SL Uradni list Evropske unije C 249/26

Objava vloge na podlagi člena 6(2) Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila

(2007/C 249/13)

Ta objava daje pravico do ugovora zoper vlogo na podlagi člena 7 Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 (1). Izjavo o ugovoru mora Komisija prejeti v šestih mesecih po dnevu te objave.

POVZETEK

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

„SLOVENSKÁ PARENICA“

ES št.: SK/PGI/005/0485/19.07.2005

ZOP ( ) ZGO ( X )

Ta povzetek zajema glavne elemente specifikacije proizvoda za informativne namene.

1. Pristojna služba v državi članici:

Naziv: Úrad priemyselného vlastníctva Slovenskej republiky Naslov: Jána Švermu 43 SK-974 04 Banská Bystrica Telefon: (421) 48 430 02 53 Telefaks: (421) 48 430 04 03 E-naslov: joravcova@indprop.gov.sk

2. Vlagatelj:

Naziv: Cech bryndziarov Naslov: Kostolná č. 5 SK-900 01 Modra Telefon: (421) 33 647 29 74 Telefaks: (421) 33 647 29 74 E-naslov: peter.lajda@pobox.sk, biocentrum@vup.sk Sestava: proizvajalci/predelovalci ( X ) drugo ( )

3. Vrsta proizvoda:

Skupina 1.3. – Siri

4. Specifikacija:

(povzetek zahtev v skladu s členom 4(2) Uredbe (ES) št. 510/2006)

4.1. Ime: „Slovenská parenica“

4.2. Opis: „Slovenská parenica“ je parjen, rahlo prekajen sir, zvit v dva zvitka s premerom 6 do 8 cm in višino 5 do 8 cm, ki sta povezana v obliki črke „S“. Zvitka sta zvezana z vrvico iz sira. Preden se zvije v zvitek, je trak sira debel 2 do 3 mm, širok 5 do 8 cm in dolg 4 do 6 m. „Slovenská parenica“ ima nežen okus, vonj ovčjega mleka in vonj po dimu. Znan je po izraziti vlaknasti strukturi sirnine. Vsebuje najmanj 53 % suhe snovi in 50 % maščob v suhi snovi.

Uporabljena sestavina je sveže, surovo in nepredelano ovčje mleko pašnih ovc vlaške in oplemenitene vlaške pasme, pasme cigaja in vzhodno-frizijske pasme ali mešanica svežega surovega in nepredelanega ovčjega mleka ter svežega surovega in nepredelanega kravjega mleka, v kateri je vsaj 50 % ovčjega mleka.

Na trgu se prodaja v paketih po 450-500 g. Ovit je v prozoren plastičen ovoj ali celofan, primeren za živila, med dve ovalni, precej debeli leseni plošči.

Lastnosti:

oblika: „Slovenská parenica“ je sestavljena iz dveh povezanih zvitkov trakov sira višine 5 do 8 cm in premera 6 do 8 cm. Običajno sta zvitka zvezana z vrvico iz sira;

vonj: „Slovenská parenica“ ima značilen vonj ovčjega mleka in vonj po dimu, ki je posledica prekajevanja na dimu trdega lesa;

okus: ima nežen, prijetno slan okus sira iz ovčjega mleka;

čvrstost: elastičen z vlaknasto strukturo; ob prelomu nastanejo nitke;

barva: po prekajevanju je zunanja plast rumena do rjava; notranjost je bela ali masleno rumena;

sestava: najmanjša vsebnost suhe snovi je 53 %; najmanjša vsebnost maščob v suhi snovi je 50 %; največja vsebnost soli 3 %;

mikrobiološke zahteve: vsebuje naravne mikroorganizme, navzoče v mleku, to so Lactobacillus, Enterococcus, Lactococcus in sevi Streptococcus. Ne sme vsebovati patogenih mikroorganizmov (Listeria monocytogenes in salmonela). Parjenje pri temperaturi 60-70 °C povzroči delno pasterizacijo, pri kateri se vsebnost naravne mikroflore zmanjša s približno 105 na 102.

4.3. Geografsko območje: Glede na zgodovinske vire se je proizvodnja parjenega sira začela okrog mest Zvolen in Brezno na začetku 19. stoletja. Postopno se je razširila na skoraj celotno Slovaško. Od konca druge svetovne vojne je bila proizvodnja sira „Slovenská parenica“ omejena na opredeljeno gorsko območje Slovaške najmanj 200 metrov nad morsko gladino. Zgodaj spomladi (marec/april) se ovce pasejo v nižje ležečih delih opredeljenega območja. Maja in v poletnih mesecih se preselijo na višje ležeče pašnike.

