EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 30.11.2016 COM(2016) 860 final SPOROČILO KOMISIJE Čista energija za vse Evropejce



1.Uvod Energetska unija je ena od desetih prednostnih nalog Junckerjeve Komisije. Namen Energetske unije je posodobiti gospodarstvo EU, zato je povezana z drugimi glavnimi pobudami, kot so enotni digitalni trg, unija kapitalskih trgov in naložbeni načrt za Evropo, da bi zagotovila ustvarjanje delovnih mest, rast in nove naložbe za Evropo. Ta sveženj je priložnost za pospešitev tako prehoda na čisto energijo kot ustvarjanja rasti in delovnih mest. Ob dodatnih 177 milijardah evrov javnih in zasebnih naložb na leto od leta 2021 lahko s tem svežnjem v naslednjem desetletju dosežemo 1-odstotno rast bruto domačega proizvoda in ustvarimo 900 000 novih delovnih mest. To tudi pomeni, da bo ogljična intenzivnost v gospodarstvu EU v primerjavi s sedanjim stanjem do leta 2030 v povprečju nižja za 43 %, pri čemer bo uporaba električne energije iz obnovljivih virov predstavljala približno polovico mešanice virov električne energije v EU. Slika 1: Posodobitev gospodarstva – vloga energetske unije in podnebnih ukrepov Pariški sporazum je prvi tovrstni sporazum in njegova uresničitev brez sodelovanja Evropske unije ne bi bila mogoča. Danes smo ponovno prevzeli vodilno vlogo in dokazali, da lahko Evropska unija skupaj dosega rezultate. – Jean-Claude Juncker ob ratifikaciji pariškega sporazuma, 4. oktobra 2016 Energetski sektor je pomemben za evropsko gospodarstvo: cene električne energije vplivajo na konkurenčnost celotnega gospodarstva in v povprečju predstavljajo 6 % letnih izdatkov gospodinjstev. Zaposluje skoraj 2,2 milijona ljudi v 90 000 podjetjih po vsej Evropi, ki predstavljajo 2 % skupne dodane vrednosti. Podpira ga uspešna proizvodna industrija, ki zagotavlja ustrezno opremo in storitve ne le v Evropi, temveč po vsem svetu. Razvoj obnovljivih virov energije ter energetsko učinkovitih izdelkov in storitev je omogočil ustanavljanje novih podjetij po vsej Evropi, ta pa Evropejcem nudijo nova delovna mesta in rast. Učinki energetske unije na zaposlovanje znatno presegajo sektor za oskrbo z energijo. Tako je več kot milijon delavcev neposredno ali posredno zaposlenih v sektorjih energije iz obnovljivih virov in približno milijon v sektorju energijske učinkovitosti. Energetska unija je pomembna spodbuda in prispevek EU za celovit prehoda na nizkooogljično gospodarstvo v svetovnem merilu. EU je lani decembra posredovala pri doseganju pariškega sporazuma, zaradi njene hitre ratifikacije pa je prvi sporazum o blažitvi podnebnih sprememb na svetovni ravni začel veljati prej kot v enem letu 4. novembra 2016. Pariški sporazum daje jasne in ambiciozne smernice za naložbe v nizkoogljične inovacije. Izvajanje ambicioznih pariških zavez glede podnebnih sprememb je sedaj prednostna naloga, ki je v veliki meri odvisna od uspešnosti prehoda na sistem čiste energije, saj sta dve tretjini emisij toplogrednih plinov posledica proizvodnje in porabe energije. Prav tako je treba zagotoviti, da bo prehod na sistem čiste energije koristil vsem Evropejcem. Vsi odjemalci, pri tem ne smemo pozabiti na ranljive in energijsko revne skupine, se morajo počutiti vključene