DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE Povzetek ocene učinka /* SEC/2011/1406 končno */





1. Opredelitev problema EU zaradi zaskrbljenosti glede vedno večje nevarnosti globalnih podnebnih sprememb, ki so posledica naraščajoče koncentracije toplogrednih plinov v ozračju, izvaja in načrtuje več politik in ukrepov za blažitev podnebnih sprememb. Vzpostavitev trdnega okvira za spremljanje, ocenjevanje, poročanje in preverjanje je pomemben element tega procesa, saj EU med drugim omogoča učinkovitejši razvoj in izvajanje prihodnjih politik ter ocenjevanje in dokazovanje, da izpolnjuje svoje zaveze. Odločba št. 280/2004/ES[1] (v nadaljnjem besedilu: odločba o mehanizmu za spremljanje) o mehanizmu za spremljanje emisij toplogrednih plinov v EU in o izvajanju Kjotskega protokola ter njene izvedbene določbe (Odločba 2005/166/ES)[2] so glavni instrumenti za spremljanje emisij toplogrednih plinov, poročanje o njih in njihovo preverjanje. Določajo podrobnosti v zvezi s poročanjem o antropogenih emisijah toplogrednih plinov po virih in odstranitvah po ponorih ter zagotavljanjem informacij o nacionalnih programih za zmanjšanje emisij, projekcijah emisij toplogrednih plinov ter politikah in ukrepih v skladu z Okvirno konvencijo Združenih narodov o spremembi podnebja (UNFCCC). Na podlagi šestletnih izkušenj z izvajanjem Odločbe št. 280/2004/ES in njenih izvedbenih določb, tj. Odločbe 2005/166/ES, ter dodatnih izkušenj, pridobljenih med mednarodnimi pogajanji in pri izpolnjevanju različnih zahtev iz UNFCCC, je bilo ugotovljeno, da so na več področjih mogoče znatne izboljšave. Poleg tega je zaradi potrebe po okrepitvi blažilnih ukrepov ter izpolnjevanju novih ali prihodnjih mednarodnih in nacionalnih obveznosti, vključno s strategijo Evropa 2020, potreben izboljšan sistem spremljanja in poročanja. Z revizijo odločbe o mehanizmu za spremljanje se bodo poskušale obravnavati zlasti naslednje težave: § Obstoječi sistem spremljanja in poročanja ne zadostuje za izpolnjevanje novih zahtev, ki izhajajo iz nove zakonodaje. S svežnjem ukrepov za podnebne spremembe in obnovljivo energijo, o katerem sta se dogovorila Svet in Evropski parlament ter ga je Evropski parlament sprejel 17. decembra 2008, so bile za države članice uvedene nove zahteve za spremljanje in poročanje, ki jih je treba vključiti v revizijo Odločbe št. 280/2004/ES, da bodo začele veljati. Na ravni EU ni na voljo ustreznih podatkov za podporo prihodnjega razvoja in izvajanja politik. Na več področjih/sektorjih, ki so zelo pomembni za zmanjševanje emisij toplogrednih plinov in sprejemanje ukrepov na ravni EU, trenutno niso zbrani zadostni ali dovolj točni podatki, ki bi omogočili in podprli učinkovito oblikovanje in izvajanje politik. Takšna področja so: a) pomorski promet, b) letalski promet, c) raba zemljišč, sprememba rabe zemljišč in gozdarstvo (LULUCF) ter c) prilagajanje. Obstoječi sistem spremljanja in poročanja ne upošteva najnovejših dogodkov v okviru UNFCCC na mednarodni ravni in ne zadostuje za izpolnjevanje novih mednarodnih obveznosti. EU se je na mednarodni ravni zavezala k zagotavljanju znatnega financiranja hitrega začetka izvajanja ukrepov proti podnebnim spremembam in dolgoročnega financiranja teh ukrepov ter tehnološke podpore državam v razvoju. Za zagotavljanje prepoznavnosti EU, njenega učinkovitega posredovanja in verodostojnosti pri mednarodnih partnerjih sta bistveni preglednost in celovitost v zvezi z vrsto in zneskom zagotovljene podpore. Zgoraj opredeljene težave so pogosto povzročile resne kritike drugih držav, da EU in njene države članice ne izpolnjujejo svojih zavez, zato jih je treba odpraviti. Za spremljanje napredka pri izpolnjevanju cilja omejitve emisij, zlasti v okviru strategije Evropa 2020, so potrebni dodatni podatki in informacije. Med krovne cilje strategije Evropa 2020 tj. nove celostne strategije gospodarske politike za rast in delovna mesta, so vključeni tudi