Na zahodu je omejeno z zahodnimi pobočji Belih Karpatov ter gorovji Považský Inovec, Tríbeč, Vtáčnik, Štiavnické vrchy in Krupinská vrchovina.

Na jugu je omejeno s pobočji gorovij Krupinská vrchovina, Cerová vrchovina, Stolické vrchy, Slovenský kras, Volovské vrchy in Slanské vrchy.

Na vzhodu je omejeno s pobočji gorovij Vihorlatská vrchovina, Popriečiny, Beskydské predhorie in Bukovské vrchy ter mejo z Ukrajino.

Na severu je omejeno z mejo s Poljsko in pobočji gorovij Laborecká vrchovina, Ondavská vrchovina, Ľubovnianska vrchovina, Pieniny, Spišská Magura, Tatre, Skorušinské vrchy, Podbeskydská vrchovina, Oravské Beskydy in Kysucké Beskydy; mejo s Češko republiko; pobočja gorovja Turzovská vrchovina, Javorníky in Beli Karpati ter mejnim prehodom Skalica.

Vloga vsebuje ime celotne države, ker opredeljeno geografsko območje zajema več kot 80 % ozemlja Slovaške. Slovaška republika ima površino 49 035 km2. Je ena od najmanjših držav članic EU in njena površina je primerljiva z nekaterimi regijami drugih držav članic.

Slovaška je nekoč bila del Češkoslovaške, ki se je 1. januarja 1993 razcepila v dve neodvisni državi – Češko republiko in Slovaško republiko.

To je ozadje imena sira „Slovenská parenica“, ki ni imel imena države, ampak ime dela državnega ozemlja, ki je postalo ime države po zgodovinskih dogodkih 1. januarja 1993. Ker je bilo ime do takrat že v uporabi, mednarodno zaščiteno in splošno znano pri potrošnikih, je Slovaška republika zahtevala njegovo nadaljnjo zaščito tudi v Evropski skupnosti.

„Slovenská parenica“ se na celotnem opredeljenem območju proizvaja na enak način. Na tem opredeljenem območju se enake pasme ovc – to so ovce vlaške in oplemenitene vlaške pasme, pasme cigaja in vzhodno-frizijske pasme – vzrejajo na pašnikih z enakimi rastlinskimi vrstami in podnebnimi razmerami, s čimer se zagotovi enotna kakovost osnovne surovine, ovčjega mleka.

Pisni zapisi potrjujejo zgodovinske povezave proizvodnje sira „Slovenská parenica“ s tem območjem.

4.4. Dokazilo o poreklu: Kravje in ovčje mleko ter sir „Slovenská parenica“ se proizvajajo le na opredeljenem gorskem območju Slovaške republike. Surovo mleko se predela v hlebec, iz katerega se neposredno na kmetijah in ovčjih farmah proizvede parenica ali pa se mleko po teži proda ter pošlje proizvajalcem sira bryndza in mlekarnam v predelavo. Vsak proizvajalec sira bryndza kupi surovo ovčje in kravje mleko v sosednjih regijah opredeljenega območja.

Proizvajalci, ki kupijo mleko, morajo prestati dvostopenjski postopek preverjanja in dokumentiranja. Prva stopnja vključuje inšpekcijske preglede dobaviteljev ovčjega in/ali kravjega mleka. S pregledi se zagotovi, da sta območje vzreje in lokacija pašnika znotraj opredeljenega območja, preverijo pa se tudi pasme ovc.

Kmetije, rejci in dobavitelji, ki izpolnjujejo pogoje specifikacije, se vključijo na seznam dobaviteljev, ki ga vodi in posodablja združenje Cech bryndziarov.

Druga stopnja vključuje inšpekcijske preglede proizvajalcev sira „Slovenská parenica“. S pregledi se:

preveri izvor uporabljenih surovin s preučitvijo dokumentacije v zvezi z nakupom in primerjavo s seznamom odobrenih dobaviteljev;

zagotovi skladnost z minimalnim deležem ovčjega mleka za proizvodnjo na podlagi dokumentacije o količini kupljenih surovin in obsegu prodaje sira „Slovenská parenica“;

zagotovi, da so proizvodne zahteve in parametri kakovosti v skladu s specifikacijo na podlagi evidence o proizvodih in izsledkov analiz.

