Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o posebnih zahtevah v zvezi z obvezno revizijo subjektov javnega interesa /* COM/2011/0779 konč. - 2011/0359 (COD) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA Ukrepi, ki so bili sprejeti v Evropi in drugje po svetu neposredno po finančni krizi, so bili večinoma namenjeni čimprejšnji stabilizaciji finančnega sistema. Medtem ko je bila vloga bank, hedge skladov, bonitetnih agencij, nadzornikov ali centralnih bank pogosto proučena in podrobno analizirana, je bilo vlogi, ki so jo revizorji imeli ali bi jo morali imeti v krizi, posvečene le malo ali nič pozornosti. Glede na to, da je veliko bank med letoma 2007 in 2009 razkrilo velike izgube bilančnih in zunajbilančnih postavk, veliko državljanov in vlagateljev težko razume, kako so lahko revizorji svojim strankam (zlasti bankam) za navedena obdobja predložili ugodna revizijska poročila. Opozoriti je treba, da je treba v krizi, v kateri je bilo med oktobrom 2008 in oktobrom 2009 za podporo bankam dodeljene 4 588,9 milijarde EUR davkoplačevalskega denarja, kar predstavlja 39 % BDP EU-27 v letu 2009[1], izboljšati vse sestavine finančnega sistema. Stabilna revizija je ključna za obnovitev splošnega zaupanja in zaupanja v trg. Prispeva namreč k zaščiti vlagateljev, in sicer z zagotavljanjem lahko dostopnih, stroškovno učinkovitih in verodostojnih informacij o računovodskih izkazih družb. Poleg tega lahko z zagotavljanjem večje preglednosti in zanesljivosti računovodskih izkazov prispeva k znižanju stroškov kapitala revidiranih družb. Poudariti je treba tudi, da so revizorji v skladu z zakonom pooblaščeni za izvajanje obveznih revizij računovodskih izkazov družb z omejeno odgovornostjo in/ali družb, ki lahko opravljajo storitve v finančnem sektorju. S svojim pooblastilom revizorji izpolnjujejo družbeno vlogo v smislu, da presojajo o resničnosti in poštenosti računovodskih izkazov takšnih družb. Obvezno revizijo delno urejajo predpisi EU od leta 1984, ko so bili postopki za podelitev dovoljenj revizorjem usklajeni z direktivo (Direktiva 1984/253/EGS). Z Direktivo 2006/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze, spremembi direktiv Sveta 78/660/EGS in 83/349/EGS ter razveljavitvi Direktive Sveta 84/253/EGS (v nadaljnjem besedilu: Direktiva 2006/43/ES), ki je bila sprejeta leta 2006, se je področje uporabe prejšnje direktive znatno razširilo. Med finančno krizo so se pokazale pomanjkljivosti obvezne revizije, zlasti v zvezi s subjekti javnega interesa, ki imajo zaradi svojega poslovanja, velikosti ali števila zaposlenih javni pomen ali ki imajo zaradi svoje oblike širok razpon zainteresiranih strani. Zato ta predlog določa pogoje za izvajanje obvezne revizije računovodskih izkazov subjektov javnega interesa. 2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA Posvetovanje, ki ga je izvedla Komisija, je potekalo od 13. oktobra do 8. decembra 2010[2]. Skupaj je bilo prejetih skoraj 700 odgovorov različnih zainteresiranih strani, kot so strokovnjaki, nadzorniki, vlagatelji, akademiki, gospodarske družbe, vladni organi, strokovni organi in posamezniki. Posvetovanje je pokazalo željo po spremembah in odpor do njih, pri čemer jim nasprotujejo zlasti zainteresirane strani, ki so trenutno uspešne. Na drugi strani pa zlasti mali in srednji aktivni revizorji ter vlagatelji menijo, da je nedavna finančna kriza opozorila na resne pomanjkljivosti. Povzetek prejetih javnih prispevkov je na voljo na naslovu: http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2010/audit/summary_responses_en.pdf Poleg tega je Komisija 10. februarja 2011[3] organizirala konferenco na visoki ravni o reviziji, s katero je omogočila dodatno izmenjavo mnenj. Evropski parlament je 13. septembra 2011 kot odziv na zeleno knjigo Komisije sprejel samoiniciativno poročilo v zvezi s tem vprašanjem, v katerem Komisijo poziva, da zagotovi preglednejši in konkurenčnejši revizijski trg.[4] Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) je podobno poročilo sprejel 16. junija 2011.[5] O teh vprašanjih so razpravljale tudi države članice na srečanju Odbora za finančne storitve 16. maja 2011 in na srečanju Revizijskega regulativnega odbora 24. junija 2011. V oceni učinka so v skladu z načeli „boljše priprave zakonodaje“ opredeljena različna problematična področja, za katera bo morda treba sprejeti ureditvene ukrepe: · Razlika med pričakovanji, ki jih imajo zainteresirane strani v zvezi z revizijo, in dejanskim delom revizorjev. · V okolju, v katerem je revizija dejansko postala ena od številnih komercialnih storitev, neodvisnosti ni mogoče niti zagotoviti niti dokazati. Zaradi neizvajanja običajnih razpisov za revizijske storitve in redne menjave revizijskih podjetij revizija nima več ključne značilnosti: strokovne skrbnosti. · Koncentracija na trgu in pomanjkanje izbire: zaradi velike polarizacije trga se zelo redko zgodi, da revizije subjekta javnega interesa ne opravlja eno od štirih največjih revizijskih podjetij. V večini držav članic štiri največja revizijska podjetja revidirajo več kot 85 % velikih družb, ki kotirajo na borzi. Na podlagi ocene učinka so bile določene naslednje prednostne možnosti politik: · Pojasniti in opredeliti je treba obseg obvezne revizije ter izboljšati informacije, ki jih revizor predloži uporabnikom, revidiranim subjektom, revizijskim komisijam in nadzornikom. · S prepovedjo opravljanja nerevizijskih storitev za revidirane subjekte in celo splošno prepovedjo opravljanja nerevizijskih storitev bi se učinkovito okrepili neodvisnost in strokovna skrbnost. Poleg tega bi se s strožjimi pravili v zvezi s postopkom za imenovanje revizorjev in uvedbo obvezne menjave revizijskih podjetij izboljšala kakovost revizij. · Prepovedati je treba pogodbene klavzule, ki omejujejo izbiro revizijskega podjetja, povečati je treba preglednost kakovosti revizij in revizijskih podjetij ter uvesti potrjevanje kakovosti revizije, da se omogoči objektivna izbira ponudnika revizije. · Za povečanje izbire ponudnikov revizije je treba odpraviti omejitve glede lastništva. · Okrepiti je treba nacionalne revizijske nadzorne organe ter vzpostaviti sodelovanje v okviru Evropskega organa za vrednostne papirje in trge (ESMA) na ravni EU. Poročilo o oceni učinka je na voljo na naslovu: http://ec.europa.eu/internal_market/auditing/index_en.htm. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA 3.1 Pravna podlaga Obstoječa Direktiva 2006/43/ES temelji na členu 50 PDEU. Zahteve v zvezi z ustanovitvijo (npr. zahteve v zvezi s podelitvijo dovoljenj revizorjem/registracijo revizorjev) in njihove spremembe ureja Direktiva[6]. Posebne dodatne zahteve v zvezi z izvajanjem obvezne revizije subjektov javnega interesa so določene v tej uredbi na podlagi člena 114 PDEU. 3.2. Subsidiarnost in sorazmernost Do zdaj so imele države članice v skladu s predpisi EU veliko diskrecijskih pravic, zato se je pogosto uporabljalo samourejanje stroke. Kriza je pokazala, da samourejanje v prihodnosti ni ustrezno. Poleg tega problemov, ki so izpostavljeni v oceni učinka, ni mogoče rešiti na nacionalni ravni, ker bi prišlo do pomembnih razlik v regulativnem okviru, kar bi resno ogrozilo enotni trg. Glede na medsebojno povezanost trgov vrednostih papirjev in finančnih udeležencev je treba revizijo v vsej Uniji izvajati v usklajenem okviru. Pomembno je, da se vloga, neodvisnost revizorjev in tržna struktura obravnavajo na ravni Unije, saj subjekti javnega interesa v Evropi pogosto opravljajo čezmejne dejavnosti. Poudariti je treba, da je zakonodaja, ki ureja zaščito vlagateljev in finančne institucije, že sprejeta na ravni Unije. Poleg tega bi se z usklajenim pristopom na ravni Unije ob mednarodni podpori zmanjšalo tveganje regulativne arbitraže. Predlog je v skladu z načelom sorazmernosti in ne presega okvirov, ki so potrebni za dosego zastavljenih ciljev. 3.3. Podrobna obrazložitev predloga Člena 39 in 43 Direktive 2006/43/ES že obravnavata nekatere zahteve o obvezni reviziji subjektov javnega interesa. Te zahteve ne bodo več zajete v Direktivi, ampak bodo vključene (in nadalje izoblikovane) v tej uredbi. Uredba je ustrezen in sorazmeren pravni instrument za zagotavljanje visokokakovostnih revizij subjektov javnega interesa. Zaradi neposredne uporabe uredbe je zagotovljena večja pravna varnost. Ob tem bi se izognili težavam v zvezi s poznim prenosom zakonodaje v državah članicah[7], saj bi se uredba začela uporabljati na isti datum v vsej Uniji. Poleg tega uredba zagotavlja najvišjo raven usklajenosti: obvezne revizije bi se v vseh državah članicah izvajale v skladu s skoraj enakimi pravili. 3.3.1. Naslov I (Vsebina, področje uporabe in opredelitev pojmov) Uredba se uporablja za revizorje, ki izvajajo obvezne revizije subjektov javnega interesa, in za revidirane subjekte javnega interesa, npr. pravila o revizijski komisiji, ki jo mora imeti subjekt javnega interesa. V Uredbi se uporabljajo opredelitve pojmov iz spremenjene Direktive 2006/43/ES. Zaradi razvoja finančnega sektorja v skladu z zakonodajo Unije nastajajo nove kategorije finančnih institucij, zato je primerno, da opredelitev subjektov javnega interesa zajema tudi investicijska podjetja, plačilne institucije, kolektivne naložbene podjeme za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP), institucije za izdajo elektronskega denarja in alternativne investicijske sklade. 3.3.2. Naslov II (Pogoji za izvajanje obvezne revizije subjektov javnega interesa) Poglavje I (Neodvisnost in izogibanje nasprotju interesov) Revizor mora oblikovati ustrezne politike in postopke za zagotavljanje izpolnjevanja obveznosti iz Uredbe v zvezi z neodvisnostjo, sistemi notranjega obvladovanja kakovosti in nadzorom zaposlenih. Nekdanji revizorji, ključni revizijski partnerji ali njihovi zaposleni ne smejo v dveh letih po koncu revizijskega posla prevzeti pomembnega vodstvenega položaja v revidiranem subjektu, postati član revizijske komisije revidiranega subjekta, postati neizvršni član upravnega organa ali postati član nadzornega organa revidiranega subjekta. Plačila za opravljanje povezanih storitev finančne revizije za revidirani subjekt ne smejo znašati več kot 10 % plačil za revizijske storitve, ki jih plača navedeni subjekt. Poleg tega je treba uporabiti ustrezne zaščitne ukrepe, kadar skupna plačila za revizijske storitve in za povezane storitve finančne revizije, ki jih subjekt javnega interesa plača revizorju, predstavljajo znaten delež njegovih skupnih letnih plačil. Zakoniti revizor, revizijsko podjetje ali član mreže revizijskega podjetja določenih nerevizijskih storitev (ki so v svojem bistvu nezdružljive z neodvisno funkcijo zastopanja javnega interesa, ki jo ima revizija) ne bo smel opravljati v nobenem primeru, za ostale nerevizijske storitve, ki v svojem bistvu niso nezdružljive z revizijskimi storitvami, pa velja, da je revizijska komisija ali pristojni organ pooblaščen, da glede na dane okoliščine oceni, ali se jih lahko nudi revidiranim subjektom. Vendar bo lahko opravljal povezane storitve finančne revizije. Komisija je pooblaščena, da prilagodi sezname dovoljenih in prepovedanih storitev v skladu s pogoji iz naslova VI. Poleg tega morajo velika revizijska podjetja v okviru svojega poslovanja izvajati zlasti obvezno revizijo, pri čemer jim je treba opravljanje nerevizijskih storitev prepovedati. Pred sprejetjem ali nadaljevanjem posla mora revizor oceniti vse morebitne nevarnosti za svojo neodvisnost in revizijski komisiji potrditi svojo neodvisnost. Poglavje II (Zaupnost in poslovna skrivnost) Revizorji se ne smejo sklicevati na pravila o poslovni skrivnosti, da bi preprečili uporabo določb tega predloga. Člen 13 zagotavlja možnost izmenjave potrebnih informacij med izvajanjem revizije. Vendar v skladu s takšnimi pravili revizor ne sme sodelovati z organi tretjih držav zunaj okvirov sodelovanja iz poglavja XI Direktive 2006/43/ES. Poglavje III (Izvajanje obvezne revizije) Uredba določa, da mora revizor sprejeti potrebne ukrepe za pripravo mnenja, ali računovodski izkazi zagotavljajo resničen in pošten vpogled ter ali so pripravljeni v skladu z ustreznim okvirom računovodskega poročanja. Ne vključuje zagotovila o prihodnji sposobnosti preživetja revidiranega subjekta ali navedbe o pretekli ali prihodnji učinkovitosti ali uspešnosti vodenja poslovanja subjekta s strani upravnega ali poslovodnega organa. Vendar zaradi tega ne smejo biti