EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 24.7.2020 COM(2020) 607 final SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Strategija EU za učinkovitejši boj proti spolni zlorabi otrok





UVOD Listina EU o temeljnih pravicah med drugim priznava, da imajo otroci pravico do potrebnega varstva in skrbi za zagotovitev njihove dobrobiti. Konvencija ZN o otrokovih pravicah iz leta 1989 določa pravico otroka, da je zaščiten pred vsemi oblikami nasilja. Spolna zloraba otrok je posebno hudo kaznivo dejanje, ki ima za žrtve daljnosežne in hude vseživljenjske posledice. Ker ta kazniva dejanja prizadenejo otroke, povzročajo tudi znatno in dolgotrajno družbeno škodo. V mnogih primerih so otroci spolno zlorabljeni s strani oseb, od katerih so odvisni ter ki jih poznajo in jim zaupajo. Zato je ta kazniva dejanja posebej težko preprečiti in zaznati. Glede na nekatere kazalnike je sklepati, da je kriza zaradi COVID-19 problem še poglobila, kar posebej velja za otroke, ki živijo z osebami, ki jih zlorabljajo. Poleg tega otroci več časa kot prej preživijo na spletu, morda tudi brez nadzora. Splet jim sicer omogoča, da se lahko še naprej izobražujejo in vzdržujejo stike z vrstniki, vendar je hkrati opaziti večje tveganje, da pridejo v stik s spletnimi plenilci. Ker je v tem času več storilcev doma v osamitvi, se je povpraševanje po posnetkih spolne zlorabe otrok povečalo (v nekaterih državah članicah kar za 25 %), zaradi česar se je povečalo tudi povpraševanje po novih posnetkih, posledično pa je več tudi novih zlorab. Svet Evrope ocenjuje, da je v Evropi vsak peti otrok žrtev neke oblike spolnega nasilja. Obstajajo številne oblike spolne zlorabe in spolnega izkoriščanja otrok, izvajajo pa se tako prek spleta (npr. siljenje otroka k sodelovanju v spolnih dejanjih prek pretakanja v živo ali izmenjava posnetkov spolne zlorabe otrok prek spleta) kot izven spleta (npr. sodelovanje v spolnih dejanjih z otrokom ali povzročanje, da otrok sodeluje v otroški prostituciji). Kadar se zloraba tudi posname in razširja prek spleta, je škoda še večja. Žrtve morajo živeti ob zavedanju, da fotografije in videoposnetki kaznivih dejanj, ki prikazujejo najhujše trenutke njihovega življenja, krožijo na spletu in da jih lahko vidijo vsi, tudi njihovi prijatelji ali sorodniki. Eksponenten razvoj digitalnega sveta je žal omogočil, da so ta kazniva dejanja dejansko dobila svetovno razsežnost in da se je razvil svetovni trg posnetkov spolne zlorabe otrok. V preteklih petih letih se je število naznanitev spolne zlorabe otrok na spletu, ki zadevajo EU (npr. v EU izmenjani posnetki, žrtve iz EU itd.), dramatično povečalo: leta 2010 je bilo naznanjenih 23 000 primerov, leta 2019 pa več kot 725 000, kar je zadevalo več kot tri milijone fotografij in videov. Do podobnega dramatičnega porasta je prišlo na svetovni ravni: leta 2010 je bilo milijon naznanitev, leta 2019 pa skoraj 17 milijonov, kar je zadevalo skoraj 70 milijonov fotografij in videov. Iz naznanitev je razvidno, da je EU postala največja gostiteljica posnetkov spolne zlorabe otrok v svetovnem merilu (delež se je povečal z več kot polovice takega gradiva leta 2016 na več kot dve tretjini takega gradiva leta 2019). Nedavno se je v preiskavi spolne zlorabe otrok v Nemčiji pokazalo, da bi lahko bilo vpletenih več kot 30 000 osumljencev, ki so si prek skupinskih klepetalnic in sporočilnih storitev izmenjavali posnetke, se med seboj spodbujali k izdelavi novih posnetkov in si izmenjavali nasvete in trike za pridobivanje žrtev in prikrivanje svojih dejanj. Zaradi uporabe šifriranja od konca do konca je storilce težje, če ne celo nemogoče identificirati. V tem primeru je bilo doslej v Nemčiji identificiranih le 72 osumljencev in 44 žrtev. Šifriranje od konca do konca je sicer koristno za zagotavljanje zasebnosti komunikacij, vendar pa tudi storilcem kaznivih dejanj omogoča dostop do varnih kanalov, s pomočjo katerih lahko svoje delovanje, na primer trgovanje s fotografijami in videi, skrijejo pred organi kazenskega pregona. Zato je treba nemudoma obravnavati tehnologijo šifriranja za kriminalne namene in proučiti načine, kako bi podjetja lahko odkrivala in naznanjala spolno zlorabo otrok v elektronskih komunikacijah, ki uporabljajo šifriranje od konca do konca. Rešitve bi morale zagotavljati tako zasebnost elektronskih komunikacij ter zaščito otrok pred spolno zlorabo in spolnim izkoriščanjem kot zaščito zasebnosti otrok, ki se pojavljajo v posnetkih spolne zlorabe otrok. Boj proti spolni zlorabi otrok je za EU prednostna naloga. Evropski parlament in Svet sta pozvala k nadaljnjim konkretnim ukrepom. Podobni pozivi se vrstijo na številnih forumih po vsem svetu, tudi v medijih, saj je očitno, da svetovna skupnost izgublja bitko proti tem kaznivim dejanjem in ni kos nalogi učinkovito zaščititi pravico vsakega otroka do življenja brez nasilja. Zato mora EU ponovno oceniti in okrepiti svoja prizadevanja. Namen te strategije je, da se na ravni EU zagotovi učinkovit odziv v boju proti spolni zlorabi otrok. Zagotavlja okvir za razvoj