Za proizvajalce, ki v proizvodnji sira „Slovenská parenica“ uporabljajo svoje mleko, se izvede enostopenjski postopek preverjanja.

S pregledi se preveri:

ali sta območje vzreje in lokacija pašnika znotraj opredeljenega območja;

pasme ovc, ki se vzrejajo;

skladnost z minimalnim deležem ovčjega mleka za proizvodnjo na podlagi dokumentacije o proizvodnji mleka in obsegu prodaje sira „Slovenská parenica“;

proizvodne zahteve in parametri kakovosti v skladu s specifikacijo na podlagi evidence o proizvodih in rezultatov analiz.

Proizvod se na embalaži označuje z napisom „Slovenská parenica“, nazivom proizvajalca in naslovom proizvodnega obrata. Zagotovilo, da je proizvod z zaščitenega geografskega območja, temelji na lokaciji proizvodnega obrata na opredeljenem območju, na katerem je odobrena proizvodnja sira „Slovenská parenica“.

4.5. Metoda pridobivanja: Sir parenica se je prvotno proizvajal v kuhinjah ovčarjev, v katerih so se posebej ustvarile potrebne razmere glede temperature in prostora ter v katerih je bil prostor za prekajevanje in shranjevanje. Ko so se pastirji naučili graditi prostornejša bivališča, bolje zaščitena pred vremenskimi vplivi, se je proizvodnja sira parenica začela tudi v ovčarskih kočah. Prvotna metoda proizvodnje v ovčarskih kočah se je v nekaterih gospodinjstvih ohranila do danes. Sveže ovčje mleko ali mešanica ovčjega in kravjega mleka z najmanj 50 % ovčjega mleka se siri pri temperaturi 29-32 °C. Približno pol ure potem, ko je bilo dodano sirilo, se mleko usiri. Sirnina se potem premeša s sirarsko harfo in razreže na 0,5 do 1 cm debela sirna zrna. Razdrobljena sirnina se pusti, da se usede, nato pa se ročno oblikuje v hlebec. Hlebec se nato s platnom loči od sirotke in se pusti, da se posuši. Sirnina se suši v leseni stiskalnici z dvojnim dnom ali nerjavni posodi. Ko se hlebec ovčjega sira odstrani s platna, tehta od 3 do 5 kg.

Ko se hlebec posuši in strdi (po 4 do 10 urah), se postavi na leseno ali nerjavno polico, da fermentira. Fermentacija traja približno 24 ur pri temperaturi 20-23 °C, da sir doseže približno vrednost pH 5,3.

Ustrezno fermentiran grudasti sir se razreže na precej majhne koščke, za en kos sira parenica se odtehta približno pol kilograma. Tako odtehtan sir se položi v leseno posodo z vročo vodo (temperatura vode je med 60-70 °C). Nato se z leseno lopatico postrga z vrha posode, dokler ne nastane mehko sirno testo. Sirno testo se vzame iz posode in iz njega se ročno iztisne odvečna voda; nato se večkrat raztegne in prepogne. Tako pripravljeno sirno testo se raztegne v trak, ta pa se na leseni plošči z robom dlani oblikuje v 4 do 6 m dolg, približno 6 cm širok in 2 do 3 mm debel trak. Oblikovan trak se položi v pripravljeno hladno slanico. Trak se nato odstrani, iz njega se iztisne odvečna slanica, nato pa se položi na sredino deske in zvije tako, da se konca zvijata v nasprotni smeri v obliko črke „S“. Zaveže se z vrvico ali verižico in položi na leseno desko. Ko se sir na leseni deski posuši, se položi v prostor za prekajevanje, kjer se na dimu trdega lesa prekajuje približno dve uri.

4.6. Povezava: Družine, ki so se ukvarjale z ovčjerejo, so v 18. stoletju začele proizvajati sir parenica za domače potrebe. Do 19. stoletja pa se ni prodajal le na območju sedanje Slovaške, ampak tudi na Dunaju in v drugih evropskih mestih.

Pisni zapisi o siru „Slovenská parenica“ segajo vse do 19. stoletja. Profesor Otakar Laxa, znan mlekar, ki je živel ob prehodu v 20. stoletje, je sir parenica štel za vrhunec umetnosti parjenega sira. V svoji knjigi Syrařství (sirarstvo), prvič izdani leta 1908, navaja sir „Slovenská parenica“ kot enkraten sir ter opisuje njegovo proizvodnjo in zanimivo obliko. V sklepu piše o siru „Slovenská parenica“ naslednje:

„Noben drug sir ni tako značilno slovaški kot sir parenica, zato bi se moral v sirarstvu obravnavati kot enkraten.“

Laxa je sir parenica krstil za „kralja sirov“ in opozoril na njegovo zanimivo obliko, ki spominja na okrasni motiv, ki so ga pogosto uporabljali stari Slovani.

