SL Uradni list Evropske unije C 48/51

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o odzivu EU na spremenjeno razmerje moči v svetovnem gospodarstvu (mnenje na lastno pobudo)

2011/C 48/10

Poročevalec: Brian CALLANAN

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 18. februarja 2010 sklenil, da v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravi mnenje na lastno pobudo o naslednji temi:

Odziv EU na spremenjeno razmerje moči v svetovnem gospodarstvu (mnenje na lastno pobudo).

Strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter gospodarsko in socialno kohezijo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 20. julija 2010.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 465. plenarnem zasedanju 15. in 16. septembra 2010 (seja z dne 15. septembra) s 135 glasovi za, 4 glasovi proti in 3 vzdržanimi glasovi.

1. Povzetek in sklepi

1.1 Evropske države članice preživljajo najhujšo gospodarsko krizo od tridesetih let prejšnjega stoletja in okrevanje gospodarstva ostaja še naprej neenakomerno, krhko in ranljivo. Po najgloblji krizi od 2. svetovne vojne se je svetovno ravnovesje spremenilo. Evropa mora ponovno opredeliti svoj položaj in strategije v tem novem okviru. Ker 85 % njene trgovine poteka znotraj Evrope, bo mogoče nekatere odgovore na nove izzive najti v notranjem okviru. Za to, da bo trajnostna EU lahko kos svetovnim izzivom, je ključnega pomena povečanje notranjega povpraševanja. EESO je o tem vprašanju pripravil več mnenj. To mnenje obravnava zunanjo razsežnost odgovora EU na svetovno gospodarsko krizo: novo usmeritev EU na svetovnem trgu; spremembe na področju gospodarske učinkovitosti EU na svetovnem trgu in mednarodne učinke nedavnega vzpona Kitajske ter drugih gospodarstev v vzponu; zastavlja vprašanja, ki naj bi spodbudila analizo teh tem in razpravo o njihovih posledicah za politične in trgovinske odnose EU s preostalim svetom; vsebuje razmišljanja in zamisli civilne družbe za politično razpravo, katere zaključki bodo imeli daljnosežne posledice.

1.2 Evropa se sooča s temeljnimi izzivi pri odzivanju na pretrese v svetovnih gospodarskih, političnih in trgovinskih odnosih, ki jih je recesija še okrepila. Pri tem se mora prilagoditi tako, da: spodbudi rast, ustvari več in boljša delovna mesta ter doseže, da bo gospodarstvo bolj zeleno in bolj inovativno; doseže cilj strategije 2020, 75-odstotno zaposlenost, ter zagotovi, da bodo pri tem vključene tvegane skupine, kot so mladi, ženske, osebe srednjih let in invalidi.

1.3 Doslej je evropski projekt večino svoje energije porabil za notranje zadeve: vzpostavljanje enotnega trga, prestrukturiranje institucij, razprave o denarnih vprašanjih, neskončna pogajanja o pogodbah. Da bi izšli iz recesije in se uspešno reorganizirali ter se spoprijeli z izzivi 21. stoletja, mora prihodnje desetletje zaznamovati odprtost Evrope navzven. Pri tem se EU mora bolj zavedati razvoja, ki ga določa zlasti novo sodelovanje med ZDA in Kitajsko ter vpliv močnih skupin držav v razvoju, kot je BRIK, in se odzivati nanj.

1.4 Če bo ravnala tako, kot je poudaril predsednik Komisije Manuel Barroso, potem Evropa ima „vire, inteligenco, kritičnega duha, zgodovino, človeške, intelektualne in kulturne vire“, da bi uspela.

1.5 Komisija se v svojem delovnem programu zavzema za odpravo ovir v mednarodnih trgovinskih in naložbenih tokovih, zaključek sedanjih dvostranskih pogajanj, boljše uveljavljanje sedanjih sporazumov ter za pobude za odpiranje trgovine za področja rasti, kot so visoka tehnologija, storitve in okoljske storitve.

1.6 Zaskrbljujoče je dejstvo, da ni visokotehnološkega sektorja, v katerem bi bila Evropa vodilna v svetu, in da hkrati EU nima dovolj vodilnih visokotehnoloških podjetij, s katerimi bi ustrezno izkoristila ključne spodbujevalne tehnologije prihodnosti.

