Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Evropskemu svetu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij. Sodoben proračun za Unijo, ki varuje, opolnomoča in ščiti: Večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027

(COM(2018) 321 final)

Predlog uredbe Sveta o določitvi večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027

(COM(2018) 322 final/2 – 2018/0166 (APP))

Predlog sklepa Sveta o sistemu virov lastnih sredstev Evropske unije

(COM(2018) 325 final – 2018/0135 (CNS))

Predlog uredbe Sveta o načinih in postopkih za dajanje lastnih sredstev iz naslovov skupne konsolidirane osnove za davek od dohodkov pravnih oseb, sistema Evropske unije za trgovanje z emisijami in odpadne plastične embalaže, ki se ne reciklira, na razpolago ter ukrepih za zagotavljanje denarnih sredstev

(COM(2018) 326 final – 2018/0131(NLE))

Predlog uredbe Sveta o določitvi izvedbenih ukrepov za sistem virov lastnih sredstev Evropske unije

(COM(2018) 327 final – 2018/0132 (APP))

Predlog uredbe Sveta o spremembi Uredbe (EGS, Euratom) št. 1553/89 o dokončni enotni ureditvi zbiranja lastnih sredstev, pridobljenih iz davka na dodano vrednost

(COM(2018) 328 final – 2018/0133(NLE))

(2018/C 440/18)

Poročevalec: Javier DOZ ORRIT

Zaprosilo Evropska komisija, 18. 6. 2018 Svet Evropske unije, 25. 7. 2018 in 5. 9. 2018 Pravna podlaga člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Pristojnost strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo Datum sprejetja mnenja strokovne skupine 7. 9. 2018 Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju 19. 9. 2018 Plenarno zasedanje št. 537 Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani) 140/3/7

1. Sklepi in priporočila

1.1 EESO priznava visoko evropsko dodano vrednost programov, pri katerih je Komisija v predlogu večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027 predvidela največje povečanje odhodkov. Vendar pa se mu zdi vprašljivo, da gre to povečanje na račun občutnega krčenja sredstev za kohezijsko politiko (–10 %) in skupno kmetijsko politiko (–15 %) zaradi prizadevanj za zmanjšanje proračuna EU s sedanjih 1,16 % bruto nacionalnega dohodka (BND) sedemindvajseterice na zgolj 1,11 % v večletnem finančnem okviru za obdobje po letu 2020.

1.2 EU se sooča z velikimi izzivi, med drugim kako prebroditi negativne družbene in politične posledice krize, in zunanjimi tveganji, ki izhajajo iz geopolitične nestabilnosti in gospodarskega nacionalizma. Svoj precejšnji gospodarski in politični potencial bi morala usmeriti v spodbujanje naprednih, v rast usmerjenih gospodarskih in socialnih politik ter politik zaposlovanja, ki jamčijo pošteno porazdelitev koristi rasti, nujen boj proti podnebnim spremembam in financiranje prehoda na trajnostno Evropo (v smislu člena 3 PEU) ter izkoriščanje priložnosti, ki jih prinašajo vzpon umetne inteligence, digitalizacija in industrija 4.0. Za vse to je potreben večji fiskalni impulz. EESO v skladu s stališčem Evropskega parlamenta ( 1 ) predlaga, da delež odhodkov in prihodkov dosega 1,3 % BND. Predlagana raven obveznosti v višini 1,11 % BND EU je premajhna, da bi bilo mogoče popolnoma uresničiti cilje politik EU.

1.3 EESO tako kot že v mnenju o razmisleku o prihodnosti financ EU ( 2 ) poudarja, da evropski državljani potrebujejo več Evrope (in boljšo Evropo), če želimo premagati politično krizo v EU. Pristojnosti in finančni viri, ki jih ima trenutno EU, so vse manj primerni za odziv na zaskrbljenost in pričakovanja evropskih državljanov.

1.4 Priznava sicer, da predlog Komisije uvaja izboljšave v strukturi, prožnosti in zmožnosti za sinergije pa tudi povečanje deleža prihodkov od virov lastnih sredstev EU, vendar je ta nezadosten. Prihodki v predlogu večletnega finančnega okvira za obdobje po letu 2020 samo deloma vključujejo predloge skupine na visoki ravni za lastna sredstva in Evropskega parlamenta, ki zagovarjata širši nabor novih virov lastnih sredstev.

1.5 EESO sicer razume razloge Komisije, vendar se ne strinja s predlaganim zmanjšanjem sredstev za Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) za 12 % in za Kohezijski sklad za 46 %, v stalnih cenah, v večletnem finančnem okviru za obdobje 2021–2027 v primerjavi z zdajšnjim proračunom.

1.6 Ne strinja se tudi z realnim zmanjšanjem predlaganih obveznosti za Evropski socialni sklad (ESS+) za 6 %, še zlasti glede na nedavno medinstitucionalno razglasitev evropskega stebra socialnih pravic novembra 2017 in cilj ustvarjanja kakovostnih delovnih mest. Skladno s svojim nedavnim mnenjem o financiranju evropskega stebra socialnih pravic ( 3 ) bi EESO pričakoval, da bi bila načela tega stebra in potreba po njegovem izvajanju, zlasti v zvezi z zaposlovanjem, eno od vodil pri predlagani razporeditvi načrtovanih obveznosti v prihodnjem večletnem finančnem okviru. Uvesti bi bilo treba poseben program za pomoč državam članicam pri uresničevanju göteborške listine o evropskem stebru socialnih pravic, s katerim bi jih podprli v prizadevanjih za reforme, da bi spodbudili ustvarjanje kakovostnih delovnih mest v okviru trajnostnega razvoja.

1.7 EESO meni, da bi bilo treba v večletnem finančnem okviru za obdobje 2021–2027 v stalnih cenah ohraniti enak znesek financiranja kohezijske politike (ESRR, Kohezijski sklad in ESS skupaj) kot v veljavnem finančnem okviru.

1.8 EESO odobrava omembo ključnih strateških naložb, ki so bistvenega pomena za prihodnjo blaginjo Evrope in njeno vodilno vlogo pri svetovnih ciljih trajnostnega razvoja. Vseeno je prepričan, da bi si cilji trajnostnega razvoja in zlasti Agenda 2030 zaslužili večjo pozornost, saj je slednja nedvomno krovna strategija za EU v prihodnjih letih.

