Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o podatkih, ki spremljajo prenose sredstev /* COM/2013/044 final - 2013/0024 (COD) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA Razlogi za predlog in njegovi cilji Namen tega predloga je revizija Uredbe (ES) št. 1781/2006 o podatkih o plačniku, ki spremljajo prenose denarnih sredstev[1] (v nadaljnjem besedilu: uredba o prenosu sredstev), da se izboljša sledljivost plačil ter zagotovi, da okvir EU ostane popolnoma skladen z mednarodnimi standardi. Splošno ozadje Uredba o prenosu sredstev določa pravila za izvajalce plačilnih storitev glede pošiljanja podatkov o plačniku po vsej plačilni verigi za preprečevanje, preiskovanje in odkrivanje pranja denarja in financiranja terorizma. Uredba v veliki meri temelji na posebnem priporočilu VII o elektronskih prenosih sredstev, ki ga je sprejela Projektna skupina za finančno ukrepanje[2] (FATF), njen cilj pa je zagotoviti, da se ta mednarodni standard enotno prenese v zakonodajo po vsej Uniji, zlasti, da se prepreči diskriminacija med nacionalnimi plačili v državi članici in čezmejnimi plačili med državami članicami. Glede na spreminjajočo se naravo groženj pranja denarja in financiranja terorizma, ki jih omogočajo stalen razvoj tehnologije in sredstev, ki jih imajo na voljo kriminalci, je FATF temeljito pregledal mednarodne standarde in na podlagi tega pregleda februarja 2012 sprejel nova priporočila. Vzporedno s tem postopkom je Evropska komisija izvedla tudi lasten pregled okvira EU. Ta pregled je vključeval zunanjo študijo Komisije o izvajanju uredbe o prenosu sredstev ter obsežne stike in posvetovanja z zasebnimi zainteresiranimi stranmi in organizacijami civilne družbe ter s predstavniki regulativnih in nadzornih organov držav članic EU. Na podlagi tega se bo moral okvir EU, vključno z uredbo o prenosu sredstev, razviti in prilagoditi spremembam, in sicer bi bilo treba dati večji poudarek (a) učinkovitosti ureditev boja proti pranju denarja in financiranju terorizma, (b) večji jasnosti in skladnosti pravil v državah članicah in (c) razširitvi področja uporabe za obravnavo novih groženj in šibkih točk. Veljavne določbe na tem področju Direktiva 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. oktobra 2005 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma[3] (v nadaljnjem besedilu: tretja direktiva o preprečevanju pranja denarja) določa okvir za zaščito trdnosti, integritete in stabilnosti kreditnih in finančnih institucij ter zaupanja v finančni sistem kot celoto pred tveganji pranja denarja in financiranja terorizma. Direktiva 2006/70/ES[4] (izvedbena direktiva) določa izvedbene ukrepe za tretjo direktivo o preprečevanju pranja denarja glede opredelitve politično izpostavljenih oseb in tehničnih meril za postopke poenostavljene dolžnosti skrbnosti pri ugotavljanju identitete stranke ter izjeme na podlagi finančne dejavnosti, ki poteka zgolj občasno ali v omejenem obsegu. Uredba o prenosu sredstev dopolnjuje te ukrepe tako, da zagotavlja, da so osnovni podatki o plačniku prenosov denarnih sredstev takoj na razpolago ustreznim organom odkrivanja in/ali pregona kaznivih dejanj, da jim pomagajo pri odkrivanju, preiskovanju in pregonu teroristov ali drugih kriminalcev ter izsleditvi sredstev teroristov. Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije Predlog je usklajen z in dopolnjuje predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o preprečevanju uporabe finančnega sistema za namene pranja denarja in financiranja terorizma. Ta dva zakonodajna instrumenta si prizadevata za skupni cilj revizije obstoječega okvira EU za preprečevanje pranja denarja in preprečevanje financiranja terorizma, da bi se izboljšala njegova učinkovitost, hkrati pa zagotovila njegova skladnost z mednarodnimi standardi. Predlog je skladen tudi s cilji strategije notranje varnosti EU[5], ki opredeljuje najnujnejše izzive za varnost EU v prihodnjih letih in predlaga pet strateških ciljev in več posebnih ukrepov za obdobje 2011–2014, da bi pripomogli k varnejši Evropi. To vključuje boj proti pranju denarja in preprečevanje terorizma, zlasti s posodobitvijo okvira EU za izboljšanje preglednosti podatkov o upravičenem lastništvu pravnih oseb. V zvezi z varstvom podatkov so predlagana pojasnila o obdelavi osebnih podatkov v skladu s pristopom iz nedavnih predlogov Komisije o varstvu podatkov[6]. V zvezi s sankcijami je predlog o uvedbi svežnja minimalnih pravil na osnovi načel za krepitev upravnih sankcij in ukrepov v skladu s politiko Komisije, kot je začrtana v Sporočilu „Krepitev sistemov sankcij v sektorju finančnih storitev“[7]. 