1.7 EESO opozarja na pomembnost vprašanj, ki sicer niso bila v središču pozornosti tega mnenja Odbora, posvečenega škodljivemu protekcionizmu in odzivanju na podnebne spremembe, in med katerimi so spodbujanje podjetnih in globalno usmerjenih mladih podjetij; podpora inovacijam v že uveljavljenih industrijskih vejah; podpora sektorjem, ki so za Evropo strateškega pomena; upoštevanje izvoznega potenciala javnih storitev, kot so zdravstveno varstvo in izobraževanje; in spodbujanje mest v EU k partnerstvu z drugimi mesti po svetu.

1.8 Ena od posledic svetovne recesije je večja privlačnost protekcionističnih politik. Generalni direktor Svetovne trgovinske organizacije Pascal Lamy je opozoril, da se morajo države tej skušnjavi izogniti.

1.9 Zunaj EU je treba uspešno dokončati krog pogajanj v Dohi, vendar je to težavno. Medtem EU oblikuje nov ustroj dvostranskih odnosov in sporazumov tako z razvitimi državami kot z državami v razvoju, kar bo znatno vplivalo na globalne trgovinske politike.

1.10 Drugi pomembni cilji politike EU zajemajo: vzajemnost v novih dvostranskih sporazumih EU, po možnosti s spodbujanjem energetske varnosti; zagotovitev, da so predpisi prožni in da jih je mogoče prilagajati hitro spreminjajočim se okoliščinam; odpravo necarinskih ovir, tudi „zunaj meja“; preglednost delovnih standardov in standardov kakovosti v skladu s standardi Mednarodne organizacije dela; sporazume o prosti trgovini (FTA) za okoljske dobrine in storitve.

1.11 Večstranski okoljski sporazumi se morajo dobro povezati s sporazumi v mednarodnem trgovinskem sistemu, tako da se bodo medsebojno podpirali in se ne bodo ovirali.

1.12 Energetska varnost je eden osrednjih izzivov, ki jih mora EU obvladati na področju podnebnih sprememb. Na primer s sodelovanjem na naslednjih področjih: s pogajanji o sporazumih o zunanji oskrbi (do kakršnih že prihaja v okviru dvostranskih trgovinskih sporazumov); s prodajo strokovnega znanja in tehnologije za izboljšave infrastrukture, kot so pametna omrežja ali nove generacije tehnologij za pridobivanje električne energije, ki namesto fosilnih goriv uporabljajo druge surovine; s skupno uporabo novih tehnologij, ki se razvijajo za pomoč pri doseganju cilja EU glede 20 odstotkov alternativne energije; z iskanjem priložnosti za izvoz strokovnega znanja za razvoj in izvajanje spodbud za zmanjšanje emisij CO2.

1.13 Ker deli sveta postajajo vedno bolj medsebojno odvisni in povezani, se morajo zbližati tudi načini razmišljanja nosilcev odločanja. Interakcija evropskega enotnega trga in trgovinske politike ni bila nikoli tako pomembna, kot je danes. Prav tako pa je treba poskrbeti za to, da bo posvetovanje znotraj EU ter med njenimi institucijami in državami članicami podpiralo učinkovit razvoj prožnejše trgovinske politike, strinjanje z njo in njeno izvajanje.

1.14 Na človeški ravni se je treba spoprijeti s strahom in negotovostjo, ki jih povzroča spremenjeno razmerje gospodarske moči. Organizirana civilna družba ima priložnost in nalogo, da ljudem, politikom in gospodarstvom pomaga skozi spremembe.

1.15 Nova strategija Komisije Evropa 2020 je prvi strateški politični odgovor na recesijo in na spremenjeno razmerje moči svetovnih gospodarskih sil. Uspeh strategije zahteva usklajen evropski odziv, tudi socialnih partnerjev in civilne družbe (navedek iz sporočila predsednika Barrosa o strategiji Evropa 2020). Da bi odgovorila na spremenjeno razmerje moči v svetovnem gospodarstvu, se mora EU za doseganje visoke gospodarske učinkovitosti in socialne kohezije opreti na svoje partnerstvo med državo in organizirano civilno družbo.

1.16 Vendar pa ima Komisija le malo neposrednih instrumentov, da bi lahko vplivala na napredek; pristojnost ostaja večinoma v rokah vlad držav članic, toda tudi te se srečujejo z večjim domačim finančnim, političnim in socialnim pritiskom.