ogrožene naloge, ki jih mora revizor opraviti za pravilno izvajanje revizije, ali kakršne koli zahteve o poročanju. Strokovna skrbnost je okrepljena. Revizor mora biti ne glede na svoje pretekle izkušnje s subjektom vedno pozoren na morebitne pomembne napačne navedbe, ne glede na to, ali so posledica napake ali goljufije. Določene so osnovne zahteve za izvajanje obvezne revizije. Revizijsko podjetje mora imenovati vsaj ključnega revizijskega partnerja, ki mora aktivno sodelovati pri izvajanju obvezne revizije. Dodeliti je treba tudi zadostna sredstva. Voditi je treba računovodsko evidenco stranke in pripraviti revizijski spis. Poleg tega mora revizor zagotoviti pravilno uporabo organizacijskih zahtev. V primeru dogodka, ki ima ali lahko ima resne posledice za integriteto dejavnosti obvezne revizije, mora revizor sprejeti ustrezne ukrepe za obvladovanje posledic dogodka in preprečitev ponovitve takšnega dogodka. Kadar revizor skupine v primeru revizije konsolidiranih računovodskih izkazov ne more dokumentirati revizijskega dela, ki so ga opravili revizorji tretjih držav, mora sprejeti ustrezne ukrepe, vključno z dodatnim revizijskim delom, in obvestiti pristojni organ. Revizor/revizijsko podjetje mora pred predložitvijo revizijskega poročila izvesti pregled notranjega obvladovanja kakovosti. Pregled mora izvesti revizor, ki ne sodeluje pri izvajanju obvezne revizije, s katero je povezan pregled notranjega obvladovanja kakovosti. Poglavje IV (Revizijsko poročanje) V razširjeni vsebini revizijskega poročila, ki je razkrito javnosti, so pojasnjeni uporabljena metodologija, zlasti v kakšnem obsegu je bila bilanca stanja preverjena neposredno ter v kakšnem obsegu je bilo izvedeno preskušanje sistema in skladnosti, stopnje pomembnosti, uporabljene za izvajanje revizije, ključna področja tveganja za pomembne napačne navedbe računovodskih izkazov, ali je bila obvezna revizija namenjena odkrivanju goljufije ter v primeru mnenja s pridržkom, negativnega mnenja ali odklonitve mnenja razlogi za takšno odločitev. V revizijskem poročilu morajo biti pojasnjena tudi odstopanja pri vrednotenju preskušanja podatkov in skladnosti v primerjavi s prejšnjim letom. Poleg tega mora revizor pripraviti daljše in podrobnejše poročilo za revizijsko komisijo. V tem poročilu so navedene podrobnejše informacije o izvedeni reviziji, stanju samega podjetja (npr. časovna neomejenost poslovanja) in ugotovitvah revizije, vključno s potrebnimi obrazložitvami. V tem dodatnem poročilu je revizijski komisiji predstavljeno (in utemeljeno) tudi izvedeno revizijsko delo. To daljše poročilo se predloži revizijski komisiji in vodstvu revidiranega subjekta, vendar se ne objavi javno (glede na to, da vključuje poslovne skrivnosti in morebitne cenovno občutljive informacije). Vendar mora revizor to poročilo na zahtevo predložiti pristojnemu organu. Večina direktiv o finančnih storitvah že določa, da mora revizor pristojnim organom, ki nadzirajo subjekt javnega interesa, predložiti vsa dejstva ali odločitve v zvezi s subjektom javnega interesa. Ta obveznost zdaj velja za vse subjekte javnega interesa. Poleg tega morajo pristojni organi, ki nadzirajo kreditne institucije in zavarovalnice, vzpostaviti reden dialog z revizorji. Poglavje V (Pregledno poročanje zakonitih revizorjev in revizijskih podjetij ter vodenje evidenc) Revizorji bodo morali razkriti finančne informacije, zlasti skupni promet, razdeljen na plačila za revizijske storitve, ki jih plačajo subjekti javnega interesa, plačila za revizijske storitve, ki jih plačajo drugi subjekti, in plačila za druge storitve. Razkriti morajo tudi finančne informacije na ravni mreže, v katero so vključeni. Revizorji subjektov javnega interesa morajo pregledna poročila dopolniti z lastno izjavo o upravljanju podjetja. Pristojnim organom morajo predložiti dodatne dopolnilne informacije o plačilih za revizijske storitve, da jim olajšajo izvajanje nadzornih nalog. Revizor mora nekatere dokumente in informacije hraniti pet let. 3.3.3. Naslov III (Imenovanje zakonitih revizorjev ali revizijskih podjetij s strani subjektov javnega interesa) Da se okrepita neodvisnost in sposobnost revizijske komisije, jo morajo sestavljati neizvršni člani, pri čemer mora imeti vsaj en član izkušnje in znanje na področju revizije, drug član pa na področju računovodstva in/ali revizije. Predlog za imenovanje revizorja na skupščini delničarjev mora temeljiti na priporočilu revizijske komisije. Priporočilo mora vedno vsebovati obrazložitev predlagane odločitve. Razen kadar gre za obnovitev revizijskega posla, mora priporočilo vključevati tudi vsaj dve možnosti (razen obstoječega revizorja), pri čemer mora revizijska komisija ustrezno utemeljiti izbiro ene od možnosti. Revizijska komisija mora priporočilo predložiti po končanem ustreznem razpisnem postopku. V primeru kreditnih institucij ali zavarovalnic mora revizijska komisija svoje priporočilo predložiti organu za bonitetni nadzor, ki mora imeti pravico do veta na predlagano možnost. Prepovedati je treba pogodbene klavzule s tretjimi osebami, ki revidiranemu subjektu omejujejo izbiro revizorja. Za obravnavanje nevarnosti domačnosti, ki nastane, ker revidirano podjetje pogosto imenuje in ponovno imenuje isto revizijsko podjetje več desetletij zapored, sta s to uredbo uvedena obvezna menjava revizijskih podjetij po največ 6 letih oziroma, v izrednih okoliščinah, največ 8 letih. Kadar subjekt javnega interesa imenuje dva ali več zakonita revizorja ali revizijski podjetji, lahko tako sodelovanje traja največ 9 let, v izrednih okoliščinah pa je to trajanje lahko podaljšano na 12 let. Uredba določa tudi obdobje mirovanja, po katerem lahko revizijsko podjetje znova izvaja obvezno revizijo istega subjekta. Da se zagotovi nemoten prehod, mora prejšnji revizor novemu revizorju predložiti dokument o primopredaji z ustreznimi informacijami. Revizijska komisija, eden ali več delničarjev, pristojni organi in pristojni organi za nadzor subjektov javnega interesa so pooblaščeni, da pri nacionalnem sodišču vložijo zahtevek za razrešitev revizorja na podlagi utemeljenih razlogov. 3.3.4. Naslov IV (Nadzor dejavnosti revizorjev in revizijskih podjetij, ki izvajajo obvezno revizijo subjektov javnega interesa) Poglavje I (Pristojni organi) Vsaka država članica mora imenovati pristojni organ, odgovoren za nadzor revizorjev in revizijskih podjetij, ki izvajajo revizijo subjektov javnega interesa. Ti organi morajo imeti primerno osebje in morajo biti neodvisni od revizorjev. Za zaposlene v pristojnih organih velja obveznost varovanja poslovne skrivnosti. Pristojni organi morajo imeti vsa nadzorna in preiskovalna pooblastila, ki jih potrebujejo za opravljanje svojih nalog, vendar ne smejo posegati v vsebino revizijskega poročila. Pristojni organi morajo na nacionalni ravni sodelovati z organom, ki je odgovoren za podeljevanje dovoljenj revizorjem in revizijskim podjetjem ter za njihovo registracijo (Direktiva 2006/43/ES), in z drugimi nadzorniki subjektov javnega interesa, npr. bančnim ali zavarovalniškim nadzornikom. Poglavje II (Zagotavljanje kakovosti, preiskave, spremljanje trga, načrtovanje ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih in preglednost nalog pristojnih organov) Naloge pristojnih organov vključujejo: · opravljanje pregledov zagotavljanja kakovosti izvedenih obveznih revizij. Ti pregledi morajo biti sorazmerni z obsegom in razsežnostjo dejavnosti pregledanega revizorja; · preiskovanje za odkrivanje, popravljanje in preprečevanje neustreznih obveznih revizij subjektov javnega interesa; · spremljanje razvoja na trgu za opravljanje storitev obvezne revizije za subjekte javnega interesa; · redno spremljanje morebitnih nevarnosti za nemoteno delovanje velikih revizijskih podjetij, vključno s tveganji zaradi visoke koncentracije, in pozivanje velikih revizijskih podjetij, da pripravijo načrt ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih za obravnavanje takšnih nevarnosti; · pregledno izvajanje svojih dejavnosti, vključno z objavo poročil o posameznih pregledih zagotavljanja kakovosti. Poglavje III (Sodelovanje med pristojnimi organi in odnosi z evropskimi nadzornimi organi) V skladu z Uredbo morajo pristojni organi na ravni EU sodelovati v okviru ESMA, s čimer se nadomesti sedanji mehanizem sodelovanja na ravni EU v okviru Evropske skupine organov za nadzor revizorjev (EGAOB), tj. strokovne skupine, ki ji predseduje Evropska komisija. ESMA že deluje na področju revizije (in računovodstva) v zvezi s subjekti javnega interesa, pri čemer pravni okvir določa, da morajo ESMA, Evropski bančni organ (EBA) ter Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine (EIOPA) na področju revizije sodelovati v okviru skupnega odbora. ESMA mora ustanoviti stalni notranji odbor, v katerega morajo biti vključeni vsaj nacionalni pristojni organi. ESMA mora izdati smernice glede več vprašanj: npr. glede vsebine in predložitve revizijskega poročila in dodatnega poročila revizijski komisiji, nadzornega delovanja revizijske komisije ali izvajanja pregledov zagotavljanja kakovosti. Uvedeno je „prostovoljno“ vseevropsko potrjevanje kakovosti revizije za povečanje prepoznavnosti, priznavanja in ugleda vseh revizijskih podjetij, ki so sposobna izvajati visokokakovostne revizije subjektov javnega interesa. ESMA mora objaviti zahteve za pridobitev potrdila, vključno z vsemi upravnimi posledicami in pristojbinami. Nacionalni pristojni organi morajo sodelovati pri proučitvi vlog za podelitev potrdila. Pristojni organi morajo v zvezi s preiskavo in inšpekcijskimi pregledi na kraju samem obvestiti pristojni organ druge države članice, če ugotovijo, da se izvajajo ali so se izvajale dejavnosti, ki so v nasprotju z določbami Uredbe. Pristojni organ ene države članice lahko zahteva tudi, da pristojni organ druge države članice izvede preiskavo na svojem ozemlju. Poleg tega lahko ESMA na zahtevo enega ali več pristojnih organov ustanovi kolegije pristojnih organov za lažje izvajanje nekaterih nalog. Poglavje IV (Sodelovanje z revizorji tretjih držav ter mednarodnimi organizacijami in organi) Pristojni organi in ESMA lahko sklenejo sporazume o sodelovanju za izmenjavo informacij s pristojnimi organi tretjih držav samo, če za razkrite informacije veljajo jamstva poklicne skrivnosti in če se upoštevajo pravila o varstvu podatkov. 3.3.5. Naslov V (Nadzorni ukrepi in kazni) Za zagotovitev večje skladnosti z zahtevami iz te uredbe in v skladu s sporočilom Komisije z dne 9. decembra 2010 z naslovom Krepitev sistemov sankcij v sektorju finančnih storitev[8] imajo pristojni organi večja pooblastila za sprejemanje nadzornih ukrepov in izrekanje sankcij. Za revizorje in subjekte javnega interesa, ki storijo opredeljene kršitve, so predvidene upravne denarne sankcije. Organi morajo sankcije in ukrepe izvajati pregledno. 3.3.6. Naslov VI (Poročanje ter prehodne in končne določbe) Uvedena je prehodna ureditev glede začetka veljavnosti obveznosti v zvezi z menjavo revizijskih podjetij, organizacijo postopka izbire revizijskega podjetja in ustanovitvijo revizijskih podjetij, ki opravljajo samo revizijske storitve. 3.3.7. Regulativni tehnični standardi in skladnost s členom 290 PDEU Za upoštevanje razvoja na področju revizije in revizijskem trgu mora ESMA Komisiji predložiti regulativne tehnične standarde za določitev tehničnih zahtev v zvezi z vsebino dokumenta o primopredaji, ki mora biti predložen novemu revizorju, in v zvezi z uvedbo evropskega potrdila o kakovosti za revizorje, ki izvajajo obvezne revizije subjektov javnega interesa. Komisija je pooblaščena, da sprejme te tehnične standarde kot delegirane akte. Komisija je 23. septembra 2009 sprejela predloge uredb o ustanovitvi EBA (Evropskega bančnega organa), EIOPA (Evropskega organa za zavarovanja in poklicne pokojnine) in ESMA (Evropskega organa za vrednostne papirje in trge)[9]. V zvezi s tem želi spomniti na izjave v zvezi s členoma 290 in 291 PDEU, ki jih je navedla ob sprejetju uredb o ustanovitvi evropskih nadzornih organov: „Komisija v zvezi s postopkom sprejemanja regulativnih standardov poudarja edinstveni značaj sektorja finančnih storitev, ki izhaja iz Lamfalussyjeve strukture in je izrecno priznan v izjavi št. 39 k PDEU. Vendar ima Komisija resne dvome o tem, ali so omejitve glede njene vloge pri sprejemanju delegiranih aktov in izvedbenih ukrepov skladne s členoma 290 in 291 PDEU.