2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi Aprila 2012 je Komisija sprejela poročilo o izvajanju Direktive 2005/60/ES in je vse interesne skupine pozvala k oddaji mnenj[8]. Priloga k temu poročilu je zlasti osredotočena na čezmejne elektronske prenose, in sicer na dve novi zahtevi po vključitvi podatkov o upravičencu v elektronski prenos in po zamrznitvi resolucij ZN. Komisija je prejela samo 4 prispevke, ki se izrecno nanašajo na prilogo k poročilu. Sodelujoči so zaprosili za posvetovanje z interesnimi skupinami iz vseh držav in ozemelj, na katere vpliva uredba o prenosu sredstev, pri tem pa so poudarili potrebo, da bi morala biti vsaka dodatna zahteva ali obveznost, naložena izvajalcem plačilnih storitev, sorazmerna in jo je enostavno izpolniti. Obsežna posvetovanja z interesnimi skupinami so bila opravljena v okviru študije zunanjih svetovalcev[9], izvedene v imenu Evropske komisije, v okviru katere so k sodelovanju povabili 108 interesnih skupin, ki so sodelovale v telefonskih intervjujih in pri izpolnjevanju strukturiranih vprašalnikov. Uporaba strokovnega znanja V letu 2012 so zunanji svetovalci v imenu Komisije pripravili študijo za zbiranje dokazov o izvajanju uredbe o prenosu sredstev v državah članicah in o težavah, ki so se pri tem pojavile[10]. Študija zlasti zagotavlja številna priporočila, vključno z: – uvedbo obveznosti za izvajalce plačilnih storitev, da poskrbijo za shranjevanje vseh podatkov o plačnikih in prejemnikih plačil pri elektronskih prenosih; – opredelitvijo, katere podatke o prejemniku je treba preveriti in kdo opravi preverjanje; – razmislekom o uvedbi „poenostavljene“ ureditve za čezmejne elektronske prenose v višini 1 000 EUR ali manj, razen če obstaja sum pranja denarja ali financiranja terorizma; – nadaljnjo pojasnitvijo obveznosti poročanja za izvajalce plačilnih storitev; – izrecno prepovedjo izvrševanja elektronskih prenosov, če ne izpolnjujejo potrebnih zahtev (popolnost in natančnost podatkov); – obveznostjo izvajalca plačilnih storitev upravičenca, da izvede učinkovite politike in postopke na podlagi tveganja, da določijo ustrezne nadaljnje ukrepe; – preučitvijo posledic za varstvo podatkov. Ocena učinka Temu predlogu je priložena ocena učinka, v kateri so opredeljene glavne težave sedanjega zakonodajnega okvira EU proti pranju denarja in boju proti financiranju terorizma[11]: (i) neskladnost z nedavno revidiranimi mednarodnimi standardi; (ii) različne razlage predpisov v državah članicah; ter (iii) pomanjkljivosti in vrzeli v zvezi z novimi tveganji pranja denarja in financiranja terorizma. Posledično se zmanjša učinkovitost ureditev za boj proti pranju denarja in financiranju terorizma, kar negativno vpliva na ugled, gospodarstvo in finance. V oceni učinka so analizirani naslednje trije scenariji: (1) osnovni scenarij, pri katerem Komisija ne sprejme nobenih ukrepov; (2) scenarij prilagoditve, ki vključuje omejene spremembe uredbe o prenosu sredstev, ki so potrebne (i) za uskladitev zakonodajnega besedila z revidiranimi mednarodnimi standardi ali (ii) za zagotovitev zadostne ravni skladnosti med nacionalnimi predpisi ali (iii) za odpravo najpomembnejših pomanjkljivosti v zvezi z novimi grožnjami; ter (3) scenarij popolne uskladitve, ki vključuje pomembne spremembe politike in dodatne elemente usklajevanja ob upoštevanju posebnosti EU. Analiza, ki je bila izvedena v oceni učinka, je pokazala, da drugi scenarij najbolj uravnoteženo usklajuje uredbo o prenosu sredstev z revidiranimi mednarodnimi standardi ter zagotavlja zadostno raven skladnosti med nacionalnimi pravili in prožnostjo pri njihovem izvajanju. Poleg tega je ocena učinka analizirala učinek zakonodajnih predlogov na temeljne pravice. V skladu z Listino o temeljnih pravicah je cilj predlogov zlasti zagotoviti varstvo osebnih podatkov (člen 8 Listine) pri shranjevanju in prenosu osebnih podatkov. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA Pravna podlaga Člen 114 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Subsidiarnost in sorazmernost Obstaja splošno soglasje vseh interesnih skupin (zlasti držav članic in plačilne industrije), da države članice ne morejo ustrezno uresničiti ciljev predloga in da bi jih bilo lažje doseči z ukrepi na ravni EU. Neusklajeno ukrepanje držav članic na področju čezmejnih prenosov sredstev bi lahko močno vplivalo na nemoteno delovanje plačilnih sistemov na ravni EU in s tem škodovalo notranjemu trgu na področju finančnih storitev (glej uvodno izjavo 2 uredbe o prenosu sredstev). Z obsegom svojega ukrepanja Unija zagotavlja enoten prenos novega priporočila 16 FATF po vsej EU, in zlasti, da preprečuje diskriminacijo med nacionalnimi plačili v državah članicah in čezmejnimi plačili med državami članicami. Predlog je zato skladen z načelom subsidiarnosti. Glede na načelo sorazmernosti v skladu z analizo iz ocene učinka predlog prenaša revidirano priporočilo FATF o „elektronskih prenosih“ z uvedbo minimalnih zahtev, ki so bistvene za zagotovitev sledljivosti prenosov sredstev, ne da bi se pri tem preseglo to, kar je potrebno za uresničitev njegovih ciljev. 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE Ta predlog ne vpliva na proračun Unije. 