1.9 Veseli ga precejšnje povečanje obveznosti za okolje in podnebne ukrepe (+46 %), Ker pa je podprl program OZN za trajnostni razvoj do leta 2030 in zagovarja cilj EU, da bo prispevala k prehodu na gospodarstvo z nizkimi emisijami CO 2 do leta 2050, hkrati opaža premajhno zavzetost, ki se kaže v deležu proračuna, namenjenega za prehod na trajnostni razvoj in boj proti podnebnim spremembam.

1.10 Čeprav je uvedba stabilizacijske funkcije za naložbe za države članice evrskega območja, ki se soočajo s specifičnimi šoki, v okviru proračuna EU po mnenju EESO korak v pravo smer, so načrtovane obveznosti tako z vidika jamstev za posojila in subvencij za obresti na ta posojila veliko prenizke, da bi med krizo sploh kaj zalegle. Ta enkratni in omejeni program morebitnega proračuna za evrsko območje ni vključen v nobeno strategijo reforme EMU, omenjeno v večletnem finančnem okviru za obdobje po letu 2020.

1.11 EESO ima pomisleke glede predlaganega zmanjšanja načrtovanih obveznosti za skupno kmetijsko politiko (realno za –15 %, če primerjamo sredstva za EU-27 vključno z Evropskim razvojnim skladom (ERS) v obdobjih med letoma 2014–2020 in 2021–2027), saj bo onemogočilo izvajanje modela trajnostnega razvoja podeželja, ki je splošni cilj nove reforme skupne kmetijske politike, in drugih ciljev iz nedavnega sporočila Komisije o prihodnosti preskrbe s hrano in kmetijstva.

1.12 EESO izraža pohvalo Evropski komisiji za predlagani sveženj novih virov lastnih sredstev, vendar meni, da sedanji predlog ne bo zmogel zagotoviti dovolj visokih neodvisnih, preglednih in pravičnih lastnih sredstev. Vseeno je naklonjen temu, da se čim prej izvede dosledna reforma sistema, s čimer naj bi se povečal delež prihodkov iz virov lastnih sredstev, in da se zagotovi, da načini ustvarjanja prihodkov dopolnjujejo in utrjujejo cilje politike Unije. Ta reforma naj bi izhajala iz priporočil skupine na visoki ravni za lastna sredstva in Evropskega parlamenta. Odbor evropske institucije opozarja, da bo zelo zapleteno zagotoviti, da bodo vsi ti viri lastnih sredstev v obdobju 2021–2027 na voljo.

1.13 EESO odobrava predlagano odpravo rabatov (ali čekov) za države, ki so veliko prispevale k financiranju proračuna EU.

1.14 Podpira tudi predlog, po katerem bi bilo pridobivanje evropskih sredstev pogojeno s spoštovanjem načela pravne države v državah članicah, saj je to glavni steber vrednot Unije v skladu s členom 2 Pogodbe o Evropski uniji (PEU), in je prepričan, da bi lahko tako pogojevanje razširili na druga načela, povezana s pravno državo, zapisana v ustanovnih pogodbah. Zato Komisijo in Evropski parlament poziva, naj preučita to možnost.

1.15 EESO odobrava podporo za naložbe na podlagi jamstva InvestEU in predvideno udeležbo drugih partnerjev, kot so nacionalne spodbujevalne banke in institucije ali mednarodne finančne institucije (npr. Evropska banka za obnovo in razvoj – EBRD), vendar obžaluje, da raven sredstev zadošča zgolj za nadaljevanje pretekle ravni posojil EIB ( 4 ) in ne upošteva velikega naložbenega primanjkljaja EU. Poziva tudi k uveljavitvi sprememb delovanja InvestEU, da bo tako sorazmerno večji delež sredstev usmerjen v države z najnižjimi prihodki. Jasni cilj programov EU bi moralo biti spodbujanje zbliževanja, ne razkoraka.

1.16 Zaskrbljen je, ker imajo zaradi toge razlage določb Pakta za stabilnost in rast ter drugih makroekonomskih pogojev in zahtev glede sofinanciranja za sklade kohezijske politike države članice EU, ki pomoč najbolj potrebujejo, težave pri dostopu do tega financiranja.

1.17 Odobrava predlagano precejšnje povišanje sredstev v programih za raziskave in razvoj digitalnega gospodarstva in družbe ter opozarja na potrebo po dobro opredeljeni strategiji za navezavo naložb na evropsko trajnostno industrijsko politiko, ki temelji na kakovostnih delovnih mestih, med drugim z lažjim sodelovanjem med akademskimi raziskavami, industrijo, socialnimi partnerji in organizacijami civilne družbe.

1.18 EESO odobrava predlagane spremembe, ki se nanašajo na precejšnja realna povečanja sredstev za programe v okviru instrumentov za migracije in upravljanje meja ter za sosedstvo in svet. Sprejetje skupne azilne politike, ki temelji na spoštovanju mednarodnega prava in solidarnosti do beguncev in med državami, je ključnega pomena, nujno pa je tudi oblikovanje migracijske politike EU. EESO vztraja, da je treba pri izvajanju večletnega finančnega okvira tem vprašanjem nameniti posebno pozornost.

1.19 EESO ponavlja, da bi moral biti evropski semester v središču izvrševanja proračunov EU, pri čemer bi bilo treba čim bolj izkoristiti prožnost v novem večletnem finančnem okviru. Za bolj učinkovito in demokratično izvajanje smernic evropskega semestra ter za povezavo med nacionalno in evropsko ravnjo bo potrebno tesnejše sodelovanje socialnih partnerjev in civilne družbe v njem.

1.20 Odbor institucije EU in vlade držav članic poziva, naj pospešijo delo v zvezi z večletnim finančnim okvirom za obdobje po letu 2020, da ga bo v skladu z načrtovanim časovnim razporedom mogoče potrditi pred prihodnjimi evropskimi volitvami.