močnega in celovitega odziva na ta kazniva dejanja, tako za tiste oblike, ki se dogajajo na spletu, kot za oblike izven njega. Določa osem pobud za izvajanje in razvoj ustreznega pravnega okvira, krepitev odziva kazenskega pregona in spodbuditev večdeležniškega ukrepanja v zvezi s preprečevanjem in preiskovanjem teh kaznivih dejanj ter pomočjo žrtvam. Pobude izkoriščajo vsa orodja, ki so razpoložljiva na ravni EU, tako kar zadeva materialno pravo EU (oddelek I) kot kar zadeva financiranje in sodelovanje (oddelek II) Strategija se bo izvajala prihodnjih pet let (2020–2025). I. IZVAJANJE IN RAZVOJ USTREZNEGA PRAVNEGA OKVIRA ZA ZAŠČITO OTROK EU je leta 2011 naredila pomemben korak, ko je sprejela direktivo o boju proti spolni zlorabi otrok (Direktiva 2011/93/EU), katere prenos v zakonodajo držav članic je zdaj treba nujno dokončati. Vzporedno s tem je treba na najustreznejši način odpraviti vse ugotovljene zakonodajne vrzeli. 1.Zagotavljanje popolnega izvajanja obstoječe zakonodaje (Direktiva 2011/93/EU) Direktiva o boju proti spolni zlorabi otrok je bil prvi celovit pravni instrument EU, ki je določil minimalna pravila glede opredelitve kaznivih dejanj in sankcij na področju spolne zlorabe in spolnega izkoriščanja otrok ter posnetkov spolne zlorabe otrok; direktiva zajema preprečevanje, preiskovanje in pregon kaznivih dejanj ter pomoč žrtvam in njihovo zaščito. Kazniva dejanja obsegajo situacije prek spleta in izven njega, kot so ogled in razširjanje posnetkov spolne zlorabe otrok prek spleta, pridobivanje otrok za spolne namene (t. i. grooming, tj. vzpostavljanje čustvene zveze z otrokom prek spleta z namenom spolne zlorabe) in spolna zloraba ob uporabi spletne kamere. Direktiva od držav članic zahteva materialno in procesno kazensko pravo, poleg tega pa tudi vzpostavitev obsežnih upravnih (tj. nezakonodajnih) ukrepov, kot je izmenjava informacij iz kazenske evidence med državami članicami prek evropskega informacijskega sistema kazenskih evidenc (ECRIS) v postopku pregleda pred zaposlitvijo na delovnem mestu, ki vključuje neposredne in redne stike z otroki, ali usposabljanje strokovnih delavcev, za katere je verjetno, da bodo prišli v stik z otroki, ki so žrtve spolne zlorabe. Ti ukrepi zahtevajo vključevanje in usklajevanje več akterjev z različnih področij upravljanja (npr. kazenskega pregona, zdravstva, izobraževanja, socialnih služb, organov za zaščito otrok, strokovnjakov s sodnega in pravnega področja) ter zasebnih subjektov (npr. podjetij in civilne družbe). Države članice so v izvajanju Direktive občutno napredovale. Vendar je treba še veliko dela, da bo Direktiva izkoristila ves svoj potencial: države članice jo morajo v svoj pravni red prenesti v celoti in izvajati vse njene določbe. Nerešena ostajajo nekatera vprašanja na področju preprečevanja (zlasti glede preventivnih programov za storilce in osebe, ki se bojijo, da bodo postale storilci), kazenskega prava (zlasti glede opredelitve kaznivih dejanj in ravni kazni) ter ukrepov za pomoč, podporo in zaščito za otroke, ki so žrtve spolne zlorabe. Da bi zagotovila popolno izvajanje Direktive, je Komisija v letu 2019 začela postopke za ugotavljanje kršitev proti 23 državam članicam. Komisija bo še naprej tesno sodelovala z državami članicami, da bi se prednostno rešila vsa odprta vprašanja ter da bi se zagotovila popolno izvajanje Direktive in popolna skladnost z njo po vsej EU. Poleg tega bo Komisija podpirala delo držav članic na tem področju tako, da bo še naprej podpirala izmenjavo dobrih praks in izkušenj. Ključni ukrep: ðDržave članice morajo prednostno zaključiti prenos direktive o boju proti spolni zlorabi otrok v svojo zakonodajo. Komisija bo še naprej uporabljala svoja izvedbena pooblastila iz Pogodb in pospešitev izvajanja direktive po potrebi zagotavljala s postopkom za ugotavljanje kršitev.

2.Zagotavljanje, da zakonodaja EU omogoči učinkovit odziv Komisija bo ocenila, ali je treba direktivo o boju proti spolni zlorabi otrok posodobiti, pri čemer bo upoštevala študijo, navedeno v nadaljevanju pri pobudi št. 3). Poleg direktive o boju proti spolni zlorabi otrok obstajajo še razni zakonodajni instrumenti na ravni EU, ki podpirajo in usmerjajo boj proti spolni zlorabi otrok, zlasti glede vloge zasebnega sektorja pri preprečevanju spolne zlorabe otrok in boju proti njej. Predloga o e-dokazu, ki ju je Komisija predložila aprila 2018, imata ključno vlogo pri spodbujanju hitrega dostopa do ključnih dokazov, ki jih hrani zasebni sektor, na primer o identiteti posameznikov, ki so objavili ali razširjali posnetke spolne zlorabe otrok. Komisija ponovno poziva k hitremu sprejetju predlogov. Komisija se je zavezala, da bo pripravila predloge o zakonodajnem okviru za digitalne storitve, ki bi zajemal tudi vprašanje posnetkov spolne zlorabe otrok na spletu. Sveženj akta o digitalnih storitvah, ki bo predložen do konca leta 2020, bo pojasnil in nadgradil pravila glede odgovornosti in varnosti na področju digitalnih storitev. V tem okviru bo Komisija proučila potrebo, da odstrani odvračilne