2. Uvod

2.1 „Evropske države članice preživljajo najhujšo gospodarsko krizo od tridesetih let prejšnjega stoletja in okrevanje gospodarstva ostaja še naprej neenakomerno, krhko in ranljivo.“ (1) Po najgloblji krizi od 2. svetovne vojne se je svetovno ravnovesje spremenilo. Evropa mora ponovno opredeliti svoj položaj in strategije v tem novem okviru. Ker 85 % njene trgovine poteka znotraj Evrope, bo mogoče nekatere odgovore na nove izzive najti v notranjem okviru. Za to, da bo trajnostna EU lahko kos svetovnim izzivom, je ključnega pomena povečanje notranjega povpraševanja. EESO je o tem vprašanju pripravil več mnenj. (2) To mnenje obravnava zunanjo razsežnost odgovora EU na svetovno gospodarsko krizo: novo usmeritev EU na svetovnem trgu; spremembe na področju gospodarske učinkovitosti EU na svetovnem trgu in mednarodne učinke nedavnega vzpona Kitajske ter drugih gospodarstev v vzponu; zastavlja vprašanja, ki naj bi spodbudila analizo teh tem in razpravo o njihovih posledicah za politične in trgovinske odnose EU s preostalim svetom; vsebuje razmišljanja in zamisli civilne družbe za politično razpravo, katere zaključki bodo imeli daljnosežne posledice.

2.2 Evropa je odvisna od svetovnega gospodarstva in trenutno obvladuje številne svetovne trge, toda koliko časa bo še tako? Leta 1800 so Evropa ter njene naselbine v „novem svetu“ imele 12-odstotni delež v svetovnem prebivalstvu in približno 27-odstotni delež svetovnih prihodkov. Prevlada je dosegla vrh leta 1913, ko je bilo v državah z „razvitim“ gospodarstvom 20 % prebivalstva na svetu, te države pa so imele več kot 50 % celotnega dohodka. Danes je delež teh držav v svetovnem prebivalstvu 12-odstoten in se še zmanjšuje, vendar ohranjajo približno 45-odstoten delež dohodka na svetu. (3)

Za učinkovito spoprijemanje z učinki sprememb, ki se trenutno pojavljajo na svetovnih trgih, bi nosilci odločanja v EU po mnenju EESO morali posvetiti večjo pozornost novim stvarnostim evropskih trgovinskih odnosov s preostalim svetom, zlasti izvoznim dosežkom Evrope.

3. Ozadje

3.1 Evropska trgovina

3.1.1 Skupna vrednost evropskega izvoza je ocenjena na 1,3 bilijona ameriških dolarjev. Če odštejemo trgovino med državami članicami, je bil delež EU v celotnem svetovnem izvozu leta 200816-odstoten, glavne izvozne partnerke pa so bile ZDA, Rusija, Švica, Kitajska in Turčija.

3.1.2 V globaliziranem svetu, v katerem so države EU pomembni akterji na velikih trgih, morajo politike, ki narekujejo odnose med evropskimi državami, odgovarjati na globalni razvoj, h kateremu sodi vpliv rastoče gospodarske moči trgovinskih partneric, Kitajske, Indije in Brazilije, na politične odnose. Toda kako naj bi se Evropa prilagodila? S tem, da EU sama prevzame večjo vlogo v svetu? Ali pa tako, da stori ravno nasprotno in pristane na to, da se hitro uveljavlja drugačna svetovna paradigma, v kateri ima prevladujoči vpliv nov „G2“, Washington in Peking?

3.1.3 Komisija v svojem delovnem programu priznava, da je mednarodna trgovina gonilo rasti za delovna mesta in naložbe v Uniji, in se zavzema za: odpravo ovir v mednarodnih trgovinskih in naložbenih tokovih, sklenitev sedanjih dvostranskih pogajanj; boljše izvajanje sedanjih sporazumov ter pobude za odpiranje trgovine za področja rasti, kot so visoka tehnologija in okoljske storitve. Ključnega pomena bo izboljšanje dvostranskih odnosov z ZDA, Kitajsko, Japonsko in Rusijo.