in občutiti koristi dostopa do varnejše, čiste in konkurenčne energije, kar je eden ključnih ciljev Evropske unije. Komisija je že predstavila okvirno strategijo za energetsko unijo, predloge zanesljivosti oskrbe s plinom, sistem EU za trgovanje z emisijami in s tem povezana pravila o porazdelitvi prizadevanj ter rabi zemljišč in gozdarstvu, pa tudi strategijo o mobilnosti z nizkimi emisijami. Kot je bilo napovedano v delovnem programu Komisije za leto 2017, danes Komisija predstavlja regulativne predloge in olajševalne ukrepe za posodobitev gospodarstva in povečanje naložb v sektorje, ki so povezani s čisto energijo. Regulativni predlogi in olajševalni ukrepi, ki so predstavljeni v svežnju, so namenjeni pospešitvi, preoblikovanju in utrditvi prehoda na čisto energijo v gospodarstvu EU, s čimer bi ustvarili več delovnih mest in pospešili rast v novih gospodarskih sektorjih ter razvoj poslovnih modelov. Zakonodajni predlogi zajemajo energetsko učinkovitost, energijo iz obnovljivih virov, zasnovo trga električne energije, zanesljivost oskrbe in pravila za upravljanju energetske unije. Predloženi sveženj naj bi izpolnil tri glavne cilje: Umestitev energijske učinkovitosti na prvo mesto  Prevzem vodilne vloge v energiji iz obnovljivih virov v svetovnem merilu Zagotavljanje poštene obravnave odjemalcev Olajševalni ukrepi vključujejo pobude za pospeševanje inovacij na področju čiste energije in obnavljanje evropskih stavb ter ukrepe, ki bi: spodbujali javne in zasebne naložbe in kar najbolje izkoristili razpoložljivi proračun EU; podpirali pobude industrije, da bi spodbudili konkurenčnost; blažili družbene učinke prehoda na čisto energijo; vključili več akterjev, med drugimi na eni strani organe držav članic, lokalne in mestne organe, na drugi strani pa podjetja, socialne partnerje in vlagatelje; ter okrepili vodilno vlogo Evrope na področju tehnologij in storitev čiste energije, s katero bi pomagala tretjim državam doseči cilje svojih politik. Ta sveženj bi bilo treba obravnavati v okviru utiranja poti EU v smeri pametnejšega upravljanja z energijo in čistejše energije za vse, s čimer bi izvajali pariški sporazum, spodbudili gospodarsko rast, naložbe in vodilni tehnološki položaj, ustvarili nove možnosti zaposlovanja in povečali blaginjo državljanov. Da bi lahko dosegli energetske in podnebne cilje EU do leta 2030, so v obdobju od 2020–2030 potrebne vsakoletne naložbe v višini približno 379 milijard EUR: večinoma v energijsko učinkovitost, obnovljivih virov energije in infrastrukture. Podjetja v EU bi bila med glavnimi vlagatelji. Glede na to je veliko odvisno od zmožnosti podjetij EU za inovacije. EU vsako leto nameni 27 milijard EUR za javne in zasebne raziskave, razvoj in inovacije na področjih, povezanih z energetsko unijo, zato ima dobre možnosti, da bo ta prehod spremenila v konkretne priložnosti za industrijo in gospodarstvo. Zahvaljujoč politikam, ki jih je danes predlagala Komisija, bi se lahko industrijska proizvodnja v gradbenem sektorju povečala do 5 %, v strojnem sektorju do 3,8 %, v železarskem in jeklarskem sektorju pa do 3,5 %, kar bi pomenilo 700 000 dodatnih delovnih mest v gradbeništvu, 230 000 v inženiringu in 27 000 v železarstvu ter jeklarstvu.

