OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Evropska komisija sledi ambicioznemu programu proti davčnim utajam in izogibanjem davkom, da bi omogočila pravičnejše in učinkovitejše obdavčevanje v EU. Povečanje davčne preglednosti je osrednji del tega programa. V preteklih letih je prišlo do velikega napredka pri izboljšanju davčne preglednosti in okrepitvi sodelovanja med davčnimi organi v EU. Države članice se strinjajo glede nove zakonodaje o avtomatični izmenjavi informacij o davčnih stališčih in poročilih multinacionalnih podjetij po posameznih državah v zvezi z obdavčitvijo. Aprila 2016 je Komisija prav tako predlagala, da velika multinacionalna podjetja javno razkrijejo specifičen sklop podatkov v zvezi z obdavčitvijo po posameznih državah. Januarja 2016 je začela veljati nova zakonodaja EU o računih posameznikov, na podlagi katere bodo davčni organi držav članic avtomatično izmenjavali informacije o finančnih računih, odprtih v tujini. To bo pripomoglo k preprečevanju skrivanja offshore sredstev za namene izogibanja davkom.

Mediji so nedavno razkrili velika prikrivanja offshore sredstev, kar je potrdilo pomembnost programa EU o davčni preglednosti. Izpostavili so tudi področja, na katerih bi bilo treba izvesti nadaljnje ukrepe za okrepitev EU in mednarodnega okvira preglednosti. Postalo je predvsem jasno, da davčni organi potrebujejo več dostopa do podatkov o dejanskih lastnikih posredniških subjektov in drugih pomembnih informacij o skrbnem preverjanju strank, če je na njihovi podlagi možno učinkovito identificirati in obravnavati davčno utajo.

Skupina G20 je v svoji izjavi z dne 18. aprila pozvala Projektno skupino za finančno ukrepanje (FATF) in Svetovni forum za transparentnost in izmenjavo podatkov za davčne namene, da izdelata začetni predlog za izboljšanje izvajanja mednarodnih standardov preglednosti, vključno z razpoložljivostjo informacij o dejanskem lastništvu, in njihovo mednarodno izmenjavo.

Pet finančnih ministrov EU, ki so se udeležili vrha G20, se je v svoji izjavi z dne 14. aprila 2016 osredotočilo na boj proti davčni utaji, agresivnemu davčnemu načrtovanju in pranju denarja. Poudarili so zlasti veliko pomembnost učinkovitega in hitrega izvajanja svetovnega standarda za avtomatično izmenjavo podatkov o finančnih računih za namene obdavčenja (v nadaljevanju: svetovni standard). Poleg tega so navedli izzive, s katerimi se soočajo pri razpoložljivosti informacij o dejanskem lastništvu, in izpostavili običajne vzorce pranja denarja, davčne utaje in nedovoljenih finančnih storitev.

Direktiva Sveta 2014/107/EU (v nadaljevanju: Direktiva) o spremembi Direktive 2011/16/EU (v nadaljevanju: Direktiva o upravnem sodelovanju) je bila sprejeta leta 2014 in se uporablja od 1. januarja 2016 v 27 državah članicah in od 1. januarja 2017 v Avstriji. Ta Direktiva izvaja svetovni standard za avtomatično izmenjavo podatkov o finančnih računih za namene obdavčenja (v nadaljevanju: svetovni standard) znotraj EU. S tem zagotavlja, da se informacije o imetnikih finančnih računov sporočajo državi članici, v kateri je imetnik računa rezident.

Poleg tega Direktiva določa, da če je imetnik računa posredniška struktura (tj. pasivni NFS), finančne institucije ta subjekt pregledajo ter identificirajo njegove obvladujoče osebe in o njih poročajo (dejanski lastniki v terminologiji o preprečevanju pranja denarja). Ta pomemben element pri uporabi Direktive vključuje korak, ki za identifikacijo obvladujočih oseb v celoti temelji na informacijah o preprečevanju pranja denarja.

Če davčni organi ne bodo imeli dostopa do podatkov o preprečevanju pranja denarja, se bo učinkovitost spremljanja finančnih institucij o uporabi Direktive o upravnem sodelovanju bistveno zmanjšala. Če teh informacij ne bo na voljo, ti organi ne bodo mogli spremljati, presojati in potrditi, da finančne institucije pravilno uporabljajo Direktivo, ter ustrezno identificirati obvladujoče osebe iz posredniških struktur in o njih poročati.

Tako je cilj te pobude, da se davčnim organom omogoči konsistenten dostop do informacij o preprečevanju pranja denarja za izvajanje njihovih nalog pri spremljanju ustrezne uporabe Direktive o upravnem sodelovanju s strani finančnih institucij.

Dostop davčnih uprav do podatkov o preprečevanju pranja denarja se močno razlikuje po vsej EU. Tudi ko je ta dostop odobren, se organi pogosto srečujejo s številnimi preprekami, ki ovirajo učinkovitost njihovega dela v boju proti izogibanju davkom in davčni utaji. Spremembe četrte direktive o preprečevanju pranja denarja, predstavljene v naslednjem oddelku, so pomembne zaradi izboljšanja prepoznavanja pranja denarja, korupcije, financiranja terorizma in drugih kriminalnih dejavnosti. Davčni organi bi morali imeti dostop tudi do takšnih informacij, da bi čim bolj povečali svoje zmogljivosti pri preprečevanju davčnih utaj in izogibanj davkom. Komisija zato predlaga, da se ta dostop odobri prek Direktive o upravnem sodelovanju, ki predstavlja okvir za številne druge ukrepe EU za davčno preglednost.

Omogočanje tega dostopa je vprašanje notranje organizacijske ureditve v državah članicah in ne vključuje nobenih poročanj ali drugih upravnih obveznosti s strani zunanjih zainteresiranih strani. Kakršnakoli morebitna dodatna obremenitev finančnih institucij, ki morajo informacije o preprečevanju pranja denarja predstaviti davčnim organom med preverjanji, pregledi in revizijami, bo:

(i) strogo povezana z nadzorom že obstoječih obveznosti, katerih vpliv na upravno breme je že bil upoštevan, ko so bile te obveznosti prvič določene,

(ii) obravnavana za vsak primer posebej glede na ugotovitve, pridobljene med preverjanji, pregledi in revizijami, ter

(iii) vedno v okviru celovitih preverjanj, pregledov in revizij izpolnjevanja vseh obstoječih obveznosti za identifikacijo oseb, o katerih je treba poročati v skladu z Direktivo o upravnem sodelovanju, in ne samo obveznosti za identifikacijo obvladujočih oseb oz. dejanskih lastnikov.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

Spremembe Četrte direktive o preprečevanju pranja denarja (COM(2016)450)

V akcijskem načrtu za okrepitev boja proti financiranju terorizma, sprejetem 2. februarja 2016, se je Komisija zavezala, da bo predlagala spremembe Četrte direktive po preprečevanju pranja denarja v prvi polovici leta 2016, da bi še bolj okrepila pravila za boj proti financiranju terorizma. Potreba po nadaljnji okrepitvi pravil o preprečevanju pranja denarja za izboljšanje preglednosti in razpoložljivosti informacij o dejanskem lastništvu je prav tako vodila Komisijo k predlogu sprememb četrte direktive o preprečevanju pranja denarja po opravljeni oceni možnosti politik v drugem delu ocene učinka teh sprememb četrte direktive o preprečevanju pranja denarja.