[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 23.1.2007

SEC(2007) 71 konč.

Priporočilo

MNENJE SVETA

v skladu s členom 9(3) (za KP) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Danske, 2006–2010

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. Splošno ozadje

Pakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje razmer za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Reforma Pakta iz leta 2005 je potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju proračunske discipline, je pa poskusila okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago ter zavarovati dolgoročno vzdržnost javnih financ.

Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta stabilnosti in rasti, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe oziroma njihove dopolnitve). Prvi konvergenčni program Danske je bil predložen oktobra 1998. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom 1. decembra 1998 podal mnenje. V skladu z istim postopkom Komisija oceni dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov, preuči jih prej navedeni odbor, po potrebi pa jih pregleda še Svet.

2. Ozadje ocene novega programa

Komisija je preučila najnovejšo dopolnitev konvergenčnega programa Danske, predloženo 30. novembra 2006, in sprejela priporočilo za zadevno mnenje Sveta (glej okvir z glavnimi točkami ocene).

Kot ozadje za oceno proračunske strategije v novem konvergenčnem programu naslednji odstavki povzemajo:

1. gospodarsko in proračunsko uspešnost zadnjih desetih let,

2. najnovejšo oceno stanja države pri preventivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (povzetek mnenja Sveta o predhodni dopolnitvi konvergenčnega programa) in

3. oceno Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006.

2.1. Nedavna ekonomska in proračunska uspešnost

V zadnjem desetletju se je dansko gospodarstvo na splošno izkazalo za dokaj uspešno. Realna rast BDP in inflacija sta se na splošno razvili skladno s tistima v evroobmočju. Istočasno se je izboljšalo delovanje trga dela in postalo bolj prožno, kar je pripomoglo k postopnemu zmanjšanju brezposelnosti in povečanju zaposlovanja. Brezposelnost je zgodovinsko gledano na nizki stopnji, stopnja zaposlenosti pa je najvišja v EU. Poleg tega so Danski koristile dobro vodene reforme in zdrave proračunske politike, kar je privedlo do zaporednih splošnih javnofinančnih presežkov in hitrega zniževanja javnega dolga. Močne javne finance je mogoče pripisati uspešnim gospodarskim reformam in srednjeročni davčni strategiji za proračunsko vzdržnost in strogo disciplino pri odhodkih. Pomemben dejavnik te strategije je zamrznitev davkov, ki spodbuja disciplino pri odhodkih in naj bi sčasoma zmanjšala davčno breme. Videti je, da je Danska izpostavljena nizkemu tveganju glede dolgoročne vzdržnosti javnih financ. Srednjeročna davčna strategija, ki se osredotoča na ustvarjanje presežkov in zniževanje javnega dolga, uspešno pripravlja javne finance na posledice staranja prebivalstva. S sporazumom o socialni varnosti z junija 2006, v katerem je predvideno izboljšanje ponudbe delovne sile, se je povečala sposobnost Danske, da se sooči s temi posledicami.

2.2. Ocena v mnenju Sveta o predhodnem programu

Svet je 24. januarja 2006 sprejel mnenje o predhodni dopolnitvi konvergenčnega programa, ki zajema obdobje 2005–2010. Svet je mnenja, da je „proračunski položaj na splošno zdrav in proračunska strategija zagotavlja dober zgled proračunskih politik v skladu s Paktom stabilnosti in rasti“.

2.3. Ocena Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006

Poročilo o izvajanju nacionalnega programa reform Danske, ki ga določa prenovljena lizbonska strategija za rast in delovna mesta, je bilo predloženo 16. oktobra 2006. Nacionalni program reform Danske kot ključne izzive ali prednostne naloge opredeljuje: zagotavljanje proračunske vzdržnosti, izboljšanje konkurence v nekaterih sektorjih, povečanje učinkovitosti javnega sektorja, razvijanje družbe znanja, zagotavljanje okoljske trajnosti in energije, spodbujanje podjetništva in izboljšanje ponudbe delovne sile.

Ocena Komisije tega programa (sprejeta kot del letnega poročila o napredku [2] z decembra 2006) je pokazala, da Danska dobro napreduje pri izvajanju nacionalnega programa reform. S sporazumom o socialni varnosti z junija 2006 je Danska nadalje okrepila svojo strategijo reform v smislu makroekonomske politike in politike zaposlovanja ter zelo dobro napredovala pri doseganju nacionalnega soglasja o reformah. Danska je prav tako napredovala v mikroekonomskih politikah, vključno na področju konkurence.

Ob upoštevanju doseženega napredka se Dansko spodbuja, da se srednjeročno osredotoči tudi na področja ponudbe delovne sile, konkurence, medsebojne povezanosti v energetskem sektorju, politik za zmanjšanje emisij in izobraževanja.

