbene razlike, podprli civilno družbo in reformo javne uprave, bolje upravljali migracije in mobilnost, se borili proti korupciji in reševali varnostne težave. Hkrati bomo še naprej podpirali uveljavljanje ustave, krepitev demokratičnih institucij in spodbujanje ter spoštovanje človekovih pravic v Tuniziji. EU je prepričana, da je spodbujanje tesnejših vezi in dialoga med EU in tunizijsko družbo prek okrepljenih stikov in mobilnosti v našem skupnem interesu. To pomeni, da je treba priznati osrednjo vlogo kulture v političnem, družbenem in gospodarskem razvoju. EU bo pri svoji podpori posebno pozornost še naprej namenjala mladim in ženskam ter sistematičnemu vključevanju civilne družbe. 4.1 Spodbujanje dobrega upravljanja in reforme javne uprave Kot dokazuje nova ustava, je Tunizija dosegla izjemen napredek pri utrjevanju pravne države in demokracije. Vendar je treba demokratična načela in temeljne vrednote iz ustave zdaj prenesti v delujoče institucije, učinkovite predpise in postopke ter učinkovito javno upravo. V tunizijski ustavi so določeni jasni cilji za javno upravo in dobro upravljanje, ki sta glavni osi reformne strategije vlade. Zato predlagamo, da se: podpre oblikovanje in izvedba strategije za reformo javne uprave, da bi javna uprava postala učinkovitejša, odgovornejša in bolj motivirana; Tuniziji pomaga izboljšati upravljanje javnih financ in reformirati davčni sistem, da bi postal preprostejši in pravičnejši. Tako naj bi javni sektor postal odgovornejši, ponovno pa naj bi nastal tudi fiskalni manevrski prostor za financiranje politik vlade. Pomoč Tuniziji bo razširjena s podporo za javne nadzorne institucije; podpre proces decentralizacije. Da bi EU pomagala vzpostaviti storitveno usmerjeno upravo in spodbujala lokalno upravljanje v najmanj razvitih regijah, bo nudila svetovanje o krepitvi občin na področjih oblikovanja in usklajevanja politik, človeških virov, prevzemanja odgovornosti in zagotavljanja storitev ob hkratnem spoštovanju načel enakosti in nediskriminacije pri dostopu ranljivih skupin do javnih storitev; izboljša zagotavljanje storitev na osrednji in lokalni ravni, na primer z zmanjšanjem birokracije, olajšanjem dostopa do informacij in uvedbo e-uprave, kjer koli je to mogoče;

podpre boj proti korupciji s pomočjo pri razvoju ustreznih sredstev in ukrepov za spodbujanje integritete in boljšega preprečevanja korupcije; še naprej podpira reforma pravosodja za izboljšanje dostopa do neodvisnega in učinkovitega pravosodnega sistema; še naprej podpira parlament, da bi ta lahko povečal svoj nadzor nad vladnimi ukrepi in okrepil svojo zmožnost dajanja pobud. V zvezi s tem naj se Evropskemu parlamentu predlaga povečanje podpore za tunizijski parlament, pri čemer naj se v celoti izkoristi nedavno ustanovljeni skupni parlamentarni odbor; tesno medinstitucionalno sodelovanje vedno pogosteje uporablja ciljno usmerjeno, zlasti ko gre za krepitev javne uprave. 4.2 Krepitev vloge dejavne civilne družbe Tunizijske organizacije civilne družbe so imele po revoluciji odločilno vlogo pri zagotavljanju uspešne demokratične tranzicije. Krepitev civilne družbe, vključno s socialnimi partnerji, bo ostala ena od poglavitnih prednostnih nalog EU. EU je prepričana, da bi organizacije civilne družbe morale biti sistematično vključene v dialog z organi na vseh področjih. Zato je ponovno imenovanje ministra za odnose s civilno družbo izjemno pozitiven korak. Sedanji tristranski dialog (med EU, tunizijskimi organi in civilno družbo) o vseh vidikih odnosov med EU in Tunizijo bi bilo treba okrepiti, zlasti na področjih, na katerih bi odnosom med EU in Tunizijo koristila večja preglednost in sodelovanje organizacij civilne družbe, vključno s področji migracij in mobilnosti, varnosti