“ 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE Predlog Komisije ne vpliva neposredno ali posredno na proračun Evropske unije. Za naloge, ki bodo dodeljene nadzornim organom EU, kot je navedeno v predlogu, ne bodo namenjena dodatna finančna sredstva EU. 2011/0359 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o posebnih zahtevah v zvezi z obvezno revizijo subjektov javnega interesa (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 114 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po predložitvi osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[10], po posvetovanju z evropskim nadzornikom za varstvo podatkov[11], v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1) Zakoniti revizorji in revizijska podjetja so v skladu z zakonom pooblaščeni za izvajanje obveznih revizij subjektov javnega interesa, da se poveča zaupanje javnosti v letne in konsolidirane računovodske izkaze takšnih subjektov. Funkcija obvezne revizije glede zastopanja javnega interesa pomeni, da se na kakovost dela zakonitega revizorja zanaša široka skupnost oseb in ustanov. Visoka kakovost revizije prispeva k pravilnemu delovanju trgov z izboljšanjem integritete in učinkovitosti računovodskih izkazov. Zato revizorji izpolnjujejo zelo pomembno družbeno vlogo. (2) Zakonodaja Unije določa, da mora računovodske izkaze, ki zajemajo letne ali konsolidirane računovodske izkaze, kreditnih institucij, zavarovalnic, izdajateljev vrednostnih papirjev, sprejetih v trgovanje na organiziranem trgu, plačilnih institucij, KNPVP, institucij za izdajo elektronskega denarja in alternativnih investicijskih skladov revidirati ena ali več oseb, ki lahko izvajajo takšne revizije v skladu z zakonodajo Unije, in sicer: členom 1(1) Direktive Sveta 86/635/EGS z dne 8. decembra 1986 o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih bank in drugih finančnih institucij[12], členom 1(1) Direktive Sveta 91/674/EGS z dne 19. decembra 1991 o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih zavarovalnic[13], členom 4(4) Direktive 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu, in o spremembah Direktive 2001/34/ES[14], členom 15(2) Direktive 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES[15], členom 73 Direktive 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP)[16], členom 3(1) Direktive 2009/110/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti ter nadzoru skrbnega in varnega poslovanja institucij za izdajo elektronskega denarja ter o spremembah direktiv 2005/60/ES in 2006/48/ES in razveljavitvi Direktive 2000/46/ES[17] ter členom 22(3) Direktive 2011/61/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2011 o upraviteljih alternativnih investicijskih skladov in spremembah direktiv 2003/41/ES in 2009/65/ES ter uredb (ES) št. 1060/2009 in (EU) št. 1095/2010[18]. Poleg tega člen 4(1)(1) Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS[19] določa, da se letni računovodski izkazi investicijskih podjetij revidirajo, kadar se ne uporablja Četrta direktiva Sveta 78/660/EGS z dne 25. julija 1978 o letnih računovodskih izkazih posameznih vrst družb[20] ali Sedma direktiva Sveta 83/349/EGS z dne 13. junija 1983 o konsolidiranih računovodskih izkazih[21]. (3) Pogoji za podelitev dovoljenj osebam, odgovornim za izvajanje obvezne revizije, in minimalne zahteve za izvajanje takšne obvezne revizije so določeni v Direktivi 2006/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze, spremembi direktiv Sveta 78/660/EGS in 83/349/EGS ter razveljavitvi Direktive Sveta 84/253/EGS[22]. (4) Veliko bank je med nedavno finančno krizo med letoma 2007 in 2009 razkrilo velike izgube bilančnih in zunajbilančnih postavk. Ob tem so bili poleg vprašanja, kako so lahko revizorji svojim strankam za navedena obdobja predložili revizijska poročila brez pridržka, izraženi tudi dvomi o ustreznosti in primernosti sedanjega zakonodajnega okvira. Komisija je 13. oktobra 2010 objavila zeleno knjigo z naslovom Revizijska politika: kaj smo se naučili iz krize[23], s katero je v okviru splošne regulativne reforme finančnega trga začela obsežno javno posvetovanje o vlogi in obsegu revizije ter o krepitvi funkcije revizije, ki bi lahko prispevala k večji finančni stabilnosti. Na podlagi javnega posvetovanja je bilo ugotovljeno, da je mogoče pravila iz Direktive 2006/43/ES v zvezi z izvajanjem obvezne revizije letnih in konsolidiranih računovodskih izkazov subjektov javnega interesa znatno izboljšati. Evropski parlament je 13. septembra 2011 izdal samoiniciativno poročilo o zeleni knjigi. Poleg tega je Evropski ekonomsko-socialni odbor poročilo o zadevni zeleni knjigi sprejel 16. junija 2011. (5) Določiti je treba podrobna pravila, s katerimi se zagotovi primerna kakovost obveznih revizij subjektov javnega interesa ter da jih izvajajo zakoniti revizorji in revizijska podjetja, ki poslujejo v skladu s strogimi zahtevami. S skupnim regulativnim pristopom se bodo izboljšale integriteta, neodvisnost, nepristranskost, odgovornost, preglednost in zanesljivost zakonitih revizorjev in revizijskih podjetij, ki izvajajo obvezno revizijo subjektov javnega interesa, kar bo prispevalo h kakovosti obvezne revizije v Uniji in k nemotenemu delovanju notranjega trga, ob tem pa bo dosežena visoka raven zaščite potrošnikov in vlagateljev. S pripravo posebnega akta za subjekte javnega interesa bosta zagotovljena tudi popolna skladnost in enotna uporaba, to pa bo prispevalo k učinkovitejšemu delovanju notranjega trga. (6) Finančni sektor se razvija, poleg tega v skladu z zakonodajo Unije nastajajo nove kategorije finančnih institucij. Novi subjekti in dejavnosti zunaj običajnega bančnega sistema so vedno bolj pomembni, pri čemer se je povečal njihov vpliv na finančno stabilnost. Zato je primerno, da opredelitev subjekta javnega interesa zajema tudi druge finančne institucije in subjekte, kot so investicijska podjetja, plačilne institucije, kolektivni naložbeni podjemi za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP), institucije za izdajo elektronskega denarja in alternativni investicijski skladi. (7) Revizija letnih in konsolidiranih računovodskih izkazov je določena kot obvezen zaščitni ukrep za vlagatelje, posojilodajalce in poslovne partnerje, ki imajo delež ali poslovni interes v subjektih javnega interesa. Zato morajo biti zakoniti revizorji in revizijska podjetja pri izvajanju obveznih revizij takšnih subjektov popolnoma neodvisni, pri čemer se morajo izogibati nasprotjem interesov. Za določanje neodvisnosti revizorjev in revizijskih podjetij je treba upoštevati koncept mreže, v kateri delujejo revizorji in revizijska podjetja. (8) Z ustrezno notranjo organizacijo zakonitih revizorjev in revizijskih podjetij je treba prispevati k preprečevanju kakršnih koli nevarnosti za njihovo neodvisnost. Zato lastniki ali delničarji revizijskega podjetja in osebe, ki ga upravljajo, ne smejo posegati v izvajanje obvezne revizije na kakršen koli način, ki bi ogrozil neodvisnost in nepristranskost zakonitega revizorja, ki izvaja obvezno revizijo v imenu revizijskega podjetja. Poleg tega morajo zakoniti revizorji in revizijska podjetja oblikovati ustrezne notranje politike in postopke za zaposlene in druge osebe, ki so vključene v dejavnost obvezne revizije v njihovi organizaciji, da zagotovijo izpolnjevanje z zakonom določenih obveznosti. Namen navedenih politik in postopkov mora biti zlasti preprečevanje in odpravljanje kakršnih koli nevarnosti za neodvisnost ter zagotavljanje kakovosti, integritete in temeljitosti obvezne revizije. Navedene politike in postopki morajo biti sorazmerni z obsegom in zapletenostjo poslovanja zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja. (9) Revizorji, revizijska podjetja in njihovi zaposleni ne smejo izvajati obvezne revizije subjekta, v katerem imajo poslovni ali finančni interes, ali trgovati s finančnimi instrumenti, ki jih izda, zanje jamči ali jih drugače podpira revidirani subjekt, razen če gre za deleže v razpršenih kolektivnih naložbenih shemah. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje se mora vzdržati sodelovanja v postopkih notranjega odločanja v revidiranem subjektu. Zakoniti revizorji ali njihovi zaposleni ne smejo opravljati nalog na poslovodni ali upravni ravni v revidiranem subjektu do preteka ustreznega obdobja od konca revizijskega posla. (10) Neodvisnost zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja lahko ogrozita tudi višina plačil, prejetih od enega revidiranega subjekta, in struktura plačil. Zato je treba zagotoviti, da plačila za revizijske storitve niso odvisna od kakršnih koli pogojev in da se vzpostavi poseben postopek za zagotovitev kakovosti revizije, kadar so plačila za revizijske storitve ene stranke znatna. Če je zakoniti revizor ali revizijsko podjetje odvisno zlasti od ene stranke, mora opustiti izvajanje zadevne obvezne revizije. (11) Zakoniti revizorji, revizijska podjetja ali člani njihovih mrež lahko z opravljanjem storitev, razen obvezne revizije, za revidirane subjekte ogrozijo svojo neodvisnost. Zato je primerno določiti, da zakoniti revizor, revizijsko podjetje in člani njihove mreže ne smejo za svoje revidirane subjekte opravljati nerevizijskih storitev. Če bi revizijsko podjetje opravljalo nerevizijske storitve za družbo, ne bi smelo izvajati obvezne revizije navedene družbe, zato bi se zmanjšalo število revizijskih podjetij, ki bi lahko izvajala obvezno revizijo, zlasti revizijo velikih subjektov javnega interesa, kjer je trg koncentriran. Zato je primerno, da se za zagotovitev minimalnega števila revizijskih podjetij, ki lahko opravljajo revizijske storitve za velike subjekte javnega interesa, določi, da velika revizijska podjetja v okviru svojega poslovanja izvajajo zlasti obvezno revizijo, opravljanje drugih storitev, ki niso povezane z njihovo obvezno revizijsko funkcijo, kot so svetovalne storitve, pa je treba prepovedati. (12) Za preprečitev nasprotja interesov je pomembno, da zakoniti revizor ali revizijsko podjetje pred sprejetjem posla obvezne revizije subjekta javnega interesa ali njegovim nadaljevanjem oceni, ali so zahteve glede neodvisnosti izpolnjene in zlasti ali je zaradi razmerja z navedenim subjektom neodvisnost ogrožena. Prav tako je pomembno, da za ohranjanje te neodvisnosti vodi evidence vseh nevarnosti za svojo neodvisnost in neodvisnost svojih zaposlenih ter drugih oseb, vključenih v postopek obvezne revizije, ter uporabljenih zaščitnih ukrepov za omilitev navedenih nevarnosti. Če so nevarnosti za njegovo neodvisnost celo po uporabi zaščitnih ukrepov za omilitev navedenih nevarnosti prevelike, mora odstopiti od revizijskega posla ali ga zavrniti. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje mora vsako leto revizijski komisiji revidiranega subjekta potrditi svojo neodvisnost ter s takšno komisijo razpravljati o kakršnih koli nevarnostih za svojo neodvisnost in uporabljenih zaščitnih ukrepih za omilitev navedenih nevarnosti. (13) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov[24] ureja obdelavo osebnih podatkov, ki se izvaja v državah članicah v okviru te uredbe in pod nadzorom pristojnih organov držav članic, zlasti javnih neodvisnih organov, ki jih imenujejo države članice. Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov[25]ureja obdelavo osebnih podatkov, ki jo izvaja ESMA v okviru te uredbe in pod nadzorom evropskega nadzornika za varstvo podatkov. Vsaka izmenjava ali prenos informacij pristojnih organov mora biti v skladu s pravili o prenosu osebnih podatkov iz Direktive 95/46/ES, vsaka izmenjava ali prenos informacij ESMA pa mora biti v skladu s pravili o prenosu osebnih podatkov iz Uredbe (ES) št. 45/2001. (14) Pomembno je, da zakoniti revizorji in revizijska podjetja spoštujejo pravico do zasebnega življenja in pravico do varstva podatkov svojih strank. Zato jih morajo zavezovati stroga pravila o zaupnosti in poslovni skrivnosti, ki pa ne smejo ovirati pravilnega izvajanja te uredbe ali sodelovanja z revizorjem skupine med izvajanjem revizije konsolidiranih računovodskih izkazov, kadar je nadrejeno podjetje v tretji državi, če je to v skladu z Direktivo 95/46/ES. Vendar v skladu s takšnimi pravili zakoniti revizor ali revizijsko podjetje ne sme sodelovati z organi tretjih držav zunaj okvirov sodelovanja iz poglavja XI Direktive 2006/43/ES. Navedena pravila o zaupnosti morajo veljati tudi za vsakega zakonitega revizorja ali revizijsko podjetje, ki ne sodeluje več pri posamezni revizijski nalogi. (15) Na podlagi obvezne revizije se pripravi mnenje o resničnosti in poštenosti računovodskih izkazov revidiranih subjektov. Ker zainteresirane strani morda ne poznajo omejitev revizije (pomembnost, tehnike vzorčenja, vloga revizorja pri odkrivanju goljufij in odgovornost poslovodnega osebja), se lahko pričakovanja razlikujejo. Za zmanjšanje takšnih razlik je treba jasneje opredeliti obseg obvezne revizije. (16) Čeprav mora biti za zagotavljanje finančnih podatkov odgovorno zlasti vodstvo revidiranih družb, pa revizorji svojo vlogo opravljajo tudi tako, da so s stališča uporabnikov kritični do vodstva. Zato je treba za izboljšanje kakovosti revizije okrepiti strokovno skrbnost revizorjev do revidiranega subjekta. Revizorji se morajo ne glede na svoje pretekle izkušnje v zvezi s poštenostjo in integriteto vodstva revidiranega subjekta zavedati, da so možne pomembne napačne navedbe, ne glede na to, ali so posledica goljufije ali napake. Zagotavljanje kakovostne revizije mora biti glavno merilo pri organiziranju revizijskega dela in dodelitvi potrebnih sredstev za naloge. Integriteta zakonitega revizorja, revizijskega podjetja in njihovega osebja je bistvenega pomena za zagotavljanje zaupanja javnosti v obvezne revizije in finančne trge. Zato je treba vsak dogodek, ki lahko resno ogrozi integriteto dejavnosti obvezne revizije, primerno obravnavati. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje mora revizijsko delo ustrezno dokumentirati. (17) V primeru konsolidiranih računovodskih izkazov je treba jasno opredeliti odgovornosti zakonitih revizorjev, ki revidirajo različne subjekte skupine. Zato mora biti revizor skupine v celoti odgovoren za revizijsko poročilo. (18) Zanesljiv pregled notranjega obvladovanja kakovosti dela, opravljenega v okviru vsakega posla obvezne revizije, mora prispevati k visoki kakovosti revizije. Zato zakoniti revizor ali revizijsko podjetje ne sme izdati svojega revizijskega poročila, dokler takšen pregled notranjega obvladovanja kakovosti ni končan. (19) Rezultate obvezne revizije je treba zainteresiranim stranem predložiti v revizijskem poročilu. Za povečanje zaupanja zainteresiranih strani v računovodske izkaze revidiranega subjekta je zlasti pomembno, da je revizijsko poročilo dobro zasnovano in trdno utemeljeno ter vključuje dodatne informacije, povezane z izvedeno revizijo. Revizijsko poročilo mora vsebovati predvsem dovolj informacij o uporabljeni metodologiji, zlasti v kakšnem obsegu je bila bilanca stanja preverjena neposredno ter v kakšnem obsegu je bilo izvedeno preskušanje sistema in skladnosti, o stopnjah pomembnosti, uporabljenih za izvajanje revizije, o ključnih področjih tveganja za pomembne napačne navedbe letnih in konsolidiranih računovodskih izkazov, o tem, ali je bila obvezna revizija namenjena odkrivanju goljufije, ter v primeru mnenja s pridržkom, negativnega mnenja ali odklonitve mnenja o razlogih za takšno odločitev. (20) Vrednost obvezne revizije za revidirani subjekt bi se povečala, če bi se okrepilo sodelovanje med zakonitim revizorjem ali revizijskim podjetjem na eni strani in revizijsko komisijo na drugi strani. Poleg rednega dialoga med izvajanjem obvezne revizije je pomembno, da zakoniti revizor ali revizijsko podjetje revizijski komisiji predloži dodatno in podrobnejše poročilo o rezultatih obvezne revizije. Takšna dodatna podrobna poročila morajo biti na voljo nadzornikom subjektov javnega interesa, vendar ne javnosti. (21) Zakoniti revizorji ali revizijska podjetja nadzornike subjektov javnega interesa že obveščajo o dejstvih in odločitvah, ki lahko kršijo pravila glede dejavnosti revidiranega subjekta ali ogrozijo nemoteno poslovanje revidiranega subjekta. Izvajanje nadzornih nalog bi bilo lažje tudi, če bi morali nadzorniki kreditnih in finančnih institucij vzpostaviti reden dialog s svojimi zakonitimi revizorji in revizijskimi podjetji. (22) Za povečanje zaupanja v zakonite revizorje in revizijska podjetja, ki izvajajo obvezno revizijo subjektov javnega interesa, ter njihove odgovornosti morajo zakoniti revizorji in revizijska podjetja izboljšati pregledno poročanje. Zato morajo zakoniti revizorji in revizijska podjetja razkriti revidirane finančne informacije, zlasti skupni promet, razdeljen na plačila za revizijske storitve, ki jih plačajo subjekti javnega interesa, plačila za revizijske storitve, ki jih plačajo drugi subjekti, in plačila za druge storitve. Razkriti morajo tudi finančne informacije na ravni mreže, v katero so vključeni. Revizijska podjetja morajo pregledna poročila dopolniti z izjavo o upravljanju, iz katere je razvidno, ali je v revizijskem podjetju vzpostavljena ureditev dobrega upravljanja podjetja. Pristojnim organom morajo predložiti dodatne dopolnilne informacije o plačilih za revizijske storitve, da jim olajšajo izvajanje nadzornih nalog. (23) Revizijske komisije ali organi, ki opravljajo enako funkcijo v revidiranem subjektu, odločilno prispevajo k visokokakovostni obvezni reviziji. Za okrepitev neodvisnosti in strokovnosti revizijske komisije je treba določiti, da mora biti večina njenih članov neodvisna ter da je vsaj en član komisije usposobljen za revizijo, drug član pa za revizijo in/ali računovodstvo. Priporočilo Komisije z dne 15. februarja 2005 o vlogi neizvršnih direktorjev ali članov nadzornega sveta javnih družb in o komisijah upravnega odbora ali nadzornega sveta[26] določa, kako se ustanovijo in delujejo revizijske komisije. Vendar je ob upoštevanju velikosti upravnih odborov in nadzornih svetov v družbah z zmanjšano tržno kapitalizacijo ter v malih in srednje velikih subjektih javnega interesa primerno, da lahko funkcije, dodeljene revizijski komisiji za navedene subjekte ali organu, ki v revidiranem subjektu opravlja enake funkcije, izvaja upravni ali nadzorni organ kot celota. Subjekti javnega interesa, ki so KNPVP ali alternativni investicijski skladi, morajo biti oproščeni obveznosti, da imajo revizijsko komisijo. Pri tej izjemi je upoštevano dejstvo, da kadar ti skladi delujejo le za namen združevanja sredstev, vzpostavitev revizijske komisije ni primerna. KNPVP in alternativni investicijski skladi ter njihove družbe za upravljanje delujejo v strogo določenem zakonodajnem okolju ter jih upravljajo posebni mehanizmi, kot so kontrole, ki jih izvajajo njihovi skrbniki. (24) Okrepiti je treba tudi vlogo revizijske komisije pri izbiranju novega zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja, da lahko skupščina delničarjev ali člani revidiranega subjekta sprejmejo bolj utemeljeno odločitev. Zato mora odbor ali svet ob predložitvi predloga skupščini pojasniti, ali upošteva priporočilo revizijske komisije oziroma zakaj ne. Revizijska komisija mora v priporočilu predstaviti vsaj dve možnosti revizijskega posla in ustrezno utemeljiti izbiro ene od možnosti, da lahko skupščina sprejme ustrezno odločitev. Da lahko revizijska komisija v priporočilu zagotovi pravično in ustrezno utemeljitev, mora uporabiti rezultate obveznega postopka izbire, ki ga pod vodstvom revizijske komisije izvede revidirani subjekt. Pri takšnem postopku izbire mora revidirani subjekt pozvati zakonite revizorje ali revizijska podjetja, tudi manjša, da predložijo predloge za revizijski posel. V razpisni dokumentaciji morajo biti navedena pregledna in nediskriminacijska merila za izbor, ki se uporabijo pri ocenjevanju predlogov. Vendar je ob upoštevanju dejstva, da bi lahko imele družbe z zmanjšano tržno kapitalizacijo ali mali in srednje veliki subjekti javnega interesa zaradi takšnega postopka izbire nesorazmerne stroške glede na svojo velikost, primerno, da se takšne subjekte oprosti te obveznosti. (25) Pravica skupščine delničarjev ali članov revidiranega subjekta, da izberejo zakonitega revizorja ali revizijsko podjetje, ne bi bila pomembna, če bi revidirani subjekt s tretjo osebo sklenil pogodbo, ki bi omejevala takšno izbiro. Zato je treba vse pogodbene klavzule, ki jih sprejmeta revidirani subjekt in tretja oseba v zvezi z imenovanjem ali omejitvijo izbire posameznega revizorja ali revizijskega podjetja, šteti za nične in neveljavne. (26) Imenovanje več kot enega zakonitega revizorja oziroma revizijskega podjetja s strani subjektov javnega interesa bi okrepilo izvajanje strokovne skrbnosti in prispevalo k vedno večji kakovosti revizije. Ta ukrep bi, v kombinaciji z vključenostjo manjših revizijskih podjetij, tudi spodbudil razvoj zmogljivosti takšnih podjetij ter tako prispeval k čedalje večji izbiri zakonitih revizorjev in revizijskih podjetij za subjekte javnega interesa. Zato bi slednje bilo treba spodbujati in motivirati, naj imenujejo več kot enega zakonitega revizorja oziroma revizijsko podjetje za izvajanje obvezne revizije. (27) Za obravnavanje nevarnosti domačnosti in s tem za krepitev neodvisnosti revizorjev in revizijskih podjetij je treba določiti najdaljše trajanje revizijskega posla, ki ga zakoniti revizor ali revizijsko podjetje opravlja za posamezni revidirani subjekt. Vzpostaviti je treba tudi ustrezen mehanizem postopne menjave za osebje, ki najdlje sodeluje pri obvezni reviziji, vključno s ključnimi revizijskimi partnerji, ki izvajajo obvezno revizijo v imenu revizijskega podjetja. Določiti je treba tudi ustrezno obdobje, v katerem takšen zakoniti revizor ali revizijsko podjetje ne sme izvajati obvezne revizije istega subjekta. Da se zagotovi nemoten prehod, mora prejšnji revizor novemu revizorju predložiti dokument o primopredaji z ustreznimi informacijami. (28) Za zaščito neodvisnosti revizorja mora biti njegova razrešitev mogoča le iz utemeljenih razlogov, ki jih je treba sporočiti organu ali organom, odgovornim za nadzor. Kadar revidirani subjekt kljub utemeljenim razlogom ne ukrepa, je treba revizijsko komisijo, delničarje, pristojne organe, odgovorne za nadzor revizorjev ali revizijskih podjetij, ali pristojne organe, odgovorne za nadzor subjekta javnega interesa, pooblastiti, da pri nacionalnem sodišču vložijo zahtevek za razrešitev revizorja. (29) Da se s preprečevanjem nasprotij interesov zagotovi visoka raven zaupanja vlagateljev in potrošnikov v notranji trg, morajo pristojni organi, ki so neodvisni od revizijske stroke in imajo ustrezno zmogljivost, strokovno znanje in vire, ustrezno nadzirati zakonite revizorje in revizijska podjetja. Nacionalni pristojni organi morajo imeti potrebna pooblastila za opravljanje nadzornih nalog, vključno s pravico dostopa do dokumentov, zahteve za informacije od katere koli osebe in izvajanja inšpekcijskih pregledov. Specializirati se morajo za nadzor finančnih trgov, izpolnjevanja obveznosti računovodskega poročanja ali za nadzor obvezne revizije. Vendar je treba omogočiti, da nadzor nad izpolnjevanjem obveznosti, določenih za subjekte javnega interesa, izvajajo pristojni organi, ki so odgovorni za nadzor navedenih subjektov. Zakoniti revizorji ali revizijska podjetja ne smejo kakor koli neprimerno vplivati na financiranje pristojnih organov. (30) Kakovost nadzora se izboljša, če je vzpostavljeno učinkovito sodelovanje med organi z različnimi pristojnostmi na nacionalni ravni. Zato morajo organi, pristojni za nadzor izpolnjevanja obveznosti glede obvezne revizije subjektov javnega interesa, sodelovati z organi, odgovornimi za podelitev dovoljenj in registracijo zakonitih revizorjev in revizijskih podjetij, z organi, ki nadzirajo subjekte javnega interesa, in z enotami za finančni nadzor iz Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/60/ES z dne 26. oktobra 2006 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma[27]. (31) Zunanje zagotavljanje kakovosti obvezne revizije je ključno za visoko kakovost revizije. Prispeva k večji verodostojnosti objavljenih finančnih informacij in zagotavlja boljšo zaščito delničarjev, vlagateljev, upnikov in drugih zainteresiranih strani. Zato morajo biti zakoniti revizorji in revizijska podjetja vključeni v sistem zagotavljanja kakovosti, za katerega so odgovorni pristojni organi ter zato zagotavlja nepristranskost in neodvisnost od revizijske stroke. Pregledi zagotavljanja kakovosti morajo biti organizirani tako, da se zagotavljanje kakovosti za vsakega zakonitega revizorja ali vsako revizijsko podjetje, ki opravlja revizije subjektov javnega interesa, pregleda vsaj vsaka tri leta. Način izvedbe inšpekcijskih pregledov je naveden v Priporočilu Komisije z dne 6. maja 2008 o zunanjem zagotavljanju