Okvir: Glavne točke za oceno Kot določa člen 5(1) (za programe stabilnosti) in člen 9(1) (za konvergenčne programe) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97, ocena upošteva naslednje točke: ali so ekonomske predpostavke, na katerih temelji program, verjetne; srednjeročni proračunski cilj, ki ga je predložila država članica, in ali so prilagoditvene poti za njegovo dosego ustrezne; ali ukrepi, sprejeti in/ali predlagani za upoštevanje teh prilagoditvenih poti, zadoščajo za uresničitev srednjeročnega cilja v okviru konjunkturnega cikla; ali so pri oceni prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja prizadevanja za usklajevanje večja v času dobrih gospodarskih razmer, medtem ko so lahko prizadevanja v času slabih gospodarskih razmer manjša, in ali si za države članice euroobmočja in MDT II zadevna država članica prizadeva za letno izboljšanje svojega proračunskega stanja, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratnih in začasnih ukrepov, z 0,5 % BDP kot merilom za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; izvajanje večjih strukturnih reform, ki imajo neposredne dolgoročne učinke na prihranek pri izdatkih (vključno s spodbujanjem potencialne rasti) in torej preverljiv učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ (pod pogojem, da se glede referenčne vrednosti 3 % BDP ohrani ustrezna varnostna rezerva in se pričakuje vrnitev proračunskega stanja v programskem obdobju na srednjeročni proračunski cilj), in sicer pri določanju prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki ga še niso dosegle) ali pri odobritvi začasnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki so ga dosegle), pri tem pa se nameni posebna pozornost pokojninskim reformam, ki uvajajo večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber; ali so ekonomske politike zadevne države članice skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik. Verjetnost makroekonomskih predpostavk programa se oceni glede na napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in tudi z uporabo skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov. Skladnost s širšimi smernicami ekonomskih politik se oceni na podlagi širših smernic ekonomskih politik na področju javnih financ, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Pri oceni se preučijo tudi: razvoj deleža dolga in obeti za dolgoročno vzdržnost javnih financ, ki jim je treba posvečati „zadostno pozornost pri nadzoru proračunskih stanj“ v skladu s poročilom Sveta z dne 20. marca 2005 o „Izboljšanju izvajanja Pakta stabilnosti in rasti“. Sporočilo Komisije z dne 12. oktobra 2006 določa pristop k oceni dolgoročne vzdržnosti javnih financ[3]; stopnja integracije z nacionalnim programom reform, ki ga predložijo države članice v skladu z lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta. V spremni opombi Evropskemu svetu z dne 7. junija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2005–2008 je Svet Ecofin navedel, da morajo biti nacionalni programi reform skladni s programi stabilnosti in konvergenčnimi programi; skladnost s kodeksom ravnanja[4], ki med drugim določa skupno strukturo in vrsto razpredelnic s podatki za programe stabilnosti in konvergenčne programe. |

- Priporočilo

MNENJE SVETA

v skladu s členom 9(za KP) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Danske, 2006–2010

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 9(3) Uredbe,

ob upoštevanju priporočila Komisije,

po posvetovanju z Odborom za ekonomske in finančne zadeve –

PODAL NASLEDNJE MNENJE:

4. Dne [27. februarja 2007] je Svet proučil dopolnitev konvergenčnega programa Danske, ki obravnava obdobje od 2006 do 2010.

5. Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo realna rast BDP spustila z 2,7 % v letu 2006 na povprečno 1 % v ostalem programskem obdobju. Na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov se zdi, da ta scenarij temelji na izrazito previdnih predpostavkah o rasti, zlasti za obdobje od 2008 do 2010, zaradi tehnične predpostavke pri dopolnitvi krčenja (pozitivne) proizvodne vrzeli leta 2010. V programu so videti realistične tudi projekcije glede inflacije.

6. Za leto 2006 je bil javnofinančni presežek v jesenski napovedi služb Komisije leta 2006 ocenjen na 3,2 % BDP, pri čemer je bila napoved iz predhodne dopolnitve konvergenčnega programa za leto 2005 2,1 % BDP. To odraža rast, ki je višja od pričakovane, ter še naprej visoke cene energije glede na pomen prihodkov, ki so povezani z dansko proizvodnjo nafte in plina.

7. Cilj proračunske strategije je ohraniti strukturne presežke (tj. ciklično prilagojeni presežki brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov) med povprečno 0,5 % in 1,5 % BDP v programskem obdobju, kar pomeni izrazito znižanje splošnega deleža javnega dolga, da se zagotovi dolgoročna proračunska vzdržnost. Strategija temelji na omejevanju odhodkov (omejitev letne rasti realne javne porabe povprečno na približno 1 % za obdobje od 2007 do 2010 z 0,5 % v predhodni dopolnitvi) in na ohranjanju zamrznitve davkov iz leta 2001 ter zahtevi po proračunskem ravnovesju za institucionalne enote lokalne ravni države. Dopolnitev predvideva, da se bo presežek rahlo znižal s 3,1 % BDP v letu 2006 na 2,8 % v letu 2007, nato pa nadalje padel na 1,2 % v letu 2010 (padec primarnega presežka s 4,7 % v letu 2006 na 1,8 % v letu 2010). Razlog za ta padec iz leta 2008 je izrazito previdni predpostavke o rasti BDP. V primerjavi s predhodno dopolnitvijo je javnofinančni saldo v letih 2006–2008 višji, proti koncu programskega obdobja pa nižji.