in boja proti terorizmu. Zato EU predlaga, da se pred vsakim uradnim srečanjem EU in Tunizije (zlasti zasedanjem pridružitvenega sveta in sestankom pridružitvenega odbora ter njegovih pododborov) in po njem ter pred vsakim uradnim pogajalskim srečanjem EU in Tunizije in po njem izvedejo sestanki z organizacijami civilne družbe. Vlada bi prav tako morala še naprej opravljati posvetovanja s tunizijskimi organizacijami civilne družbe glede pogajanj z EU o poglobljenem in celovitem območju proste trgovine, vključno prek tristranskega dialoga. Ta podpora se bo nadaljevala med pogajanji in pri izvajanju. EU bo civilno družbo še naprej vključevala v določanje in izvajanje svojih programov ter organizacije civilne družbe v ustrezne usmerjevalne odbore. Prav tako bo povečala financiranje za vse kategorije organizacij civilne družbe, zlasti na regionalni in lokalni ravni, prek dvostranskih in tematskih finančnih instrumentov v skladu s kažipotom EU za civilno družbo. 4.3 Naložbe v prihodnost: ustvarjanje delovnih mest in spodbujanje trajnostnega družbeno-gospodarskega razvoja Mladi Tunizijci pričakujejo, da se bodo lahko preživljali in da bodo lahko prispevali k družbeno-gospodarskemu razvoju države. EU to željo spoštuje in podpira. Spodbujanje gospodarstva je ključno za zmanjšanje brezposelnosti, zlasti med mladimi. EU je največja trgovinska partnerica Tunizije, saj se ji lahko pripiše 60 % celotne tunizijske trgovine. Iz EU prihaja tudi 70 % neposrednih tujih naložb. Po revoluciji so tunizijsko gospodarstvo poleg terorističnih napadov na turistične kraje močno prizadeli tudi šibko svetovno gospodarstvo in počasnejše reforme. Sedanja gospodarska rast ne bo zadostovala za zmanjšanje brezposelnosti. Poleg tega so se naložbe zmanjšale, javnofinančni in zunanji primanjkljaj pa sta se povečala. Zato je nujno, da se spodbudijo naložbe, zlasti naložbe zasebnega sektorja.

Čeprav je tunizijsko poslovno okolje ugodnejše od poslovnih okolij drugih držav v regiji, so mnogi izzivi tranzicije privedli do postopnega zmanjševanja neposrednih tujih naložb. Odpraviti je treba tudi številne strukturne togosti, ki ovirajo rast. Spodbujati je treba domače naložbe s sprostitvijo podjetniškega potenciala prebivalstva. EU se bo osredotočila na pomoč vladi pri izvajanju prednostnih gospodarskih reform v skladu s petletnim načrtom, da bi se povečala makroekonomska stabilnost, ustvarilo ugodno poslovno in naložbeno okolje ter spodbudila konkurenčnost, zaposlovanje in vključujoča rast. EU je pripravljena s Tunizijo tesno sodelovati za hitro zaključitev pogajanj o poglobljenem in celovitem območju proste trgovine, da bi bili oprijemljivi rezultati opazni v treh letih. To bo pomemben korak pri poglobitvi gospodarskega povezovanja Tunizije z EU. EU Tuniziji ponuja asimetrično liberalizacijo, ki bo tunizijskim podjetjem omogočila takojšen dostop do trgov EU, Tunizija pa bo svoj trg lahko odpirala postopoma. Poleg spodbujanja trgovine med EU in Tunizijo bo poglobljeno in celovito območje proste trgovine odločilnega pomena za spodbujanje regulativnih reform in napredka Tunizije na svetovni ravni. Nujno bo treba zagotoviti, da bodo pozitivne učinke poglobljenega in celovitega območja proste trgovine spremljale domače reforme, ki so potrebne, da bi lahko od območja proste trgovine imelo korist vso prebivalstvo, zlasti marginalizirana območja in skupine. EU pozdravlja tudi zavezanost Tunizije za sklenitev evro-sredozemskega letalskega sporazuma z namenom odprtja letalskih trgov in zbliževanja predpisov, kar bo prispevalo k okrevanju turističnega sektorja in spodbujalo nadaljnje gospodarsko povezovanje. Okrepitev podpore za trgovino, konkurenčnost in razvoj zasebnega sektorja EU bo pri pogajanjih o poglobljenem in