5. DODATNE INFORMACIJE Podrobna obrazložitev predloga V skladu z novim priporočilom 16 FATF o „elektronskih prenosih“ in priloženo pojasnjevalno opombo so predlagane spremembe namenjene obravnavi področij, kjer so še vedno vrzeli v preglednosti. Namen je izboljšati sledljivost z uvedbo naslednjih glavnih zahtev: – vključitev podatkov o prejemniku plačila; – v zvezi s področjem uporabe uredbe, pojasnitev, da določbe uredbe veljajo za kreditne ali debetne kartice ali prenosne telefone in vse druge digitalne ali računalniške naprave, če se te uporabljajo za prenos sredstev z osebe na osebo. Poleg tega pojasnitev, da se pri nakazilih pod 1 000 EUR v primeru prenosa denarnih sredstev zunaj EU uporablja blažji režim nepreverjenih podatkov o plačniku in prejemniku plačila (za razliko od možne izjeme iz področja uporabe, kot določa Uredba (ES) št. 1781/2006); – v zvezi z obveznostjo izvajalca plačilnih storitev (PSP) prejemnika plačila, uvedba obveznosti preverjanja identitete upravičenca (če ta ni predhodno ugotovljena) za plačila s izvorom zunaj EU in, kadar znesek presega 1 000 EUR. V zvezi z izvajalcem plačilnih storitev prejemnika plačila in izvajalcem posredniških plačilnih storitev, uvedba obveznosti vzpostavitve postopkov, ki temeljijo na tveganju, za določanje, kdaj izvršiti, zavrniti ali ustaviti prenos denarnih sredstev, za katerega ni potrebnih podatkov, in za določanje ustreznih nadaljnjih ukrepov; – v zvezi z varstvom podatkov, uskladitev zahtev glede evidentiranja podatkov s standardi FATF v skladu z novo ureditvijo, predvideno v Direktivi (xxxx/yyyy); – v zvezi s sankcijami, okrepitev pooblastil pristojnih organov za sankcioniranje in zahteva po usklajevanju ukrepov pri obravnavi čezmejnih primerov; zahteva po objavi izrečenih sankcij za kršitve in zahteva po vzpostavitvi učinkovitih mehanizmov za spodbujanje poročanja o kršitvah določb uredbe. Evropski gospodarski prostor Predlagani akt se nanaša na zadevo EGP in ga je zato treba razširiti na Evropski gospodarski prostor. 2013/0024 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o podatkih, ki spremljajo prenose sredstev (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 114 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[12], ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke[13], po posvetovanju z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov[14], v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1) Tokovi umazanega denarja prek prenosov sredstev lahko škodijo stabilnosti in ugledu finančnega sektorja ter ogrozijo notranji trg. Terorizem načenja same temelje naše družbe. Prizadevanja storilcev kaznivih dejanj in njihovih pomočnikov, da bi prikrili izvor nezakonitih prihodkov iz kaznivih dejanj ali prenesli denarna sredstva za teroristične namene, lahko resno ogrozijo trdnost, integriteto in stabilnost sistema prenosov sredstev in zaupanje v finančni sistem kot celoto. (2) Brez sprejetja nekaterih usklajevalnih ukrepov na ravni Unije bi tisti, ki perejo denar, in tisti, ki financirajo terorizem, lahko izkoristili prost pretok kapitala, ki ga ponuja enotno finančno območje, zato da si olajšajo izvedbo kaznivih dejanj. Z obsegom ukrepanja Unije bi bilo treba zagotoviti, da se priporočilo 16 projektne skupine za finančno ukrepanje (FATF) o elektronskih prenosih, sprejeto februarja 2012, prenese enotno po vsej Uniji, in zlasti, da se prepreči diskriminacija med nacionalnimi plačili znotraj držav članic in čezmejnimi plačili med državami članicami. Neusklajeno ukrepanje posameznih držav članic na področju čezmejnih prenosov sredstev bi lahko močno okrnilo nemoteno delovanje plačilnih sistemov na ravni Unije in s tem škodovalo notranjemu trgu na področju finančnih storitev. (3) V revidirani strategiji Unije za boj proti financiranju terorizma z dne 17. julija2008[15] je bilo poudarjeno, da je treba nadaljevati s prizadevanji za preprečevanje financiranja terorizma in osumljenim terorizma preprečiti uporabo lastnih sredstev. Priznava se, da FATF neprestano išče načine za izboljšanje svojih priporočil in si prizadeva za skupno razumevanje, kako bi bilo treba ta priporočila izvesti. V revidirani strategiji Unije je navedeno, da se izvajanje teh priporočil s strani vseh članov FATF in vseh članov regionalnih organov, ki imajo podobne naloge kot FATF, redno ocenjuje ter da je s tega vidika pomembno, da imajo države članice skupen pristop k izvajanju. (4) Za preprečevanje financiranja terorizma so bili sprejeti ukrepi za zamrznitev sredstev in finančnih virov nekaterih oseb, skupin in subjektov, vključno z Uredbo (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu[16] in Uredbo Sveta (ES) št. 881/2002 z dne 27. maja 2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z mrežo Al-Kaida[17]. Z enakim namenom so bili sprejeti tudi ukrepi, usmerjeni v zaščito finančnega sistema pred odvajanjem sredstev in finančnih virov v teroristične namene. Direktiva [xxxx/yyyy] Evropskega parlamenta in Sveta o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma[18] vsebuje številne tovrstne ukrepe. Vendar ti ukrepi teroristom in drugim storilcem kaznivih dejanj ne preprečujejo v celoti dostopa do plačilnih sistemov za namene prenašanja njihovih sredstev. (5) Za spodbujanje usklajenega pristopa v mednarodnem okviru na področju boja proti pranju denarja in financiranju terorizma bi morali pri nadaljnjih ukrepih Unije upoštevati razvoj na tej ravni, in sicer mednarodne standarde za boj proti pranju denarja in financiranju terorizma ter širjenju, ki jih je leta 2012 sprejel FATF, ter zlasti priporočilo 16 in popravljene pojasnjevalne opombe za njegovo izvajanje. (6) Polna sledljivost prenosov sredstev je lahko še posebej pomembno in koristno orodje pri preprečevanju, preiskovanju in odkrivanju pranja denarja ali financiranja terorizma. Za zagotovitev prenosa podatkov po vsej plačilni verigi je