2.Umestitev energijske učinkovitosti na prvo mesto Energijska učinkovitost spada med najbolj dostopne vire energije. S postavitvijo energijske učinkovitosti na prvo mesto se upošteva dejstvo, da je najcenejši in najčistejši vir energije tista energija, ki je ni treba proizvajati ali uporabljati. To pomeni, da je treba zagotoviti, da se energijska učinkovitost upošteva v celotnem energijskem sistemu: tj. z aktivnim obvladovanjem povpraševanja, tako da se optimizira potrošnja energije, znižajo stroški za odjemalce in odvisnost od uvoza, pri tem pa se naložbe v energijsko učinkovito infrastrukturo obravnavajo kot stroškovno učinkovita pot k nizkoogljičnemu in krožnemu gospodarstvu. To bo omogočilo s trga umakniti presežno zmogljivost, zlasti proizvodnjo fosilnih goriv. Komisija je pregledala cilj povečanja energijske učinkovitosti EU, kakor je oktobra leta 2014 zahteval Evropski svet, in meni, da bi EU morala določiti cilj, zavezujoč na ravni EU, in sicer 30 % do leta 2030. Glede na to, da je bil leta 2014 sprejet cilj 27 %, bo to zvišanje predvidoma ustvarilo do 70 milijard EUR višji bruto domači proizvod, 400 000 novih delovnih mest in še nižje stroške uvoza fosilnih goriv za EU. Zvišani cilj bo pripomogel tudi k doseganju ciljev EU glede zmanjšanja emisij toplogrednih plinov do leta 2030 in obnovljivih virov energije. Komisija predlaga, da bi trenutni rok obveznosti glede prihrankov energije iz direktive o energijski učinkovitosti podaljšali do leta 2020, ki od dobaviteljev in distributerjev energije zahteva letni 1,5-odstotni prihranek energije. Ta ukrep je pokazal prve rezultate z večjim zanimanjem zasebnih vlagateljev in s pojavom novih akterjev na trgu, kot so ponudniki energetskih storitev, vključno s povezovalci, zato bi moral v tej smeri spodbujati tudi po letu 2020. Nova zasnova trga električne energije bo dodatno ustvarjala konkurenčne pogoje za sodelovanje na strani povpraševanja na trgu. Stavbe predstavljajo 40 % celotne porabe energije in približno 75 % teh stavb je energijsko neučinkovitih. Stavbe so premalo energijsko učinkovite zaradi pomanjkanja naložb in številnih ovir. Medtem ko se stavbe redno vzdržujejo ali izboljšujejo, se naložbe v varčevanje z energijo zanemarjajo zaradi konkurence za omejen kapital, pomanjkanja zanesljivih informacij, usposobljenih delavcev ali zaradi dvomov glede prednosti takšnih naložb. Trenutno je vsako leto obnovljen približno 1 % stavb, zato bi trajalo sto let, da bi bil posodobljen celotni stavbni fond, ki bi dosegel skoraj nično porabo energije. Stavbe na osnovi čiste energije služijo večjemu namenu kot samo varčevanju z energijo: povečajo udobje doma in kakovost življenja, omogočajo integracijo obnovljivih virov energije, sistemov za shranjevanje in digitalnih tehnologij ter omogočajo povezovanje stavb s prometnim sistemom. Naložbe v stavbni fond, ki uporablja čisto energijo, lahko spodbudijo prehod na nizkoogljično gospodarstvo. Rast naložb v javne stavbe, kot so bolnišnice, šole in pisarne, je odvisna tudi od dostopnosti zasebnih finančnih podjetij in zasebnih podjetij za energetske storitve, ki nudijo inovativne mehanizme, kot je pogodbeno zagotavljanje prihranka energije. Varčevanje z energijo lahko pozitivno vpliva na javne proračune, saj se vsako leto porabi milijarda evrov za energijo v takih javnih stavbah. Vendar morajo biti pravila za naložbe javnega sektorja in za statistično obdelavo sredstev za obnovo pregledna in jasna, da bi olajšala naložbe iz javnih sredstev v energijsko učinkovitost. Komisija v tesnem sodelovanju z državami članicami proučuje vpliv pravil javnega računovodstva na trg za pogodbeno zagotavljanje prihranka energije in bo svoje smernice za statistično obravnavo takih partnerstev dopolnila do sredine pomladi leta 2017. Sprememba direktive o energijski učinkovitosti stavb bo povečala delež obnov z uvajanjem določb o dolgoročnih strategijah obnove stavb z namenom razogličenja stavbnega fonda do sredine stoletja. Predlog bo tudi izboljšal informacije