2. Predlog Komisije o večletnem finančnem okviru za obdobje 2021–2027

2.2 Predlagana zgornja meja za obveznosti za obdobje 2021–2027 je bila določena pri 1 135 milijardah EUR (v cenah iz leta 2018, vključno z ERS) ali 1,11 % BND in se je v primerjavi z obdobjem 2014–2020 povišala s 1 082 milijard EUR (brez prispevka Združenega kraljestva) ali 1,16 % BND (brez Združenega kraljestva). Predlagana zgornja meja za plačila za isto obdobje je bila določena pri 1 105 milijardah EUR (v cenah iz leta 2018, vključno z Evropskim razvojnim skladom) ali 1,08 % BND in se je povišala s 1 045 milijard EUR ali 0,98 % BND.

2.3 Med predlaganimi spremembami se napovedujejo precejšnja povečanja v primerjavi z večletnim finančnim okvirom za obdobje 2014–2020 (EU-27 in ERS) za programe v okviru razdelkov Enotni trg, inovacije in digitalno (+43 % na 166,3 milijarde EUR in 14,7 % skupnega proračuna, od česar je 13,1 milijarde EUR namenjenih za program InvestEU), Migracije in upravljanje meja (+210 %, 30,8 milijarde EUR in 2,72 % skupnega proračuna) ter Sosedstvo in svet (+14 % na 108,9 milijarde EUR in 9,6 % skupnega proračuna). Po drugi strani bodo precej skrčeni razdelki Kohezija in vrednote (za –12 % na 242,2 milijarde EUR za sklop ukrepov na področju regionalnega razvoja in kohezijske politike ter za –10 % na 330,6 milijarde EUR za kohezijsko politiko) ter Naravni viri in okolje (za –16 % na 336,6 milijarde EUR in 29,7 % skupnega proračuna), najpomembnejše pa je zmanjšanje za kohezijsko politiko (–10 %) in SKP (–15 %).

2.4 Na strani prihodkov sveženj vsebuje predloge za dodatne elemente, ki naj bi se upoštevali pri sistemu virov lastnih sredstev Unije, po predlogu sklepa Sveta pa naj bi se zgornja meja za letne vpoklice lastnih sredstev povečala na 1,29 % BND za plačila in 1,35 % BND za obveznosti zaradi večjih potreb po financiranju po vključitvi Evropskega razvojnega sklada in financiranja novih prioritet, hkrati z zadostno razliko med zgornjo mejo plačil in zgornjo mejo lastnih sredstev, da bo lahko Unija v vseh okoliščinah izpolnjevala svoje finančne obveznosti.

2.5 Poleg predlaganega povečanja Komisija zagovarja spremembe v strukturi financiranja EU. Delež tradicionalnih lastnih sredstev naj bi se nekoliko zmanjšal, in sicer s 15,8 % na 15 %, prav tako nacionalni prispevki s 83 % na 72 % zaradi načrtovanega zmanjšanja prispevkov na podlagi bruto nacionalnega dohodka z 71 % na 58 % Z reformo pri črpanju lastnih sredstev na podlagi davka na dodano vrednost naj bi se delež teh povečal z 11,9 % na 14 %. Uvedeni naj bi bili novi viri lastnih sredstev, med drugim prihodki iz sistema za trgovanje z emisijami, iz nove skupne konsolidirane osnove za davek od dohodkov pravnih oseb, ko se bo postopno uvedla, in nacionalnega prispevka, izračunanega na podlagi količine nereciklirane odpadne plastične embalaže. Ti novi viri lastnih sredstev bi lahko prispevali 12 % skupnega proračuna.

2.6 Evropska komisija predlaga, da morajo države članice, ki želijo prejemati sredstva kohezijske politike, izpolnjevati nekatere makroekonomske pogoje, izvesti strukturne reforme in izpolnjevati zahteve Pakta za stabilnost in rast. Dokončanje slednjih v preteklih letih je pogoj za prejemanje pomoči iz nove evropske stabilizacijske funkcije za naložbe. Za ublažitev predlaganih precejšnjih rezov v sredstva za kohezijsko politiko in SKP pa Komisija poleg tega predlaga povečanje deleža držav članic pri sofinanciranju projektov.

2.7 Namen predloga uredbe o zaščiti proračuna EU pred finančnimi tveganji, povezanimi s splošnimi pomanjkljivostmi v zvezi z načelom pravne države v državah članicah, je kaznovati dejanja države članice, ki zmanjšujejo ali ogrožajo dobro finančno upravljanje ali zaščito finančnih interesov Unije, zlasti tiste, ki izhajajo iz napadov na neodvisnost sodstva. Ukrepi lahko vodijo v zmanjšanje in zamrznitev plačil EU ter finančnih obveznosti tej državi članici in se sprejmejo na predlog Komisije, ki ga lahko Svet zavrne s kvalificirano večino.

3. Splošne ugotovitve

Politično ozadje in splošni cilji

3.1 Glede na zunanje in notranje izzive ter tveganja, s katerimi se bo EU morala spoprijeti v prihodnjem desetletju, potrebuje jasno politično strategijo in trden proračun. V skladu s svojim predhodnim mnenjem o razmisleku o prihodnosti financ EU ( 8 ) in resolucijo Evropskega parlamenta ( 9 ) EESO zato predlaga, da naj obveznosti za obdobje 2021–2027 znašajo 1,3 % BND.

3.1.1 Finančna in gospodarska kriza ter njeno obvladovanje na evropski ravni sta zaznamovala številne evropske države, saj sta vodila v zmanjšanje konkurenčnosti, upočasnitev gospodarske rasti, revščino, neenakost, razpad socialne kohezije ter razhajanja med državami.

3.1.2 Nezaupanje državljanov v nacionalne in evropske demokratične institucije podžiga razmah političnih gibanj, ki dvomijo o demokratičnih vrednotah in načelih ter EU kot taki. Nekaterim od teh se je (ali se jim bo v bližnji prihodnosti) uspelo povzpeti na oblast v nekaterih državah članicah, posledica tega pa je tudi izglasovani izstop Združenega kraljestva iz EU.