dejavnike za prostovoljno ukrepanje pri obravnavi nezakonitih vsebin, blaga in storitev na spletu, zlasti kar zadeva storitve spletnih platform. Komisija meni, da boj proti spolni zlorabi otrok na spletu zahteva jasne obveznosti za odkrivanje in naznanjanje spolne zlorabe otrok na spletu, da se zagotovi večja jasnost in gotovost pri obravnavi spletnih zlorab tako za organe kazenskega pregona kot za ustrezne akterje v zasebnem sektorju. Začela bo pripravljati sektorsko zakonodajo za učinkovitejši boj proti spolni zlorabi otrok na spletu ob polnem spoštovanju temeljnih pravic, vključno zlasti s pravico do izražanja, varstva osebnih podatkov in zasebnosti. Mehanizmi za zagotavljanje odgovornosti in preglednosti bodo ključni elementi zakonodaje, v kateri bi lahko bilo vključeno središče, navedeno v pobudi št. 6. Prav tako je relevantna uredba o Europolu, ki določa obseg dejavnosti Europola. Komisija je v delovnem programu za leto 2020 napovedala zakonodajni predlog za krepitev mandata Europola, da bi se izboljšalo operativno policijsko sodelovanje. Zaradi hitro rastočega izziva spolne zlorabe otrok je Europol pri zagotavljanju podpore dosegel mejo svojih zmožnosti. Poleg tega zmožnost Europola za pomoč državam članicam omejuje njegova nezmožnost prejemanja osebnih podatkov neposredno iz zasebnega sektorja, katerega infrastrukturo storilci zlorabljajo za gostovanje in deljenje posnetkov spolne zlorabe otrok. Evropska komisija bo natančneje ocenila ta vprašanja v okviru prihodnjega pregleda mandata Europola, načrtovanega za sprejetje v četrtem četrtletju leta 2020 Te morebitne zakonodajne spremembe bodo skladne s politiko EU za boj proti spolni zlorabi otrok in bi morale zagotoviti zakonodajni okvir, ki bo ustreznim zainteresiranim stranem omogočil preprečevanje, odkrivanje in naznanjanje spolne zlorabe otrok in učinkovito ukrepanje za zaščito otrok pred tako zlorabo ter te zainteresirane strani pri tovrstnih dejavnostih podpiral. Ključna ukrepa: ðV prvi fazi bo Komisija prednostno predlagala potrebno zakonodajo, da bi zagotovila, da bodo ponudniki elektronskih komunikacijskih storitev lahko tudi po decembru 2020 nadaljevali s sedanjimi prostovoljnimi praksami odkrivanja posnetkov spolne zlorabe otrok. ðV drugi fazi (do drugega četrtletja leta 2021) bo Komisija predlagala potrebno zakonodajo za učinkovito obravnavo spolne zlorabe otrok na spletu, med drugim tako, da bodo ustrezni ponudniki spletnih storitev morali odkrivati znane posnetke spolne zlorabe otrok in take posnetke naznaniti javnim organom. 3.Opredelitev zakonodajnih vrzeli, dobrih praks in prednostnih ukrepov Ukrepi za prenos, ki so jih države članice sporočile Komisiji, vključujejo ukrepe, ki jih direktiva o boju proti spolni zlorabi otrok ne zahteva izrecno, vendar so po mnenju držav članic potrebni za boj proti spolni zlorabi otrok. To nakazuje, da bi lahko obstajala pomembna vprašanja, ki jih Direktiva ne obravnava v zadostni meri. Komisija je septembra 2019 sklicala strokovno delavnico, da bi pridobila več informacij o morebitnih zakonodajnih vrzelih in ugotovila potrebo po nadaljnjem delu, da se zberejo dodatni dokazi. Ker je bila direktiva sprejeta leta 2011, bi bilo tudi treba oceniti njeno izvajanje v praksi, med drugim v smislu uspešnosti, učinkovitosti, ustreznosti, skladnosti in dodane vrednosti EU. Ta ocena bi morala upoštevati zlasti spletne vidike teh kaznivih dejanj, saj obstaja dvom, ali obstoječi okvir po devetih letih ustreza svojemu namenu, glede na to, da se je tehnologija med tem zelo spremenila, deljenje vsebin prek spleta pa eksponentno povečalo. Nova tehnologija storilcem omogoča, da mnogo lažje vzpostavijo stik z otroki, delijo posnetke zlorabe, skrijejo svojo identiteto in dobiček ter si med seboj pomagajo, da se pritajijo in nadaljujejo s kaznivimi dejanji. Poleg tega se storilci vse bolj premišljeno poslužujejo tehnologije in možnosti, ki jih ta ponuja, vključno s šifriranjem in anonimnostjo (npr. deljenje posnetkov vsak z vsakim in uporaba temnega omrežja). Ta kriminalna dejavnost povzroča težave celotni družbi in predstavlja poseben izziv za kazenski pregon na področju zaščite družbe. Glede na navedeno bo Komisija prednostno izvedla študijo za opredelitev zakonodajnih in izvedbenih vrzeli, dobrih praks in prednostnih ukrepov na ravni EU, pri čemer bo ocenila: ·ali veljavna zakonodaja EU rešuje vprašanja, ki jim je namenjena, in ·ali obstajajo nova vprašanja v zvezi s temi kaznivimi dejanji, ki jih obstoječa zakonodaja obravnava le delno ali sploh ne. Študija bo upoštevala trenutna prizadevanja Sveta EU, da bi se zagotovilo učinkovito izvajanje sklepov Sveta EU o boju proti spolni zlorabi otrok iz oktobra 2019, kar bi lahko omogočilo pripravo ali posodobitev nacionalnih akcijskih načrtov za usklajevanje ukrepov na nacionalni ravni. Poleg tega bo študija upoštevala resolucijo Evropskega parlamenta iz novembra 2019, poročilo Evropskega parlamenta o prenosu direktive o boju proti spolni zlorabi otrok iz decembra 2017 in delo lanzarotskega odbora Sveta Evrope.