3.2 Evropska trgovina in svetovno gospodarstvo

3.2.1 Recesija na novo oblikuje ravnovesje gospodarske moči na svetu. Med letoma 2000 in 2007 so gospodarstva v vzponu, med njimi zlasti Kitajska, razširila svoje naložbe in so zdaj vodilna pri oživitvi svetovnega gospodarstva, v glavnem zaradi rasti izvoza (17,7 odstotka decembra 2009). V istem obdobju je bil izvoz EU neenakomeren, precej pa se je zmanjšal zlasti izvoz na nekatere dinamične trge v Aziji in Rusiji.

3.2.2 Gospodarsko okrevanje, do katerega na Kitajskem prihaja s pomočjo izvoza, v Evropi v veliki meri ostaja zgolj želja. Po predvidevanjih Komisije bo izvoz EU leta 2010 zrasel za 5 % in za 5,1 % leta 2011, k temu pa bo močno prispevalo znižanje vrednosti eura v primerjavi z valutami naših glavnih trgovinskih partnerjev. Vendar to ni – ali še ne velja kot – spodbuda „nacionalnemu“ okrevanju gospodarstva z izjemo držav, kot sta Nemčija in Irska, ki sta že močno vključeni v mednarodno trgovino. (4)

3.2.3 V poročilu Evropske komisije je navedeno, da so bili dosežki EU na področju izvoza visokotehnoloških izdelkov skromni, kar vzbuja skrb o zmožnosti Evrope, da bi njena proizvodnja ostala vodilna glede visoke kakovosti in inovativnosti. (5) Dosežki na področju storitev so se zmanjšali, saj se je med letoma 2004 in 2006 zmanjšal tržni delež. Ta razvoj je zaskrbljujoč, kot je zaskrbljujoče tudi dejstvo, da ni visokotehnološkega sektorja, v katerem bi bila Evropa vodilna v svetu, hkrati pa EU nima dovolj vodilnih visokotehnoloških podjetij, s katerimi bi ustrezno izkoristila ključne spodbujevalne tehnologije prihodnosti.

3.2.4 Kljub tem slabostim je EU največji trgovinski partner na področju storitev, največji izvoznik in drugi največji uvoznik blaga ter glavni vir in prejemnik neposrednih tujih naložb. Za Evropo je zato izjemnega pomena, da ohranja in krepi svoj položaj v svetovni trgovinski areni, vendar bo to zahtevalo tudi novo razmišljanje, ki bo močno utemeljeno v stvarnostih drugačnega in veliko bolj kompleksnega svetovnega trgovinskega okolja.

3.2.5 EESO opozarja na pomembnost vprašanj, ki sicer niso bila v ospredju mnenja Odbora, posvečenega škodljivemu protekcionizmu in odzivanju na podnebne spremembe, in med katerimi so: spodbujanje podjetnih in globalno usmerjenih mladih podjetij; podpora inovacijam v že uveljavljenih industrijskih vejah; podpora sektorjem, ki so za Evropo strateškega pomena; upoštevanje izvoznega potenciala javnih storitev, kot so zdravstveno varstvo in izobraževanje; in spodbujanje mest v EU k partnerstvu z drugimi mesti po svetu.

3.3 Uravnoteženje gospodarske moči in politike

3.3.1 Stečaj ene izmed najstarejših investicijskih bank na Wall Streetu, Lehman Brothers, in kaos na trgu, ki je temu sledil – padec proizvodnje je bil največji od 2. svetovne vojne – je povzročil hitro nazadovanje svetovnega gospodarstva. Državne intervencije so preprečile verižni učinek v svetovnem bančnem sistemu, niso pa mogle preprečiti nenadnega in hitrega upada kapitalskih tokov.

3.3.2 Ker je bil dostop do posojil omejen in je potrošnja prebivalstva upadla, je to podjetja prisililo k zmanjšanju proizvodnje, kar je imelo takojšen učinek na trgovino. Vendar pa se je stopnja teh prilagoditev močno razlikovala med različnimi trgovinskimi sistemi: Kitajska je gospodarsko najhitreje okrevala, k čemur je veliko prispevala odločitev vlade o sprejetju fiskalne politike, ki je v gospodarstvo vložila 580 milijard ameriških dolarjev ter tako spodbudila njegovo hitro okrevanje.

3.3.3 Marca 2009 so bili sprejeti ukrepi v Pekingu, Londonu, Washingtonu in Frankfurtu. Voditelji G20 so obljubili 1 bilijon dolarjev pomoči Mednarodnega denarnega sklada in Svetovne banke, kar je pomenilo ponovitev tega, kar so storile posamezne države, na svetovni ravni. Ob tem srečanju so zrelostni izpit opravili novi močni in/ali vplivni akterji na globalnem odru, ki so del nove svetovne gospodarske ureditve in pretresajo gospodarska razmerja, kar ima lahko močan vpliv na trgovinsko politiko EU.