kakovosti za zakonite revizorje in revizijska podjetja, ki opravljajo revizije subjektov javnega interesa[28]. Pregledi zagotavljanja kakovosti morajo biti sorazmerni z obsegom in zapletenostjo poslovanja pregledanega revizijskega podjetja ali zakonitega revizorja. (32) Preiskave prispevajo k odkrivanju, preprečevanju in popravljanju neustreznega izvajanja obvezne revizije subjektov javnega interesa. Zato morajo biti pristojni organi pooblaščeni za preiskovanje zakonitih revizorjev in revizijskih podjetij. (33) Trg storitev na področju obvezne revizije subjektov javnega interesa se postopno razvija. Zato morajo pristojni organi spremljati dogajanje na trgu, zlasti morebitno omejeno izbiro revizorja in tveganja, ki so posledica visoke koncentracije na trgu. (34) Propad pomembnih revizijskih podjetij lahko ovira opravljanje revizijskih storitev na trgu in povzroči dodatno strukturno kopičenje tveganj na trgu. Zato morajo pristojni organi največja revizijska podjetja v vsaki državi članici preventivno pozvati, da pripravijo načrte ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih za primere, ki lahko ogrozijo nemoteno delovanje zadevnega podjetja. V takih načrtih so lahko opredeljeni ukrepi za zagotovitev pravilno izpeljanih postopkov zaradi insolventnosti zadevnega podjetja. (35) Pregledno delovanje pristojnih organov mora prispevati k večjemu zaupanju vlagateljev in potrošnikov v notranji trg. Zato morajo pristojni organi redno poročati o svojih dejavnostih in objavljati poročila o posameznih inšpekcijskih pregledih. (36) Sodelovanje med pristojnimi organi držav članic lahko pomembno prispeva k zagotavljanju stalne visoke kakovosti obveznih revizij v Uniji. Zato morajo pristojni organi držav članic po potrebi sodelovati pri opravljanju svojih nadzornih nalog v zvezi z obveznimi revizijami. Upoštevati morajo načelo ureditve in nadzora matične države članice, v kateri ima zakoniti revizor ali revizijsko podjetje dovoljenje in v kateri ima revidirani subjekt sedež. Sodelovanje med pristojnimi organi bi se okrepilo zlasti, če bi potekalo v okviru Skupnega odbora evropskih nadzornih organov (ESA) pod vodstvom Evropskega organa za vrednostne papirje in trge (ESMA), ki je bil ustanovljen z Uredbo (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge)[29]. ESMA mora ob pomoči Evropskega bančnega organa (EBA), ki je bil ustanovljen z Uredbo (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ)[30], in Evropskega organa za zavarovanja in poklicne pokojnine (EIOPA), ki je bil ustanovljen z Uredbo (EU) št. 1094/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine)[31], prispevati k navedenemu sodelovanju s svetovanjem nacionalnim pristojnim organom in pripravo smernic zanje. (37) Sodelovanje med pristojnimi organi držav članic mora vključevati izmenjavo informacij, sodelovanje v zvezi s pregledi zagotavljanja kakovosti, pomoč pri preiskavah v zvezi z izvajanjem obveznih revizij subjektov javnega interesa, tudi v primerih, v katerih preiskovano ravnanje ne pomeni kršitve veljavne zakonodaje ali ureditve zadevnih držav članic, in načrtovanje ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih. Pristojni organi držav članic lahko sodelujejo v okviru kolegijev pristojnih organov in z medsebojnim prenosom nalog. Pri takšnem sodelovanju je treba upoštevati koncept mreže, v kateri delujejo revizorji in podjetja. Pristojni organi in evropski nadzorni organi morajo spoštovati ustrezna pravila o zaupnosti in poslovni skrivnosti. (38) S priznavanjem sposobnosti zakonitih revizorjev in revizijskih podjetij za izvajanje obveznih revizij subjektov javnega interesa je treba olajšati dostop revizorjev in podjetij do drugih strank. Zato je treba vzpostaviti evropsko potrdilo o kakovosti, ki ga mora razviti ESMA. Nacionalni pristojni organi bi morali sodelovati pri presoji kandidatov za dodelitev certifikata. (39) Zaradi povezanosti kapitalskih trgov je treba nacionalnim pristojnim organom in evropskim nadzornim organom omogočiti, da sodelujejo z nadzornimi organi in telesi tretjih držav na področju izmenjave informacij ali pregledov zagotavljanja kakovosti. Vendar se morajo v primerih, v katerih sodelovanje z organi tretjih držav zadeva revizijske delovne papirje ali druge dokumente, ki jih imajo zakoniti revizorji ali revizijska podjetja, uporabljati postopki iz Direktive 2006/43/ES. (40) Za zagotavljanje nemotenega delovanja finančnih trgov so potrebni trajnostne revizijske zmogljivosti in konkurenčen trg za storitve obvezne revizije, ki ponuja dovolj izbire med revizijskimi podjetji, zmožnimi opraviti obvezno revizijo subjektov javnega interesa. ESMA mora poročati o spremembah, ki jih v strukturo revizijskega trga vnaša ta uredba. Pri tovrstni analizi mora ESMA upoštevati učinek, ki ga imajo nacionalne ureditve civilne odgovornosti za zakonite revizorje na strukturo revizijskega trga. Komisija bi morala na podlagi takega poročila in drugih ustreznih dokazil predložiti poročilo o učinku nacionalnih ureditev odgovornosti za zakonite revizorje na strukturo revizijskega trga in sprejeti ukrepe, ki se ji na podlagi izsledkov poročila zdijo ustrezni. (41) Za zagotovitev večje skladnosti z zahtevami iz te uredbe in v skladu s sporočilom Komisije z dne 9. decembra 2010 z naslovom Krepitev sistemov sankcij v sektorju finančnih storitev[32] je treba pristojnim organom zagotoviti večja pooblastila za sprejemanje nadzornih ukrepov in izrekanje sankcij. Določiti je treba upravne denarne sankcije za zakonite revizorje, revizijska podjetja in subjekte javnega interesa, ki storijo opredeljene kršitve. Pristojni organi morajo sankcije in ukrepe izvajati pregledno. Pri sprejetju in objavi sankcij je treba spoštovati temeljne pravice v skladu z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti pravico do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja (člen 7), pravico do varstva osebnih podatkov (člen 8) ter pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča (člen 47). (42) Prijavitelji nepravilnosti lahko pristojne organe opozorijo na nove informacije, ki jim lahko pomagajo pri odkrivanju in sankcioniranju nepravilnosti, vključno z goljufijo. Vendar lahko prijavitelje nepravilnosti od tega odvrne strah pred povračilnimi ukrepi ali pomanjkanje spodbud. Države članice morajo zato zagotoviti ustrezne ureditve, ki bodo prijavitelje nepravilnosti spodbudile k obveščanju pristojnih organov o morebitnih kršitvah te uredbe in jih zaščitile pred povračilnimi ukrepi. Države članice jih lahko k temu tudi spodbujajo, vendar morajo biti prijavitelji nepravilnosti do takšnih spodbud upravičeni le, kadar zagotovijo nove informacije, ki jih niso dolžni posredovati v skladu z zakonom, in kadar te informacije omogočijo sankcioniranje kršitve te uredbe. Države članice morajo zagotoviti tudi, da sistemi za prijavljanje nepravilnosti, ki jih izvajajo, vključujejo mehanizme za ustrezno zaščito prijavljene osebe, zlasti kar zadeva njeno pravico do varstva osebnih podatkov, ter postopke, ki zagotavljajo pravico prijavljene osebe do obrambe in zaslišanja pred sprejetjem odločitve v zvezi z njo ter pravico do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem zoper odločitev v zvezi z njo. (43) Za upoštevanje razvoja na področju revizije in revizijskem trgu je treba Komisijo pooblastiti, da določi tehnične zahteve v zvezi z vsebino dokumenta o primopredaji, ki mora biti predložen novemu zakonitemu revizorju ali revizijskemu podjetju, in v zvezi z uvedbo evropskega potrdila o kakovosti za zakonite revizorje in revizijska podjetja, ki izvajajo obvezne revizije subjektov javnega interesa. (44) Komisijo je treba pooblastiti za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije, da se upošteva tehnični razvoj na finančnih trgih, na področju revizije in v revizorski stroki ter se opredelijo zahteve iz te uredbe. Delegirane akte je treba uporabiti zlasti za prilagoditev seznama povezanih revizijskih in nerevizijskih storitev ter za določitev višine plačil, ki jih lahko ESMA zaračuna zakonitim revizorjem in revizijskim podjetjem za izdajo evropskega potrdila o kakovosti. Predvsem je pomembno, da Komisija med pripravami izvede ustrezna posvetovanja, vključno s posvetovanji na ravni strokovnjakov. Komisija mora pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti sočasno, pravočasno in ustrezno predložitev zadevnih dokumentov Evropskemu parlamentu in Svetu. (45) Za zagotovitev pravne varnosti in nemotenega prehoda na ureditev iz te uredbe je treba uvesti prehodno ureditev glede začetka veljavnosti obveznosti v zvezi z menjavo revizijskih podjetij, organizacijo postopka izbire revizijskega podjetja in preoblikovanjem revizijskih podjetij v podjetja, ki izvajajo samo revizijske storitve. (46) Ker ciljev te uredbe, tj. pojasniti in bolje opredeliti vlogo obvezne revizije subjektov javnega interesa, izboljšati informacije, ki jih zakoniti revizor ali revizijsko podjetje zagotovi revidiranemu subjektu, vlagateljem in drugim zainteresiranim stranem, izboljšati komunikacijske poti med revizorji in nadzorniki subjektov javnega interesa, preprečiti nasprotje interesov zaradi opravljanja nerevizijskih storitev za subjekte javnega interesa, omiliti tveganje za morebitno nasprotje interesov zaradi obstoječega sistema, v katerem revidirani subjekt izbere in plača revizorja, ali zaradi tveganja domačnosti, olajšati zamenjavo zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja in izbiro revizorja za subjekte javnega interesa, zagotoviti večjo izbiro revizorjev za subjekte javnega interesa ter izboljšati učinkovitost, neodvisnost in doslednost ureditve ter nadzora zakonitih revizorjev in revizijskih podjetij, ki izvajajo obvezne revizije subjektov javnega interesa, tudi v zvezi s sodelovanjem na ravni Unije, države članice ne morejo zadovoljivo doseči same, ampak jih je zaradi njihovega obsega lažje doseči na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega okvirov, ki so potrebni za doseganje teh ciljev. (47) Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, priznana zlasti v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah, in sicer pravico do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja (člen 7), pravico do varstva osebnih podatkov (člen 8), svobodo gospodarske pobude (člen 16), pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča (člen 47), domnevo nedolžnosti in pravico do obrambe (člen 48), načeli zakonitosti in sorazmernosti kaznivih dejanj in kazni (člen 49) ter pravico, da se za isto kaznivo dejanje kazensko ne preganja ali kaznuje dvakrat (člen 50), ter jo je treba uporabljati v skladu z navedenimi pravicami in načeli – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: Naslov I Vsebina, področje uporabe in opredelitev pojmov Člen 1 Vsebina Ta uredba določa zahteve v zvezi z izvajanjem obvezne revizije letnih in konsolidiranih računovodskih izkazov subjektov javnega interesa, pravila o organizaciji ter izbiri zakonitih revizorjev in revizijskih podjetij s strani subjektov javnega interesa, da se spodbujata njihova neodvisnost in izogibanje nasprotjem interesov, ter pravila o nadzoru izpolnjevanja navedenih zahtev s strani zakonitih revizorjev in revizijskih podjetij. Člen 2 Področje uporabe 1. Ta uredba se uporablja za: (a) zakonite revizorje in revizijska podjetja, ki izvajajo obvezne revizije subjektov javnega interesa; (b) subjekte javnega interesa. 2. Ta uredba se uporablja brez poseganja v Direktivo 2006/43/ES. Člen 3 Opredelitve pojmov V tej uredbi se uporabljajo opredelitve pojmov iz člena 2 Direktive 2006/43/ES, razen opredelitev pojmov „revizijsko poročilo“ in „pristojni organ“. Člen 4 Veliki subjekti javnega interesa V tej uredbi „veliki subjekti javnega interesa“ zajemajo: (a) v zvezi s subjekti iz člena 2(13)(a) Direktive 2006/43/ES največjih 10 izdajateljev delnic v vsaki državi članici glede na tržno kapitalizacijo na podlagi kotacij ob zaključku leta in v vsakem primeru vse izdajatelje delnic, ki so imeli povprečno tržno kapitalizacijo več kot 1 000 000 000 EUR na podlagi kotacij ob zaključku leta za prejšnja tri koledarska leta; (b) v zvezi s subjekti iz člena 2(13)(b) do (f) Direktive 2006/43/ES vsak subjekt, katerega bilančna vsota na datum bilance stanja tega subjekta presega 1 000 000 000 EUR; (c) v zvezi s subjekti iz člena 2(13)(g) in (h) Direktive 2006/43/ES vsak subjekt, katerega skupna upravljana sredstva na datum bilance stanja tega subjekta presegajo 1 000 000 000 EUR. Naslov II Pogoji za izvajanje obvezne revizije subjektov javnega interesa POGLAVJE I NEODVISNOST IN IZOGIBANJE NASPROTJEM INTERESOV Člen 5 Neodvisnost in nepristranskost Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje sprejme vse potrebne ukrepe, da na izvedbo obvezne revizije subjekta javnega interesa ne vpliva nobeno obstoječe ali morebitno nasprotje interesov ali poslovni ali drug odnos, ki vključuje zakonitega revizorja ali revizijsko podjetje, ki izvaja obvezno revizijo, ali, kadar je ustrezno, njegovo mrežo, poslovodno osebje, revizorje, zaposlene, katere koli druge fizične osebe, katerih storitve so dane na voljo ali so pod nadzorom zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja, ali katero koli osebo, ki je z zakonitim revizorjem ali revizijskim podjetjem neposredno ali posredno povezana z obvladovanjem. Člen 6 Notranja organizacija revizorjev in revizijskih podjetij 1. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje izpolnjuje naslednje organizacijske zahteve: (a) revizijsko podjetje oblikuje ustrezne politike in postopke, s katerimi zagotovi, da njegovi lastniki ali delničarji ter člani upravnih, poslovodnih in nadzornih organov takšnega podjetja ali pridruženega podjetja ne posegajo v izvajanje obvezne revizije na kakršen koli način, ki bi ogrozil neodvisnost in nepristranskost zakonitega revizorja, ki izvaja obvezno revizijo v imenu revizijskega podjetja; (b) zakoniti revizor ali revizijsko podjetje ima zanesljive upravne in računovodske postopke, mehanizme notranjega kontroliranja, učinkovite postopke za oceno tveganja ter učinkovite nadzorne in zaščitne ukrepe za sisteme obdelovanja informacij. Namen navedenih mehanizmov notranjega kontroliranja je zagotoviti skladnost z odločitvami in postopki na vseh ravneh revizijskega podjetja ali delovne strukture zakonitega revizorja. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje izvaja in vzdržuje postopke odločanja in organizacijske strukture, ki jasno in na dokumentiran način določajo, kaj mora biti navedeno v poročilu, ter razporejajo funkcije in odgovornosti; (c) zakoniti revizor ali revizijsko podjetje oblikuje ustrezne politike in postopke, s katerimi zagotovi, da imajo njegovi zaposleni in katere koli druge fizične osebe, katerih storitve so na voljo zakonitemu revizorju ali revizijskemu podjetju ali so pod njegovim nadzorom in ki so neposredno vključene v dejavnosti obvezne revizije, ustrezno znanje in izkušnje za izvajanje dodeljenih nalog; (d) zakoniti revizor ali revizijsko podjetje oblikuje ustrezne politike in postopke, s katerimi zagotovi, da zunanje izvajanje pomembnih revizijskih funkcij ni opravljeno na način, ki poslabša kakovost notranjega kontroliranja zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja in zmožnost pristojnih organov, da nadzirajo, kako zakoniti revizor ali revizijsko podjetje izpolnjuje obveznosti iz te uredbe; (e) zakoniti revizor ali revizijsko podjetje vzpostavi primerno in učinkovito organizacijsko in upravno ureditev za preprečevanje, ugotavljanje, odpravljanje ali obvladovanje in razkritje nevarnosti za neodvisnost iz člena 11(2); (f) zakoniti revizor ali revizijsko podjetje oblikuje ustrezne postopke in standarde za izvajanje obveznih revizij subjektov javnega interesa, usposabljanje, nadzor in pregled dejavnosti zaposlenih ter organiziranje strukture revizijskega spisa iz člena 15(5); (g) zakoniti revizor ali revizijsko podjetje vzpostavi sistem notranjega obvladovanja kakovosti, da zagotovi kakovostno obvezno revizijo subjektov javnega interesa. Sistem obvladovanja kakovosti zajema vsaj postopke in standarde iz točke (f). V primeru revizijskega podjetja je za sistem notranjega obvladovanja kakovosti odgovorna oseba, ki izpolnjuje pogoje za zakonitega revizorja; (h) zakoniti revizor ali revizijsko podjetje uporablja ustrezne sisteme, vire in postopke za zagotavljanje stalnosti in pravilnosti pri izvajanju svojih dejavnosti obvezne revizije; (i) zakoniti revizor ali revizijsko podjetje oblikuje politiko, ki njemu in njegovim zaposlenim pri opravljanju dela prepoveduje udeležbo pri kakršnem koli kaznivem dejanju ali kršitvi zakonodaje. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje vzpostavi tudi primerno in učinkovito organizacijsko in upravno ureditev za ukrepanje v primeru dogodkov, ki imajo ali lahko imajo resne posledice za integriteto njegovih dejavnosti obvezne revizije, in za evidentiranje teh dogodkov; (j) zakoniti revizor ali revizijsko podjetje uvede ustrezne politike prejemkov, ki z zadostnimi spodbudami za učinkovitost zagotavljajo kakovostno revizijo. Plačila in ocene učinkovitosti zaposlenih niso odvisni od višine prihodkov, ki jih zakoniti revizor ali revizijsko podjetje prejme od revidiranega subjekta; (k) zakoniti revizor ali revizijsko podjetje spremlja in ocenjuje primernost in učinkovitost svojih sistemov, mehanizmov notranjega kontroliranja, notranjega obvladovanja kakovosti in ureditev, vzpostavljenih v skladu s to uredbo, ter sprejme ustrezne ukrepe za odpravo morebitnih pomanjkljivosti. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje izvaja zlasti letno ocenjevanje sistema notranjega obvladovanja kakovosti iz točke (g). Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje vodi evidenco o ugotovitvah navedenega ocenjevanja in vseh predlaganih ukrepih za spremembo sistema notranjega obvladovanja kakovosti. Politike in postopki iz prvega pododstavka se dokumentirajo in posredujejo zaposlenim pri zakonitem revizorju ali v revizijskem podjetju. Zunanje izvajanje revizijskih funkcij iz točke (d) ne vpliva na odgovornost zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja do revidiranega subjekta. 2. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje pri izpolnjevanju zahtev iz odstavka 1 tega člena upošteva obseg in zapletenost svojih dejavnosti. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje lahko pristojnemu organu iz člena 35(1) dokaže, da je taka skladnost sorazmerna z obsegom in zapletenostjo dejavnosti zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja. Člen 7 Neodvisnost od revidiranega subjekta 1. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje ter vsi imetniki glasovalnih pravic v revizijskem podjetju so neodvisni od revidiranega subjekta in niso vključeni v sprejemanje odločitev revidiranega subjekta. 2. Zakoniti revizor, revizijsko podjetje, njegovi ključni revizijski partnerji, njihovi zaposleni ter katera koli druga fizična oseba, katere storitve so na voljo takemu revizorju ali podjetju ali so pod njegovim nadzorom in ki je neposredno vključena v dejavnosti obvezne revizije, ter osebe, ki so tesno povezane z njimi, kot je navedeno v členu 1(2) Direktive Komisije 2004/72/ES[33], ne sodelujejo pri nakupu, prodaji ali sklepanju poslov v zvezi s katerim koli finančnim instrumentom, ki ga izda, zanj jamči ali ga drugače podpira kateri koli revidirani subjekt, s področja njihovih dejavnosti obvezne revizije, razen če gre za deleže v razpršenih kolektivnih naložbenih shemah, vključno z upravljanimi skladi, kot so pokojninski skladi ali življenjska zavarovanja. 3. Osebe ali podjetja iz odstavka 2 ne sodelujejo pri določanju ali drugače vplivajo na določanje obvezne revizije katerega koli revidiranega subjekta, če so: (a) lastniki finančnih instrumentov revidiranega subjekta, razen deležev v razpršenih kolektivnih naložbenih shemah; (b) lastniki finančnih instrumentov katerega koli subjekta, povezanega z revidiranim subjektom, katerih lastništvo bi lahko povzročilo ali se na splošno obravnavalo kot vzrok za nasprotje interesov, razen če gre za deleže v razpršenih kolektivnih naložbenih shemah; (c) nedavno bili zaposleni ali imeli poslovni odnos ali kakršen koli drug odnos z revidiranim subjektom, ki bi lahko povzročil ali se na splošno obravnaval kot vzrok za nasprotje interesov. 4. Osebe ali podjetja iz odstavka 2 ne zahtevajo ali sprejemajo denarja, daril ali uslug od katere koli osebe, s katero je zakoniti revizor ali revizijsko podjetje v pogodbenem razmerju. 5. Nacionalni ukrepi v zvezi s poklicno etiko, sprejeti v skladu s členom 21(1) Direktive 2006/43/ES, ki niso združljivi z odstavki 2, 3 in 4, se ne uporabljajo. Člen 8 Zaposlovanje nekdanjih zakonitih revizorjev ali zaposlenih pri zakonitih revizorjih ali v revizijskem podjetju s strani subjektov javnega interesa 1 Zakoniti revizor ali ključni revizijski partner, ki izvaja obvezno revizijo subjekta javnega interesa v imenu revizijskega podjetja, pred pretekom najmanj dveh let po tem, ko je prenehal sodelovati pri revizijskem poslu kot zakoniti revizor ali ključni revizijski partner, ne sme prevzeti naslednjih funkcij: (a) prevzeti ključnega vodstvenega položaja v revidiranem subjektu; (b) postati član revizijske komisije revidiranega subjekta ali, kadar taka komisija ne obstaja, organa, ki opravlja enake funkcije kot revizijska komisija; (c) postati neizvršni član upravnega organa ali član nadzornega organa revidiranega subjekta. 2. Zaposleni pri zakonitem revizorju ali v revizijskem podjetju, ki izvaja obvezno revizijo, ali katera koli druga fizična oseba, katere storitve so dane na voljo ali so pod nadzorom zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja, kadar so ti zaposleni ali druge fizične osebe osebno imenovane za zakonitega revizorja, ne smejo pred pretekom najmanj enega leta po tem, ko so prenehali neposredno sodelovati pri dejavnostih obvezne revizije, prevzeti funkcij iz točk (a), (b) in (c) odstavka 1. Člen 9 Plačila za revizijske storitve 1. Plačila za storitve obvezne revizije subjektov javnega interesa niso honorarji. V prvem pododstavku honorarji pomenijo plačila za revizijske posle, izračunana na vnaprej določeni podlagi glede na izid ali rezultat transakcije ali rezultat opravljenega dela. Plačila ne štejejo za honorarje, če jih določi sodišče ali pristojni organ. 2. Kadar zakoniti revizor ali revizijsko podjetje za revidirani subjekt opravi povezane storitve finančne revizije iz člena 10(2), plačilo za te storitve ne presega 10 % plačil, ki jih revidirani subjekt plača za obvezno revizijo. 3. Kadar skupni znesek plačil, ki jih zagotovi subjekt javnega interesa, za katerega velja obvezna revizija, presega 20 % ali za dve zaporedni leti presega 15 % skupnih letnih plačil, ki jih prejme zakoniti revizor ali revizijsko podjetje, ki izvaja obvezno revizijo, tak revizor ali podjetje revizijski komisiji razkrije dejstvo, da skupna plačila presegajo 20 % ali 15 % skupnih plačil, ki jih je podjetje prejelo, pri čemer se izvede razprava v skladu s členom 11(4)(d). Revizijska komisija odloči, ali drug zakoniti revizor ali revizijsko podjetje pred izdajo revizijskega poročila izvede pregled obvladovanja kakovosti revizijskega posla. Kadar skupni znesek plačil, ki jih zagotovi subjekt javnega interesa, za katerega velja obvezna revizija, za dve zaporedni leti znaša najmanj 15 % skupnih letnih plačil, ki jih prejme zakoniti revizor ali revizijsko podjetje, ki izvaja obvezno revizijo, revizor ali podjetje o teh okoliščinah obvesti pristojni organ iz člena 35(1). Pristojni organ iz člena 35(1) se na podlagi objektivnih dejstev, ki mu jih predloži zakoniti revizor ali revizijsko podjetje, odloči, ali zakoniti revizor oziroma revizijsko podjetje takega subjekta lahko še naprej opravlja obvezno revizijo za dodatno obdobje, ki v nobenem primeru ne sme biti daljše od dveh let. Kadar je revidirani subjekt oproščen obveznosti, da ima revizijsko komisijo, revidirani subjekt odloči, kateri organ subjekta sodeluje z zakonitim revizorjem ali revizijskim podjetjem zaradi izpolnjevanja obveznosti iz tega odstavka. Člen 10 Prepoved opravljanja nerevizijskih storitev 1. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje, ki izvaja obvezno revizijo subjektov javnega interesa, lahko za revidirani subjekt, njegovo nadrejeno podjetje in odvisna podjetja opravlja storitve obvezne revizije in povezane storitve finančne revizije. Kadar je zakoniti revizor vključen v mrežo, lahko član take mreže za revidirani subjekt, njegovo nadrejeno podjetje in odvisna podjetja v Uniji opravlja storitve obvezne revizije ali povezane storitve finančne revizije. 