Ključni ukrep: ðKomisija bo pred koncem leta 2020 začela obsežno študijo, da bi se na področju boja proti spolni zlorabi otrok na spletu in izven njega opredelili zakonodajne vrzeli, dobre prakse in prednostni ukrepi na ravni EU. II. KREPITEV ODZIVA KAZENSKEGA PREGONA IN SODELOVANJA MED VSEMI DELEŽNIKI V boju proti spolni zlorabi otrok si je treba prizadevati na mnogih področjih, tudi v širši družbi. Resnični napredek je mogoč le, če bomo več storili glede preprečevanja, naznanjanja, napotitve, preiskovanja, zaščite in identifikacije, obravnave in nadaljnjega spremljanja vsakega posameznega primera. Socialne službe, strokovni delavci v zdravstvu, akademski sferi, raziskavah ter vzgoji in izobraževanju, sodstvo, kazenski pregon, otroci, družine, nevladne organizacije, mediji in širša družba, vsi lahko prispevajo v resnično večdeležniškem in večdisciplinarnem pristopu. 4.Krepitev prizadevanj kazenskega pregona na ravni držav članic in EU Spolna zloraba otrok zahteva kompetenten in celovit odziv kazenskega pregona na ravni držav članic in EU. V krizi zaradi COVID-19 se je izkazalo, da je treba izboljšati digitalne zmogljivosti organov kazenskega pregona in pravosodnih organov, da bodo lahko še naprej učinkovito varovali državljane, kot je bilo izpostavljeno v načrtu za okrevanje iz maja 2020. Agencije za kazenski pregon v državah članicah se pri obravnavanju spolne zlorabe otrok razlikujejo po strukturi. Da bi države članice zagotovile zaščito otrok znotraj in zunaj svojih meja, morajo imeti v svojih policijskih strukturah na voljo specializirane enote s primerno opremo in dobro usposobljenim osebjem. V odziv na nedaven val obsežnih primerov se je več držav članic odločilo povečati število osebja, ki dela na področju preprečevanja spolne zlorabe otrok in boja proti njej, kar Komisija zelo odobrava. V okviru teh enot bi morale države članice razmisliti o ustanovitvi nacionalnih skupin za identifikacijo žrtev. Države članice, ki že imajo take skupine, bi morale razmisliti o razširitvi zmogljivosti na nacionalni ravni na ustrezne regionalne in lokalne skupine. Da bi bile države članice v boju proti tej kriminaliteti uspešne, bi morale biti sposobne sodelovati v skupnih EU in mednarodnih prizadevanjih za identifikacijo otrok z Europolovim Evropskim centrom za boj proti kibernetski kriminaliteti (EC3) ali v okviru mednarodne podatkovne zbirke o spolnem izkoriščanju otrok (ICSE), ki jo gosti Interpol. Viri, ki jih vsaka država članica dodeli za preprečevanje grožnje spolne zlorabe otrok bi morali upoštevati tudi zmogljivosti države za podporo mednarodnemu sodelovanju na tem področju. Primeri spolne zlorabe otrok, zlasti primeri, ki zadevajo digitalna gradiva, so redko omejeni na eno samo državo članico. Zato bi morale države članice poleg tega, da vzdržujejo nacionalne zbirke obveščevalnih podatkov, vlagati v sistematično usmerjanje ustreznih obveščevalnih podatkov k Europolu, ki je osrednje kriminalistično informacijsko vozlišče EU, s čimer bi druga drugo podpirale pri obravnavi čezmejnih primerov. Učinkovit boj proti spolni zlorabi otrok zahteva tudi najsodobnejše tehnične zmogljivosti. Nekatere nacionalne preiskovalne skupine nimajo potrebnega znanja in/ali orodij, da bi npr. odkrivale posnetke spolne zlorabe otrok v zelo velikem številu zaseženih fotografij ali videov, izsledile žrtve ali storilce ali izvajale preiskave na temnem omrežju ali v omrežjih vsak z vsakim. Komisija prek Sklada za notranjo varnost – policija finančno podpira države članice, da razvijajo nacionalne zmogljivosti in sledijo tehnološkemu razvoju. Poleg tega Komisija zagotavlja sredstva iz Sklada za notranjo varnost – policija v okviru ukrepov Unije, ki vključujejo na primer razpise za zbiranje predlogov in obvestila o javnih naročilih na področju boja proti spolni zlorabi otrok, tako na spletu kot izven njega. Nov razpis za zbiranje predlogov na področju boja proti spolni zlorabi otrok bo objavljen konec leta 2020. Komisija financira tudi raziskovalne projekte v okviru Obzorje 2020, s čimer podpira razvoj nacionalnih zmogljivosti za boj proti spolni zlorabi otrok (na področju kazenskega pregona in drugje). Prihodnji razpisi za zbiranje predlogov za boj proti tem kaznivim dejanjem bodo objavljeni v okviru novega okvirnega programa za raziskave in inovacije Obzorje Evropa. Uporaba tehnik spletne tajne preiskave je pomembno sredstvo pri infiltraciji v omrežja, ki se skrivajo za tovrstno tehnologijo. Te metode so se izkazale za zelo učinkovite pri razumevanju vedenja in interakcije storilcev teh kaznivih dejanj na ponudnikih spletnih storitev ter so že privedle do zaprtja komunikacijskih kanalov, ki so jih taki storilci uporabljali, pa tudi do njihovega pregona. Za dejavnosti kazenskega pregona v teh prostorih je vse pomembnejša zmožnost učinkovite infiltracije v posebno nevarne spletne skupine storilcev. To se lahko omogoči z več različnimi metodami, ki so trenutno na voljo le majhnemu številu držav članic in partnerjev zunaj EU. Proučiti bi bilo treba možnost, da se uporaba te zmogljivosti omogoči po vsej EU, kar bi omogočilo, da bi se organi v državah članicah lahko učinkoviteje usmerili na take storilce, ne da bi bili pri tem odvisni od drugih partnerjev. Vrednote in temeljne pravice EU ostajajo v središču vsakršnih prihodnjih ukrepov. Europol bo vzpostavil inovacijsko središče in laboratorij, ki naj bi državam članicam olajšal dostop do tehničnih orodij in znanja, ki se razvijejo na ravni EU. Ta pobuda bo omogočila tudi, da se opredelijo potrebe držav članic za reševanje izzivov digitalnih preiskav, kar bo pripomoglo pri določanju dodeljevanja sredstev EU za raziskave, inovacije in razvoj policijskih zmogljivosti. Inovacijsko središče in laboratorij bosta prav tako omogočala lažji dostop držav članic do virov in izkušenj Europolovega Evropskega centra za boj proti kibernetski kriminaliteti (EC3). EC3 ima vse od ustanovitve pomembno vlogo pri podpiranju držav članic v boju proti spolni zlorabi otrok. Ta podpora poteka v različnih oblikah, na primer: ·EC3 