3.3.4 Države s previsoko potrošnjo, kot so ZDA, so spodbudili k zmanjšanju porabe, države s presežnimi krediti in deviznimi rezervami pa k povečanju potrošnje. Poudarili so potrebo po trajnostni in uravnoteženi usmeritvi v svetovnem gospodarstvu ter interes EU, da tesneje sodeluje s preostalim svetom.

3.3.5 Kljub nedavni ponovni rasti obstajajo razlogi za previdnost. Ekonomisti ostajajo negotovi glede prihodnje usmeritve svetovnega gospodarstva. Zastavljajo se vprašanja o tem, kdaj in kako prenehati s fiskalnimi spodbudami, o njihovem dosedanjem učinku in dolgoročni vzdržnosti. Čeprav lahko pride do ponovne oživitve gospodarske rasti, obstaja tudi „človeška recesija“. (6) Visoka brezposelnost pomeni, da je za svetovne voditelje zdaj prosto trgovino na politični, intelektualni in notranjepolitični ravni težje zagovarjati.

3.3.6 V odgovor na spremembo svetovnega ravnotežja se mora proces odločanja EU soočiti z naslednjimi izzivi: hitro prilagoditvijo na njene posledice; razvojem za to potrebnega novega načina mišljenja; skupnim ravnanjem na bolj usklajen, premišljen in hitrejši način; podporo priložnostim za ustvarjanje delovnih mest, kot je „zeleno gospodarstvo“; pomočjo podjetjem pri preusposabljanju zaposlenih; pomočjo tistim, ki so izgubili delo, pri prilagajanju na nove možnosti, saj so pretekle strukturne prilagoditve pokazale, da je podpora posameznikom pri prilagajanju najučinkovitejši politični odgovor. (7)

4. Dve glavni vprašanji

4.1 Protekcionizem

4.1.1 Posledica svetovne recesije je večja privlačnost protekcionističnih politik. Generalni direktor Svetovne trgovinske organizacije Pascal Lamy je opozoril, da se morajo države tej skušnjavi izogniti. (8) EU ima veliko korist od jasnih in izvedljivih predpisov, ki pošteno in objektivno podpirajo in spodbujajo konkurenčno trgovinsko okolje. Po besedah evropskega komisarja za trgovino Karla De Guchta so doslej v sedanji gospodarski krizi glavni trgovinski partnerji Unije sprejeli 280 omejevalnih ukrepov na področju trgovine. Obstaja skrb, da bi ti ukrepi lahko postali nov in stalen del splošnega trgovinskega okvira.

4.1.2 Ena izmed največjih trenutnih trgovinskih ovir je umetno nizek menjalni tečaj kitajskega renminbija ali juana, ki po mnenju vlade zagotavlja večjo konkurenčnost kitajskega izvoza. To je resna ovira za prosto in pošteno trgovino, zato so nedavna prizadevanja za izboljšanje razmer dobrodošla, potrebne pa so tudi dolgoročne in trajne spremembe politik kitajske vlade na področju menjalnih tečajev.

4.1.3 Spodbujevalni ukrepi prispevajo h gospodarski rasti, saj povečujejo povpraševanje, njihov prvi cilj pa je pomoč lokalnim podjetjem. Stranski učinek pri tem bi bil lahko ohranjanje nekonkurenčnih sektorjev. Predpisi o konkurenci in državni pomoči postavljajo EU v ugoden položaj, ki omogoča usklajevanje prizadevanj, da do tega ne bi prišlo. V celoti delujoč enotni trg ni skladen s potencialno škodljivim protekcionizmom.

4.1.4 Zunaj EU je treba uspešno dokončati krog pogajanj v Dohi, vendar je to težavno. Medtem EU oblikuje nov ustroj dvostranskih odnosov in sporazumov tako z razvitimi državami kot z državami v razvoju, kar bo znatno vplivalo na globalne trgovinske politike.

