[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 12.4.2006

COM(2006) 171 konč.

2004/0248 (COD)

Spremenjeni predlog

DIREKTIVE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o določitvi predpisov v zvezi z nazivnimi količinami predpakiranih proizvodov, razveljavitvi Direktiv Sveta 75/106/EGS in 80/232/EGS ter spremembi Direktive Sveta 76/211/EGS

(predložila Komisija v skladu s členom 250(2) Pogodbe ES)

2004/0248 (COD)

Spremenjeni predlog

DIREKTIVE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o določitvi predpisov v zvezi z nazivnimi količinami predpakiranih proizvodov, razveljavitvi Direktiv Sveta 75/106/EGS in 80/232/EGS ter spremembi Direktive Sveta 76/211/EGS

(Besedilo velja za EGP)

1. OZADJE

Sprejetje predloga- COM(2004) 708 konč. 25. oktober 2004

Predložitev predloga Svetu in Evropskemu parlamentu- COM(2004) 708 konč. – 2004/248 (COD) -v skladu s členom 95 Pogodbe: 25. oktober 2004

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora: 6. april 2005

Mnenje Evropskega parlamenta – prva obravnava: 2. februar 2006

2. CILJ PREDLOGA KOMISIJE

Cilj predloga je poenostavitev veljavne zakonodaje ES, ki določuje nazivne količine. Dereguliral bo veljavno zakonodajo ES in nacionalno zakonodajo na tem področju. Izjemoma bodo določene obvezne nazivne količine le za sektor vin in žganih pijač in bodo odražale le tiste količine, ki se najbolje prodajajo potrošnikom.

3. MNENJE KOMISIJE O SPREMEMBAH, KI JIH JE SPREJEL PARLAMENT

3.1. Spremembe, ki jih Komisija sprejme: 1, 2, 8, 10, 11, 13, 14, 16.

Komisija lahko sprejme naslednje spremembe z besedilom, ki ga je predlagal Evropski parlament.

Sprememba 1 navaja dejstvo, da se je varstvo potrošnikov izboljšalo s splošnimi direktivami, ki so bile sprejete po uveljavitvi določenih velikosti.

Sprememba 2, ki se deloma prekriva z uvodno izjavo 7, se sklicuje na dejstvo, da je treba začasno ohraniti nekatere določene obvezne nazivne količine.

Sprememba 8 doda uvodno izjavo, ki trenutno predstavlja standard za prenos direktiv.

Sprememba 10 pojasnjuje, da pravila o določenih nazivnih količinah ne veljajo za prodajo v brezcarinskih prodajalnah.

Sprememba 11 nadomesti dvajsetletno klavzulo o časovni omejitvi veljavnosti določenih nazivnih količin za nekatere sektorje z odstopanjem od klavzule, ki zahteva, da Komisija revidira potrebo po odstopanjih (sprememba 16).

Sprememba 13 črta sklicevanje na člen 4, ker bodo obvezne nazivne količine za areosolne razpršilce ukinjene z novim členom 4 (sprememba 12).

Sprememba 14 črta zahtevo, naslovljeno na države članice, da pripravijo primerjalno tabelo in je posledica nove uvodne izjave v spremembi 8.

Sprememba 16 uvaja klavzulo o reviziji in zahteva redno poročanje Komisije; ta nova obveznost je posledica ukinitve klavzule o časovni omejitvi veljavnosti s spremembo 11.

3.2. Spremembe, ki jih je Komisija načeloma sprejme: 3, 6, 7, 12, 20.

Komisija lahko načeloma sprejme naslednje spremembe.

Sprememba 3 uvaja novo uvodno izjavo glede na uvodno izjavo 5, ki navaja, da je treba začeti informacijsko kampanjo o cenah na mersko enoto. Komisija predlaga bolj ohlapno besedilo:

„Ob izvajanju Direktive mora potekati informacijska kampanja, namenjena potrošnikom in industriji, da bodo pravilno razumeli pojem cene na mersko enoto.“

Sprememba 6 spremeni uvodno izjavo 8, ki utemeljuje klavzulo o časovni omejitvi veljavnosti obveznih nazivnih količin in namesto nje uvaja koncept klavzule o ponovnem pregledu. Komisija se strinja s klavzulo o ponovnem pregledu, vendar predlaga, naj bo besedilo bolj skladno z osnovno filozofijo predloga, da pomeni določitev obveznih nazivnih količin odstopanje od načela deregulacije; ob tem mora uvodna izjava razjasniti, da se za tiste sektorje, kjer se kljub temu določijo obvezne nazivne količine, omenijo samo na tiste količine, ki se najbolje prodajajo potrošnikom.