za nosilce projektov in vlagatelje, tako da bo uvedel obvezne energijske izkaznice, s čimer bo zagotovil dostopnost informacij o operativni porabi energije v javnih stavbah in povezal delež javne podpore z doseženo količino privarčevane energije. Komisija s predlogom poziva države članice, naj več vlagajo tudi v energijsko revna območja, saj je energijska učinkovitost eden najboljših načinov za reševanje glavnih vzrokov energijske revščine. Da bi direktiva o energijski učinkovitosti stavb spodbudila izvajanje strategije EU za mobilnost z nizkimi emisijami in večjo porabo elektrike v prometu, bo zahtevala namestitev električnih polnilnih mest. Pri obstoječih stavbah bo ta določba od leta 2025 veljala samo za poslovne stavbe, ki imajo več kot 10 parkirnih mest. Pri novih stavbah ali stavbah, v katerih se bo izvajala temeljita obnova, bo določba veljala za stanovanjske stavbe z več kot 10 parkirnimi mesti, ki bodo morale imeti položene kable, in za poslovne stavbe z več kot 10 parkirnimi mesti, ki bodo morale namestiti polnilna mesta. Predpis ne bo veljal za MSP in javne organe, za slednje zato, ker njihove obveznosti že ureja direktiva o alternativnih gorivih, ki določa, da morajo biti polnilna mesta javno dostopna. Ta sveženj vsebuje tudi strategijo uvajanja EU za kooperativne inteligentne prometne sisteme, da bi se povečala učinkovitost prometa in spodbudil razvoj rešitev za digitalno mobilnost. Komisija želi dodatno spodbuditi obnovo stavb in podpreti prehod na stavbni fond, ki uporablja čisto energijo, zato bo sprožila evropsko pobudo za stavbe (Priloga I) z vodilom »pametno financiranje pametnih stavb«. Ta nova pobuda lahko v tesnem sodelovanju z Evropsko investicijsko banko (EIB) in državami članicami do leta 2020 sprosti dodatnih 10 milijard evrov zasebnih in javnih sredstev za energijsko učinkovitost stavb in uporabo obnovljivih virov energije v stavbah, pomaga pri razvoju obsežnih sklopov projektov, zanimivih za banke, in vzpostavi platformo za energijsko učinkovitost v vsaki državi članici. Cilj pobude je tudi vzpostaviti zaupanje v trg stavb na osnovi čiste energije, tako da bi bili vlagateljem in drugim deležnikom na voljo podatki o tehnični in finančni uspešnosti več kot 7.000 evropskih projektov za večjo energijsko učinkovitost v industriji in stavbah, prav tako bi sporazumno sodelovali s finančnim sektorjem pri odkupu vrednostnih papirjev za naložbe v stavbena osnovi čiste energije, s čimer bi bil zagotovljen bolj ciljni in standardiziran trg za financiranje takih projektov. Tako se bodo znatno izboljšali življenjski in delovni pogoji, podnebje, prihranek pri energiji bo večji pa tudi število prostih delovnih mest in naložb se bo povečalo. Evropska pobuda za stavbe pomaga evropskemu gradbenemu sektorju, ki se sooča z gospodarskimi in družbenimi izzivi. Energijska učinkovitost stavb je lahko eno od gonil posodobitve sektorja in njegove delovne sile. Energetsko intenzivne panoge (npr. jeklarska in avtomobilska) si bodo morale še naprej prizadevati za večjo energijsko učinkovitost. Take naložbe se običajno splačajo zaradi manjših stroškov energije. Novi sektorji, kot je obrambni sektor, imajo (za zdaj še neizkoriščene) možnosti na področju energijske učinkovitosti, zaradi česar bi nižji stroški neposredno pozitivno vplivali na javne proračune. Okoljsko primerna zasnova in energijsko označevanje bosta še vedno imela pomembno vlogo pri oskrbi z energijo, zagotavljanju nižjih stroškov za odjemalce, varčevanju z viri in ustvarjanju poslovnih priložnosti za evropsko industrijo. Komisija se je po temeljitem razmisleku odločila, da bo okrepila osredotočenost politike na izdelke, ki z vidika energije in krožnega gospodarstva omogočajo najvišji prihranek. Komisija bo sprejela sveženj, ki ga sestavlja delovni načrt za okoljsko primerno zasnovo za obdobje 2016–2019 in več ukrepov za posamezne izdelke. Delovni načrt za okoljsko primerno zasnovo določa prednostne naloge Komisije za naslednja tri leta, med drugim pregled