evropski in nacionalni cilji omejitve emisij. Ugotovljeno je, da informacije, ki se sporočajo na podlagi odločbe o mehanizmu za spremljanje, niso dovolj pregledne, pravočasne, enotne, popolne in primerljive. Razmeroma veliko število primerov neskladnosti v zadnjih letih kaže, da bi bilo mogoče izboljšati preglednost, točnost, enotnost in učinkovitost obstoječega sistema spremljanja in poročanja. Glede na izkušnje obstaja velika potreba po poenostavitvi in racionalizaciji sedanjih zahtev za poročanje. Izkušnje z izvajanjem odločbe o mehanizmu za spremljanje so pokazale, da nekatere zahteve za poročanje niso zagotovile pričakovanih rezultatov ali da se informacije niso uporabile tako, kot je bilo predvideno. Pokazale so tudi, da bi bilo mogoče okrepiti nekatere povezave med različnimi instrumenti za poročanje. 2. Analiza subsidiarnosti: Pravna podlaga zakonodajnega predloga je člen 192(1) PDEU. Cilj zakonodajnega predloga, tj. boj proti podnebnim spremembam (ublažitev in prilagajanje).je legitimen cilj s področja uporabe člena 191(1) PDEU. Cilj zakonodajnega predloga je izboljšati razpoložljivost informacij za oblikovanje politike in odločanje na ravni Unije ter usklajenost in enotnost poročanja EU in držav članic na podlagi UNFCCC. Tega cilja ni mogoče doseči z manj omejevalnimi sredstvi, kot je zakonodajni predlog. Z ukrepi na nacionalni ravni ne bi bilo mogoče zagotoviti izpolnitve mednarodno dogovorjenih obveznosti niti doseganja ciljev iz odločbe o porazdelitvi prizadevanj (406/2009/ES). Zato mora Unija oblikovati okvir, ki bo omogočil vzpostavitev okvira za usklajeno poročanje, kolikor je to mogoče, da se obravnavajo specifične mednarodne zahteve in zahteve EU. Ukrepi na ravni EU bodo zaradi svoje učinkovitosti imeli jasne koristi v primerjavi z ukrepi na nacionalni ravni. 3. Cilji pobude EU Splošni cilj je, da se s pravočasnim, preglednim, natančnim, popolnim, enotnim in primerljivim poročanjem na ravni EU in držav članic: (a) EU in države članice podprejo pri izpolnjevanju njihovih obveznosti iz UNFCCC; (b) EU in države članice podprejo pri izpolnjevanju njihovih nacionalnih obveznosti glede ublažitve in prilagajanja; (c) podpreta učinkovit razvoj in izvajanje politik EU. 3.1 Specifični in operativni cilji § Izvajanje zahtev za spremljanje in poročanje iz odločbe o porazdelitvi prizadevanj in revidirane direktive o sistemu EU za trgovanje z emisijami o Operativna cilja: § uvedba ciklusa pregledovanja in usklajevanja v skladu z odločbo o porazdelitvi prizadevanj; § vključitev zahtev za poročanje o uporabi prihodkov z dražb, kot je določeno v revidirani direktivi o sistemu trgovanja z emisijami. § Okrepitev sedanjega okvira za spremljanje in poročanje, da se zadovoljijo potrebe prihodnje zakonodaje EU in mednarodne zakonodaje o Operativni cilji: § oblikovanje zahtev za spremljanje in poročanje za pomorski promet; § oblikovanje zahtev za poročanje o vplivih letalskega prometa, ki niso povezani s CO2, na podnebje; § oblikovanje zahtev za poročanje o prilagajanju podnebnim spremembam; § oblikovanje dodatnih zahtev za poročanje o LULUCF § Izboljšanje poročanja EU in držav članic o finančni in tehnološki podpori državam v razvoju, ki bo zagotovilo upoštevanje mednarodnih obveznosti iz UNFCCC. o Operativni cilj: določitev zahtev za poročanje o finančni in tehnološki podpori državam v razvoju § Povečanje skladnosti poročanja na podlagi odločbe o mehanizmu za spremljanje in poročanja na podlagi drugih pravnih instrumentov v EU, ki obravnavajo onesnaževala zraka. o Operativni cilj: vzpostavitev povezav s poročanjem o emisijah toplogrednih plinov na podlagi sistema EU za trgovanje z emisijami, informacijami, sporočenimi v okviru Evropskega registra izpustov in prenosov onesnaževal, direktive o nacionalnih zgornjih mejah emisij in uredbe o fluoriranih plinih. § Izboljšanje poročanja ob upoštevanju spoznanj pri izvajanju v preteklosti o Operativna cilja § izboljšanje poročanja o projekcijah, politikah in ukrepih; § izboljšanje priprave poročila o nacionalnih evidencah. 