od leta 2014 prispeva k prizadevanjem za identifikacijo žrtev. Skupni ukrepi držav članic in partnerjev, s katerimi so sklenjeni operativni sporazumi, v okviru Europolovih skupin za identifikacijo žrtev in uporaba raznih preiskovalnih pristopov, vključno s podatkovno zbirko ICSE, so omogočili identifikacijo skoraj 360 otrok in 150 storilcev; ·Europol je (pogosto v sodelovanju z Eurojustom) pomagal usklajevati številne uspešne preiskave; ·posebni operativni akcijski načrti za boj proti spolni zlorabi in spolnemu izkoriščanju otrok se ob podpori Europola vsako leto izvajajo v okviru političnega cikla EU / EMPACT za boj proti mednarodnemu organiziranemu kriminalu in hudim oblikam mednarodnega kriminala ; ·Europol je imel ključno vlogo pri zbiranju, urejanju in objavljanju poročil, kakršni sta ocena ogroženosti zaradi hudih kaznivih dejanj in organiziranega kriminala (SOCTA) in ocena ogroženosti zaradi internetnega organiziranega kriminala (IOCTA) , ki vsebujeta posebna oddelka o boju proti spolni zlorabi otrok; ·poleg tega Europol sodeluje z mednarodnimi partnerji pri zagotavljanju varnostnih nasvetov za starše in skrbnike, da bi pripomogli k varnosti otrok na spletu med krizo zaradi COVID-19, poleg tega pa objavlja tudi tri tedenska obveščevalna poročila za posebne ciljne publike Ključni ukrep:

ðEuropol bo vzpostavil inovacijsko središče in laboratorij, Komisija pa bo zagotovila finančna sredstva za razvoj nacionalnih zmogljivosti za dohajanje tehnološkega razvoja in zagotavljanje učinkovitega odziva organov kazenskega pregona na ta kazniva dejanja. 5.Pomoč državam članicam pri preprečevanju za boljšo zaščito otrok Nekateri členi direktive o boju proti spolni zlorabi otrok, pri katerih države članice najbolj zamujajo pri popolnem izvajanju, so členi, ki zahtevajo vzpostavitev programov preprečevanja, pri katerih mora ukrepati več vrst deležnikov. Težave, ki jih imajo države članice pri preprečevanju v zvezi s (potencialnimi) storilci, zadevajo programe za vse faze: preden oseba prvič stori kaznivo dejanje zlorabe, med potekom kazenskega postopka ali po njem, znotraj ali zunaj zavoda za prestajanje kazni zapora. Raziskav o tem, zakaj posamezniki postanejo storilci, je malo, informacije so fragmentarne, komunikacija med strokovnimi delavci in raziskovalci pa je minimalna: ·zaradi trenutnega pomanjkanja raziskav je težko pripraviti in vzpostaviti učinkovite programe za vse faze. Pri novih programih, ki potekajo, se redko ocenjuje učinkovitost; ·poleg tega razne vrste praktikov na tem področju (npr. odgovorni organi, ki zagotavljajo programe preprečevanja za osebe, ki se bojijo, da bodo postali storilci; javni organi, odgovorni za programe preprečevanja v zaporih; nevladne organizacije, ki izvajajo programe preprečevanja za podporo storilcem pri ponovni vključitvi v družbo) med seboj ne komunicirajo dovolj o učinkovitosti programov, o izkušnjah in dobrih praksah. Komisija si bo za odpravo teh težav prizadevala za vzpostavitev mreže za preprečevanje, v katero bodo vključeni ustrezni in ugledni praktiki in raziskovalci; mreža bo države članice podpirala pri vzpostavljanju konkretnih, natančno ocenjevanih in učinkovitih ukrepov za preprečevanje spolne zlorabe otrok v EU in spodbujala izmenjavo dobrih praks. Konkretno bi mreža: 1.omogočila pretok informacij med prakso in raziskavami: ·raziskovalci bi praktikom zagotavljali znanstveno preizkušene pobude, praktiki pa bi raziskovalcem zagotavljali stalne povratne informacije o pobudah za preprečevanje in tako prispevali k nadaljnjemu utemeljevanju na dokazih. Mreža bi upoštevala tudi perspektive in stališča žrtev; ·čeprav bi delo mreže zajemalo vsa področja, povezana s preprečevanjem spolne zlorabe otrok, bi bili eden od njenih pomembnih ciljev programi preprečevanja za storilce in za osebe, ki se bojijo, da bodo postale storilci, saj imajo države članice prav na tem področju največ težav; ·znano je, da nimajo vsi storilci pedofilske motnje (motiv je lahko tudi izkoriščanje zaradi finančnih koristi), in da osebe, ki imajo pedofilsko motnjo ne postanejo nujno storilci (nekateri poiščejo pomoč za obvladovanje motnje). Za razumevanje procesa, ki osebo privede do tega, da postane storilec, ter dejavnikov tveganja in sprožilcev so potrebne še obsežne raziskave. Nekateri statistični podatki kažejo, da do 85 % oseb, ki si ogledajo posnetke spolne zlorabe otrok, tudi fizično zlorablja otroke. Ogledovanje posnetkov spolne zlorabe otrok je tudi kaznivo dejanje, ki ustvarja povpraševanje po novih posnetkih in s tem tudi po novi fizični zlorabi; ·mreža bi zavzela znanstveni pristop k preprečevanju. Čeprav so podatki o razširjenosti redki, študije kažejo, da bi pedofilsko motnjo lahko imeli približno 3 % moške populacije. Praktiki ugotavljajo, da je obravnava problema pri izvoru, tj. s priznanjem tega težkega dejstva in vzpostavitvijo ukrepov preprečevanja, najučinkovitejši način za zaščito žrtev in razbremenitev organov kazenskega pregona; 2.države članice podpirala pri prizadevanjih za ozaveščanje s pripravo osredotočenih medijskih kampanj in gradiva za usposabljanje: ·spodbujala bi izmenjavo informacij o gradivih za usposabljanje in razvoju zmogljivosti ter zbirala primere dobre prakse, ki bi jih države članice lahko uporabile kot navdih za medijske kampanje in usposabljanje. Prispevala bi k preprečevanju podvajanja prizadevanj, npr. s spodbujanjem prilagajanja in prevajanja gradiv, pripravljenih v eni državi članici, za specifične razmere v drugih državah članicah; ·Komisija bi ob podpori mreže tudi vzpostavila in podpirala kampanje ozaveščanja, ki bi bile namenjene boljši obveščenosti otrok, staršev, skrbnikov in vzgojno-izobraževalnih delavcev o tveganjih ter mehanizmih in postopkih preprečevanja. To dejavnost bi razvila skupaj z mrežo; ·potrebno je preprečevanje v zvezi z organizacijami, ki delajo z otroki – športna središča in klubi, verske institucije, zdravstvene službe, šole, izvenšolske dejavnosti –, in sicer da se izboljša ozaveščenost in da se te organizacije seznanijo z raznimi načini