zato ustrezno določiti sistem, ki bo izvajalcem plačilnih storitev nalagal obveznost, da prenosu sredstev priložijo podatke o plačniku in prejemniku plačila. (7) Določbe te uredbe se uporabljajo brez poseganja v nacionalno zakonodajo za izvajanje Direktive 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov[19]. Na primer, osebni podatki, zbrani zaradi skladnosti s to uredbo, se ne bi smeli nadalje obdelovati na način, ki bi bil v nasprotju z Direktivo 95/46/ES. Zlasti bi morala biti strogo prepovedana nadaljnja obdelava za komercialne namene. Boj proti pranju denarja in financiranju terorizma vse države članice priznavajo kot pomemben javni interes. Zato bi moral biti v okviru izvajanja te uredbe prenos osebnih podatkov v tretjo državo, ki ne zagotavlja ustrezne ravni varstva v smislu člena 25 Direktive 95/46/ES, dovoljen v skladu s členom 26(d) iste direktive. (8) Ta uredba ne velja za osebe, ki zgolj spreminjajo dokumente v papirni obliki v elektronske podatke in imajo z izvajalcem plačilnih storitev v ta namen sklenjeno pogodbo; isto velja za katero koli fizično ali pravno osebo, ki izvajalcem plačilnih storitev zgolj zagotavlja sisteme sporočil ali druge sisteme podpore za prenos sredstev ali klirinške sisteme in poravnalne sisteme. (9) Ustrezno je izvzeti iz področja uporabe te uredbe prenose sredstev, ki predstavljajo nizko tveganje pranja denarja ali financiranja terorizma. Taka izvzetja bi morala veljati za kreditne ali debetne kartice, mobilne telefone ali druge naprave digitalne ali računalniške naprave, dvige gotovine na bankomatih, plačila davkov, kazni ali drugih dajatev ter prenose sredstev, pri katerih sta tako plačnik kot prejemnik plačila izvajalca plačilnih storitev, ki delujeta v svojem imenu. Da bi se upoštevale posebne značilnosti nacionalnih plačilnih sistemov, bi moralo biti državam članicam omogočeno tudi, da predvidijo izjeme za elektronska žiro plačila, če je mogoče kadar koli izslediti potek prenosa sredstev nazaj do plačnika. Vendar ne sme veljati nobena izjema, če se debetna ali kreditna kartica, mobilni telefon ali druge digitalne naprave ali predplačniške ali naročniške naprave uporabljajo za izvrševanje prenosov z osebe na osebo. (10) Da ne bi zavirali učinkovitosti plačilnih sistemov, bi bilo treba razlikovati med zahtevami za preverjanje podatkov pri prenosih sredstev z računa in prenosih sredstev, ki se ne opravijo z računa. Za vzpostavitev ravnovesja med tveganjem, da se zaradi uporabe prestrogih zahtev po identifikaciji transakcije umaknejo v podzemlje, in potencialno teroristično grožnjo, ki izhaja iz majhnih prenosov sredstev, bi bilo treba obveznost preverjanja, ali so podatki o plačniku točni, v primeru prenosov, ki se ne opravijo z računa, uveljaviti le za posamezne prenose, ki presegajo 1 000 EUR. Za prenose sredstev z računa se od izvajalcev plačilnih storitev ne bi smelo zahtevati preverjanje podatkov o plačniku za vsak prenos sredstev, če so bile izpolnjene obveznosti iz Direktive [xxxx/yyyy]. (11) Na podlagi zakonodaje Unije o plačilih – Uredbe (ES) št. 924/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o čezmejnih plačilih v Skupnosti[20], Uredbe (EU) št. 260/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. marca 2012 o uvajanju tehničnih in poslovnih zahtev za kreditne prenose in direktne bremenitve v eurih[21] in Direktive 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu[22] – zadostuje, da se zagotovijo poenostavljeni podatki o plačniku, ki se priložijo pri prenosu sredstev znotraj Unije. (12) Da bi organom, pristojnim za boj proti pranju denarja in financiranju terorizma v tretjih državah, omogočili izsleditev vira sredstev, uporabljenih za pranje denarja ali financiranje terorizma, bi morali prenose sredstev iz Unije v države zunaj Unije spremljati popolni podatki o plačniku in prejemniku plačila. Tem organom bi moral biti dostop do popolnih podatkov o plačniku odobren samo za namene preprečevanja, preiskovanja in odkrivanja pranja denarja ali financiranja terorizma. (13) Za prenose sredstev od enega samega plačnika na več prejemnikov plačil, ki se pošljejo po ugodni ceni v okviru paketnih datotek, ki vsebujejo posamezne prenose iz Unije v države zunaj Unije, bi bilo treba poskrbeti, da se pri takih posameznih prenosih navede le številka računa plačnika ali njegov posebni identifikator transakcije, če so popolni podatki o plačniku in prejemniku plačila v paketni datoteki. (14) Za preverjanje, ali zahtevani podatki o plačniku in prejemniku plačila spremljajo prenose sredstev, in za pomoč pri prepoznavanju sumljivih transakcij bi morala imeti izvajalec plačilnih storitev prejemnika plačila in izvajalec posredniških plačilnih storitev vzpostavljene učinkovite postopke za ugotavljanje manjkajočih podatkov o plačniku in prejemniku plačila. (15) Zaradi potencialne grožnje financiranja terorizma, ki jo predstavljajo anonimni prenosi sredstev, je od izvajalcev plačilnih storitev primerno zahtevati, da zahtevajo podatke o plačniku in prejemniku plačila. V skladu s pristopom na podlagi tveganja, ki ga je razvil FATF, je primerno opredeliti področja višjega in nižjega tveganja za bolj ciljno usmerjeno obravnavo tveganj pranja denarja in financiranja terorizma. V skladu