4.1.5 Drugi pomembni cilji politike EU zajemajo: vzajemnost v novih dvostranskih sporazumih EU, po možnosti s spodbujanjem energetske varnosti; zagotovitev, da so predpisi prožni in prilagodljivi na hitro se spreminjajoče okoliščine; odprava necarinskih ovir, tudi „zunaj meja“; preglednost delovnih standardov in standardov kakovosti v skladu s predpisi Mednarodne organizacije dela; sporazumi o prosti trgovini (FTA) za okoljske dobrine in storitve. (9)

4.1.6 S sprejetjem Lizbonske pogodbe se procesi odločanja Unije spreminjajo, uporaba postopka soodločanja v Parlamentu je bila razširjena na poglavitna področja politike, vključno s trgovino. Pomembno je, da ti procesi, v katere so vključeni Svet, Parlament in Komisija, privedejo do hitrejših in prožnejših odgovorov, ki bodo povečali zmogljivost Unije za učinkovito in skladno odzivanje na pomembne strateške potrebe, pa tudi na manjše vsakodnevne potrebe trgovine.

4.2 Podnebne spremembe

4.2.1 V Evropi zdaj vlada soglasje, da podnebne spremembe zahtevajo takojšnje ukrepe. Presenetljiva posledica globalizacije je soodvisnost, ki jo povzroča. Neobvladane podnebne spremembe bodo obremenile prihodnje rodove in ovirale globalizacijo ter povzročile zvišanje cen virov in okoljske katastrofe, zlasti v državah v razvoju. Podnebne spremembe so zato gospodarsko vprašanje in imajo pomembno trgovinsko razsežnost.

4.2.2 EU je prevzela vodilno mednarodno vlogo pri prizadevanjih za omejitev globalnega segrevanja v okviru Kjotskega protokola. Izid københavnskega podnebnega vrha je pomenil korak nazaj pri evropskih prizadevanjih za okrepitev mednarodnega sodelovanja zlasti z gospodarstvi v vzponu, katerih emisije bodo do leta 2020 presegle emisije razvitih držav. EU izraža zaskrbljenost tudi nad tem, da bodo najrevnejši na svetu najbolj prizadeti zaradi sedanje faze podnebnih sprememb, za katere EU potrebuje celovit, stvaren in otipljiv političen odgovor, s katerim bi se izognili nevarnosti, da bodo prihodnji rodovi utrpeli negativne socialne in gospodarske posledice, ki bi se jim bilo mogoče izogniti.

4.2.3 Vključitev podnebnih sprememb v trgovinske in razvojne politike EU bi prinesla stroške in pomenila omejitve pri zasledovanju cilja, ki ga je mogoče doseči le, če bodo tudi drugi veliki trgovinski sistemi storili enake korake. (10) Večstranski okoljski sporazumi se morajo dobro povezati s sporazumi v mednarodnem trgovinskem sistemu, tako da se bodo medsebojno podpirali in se ne bodo ovirali. Je torej razumno prevzeti vodilno vlogo, če drugi ne bodo prisiljeni – dejansko jih ni mogoče prisiliti –, da bi sledili? Je Kitajsko na primer mogoče prisiliti, da bi svoj model za zmanjšanje emisij CO2, ki temelji na načelu „potrošnik plača“, zamenjala z modelom „proizvajalec plača“? Ali je mogoče zaustaviti težnje Wall Streeta, ki si s pomočjo vlade v Washingtonu prizadeva zagotoviti vodilno vlogo na zelo razširjenem mednarodnem trgu za trgovanje z emisijami CO2? (11)

4.2.4 Energetska varnost je v osrčju izziva podnebnih sprememb EU. Medtem ko so se države članice nanjo odzvale prve, pa ima to vprašanje tudi dejansko in nezanemarljivo evropsko razsežnost, zlasti na področju trgovine. Na primer s sodelovanjem na naslednjih področjih: s pogajanji o sporazumih o zunanji oskrbi (do kakršnih že prihaja v dvostranskih trgovinskih sporazumov); s prodajo strokovnega znanja in tehnologije za izboljšave infrastrukture, kot so inteligentna omrežja ali nove generacije tehnologij za proizvodnjo električne energije, ki namesto fosilnih goriv uporabljajo druge surovine; s skupno uporabo novih tehnologij, ki se razvijajo za pomoč pri doseganju cilja EU glede 20 odstotkov alternativne energije; z iskanjem priložnosti za izvoz strokovnega znanja za razvoj in izvajanje spodbud za zmanjšanje emisij CO2.