preprečevanja zlorabe, npr. z zagotavljanjem posebnega usposabljanja, vzpostavljanjem ustreznih postopkov in uporabljanjem zakonske opolnomočenosti na podlagi zakonodaje EU, da se zahtevajo informacije iz kazenske evidence iz drugih držav članic s pomočjo evropskega informacijskega sistema kazenskih evidenc . Ta zelo učinkoviti sistem EU je bistvenega pomena pri preprečevanju spolne zlorabe, saj omogoča, da se pred zaposlitvijo v poklicnih ali organiziranih prostovoljskih dejavnostih, pri katerih gre za neposredne in redne stike z otroki, preveri preteklost osebe in njena morebitna predkaznovanost. Strokovni delavci iz vseh sektorjev, ki bi lahko prišli v stik z otroki, morajo biti usposobljeni in opremljeni z orodji za preprečevanje in odkrivanje zgodnjih znakov morebitnega spolnega nasilja in zlorabe ter za komunikacijo z otroki in njihovimi družinami, ki je ustrezna in upošteva posebne potrebe in otrokovo korist. To vključuje tudi organe kazenskega pregona in pravosodje, kadar so otroci, ki so žrtve spolne zlorabe, vključeni v kazenske preiskave proti osebam, ki so jih zlorabile. Družine in skrbniki, strokovni delavci in širša družba morajo razumeti resnost teh kaznivih dejanj in nepopravljivega učinka, ki ga imajo ta kazniva dejanja za otroke, ter morajo imeti na voljo podporo, ki jo potrebujejo, da bodo prijavljali ta kazniva dejanja in podpirali otroke, ki so žrtve spolne zlorabe. Zato so potrebne specifične informacije, medijske kampanje in usposabljanje; ·tudi sami otroci morajo imeti znanje in orodja, ki bi jim lahko pomagali, da se, če je mogoče, sploh ne soočijo z zlorabo (npr. znanje o tem, kako varno uporabljati splet), in morajo biti seznanjeni s tem, da določena vedenja niso sprejemljiva. Mreža centrov za varnejši internet, ki jo financira Komisija, ozavešča o varni uporabi spleta in zagotavlja informacije, vire in pomoč prek klicnih centrov za klice v sili in za prijave v zvezi z najrazličnejšimi temami digitalne varnosti, vključno s pridobivanjem otrok za spolne namene in sekstingom. Podobna primera sta Kampanja Sveta Evrope Eden od petih in Europolova pobuda #SayNo . Ko pride do zlorabe, se morajo otroci počutiti varne in opolnomočene, da spregovorijo, reagirajo in zlorabo naznanijo, čeprav jo je povzročil oziroma jo povzroča nekdo od njihovih bližnjih (tj. član družine ali druga oseba, ki jo poznajo in ji zaupajo), kakor se pogosto dogaja. Na voljo jim morajo biti tudi varni in dostopni kanali za naznanitev zlorabe, ki so primerni njihovi starosti in ki jim omogočajo, da spregovorijo brez strahu. Prizadevanja za preprečevanje morajo upoštevati tudi posebne okoliščine in potrebe različnih skupin otrok, ki so posebej izpostavljeni nevarnostim spolne zlorabe, na primer otroci invalidi, otroci migranti (zlasti mladoletniki brez spremstva) in otroci, ki so žrtve trgovine z ljudmi (kar so večinoma deklice). Namen je organizirati mrežo delovnih skupin, ki bo spodbujala izmenjavo dobrih praks in delala na konkretnih pobudah, da bi pripravila oprijemljive rezultate. Delovne skupine bi lahko bile organizirane glede na področje delovanja (tj. po stroki, npr. zdravstvo, socialno delo, vzgoja in izobraževanje, organi kazenskega pregona, pravosodni organi, zavodi za prestajanje kazni zapora, oblikovanje politik in raziskave) ter glede na program (tj. po ciljnih skupinah programa preprečevanja, npr. storilci in osebe, ki se bojijo, da bodo postale storilci, ali usposabljanje in programi ozaveščanja za otroke, družine in skupnosti). Bistveno je, da se optimizirajo prizadevanja za preprečevanje spolne zlorabe otrok. Organi kazenskega pregona v EU in v svetovnem merilu so zaradi eksponentne rasti naznanitev spolne zlorabe otrok preobremenjeni, kar potrjuje soglasno mnenje praktikov (vključno z organi kazenskega pregona), da problema ni mogoče rešiti zgolj z delovanjem kazenskega pregona, pač pa da je potrebno usklajeno delovanje številnih akterjev.

Mreža bi si prizadevala, da se v EU okrepijo zmogljivosti za preprečevanje spolne zlorabe otrok, in bi imela svetoven doseg, da bi črpala iz ustreznega strokovnega znanja znotraj in zunaj EU. Prav tako bi bila prisotna na spletu, kar bi pripomoglo k razširjanju njenega dela v EU in po svetu, da bi bile vse države deležne dognanj in pristopov najsodobnejših raziskav. Če povzamemo, mreža za preprečevanje bi omogočila: a) učinkovitejše ukrepanje v boju proti spolni zlorabi otrok (tako na spletu kot izven njega) v EU, b) učinkovitejšo in uspešnejšo uporabo obstoječih (omejenih) virov v EU, dodeljenih za preprečevanje spolne zlorabe otrok, in c) učinkovitejše sodelovanje s partnerji na svetovni ravni, da bi EU lahko brez podvajanja prizadevanj izkoristila strokovno znanje iz drugih delov sveta. Ključni ukrep: ðKomisija bo nemudoma začela pripravljati mrežo za preprečevanje na ravni EU, da bi spodbudila izmenjavo dobrih praks in države članice podprla pri vzpostavitvi konkretnih, natančno ocenjevanih in učinkovitih ukrepov preprečevanja, da se omeji razširjenost spolne zlorabe otrok v EU. 6.Evropsko središče za preprečevanje spolne zlorabe otrok in boj proti njej Komisija bo začela pripravljati morebitno ustanovitev evropskega središča za preprečevanje spolne zlorabe otrok in boj proti njej, in sicer na podlagi temeljite študije in ocene učinka. Središče bi državam članicam zagotavljalo celostno podporo v boju proti spolni zlorabi, tako na spletu kot izven njega, ter zagotavljalo usklajevanje, da bi se viri čim bolje izkoristili in da ne bi prihajalo do podvajanja prizadevanj. Evropski parlament je pozval k ustanovitvi takega središča v resoluciji iz novembra 2019, države članice pa so v sklepih Sveta iz oktobra 2019 poudarile potrebo po usklajenem in večdeležniškem pristopu. To središče bi se lahko oprlo na dobre prakse in izkušnje podobnih središč po svetu, kot so Nacionalno središče za pogrešane otroke in otroke žrtve izkoriščanja v ZDA (NCMEC), Kanadsko središče za zaščito otrok in Avstralsko središče za boj proti izkoriščanju otrok. Da bi se državam članicam zagotovila celostna