obstoječih ukrepov za posamezne izdelke, ki bi omogočil njihovo uskladitev s sodobnim tehnološkim razvojem, pa tudi proučitev novih izdelkov in možnosti njihove regulacije, s čimer bi izkoristili neizkoriščen potencial. Vsi ukrepi v delovnem načrtu za okoljsko primerno zasnovo imajo možnosti za ustvarjanje več kot 600 TWh letnega prihranka primarne energije v letu 2030; kar je primerljivo z letno porabo primarne energije srednje velike države članice. Tako bomo zagotovili vodilno vlogo Evrope na področju standardov za energijsko učinkovitost izdelkov in dodatne koristi odjemalcev in podjetij na področju gospodarstva in okolja. 3.Prevzem vodilne vloge v energiji iz obnovljivih virov v svetovnem merilu Sektor energije iz obnovljivih virov v Evropi je omogočil zaposlitev več kot 1 100 000 ljudem, prav tako ima Evropa še vedno vodilno mesto v vetrni energiji. 43 % vseh vetrnih turbin, nameščenih po vsem svetu, je proizvedlo nekaj pomembnih evropskih proizvajalcev. Ambiciozne politike EU so omogočile prihranke s sončno in vetrno tehnologijo. Zaradi tega so obnovljivi viri energije cenejši in lažje dostopni vsemu svetu. Čeprav je Evropa zaradi uvoženih izdelkov izgubila svoje vodilno mesto v proizvodnji sončnih panelov, večina dodane vrednosti nameščanja sončnih celic (> 85 %) še vedno ostaja v Evropi. V Evropi so največji delodajalci v sektorju energije iz obnovljivih virov vetrna, fotovoltaična (FV) industrija in industrija trdne biomase. Vendar je fotovoltaična industrija izgubila nekaj delovnih mest: delež zaposlenih v fotovoltaičnem sektorju je leta 2014 znašal malo več kot tretjino deleža v letu 2011 zaradi manjše proizvodne sposobnosti v sektorju. Sektor vetrne energije je zajemal večinski delež delovnih mest na področju energije iz obnovljivih virov. V obdobju med letom 2005 in 2013 se je promet sektorja vetrne energije v Evropi povečal za osemkrat, prihodek v EU ocenjujejo na okoli 48 milijard EUR. V istem obdobju se je število delovnih mest v vetrni energiji v EU od leta 2005 do 2013 povečalo za petkrat; skupno število povezanih delovnih mest je leta 2014 znašalo 320 000. Komisija bo sodelovala tudi pri pobudah industrije, ki bi utrdile vodilno vlogo EU na področju obnovljivih virov energije ter čistih tehnologij na svetu. Evropski svet si je zastavil cilj , da bo leta 2030 delež energije iz obnovljivih virov, porabljene v EU, znašal najmanj 27 %. Ta minimalni cilj je obvezujoč na ravni EU, vendar se ne bo prenesel v obvezujoče nacionalne cilje. Namesto tega bodo države članice zavezane k prispevanju prek celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov, ki so del predloga o upravljanju za skupno doseganje cilja EU. Medsebojni pritisk regionalnih posvetovanj o načrtih in možnosti, da bo tudi Komisija pripravljala priporočila, ter splošen politični okvir, določen v drugih zakonodajnih aktih v tem paketu, bi morala spodbuditi države članice da bi se močno zavzele za cilj in se ne bi samo neopravičeno okoriščale. Če bi Komisija ugotovila, da obstaja vrzel tako na stopnji pobude kot na stopnji izvajanja, posebno na področju obnovljivih virov energije in energijske učinkovitosti, lahko sprejme potrebne ukrepe, da prepreči ali zapolni takšno vrzel. Ciljno stopnjo bo v prihodnje primerjala z mednarodnimi zavezami EU. Rast v sektorju energije iz obnovljivih virov bi morale spodbujati najbolj inovativne tehnologije, ki omogočajo znaten prihranek toplogrednih plinov. Po napovedih svetovnega trga so bile rešitve za energijo iz obnovljivih virov z dolgoročnimi cilji razogličenja v obdobju 2014–2035 ocenjeni na približno 6 800 milijard EUR z visokimi možnostmi za rast zlasti zunaj Evrope. V zadnjih letih so naložbe v sredstva za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov predstavljale več kot 85 % naložb v proizvodnjo, večinoma pri nižjih ravneh napetosti, pri čemer izstopa delež distribucijskih omrežij. Novi predlogi bi dodatno utrdili ta trend, na primer tako, da bi odstranili ovire za lastno proizvodnjo. Direktiva