4. Možnosti politike in ocena učinka Revizija odločbe o mehanizmu za spremljanje podpira izvajanje sprejetih politik in obveznosti EU, zlasti obveznosti EU na podlagi UNFCCC, ciljev in zakonodajnih instrumentov iz svežnja ukrepov za podnebne spremembe in obnovljivo energijo ter izvajanje strategije Evropa 2020. Specifični okoljski, socialni in gospodarski učinki so bili na veliko zadevnih področjih že ocenjeni, ko je bil sprejet sveženj ukrepov za podnebne spremembe in obnovljivo energijo, ki je vseboval specifične cilje in politike[3]. Revizija odločbe o mehanizmu za spremljanje in izvedbene določbe z zagotavljanjem ustreznega spremljanja doseganja ciljev prispevajo h koristim za okolje, določenim v ocenah učinkov teh instrumentov. Okoljski učinki Odločba o mehanizmu za spremljanje se revidira, da bi se povečala okoljevarstvena učinkovitost EU, in sicer z: a) zagotavljanjem bolj kakovostnih in popolnih podatkov in informacij (kakovost/popolnost podatkov); b) omogočanjem večjega izpolnjevanja nacionalnih in mednarodnih ciljev, obveznosti in zahtev (izpolnjevanje nacionalnih in/ali mednarodnih obveznosti) ter c) z omogočanjem načrtovanja, razvoja in izvajanja prihodnjih ukrepov politike na tem področju (razvoj/izvajanje dodatnih politik). Okoljski učinki so bili za vsako predlagano možnost ocenjeni na podlagi kombinacije treh zgoraj omenjenih meril, kot je ustrezno (uporabljene ocene: + ali – se uporablja za pozitivne ali negativne učinke, pri čemer = pomeni brez učinka, +/– majhen učinek, + +/– –, srednje velik učinek, + + +/– – – pa velik učinek). Posebej sta bila ocenjena tudi vidika skladnosti in poenostavitve. (Ocene, ki so se uporabljale za skladnost: MV: majhna verjetnost, SV: srednja verjetnost, VV: velika verjetnost). Gospodarski učinki Odločba o mehanizmu za spremljanje je instrument, na podlagi katerega se izpolnjujejo nacionalne in mednarodne zahteve za poročanje. Te zahteve se izpolnjujejo na nacionalni ravni, zato se glavni gospodarski učinki, povezani z revizijo odločbe o mehanizmu za spremljanje, nanašajo na upravno obremenitev, ki bi po uvedbi sprememb nastala za javne organe na ravni držav članic. Drugi učinki (socialni učinki ter učinki na zaposlovanje, industrijo ter MSP) Predlagane možnosti bodo imele manjše socialne učinke, povezane z zagotavljanjem informacij javnosti, ki v oceni učinka niso bili posebej obravnavani. Odločba o mehanizmu za spremljanje ne vsebuje neposrednih ali posrednih zahtev za poročanje za MSP ali industrijo, prav tako pa ta odločba verjetno ne bo vplivala na zaposlovanje, zato ti učinki niso bili nadalje ocenjeni. 4.1 Uvedba ciklusa pregledovanja in usklajevanja v EU v skladu z odločbo o porazdelitvi prizadevanj Možnost 1: brez notranjega pregleda na ravni EU. Zanašanje na sedanji pregled iz UNFCCC („Brez spremembe politike“). (Ta podmožnost je bila v zgodnji fazi izločena.) Možnost 2: notranji pregled evidenc na evropski ravni se izvaja zaradi določanja ciljev (začetni pregled), pri čemer se EU še naprej zanaša na pregled evidenc na podlagi UNFCCC, kot je določeno v sedanji odločbi o mehanizmu za spremljanje, za letni ciklus usklajevanja v skladu z odločbo o porazdelitvi prizadevanj. (Ta podmožnost je bila v zgodnji fazi izločena.) Možnost 3: vzpostavitev „manj obsežnega“ letnega pregleda in ciklusa usklajevanja za izvajanje odločbe o porazdelitvi prizadevanj na ravni EU ter celovitega začetnega pregleda. (Letni pregled bi se izvajal v krajšem časovnem okviru z večinoma samodejnimi postopki preverjanja, dopolnjenimi z analizo predhodnih poročil o pregledu iz UNFCCC, na podlagi obstoječih preverjanj in postopkov, ki jih zdaj v skladu z odločbo o mehanizmu za spremljanje izvaja Evropska agencija za okolje (EEA) („Manj obsežen pregled“) Možnost 4: vzpostavitev celovitega postopka letnega pregleda in ciklusa usklajevanja za