„Ker je treba ohranitev obveznih nazivnih količin upoštevati kot odstopanje, je ob upoštevanju pridobljenih izkušenj in za zadovoljevanje potreb potrošnikov skupno zakonodajo še vedno treba redno ponovno ocenjevati . Za te sektorje pa je treba prilagoditi obstoječo zakonodajo Skupnosti, še zlasti je treba omejiti nekatere nazivne količine Skupnosti samo na tiste, ki se najbolje prodajajo potrošnikom. “

S spremembo 7 dodaja Parlament drugi stavek k uvodni izjavi 9, s katero izraža pomisleke glede kakovosti označevanja količine v zvezi z izvajanjem točke 3 Priloge I k Direktivi 76/211 o meroslovnih zahtevah za predpakirane proizvode, kar zastopa tudi Komisija. Vendar se Komisija ne strinja s Parlamentom glede spremembe, ki pravi, da določene nazivne količine ščitijo ranljive potrošnike. Poleg tega mora biti potreba po izboljšanju, bolj razumljivem označevanja, predmet ločene uvodne izjave.

Uvodna izjava 9 „Da bi spodbudili preglednost, morajo biti vse nazivne količine za predpakirane izdelke določene v enem samem zakonodajnem besedilu, Direktivi 75/106/EGS in 80/232/EGS je treba razveljaviti.

Uvodna izjava 9a: Da bi povečali varnost potrošnikov, zlasti ranljivih potrošnikov, kot so invalidne in starejše osebe, bi bilo treba pozornost nameniti izboljšanju čitljivosti in vidnosti označitve teže in mer na etiketah potrošniških proizvodov na predpakiranih proizvodih v normalnih razmerah predstavitve.

Sprememba 12 predvideva izbris določenih nazivnih količin za proizvode v aerosolnih razpršilcih. Komisija se s tem strinja, vendar je treba besedilo spremembe tehnično uskladiti s pogoji iz Direktive 75/324/EGC o aerosolnih razpršilnikih:

“1. Na aerosolnih razpršilcih mora biti navedena njihova nazivna skupna prostornina posode . Podatek mora biti naveden tako, da se ga ne bo zamenjevalo z nazivno prostornino njihove vsebine.

2. Z odstopanjem od člena 8(1)(e) Direktive Sveta 75/324/EGS za izdelke, ki se prodajajo v aerosolnih razpršilcih, ni nujno, da vsebujejo podatke o nazivni teži njihove vsebine.“

Sprememba 20 dodaja k razponu žganih pijač še 2 velikosti, kar zahteva tudi industrija. Komisija se s tem strinja. Vendar je za uskladitev terminologije z Uredbo Sveta o žganih pijačah (Uredba Sveta(EGS) št. 1576/89) je izraz „žganje“ , ki ga uporablja Parlament, treba nadomestiti z izrazom „žgane pijače“.

„Žgane pijače “

V razponu 100 ml–2000 ml, samo v naslednjih 9 velikostih:

ml: 100 — 200 — 350 — 500 — 700 — 1000 — 1500 — 1750 — 2000”

3.3. Spremembe, ki jih Komisija ni sprejela: 4, 5, 9, 15, 17, 18, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33.

Komisija spremembe 4 , ki dodaja novo uvodno izjavo in ki trdi, da „študija o vplivu direktive“ kaže pomen določenih velikosti za najbolj ranljive potrošnike, ne sprejme zaradi naslednjih razlogov:

- Sklicevanje na „študijo“ je preveč nedoločno.

- EP s študijo o vplivu ni prepričljiv. Ocena o vplivu, ki jo je opravila Komisija ne podpira ugotovitev ocene o vplivu, ki jo je opravil Parlament.

- Obvezna pravila o velikosti pakiranj ranljivih potrošnikov ne napravijo manj ranljivih. Sam videz pakiranja ni dovolj, da bi potrošnik poznal dejansko vsebino, saj na dojemanje močno vpliva pakirni material (karton, plastika, steklo), vrsta pakiranja (za enkratno uporabo, za ponovno uporabo) in oblika pakiranja (okrogla, kvadratna). Zato morajo potrošniki prebrati oznake o vsebini.

Komisija ne sprejme spremembe 5 , ker ni dokaza, da je liberalizacija povzročila močno povečanje različnih velikosti pakiranj in zaplete na trgu; zlasti ne v sektorjih, ki jih želi Parlament dodati. Prav tako ni dokazano, da ima vpliv na okolje.