s tem bi morala izvajalec plačilnih storitev prejemnika plačila in izvajalec posredniških storitev vzpostaviti učinkovite postopke na podlagi tveganja za primere, v katerih se prenosu sredstev ne priložijo potrebni podatki o plačniku in prejemniku plačila, na podlagi katerih bi se lahko odločila, ali naj izvršita, zavrneta ali ustavita ta prenos, ter kakšni so ustrezni nadaljnji ukrepi. V primeru, da ima plačnikov izvajalec plačilnih storitev sedež izven ozemlja Unije, bi bilo treba v zvezi s čezmejnimi korespondenčnimi bančnimi odnosi s tem izvajalcem plačilnih storitev uporabiti načelo poglobljene dolžnosti skrbnosti pri ugotavljanju identitete stranke v skladu z Direktivo [xxxx/yyyy]. (16) Izvajalec plačilnih storitev prejemnika plačila in izvajalec posredniških plačilnih storitev bi morala biti pri oceni tveganj posebej pozorna, če ugotovita, da podatki o plačniku in prejemniku plačila manjkajo ali so nepopolni, ter bi morala pristojnim organom poročati o sumljivih transakcijah v skladu z obveznostmi poročanja iz Direktive [xxxx/yyyy] in nacionalnimi izvedbenimi ukrepi. (17) Določbe o prenosih sredstev, pri katerih podatki o plačniku ali prejemniku plačila manjkajo ali so nepopolni, se uporabljajo brez poseganja v kakršne koli obveznosti izvajalcev plačilnih storitev in izvajalcev posredniških plačilnih storitev za ustavitev in/ali zavrnitev prenosa sredstev, ki krši določbe civilnega, upravnega ali kazenskega prava. (18) Do odprave tehničnih omejitev, ki bi lahko izvajalcem posredniških plačilnih storitev preprečile izpolnjevanje obveznosti posredovanja vseh prejetih podatkov o plačniku, bi morali ti izvajalci posredniških plačilnih storitev voditi evidence navedenih podatkov. Take tehnične omejitve bi bilo treba odpraviti takoj, ko se posodobijo plačilni sistemi. (19) Ker v kazenskih preiskavah morda ni mogoče ugotoviti zahtevanih podatkov ali vpletenih posameznikov več mesecev ali celo let po prvotnem prenosu sredstev ter da bi lahko imeli dostop do osnovnih dokazov v okviru preiskav, je primerno od izvajalcev plačilnih storitev zahtevati, da vodijo evidence podatkov o plačniku in prejemniku plačila za namene preprečevanja, preiskovanja in odkrivanja pranja denarja ali financiranja terorizma. To obdobje bi moralo biti omejeno. (20) Za omogočanje hitrega ukrepanja v boju proti terorizmu bi se morali izvajalci plačilnih storitev hitro odzvati na zahteve po podatkih o plačniku, ki jih podajo organi, pristojni za boj proti pranju denarja ali financiranju terorizma v državi članici, v kateri imajo sedež. (21) Število dni, ki jih ima izvajalec plačilnih storitev na voljo za odgovor na zahtevo po podatkih o plačniku, se določi na podlagi števila delovnih dni v državi članici izvajalca plačilnih storitev plačnika. (22) Za zagotovitev večje skladnosti z zahtevami iz te uredbe in v skladu s sporočilom Komisije z dne 9. decembra 2010 z naslovom Krepitev sistemov sankcij v sektorju finančnih storitev[23] bi bilo treba pristojnim organom zagotoviti večja pooblastila za sprejemanje nadzornih ukrepov in izrekanje sankcij. Predvideti bi bilo treba upravne sankcije, glede na pomembnost boja proti pranju denarja in financiranju terorizma pa bi morale države članice sprejeti sankcije, ki so učinkovite, sorazmerne in odvračilne. Države članice bi morale o tem obvestiti Komisijo in Evropski nadzorni organ (Evropski bančni organ) (v nadaljnjem besedilu: EBA), ustanovljen z Uredbo (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ) in o spremembi Sklepa št. 716/2009/ES ter razveljavitvi Sklepa Komisije 2009/78/ES; Evropski nadzorni organ (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) (v nadaljnjem besedilu: EIOPA), ustanovljen z Uredbo (EU) št. 1094/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) in o spremembi Sklepa št. 716/2009/ES ter razveljavitvi Sklepa Komisije 2009/79/ES; in Evropski nadzorni organ (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) (v nadaljnjem besedilu: ESMA), ustanovljen z Uredbo (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) in o spremembi Sklepa št. 716/2009/ES ter razveljavitvi Sklepa Komisije 2009/77/ES. (23) Za zagotovitev enotnih pogojev za izvajanje členov XXX te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije[24]. (24) Več držav in ozemelj, ki niso sestavni del ozemlja Unije, je v monetarni uniji z določeno državo članico ali je sestavni del valutnega območja države članice ali pa so podpisali monetarni sporazum z Unijo, ki jo zastopa ena od držav članic, in imajo izvajalce plačilnih storitev, ki neposredno ali posredno sodelujejo v plačilnih in poravnalnih sistemih te države članice. Da bi se izognili uporabi te uredbe za prenose sredstev med zadevnimi državami članicami in temi državami ali ozemlji, ki bi občutno negativno vplivala na gospodarstva navedenih držav ali ozemelj, je ustrezno določiti možnost, da se taki prenosi sredstev obravnavajo kot prenosi sredstev znotraj zadevnih držav članic. (25) Glede na potrebne spremembe Uredbe (ES) št. 1781/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. novembra 2006 o podatkih o plačniku, ki spremljajo prenose denarnih sredstev, bi bilo treba navedeno uredbo razveljaviti zaradi jasnosti. (26) Ker ciljev te uredbe države