izvajanje odločbe o porazdelitvi prizadevanj na ravni EU skupaj z celovitim začetnim pregledom. Ta pregled bi potekal na podoben način kot pregled iz UNFCCC, vendar v krajšem časovnem obdobju, da bi se omogočila ocena skladnosti med koledarskim letom („Celovit pregled“) || Okoljski učinki[4] || Upravna obremenitev Možnost 3: manj obsežen pregled || + || €15 000–30 000 EUR Možnost 4: celovit pregled || ++ + || 50 000–100 000 EUR Preučile so se tudi podmožnosti, povezane z obravnavanjem ponovnih izračunov, ki izhajajo iz a) običajne prakse letne metodološke ali podatkovne izboljšave evidenc toplogrednih plinov (primer 1) in b) spremembe pravil o poročanju na mednarodni ravni (primer 2), v okviru letnega ciklusa poročanja, pregledovanja in usklajevanja. 4.2 Vključitev zahtev za poročanje o uporabi prihodkov z dražb v skladu z revidirano direktivo o sistemu trgovanja z emisijami V revidirani direktivi o sistemu trgovanja z emisijami je jasno določeno, da se dodatne zahteve za poročanje, povezane z uporabo prihodkov z dražb pravic, vključijo v poročila, predložena v skladu z Odločbo št. 280/2004/ES[5]. 4.3 Oblikovanje zahtev za spremljanje in poročanje za emisije iz mednarodnega pomorskega prometa Možnost 1: nadaljevanje s sedanjim spremljanjem emisij toplogrednih plinov iz nacionalnega in mednarodnega pomorskega prometa ter poročanjem o njih v evidencah toplogrednih plinov brez vzpostavitve podlage za izboljšane temeljne podatke. („Brez spremembe politike“) Možnost 2: oblikovanje podrobnih zahtev za spremljanje in poročanje za države članice (Ta možnost bi vključevala določitev podlage za spremljanje, merila za dodelitev emisij državam članicam in upravne podrobnosti, povezane s poročanjem.) („Podrobne zahteve za poročanje zdaj“) Možnost 3: vzpostavitev podlage za nove smernice za spremljanje in poročanje, ki bo omogočala sprejetje podrobnih določb v prihodnji zakonodaji na podlagi postopka komitologije, potem ko bo ukrep sprejela Mednarodna pomorska organizacija ali EU. („Okvir zdaj, podrobnosti pozneje“). || Okoljski učinki || Skladnost || Upravna obremenitev Možnost 1: brez spremembe politike || – – || ni relevantno || ni relevantno Možnost 2: podrobne zahteve za poročanje zdaj || + || SV || – – – Možnost 3: okvir zdaj, podrobnosti pozneje || + + + || VV || – 4.4 Oblikovanje zahtev za poročanje v zvezi vplivi letalstva, ki niso povezani s CO2, na svetovno podnebje Možnost 1: nadaljevanje s sedanjim poročanjem o emisijah toplogrednih plinov iz nacionalnega in mednarodnega letalskega prometa v evidencah toplogrednih plinov, ki je omejeno na emisije CO2 („Brez spremembe politike“). Možnost 2: zahteva, da države članice poročajo o vplivih letalskega prometa, ki niso povezani s CO2, tako da učinke CO2 pomnožijo z vnaprej določenim faktorjem. (Ta faktor bo glede na najnovejše znanstvene rezultate spreminjal Odbor za podnebne spremembe.) („Pristop na podlagi množenja“) Možnost 3: zahteva, da države članice o vplivih letalskega prometa poročajo, ki niso povezani s CO2, poročajo na podlagi podrobnih modelov („Pristop na podlagi modelov“). Možnost 4: sprejetje novih zahtev za poročanje o vplivih letalskega prometa, ki niso povezani s CO2, za države članice na podlagi dvotirnega sistema. (Pri tej možnosti bi države članice, ki so poročale o več kot 3 % skupnih emisij CO2 v EU iz letalskega prometa, o vplivih letalskega prometa, ki niso povezani s CO2, poročale na podlagi podrobnih modelov.) (Zdaj bi to veljalo za Francijo, Nemčijo, Italijo, Nizozemsko, Španijo in Združeno kraljestvo, ki so skupaj odgovorne za pribl. 