3.1.3 Soseščino EU med drugim močno zaznamujejo vse večji pojav nedemokratičnih in avtoritarnih oblasti, vojna v Siriji z vsemi svojimi posledicami za regijo in ves svet, precejšnja politična nestabilnost in oboroženi spopadi na Bližnjem vzhodu, v Severni Afriki in Sahelu ter demografski pritisk v Afriki in migracije proti Evropi, ki jih povzroča.

3.1.4 Ena od posledic teh dejavnikov so tokovi beguncev in migrantov v Evropo prek Sredozemlja. Zato je ključnega pomena sprejetje skupne azilne politike, ki temelji na spoštovanju mednarodnega prava in solidarnosti do beguncev in med državami. Nujno je tudi oblikovanje migracijske politike EU. Znotraj večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027 bo treba prednostno nameniti pozornost tem vprašanjem in krepitvi mednarodnega razvojnega sodelovanja, zlasti z afriškimi državami. To v veliki meri povzema predlog Komisije, čeprav v njem prevladujejo varnostni vidiki.

3.1.5 Odločitve trenutne administracije in enostranski odstop ZDA od nadvse pomembnih mednarodnih sporazumov prispevajo k svetovni geopolitični nestabilnosti in so v nasprotju s številnimi evropskimi politikami, vključno s trgovinsko politiko, okoljsko politiko in bojem proti podnebnim spremembam, sosedsko politiko in spodbujanjem miru in prepovedi jedrskega orožja, multilateralizmu v mednarodnih odnosih in podpori sistemu Združenih narodov.

3.1.6 Evropa se mora z njimi spoprijeti tako, da bo čim bolje izkoristila svoje zmogljivosti in razvila svoj potencial na področjih, kot so raziskave, inovacije in tehnološki razvoj, svoj človeški kapital, konkurenčnost svojih podjetij in gospodarstva ter svoje izvozne zmogljivosti. Znotraj EU in v odnosih s preostalim svetom bi morala tudi čim bolj poudarjati in konkretizirati svoje demokratične vrednote in spoštovanje načel pravne države, vrednote, ki so značilne za pravično, enakopravno in solidarno družbo, ter zagovarjanje miru in multilateralizma v mednarodnih odnosih. Tudi za to je potreben trden proračun Unije.

3.1.7 Predlogi Komisije in Evropskega parlamenta za reformo EU in EMU v večji ali manjši meri zagovarjajo tesnejšo povezanost, konec tega procesa pa je še negotov. Nedokončanje notranjega trga skupaj z upočasnitvijo inovacij in vse večjim razkorakom med ponudbo in povpraševanjem na trgu delovne sile ogroža evropsko konkurenčnost. Evropski svet je v Göteborgu odobril razglasitev evropskega stebra socialnih pravic. Za uresničevanje vseh teh ciljev bodo potrebne precejšnje finančne obveznosti EU in njenih držav članic ter politična zaveza za učinkovito vlaganje razpoložljivih sredstev. Uspeh je odvisen od aktivnega sodelovanja socialnih partnerjev in organizirane civilne družbe pri odločanju.

3.1.8 Največji gospodarski tveganji za prihodnost Evrope sta naložbeni primanjkljaj in zaostajanje za vodilnimi v svetu pri inovacijah in njihovi uvedbi na trg. Delež naložb glede na BDP je daleč pod tistim pred krizo.

3.1.9 Glavni cilji za dosego evropskega modela trajnostnega razvoja bi morali biti: spodbujanje naložb za ustvarjanje novih trajnostnih in kakovostnih delovnih mest, izboljšanje produktivnosti ter posodobitev gospodarstva in podjetij, spodbujanje industrije in inovacij, prizadevanje za zbliževanje standardov držav članic, prehod na zeleno in digitalno gospodarstvo, oblikovanje socialnega stebra, okrepitev socialne kohezije in izkoreninjenje revščine ter izpolnjevanje ciljev in zavez Pariškega sporazuma ter ciljev trajnostnega razvoja OZN. Za to je potreben trden proračun za obdobje 2021–2027 s prilagojenimi programi, ki prispevajo čim večjo evropsko dodano vrednost.

3.1.10 Ob upoštevanju teh in drugih vidikov EESO meni, da EU potrebuje drzno zastavljene proračune, ki so instrumenti politik in sledijo jasni strategiji za krepitev Unije, z večjo povezanostjo, več demokracije, večjo podporo za socialne partnerje in organizacije civilne družbe v EU in zunaj nje, z večjo podporo za podjetja, ki se soočajo z izzivi digitalizacije in okolja, močnejšo socialno razsežnostjo in večjo podporo za podeželje. Le tako lahko EU omeji in preseže notranje centrifugalne sile ter obvlada zunanja geopolitična tveganja.

Odhodki v novem večletnem finančnem okviru

3.2 Vendar se zdi, da je predlog Komisije preveč usmerjen k ohranjanju sedanjega stanja, saj mu primanjkuje usklajenosti med obsegom in zahtevnostjo novih izzivov in ambicioznostjo EU ter razpoložljivimi viri za njihovo uresničitev.

3.3 Člen 3 Pogodbe o Evropski uniji (PEU) določa, da mora EU spodbujati trajnostno rast, pri tem pa spoštovati okolje. Obvladovanje podnebnih sprememb je zdaj postalo ena od glavnih prednostnih nalog, tudi za EESO, in oblikovan je bil svetovni okvir za ukrepanje ne samo za javne organe, temveč tudi za gospodarske akterje, delavce in državljane. Zato je treba organizirati in zlasti financirati širok gospodarski, družbeni in okoljski prehod ( 10 )

3.4 EESO odobrava spremembe v strukturi proračuna, reorganizacijo razdelkov in konsolidacijo programov ter okrepitev mehanizmov prožnosti, ki bodo omogočili bolj prilagodljiv večletni finančni okvir, hkrati pa ohranili njegovo trdnost.

3.5 Čeprav EESO razume razloge Komisije, se ne strinja s predlaganim zmanjšanjem sredstev za Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) za 12 % in za Kohezijski sklad za 46 %, v stalnih cenah, v večletnem finančnem okviru za obdobje 2021–2027 v primerjavi z zdajšnjim proračunom.