5. Odziv

5.1 Spoprijemanje z izzivi in izkoriščanje priložnosti

5.1.1 Da bi ustvarili priložnosti za evropsko trgovino, je treba biti odkrit glede izzivov, ki jih drugačno globalno okolje zastavlja EU, njenim institucijam in državam članicam. Institucionalne reforme, ki jih je prinesla Lizbonska pogodba, je po mnenju EESO treba izvajati ob večjem sodelovanju in bolj učinkovito, da bi se lahko odzvali na izziv iskanja novih inovativnih poti za ohranjanje preteklih dosežkov EU in doseganje njenih prihodnjih ciljev. (12) Za učinkovito ukrepanje je potreben celovit pogled, ki temelji na visoki stopnji sodobnega znanja, vpogleda in razumevanja.

5.1.2 Ker svet postaja bolj medsebojno odvisen in sopovezan, je treba tudi poenotiti način razmišljanja nosilcev odločanja. Interakcija evropskega enotnega trga in trgovinske politike ni bila nikoli tako pomembna, kot je danes. Prav tako pa je treba poskrbeti za to, da bo posvetovanje znotraj EU ter med njenimi institucijami in državami članicami podpiralo učinkovit razvoj prožnejše trgovinske politike, strinjanje z njo in njeno izvajanje.

5.1.3 Na človeški ravni se je treba spoprijeti s strahom in negotovostjo, ki jih povzroča spremenjeno razmerje gospodarske moči. Organizirana civilna družba ima priložnost in nalogo, da ljudem, politikom in gospodarstvom pomaga skozi spremembe. Izvajanje protekcionističnih politik bi bilo glede na spremenjeno razmerje gospodarskih moči brezupno početje. Pomoč posameznikom, podjetjem in vladam pri prilagajanju na novo stvarnost je učinkovit način za obvladovanje strahu in negotovosti. Nizka rodnost in starajoče se prebivalstvo v Evropi na primer govorita o tem, da bo treba rešiti globoke strukturne probleme.

5.1.3.1 V skladu s cilji strategije Evropa 2020 je najpomembnejša politika povečati stopnjo zaposlenosti. Očiten ukrep je zagotoviti cenovno dostopno varstvo otrok za vse starše, ki to želijo. V praksi to pomeni, da lahko več žensk ostane na trgu dela. To bi bilo treba povezati z dolgoročnimi in dovolj visokimi plačili za starševski dopust. Posledično bi se morala rodnosti povečati, kadar se gospodarsko breme za starše zmanjša.

5.1.3.2 Poleg tega se zaradi odsotnosti politik priseljevanja, s katerimi bi povečali pritok delovne sile, posamezna podjetja, ki izvažajo zunaj EU, srečujejo s hudo dilemo: ali naj omejijo širitev podjetij ali pa preselijo svoje dejavnosti tja, kjer je veliko delovne sile? (13) Zato je preudarno, utemeljeno in nujno razmisliti o celoviti in vključujoči politiki EU na področju priseljevanja, ki bo odgovor na demografske izzive Evrope.

5.1.4 Nova strategija Komisije Evropa 2020 je prvi strateški politični odgovor na recesijo in na spremenjeno razmerje moči svetovnih gospodarskih sil. Uspeh strategije zahteva usklajen evropski odziv, tudi socialnih partnerjev in civilne družbe (navedek iz sporočila predsednika Barrosa o strategiji Evropa 2020). Da bi odgovorila na spremenjeno razmerje moči v gospodarstvu, se mora EU za doseganje visoke gospodarske učinkovitosti in socialne kohezije opreti na svoje partnerstvo med državo in organizirano civilno družbo.

5.1.5 Vendar pa pobuda utegne naleteti na številne težave, s katerimi se je soočila že lizbonska strategija: prednostne naloge utegnejo biti preveč raznolike; izvajanje utegne biti problematično; Komisija ima malo neposrednih instrumentov, da bi lahko vplivala na napredek; pristojnost ostaja večinoma v rokah vlad držav članic, toda tudi te se srečujejo z večjim domačim finančnim, političnim in socialnim pritiskom. (14)

V Bruslju, 15. septembra 2010 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Mario SEPI

(1) Nekdanji predsednik Evropskega parlamenta Pat Cox v nedavnem časopisnem članku Europe must raise its game now and not later (Evropa se bo prej ali slej morala bolj potruditi): http://www.irishtimes.com/newspaper/opinion/2010/0407/1224267827518.html.