o energiji iz obnovljivih virov bo skupaj s predlogi za novo zasnovo trga električne energije določila nov regulativni okvir, ki omogoča enake konkurenčne pogoje za vse tehnologije, ne da bi bili pri tem ogroženi naši podnebni in energetski cilji. Elektrika bo igrala pomembno vlogo med prehodom na sistem čiste energije. Delež električne energije iz obnovljivih virov je ostro narasel na 29 % proizvodnje električne energije in bo dosegel približno polovico mešanice virov električne energije; to bodo večinoma spremenljivi viri, kot sta veter in sonce. Velik delež proizvodnje bo na distribucijski ravni povezan decentralizirano. Pravila trga morajo biti prilagojena, tako da bodo olajšala ta razvoj, upravljala z nihanji in zagotovila zanesljivo dobavo električne energije. Novi regulativni okvir bo tako zagotovil, da bo lahko sektor obnovljivih virov energije enakovredno dejaven na trgu električne energije, pa tudi da določbe z zvezi s trgom ne bodo zapostavljale sektorja obnovljivih virov energije. Veleprodajni trgi se morajo dodatno razviti in, kar je posebno pomembno, ustvariti ustrezna pravila, ki omogočajo kratkotrajno trgovanje, da predpisi ne bi več ovirali nihanj v proizvodnji energije. Tako bo bolje urejeno področje rastočega deleža nihajoče proizvodnje obnovljivih virov energije. Dobro integrirani kratkoročni trgi električne energije bodo z dopuščanjem kratkoročnega trgovanja tudi nagrajevali prilagodljivost proizvodnje in povpraševanja ali shranjevanja energije na trgu. Prav tako bodo pravila trga prilagojena tako, da bodo proizvajalci energije iz obnovljivih virov lahko enakovredno sodelovali in ustvarjali promet v vseh segmentih trga, kar vključuje trge sistemskih storitev. Prednostno pošiljanje bo ostalo v domeni obstoječih naprav, malih obratov za obnovljive vire energije, predstavitvenih projektov. Za druge naprave bodo veljala nediskriminatorna pravila o dostopu tretjih oseb ne glede na tehnologijo, ki jo uporabljajo. Prav tako bi moralo biti omejevanje obnovljivih virov energije zelo omejeno.

Ta nova pravila bodo omogočala, da bodo lahko proizvajalci električne energije iz obnovljivih virov na trgu dosegli večji delež prihodka. Vendar prihodek na trgu morda ne bo v celoti kril visokih investicijskih izdatkov za obnovljive vire energije, posebno pri tehnologijah, ki se še niso uveljavile. Vlagatelji potrebujejo predvidljivo politiko. Iz tega razloga direktiva o energiji iz obnovljivih virov vsebuje načela, ki bodo v podporo obnovljivim virom energije po letu 2020, da bi tako zagotovila stroškovno učinkovite subvencije, kjer so te potrebne, in minimizirala izkrivljanje trga. Za uspešno integracijo obnovljivih virov energije bodo še vedno potrebne zanesljive infrastrukture za prenos in distribucijo električne energije ter dobro medsebojno povezano evropsko omrežje. Evropa ima najvarnejše električno omrežje na svetu, vendar bo do leta 2030 potrebnih še veliko naložb. Komisija tesno sodeluje z državami članicami na regionalni ravni (načrt medsebojnega povezovanja baltskega trga energije, skupina za povezovanje trgov plina v srednji in jugovzhodni Evropi, Jugozahodna Evropa in Severno morje), da bi pospešila razvoj ključnih infrastruktur. Ustanovila je tudi skupino strokovnjakov za svetovanje glede oblikovanja in doseganja ciljev medsebojnih povezav za leto 2030. Možnost ogrevanja in hlajenja, ki bi izboljšala doseganje splošnega cilja o obnovljivih virih energije, je bila premalo izkoriščena. Strategija za ogrevanje in hlajenje določa splošni pristop. Trenutni predlogi bodo spodbudili države članice k povečanju svojega delež goriv iz obnovljivih virov na področju ogrevanja in hlajenja, ponudnike daljinskega ogrevanja in hlajenja, da svoja omrežja odprejo konkurenčnosti in povečajo uporabo na primer toplotnih črpalk. Bioenergija predstavlja velik delež mešanice obnovljivih virov energije in ta položaj bo obdržala tudi v prihodnosti. Ustvarja delovna mesta, omogoča gospodarski razvoj na podeželju, nadomešča fosilna