SL Uradni list Evropske unije C 303/2

Končno poročilo pooblaščenca za zaslišanje v zadevi COMP/37.956 — Jeklo za armiranje betona

(v skladu s členom 15 Sklepa Komisije (2001/462/ES, ESPJ) z dne 23. maja 2001 o mandatu pooblaščenca za zaslišanje v nekaterih postopkih o konkurenci — UL L 162, 19.6.2001, str. 21)

(2006/C 303/02)

Osnutek odločbe, ki je bil predložen Komisiji, poziva k številnim ugotovitvam v zvezi s pravico stranke do zaslišanja.

1. Dostop do spisa

Stranke so se večkrat pritožile Generalnemu direktoratu za konkurenco in, ko niso dosegle sporazuma z Generalnim direktoratom, pooblaščencu za zaslišanje.

Potem ko so podjetja prejela obvestilo o nasprotovanju, ki ga je Komisija sprejela 26. marca 2002, je bilo izmenjanih več desetin dopisov in telefaksov.

Pritožbe so se v glavnem nanašale na način dostopa do spisa in zadevale zlasti napake na zgoščenkah, ki so bile poslane podjetjem. V več primerih so bili dokumenti dosegljivi, ko ne bi smeli, v drugih primerih pa dokumenti niso bili dosegljivi, četudi so bila podjetja upravičena do vpogleda v dokumente, kar je posledica napak pri razvrščanju dostopnih in nedostopnih dokumentov.

Te napake same so bile obžalovanja vredne; vendar so bile popravljene, v kolikor so zadevale dokumente, do katerih so bila podjetja upravičena, da jih prejmejo, in na voljo je bilo več časa, da se prepreči kakršna koli kršitev pravice podjetij do zaslišanja.

Brez izjeme in ob upoštevanju dovoljenega podaljšanja so imele stranke dejansko dva meseca časa za odgovor, kar je dovolj časa za analiziranje dejstev in predstavitev obrambe.

Treba je upoštevati, da zadeva ni preveč zapletena, kot bi morebiti bila, če bi bilo pri dogovoru veliko število udeležencev, ali če bi bilo dejstva posebno težko razlagati.

Zato je treba sklepati, da je rok, ki so ga imela podjetja na voljo za odgovor Komisiji razrešil obveznosti, da podjetjem omogoči dovolj časa za odgovor na obvestilo o nasprotovanju, in je skladen z načeli, ki sta jih določili Sodišče prve stopnje in Sodišče Evropskih skupnosti, še posebno, ker so potekala zaslišanja, na katerih so stranke lahko ustno pojasnile in razširile svoje pisne odgovore na obvestilo o nasprotovanju in predložile nadaljnjo pisno razlago.

2. Zaslišanja

Postopkovno je to poseben primer, ker so se postopki začeli v skladu s Pogodbo ESPJ, v skladu s katero se uradnega zaslišanja niso udeležili predstavniki držav članic. Takšno zaslišanje je potekalo 13. junija 2002.

Vendar je potreba po oceni vseh zastavljenih vprašanj, zlasti tistih, ki so se pojavila na samem zaslišanju, izhajala iz tega, da oddelki Komisiji niso bili sposobni predložiti osnutka končne odločbe pred datumom izteka Pogodbe ESPJ, tj. 23. julija 2002.

Dopolnilno obvestilo o nasprotovanju je bilo zato strankam poslano 12. avgusta 2002.

To je bilo v glavnem tehnične narave; v skladu s Sporočilom Komisije v zvezi z določenimi vidiki obravnave zadev na področju konkurence, ki so posledica izteka veljavnosti Pogodbe ESPJ, objavljene 26. junija 2002, je navedeno, da bi nadaljnje postopke urejalo procesno pravo Pogodbe ES, medtem ko bi se vsebina še nadalje ocenjevala v skladu s Pogodbo ESPJ.

Nadalje je potekalo drugo zaslišanje, na katerega so bili povabljeni predstavniki držav članic. Generalni direktorat za konkurenco je predstavnikom poslal tudi glavne dokumente v zadevi, kakor je določeno v skladu s členom 10(5) Uredbe št. 17/62.

3. Iz primerjave obvestila o nasprotovanju in končnega besedila osnutka odločbe sklepam, da osnutek odločbe ne vsebuje nikakršnih novih ugovorov, ki niso bili navedeni v obvestilu o nasprotovanju.