članice ne morejo zadovoljivo doseči in se lahko zaradi obsega ali učinkov ukrepa bolje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev. (27) Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, priznana v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti pravico do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja (člen 7), pravico do varstva osebnih podatkov (člen 8) ter pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča (člen 47) ter načelo ne bis in idem. (28) Da bi se zagotovila nemotena uvedba novega okvira za boj proti pranju denarja in financiranju terorizma, je primerno, da datum začetka veljavnosti te uredbe sovpada z iztekom roka za prenos Direktive [xxxx/yyyy] – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: POGLAVJE I PREDMET, OPREDELITEV POJMOV IN PODROČJE UPORABE Člen 1 Predmet Ta uredba določa pravila glede podatkov o plačniku in prejemniku plačila, ki spremljajo prenose sredstev, za namene preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja pranja denarja in financiranja terorizma pri prenosu sredstev. Člen 2 Opredelitev pojmov V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1) „financiranje terorizma“ pomeni financiranje terorizma, kot je opredeljeno v členu 1(4) Direktive [xxxx/yyyy]; (2) „pranje denarja“ pomeni dejavnosti pranja denarja iz člena 1(2) ali (3) Direktive [xxxx/yyyy]; (3) „plačnik“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki opravlja prenos sredstev s svojega računa ali ki izda nalog za prenos sredstev; (4) „prejemnik plačila“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki je predvideni prejemnik prenesenih sredstev; (5) „izvajalec plačilnih storitev“ pomeni fizično ali pravno osebo, katere poklicna dejavnost je izvajanje storitev prenosa sredstev; (6) „izvajalec posredniških plačilnih storitev“ pomeni izvajalca plačilnih storitev, ki ni niti izvajalec plačilnih storitev plačnika niti izvajalec plačilnih storitev prejemnika plačila, ki prejme in posreduje sredstva v imenu izvajalca plačilnih storitev plačnika ali prejemnika plačila ali drugega izvajalca posredniških plačilnih storitev; (7) „prenos sredstev“ pomeni katero koli transakcijo, izvedeno z elektronskimi sredstvi v imenu plačnika prek izvajalca plačilnih storitev, z namenom dati sredstva na voljo prejemniku plačila prek izvajalca plačilnih sredstev, ne glede na to, ali sta plačnik in prejemnik plačila ista oseba; (8) „paketni prenos sredstev“ pomeni sveženj več posameznih prenosov finančnih sredstev, ki se združijo za namene pošiljanja; (9) „posebni identifikator transakcije“ pomeni kombinacijo črk ali simbolov, ki jih določi izvajalec plačilnih storitev v skladu s protokoli plačilnih in poravnalnih sistemov ali sistema sporočanja, ki se uporabljajo za prenos sredstev, ki omogoča sledljivost transakcije nazaj do plačnika ali prejemnika plačila; (10) prenos finančnih sredstev „z osebe na osebo“ pomeni transakcijo med dvema fizičnima osebama; Člen 3 Področje uporabe 1. Ta uredba se uporablja za prenose sredstev v kateri koli valuti, ki jih pošlje ali prejme izvajalec plačilnih storitev s sedežem v Uniji. 2. Ta uredba se ne uporablja za prenose sredstev, ki se izvedejo z uporabo kreditne ali debetne kartice ali prek mobilnega telefona ali kakršne koli druge digitalne ali računalniške naprave, kadar so izpolnjeni naslednji pogoji: (a) kartica ali naprava se uporablja za plačilo blaga in storitev; (b) številka zgoraj navedene kartice ali naprave se navede pri vseh prenosih, ki izhajajo iz transakcije. Vendar se ta uredba uporablja, kadar se uporablja kreditna ali debetna kartica ali mobilni telefon ali druga digitalna ali računalniška naprava za izvršitev prenosa finančnih sredstev z osebe na osebo. 3. Ta uredba se ne uporablja za prenose sredstev: (a) kadar prenos sredstev vključuje dvig gotovine s strani plačnika z njegovega računa; (b) kadar se sredstva prenesejo javnim organom kot plačilo za poravnavo davkov, kazni ali drugih dajatev v državi članici; (c) kadar sta tako plačnik kot prejemnik plačila hkrati tudi izvajalca plačilnih storitev in delujeta v svojem imenu. POGLAVJE II OBVEZNOSTI IZVAJALCEV PLAČILNIH STORITEV Oddelek 1 Obveznosti izvajalca plačilnih storitev plačnika Člen 4 Podatki, ki spremljajo prenose sredstev 1. Izvajalec plačilnih storitev plačnika zagotovi, da se prenosu sredstev priložijo naslednji podatki o plačniku: (a) ime plačnika; (b) številka računa plačnika, kadar se tak račun uporablja za prenos finančnih sredstev, ali posebni identifikator transakcije, kadar se v ta namen tak račun ne uporablja; (c) naslov plačnika ali nacionalna identifikacijska številka ali identifikacijska številka stranke ali datum in kraj rojstva. 2. Izvajalec plačilnih storitev plačnika zagotovi, da se prenosom sredstev priložijo naslednji podatki o plačniku: (a) ime prejemnika plačila; ter (b) številka računa prejemnika plačila, kadar se takšen račun uporablja za obdelavo transakcije, ali posebni identifikator transakcije, kadar se račun v ta namen ne uporablja. 