Poglavje dela Codex Alimentarius Austricus (zvezek III, Dunaj, 1917) z naslovom „Siri“vsebuje na strani 180 naslednjo navedbo: „Parenica je parjen, raztegnjen sir, ki se, potem ko se vzame iz vroče vode, oblikuje v trakove in niti, nato pa zvije in prekadi.“ Jasno je navedeno, da je po izvoru iz gornje Madžarske, ki je zdaj Slovaška, njegovo ime pa je navedeno v slovaškem jeziku „parenica“.

Uporabo geografske označbe „Slovenská parenica“ utemeljujejo sloves sira ter njegova izjemnost, izvirni postopek proizvodnje, zanimiva oblika, znanje njegovih proizvajalcev in njegova tradicija. Posebnost sira „Slovenská parenica“ izhaja iz kakovosti mleka pašnih ovc (glej točko 4.2), vendar predvsem iz posebnega postopka proizvodnje, ki vključuje raztezanje in zvijanje sirnega testa, preden se dodatno in večkrat raztegne in zvije. Po tej obdelavi se sirno testo oblikuje v trak, nato pa se na leseni deski oblikuje z dlanjo. Trak se nato potopi v pripravljeno raztopino, odstrani in položi na sredino deske, na kateri se zvije tako, da se konca zvijata v nasprotni smeri v obliko črke „S“. Poveže se z vrvico ali verižico iz sira. Ta poseben postopek je nastal in se izvaja na celotnem opredeljenem območju. „Slovenská parenica“ ne izstopa le zaradi posebnega proizvodnega postopka, ampak tudi zaradi svoje značilne oblike v obliki črke „S“, ki je nenavadna za sir. Kakovost pa izhaja iz znanja in izkušenj proizvajalca.

Posebno in izredno kakovost sira „Slovenská parenica“ potrjuje dejstvo, da je njegovo ime zaščiteno na podlagi dveh dvostranskih sporazumov. To sta Sporazum z dne 18. maja 1987 med vlado Češkoslovaške socialistične republike in vlado Portugalske republike o zaščiti označb porekla, podatkov o poreklu ter drugih geografskih in podobnih označb ter Sporazum z dne 20. januarja 1981 med Češkoslovaško socialistično republiko in Republiko Avstrijo o zaščiti označb porekla, podatkov o poreklu ter drugih označb kmetijskih in industrijskih proizvodov.

Pri spodbujanju turizma ima pomembno vlogo tudi izvoz sira „Slovenská parenica“. Značilni slovaški ovčarski proizvodi so ena od blagovnih znamk Slovaške. Tudi najbolj zahtevni tuji obiskovalci zavračajo standardne turistične pakete in iščejo kaj bolj nenavadnega in značilnega.

Turisti Slovaško že tradicionalno povezujejo z ovčarskimi proizvodi, ki so pripomogli h krepitvi njenega slovesa, in delno so sir „Slovenská parenica“ ter drugi ovčarski proizvodi razlog, da turisti med pogostimi obiski države poiščejo pastirske in ovčarske koče.

Slovaška mesta vsako leto priredijo letni sejem, imenovan „jarmok“, na katerem je vedno mogoče pokusiti sir „Slovenská parenica“.

4.7. Nadzorni organ: Nadzor kakovosti in preverjanje skladnosti s specifikacijo za sir „Slovenská parenica“ redno izvaja podjetje BEL/NOVAMANN International s.r.o., certifikacijski organ CERTEX, ki je akreditiran v skladu s standardom EN 45 011 in ga je pooblastilo slovaško ministrstvo za kmetijstvo.

4.8. Označevanje: Proizvajalec, ki proizvaja sir „Slovenská parenica“ v skladu s to specifikacijo, lahko pri označevanju, oglaševanju in trženju proizvoda uporablja ime „Slovenská parenica“ ter ga lahko v skladu s členom 8(2) in členom 20(2) Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 uporablja kot zaščiteno geografsko označbo ali pa uporablja simbol Skupnosti.

Oznake na proizvodu morajo v poudarjeni obliki vključevati ime „Slovenská parenica“.

(1) UL L 93, 31.3.2006, str. 12.