Sprememba 9 izvzame številne sektorje iz področja uporabe člena 1 Direktive in navaja, da morajo za te sektorje še naprej veljati nacionalni predpisi. Komisija se s tem ne strinja, ker ni dokaza, da bi bilo te sektorje potrebno urejati. Poleg tega Direktiva ne sme ogroziti koncepta notranjega trga z dopuščanjem nacionalnih odstopanj, ki ne bi veljali za proizvode, ki se zakonito proizvajajo in dajejo v promet v drugi državi članici.

Sprememba 15 uvede prehodno obdobje za tiste proizvode, za katere Parlament predlaga uvedbo predpisa o obveznih nazivnih količinah. Ker Komisija zavrača zamisel o urejanju novih sektorjev, tudi nasprotuje določbi o prehodnem obdobju.

Sprememba 17 uvaja velikosti obveznih nazivnih količin za pitno mleko, za katerega na ravni EU trenutno niso določene obvezne velikosti. Nekatere države članice imajo za domače proizvajalce nacionalne razpone, obvezne ali prostovoljne. Vendar nacionalna zakonodaja ne velja za proizvode, ki se zakonito proizvajajo in dajejo v promet v drugi državi članici. Posredovan ni bil noben utemeljen razlog, ki bi upravičil potrebo po uvedbi predpisa o obveznih nazivnih količinah za mlečne proizvode na ravni Skupnosti .

Sprememba 18 in sprememba 19 odražata britanske obvezne nazivne količine izražene v pintih za mleko. Ker Komisija zavrača spremembo 17, je treba zavrniti tudi spremembi 18 in 19.

Spremembe 21 22, 23, 24 in 25 zahtevajo uvedbo velikosti obveznih nazivnih količin za pet novih sektorjev, za katere na ravni EU trenutno niso določene obvezne velikosti. Nekatere države članice imajo za domače proizvajalce nacionalne razpone, obvezne ali prostovoljne. Vendar nacionalna zakonodaja ne velja za proizvode, ki se zakonito proizvajajo in dajejo v promet v drugi državi članici. Posredovan ni bil noben utemeljen razlog, ki bi upravičil potrebo po uvedbi predpisa o obveznih nazivnih količinah za te proizvode na ravni Skupnosti.

Spremembe 26, 27, 28, 29 in 30 zadevajo opredelitev petih novih sektorjev. Ker Komisija nasprotuje določitvi obveznih velikosti, ni potrebe po njihovi opredelitvi.

Sprememba 31 popravlja opredelitev nekaterih kozmetičnih proizvodov iz točke 4 Priloge, ki bi bili izvzeti iz določenih nazivnih količin, če bi se taki izdelki prodajali v aerosolnih razpršilcih. Vendar je Parlament odpravil načelo o določenih nazivnih količin za izdelke, ki se prodajajo v aerosolnih razpršilcih (spremembe 8, 12 in 13). Zato točke 4 ni smiselno obdržati v Prilogi.

Sprememba 32 izvzema iz spremembe 9 maslo in kavo vendar ohranja druge sektorje iz spremembe 9, kar je za Komisijo nesprejemljivo.

Sprememba 33 dodaja v spremembi 17 v razpon za pitno mleko dve vrednosti 300 in 330 ml, ki se uporabljata na Švedskem, kar je za Komisijo nesprejemljivo.

4. DRUGI PREDLOGI

V okviru regulativne ravizije direktiv o vertikalnem usklajevanju glede instant kave in belega sladkorja ob koncu devetdesetih je Komisija predlagala ukinitev obstoječih razponov nazivnih količin, vendar se Parlament ni strinjal. V usklajevalnem postopku so bile vertikalne direktive nato spremenjene, Komisija pa je predlagala nazivne količine za te proizvode v horizontalni zakonodaji o nazivnih količinah za predpakirane proizvode. Ko je leta 2004 Komisija predložila svoj sedanji predlog, s katerim predlaga ukinitev predpisov o nazivnih količinah, je te proizvode pri tem izvzela.

Zaveza Komisije je zadevala tudi topljivo cikorijo, vendar ta sektor sedaj ne zahteva več obveznih nazivnih količin.

Raziskava, ki so jo decembra 2005 opravile službe Komisije, je pokazala, da večina držav članic nima več predpisov ali ne izvaja več obstoječe nacionalne zakonodaje za te sektorje. Ker ni tehtnih razlogov za ponovno uvedbo obveznih nazivnih količin za te proizvode ter ker je poenostavitev in boljša zakonodaja cilj nove politike, Komisija predlaga črtanje točke 2 iz Priloge in v skladu s tem tudi opredelitve „belega sladkorja“ in „instant kave“ v točki 3 Priloge. Zato je točka 3 Priloge sedaj nova točka 2.

5. Spremenjeni predlog

V skladu s členom 250(2) Pogodbe ES Komisija spreminja svoj predlog, kot je določeno zgoraj.