3.5.1 Po dokazih sodeč so zaradi krize spet nastale razlike v dohodku na prebivalca, zlasti med severom in jugom ( 11 ) . Čeprav se delež prebivalstva EU-27, ki živi v „manj razvitih“ regijah (kjer je BDP na prebivalca nižji od 75 % povprečja EU), od leta 2010 zmanjšuje, pa narašča delež prebivalstva, ki živi v „regijah v prehodu“ (kjer se BDP na prebivalca giblje med 75 % in 90 % povprečja EU). Vendar pa do tega prihaja deloma tudi zato, ker se zaradi posledic krize zmanjšuje delež prebivalcev EU-27, ki živijo v „bolj razvitih“ regijah ( 12 ) . Čeprav je opazno zbliževanje, pa se to ne kaže le v zbliževanju dohodkov navzgor. Zato so zlasti na lokalni in regionalni ravni potrebne dodatne javne naložbe v zdravstvo, izobraževanje in socialno vključevanje, do katerih bi moralo priti z uporabo zlatega pravila, kakor je Odbor priporočil že v več nedavnih mnenjih: pri izpolnjevanju ciljev glede primanjkljaja iz Pakta za stabilnost in rast se ne bi smeli upoštevati izdatki za naložbe, zlasti tisti, ki spodbujajo dolgoročno vzdržno rast, saj bo s tem zagotovljena dolgoročna vzdržnost javnih financ.

3.5.2 V zvezi s tem EESO ugotavlja, da se gospodarske in socialne razmere med regijami zelo razlikujejo in da so se nekatere razlike v zadnjih letih še povečale, celo v sorazmerno bogatejših državah. To bi se moralo zrcaliti v kohezijski politiki z uvedbo novih alternativnih socialnih kazalnikov, kot sta zaposlovanje in stopnja aktivnosti ciljnih skupin, pa tudi ukrepi proti revščini in socialni izključenosti poleg relativnega BDP na prebivalca.

3.6 EESO se ne strinja s predlaganim realnim zmanjšanjem sredstev za obveznosti za Evropski socialni sklad+ (–6 % v realni vrednosti za obdobje 2021–2027 v primerjavi z obdobjem 2014–2020). Dejanski proračunski rez bo še večji, saj bo vanj vključeno jamstvo za mlade. Ta sklad bi moral pravzaprav realno ostati vsaj pri vrednosti iz leta 2020, saj je osnovni način, prek katerega lahko EU finančno podpira izvajanje evropskega stebra socialnih pravic, ter tako okrepi svojo socialno razsežnost in spodbudi zbliževanje socialnih standardov navzgor. Najnižje nacionalne stopnje sofinanciranja se ne bi smele povečati, saj v nasprotnem primeru nekatere države članice ne bi mogle vlagati v nekatere regije, s čimer bi bila zamujena priložnost za evropsko dodano vrednost. Izvajanje evropskega stebra socialnih pravic lahko prispeva tudi k večji odpornosti držav članic evrskega območja in posledično delovanja EMU. Skupni ukrepi socialnih partnerjev na evropski, nacionalni in regionalni ravni so pri tem nepogrešljivi. Zato EESO obžaluje, da v predlogu uredbe niso izrecno omenjeni, tako kot v sedanjem programskem obdobju, in poziva Komisijo, naj znova doda to določbo.

3.7 EESO meni, da bi bilo treba v večletnem finančnem okviru za obdobje 2021–2027 v stalnih cenah ohraniti enak znesek financiranja kohezijske politike (ESRR, Kohezijski sklad in ESS skupaj) kot v veljavnem finančnem okviru.

3.8 V skladu s svojim mnenjem o prihodnosti preskrbe s hrano in kmetijstva ( 13 ) meni, da je treba izpeljati novo reformo skupne kmetijske politike, ki bi ohranila dva stebra, vendar ju preusmerila, tako da bi bili neposrednih plačil v veliko večjem obsegu deležni poljedelci in živinorejci, mala in srednja podjetja ter družinske kmetije, ter da bi se moral s sredstvi za razvoj podeželja spodbujati trajnosten model, ki upošteva zaveze iz Pariškega sporazuma in cilje trajnostnega razvoja OZN. Financiranje socialne infrastrukture na podeželju prek Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja je zelo pomemben vidik aktivne politike EU proti upadanju števila podeželskega prebivalstva in služi prebivalcem na podeželskih območjih, tako kmetom kot malim podjetjem in skupnostim. Precejšnje zmanjšanje sredstev za SKP (–15 %), ki ga predlaga Komisija, otežuje napredek v tej smeri in uresničevanje ciljev iz sporočila Komisije o prihodnosti preskrbe s hrano in kmetijstva.

3.9 EESO odobrava predlog za uvedbo stabilizacijske funkcije za evrsko območje v okviru proračuna EU, ki bo namenjena zaščiti naložbenih sredstev v državah članicah evrskega območja v primeru šokov v posameznih državah, ki obremenjujejo njihov javni proračun. Taka reforma je potrebna zato, da EMU postane bolj odporna in da taki dogodki ne izzovejo razhajanja med državami članicami.

3.9.1 Vendar pa Odbor meni, da mehanizem v predlagani obliki ne bo omogočal zadostne stabilizacije v primeru krize, pač pa le omejena vzajemna posojila prizadetim državam članicam. Vsota 30 milijard EUR ne zadošča za posojilo več kot eni državi hkrati ( 14 ) . Podobno bi subvencioniranje obresti v znesku do 600 milijonov EUR na leto za ta majhna posojila pomenilo zanemarljivo pomoč državam članicam, in torej nezadostno stabilizacijo v evrskem območju. Prvi korak do boljše stabilizacijske zmogljivosti bi bila večja razlika pod zgornjo mejo plačil, za kar bi bila potrebna višja zgornja meja prispevkov.

3.9.2 EESO je zaskrbljen, ker predlogi Komisije o prihodnjem večletnem finančnem okviru ne vsebujejo določb v zvezi z reformo EMU in njenega upravljanja ter njunih proračunskih posledic, zlasti v povezavi z ustanovitvijo Evropskega denarnega sklada, ali neposrednimi storitvami ali prejemki za državljane, kot je zavarovanje za primer brezposelnosti, ki bi dopolnjevalo državno zavarovanje v primeru krize.