8. Načrtuje se, da bo v programskem obdobju strukturni saldo, izračunan na podlagi skupno dogovorjene metodologije znašal okoli 2 % BDP ali več, se rahlo poslabšal v letu 2007 in nekoliko izraziteje izboljšal v letu 2008. Srednjeročni cilj za proračunski položaj, kakor ga določa program, je strukturni saldo med 0,5 % in 1,5 % BDP, ki ga namerava program v veliki meri ohraniti skozi vse programsko obdobje. Srednjeročni cilj ostane glede na predhodno dopolnitev nespremenjen, potem ko se v novem programu upošteva izključitev pokojninskega sistema iz drugega stebra (vključen v danske predhodne programe) v skladu z odločitvijo Eurostata z dne 2. marca 2004[6]. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 0,5 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa se nahaja v obsegu, določenem za države članice evroobmočja in MDT II v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in presega najnižje merilo glede deleža dolga in povprečne dolgoročne rasti potencialnega proizvoda.

9. Proračunski rezultat bi lahko bil boljši od načrtovanega v programu, zlasti za leta od 2008 do 2010. Poglavitni vzrok za to je izrazito previdna predpostavka makroekonomskega scenarija programa, ki prevlada nad tveganjem, da bi lahko bila rast odhodkov realne javne porabe višja od predvidene.

10. Glede na to oceno tveganja je videti, da proračunska naravnanost v programu zadostuje, da se ohrani srednjeročni cilj programa skozi vse programsko obdobje, kakor je predvideno v programu. Prav tako zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih v posameznem letu. Naravnanost proračunske politike, ki jo vsebuje program, je popolnoma skladna s Paktom stabilnosti in rasti.

11. Ocenjuje se, da je bruto javni dolg v letu 2006 padel pod 30 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga v programskem obdobju znižal za okoli 11 odstotnih točk.

12. Dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva na Danskem je višji od povprečnega v EU; nanj izrazito vpliva relativno veliko povečanje odhodkov za pokojnine kot delež BDP v prihodnjih desetletjih. Cilj celotnega paketa reform, sprejetega junija 2006, „sporazuma o prihodnji blaginji, socialni varnosti in naložbah v prihodnosti“ ali preprosto sporazuma o socialni varnosti, je preložiti upokojitev na čim kasnejši čas, kar bi upočasnilo dolgoročno gibanje odhodkov in tako izboljšalo vzdržnost javnih financ. Poleg tega prvotni proračunski položaj z velikim strukturnim presežkom znatno prispeva k dolgoročnemu proračunskemu vplivu staranja prebivalstva. Srednjeročna ohranitev visokih primarnih presežkov bo pomagala zmanjševati tveganje dolgoročne vzdržnosti javnih financ. Videti je, da je Danska ob upoštevanju tega razvoja izpostavljena nizkemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ.

13. Konvergenčni program vsebuje kvalitativno oceno splošnega učinka poročila o izvajanju nacionalnega programa reform iz oktobra 2006 v okviru srednjeročne davčne strategije. Poleg tega zagotavlja sistematske informacije glede neposrednih proračunskih stroškov ali prihrankov bistvenih reform, ki so predvidene v nacionalnem programu reform, zdi se, da proračunske napovedi upoštevajo vpliv na javne finance, ki ga imajo vsi ukrepi, navedeni v nacionalnem programu reform. Ukrepi na področju javnih financ, predvideni v konvergenčnem programu, so skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform. Oba programa predvidevata zlasti izvajanje reform za dolgoročno izboljšanje ponudbe delovne sile, zlasti sporazum o dvigu zahtevane starostne meje za upokojitev, s čimer se spodbuja podaljšanje učinkovite delovne dobe.

14. Proračunska strategija v programu je na splošno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008.

15. Kar zadeva zahtevo po podatkih, določeno v kodeksu ravnanja za programe stabilnosti in konvergenčne programe, vsebuje program vse obvezne in večino neobveznih podatkov [7] .

Splošni zaključek je, da je srednjeročni proračunski položaj na splošno zdrav in proračunska strategija zagotavlja dober zgled proračunskih politik v skladu s Paktom stabilnosti in rasti.

Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij 1

[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Sporočilo Komisije spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta, „Izvajanje prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta – Leto uresničevanja“, 12.12.2006, COM(2006) 816.

[3] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Dolgoročna vzdržnost javnih financ v EU“, 12.10.2006, COM(2006) 574 konč. in Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve pri Evropski komisiji (2006), „The long-term sustainability of public finances in the European Union“, European Economy št. 4/2006.

[4] „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence “, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin.

[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Glej Sporočili za javnost Eurostata št. 30/2004 z dne 2. marca 2004 in št. 117/2004 z dne 23. septembra 2004.

[7] Med neobveznimi podatki manjkajo zlasti specifikacije o usklajevanju stanj in tokov.