3. Pred prenosom sredstev izvajalec plačilnih storitev plačnika preveri točnost podatkov iz odstavka 1 na podlagi dokumentov, podatkov ali informacij, pridobljenih od zanesljivega in neodvisnega vira. 4. Če se sredstva prenesejo s plačnikovega računa, se šteje, da se je preverjanje iz odstavka 3 izvedlo v naslednjih primerih: (a) kadar se identiteta plačnika preverja v povezavi z odpiranjem računa v skladu s členom 11 Direktive [xxxx/yyyy] in so se podatki, pridobljeni s tem preverjanjem, shranili v skladu s členom 39 te direktive; ali (b) kadar se za plačnika uporablja člen 12(5) Direktive [xxxx/yyyy]. 5. Vendar z odstopanjem od odstavka 3 v primeru prenosa sredstev, ki se ne opravi z računa, izvajalec plačilnih storitev plačnika ne preveri podatkov iz odstavka 1, če znesek ne presega 1 000 EUR in se ne zdi, da bi bil povezan z drugimi prenosi sredstev, ki skupaj z zadevnim prenosom presegajo 1 000 EUR. Člen 5 Prenosi sredstev znotraj Unije 1. Z odstopanjem od člena 4(1) in (2) se, kadar imata izvajalca plačilnih storitev plačnika in prejemnika plačila sedež v Uniji, v času prenosa sredstev navede le številka računa plačnika ali njegov posebni identifikator transakcije. 2. Ne glede na odstavek 1 izvajalec plačilnih storitev plačnika na zahtevo izvajalca plačilnih storitev prejemnika plačila ali izvajalca posredniških plačilnih storitev da na voljo podatke o plačniku ali prejemniku plačila v skladu s členom 4, in sicer v treh delovnih dneh po prejemu takega zahtevka. Člen 6 Prenosi sredstev zunaj Unije 1. V primeru paketnih prenosov enega samega plačnika, kadar imajo izvajalci plačilnih storitev prejemnikov plačil sedež zunaj Unije, se člen 4(1) in (2) ne uporablja za posamezne prenose, združene v paketno datoteko, če paketna datoteka vsebuje podatke iz tega člena ter so posamezni prenosi označeni s številko računa plačnika ali njegovo posebno identifikacijsko oznako. 2. Z odstopanjem od člena 4(1) in (2), kadar ima izvajalec plačilnih storitev prejemnika plačila sedež izven Unije, se pri prenosih sredstev v višini 1 000 EUR ali manj navedejo le: (a) ime plačnika; (b) ime prejemnika plačila; (c) številka računa plačnika in prejemnika plačila ali posebni identifikator transakcije. Točnosti teh podatkov ni treba preveriti, razen če obstaja sum pranja denarja ali financiranja terorizma. Oddelek 2 Obveznosti izvajalca plačilnih storitev prejemnika plačila Člen 7 Odkrivanje manjkajočih podatkov o plačniku in prejemniku plačila 1. Izvajalec plačilnih storitev prejemnika plačila odkrije, ali so bila polja v zvezi s podatki, ki se nanašajo na plačnika in prejemnika plačila, v sistemu sporočil ali v plačilnem in poravnalnem sistemu, ki se uporablja za izvršitev prenosa sredstev, izpolnjena z znaki ali vnosi, ki jih dopuščajo pravila tega sistema. 2. Izvajalec plačilnih storitev prejemnika plačila ima vzpostavljene učinkovite postopke za odkrivanje, ali manjkajo naslednji podatki o plačniku in prejemniku plačila: (a) za prenose sredstev, kadar ima izvajalec plačilnih storitev plačnika sedež v Uniji, podatke, zahtevane v skladu s členom 5; (b) za prenose sredstev, kadar ima izvajalec plačilnih storitev plačnika sedež zunaj Unije, podatke o plačniku in prejemniku plačila iz člena 4(1) in (2) ter, kadar je ustrezno, podatke, zahtevane v skladu s členom 14; ter (c) za paketne prenose sredstev, kadar ima izvajalec plačilnih storitev plačnika sedež zunaj Unije, podatke iz člena 4(1) in (2) v zvezi s paketnim prenosom sredstev. 3. Za prenose sredstev v višini več kot 1 000 EUR, kadar ima izvajalec plačilnih storitev plačnika sedež zunaj Unije, izvajalec plačilnih storitev prejemnika plačila preveri identiteto prejemnika plačila, če njegova identiteta še ni bila potrjena. 4. Za prenose v višini 1 000 EUR ali manj, kadar ima izvajalec plačilnih storitev plačnika sedež zunaj Unije, izvajalcu plačilnih storitev prejemnika plačila ni treba preverjati podatkov, ki se nanašajo na prejemnika plačila, razen če obstaja sum pranja denarja ali financiranja terorizma. Člen 8 Prenosi sredstev z manjkajočimi ali nepopolnimi podatki o plačniku ali prejemniku plačila 1. Izvajalec plačilnih storitev prejemnika plačila vzpostavi učinkovite postopke na podlagi tveganja za določanje, kdaj izvršiti, zavrniti ali ustaviti prenos sredstev, za katerega ni potrebnih podatkov o plačniku in prejemniku plačila, ter določanje ustreznih nadaljnjih ukrepov. Če izvajalec plačilnih storitev prejemnika plačila, ko prejme prenesena sredstva, ugotovi, da podatki o plačniku in prejemniku plačila, zahtevani v členu 4(1) in (2), členu 5(1) in členu 6, manjkajo ali so nepopolni, prenos zavrne ali pa zahteva popolne podatke o plačniku in prejemniku plačila. 