podpora v boju proti spolni zlorabi otrok, in glede na nadaljnjo oceno bi delovanje središča lahko zajemalo tri področja: 1.kazenski pregon: Europol je ključni akter v boju proti spolni zlorabi otrok, zlasti po zaslugi analiz in usmerjanja poročil o zlorabi, ki jih prejme iz ZDA. Središče bi se oprlo na vlogo in izkušnje Europola in bi lahko sodelovalo z agencijami za kazenski pregon v EU in tretjih državah ter tako zagotavljalo, da se žrtve čim hitreje identificirajo in da čim prej prejmejo pomoč ter da se storilci privedejo pred sodišče. Države članice bi lahko podpiralo z zbiranjem primerov spolne zlorabe otrok v EU, ki bi jo naznanila podjetja, ki ponujajo storitve v EU, zagotavljalo relevantnost takih naznanitev in jih posredovalo organom kazenskega pregona, da bi ti ukrepali. Središče bi lahko tudi podpiralo podjetja, na primer z vzdrževanjem enotne podatkovne zbirke za EU o znanih posnetkih spolne zlorabe otrok, da bi spodbujalo odkrivanje takih posnetkov v sistemih podjetij, pri čemer bi delovalo skladu s pravili EU o varstvu podatkov. Poleg tega bi središče tudi podpiralo kazenski pregon, in sicer tako, da bi usklajevalo in podpiralo odstranjevanje posnetkov spolne zlorabe otrok, odkritih s pomočjo klicnih centrov za prijave, s spleta. Središče bi delovalo v skladu s strogimi nadzornimi mehanizmi, da bi se zagotovila odgovornost in preglednost. Zlasti bi lahko pomembno prispevalo k preprečevanju napačne odstranitve vsebine ali zlorabe iskalnih orodij za poročanje o zakonitih vsebinah (vključno z napačno uporabo orodij za namene, ki niso boj proti spolni zlorabi otrok), in lahko bi sprejemalo pritožbe uporabnikov, ki menijo, da je bila njihova vsebina odstranjena po pomoti. Odgovornost in preglednost bosta ključna elementa zakonodaje, omenjene v ključnih ukrepih pobude št. 2; 2.preprečevanje: središče bi nadgradilo delo mreže za preprečevanje in bi države članice lahko podpiralo z vzpostavitvijo konkretnih, natančno ocenjevanih in učinkovitih večdisciplinarnih ukrepov preprečevanja za zmanjšanje razširjenosti spolne zlorabe otrok v EU ob upoštevanju različnih vidikov ranljivosti otrok, povezanih z njihovo starostjo, spolom, razvojem in posebnimi okoliščinami. Spodbujalo bi usklajevanje in s tem podprlo čim učinkovitejšo uporabo vloženih virov in razpoložljivega strokovnega znanja o preprečevanju, ki je na razpolago v EU, ter prispevalo k preprečevanju podvajanja prizadevanj. Kot središče, ki bi povezovalo, razvijalo in razširjalo raziskave in strokovno znanje, bi lahko spodbujalo dialog med vsemi zadevnimi deležniki in prispevalo k razvoju najsodobnejših raziskav in znanja, vključno s kvalitetnejšimi podatki. Poleg tega bi lahko oblikovalcem politik na nacionalni ravni in ravni EU zagotavljalo informacije o vrzelih v preprečevanju in možnih rešitvah za njihovo odpravo; 3.pomoč žrtvam: središče bi lahko tesno sodelovalo z nacionalnimi organi in svetovnimi strokovnjaki, da bi se žrtvam zagotovila ustrezna in celostna podpora, kakor zahtevata direktiva o boju proti spolni zlorabi otrok in direktiva o pravicah žrtev. Lahko bi si prizadevalo tudi za podporo izmenjavi dobrih praks o ukrepih za zaščito otrok, ki so žrtve spolne zlorabe. Poleg tega bi države članice lahko podpiralo z izvajanjem raziskav (npr. o kratkotrajnih in dolgotrajnih posledicah, ki jih utrpijo žrtve spolne zlorabe otrok), s čimer bi se podprla tudi na dokazih temelječa politika na področju pomoči in podpore žrtvam, pri čemer bi kot središče strokovnega znanja prispevalo k boljšemu usklajevanju in preprečevanju podvajanja dela. Središče bi lahko tudi podpiralo žrtve z odstranjevanjem njihovih fotografij in videov, da se zaščiti njihova zasebnost, med drugim s proaktivnim iskanjem posnetkov na spletu in obveščanju podjetij. Središče bi lahko združevalo vse pobude iz te strategije s tem, da bi omogočalo učinkovitejše sodelovanje med javnimi organi (tudi organi kazenskega pregona), podjetji in civilno družbo v EU in po svetu in da bi postalo referenčni subjekt v EU za strokovno znanje na tem področju: ·pobude, osredotočene na zakonodajo: središče bi lahko s strokovnim znanjem podpiralo Komisijo pri njeni vlogi, da podpira države članice pri izvajanju direktive o boju proti spolni zlorabi otrok. To strokovno znanje, ki bi se sčasoma povečevalo, medtem ko bi središče opredeljevalo vrzeli in dobre prakse v EU in zunaj nje, bi spodbujalo na dokazih temelječo politiko Komisije, kar bi tudi zagotavljalo ažurnost zakonodaje EU, da bi ta omogočala učinkovit odziv; ·sodelovanje in pobude, osredotočene za financiranje: v tesnem sodelovanju s Komisijo ter podobnimi središči v drugih državah in svetovnim zavezništvom WePROTECT za odpravo spolnega izkoriščanja otrok na spletu bi središče lahko zagotavljalo, da bi imele vse države članice neposreden in centraliziran dostop do najboljših dobrih praks v svetovnem merilu in da bi imeli otroci po vsem svetu korist od dobrih praks v EU. Središče bi se lahko opiralo tudi na rezultate mreže za preprečevanje in na izkušnje središč za varnejši internet. Komisija bo tesno sodelovala z Evropskim parlamentom in državami članicami, da bi raziskala razne možnosti izvajanja, tudi ob uporabi obstoječih struktur za delovanje središča, kadar je ustrezno, z namenom čim večjega izkoristka dodane vrednosti, učinkovitosti in trajnostnosti središča. Komisija bo izvedla oceno učinka in v ta namen takoj začela s študijo, da bi opredelila najboljšo smer razvoja, vključno z najboljšimi mehanizmi za financiranje in pravno obliko središča. Ključni ukrep: ðKomisija bo nemudoma začela študijo za pripravo ustanovitve evropskega središča za preprečevanje spolne zlorabe otrok in boj proti njej, da bi omogočila celovit in učinkovit odziv EU na spolno zlorabo otrok na spletu in zunaj njega. 7.Spodbujanje podjetij, da pri svojih izdelkih poskrbijo za zaščito otrok Ponudniki nekaterih spletnih storitev imajo edinstveno priložnost za preprečevanje, odkrivanje in naznanitev spolne zlorabe otrok, ki se pojavi na njihovi infrastrukturi ali v njihovih storitvah.