80 % emisij CO2.) Vse ostale države članice bi lahko poročale na podlagi podrobnih modelov, če to ne bi bilo izvedljivo, pa bi lahko uporabile pristop na podlagi množenja. („dvotirni pristop“) || Okoljski učinki || Skladnost || Upravna obremenitev Možnost 1: brez spremembe politike || – || = || = Možnost 2: pristop na podlagi množenja || + || VV || 24 000 EUR Možnost 3: pristop na podlagi modelov || + + || MV || 6,75 milijona EUR Možnost 4: dvotirni pristop || + + + || SV || 1,52 milijona EUR 4.5 Oblikovanje zahtev za poročanje o prilagajanju podnebnim spremembam Možnost 1: nadaljevanje s sedanjim poročanjem o učinkih podnebnih sprememb, ranljivosti in prilagajanju v nacionalnih sporočilih držav članicah na podlagi UNFCCC ter uporaba teh informacij za namene EU („Brez spremembe politike“). Možnost 2: zahteva, da države članice vsako leto izčrpno poročajo o učinkih podnebnih sprememb, ranljivosti zaradi podnebnih sprememb in prilagajanju podnebnim spremembam. (Ta možnost bi med drugim vključevala ugotovljene in predvidene učinke po sektorjih, oceno ključnih ranljivih področij po regijah in po sektorjih, obstoječo nacionalno in/ali regionalno strategijo za prilagajanje ter izvedene in načrtovane ukrepe, informacije o strategijah in o dvostranskih in večstranskih projektih za prilagajanje in temu namenjena proračunska sredstva.) („Celovito poročanje“) Možnost 3: zahteva, da države članice vsako leto poročajo o svojih izvedenih in načrtovanih nacionalnih ukrepih za prilagajanje podnebnim spremembam. Pri tej možnosti bi se zagotovil okvirni seznam informacij, o katerih je treba poročati („Poročanje o ukrepih“). || Okoljski učinki || Skladnost || Upravna obremenitev Možnost 1: brez spremembe politike || – || = || = Možnost 2: celovito poročanje || + + + || MV || 1 do 2,24 milijona EUR Možnost 3: poročanje o ukrepih || + + || VV || 120 000 EUR 4.6 Oblikovanje dodatnih zahtev za poročanje o LULUCF Možnost 1: nadaljevanje s sedanjim poročanjem o rabi zemljišč, spremembi rabe zemljišč in gozdarstvu („Brez spremembe politike“). Možnost 2: oblikovanje spremenjenih zahtev za poročanje o dejavnostih LULUCF na podlagi informacij iz mednarodnih pogajanj v teku (in poleg obstoječih zahtev za poročanje) na naslednjih področjih („Podrobne zahteve zdaj“)[6]: § obvezna ocena emisij in odstranitev iz dejavnosti gospodarjenja z gozdovi ter poročanje o njih; § ocena podatkov o emisijah iz skupine izdelkov iz posekanega lesa in poročanje o njih (obvezno); § ocena emisij in odstranitev pri ponovnem namakanju in izsuševanju ter poročanje o njih[7] (prostovoljno); § ocena emisij in odstranitev zaradi „višje sile“ ter poročanje o njih[8] (prostovoljno); § posodobitev referenčnih vrednosti za gospodarjenje z gozdovi na podlagi novih podatkov ali metodoloških izboljšav. Možnost 3: vzpostavitev podlage za nove smernice za poročanje, ki bo omogočila sprejetje podrobnih določb v prihodnji zakonodaji, potem ko bodo na ravni EU ali na mednarodni ravni sprejeti ustrezni ukrepi. (Dejansko to pomeni, da bi se obseg poročanja določil na podlagi postopka soodločanja za zakonsko ureditev vloge LULUCF pri obveznosti EU za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, tehnične podrobnosti pa bi se določale z delegiranimi akti („komitologija“) v okviru, o katerem sta se dogovorila Evropski parlament in Svet.) („Okvir zdaj, podrobnosti pozneje“) || Okoljski učinki || Skladnost || Upravna obremenitev Možnost 1: brez spremembe politike || – – – || = || = Možnost 2:podrobne zahteve zdaj || + + || SV || od 610 000 do 710 000 EUR Možnost 3: okvir zdaj, podrobnosti pozneje || + + + || VV || < 610 000 do 710 000 EUR 4.7 Oblikovanje zahtev za poročanje o finančni in tehnološki podpori državam v razvoju Možnost 1: nadaljevanje s sedanjim poročanjem o finančni in tehnološki podpori državam v razvoju v okviru nacionalnih sporočil držav članic na podlagi UNFCCC brez ločenih zahtev za poročanje na ravni EU („Brez spremembe politike“). Možnost 2: zahteva, da države članice na podlagi smernic o nacionalnih sporočilih prostovoljno vsaki dve leti poročajo o zagotovljeni finančni in tehnološki podpori („Prostovoljno poročanje“). Možnost 3: zahteva, da države članice v poenostavljenih oblikah vsako leto poročajo o finančni in tehnološki podpori, zagotovljeni državam v razvoju, na