celovitem območju proste trgovine in njegovem izvajanju Tunizijo podprla s ciljnimi ukrepi za spremljanje in izboljšanje regulativnih in institucionalnih reform ter ji pomagala posodobiti in nadgraditi ključne gospodarske sektorje, zlasti kmetijstvo in storitveni sektor, da bi bila Tunizija pripravljena na ta sporazum ter da bi imela od njega kar največjo korist. Na podlagi razprav s tunizijskimi organi bodo za izvajanje poglobljenega in celovitega območja proste trgovine vzpostavljeni posebni programi sektorske posodobitve. V tem duhu je EU nedavno že uvedla dve novi pobudi, da bi podprla tunizijska mikro, mala in srednja podjetja v okviru regionalnega svežnja. 1) V naslednjih petih letih bo na podlagi pobude EU o finančni vključenosti sproščenih približno 200 milijonov EUR novih finančnih sredstev za Tunizijo. Ta novi sveženj bo mikro, malim in srednjim podjetjem, ki težko pridobijo komercialna posojila lokalnih bank, olajšal dostop do finančnih sredstev z izboljšanjem pogojev posojil (prek jamstvenega mehanizma) in razvojem novih virov financiranja (mikrofinanciranje, tvegani kapital itd.). 2) EU je julija 2016 sprejela tudi novo pobudo v vrednosti približno 100 milijonov EUR v obliki novih posojil za mikro, mala in srednja podjetja, da bi se izboljšala konkurenčnost in spodbudila trgovina na podlagi pristopa vrednostne verige. Spodbujale se bodo naslednje pobude, ki naj bi podprle in dopolnile petletni načrt: Kmetijstvo: Komisija bo predlagala, da se začetek veljavnosti trgovinskih koncesij EU v okviru prihodnjega poglobljenega in celovitega območja proste trgovine začasno prestavi na zgodnejši datum. Tehnični predpisi: pospešitev pogajanj za sporazum o ugotavljanju skladnosti in prevzemanju industrijskih izdelkov v okviru pogajanj o poglobljenem in celovitem območju proste trgovine za tunizijske ključne prednostne sektorje, tako da se vzpostavi reden in strukturiran regulativni dialog, določijo jasni mejniki in zagotovi potrebna pomoč za zapolnitev vrzeli v pripravljalnem delu. Pravila o poreklu: podpora za hitro revizijo Regionalne konvencije o panevro-mediteranskih preferencialnih pravilih o poreklu (konvencija PEM), ki bi prinesla sodobna, preprostejša in prožnejša pravila o poreklu, ta pa bi za Tunizijo pomenila nove priložnosti za prednostni dostop do trga EU in regionalno povezovanje. V pričakovanju revizije konvencije PEM ter sporazuma o poglobljenem in celovitem območju proste trgovine bo EU s Tunizijo čim prej raziskala možnost predčasnega izvajanja pravil konvencije in možnost začasne prožnosti za nekatere izdelke, da bi se takoj spodbudil tunizijski izvoz. Spodbujanje trgovine in naložb: EU bo s svojimi državami članicami predlagala „partnerstvo za rast“ s sektorskimi obiski subjektov zasebnega sektorja EU v Tuniziji za spodbuditev naložb. EU bo Tuniziji pomagala tudi pri izvajanju trgovinske strategije in strategije za spodbujanje izvoza, vključno v državah članicah EU, ki nimajo tesnih poslovnih odnosov s Tunizijo. To bo zagotovilo vidnost, odpiranje trga in s tem povezane priložnosti izvoza, uvoza in naložb za tunizijske izdelke ter okrepilo regulativni okvir za naložbe, s čimer naj bi se izboljšalo poslovno okolje v Tuniziji. Razvoj priložnosti za spodbujanje tunizijske diaspore, da se vključi v tunizijsko gospodarstvo prek programov za izkoriščanje znanja in mobilizacijo naložb diaspore za lokalni in regionalni razvoj v Tuniziji. Uporaba zagonskega sklada, kot je opredeljeno v pregledu evropske sosedske politike. Mala in srednja podjetja: EU bo s Tunizijo izmenjala tudi dobre prakse, vključene v pobudo za mala in srednja podjetja v Evropi („Small Business Act for Europe“), da bi se poenostavilo regulativno in politično okolje za mala in srednja podjetja.