Sedaj številna podjetja prostovoljno odkrivajo spolno zlorabo otrok. NCMEC je od takih podjetij samo v letu 2019 prejel skoraj 17 milijonov naznanitev. Te naznanitve se ne nanašajo le na fotografije in videoposnetke zlorabe, temveč tudi na situacije, ki predstavljajo neposredno nevarnost za otroke (npr. podrobnosti o srečanju z namenom fizične zlorabe otroka ali samomorilni nameni otroka kot odziv na storilčevo izsiljevanje). Ta poročila so v EU že vrsto let ključna za reševanje otrok pred potekajočo zlorabo. Omogočila so na primer: ·rešitev 11 otrok, med katerimi so bili nekateri stari dve leti in ki jih je izkoriščala mreža storilcev na Švedskem; ·največjo posamezno operacijo proti spolni zlorabi otrok na Danskem; ·rešitev devetletne deklice v Romuniji, ki jo je oče zlorabljal že več kot eno leto; ·rešitev štiriletne deklice in njenega desetletnega brata v Nemčiji, ki ju je zlorabljal oče; ·prijetje storilca v Franciji, ki je napeljal sto otrok, da je od njih pridobil posnetke spolne zlorabe otrok; ·rešitev dveh deklic na Češkem, ki ju je zlorabljal 52-letni moški, ki je zlorabo snemal in jo razširjal na spletu. Podjetja si za odkrivanje in naznanitev spolne zlorabe otrok prizadevajo v različnem obsegu. V letu 2019 je eno samo podjetje, in sicer Facebook, naznanilo skoraj 16 milijonov primerov (94 % vseh primerov za leto), medtem ko so druga podjetja s sedežem v ZDA naznanila manj kot 1 000 primerov, nekatera podjetja pa celo manj kot deset. Lani je Facebook napovedal, da bo za storitev takojšnjega sporočanja začel uporabljati privzeto šifriranje od konca do konca. Če te spremembe ne bodo spremljali ustrezni ukrepi, se ocenjuje, da bi se lahko število naznanjenih primerov spolne zlorabe otrok v EU (in na svetu) zmanjšalo za več kot polovico ali celo za dve tretjini, saj orodja za odkrivanje, ki se uporabljajo zdaj, ne bi delovala v komunikacijskih sredstvih, ki so šifrirana od konca do konca. Glede na ključno vlogo, ki jo imajo določene spletne storitve pri razširjanju posnetkov spolne zlorabe otrok, in glede na dejanski in potencialni pomen podjetij v boju proti spolni zlorabi otrok je bistveno, da le-ta prevzamejo odgovornost za zaščito otrok v svojih izdelkih v skladu s temeljnimi pravicami EU, vključno z varstvom zasebnosti in osebnih podatkov. V letu 2020 je Komisija začela podpirati prizadevanja podjetij v boju proti spolni zlorabi otrok na spletu v okviru internetnega foruma EU. Forum, ki povezuje vsa ministrstva za notranje zadeve v EU, predstavnike na visoki ravni največjih internetnih podjetij, Evropski parlament in Europol, že od leta 2015 daje zgled za uspešno medsektorsko sodelovanje v boju proti terorističnim vsebinam na spletu in je zdaj razširil dejavnost tudi na področje boja proti spolni zlorabi otrok na spletu. Poleg tega, da bo še naprej podpiral boj proti terorističnim vsebinam na spletu, bo internetni forum EU zagotavljal skupni prostor za izmenjavo dobrih praks in razpravo o izzivih, s katerimi se zasebni in javni akterji soočajo pri boju proti spolni zlorabi otrok na spletu, ter omogočal večje medsebojno razumevanje in skupno iskanje rešitev. Omogočal bo tudi politično usklajevanje na visoki ravni, da bili ukrepi po vsej EU čim bolj učinkoviti in uspešni. Ena od posebnih pobud v okviru internetnega foruma EU v letu 2020 je priprava tehničnega strokovnega procesa, da se opredelijo in ocenijo možne rešitve, ki bi podjetjem omogočile odkrivanje in naznanjanje spolne zlorabe otrok v elektronskih komunikacijah, ki so šifrirane od konca do konca, ob polnem spoštovanju temeljnih pravic in ne da bi se povzročile nove ranljivosti, ki bi jih storilci kaznivih dejanj lahko izkoristili. Tehnični strokovnjaki iz akademske sfere, podjetja, javni organi in organizacije civilne družbe bodo proučili možne rešitve, osredotočene na naprave, strežnike in protokol šifriranja, ki bi lahko zagotavljale zasebnost in varnost elektronskih komunikacij ter zaščito otrok pred spolno zlorabo in spolnim izkoriščanjem. Ključni ukrep: ðKomisija je v okviru internetnega foruma EU začela strokovni proces s podjetji, da bi do konca leta 2020 opredelila možne tehnične rešitve – in v zvezi z njimi opravila predhodno oceno – za odkrivanje in naznanitev spolne zlorabe otrok v elektronskih komunikacijah, ki so šifrirane od konca do konca, in za obravnavo regulativnih in operativnih izzivov in priložnosti v boju proti tem kaznivim dejanjem. 8.Večdeležniško sodelovanje za boljšo zaščito otrok po vsem svetu Spolna zloraba otrok je resničnost svetovnih razsežnosti, ki zadeva vse države in vse družbene skupine ter ki se dogaja tako na spletu kot izven njega. Ocenjuje se, da je v katerem koli trenutku po vsem svetu na spletu več kot 750 000 plenilcev, ki si izmenjujejo posnetke spolne zlorabe otrok, ki v živo pretakajo zlorabo otrok, izsiljujejo otroke, da pripravijo posnetke, ali pridobivajo otroke za spolne namene v prihodnosti. Naslednji zemljevid prikazuje prenose v realnem času na določen dan v vzorcu posnetkov spolne zlorabe otrok. Obstajajo tudi dokazi o tem, da storilci potujejo v tretje države, ki imajo manj stroge zakonodajne okvire ali manjše zmogljivosti kazenskega pregona in kjer storijo kaznivo dejanje brez strahu pred kazenskim pregonom. Možnost, da se od storilcev kaznivih dejanj zoper spolno nedotakljivost otrok zahteva registracijo in upoštevanje določenih pogojev, ki jih naložijo sodišče ali službe za pogojni odpust po izpustitvi iz zapora, je pomembna za zaščito otrok.