2. V tem členu povezane storitve finančne revizije pomenijo: (a) revizijo ali pregled medletnih računovodskih izkazov; (b) predložitev zagotovil glede izjav o upravljanju; (c) predložitev zagotovila glede zadev na področju družbene odgovornosti gospodarskih družb; (d) zagotovila ali potrdila o regulativnem poročanju regulativnim organom za finančne institucije, ki presega obseg obvezne revizije in je namenjeno podpori regulativnim organom pri izvajanju njihovih nalog, npr. poročanje o kapitalskih zahtevah ali posameznih stopnjah solventnosti, ki določajo, kolikšna je verjetnost, da bo podjetje še naprej izpolnjevalo svoje neplačane obveznosti; (e) potrdilo o izpolnjevanju davčnih zahtev, kadar tako potrdilo zahteva nacionalno pravo; (f) morebitne druge zakonske obveznosti v zvezi z revizijskim delom, ki jih za zakonitega revizorja ali revizijsko podjetje določa zakonodaja Unije. 3. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje, ki opravlja obvezno revizijo subjekta javnega interesa, za revidirani subjekt, njegovo nadrejeno podjetje ali odvisna podjetja ne opravlja neposredno ali posredno nerevizijskih storitev. Kadar je zakoniti revizor vključen v mrežo, noben član take mreže za revidirani subjekt, njegovo nadrejeno podjetje in odvisna podjetja v Uniji ne sme opravljati nikakršnih nerevizijskih storitev. Za namene tega člena nerevizijske storitve pomenijo: (a) storitve, ki v vsakem primeru pomenijo navzkrižje interesov: (i) strokovne storitve, ki niso povezane z revizijo, davčnim svetovanjem, splošnim upravljanjem in drugimi storitvami svetovanja; (ii) knjigovodenje in priprava računovodskih evidenc in izkazov; (iii) zasnova in izvajanje notranjega kontroliranja ali postopka za obvladovanje tveganj v zvezi s pripravo in/ali nadzorom finančnih informacij, ki so vključene v računovodske izkaze, ter nasvetov v zvezi s tveganjem; (iv) storitve vrednotenja, zagotavljanje mnenj o poštenosti ali poročil o stvarnih vložkih; (v) aktuarske in pravne storitve, vključno z reševanjem pravdnih sporov; (vi) zasnova in uvedba finančnih informacijskih tehnoloških sistemov za subjekte javnega interesa iz člena 2(13)(b) do (j) Direktive 2006/43/ES. (vii) sodelovanje pri notranji reviziji revidirane stranke in opravljanje storitev v zvezi z notranjo revizijo; (viii) borzno posredovanje ali prodaja, naložbeno svetovanje ali storitve na področju investicijskega bančništva. b) storitve, ki lahko pomenijo navzkrižje interesov: (i) kadrovske storitve, vključno z zaposlovanjem višjih vodstvenih delavcev; (ii) priprava patronatskih izjav za vlagatelje v okviru izdajanja vrednostnih papirjev podjetja; (iii) zasnova in uvedba finančnih informacijskih tehnoloških sistemov za subjekte javnega interesa iz člena 2(13)(a) Direktive 2006/43/ES; (iv) storitve na področju skrbnega pregleda poslovanja za prodajalca ali kupca v primeru morebitnih združitev in prevzemov in predložitev zagotovila o revidiranem subjektu za druge strani v finančni ali poslovni transakciji. Ne glede na prvi in drugi pododstavek lahko zakoniti revizor ali revizijsko podjetje zagotavlja storitve iz točke (b)(iii) in (iv) pod pogojem, da to predhodno odobri pristojni organ iz člena 35(1) te uredbe. Ne glede na prvi in drugi pododstavek lahko zakoniti revizor ali revizijsko podjetje zagotavlja storitve iz točk (b)(i) in (ii) pod pogojem, da to predhodno odobri revizijska komisija iz člena 31 te uredbe. 4. Kadar član mreže, v katero je vključen zakoniti revizor ali revizijsko podjetje, ki izvaja obvezno revizijo subjekta javnega interesa, za podjetje s sedežem v tretji državi, ki ga obvladuje revidirani subjekt javnega interesa, opravlja nerevizijske storitve, zadevni zakoniti revizor ali revizijsko podjetje oceni, ali je zaradi takšnega opravljanja storitev s strani člana mreže ogrožena njegova neodvisnost. Če to vpliva na njegovo neodvisnost, zakoniti revizor ali revizijsko podjetje sprejme zaščitne ukrepe za omilitev tveganj, ki so posledica takega opravljanja storitev v tretji državi. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje lahko še naprej izvaja obvezno revizijo subjekta javnega interesa le, če lahko v skladu s členom 11 utemelji, da tako opravljanje storitev ne vpliva na njegovo strokovno presojo in revizijsko poročilo. Za sodelovanje pri sprejemanju odločitev revidiranega subjekta in opravljanje storitev iz točk (ii) in (iii) odstavka 3(a) se vedno šteje, da vplivata na neodvisnost. Za opravljanje storitev iz točk (i) in (iv) do (viii) odstavka 3(a) se šteje, da vpliva na takšno neodvisnost. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje lahko za mnenje o tem zaprosi pristojni organ. 5. Kadar revizijsko podjetje ustvari več kot eno tretjino svojih letnih prihodkov od revizije z revizijo velikih subjektov javnega interesa in je del mreže, katere člani na leto skupaj ustvarijo več kot 1 500 milijonov EUR prihodkov od revizije v Evropski uniji, izpolnjuje naslednje pogoje: (a) za noben subjekt javnega interesa ne opravlja nerevizijskih storitev; (b) ni del mreže, ki znotraj Unije opravlja nerevizijske storitve; (c) noben subjekt, ki opravlja storitve iz odstavka 3, nima neposredno ali posredno več kot 5 % kapitala ali glasovalnih pravic v revizijskem podjetju; (d) subjekti, ki opravljajo storitve iz odstavka 3, skupaj nimajo neposredno ali posredno več kot 10 % kapitala ali glasovalnih pravic v revizijskem podjetju; (e) tako revizijsko podjetje nima neposredno ali posredno več kot 5 % kapitala ali glasovalnih pravic v nobenem podjetju, ki opravlja storitve iz odstavka 3. 6. Komisija je v skladu s členom 68 pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov za prilagajanje seznama povezanih storitev finančne revizije iz odstavka 2 in seznama nerevizijskih storitev iz odstavka 3 tega člena. Pri uporabi teh pooblastil Komisija upošteva razvoj na področju revizije in v revizijski stroki. Člen 11 Priprava na obvezno revizijo in ocena nevarnosti za neodvisnost 1. Preden zakoniti revizor ali revizijsko podjetje sprejme ali nadaljuje posel obvezne revizije subjekta javnega interesa, oceni in dokumentira naslednje: – ali izpolnjuje zahteve v zvezi z notranjo organizacijo iz člena 6; – ali izpolnjuje zahteve iz členov 7, 9 in 10; – ali ima usposobljene zaposlene, čas in sredstva za ustrezno izvajanje revizije; – ali ima v primeru revizijskega podjetja ključni revizijski partner dovoljenje za zakonitega revizorja v državi članici, v kateri se zahteva obvezna revizija; – ali so izpolnjeni pogoji iz člena 33; – integriteto subjekta javnega interesa brez poseganja v Direktivo 2005/60/ES. 2. Poleg tega zakoniti revizor ali revizijsko podjetje oceni, ali je ogrožena njegova neodvisnost. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje ne izvede obvezne revizije, če obstaja kakršen koli neposredni ali posredni finančni, poslovni, zaposlitveni ali drugi odnos med zakonitim revizorjem, revizijskim podjetjem ali mrežo in revidiranim subjektom, na podlagi katerega bi nepristranska, razumna in obveščena tretja oseba zaključila, da je neodvisnost zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja ogrožena. Če je neodvisnost zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja ogrožena zaradi nevarnosti samopregledovanja ali koristoljubja, zakoniti revizor ali revizijsko podjetje ne izvede obvezne revizije. Če je neodvisnost zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja ogrožena zaradi nevarnosti zagovarjanja, domačnosti, zaupanja ali ustrahovanja, zakoniti revizor ali revizijsko podjetje uporabi zaščitne ukrepe za omilitev navedenih nevarnosti. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje obvezne revizije ne izvede, če so nevarnosti v primerjavi z uporabljenimi zaščitnimi ukrepi tolikšne, da je njegova neodvisnost ogrožena. 3. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje evidentira ocene iz odstavkov 1 in 2 ter v revizijskih delovnih papirjih dokumentira vse pomembne nevarnosti za svojo neodvisnost in uporabljene zaščitne ukrepe za omilitev navedenih nevarnosti. 4 Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje: (a) vsako leto revizijski komisiji pisno potrdi svojo neodvisnost od revidiranega subjekta; (b) vsako leto revizijski komisiji pisno potrdi imena revizijskih partnerjev, višjega vodje in vodje ožje skupine, ki izvaja obvezno revizijo, pri čemer potrdi, da ni nasprotja interesov; (c) zaprosi revizijsko komisijo za dovoljenje, da za revidirani subjekt opravi nerevizijske storitve iz člena 10(3)(b) (i) ali (ii); (d) zaprosi pristojni organ iz člena 35(1) za dovoljenje, da za revidirani subjekt opravi nerevizijske storitve iz člena 10(3)(b) (iii) in (iv); (e) razpravlja z revizijsko komisijo o nevarnostih za njegovo neodvisnost in zaščitnih ukrepih za omilitev navedenih nevarnosti, dokumentiranih v skladu z odstavkom 3. Kadar je revidirani subjekt oproščen obveznosti, da ima revizijsko komisijo, revidirani subjekt odloči, kateri organ subjekta izvaja funkcije revizijske komisije iz tega odstavka. POGLAVJE II ZAUPNOST IN POSLOVNA SKRIVNOST Člen 12 Zaupnost in poslovna skrivnost Zakoniti revizorji ali revizijska podjetja, vključno z zakonitimi revizorji in revizijskimi podjetji, ki ne sodelujejo več pri posameznem revizijskem poslu, in nekdanjimi zakonitimi revizorji ali revizijskimi podjetji, se ne sklicujejo na pravila o zaupnosti in poslovni skrivnosti iz člena 23(1) Direktive 2006/43/ES, da bi preprečili uporabo določb te uredbe. Člen 13 Razkritje informacij revizorjem iz tretjih držav in organom tretjih držav 1. Kadar zakoniti revizor ali revizijsko podjetje izvaja obvezno revizijo subjekta javnega interesa, ki je del skupine podjetij, katerih nadrejeno podjetje je v tretji državi, pravila o zaupnosti in poslovni skrivnosti iz člena 23(1) Direktive 2006/43/ES zakonitemu revizorju ali revizijskemu podjetju ne preprečujejo, da ustrezno dokumentacijo o opravljenem revizijskem delu predloži revizorju skupine v tretji državi, če je taka dokumentacija izrecno potrebna za pripravo revizije konsolidiranih računovodskih izkazov nadrejenega podjetja. Informacije se revizorju skupine v tretji državi posredujejo v skladu s poglavjem IV Direktive 95/46/ES in veljavnimi nacionalnimi predpisi o varstvu osebnih podatkov. 2. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje, ki izvaja obvezno revizijo subjekta javnega interesa, ki je izdal vrednostne papirje v tretji državi ali je del skupine, ki izdaja obvezne konsolidirane računovodske izkaze v tretji državi, lahko revizijske delovne papirje ali druge dokumente, povezane z revizijo navedenega subjekta, s katerimi razpolaga, pristojnim organom zadevnih tretjih držav predloži le pod pogoji iz člena 47 Direktive 2006/43/ES. POGLAVJE III IZVAJANJE OBVEZNE REVIZIJE Člen 14 Obseg obvezne revizije 1. Pri izvajanju obvezne revizije subjekta javnega interesa zakoniti revizor ali revizijsko podjetje sprejme potrebne ukrepe za pripravo mnenja, ali letni ali konsolidirani računovodski izkazi subjekta javnega interesa zagotavljajo resničen in pošten vpogled v skladu z ustreznim okvirom računovodskega poročanja in, kadar je ustrezno, ali so taki letni ali konsolidirani računovodski izkazi v skladu z zakonskimi zahtevami iz člena 22. Ti ukrepi izpolnjujejo vsaj zahteve iz členov 15 do 20. Mnenje zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja je predloženo v skladu s členi 21 do 25. 2. Brez poseganja v zahteve o poročanju iz členov 22 in 23 obvezna revizija ne vključuje zagotovila o prihodnji sposobnosti preživetja revidiranega subjekta ali navedbe o pretekli ali prihodnji učinkovitosti ali uspešnosti vodenja poslovanja subjekta s strani upravnega ali poslovodnega organa. Člen 15 Strokovna skrbnost Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje pri izvajanju obvezne revizije subjekta javnega interesa med celotno revizijo ohrani strokovno skrbnost, pri čemer se ne glede na svoje pretekle izkušnje v zvezi s poštenostjo in integriteto vodstva revidiranega subjekta in oseb, ki so odgovorne za upravljanje subjekta, zaveda, da so možne pomembne napačne navedbe zaradi dejstev ali ravnanj, ki nakazujejo nepravilnosti, vključno z goljufijo ali napakami. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje strokovno skrbnost ohrani zlasti pri pregledovanju ocen vodstva v zvezi s poštenimi vrednostmi in oslabitvijo dobrega imena ter z drugimi neopredmetenimi in prihodnjimi denarnimi tokovi, ki so pomembni za obravnavo časovne neomejenosti poslovanja. V tem členu „strokovna skrbnost“ pomeni odnos, ki vključuje dvomljivost, pozornost na okoliščine, ki lahko kažejo na morebitne napačne navedbe ne glede na to, ali so posledica napake ali goljufije, in kritično oceno revizijskih dokazov. Člen 16 Organizacija dela 1. Kadar obvezno revizijo subjekta javnega interesa izvaja revizijsko podjetje, navedeno revizijsko podjetje imenuje vsaj enega ključnega revizijskega partnerja. Revizijsko podjetje imenovanim revizijskim partnerjem zagotovi zadostne vire za ustrezno opravljanje nalog. Glavna merila, na podlagi katerih revizijsko podjetje izbere ključne revizijske partnerje, so zagotavljanje kakovostne revizije, neodvisnosti in usposobljenosti. Imenovani revizijski partnerji dejavno sodelujejo pri izvajanju obvezne revizije. 2. Kadar obvezno revizijo subjekta javnega interesa izvaja zakoniti revizor, poslu nameni dovolj časa in med svojimi zaposlenimi dodeli dovolj virov, da ustrezno opravi svoje naloge. 3. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje evidentira primere, v katerih njegovi zaposleni ne upoštevajo te uredbe. Prav tako evidentira morebitne posledice neupoštevanja, vključno z ukrepi zoper navedene zaposlene in ukrepe za spremembo sistema notranjega obvladovanja kakovosti. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje pripravi letno poročilo s pregledom vseh takih sprejetih ukrepov in ga posreduje zaposlenim. Kadar zakoniti revizor ali revizijsko podjetje za nasvet zaprosi zunanje strokovnjake, to zahtevo in prejeti nasvet dokumentira. 4. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje vodi računovodsko evidenco stranke. Taka evidenca za vsako revidirano stranko vključuje naslednje podatke: (a) ime, naslov in kraj poslovanja; (b) v primeru revizijskega podjetja ključne revizijske partnerje; (c) zaračunana plačila za obvezno revizijo in plačila za druge storitve v vsakem poslovnem letu. 5. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje pripravi revizijski spis za vsako obvezno revizijo, ki jo izvede. Revizijski spis vsebuje vsaj naslednje podatke in dokumente v papirni ali elektronski obliki: (a) pogodbo med zakonitim revizorjem ali revizijskim podjetjem in revidiranim subjektom ter morebitne spremembe te pogodbe; (b) korespondenco z revidiranim subjektom v zvezi z obvezno revizijo; (c) načrt revizije, ki določa verjetni obseg obvezne revizije in metodo za njeno izvedbo; (d) opis vrste in obsega izvedenih revizijskih dejavnosti; (e) datume začetka in konca posameznih faz revizijskih postopkov, določenih v načrtu revizije; (f) glavne ugotovitve izvedenih revizijskih postopkov; (g) sklepe na podlagi ugotovitev iz točke (f); (h) mnenje zakonitega revizorja ali ključnega revizijskega partnerja, ki je evidentirano v osnutkih poročil iz členov 22 in 23; (i) podatke, evidentirane v skladu s členoma 11(3) in 16(3), členoma 17 in 18 ter členom 19(6); (j) druge ustrezne podatke in dokumente, ki so pomembni za utemeljitev poročil iz členov 22 in 23 ter za spremljanje skladnosti s to uredbo in drugimi veljavnimi zakonskimi zahtevami. Revizijski spis se zaključi najpozneje dva meseca po datumu podpisa revizijskega poročila iz člena 22. 6. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje evidentira vse pritožbe v zvezi z izvajanjem obveznih revizij. Člen 17 Integriteta trga 1. V primeru dogodka, ki ima ali lahko ima resne posledice za integriteto dejavnosti obvezne revizije zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja, zakoniti revizor ali revizijsko podjetje: (a) evidentira dogodek; (b) sprejme ustrezne ukrepe za obvladovanje posledic dogodka in preprečitev ponovitve takšnega dogodka; (c) o dogodku obvesti pristojni organ iz člena 35(1). V evidenci iz točke (a) prvega pododstavka so navedeni dejstva in okoliščine dogodka, informacije o vpletenih osebah in podrobnosti o ukrepih, ki so bili sprejeti v skladu s točko (b) navedenega pododstavka. 2. Brez poseganja v Direktivo 2005/60/ES zakoniti revizor ali revizijsko podjetje, ki izvaja obvezno revizijo subjekta javnega interesa, v primeru suma ali utemeljenih razlogov za sum, da gre ali je šlo v zvezi z računovodskimi izkazi revidiranega subjekta za dejstva ali ravnanje, ki nakazuje nepravilnosti, vključno z goljufijo, ali za poskus takšnega ravnanja, o tem obvesti revidirani subjekt in ga pozove, naj zadevo razišče in sprejme ustrezne ukrepe v zvezi s takimi nepravilnostmi ter prepreči ponovitev takih nepravilnosti v prihodnje. Kadar revidirani subjekt zadeve ne razišče ali ne sprejme ukrepov ali kadar zakoniti revizor ali revizijsko podjetje meni, da revidirani subjekt ni sprejel ustreznih ukrepov za obravnavo takšnih nepravilnosti, zakoniti revizor ali revizijsko podjetje o takih nepravilnostih obvesti pristojne organe, ki nadzirajo subjekte javnega interesa. Če zakoniti revizor ali revizijsko podjetje v dobri veri pristojnemu organu razkrije kakršno koli dejstvo iz prvega pododstavka, se takšno razkritje ne šteje za kršitev katere koli pogodbene ali pravne omejitve glede razkritja informacij in zaradi njega take osebe na noben način ne postanejo odgovorne. Člen 18 Revizija konsolidiranih računovodskih izkazov 1 V primeru obvezne revizije konsolidiranih računovodskih izkazov skupine podjetij, katerih nadrejeno podjetje je subjekt javnega interesa, revizor skupine: (a) v celoti prevzame odgovornost za revizijsko poročilo iz člena 22 in za dodatno poročilo revizijski komisiji iz člena 23 v zvezi s konsolidiranimi računovodskimi izkazi; (b) dokumentira, katero revizijsko delo so za namen revizije skupine opravili revizorji tretjih držav, zakoniti revizorji, revizijski subjekti tretjih držav ali revizijska podjetja; (c) pregleda revizijsko delo, ki so ga za namen revizije skupine opravili revizorji tretjih držav, zakoniti revizorji, revizijski subjekti tretjih držav ali revizijska podjetja, in hrani dokumentacijo svojega pregleda. Dokumentacija, ki jo hrani revizor skupine, ustreznemu pristojnemu organu omogoča, da ustrezno pregleda delo revizorja skupine. Za namene točke (c) prvega pododstavka se revizor skupine z revizorji tretjih držav, zakonitimi revizorji, revizijskimi subjekti tretjih držav ali revizijskimi podjetji dogovori, da mu med izvajanjem revizije konsolidiranih računovodskih izkazov predložijo ustrezno dokumentacijo, da se lahko revizor skupine opre na delo navedenih revizorjev tretjih držav, zakonitih revizorjev, revizijskih subjektov tretjih držav ali revizijskih podjetij. 2. Kadar revizor skupine ne more izpolniti zahteve iz točke (c) prvega pododstavka odstavka 1, sprejme ustrezne ukrepe in o tem obvesti pristojni organ iz člena 35(1). Taki ukrepi lahko vključujejo neposredno ali zunanje izvajanje dodatnih dejavnosti obvezne revizije v ustreznem odvisnem podjetju subjekta javnega interesa. 3. Kadar se za revizorja skupine izvede pregled zagotavljanja kakovosti ali preiskava v zvezi z obvezno revizijo konsolidiranih računovodskih izkazov skupine podjetij, katerih nadrejeno podjetje je subjekt javnega interesa, revizor skupine na zahtevo predloži pristojnemu organu ustrezno dokumentacijo, ki jo hrani v zvezi z revizijskim delom, ki so ga za namen revizije skupine opravili revizorji tretjih držav, zakoniti revizorji, revizijski subjekti tretje države ali revizijska podjetja, vključno z delovnimi papirji v zvezi z revizijo skupine. Pristojni organ dodatno dokumentacijo v zvezi z revizijskim delom, ki so ga za namen revizije skupine opravili zakoniti revizorji ali revizijska podjetja, zahteva od ustreznih pristojnih organov v skladu s poglavjem III naslova IV te uredbe. Kadar revizijo dela skupine podjetij izvajajo revizorji ali revizijski subjekti iz tretje države, pristojni organ dodatno dokumentacijo v zvezi z revizijskim delom, ki so ga opravili revizorji tretje države ali revizijski subjekti tretje države, zahteva od ustreznih pristojnih organov iz tretjih držav na podlagi delovnih dogovorov iz člena 47 Direktive 2006/43/ES. Ne glede na tretji pododstavek je v primeru, v katerem revizijo sestavnega dela skupine podjetij izvedejo revizorji ali revizijski subjekti iz tretje države, s katero ni bil sklenjen delovni dogovor iz člena 47 Direktive 2006/43/ES, revizor skupine odgovoren tudi za to, da na zahtevo ustrezno zagotovi dodatno dokumentacijo o revizijskem delu, ki so ga opravili revizorji ali revizijski subjekti iz tretje države, vključno z delovnimi papirji v zvezi z revizijo skupine. Da bi to lahko zagotovil, hrani revizor skupine kopijo takšne dokumentacije ali se dogovori z revizorji ali revizijskimi subjekti tretjih držav o primernem in neomejenem dostopu na zahtevo ali sprejme druge ustrezne ukrepe. Če je prenos delovnih papirjev iz tretje države revizorju skupine preprečen zaradi pravnih ali drugih razlogov, vključuje dokumentacija, ki jo hrani revizor skupine, dokazila, da je izvedel ustrezne postopke za pridobitev dostopa do revizijske dokumentacije, ter v primeru ovir, ki niso pravne in izhajajo iz zakonodaje tretje države, dokazila o takšni oviri. Člen 19 Pregled notranjega obvladovanja kakovosti 1. Pred izdajo poročil iz členov 22 in 23 se izvede pregled notranjega obvladovanja kakovosti, da se ugotovi, ali je priprava mnenja in sklepov, ki jih je zakoniti revizor ali ključni revizijski partner podal v osnutkih teh poročil, ustrezna 2. Pregled notranjega obvladovanja kakovosti izvede pregledovalec notranjega obvladovanja kakovosti. Tak pregledovalec je zakoniti revizor, ki ne sodeluje pri izvajanju obvezne revizije, s katero je pregled notranjega obvladovanja kakovosti povezan. 3. Pri pregledu notranjega obvladovanja kakovosti pregledovalec evidentira vsaj: (a) ustne in pisne informacije, s katerimi zakoniti revizor ali ključni revizijski partner utemelji glavne ugotovitve izvedenih revizijskih postopkov in sklepe na podlagi navedenih ugotovitev, pri čemer te informacije zagotovi na lastno pobudo ali na zahtevo pregledovalca notranjega obvladovanja kakovosti; (b) revidirane računovodske izkaze; (c) glavne ugotovitve izvedenih revizijskih postopkov in sklepe na podlagi navedenih ugotovitev; (d) mnenja zakonitega revizorja ali ključnega revizijskega partnerja, ki so navedena v osnutkih poročil iz členov 22 in 23. 4. Pri pregledu notranjega obvladovanja kakovosti se ocenijo vsaj naslednji elementi: (a) neodvisnost zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja od revidiranega subjekta; (b) pomembna tveganja, ki jih je med izvajanjem obvezne revizije opredelil zakoniti revizor ali ključni revizijski partner, in ukrepi, ki jih je sprejel za ustrezno obvladovanje navedenih tveganj; (c) obrazložitev zakonitega revizorja ali ključnega revizijskega partnerja, zlasti v zvezi z vsebino in pomembnimi tveganji iz točke (b); (d) vse zahteve za svetovanje zunanjih strokovnjakov in upoštevanje takega svetovanja; (e) vrsta in obseg odpravljenih in neodpravljenih napačnih navedb v računovodskih izkazih, ki so bile ugotovljene med izvajanjem revizije; (f) teme razprav z revizijsko komisijo ter z upravnimi in/ali nadzornimi organi revidiranega subjekta; (g) teme razprav s pristojnimi organi in, kadar je ustrezno, z drugimi tretjimi osebami; (h) ali izbrani dokumenti in informacije iz spisa zadostno izražajo stališča zaposlenih, ki so sodelovali pri reviziji, in ali taki dokumenti in informacije utemeljujejo mnenje zakonitega revizorja ali ključnega revizijskega partnerja, ki je podano v osnutkih poročil iz členov 22 in 23. 5. Pregledovalec notranjega obvladovanja kakovosti o rezultatih pregleda notranjega obvladovanja kakovosti razpravlja z zakonitim revizorjem ali ključnim revizijskim partnerjem. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje določi postopek, ki se izvede, kadar se pregledovalec in zakoniti revizor ali ključni revizijski partner ne strinjata o rezultatih pregleda. 6. Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje evidentira rezultate pregleda notranjega obvladovanja kakovosti in podatke, ki so podlaga za navedene rezultate. Člen 20 Uporaba mednarodnih revizijskih standardov Zakoniti revizorji ali revizijska podjetja pri izvajanju obvezne revizije subjektov javnega interesa upoštevajo mednarodne revizijske standarde iz člena 26 Direktive 2006/43/ES, če so navedeni standardi v skladu z zahtevami iz te uredbe. POGLAVJE IV REVIZIJSKO POROČANJE Člen 21 Rezultati obvezne revizije Zakoniti revizor ali revizijsko podjetje predloži rezultate obvezne revizije v naslednjih poročilih: – revizijskem poročilu v skladu s členom 22; – dodatnem poročilu revizijski komisiji v skladu