Carine: podpora za izvajanje ambiciozne reforme carinske uprave. Ta vključuje poenostavitev in avtomatizacijo postopkov, izboljšanje upravljanja in nepristranskosti ter zagotavljanje razpoložljivosti informacij. Povezljivost: boljša uporaba sklada NIF za sprostitev naložb evropskih finančnih institucij, da se pomagajo financirati prednostni infrastrukturni projekti, ki so opredeljeni v petletnem načrtu in vključeni v čezsredozemsko prometno omrežje. Dostop do ugodnih virov financiranja: pomoč pri razvoju in izvajanju strategije za finančno vključenost; uporaba učinka finančnega vzvoda v okviru nepovratnih sredstev EU za pritegnitev evropskih finančnih institucij in zasebnega sektorja k naložbam v mikro, mala in srednja podjetja (z vključitvijo tunizijske diaspore v EU); diverzifikacija virov financiranja teh podjetij, da bodo presegali zgolj komercialna bančna posojila (podpora za razvoj trga zasebnega kapitala, zakupa, faktoringa in množičnega financiranja), in razširitev podpore za mrežo obstoječih mikrokreditnih institucij; spodbujanje razvoja socialnega gospodarstva in naložb vanj kot inovativnega načina za doseganje ekonomske donosnosti naložb, ki lokalnim skupnostim prinaša dejanske koristi. Statistični sistem: vlada potrebuje zanesljiv statistični sistem za spremljanje izvajanja reform. EU bo podprla okrepljeno upravljanje in operativno avtonomijo institucij v statističnem sistemu, zlasti v zvezi s ključnimi nacionalnimi in regionalnimi družbeno-gospodarskimi kazalniki. EU je prepričana, da lahko Tunizija v lastno prihodnost vlaga tako, da izkoristi globalno preobrazbo sodobnih gospodarstev, zlasti na področju trajnostne energije, inovacij in digitalnega gospodarstva. Zato EU pozdravlja vključitev zelenega gospodarstva v petletni načrt kot ene od predlaganih osi. Prehod na z viri gospodarno in nizkoogljično gospodarstvo od Tunizijcev zahteva visoko raven politične odločenosti. Čiste tehnologije, energija iz obnovljivih virov, energetska učinkovitost, trajnostna raba naravnih virov in boljše ravnanje z odpadki lahko veliko prispevajo k reševanju težav na področju okolja in podnebnih sprememb, saj lahko Tuniziji omogočijo izpolnitev pohvalne zaveze, ki jo je dala na konferenci ZN o podnebnih spremembah (COP 21). Okrepitev nacionalnega raziskovalnega in inovacijskega sistema bo ključnega pomena za preoblikovanje tunizijskega gospodarstva ter večjo konkurenčnost in povezanost s svetovnim gospodarstvom. Pridružitev Tunizije k programu Obzorje 2020 omogoča okrepljeno sodelovanje na teh področjih. V tem okviru bi morala EU svoje vire uporabiti za to, da: z namenskim programom vladi pomaga pri izvajanju revidiranih nacionalnih strategij za energijo iz obnovljivih virov in energetsko učinkovitost (npr. s sofinanciranjem naložb, spodbujanjem prenosa tehnologije in zagotavljanjem finančne podpore skladom za energetski prehod). Industrijo bi morala podpreti pri posodobitvi proizvodne zmogljivosti, tako da bi ji pomagala pridobiti najnovejšo tehnologijo, ki je gospodarna z viri, na primer prek posebnega partnerstva med EU in Tunizijo in okrepljenega sodelovanja z evropskimi grozdi in njihovimi povezanimi družbami; z evropskimi finančnimi institucijami Tuniziji pomaga pri spoprijemanju z okoljskimi težavami na področju onesnaženosti zraka ter ravnanja z odpadki in odpadno vodo, zlasti v velikih mestih; podpre sistem raziskav in inovacij, da bo ta postal konkurenčnejši in donosnejši in da bo tako lahko prispeval k preoblikovanju gospodarstva; v okviru programa Obzorje 2020 bi morala finančnim posrednikom, ki ponujajo posojila, zagotoviti jamstva, inovativnim podjetjem pa svetovalne storitve, neposredna posojila in lastniške instrumente, da bi se spodbudilo sodelovanje v programu; v kmetijstvu podpre vrednostne verige ekološke hrane, tudi zato, da se spodbudi izvoz v EU; podpre razvoj digitalnega gospodarstva za pospešitev rasti v sektorju IT, npr. z zagotovitvijo podpore za digitalne ekosisteme, vzpostavitev hitrih internetnih povezav, digitalne inovatorje itd. Spodbuditi bi morala tudi digitalizacijo malih in srednjih podjetij; se okrepi kulturna in ustvarjalna industrija s spodbujanjem nastanka grozdov in medsektorskega sodelovanja ter sodelovanja v programih EU, kot je program Ustvarjalna Evropa;