3.10 Sklad InvestEU temelji na prejšnjem Evropskem skladu za strateške naložbe (EFSI), z enakim letnim prispevkom iz proračuna in ocenami njegovega učinka na skupne naložbe. Njegovi štirje sklopi politike (trajnostna infrastruktura; raziskave, inovacije in digitalizacija; MSP; socialne naložbe in spretnosti) so vsi usmerjeni v pravo smer. EESO veseli zlasti četrti sklop, saj lahko olajša financiranje projektov v ključnih sektorjih, kot so spretnosti, izobraževanje, usposabljanje, socialna stanovanja, socialne inovacije ter vključevanje migrantov, beguncev in ranljivih oseb. Ta zaveza za zagotavljanje posojil EIB in morda tudi drugih javnih bančnih institucij je dobrodošla, vendar bo zadoščala zgolj za ohranitev prejšnjih ravni posojil, medtem ko nekatere države članice z razmeroma nizkim dohodkom na prebivalca morda od nje še vedno ne bodo imele koristi. Za premostitev naložbene vrzeli v EU si bo treba prizadevati še bolj.

3.11 Glavni cilj kohezijske politike je spodbujati ekonomsko in socialno približevanje držav članic najbolj razvitim med njimi. Določitev togih pogojev lahko onemogoči dostop do sredstev kohezijske politike državam članicam in regijam, ki jih najbolj potrebujejo, imajo nižje dohodke ali so bolj zadolžene. Stališče EESO iz mnenja o večletnem finančnem okviru za obdobje 2014–2020 ( 15 ) ostaja nespremenjeno: „EESO … nasprotuje … makroekonomskemu pogojevanju pri zagotavljanju sredstev za kohezijske politike.“ Vendar pa zagovarja izvajanje kohezijske politike v skladu s smernicami, določenimi v okviru evropskega semestra, ki predvidevajo večjo udeležbo socialnih partnerjev in organizacij civilne družbe tako na nacionalni kot na evropski ravni.

3.12 Toga pravila glede sofinanciranja projektov iz ESRR, Kohezijskega sklada in ESS so v času stroge varčevalne politike onemogočala uporabo sredstev iz njih državam, ki bi jih najbolj potrebovale, in postala dejavnik razhajanja. V nekaterih državah dostop do teh skladov omejujejo še danes, v prihodnje pa bi ga lahko še bolj otežila, če bo v večletnem finančnem okviru za obdobje po letu 2020 povečan delež sofinanciranja držav članic. EESO poziva k večji prilagodljivosti meril za sofinanciranje, tako da se upoštevajo gospodarske in finančne razmere vsake države članice in to, kar je navedeno zgoraj v zvezi z izdatki za naložbe v povezavi s cilji Pakta za stabilnost in rast.

3.13 Po izkušnjah z nekaterimi strukturnimi reformami, ki so bile uvedene ali so se spodbujale v času najstrožjih varčevalnih ukrepov, se zdi logično dvomiti o pogojevanju dostopa do sredstev kohezijske politike s posplošenim izvajanjem omenjenih reform. EESO reformam ne nasprotuje, vendar se mu zdi nujno, da se opredeli, o katerih reformah govorimo. Tako se v več mnenjih, nazadnje v mnenju o ekonomski politiki euroobmočja 2018 ( 16 ) , zavzema za strukturne reforme, ki prispevajo k rasti produktivnosti, varnosti zaposlitve in socialni zaščiti, hkrati pa spodbujajo naložbe in krepijo kolektivna pogajanja, na podlagi neodvisnosti socialnih partnerjev, in socialni dialog.

3.14 Odbor podpira predloge za obsežno povečanje sredstev za programe raziskav in inovacij ter razvoj digitalnega gospodarstva in družbe, saj so lahko izhodišče za vzdržno in krepko povečanje produktivnosti, plač in življenjskega standarda. Nadvse pomembno bi bilo imeti podrobno opredeljeno strategijo za povezovanje inovacij z evropsko industrijsko politiko, ki bi koristila vsem državam članicam, zlasti pa slabše razvitim. Za oblikovanje in izvajanje učinkovite industrijske politike, ki je dobro povezana z inovacijskimi sistemi, je bistveno sodelovanje socialnih partnerjev in civilne družbe. Poleg tega je v trenutnih okoliščinah nujno nameniti močan poudarek tudi raziskavam družb, demokracije, kulture in družbenih sprememb.

3.15 Treba je opozoriti tudi na 92-odstotno povečanje sredstev za program Erasmus+ (na 26 368 milijonov za obdobje 2021–2027), enega od programov, ki so največ prispevali k evropski identiteti.

3.16 EESO odobrava povečanje sredstev za mednarodno sodelovanje in humanitarno pomoč, vendar izraža zaskrbljenost zaradi preureditve zunanjega delovanja v smeri varnostnih in migracijskih pritiskov – odklona od bolj dolgoročnega pristopa in opredeljevanja prednostnih nalog „od spodaj navzgor“, ki se odzivata na potrebe in za katera so odgovorne države, zaradi česar se lahko zanemarijo najbolj občutljive regije –, in poziva k zavezi v podporo prizadevanj partnerskih držav za izvajanje njihovih lastnih načrtov za doseganje ciljev trajnostnega razvoja.

Financiranje in viri lastnih sredstev v novem večletnem finančnem okviru

3.17 Komisija v novem večletnem finančnem načrtu predlaga nekaj sprememb načina financiranja proračuna EU, vendar so te skromne v primerjavi s predlogi skupine na visoki ravni za lastna sredstva in Evropskega parlamenta in glede na potrebe po financiranju potrebnih odhodkov. Novi predlog prinaša postopno odpravo odvisnosti Unije od prispevkov držav članic in zelo postopen prehod v finančno samozadostnost. V ta namen se predlaga omejeno število novih virov prihodkov.

3.18 Predlog večletnega finančnega okvira je skromen in neambiciozen, čeprav so potrebna odločna prizadevanja za usklajen program. Ta bi moral za izhodišče vzeti predloge skupine na visoki ravni za lastna sredstva in Evropskega parlamenta za širok nabor dodatnih virov lastnih sredstev, da bi v prihodnjem proračunskem obdobju postal veliko bolj odvisen od teh.