goriva in zagotavlja večjo energetsko varnost. Razvoj naprednih alternativnih goriv v prometu se bo spodbudil z obveznostjo primešavanja goriv dobaviteljev goriv, medtem ko bodo biogoriva iz poljščin čedalje manj prispevala k doseganju cilja EU o obnovljivih virih energije. Podpora elektrifikacije prometa je še en nov ključni cilj okvirja za trg električne energije in okrepili jo bomo z določbami o maloprodajnih trgih električne energije. Trdna biomasa se trenutno večinoma uporablja za lokalno in regionalno ogrevanje in elektriko. Proizvodnja je večinoma odvisna od gozdarske industrije in je trenutno okolju prijazna. Vendar obstajajo pomisleki, da bi lahko vse večja uporaba slabo vplivala na podnebje. Za dolgoročno zaščito podnebja bo treba omejiti dodatno obremenjevanje gozdov. Obstaja potreba po večji sinergiji med krožnim gospodarstvom in različnimi uporabami biomase, predvsem zaradi dejstva, da je les mogoče uporabljati za različne izdelke z višjo dodano vrednostjo kot samo za energijo. Da bi te sinergije spodbudili v največji možni meri, bi javno podporo moralo prejeti samo učinkovito pretvarjanje biomase v energijo, bodisi v obliki finančne podpore ali prednostnega dostopa do omrežja, razen če obstajajo utemeljeni razlogi, da je oskrba z električno energijo zanesljiva. Dandanes večina biomase, ki se uporablja za ogrevanje in elektriko, prihaja iz gozdov. Po EU in zunaj njenih meja je razširjenost gozdov in uporaba le-teh zelo raznolika. Države članice EU so razvile nacionalne zakonodaje o trajnostnem upravljanju gozdov in na primer sodelujejo v procesu Forest Europe. Več držav članic, ki uvažajo velike količine biomase za proizvodnjo energije, je tudi uvedlo posebne trajnostne sisteme za biomaso, kar bodo lahko počele tudi po sprejetju predloga Komisije. Evropska komisija bo še naprej podpirala trajnostno mobilizacijo lesa prek politike razvoja podeželja EU. Te stopnje dejavnosti se s praksami trajnostnega upravljanja gozdov med seboj dopolnjujejo. Komisija zato predlaga razširitev obstoječih trajnostnih meril EU, da bi zajeli vse vrste bioenergije. Predlaga se nov pristop za pridobivanje biomase iz gozdov, ki bo dopolnil obstoječo zakonodajo o trajnostnem upravljanju gozdov in ustreznem upoštevanju izpustov toplogrednih plinov, ki nastajajo med uporabo zemljišč in prihajajo iz gozdarskega sektorja v državi, iz katere prihaja biomasa. Razvoj proizvodnje biomase in uporabe biomase za proizvodnjo energije se bo spremljal in preverjal v skladu z upravljanjem energetske unije. 4.Zagotavljanje poštene obravnave odjemalcev Odjemalci so središče energetske unije. Energija je pomembna dobrina, ki je nujno potrebna za polno sodelovanje v sodobni družbi. Prehod na čisto energijo mora biti tudi pravičen do tistih sektorjev, regij in ranljivih slojev družbe, na katere vpliva energetski prehod. Komisija predlaga preoblikovanje trga energije, da bo okrepila moč odjemalcev in jim omogočila večji nadzor pri izbiri na področju energije. Pri podjetjih bi to pomenilo večjo konkurenčnost. Pri državljanih bi to pomenilo boljše informacije, možnost, da bi postali bolj aktivni na trgu energije in da bi lahko bolje nadzorovali svoje stroške energije. Prvi korak na poti do umestitve odjemalcev v središče energetske unije je zagotovitev boljših informacij o njihovi porabi energije in stroških. Priporočila bi dala odjemalcem pravico do uporabe pametnih števcev in jasnega obračunavanja ter lažje pogoje za menjavo dobavitelja. Predlogi bodo tudi pocenili menjavo, ker bo odpravljena provizija za prekinitev pogodbe. Certificirana orodja za primerjavo bodo odjemalcem nudila zanesljive informacije o ponudbah, ki so jim na voljo. Predlogi bodo zagotovili zanesljivejše energetske izkaznice s pametnim indikatorjem. Komisija kot del svežnja povečuje preglednost z izdajo drugega dvoletnega poročila o stroških in cenah energije. Cena energije vpliva na našo izbiro mešanice energije, na način porabe denarja v gospodinjstvu in na konkurenčnost Evrope. Odvisnost