se opredelijo sedanje in prihodnje potrebe na trgu dela za oblikovanje ustreznih strategij na področju znanj in spretnosti. 4.4. Odpravljanje družbenih razlik Družbene vrzeli in vrzeli v regionalnem razvoju je treba nujno zmanjšati, saj so bile eden najpomembnejših razlogov za revolucijo leta 2011. Za ohranitev demokratične tranzicije je potrebno odločno ukrepanje, saj nezadovoljstvo v družbi, zlasti med mladimi, še vedno narašča. Vse to se še stopnjuje zaradi večletnega nezadostnega vlaganja v javne storitve ter socialno in gospodarsko infrastrukturo v velikem delu države. Pomanjkanje priložnosti je prav tako jasno povezano s tveganjem radikalizacije, ki je grožnja tako za Tunizijo kot tudi za EU. Obravnavanje vseh teh težav pomeni velike stroške, ki jih Tunizija zaradi omejenih virov sama ne bo mogla kriti. Zato se predlagajo naslednji ukrepi: decentralizacija, ki bo imela ključno vlogo pri prizadevanjih za zmanjšanje regionalnih razlik. EU se zavezuje, da bo svoje vire uporabila za pomoč pri razvoju kadrovskih zmogljivosti lokalnih uprav in da bo zagotovila, da bodo na lokalne organe prenesena ustrezna finančna sredstva, da bodo ti lahko zagotavljali osnovne storitve. EU bi morala prav tako podpreti oblikovanje regionalnih strategij za družbeno-gospodarski razvoj, da se vzpostavijo temelji za pobude v najrevnejših regijah; izboljšanje socialne politike, vključno s posodobitvijo in boljšo ciljno usmeritvijo mreže socialne varnosti; EU bo podprla projekte na področju socialne infrastrukture (izobraževanje, zdravstvo, oskrba z vodo in sanitarne storitve), da bi se izboljšale življenjske razmere na najbolj prikrajšanih mestnih in podeželskih območjih ter da bi najodročnejša območja postala dostopnejša. Tudi na tem področju lahko sklad NIF in evropske finančne institucije vladi pomagajo pri izpolnjevanju potreb po socialni infrastrukturi; podpora za boljši dostop do kakovostnega izobraževanja in poklicnega usposabljanja, ki ustrezata potrebam na trgu dela, na podlagi nove strategije Tunizije za poklicno usposabljanje; EU bi morala tudi razširiti program Erasmus+ na financiranje pripravništva tunizijskih študentov v evropskih družbah, povečati finančno podporo, da bi od nje imelo korist več tunizijskih študentov in zaposlenih, ter okrepiti visokošolske ustanove, državne organe ter mladinske organizacije; spodbujanje zaposlovanja mladih z vzpostavitvijo podpornih programov, v okviru katerih bodo tisti, ki niso zaposleni ali vključeni v izobraževanje ali usposabljanje, v določenem obdobju prejeli ponudbo za kakovostno delovno mesto glede na potrebe in položaj vsakega posameznika. 4.5. Podpora pri soočanju z varnostnimi izzivi Varnost Tunizije je ključnega pomena, tako za njene državljane in gospodarski razvoj, zlasti v turističnem sektorju, kot tudi za Evropsko unijo in njene državljane. EU od leta 2015 poglablja varnostno sodelovanje s Tunizijo, zlasti na področju boja proti terorizmu in preprečevanja nasilnega ekstremizma in radikalizacije, pri tem pa spodbuja popolno spoštovanje načel pravne države, človekovih pravic in temeljnih svoboščin. To sodelovanje je odgovor na pereč problem, ki se ga lahko lotimo le s skupnimi močmi.