3.19 EESO ponovno poudarja, kar je navedel v svojem mnenju o razmisleku o prihodnosti financ EU ( 17 ) , v katerem se je strinjal z analizo iz končnega poročila skupine na visoki ravni za lastna sredstva ( 18 ) , ki ji predseduje Mario Monti, tj. poročila o prihodnjem financiranju EU. Zlasti je pomembno, da se pri novih prihodkih v novem večletnem finančnem okviru za obdobje po letu 2020 da prednost samostojnim lastnim sredstvom, ki bodo pregledna in pravična. V proračun EU bi prišla neposredno, ne prek držav članic, vendar brez povečanja davčne obremenitve in brez dodatnih obremenitev za najbolj prikrajšane državljane ter za mala in srednja podjetja.

3.20 17 bi nekateri novi viri, predlagani v tem poročilu, imeli evropsko dodano vrednost z vidika prihodkov, ki bi se zbirali na ustreznejši ravni, tako glede določanja čezmejne davčne osnove kot glede boja proti globalnim vplivom na okolje: obdavčitev dohodkov pravnih oseb (CCCTB) Kot je navedel že v razmisleku o prihodnosti financ EU,bi nekateri novi viri, predlagani v tem poročilu, imeli evropsko dodano vrednost z vidika prihodkov, ki bi se zbirali na ustreznejši ravni, tako glede določanja čezmejne davčne osnove kot glede boja proti globalnim vplivom na okolje: obdavčitev dohodkov pravnih oseb (CCCTB) ( 19 ) , zlasti multinacionalk, obdavčitev finančnih transakcij, goriv in emisij ogljikovega dioksida.

3.21 Kot trdi skupina na visoki ravni za lastna sredstva, je prednost vira lastnih sredstev od davka na dohodek pravnih oseb ta, da bi „prispevala k boljšemu delovanju enotnega trga“. S skupno konsolidirano osnovo za davek od dohodkov pravnih oseb se bodo poenostavila in uskladila pravila po vsej EU in omejile možnosti za škodljive dejavnike davčne konkurence.

3.22 Davek na digitalne storitve bi bil, če bi bil prav zasnovan, prav tako lahko odsev evropske dodane vrednosti, saj je kraj, ki se uporablja za namene obdavčitve, pogosto ločen od kraja posla, vendar je to začasna rešitev.

3.23 Odbor evropske institucije opozarja, da bo zelo zapleteno zagotoviti, da bodo vsi ti viri lastnih sredstev v obdobju 2021–2027 na voljo.

3.24 Prispevki, povezani z izboljšanimi okoljskimi standardi in bojem proti podnebnim spremembam, prav tako obljubljajo evropsko dodano vrednost in so tesno povezani z modelom trajnostnega razvoja, ki je strateški cilj EU. Poleg tega lahko samo skupni davki na energijo in okoljsko škodo jamčijo pošteno konkurenco na enotnem trgu. V zvezi s tem Komisija predlaga prispevke od nereciklirane odpadne plastike in sistema za trgovanje z emisijami (EU ETS). Vire prihodkov bi bilo treba poiskati v prispevkih za druga področja onesnaževanja okolja, ki povzročajo stroške v več kakor eni sami državi članici, denimo z davki na letalske vozovnice in gorivo za cestna vozila, kot sta predlagala Evropski parlament in skupina na visoki ravni za lastna sredstva, ter uvedbo davka na emisije CO 2 . O takih novih virih prihodkov v skladu s širšim programom politike EU bi se bilo treba hitro odločiti in jih uvesti.

3.25 Komisija predlaga tudi poenostavitev sedanjega vira lastnih sredstev na podlagi davka na dodano vrednost, ki je zdaj zapleten zaradi različnih stopenj DDV v posameznih državah. Zato bi bila dobrodošla poenostavitev enotna prispevna stopnja v vseh državah članicah. Sedanji predlog sicer prinaša majhno povečanje prihodkov, vendar bo prispevek od DDV v bistvu ostal podoben prispevku na podlagi stopnje BND, saj je odsev splošne gospodarske dejavnosti v državi članici, ne pa konkretnih ciljev politike EU.

3.26 Izstop Združenega kraljestva iz EU je priložnost za postopno popolno odpravo sistema rabatov, ki se je izoblikoval tudi za zmanjšanje plačil Združenega kraljestva in nekaterih drugih držav članic. To je treba pozdraviti, prav tako kot vrnitev 90 % prihodkov od carin v proračun EU skladno z nižjimi stroški pobiranja carine v državah članicah. Manjše dodatno povečanje bi lahko prinesel tudi dobiček ECB (prihodek od izdajanja denarja). Vendar pa so ti novi viri lastnih sredstev, gledano skupaj, še vedno premajhni in preveč negotovi, da bi bilo mogoče upati, da bodo omogočili občutno znižanje prispevkov na podlagi BND.

4. Posebne ugotovitve

4.1 EESO podpira predlog, po katerem bi bilo pridobivanje sredstev EU pogojeno s spoštovanjem načela pravne države v državah članicah, saj je to glavni steber vrednot Unije v skladu s členom 2 Pogodbe, če izvajanje tega ne kaznuje državljanov ali posameznih podjetij, ki trenutno prejemajo sredstva iz skladov EU. Ker je proračun glavno sredstvo za izvajanje vseh politik Unije, je prepričan, da bi lahko tako pogojevanje razširili na druga načela, povezana s pravno državo, zapisana v ustanovnih pogodbah, zato Komisijo in Evropski parlament poziva, naj preučita to možnost.

4.2 Čim bolj bi bilo treba izkoriščati prožnost, da se spodbudi povezovanje programov porabe v vzajemno korist politik in skladov, na primer SKP in Obzorje Evropa za tehnološko posodobitev kmetijstva na pomembnih področjih za podeželje in v smeri trajnostnega kmetijstva, shemo za raziskave, razvoj in inovacije, univerze, Erasmus+ in druge programe za mlade, naložbeno in kohezijsko politiko, Evropski socialni sklad in novi razvojni sklad za evropski steber socialnih pravic, ki ga EESO predlaga v tem mnenju, da se spodbudi približevanje držav članic, itd. Zato EESO obžaluje predlog za spremembo pravila N+3 v pravilo N+2 ( 20 ) , in poziva Komisijo, naj o tem znova premisli.