podlagi obstoječih smernic o nacionalnih sporočilih, vendar z bolj celovitimi informacijami o tehnoloških programih in uporabi metodologij, razvitih v EU za poročanje o finančni podpori, in kazalcih finančnih tokov Odbora za razvojno pomoč pri Organizaciji za gospodarsko sodelovanje in razvoj („Celovito poročanje“). || Okoljski učinki || Skladnost || Upravna obremenitev Možnost 1: brez spremembe politike || – – – || = || = Možnost 2: prostovoljno poročanje || + || SV || 65 000 EUR Možnost 3: celovito poročanje || + + + || SV || 195 000 EUR 4.8 Izboljšanje skladnosti z drugimi pravnimi instrumenti v EU, ki urejajo onesnaževala zraka Možnost 1: obravnavanje zahtev za poročanje v odločbi o mehanizmu za spremljanje in drugih pravnih instrumentih ločeno in brez usklajevanja poročanja na podlagi različnih instrumentov („Brez spremembe politike“). Možnost 2: oblikovanje zahtev za poročanje o skladnosti informacij pri poročanju na podlagi odločbe o mehanizmu za spremljanje ter poročanju na podlagi direktive o sistemu EU za trgovanje z emisijami Evropskega registra izpustov in prenosov onesnaževal, direktive o nacionalnih zgornjih mejah emisij in uredbe o fluoriranih plinih in za poročanje o dejavnostih preverjanja zagotavljanja kakovosti/kontrole kakovosti, da se zagotovi skladnost med različnimi pravnimi instrumenti (vključno z deležem emisij iz sistema za trgovanje z emisijami) („Poročilo o skladnosti“). Možnost 3: oblikovanje zahtev glede spremembe obstoječih nacionalnih sistemov evidenc držav članic, da se omogoči dostop do podatkov na podlagi drugih instrumentov za poročanje (npr. ETS, Evropski register izpustov in prenosov onesnaževal, direktiva o nacionalnih zgornjih mejah emisij) ter posledično tudi glede razpoložljivosti podatkov iz evidenc za poročanje na podlagi drugih instrumentov za poročanje („Sprememba nacionalnega sistema“). Možnost 4: oblikovanje zahteve za neposredno uporabo podatkov, o katerih se poroča na podlagi drugih instrumentov, kot so direktiva o sistemu EU za trgovanje z emisijami, Evropski register izpustov in prenosov onesnaževal, uredba o fluoriranih plinih in direktiva o nacionalnih zgornjih mejah emisij, pri čemer se sporočeni podatki o onesnaževalih prilagodijo glede na: razčlenitev, vsebino, postopke, orodja in oblike, ki se uporabljajo/določajo (Ta podmožnost je bila v zgodnji fazi izločena.). || Okoljski učinki || Poenostavitev || Skladnost || Upravna obremenitev Možnost 1: brez spremembe politike || – || – – || = || potencialni stroški, če se pri pregledu iz UNFCCC ugotovi prenizko zagotavljanje kakovosti/kontrola kakovosti Možnost 2: poročilo o skladnosti || + + || + + || VV || 525 000 EUR (brez ugodnosti v zvezi s poenostavitvijo) Možnost 3: sprememba nacionalnega sistema || + + + || + + + || VV || 380 000 EUR 4.9 Izboljšanje poročanja z upoštevanjem spoznanj pri izvajanju v preteklosti Možnost 1: nadaljnja uporaba obstoječih smernic na podlagi odločbe o mehanizmu za spremljanje in izvedbenih določb ter uporaba metodoloških smernic, določenih na podlagi UNFCCC. Spremembe smernic za poročanje na podlagi UNFCCC („Brez spremembe politike“) Možnost 2: zahteva po letnem poročanju in podrobnejša opredelitev vrst informacij/podatkov, o katerih je treba poročati, in/ali ustreznih oblik („Poenostavitev oblik“). Možnost 3: podrobnejša opredelitev metodoloških smernic za učinke politik in ukrepov ter priprave projekcij emisij toplogrednih plinov („uskladitev metodologij“). Možnost 4: zahteva po vzpostavitvi nacionalnega sistema za poročanje o projekcijah, politikah in ukrepih[9] (s podobnimi glavnimi načeli, kot jih ima sistem evidenc toplogrednih plinov) („Vzpostavitev nacionalnega sistema“). || Okoljski učinki || Skladnost || Poenostavitev || Upravna obremenitev Možnost 1: brez spremembe politike || = || = || – – – || Možnost 2: poenostavitev formatov || + + || VV || + + || 980 000 do 1,3 milijona EUR Možnost 3: uskladitev metodologij || + + + || MV: || – || višja od obremenitve pri možnosti 2 Možnost 4: vzpostavitev nacionalnega sistema || + + + || SV || + + + || 290 000 EUR 5. Primerjava možnosti Glavni cilj odločbe o mehanizmu za spremljanje je podpreti Unijo in njene države članice pri izpolnjevanju nacionalnih in mednarodnih obveznosti in ciljev ter pri prihodnjem razvoju politik z zagotavljanjem preglednega, natančnega, enotnega, primerljivega in popolnega poročanja. S prednostno možnostjo bodo ti cilji izpolnjeni na smotrn in učinkovit način. Celotna upravna obremenitev, povezana s prednostno možnostjo, za EU-27 znaša približno 4 do 5 milijonov EUR. Prednostna možnost zaradi negotovosti, povezanih s prihodnjo ureditvijo za podnebne spremembe, predvideva uvedbo postopka pregleda na ravni EU za podatke o toplogrednih plinih, ki jih predložijo države članice, da se zagotovi celovita, pregledna, verodostojna in pravočasna ocena izpolnjevanja ciljev iz odločbe o porazdelitvi prizadevanj, kot je predvideno v svežnju ukrepov za podnebne spremembe in obnovljivo energijo. Pri poročanju o emisijah iz mednarodnega pomorskega prometa in sektorja LULUCF, v zvezi s katerima potekajo nacionalne in mednarodne razprave o politiki, se uporablja preudaren pristop, tako da se zagotovi, da odločba o mehanizmu za spremljanje predstavlja ustrezen okvir za določitev podrobnih zahtev za poročanje v poznejši fazi, ko se bodo s politiko zagotovili konkretni rezultati (na nacionalni ali mednarodni ravni). S tem se zagotavlja skladnost s prihodnjim okvirom politike, preprečuje podvajanje prizadevanj in zagotavlja, da lahko Unija čim učinkoviteje izpolnjuje podrobne zahteve. Kar zadeva vplive letalskega prometa, ki niso povezani s CO2, se prav tako zagotavlja skladnost z obstoječo nacionalno politiko, v skladu s katero si je treba prizadevati za upoštevanje teh vplivov. Predlog iz osnutka uredbe o vplivih letalskega prometa, ki niso povezani s CO2, v skladu s katerim mora Komisija vsaki dve leti te vplive oceniti na podlagi najnovejših razpoložljivih podatkov o emisijah in znanstvenih dosežkov, se razlikuje od predlogov, obravnavanih v oceni učinka, in upošteva koristne prispevke, ki so jih druge službe Komisije prejele med postopkom posvetovanja med službami. Ta novi predlog je bil vključen v osnutek uredbe, ker naj bi se z njim zagotovila skladnost z obstoječo politiko Unije in dosegle enakovredne prednosti z bistveno nižjo upravno obremenitvijo. Prednostna možnost za izboljšanje poročanja na podlagi skupnih metod na področju finančne in tehnološke podpore je prav tako skladna z obveznostjo EU, da zagotovi pregledne in popolne informacije o finančni in tehnološki podpori, ki jo zagotavlja državam v razvoju, in zagotavlja manjšo obremenitev. Kar zadeva prilagajanje, bo letno poročanje o prilagoditvenih ukrepih prispevalo k podrobnejši opredelitvi strategije za prilagajanje na ravni EU in podprlo mehanizem EU za izmenjavo informacij. To je učinkovita možnost, saj je povezana z omejeno upravno obremenitvijo in hkrati zagotavlja, da bo Unija bolje izpolnjevala mednarodne obveznosti poročanja. Nazadnje prednostna možnost predvideva tudi okrepitev obstoječih nacionalnih sistemov v državah članicah, da bi se obravnavalo poročanje o projekcijah, politikah in ukrepih ter zagotovila skladnost z drugimi pravnimi instrumenti, ki urejajo onesnaževala zraka. To je učinkovit način za doseganje napredka, saj kljub povezani obremenitvi dolgoročno zagotavlja večjo skladnost, poenostavitev prizadevanj in morebitno zmanjšanje stroškov. Prednostna možnost predvideva tudi boljše določbe za zagotavljanje kakovosti/kontrolo kakovosti, uvedbo poenostavljenih oblik poročanja in smernic za povečanje kakovosti in popolnosti zagotovljenih podatkov ter poenostavitev obstoječih zahtev za poročanje brez nalaganja neupravičene upravne obremenitve. 