Poleg mehanizma za varnostno usklajevanje skupine G7 + 5, ki je ključnega pomena za boljšo izmenjavo informacij in usklajevanje med tunizijskimi organi in mednarodnimi partnerji, je EU vzpostavila intenzivnejši dialog s Tunizijo prek prvega okrepljenega političnega dialoga o varnostnem sodelovanju in boju proti terorizmu, ki je potekal septembra 2015 v Tunisu. Naslednje srečanje bo predvidoma potekalo pozneje letos, da bi se pregledal napredek in opredelili nadaljnji koraki sodelovanja. V ta proces bo vključena tudi civilna družba. V skladu z okrepljeno varnostno razsežnostjo prenovljene evropske sosedske politike, bi morala EU: še naprej izvajati program v vrednosti 23 milijonov EUR za podporo reforme varnostnega sektorja in prek drugih instrumentov zagotavljati pomoč za vzpostavitev zmogljivosti; kadar koli je to potrebno, nuditi dodatno podporo za izvajanje varnostnih ukrepov, zlasti v skladu s svežnjem projektov, ki so bili Tuniziji predstavljeni marca 2016; Tuniziji pomagati pri boju proti terorizmu in preprečevanju radikalizacije, zlasti z vzpostavitvijo nacionalnih zmogljivosti ter zagotavljanjem strokovnega znanja prek regionalnih in tematskih programov na področjih, kot so preprečevanje radikalizacije, upravljanje meja, spodbujanje preiskav in pregona v skladu z načeli pravne države, strateško komuniciranje ter obravnava tujih terorističnih bojevnikov in organiziranega kriminala. Medtem ko dejavnosti skupne varnostne in obrambne politike doslej niso bile obravnavane kot najustreznejši način za zagotavljanje podpore Tuniziji, je EU pripravljena preučiti vse možnosti, da bi Tuniziji pomagala na področjih, na katerih je to potrebno; okrepiti sodelovanje z ustreznimi agencijami in organi EU, vključno z Europolom, Cepolom, Eurojustom, Frontexom, Evropsko akademijo za varnost in obrambo in Centrom odličnosti mreže EU za ozaveščanje o radikalizaciji; v dialog o politiki vključiti razsežnost strelnega orožja in eksplozivov in se osredotočiti na praktične operativne ukrepe za izboljšanje sodelovanja pri kazenskem pregonu na tem področju; okrepiti sodelovanje pri obvladovanju in preprečevanju tveganja nesreč v okviru dejavnosti mehanizma Unije na področju civilne zaščite, zlasti s krepitvijo sistemov zgodnjega opozarjanja ter zmogljivosti za preprečevanje nesreč in pripravljenost nanje. 4.6. Skupna prizadevanja za boljše upravljanje migracij in mobilnosti Učinkovito upravljanje migracij je politična prednostna naloga EU in Tunizije. EU želi okrepiti sodelovanje s Tunizijo na tem področju, zlasti pri preprečevanju neregularnih migracij in odpravljanju temeljnih vzrokov za migracije. Večina Tunizijcev, ki živijo v tujini, prebiva v državah članicah EU. Tunizija si za razvoj nacionalne migracijske politike prizadeva od leta 2012. Cilj te politike je zagotoviti, da migranti v Tuniziji prejemajo pomoč, da se varujejo njihove pravice in da dobijo priložnost za sodelovanje pri razvoju Tunizije. Dokončanje in izvajanje migracijske politike bi bilo treba podpreti. Leta 2011 je Tunizija kljub težavnim notranjim razmeram izkazala svojo solidarnost, saj je nudila zatočišče velikemu številu beguncev, ki so bežali iz Libije. Znatno število Libijcev, ki so še vedno prisotni v državi, bi lahko hitro postalo veliko družbeno-gospodarsko breme, če se razmere v Libiji ne izboljšajo ali če se nadalje poslabšajo. Leta 2014 je EU skupaj z desetimi držami članicami sklenila partnerstvo za mobilnost s Tunizijo, ki zagotavlja celovit okvir za dialog o politiki in sodelovanje s Tunizijo na vseh področjih upravljanja migracij. Kot je bilo napovedano v Sporočilu Komisije o vzpostavitvi novega partnerskega okvira s tretjimi državami v okviru evropske agende o migracijah z dne 7. junija 2016, se EU zavzema, da bi na podlagi sedanjega partnerstva za mobilnost odnose s Tunizijo dvignila na višjo raven.