(2) Glej npr.: Finančna kriza in njen vpliv na realno gospodarstvo UL C 255, 22.9.2010, str. 10; Evropski načrt za oživitev gospodarstva (dodatno mnenje) UL C 228, 22.9.2009, str. 149; Evropski načrt za oživitev gospodarstva UL C 182/2009, 4.8.2009, str. 71; Lizbonska strategija po letu 2010 UL C 128, 18.5.2010, str. 3.

(3) Zgodovinar Niall Ferguson je v Financial Timesu (10. april 2010) pisal o reformi poučevanja zgodovine na srednješolski ravni v Veliki Britaniji.

(4) European Economic Forecast - Spring 2010 (Evropska ekonomska napoved – pomlad 2010), European Economy, 2 – 2010.

(5) Evropska komisija, GD za trgovino, Global Europe: EU Performance in the global economy, glej http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2008/october/tradoc_141196.pdf (4.2.2010).

(6) Falling Flat: More Evidence that America is Experiencing a Jobless Recovery, The Economist, http://www.economist.com/world/united-states/displaystory.cfm?story_id=15473802 (6.2.2010).

(7) Mnenje EESO o evropskem načrtu za oživitev gospodarstva (UL C 228, 22.9.2009, str. 149) na primer navaja, da je „z vidika pričakovanega demografskega razvoja potrebno pametno prestrukturiranje gospodarstva, pri katerem si je treba prizadevati, da podjetja ne odpuščajo zaposlenih, temveč jih obdržijo in jih naprej usposabljajo, da bi, ko bo gospodarstvo pričelo okrevati, imela dovolj kvalificirane delovne sile. Podporo brezposelnim je treba povezati s programi prešolanja in pridobivanja kvalifikacij“.

(8) http://www.wto.org/english/news_e/sppl_e/sppl101_e.htm „ Lamy warns on protectionism“, WTO news.

(9) Predpisi o intelektualni lastnini trenutno niso na dnevnem redu, vendar bi jih veljalo proučiti.

(10) Skupina delodajalcev EESO je denimo menila, da je „večje število tekmujočih težišč med svetovnimi akterji privedlo v zelo zapleteno interakcijo dvostranskih in večstranskih odnosov, ki med drugim zahtevajo nizkoogljične in varčevalne politike in ohranjanje odprtih trgov namesto prikritega protekcionizma“. A New Phase Ahead: Need for a Political and Economic Impetus, str. 10. Brošura je na voljo na http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.group-1-statements&itemCode=9894.

(11) Na zgolj logični ravni je kitajsko stališče težko v celoti zavreči: zakaj naj bi sprejeli davek na proizvajanje proizvodov, ki se zatem uporabljajo v razvitih državah, kjer pri potrošnji niso podvrženi posebnemu ogljičnemu davku?

(12) Dober primer za potrebne inovacije je skupina komisarjev, ki jo je nedavno ustanovil predsednik Barroso in ki naj bi se ukvarjala z raziskavami in financiranjem razvoja, področjem, na katerem ima več generalnih direktoratov posebej določeno vlogo, proračunska sredstva in pristojnosti, ki pa bi se lahko pokrivale in/ali vzajemno dopolnjevale.

(13) Številna podjetja so že sprejela odločitev in tista, ki so se preselila iz Evrope, izkoriščajo tudi nizke evropske carine na številno blago, uvoženo v EU, ta dejavnik pa namiguje na to, da je takšno razmerje med davki in carinskimi dajatvami treba uravnovesiti.

(14) Irska bi kot eno izmed najmanjših, najbolj odprtih in od trgovine odvisnih gospodarstev lahko veljala za laboratorij pri spremljanju tega odgovora na nižji ravni, saj vlada pri podpori za oživitev gospodarstva, povezani s trgovino, spodbuja: naložbe v visokošolsko in podiplomsko stopnjo izobraževanja za spodbujanje znanosti, tehnologije in inovacij; znanstveni sistem, ki je konkurenčen na svetovni ravni in prenaša znanje iz raziskovalnih šolskih središč na trg; večjo konkurenčnost mednarodno dejavnih podjetij s sedežem na Irskem; zmanjšanje emisij CO2 za 20 odstotkov; podporo državam v razvoju, ki se spoprijemajo z učinki podnebnih sprememb.