1.UVOD



To sporočilo obravnava vprašanje, kako lahko Komisija in države članice sodelujejo, da bi zagotovile, da bi delovanje carinske unije čim bolj prispevalo k blaginji in varnosti EU.

Carinska unija, ki deluje že skoraj 50 let, je bila eden prvih primerov uspešnega povezovanja v EU. Ustvarila je pogoje za vzpostavitev enotnega trga in bila trden temelj za gospodarsko povezovanje in rast. Močna in dobro upravljana carinska unija lahko EU omogoči blaginjo in razvoj konkurenčnih podjetij, zaščito virov prihodka ter zaščito javnosti pred terorističnimi grožnjami, grožnjami za zdravje, okoljskimi in drugimi grožnjami. Kakor velja za številna področja politike, je treba za uspeh obravnavati nasprotujoče si pomisleke posameznih držav članic in oblikovati strategijo za doseganje skupnih ciljev.

V časih čezmejnega in mednarodnega izvajanja terorističnih in drugih hudih kaznivih dejanj so carinski organi kot organi kazenskega pregona, ki opravljajo nadzor meja, vse pogosteje pozvani k izvajanju nedavčnih nalog, katerih namen je izboljšanje mednarodne varnosti EU. Vloga, ki jo ima carina na področju varnosti, je zlasti pomembna pri preprečevanju prenašanja sredstev terorističnih organizacij in onemogočanju njihovih virov prihodkov, kakor je priznano v akcijskem načrtu Komisije za okrepitev boja proti financiranju terorizma . Toda narediti je treba več za uskladitev različnih področij politike, povezanih z upravljanjem meja, ter okrepiti sodelovanje in sinergije med različnimi organi kazenskega pregona, da bi prispevali k učinkoviti in trajnostni varnostni uniji. Boljša izmenjava informacij je pri tem ključnega pomena.

Tehnologije in poslovni modeli, ki se hitro spreminjajo in so povezani s čedalje obsežnejšo svetovno trgovino, nenehna grožnja mednarodnega kriminala in nenehne varnostne grožnje, širitev in poglabljanje EU ter čedalje večje število nalog, ki jih mora opravljati carina, pritiskajo na delovanje carinske unije. To je privedlo do obsežnega preoblikovanja zakonodajnega okvira s sprejetjem in izvajanjem carinskega zakonika Unije . Cilj je bil določiti okvir, ki bi poštenim in zakonitim evropskim podjetjem omogočal vsakodnevno soočanje s konkurenco v svetovnem gospodarstvu, ne da bi jih pri tem ovirala nepotrebna birokracija, podpirale pa bi jih enotne, računalniško podprte in učinkovite carinske službe po vsej EU.

Čeprav se carinska zakonodaja sprejema na ravni EU, so za njeno izvajanje pristojne države članice prek svojih nacionalnih carinskih uprav. Toda narava carinske unije ustvarja soodvisnost med nacionalnimi upravami, ki jo je treba priznati, da bi dosegli čim večje koristi. Izziv pri izvajanju zahteva enakovrednost rezultatov carinskih organov, ki delujejo v različnih geografskih, proračunskih in organizacijskih razmerah.

Poleg tega medsebojna povezanost carine in drugih področij politike v zvezi z varnostjo in nadzorom meja zahteva enotnejši in medsektorski pristop, ki je med drugim namenjen izkoriščanju celotnega potenciala tesnejšega sodelovanja med carinskimi organi ter drugimi organi kazenskega pregona, tudi prek sinergij in interoperabilnosti med informacijskimi sistemi.

Zato je za carinsko unijo zdaj bistveno, da carinske uprave, ki delujejo kot en subjekt, zagotovijo uspešno in učinkovito izvajanje carinskega zakonika Unije, pri čemer učinkovito sodelujejo z upravami, ki so pristojne za druge zadevne politike s posledicami za varnost meja in notranjo varnost. To je bistveno za pravilno izvajanje novega carinskega zakonika Unije, ki bi ga bilo zaradi njegovega poudarka na popolnoma elektronski komunikaciji med carinskimi upravami in trgovci mogoče vzpostaviti le na podlagi vseevropskih interoperabilnih sistemov informacijske tehnologije ter enotne uporabe pravil s strani vseh carinskih uprav v EU. To je bistveno tudi v trenutnih političnih okoliščinah glede na vlogo, ki jo ima carina pri zaščiti državljanov EU.

Znotraj obstoječega institucionalnega okvira to zahteva prenovljeno partnerstvo med državami članicami in Komisijo, da se vzpostavijo:

skupna splošna vizija držav članic in Komisije glede upravljanja carinske unije, da se zagotovita prožnejše in učinkovitejše sodelovanje ter boljša priprava zakonodaje,

učinkovitejše izvrševanje pravil prek boljšega usklajevanja in sodelovanja med operativnimi službami na terenu,

večja vloga carine pri zagotavljanju skupnega upravljanja meja in kazenskega pregona z razvojem tesnejšega sodelovanja ter okrepljene izmenjave informacij z upravami, ki delujejo na drugih zadevnih področjih politike,

dolgoročna strategija na področju informacijske tehnologije, da se carinskim upravam in podjetjem zagotovijo stroškovno učinkoviti postopki ter sinergije z drugimi zadevnimi področji politike,

okrepljeno delovanje carinskih uprav po vsej EU prek razširjene uporabe dobrih praks in inovativnih skupnih rešitev, vključno z obravnavanjem njihovih finančnih potreb.

2.RAZVOJ UPRAVLJANJA

2.1. Upravljanje oblikovanja in izvajanja politike



S sprejetjem carinskega zakonika Unije in njegovo uporabo od 1. maja 2016 je bil pravni okvir carinske unije okrepljen in posodobljen. S carinskim zakonikom Unije se je dokončal prehod carine na brezpapirno in popolnoma elektronsko ter interoperabilno okolje, katerega temeljne vrednote so enostavnost, storitve in hitrost. Delovni program za carinski zakonik Unije, sprejet leta 2014 in posodobljen leta 2016, določa časovni razpored za uporabo sistemov informacijske tehnologije za podporo v prehodnem obdobju, pri čemer ti temeljijo na zapleteni obstoječi mreži sistemov informacijske tehnologije, ki jih upravljajo države članice in Komisija.

V prihodnjih letih carinskega zakonika Unije bo treba prednost nameniti učinkoviti in enotni uporabi zakonika ter po potrebi hitremu spreminjanju podrobnih tehničnih aktov, ki podpirajo njegovo celotno strukturo.

Zaradi stopnje povezanosti in harmonizacije zakonov, zdaj dosežene v carinski uniji, ter soodvisnosti carinskih služb je potrebno pogosto usklajevanje politik, ki zajema vse države članice in visoko stopnjo operativnega sodelovanja med njimi.