V zvezi s tem se predlaga, da se pomoč EU osredotoči na naslednje: obravnavanje temeljnih vzrokov za neregularne migracije, zlasti s podpiranjem potrebnih domačih reform in družbeno-gospodarskega razvoja Tunizije; nadaljnjo pomoč pri razvoju in izvajanju celovite in učinkovite nacionalne migracijske in azilne politike z naprednim institucionalnim okvirom; hitro zaključitev pogajanj (ki naj bi se začela sredi oktobra 2016) za sporazum o poenostavitvi vizumskih postopkov vzporedno s sporazumom o ponovnem sprejemu. V skladu z načelom diferenciacije v okviru evropske sosedske politike bi lahko bila Tunizija prva država v južnem sosedstvu EU, ki bi koristila prednosti učinkovitega in ambicioznega sporazuma o poenostavitvi vizumskih postopkov, kar bi lahko imelo ugoden vpliv na izvajanje poglobljenega in celovitega območja proste trgovine; podpiranje praktičnega sodelovanja med Tunizijo in državami članicami EU pri vračanju in reintegraciji oseb, vrnjenih v Tunizijo, in podpiranje vzpostavitve sodelovanja med Tunizijo in zadevnimi afriškimi državami na področju ponovnega sprejema. Za boljše upravljanje migracij bi EU lahko podprla tudi razvoj tunizijskega biometričnega registra prebivalstva; v skladu z akcijskim načrtom iz Vallette bo Tunizija pilotna država za opredelitev in izvajanje programa zakonitih migracij; krepitev obstoječih programov mobilnosti (Erasmus+, Erasmus za mlade podjetnike v okviru programa COSME, ukrepi Marie Skłodowske-Curie v okviru programa Obzorje 2020 in nacionalnih programov); nadaljnje podpiranje tunizijskih zmogljivosti za preprečevanje neregularnih migracij s poudarkom na boju proti organiziranemu kriminalu, tihotapljenju ljudi in trgovini z ljudmi, zlasti prek boljšega upravljanja meja; Poleg obstoječih dvostranskih in regionalnih instrumentov se bo pri zagotavljanju podpore EU za te prednostne naloge uporabil nujni skrbniški sklad EU za Afriko. Prihodnji načrt za zunanje naložbe bo v pomoč pri obravnavi temeljnih vzrokov za migracije. 5. Pot naprej Petletni razvojni načrt Tunizije vključuje ambiciozen program reform. EU je storila že veliko za pomoč pri tunizijski demokratični tranziciji, vendar so v tem sporočilu poudarjena njena prizadevanja, da bi podprla izjemno preobrazbo Tunizije. Prednost, ki se namenja odnosom med EU in Tunizijo, se bo še naprej odražala v intenzivnosti političnih stikov in rednih obiskih v okviru širšega političnega dialoga s poudarkom na različnih temah skupnega interesa, vključno z regionalnimi in globalnimi vprašanji. Komisija in visoka predstavnica predlagata tudi srečanja med EU in Tunizijo na visoki ravni, ki bi vsaki dve leti združila politične voditelje z obeh strani. Prvo srečanje bo predvidoma potekalo jeseni 2016 v Bruslju. Ob tej priložnosti bi, po udeležbi tunizijskega predsednika vlade na razpravah v Svetu za zunanje zadeve julija 2015, na posebne ustrezne razprave v Svetu lahko bili povabljeni tudi tunizijski ministri. Razmisliti bi bilo treba tudi o načinih za nadaljnjo okrepitev stikov s tunizijskimi organi na vseh področjih politik, in sicer na ravni posameznega komisarja ali skupine komisarjev in ustreznih služb Komisije. Da bi podprla ključne strukturne reforme, spodbudila trajnostni družbeno-gospodarski razvoj in povečala konkurenčnost zasebnega sektorja, namerava Komisija povečati letno finančno pomoč v obliki nepovratnih sredstev s 186,5 milijona EUR v letu 2015 na do 300 milijonov EUR leta 2017. Ta pomoč, ki je na voljo zaradi uporabe finančnih možnosti različnih finančnih instrumentov EU, bi morala biti jasno zasnovana tako, da bi Tuniziji lahko pomagala izvesti ambiciozen program reform in da bi se hkrati lahko odzvala na njene najnujnejše potrebe.