4.3 Zdajšnje ocene izvajanja Junckerjevega načrta (naložbenega načrta za Evropo) porajajo dvome o njegovih učinkih na povečanje naložb v prvotno predvidenem obsegu, kaj šele v obsegu, potrebnem za občutno zmanjšanje naložbene vrzeli v primerjavi z obdobjem pred letom 2008. Več držav članic z najnižjimi dohodki od njega še vedno nima dovolj koristi. Treba je vzpostaviti ustrezne mehanizme, da se to ne bi nadaljevalo, saj se s tem povečujejo razlike med državami članicami. Spodbujati bi bilo treba možnost kombiniranja sredstev iz različnih skladov, na primer Kohezijskega sklada in sklada InvestEU.

4.4 Krepitev socialne kohezije in ponovna vzpostavitev zaupanja evropskih državljanov sta tesno povezani, dosegli pa bi ju lahko tudi z oblikovanjem evropskega stebra socialnih pravic, med drugim s podporo in usmeritvami državam članicam, ki izvajajo reforme za ustvarjanje trajnostnih, kakovostnih delovnih mest z visoko dodano vrednostjo. EESO tako predlaga uvedbo posebnega programa evropskega stebra socialnih pravic znotraj večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027, ki bi moral temeljiti na zavezah držav članic, na podlagi katerih je nastala göteborška deklaracija. Financirati bi ga pomagal Evropski socialni sklad+ prek sistema kazalnikov, med drugim brezposelnosti in stopnje delovne aktivnosti, šolanja in učnega neuspeha, BDP na prebivalca, splošnih kazalnikov revščine in socialne vključenosti, regionalnih kazalnikov in kazalnikov v povezavi z nekaterimi prikrajšanimi družbenimi skupinami.

4.5 Evropski semester bi moral prevzeti vodilno vlogo pri izvrševanju proračunov EU in čim bolj izkoristiti prožnost novega večletnega finančnega okvira – da se na primer vzpostavi trdna vez med kohezijsko politiko in drugimi politikami, kot so inovacijska ali naložbena politika in politika zaposlovanja. V ta namen je treba ustrezno izvajati mehanizme za udeležbo socialnih partnerjev in civilne družbe v evropskem semestru, da bodo znali svoje nacionalno okolje navezati na evropsko. S podpiranjem izvajanja evropskega semestra bi Komisija in Svet postala neposredno udeležena v nacionalnih političnih vprašanjih. Poskrbeti pa je treba, da ukrepi, ki so deležni podpore iz evropskih skladov, ne bodo omejevali ne socialnih pravic, ne pravic delavcev in ne pravic potrošnikov.

4.6 Prednost je treba nameniti prizadevanjem institucij in vlad držav članic pa tudi organizacij civilne družbe, da bi zagotovili več sredstev za večletni finančni okvir za obdobje po letu 2020, in prilagoditvi njihovih prednostnih usmeritev, kakor se predlaga v tem mnenju. EESO jih poziva, naj pospešijo delo, da ga bo v skladu z načrtovanim časovnim razporedom mogoče potrditi še pred prihodnjimi evropskimi volitvami.

V Bruslju, 19. septembra 2018 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Luca JAHIER

(1) Resolucija Evropskega parlamenta z dne 14. marca 2018 o naslednjem večletnem finančnem okviru: priprava stališča Parlamenta o večletnem finančnem okviru po letu 2020 (2017/2052(INI)), soporočevalca: Jan Olbrycht in Isabelle Thomas, točka 14.

(2) UL C 81, 2.3.2018, str. 131.

(3) UL C 262, 25.7.2018, str. 1.

(4) Evropska investicijska banka.

(5) COM(2018) 321 final.

(6) COM(2018) 322 final/2, COM(2018) 326 final, COM(2018) 327 final, COM(2018) 328 final.

(7) COM(2018) 325 final.

(8) UL C 81, 2.3.2018, str. 131.

(9) Resolucija Evropskega parlamenta z dne 14. marca 2018 o naslednjem večletnem finančnem okviru: priprava stališča Parlamenta o večletnem finančnem okviru po letu 2020 (2017/2052(INI)), soporočevalca: Jan Olbrycht in Isabelle Thomas, točka 14.

(10) Glej tudi mnenji EESO NAT/735 – Evropski finančno-podnebni pakt, poročevalec Rudy De Leeuw, in ECO/456 – Akcijski načrt: financiranje trajnostne rasti, poročevalec Carlos Trias Pintó, še neobjavljeni.

(11) ETUI/ETUC (2018), Benchmarking Working Europe, Bruselj: ETUI.

(12) Darvas, Z., in Moes, N. (2018), How large is the proposed decline in EU agricultural and cohesion spending? Bruegel Blog, 4. maj 2018.

(13) UL C 283, 10.8.2018, str. 69.

(14) Glej Claeys, G. (2018), New EMU stabilisation tool within the MFF will have minimal impact without deeper EU budget reform, Bruegel Blog, 9. maj 2018. V skladu s to analizo je bilo 30 milijard EUR približno tretjina zneska posojila Irski med krizo.

(15) UL C 229, 31.7.2012, str. 32.

(16) UL C 197, 8.6.2018, str. 33.

(17) UL C 81, 2.3.2018, str. 131.

(18) Prihodnje financiranje EU. Končno poročilo in priporočila skupine na visoki ravni za lastna sredstva, december 2016.

(19) EESO je to pozitivno ocenil že leta 2011 v mnenju o skupni konsolidirani osnovi za davek od dohodkov pravnih oseb (UL C 24, 28.1.2012, str. 63) in leta 2017 v mnenju o skupni (konsolidirani) osnovi za davek od dohodkov pravnih oseb (UL C 434, 15.12.2017, str. 58).

(20) Del proračunskih obveznosti Komisije samodejno preneha, če ni bil uporabljen ali če ni bil prejet noben zahtevek za plačilo do konca drugega leta, ki sledi letu, v katerem so bile obveznosti prevzete (n+2). Vir: Evropska komisija.