6. Spremljanje in vrednotenje Ker so vse možnosti politike povezane z zahtevami za spremljanje in poročanje se bo to, ali so določeni cilji doseženi v okviru revidirane odločbe o mehanizmu za spremljanje, kazalo s popolnostjo in preglednostjo pripravljenih poročil ter izpolnjevanjem nacionalnih in mednarodnih zahtev v pripravljenih poročilih. Za spremljanje in ocenjevanje učinkovitosti odločbe o mehanizmu za spremljanje se bodo uporabljali tudi posebni kazalci, ki ustrezajo splošnim, specifičnim in operativnim ciljem, določenim v tej oceni učinka. Ti kazalci bodo med drugim osredotočeni na obseg, v katerem pripravljena poročila in podatki upoštevajo oblikovane smernice in/ali navodila, njihovo pravočasnost in popolnost ter ugotovljene primere neskladnosti. Poročila, pripravljena v skladu z odločbo o mehanizmu za spremljanje, se bodo na ravni EU in/ali mednarodni ravni še naprej ocenjevala vsako leto, vsaki dve leti in/ali vsaka štiri leta. Akterji, ki običajno sodelujejo pri spremljanju in ocenjevanju na ravni EU, so poleg GD za podnebno politiko še EEA, Skupno raziskovalno središče in Eurostat. Ti akterji bodo pri tej dejavnosti sodelovali tudi v prihodnosti. Rezultati ocene na ravni EU in mednarodni ravni se bodo uporabljali za namene skladnosti, še naprej pa tudi za učinkovito usmerjanje prizadevanj za izboljšave in dejavnosti krepitve zmogljivosti na ravni EU in držav članic. [1] UL L 49, 19.2.2004, str. 1. [2] Odločba Komisije 2005/166/ES z dne 10. februarja 2005 o določitvi pravil za izvajanje Odločbe št. 280/2004/ES Evropskega parlamenta in Sveta o mehanizmu za spremljanje emisij toplogrednih plinov Skupnosti in o izvajanju Kjotskega protokola (UL L 55, 1.3.2005, str. 57). [3] Ocena učinka je vključena v delovni dokument služb Komisije o oceni učinka z naslovom „Spremni dokument k Svežnju izvedbenih ukrepov za cilje EU na področju podnebnih sprememb in obnovljivih virov energije za leto 2020“ (SEC (2008) 85/3) in Prilogo SEC (2008)85 zv. II. [4] Uporabljene ocene: + ali – se uporablja za pozitivne ali negativne učinke. = pomeni brez učinka, +/- majhen učinek, ++/--, srednje velik učinek, +++/--- velik učinek [5] Uporaba poročil, predloženih v skladu z Odločbo št. 280/2004/ES, za poročanje o prihodkih z dražb za pravice za letalstvo v členu 3d(4) ni točno določena, vendar se bodo zaradi enotnosti ta poročila ustrezno uporabljala. [6] Podrobni elementi so določeni na podlagi osnutka sklepa na podlagi Kjotskega protokola. [7] „Ponovno namakanje in izsuševanje“ je sistem praks ponovnega namakanja in izsuševanja zemljišča z organsko prstjo, ki pokriva najmanj 1 hektar površine. Zadevna dejavnost se uporablja za vsa zemljišča, ki so bila izsušena in/ali ponovno namakana od leta 1990 in se ne obravnavajo pod nobeno drugo dejavnostjo, opredeljeno v tej prilogi, kadar izsuševanje pomeni neposredno zmanjševanje vsebnosti vode v prsti, ki ga povzroči človek, ponovno namakanje pa neposredno dejavnost, ki delno ali v celoti izničuje učinke izsuševanja in jo povzroči človek. [8] Dogodki, nad katerimi država nima nadzora in nanje ne more bistveno vplivati, vključno s prikazom, da se na zemljiščih ni spremenila raba zemljišča zaradi dogodkov, povezanih z višjo silo, prikazom, da pogodbenica nad dogodki ni imela nadzora, prikazom prizadevanj za povrnitev zemljišč, na katera so vplivali dogodki, povezani z višjo silo, v prejšnje stanje, in prikazom, da emisije, povezane s sečnjo poškodovanih dreves, niso bile izključene. [9] Cilj nacionalnega sistema, kot je znan v skladu s Kjotskim protokolom, je zagotavljanje priprave letnih evidenc toplogrednih plinov, ki izpolnjujejo merila kakovosti, določena za evidence, ter njihovo posredovanje sekretariatu Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja (UNFCC) in Komisiji Evropske unije. Nacionalni sistem zagotavlja podatke o emisijah in osnovne podatke evidenc. Vključuje je tudi arhiviranje podatkov, uporabljenih pri emisijskih izračunih, objavo rezultatov, sodelovanje pri raziskavah evidence in zagotavljanje kakovosti evidenc.