od uvoza znaša 74 %, zato je EU še vedno izpostavljena spremenljivim cenam fosilnih goriv po svetu. Zadnja leta je globalni razvoj dosegel za 35 % nižje stroške uvoza energije in spodbudil gospodarsko rast. Veleprodajne cene električne energije so tako nizke, kot so bile nazadnje pred 12 leti, cene plina so se od leta 2013 znižale za 50 % in cene nafte od leta 2014 za skoraj 60 %. Razlike v cenah so se v primerjavi z drugimi svetovnimi gospodarstvi zmanjšale. Pri cenah za končne uporabnike v gospodinjstvih so trendi drugačni. Upadanje cen električne energije so preprečili vedno višji omrežni stroški in vladni davki ter dajatve, saj se energija pogosto uporablja kot davčna osnova za nujno potrebne javne prihodke. Maloprodajne cene električne energije so se po letu 2008 vsako leto dvignile za približno 3 %, maloprodajne cene plina pa za 2 %. Zaradi tega so se nekoliko povečali stroški za energijo na skoraj 6 % gospodinjskih izdatkov. Regulativne spremembe, ki jih bo uvedel trenutni sveženj, in prehod s standardne centralizirane proizvodnje na decentralizirane, pametne in medsebojno povezane trge bodo odjemalcem omogočali tudi lažjo proizvodnjo lastne energije, ki jo lahko hranijo, delijo, trošijo ali prodajajo nazaj trgu – neposredno ali kot energetska podjetja. Odjemalci se bodo lahko na povpraševanje odzivali neposredno ali prek energetskih povezovalcev. Nove pametne tehnologije bodo odjemalcem omogočale, če bodo ti tako želeli, nadzor in aktivno upravljanje njihove porabe električne energije, pri čemer se bo povečalo tudi njihovo udobje. Te spremembe bodo gospodinjstvom in podjetjem omogočile, da se bodo lahko bolje vključili v energijski sistem in se odzivali na signale cen. Za to je treba tudi ukiniti zgornje meje veleprodajnih in maloprodajnih cen, hkrati pa zagotoviti popolno in ustrezno zaščito ranljivih odjemalcev v gospodinjstvih. Novi zakonodajni predlogi bodo tudi omogočili nastanek novih in inovativnih podjetij, ki bodo odjemalcem nudili več in boljše storitve. To bo spodbudilo inovacije in digitalizacijo ter pomagalo evropskim podjetjem pri zagotavljanju energijsko učinkovitih in nizkoogljičnih tehnologij. Energijska revščina je velik izziv v celotni EU in je posledica nizkih prihodkov ter energijsko neučinkovitih stanovanj. Leta 2014 so gospodinjstva z najnižjimi prihodki v EU za energijo skupno potrošila skoraj 9 % svojih izdatkov. V primerjavi s stanjem pred 10 leti so se ti izdatki povečali za 50 %, to je veliko večji delež kot v povprečnem gospodinjstvu. Ta sveženj določa nov pristop za zaščito ranljivih odjemalcev, ki vključuje pomoč državam članicam pri nižanju stroškov energije za potrošnike, saj sveženj podpira naložbe na področju energijske učinkovitosti. Komisija v priporočilih glede energijske učinkovitosti od držav članic zahteva, da se spopadejo z energijsko revščino, saj bodo morale sprejeti ukrepe v zvezi z energijsko učinkovitostjo. Ti bodo morali biti najprej izvedeni v gospodinjstvih, ki jih pesti energijska revščina, in v socialnih stanovanjih. Dolgoročne strategije za obnovo stavb morajo prav tako ublažiti težave z energijsko revščino. Države članice bodo morale kot del procesa upravljanja energetske unije nadzorovati in poročati o stanju energijske revščine, ob tem pa bo Komisija spodbujala izmenjavo najboljših praks. Poleg tega Komisija v skladu s prizadevanji, da bi čim bolj okrepila moč odjemalcev in jih zaščitila, predlaga določena postopkovna jamstva pred morebitnim odklopom odjemalca. Komisija ustanavlja tudi opazovalno skupino za energijsko revščino, ki bo nudila boljše podatke o tem problemu, rešitve zanj in pomagala državam članicam pri spopadanju z energijsko revščino. 5.Olajševalni ukrepi EU je že zelo dejavna pri podpori prehoda na čisto energijo in zagotavljanju treh prednostnih nalog: na prvem mestu je energijska učinkovitost, sledita ji vodilna vloga na področju obnovljivih virov energije v svetovnem merilu in poštena obravnava odjemalcev. Vendar je treba storiti še več.