2. Če izvajalec plačilnih storitev redno ne zagotavlja zahtevanih podatkov o plačniku, izvajalec plačilnih storitev prejemnika plačila sprejme ukrepe, ki v začetni fazi lahko vključujejo izdajo opozoril in določitev skrajnih rokov, kasneje pa zavrnitev vseh bodočih prenosov sredstev tega izvajalca plačilnih storitev ali sprejetje odločitve o omejitvi ali prekinitvi poslovnega odnosa s takšnim izvajalcem plačilnih storitev. Izvajalec plačilnih storitev prejemnika plačila sporoči to dejstvo organom, pristojnim za boj proti pranju denarja ali financiranju terorizma. Člen 9 Ocena in poročanje Izvajalec plačilnih storitev prejemnika plačila upošteva manjkajoče ali nepopolne podatke o plačniku in prejemniku plačila kot dejavnik pri oceni, ali je prenos sredstev ali katera koli druga povezana transakcija sumljiva ter ali mora o tem poročati enoti za finančni nadzor. Oddelek 3 Obveznosti izvajalcev posredniških plačilnih storitev Člen 10 Hranjenje podatkov o plačniku in prejemniku plačila skupaj s prenosom Izvajalci posredniških plačilnih storitev zagotovijo, da se vsi prejeti podatki o plačniku in prejemniku plačila, ki spremljajo prenos sredstev, hranijo skupaj s prenosom. Člen 11 Odkrivanje manjkajočih podatkov o plačniku in prejemniku plačila 1. Izvajalec posredniških plačilnih storitev odkrije, ali so bila polja v zvezi s podatki, ki se nanašajo na plačnika in prejemnika plačila, v sistemu sporočil ali v plačilnem in poravnalnem sistemu, ki se uporablja za izvršitev prenosa sredstev, izpolnjena z znaki ali vnosi, ki jih dopuščajo pravila tega sistema. 2. Izvajalec posredniških plačilnih storitev ima vzpostavljene učinkovite postopke za odkrivanje, ali manjkajo naslednji podatki o plačniku in prejemniku plačila: (a) za prenose sredstev, kadar ima izvajalec plačilnih storitev plačnika sedež v Uniji, podatke, zahtevane v skladu s členom 5; (b) za prenose sredstev, kadar ima izvajalec plačilnih storitev plačnika sedež zunaj Unije, podatke o plačniku in prejemniku plačila iz člena 4(1) in (2) ali, kadar je ustrezno, podatke, zahtevane v skladu s členom 14; ter (c) za paketne prenose sredstev, kadar ima izvajalec plačilnih storitev plačnika sedež zunaj Unije, podatke iz člena 4(1) in (2) v zvezi s paketnim prenosom sredstev. Člen 12 Prenosi sredstev z manjkajočimi ali nepopolnimi podatki o plačniku ali prejemniku plačila 1. Izvajalec posredniških plačilnih storitev vzpostavi učinkovite postopke na podlagi tveganja za določanje, kdaj izvršiti, zavrniti ali ustaviti prenos sredstev, za katerega ni potrebnih podatkov o plačniku in prejemniku plačila, ter določanje ustreznih nadaljnjih ukrepov. Če izvajalec posredniških plačilnih storitev ob prejemu prenesenih sredstev ugotovi, da podatki o plačniku in prejemnika plačila, zahtevani v členu 4(1) in (2), členu 5(1) in členu 6, manjkajo ali so nepopolni, prenos zavrne ali pa zahteva popolne podatke o plačniku in prejemniku plačila. 2. Če izvajalec plačilnih storitev redno ne zagotavlja zahtevanih podatkov o plačniku, izvajalec posredniških plačilnih storitev sprejme ukrepe, ki lahko v začetni fazi vključujejo izdajo opozoril in določitev skrajnih rokov, kasneje pa zavrnitev vseh bodočih prenosov sredstev tega izvajalca plačilnih storitev ali sprejetje odločitve o omejitvi ali prekinitvi poslovnega odnosa s takšnim izvajalcem plačilnih storitev. Izvajalec posredniških plačilnih storitev sporoči to dejstvo organom, pristojnim za boj proti pranju denarja ali financiranju terorizma. Člen 13 Ocena in poročanje Izvajalec posredniških plačilnih storitev upošteva manjkajoče ali nepopolne podatke o plačniku in prejemniku plačila kot dejavnik pri oceni, ali je prenos sredstev ali katera koli druga povezana transakcija sumljiva ter ali mora o tem poročati enoti za finančni nadzor. Člen 14 Tehnične omejitve 1. Ta člen se uporabi v primeru, kadar ima izvajalec plačilnih storitev plačnika sedež zunaj Unije, izvajalec posredniških plačilnih storitev pa ima sedež v Uniji. 2. Razen če izvajalec posredniških plačilnih storitev ob prejemu prenosov sredstev ne ugotovi manjkajočih ali nepopolnih podatkov o plačniku, ki so zahtevani v okviru te uredbe, lahko za prenos sredstev izvajalcu plačilnih storitev prejemnika plačila uporabi plačilni sistem s tehničnimi omejitvami, ki preprečuje pošiljanje podatkov o plačniku skupaj s prenosom sredstev. 3. Če izvajalec posredniških plačilnih storitev ob prejemu sredstev ugotovi, da podatki o plačniku, zahtevani v okviru te uredbe, manjkajo ali so nepopolni, uporabi plačilni sistem s tehničnimi omejitvami le, če lahko o ugotovljenih dejstvih obvesti izvajalca plačilnih storitev prejemnika plačila, in sicer z uporabo sistema za sporočila ali plačila, ki omogoča tovrstno komunikacijo, ali s kakšnim drugim postopkom pod pogojem, da je takšen način komunikacije sprejemljiv za oba oz. dogovorjen med obema izvajalcema plačilnih storitev. 4. Če izvajalec posredniških plačilnih storitev uporablja plačilni sistem s tehničnimi omejitvami, izvajalec posredniških plačilnih storitev na zahtevo izvajalca plačilnih storitev prejemnika plačila da slednjemu na voljo vse prejete podatke o plačniku, ne glede na to, ali so ti popolni ali ne, v treh delovnih dneh od prejema zahtevka. POGLAVJE III SODELOVANJE IN VODENJE EVIDENC Člen 15 Obveznosti sodelovanja Izvajalci plačilnih storitev v skladu s postopkovnimi zahtevami, določenimi v nacionalni zakonodaji države članice, v kateri imajo sedež, brez odlašanja odgovorijo na vsa vprašanja organov, pristojnih za boj proti pranju denarja ali financiranju terorizma te države članice v zvezi s podatki, ki se zahtevajo v skladu s to uredbo. Člen 16 Vodenje evidenc Izvajalec plačilnih storitev plačnika in izvajalec plačilnih storitev prejemnika plačila pet let vodita evidence podatkov iz členov 4, 5, 6 in 7. V primerih, ki so navedeni v členu 14(2) in (3), izvajalec posredniških plačilnih storitev pet let hrani evidence vseh prejetih podatkov. Po preteku tega roka je treba osebne podatke izbrisati, razen če ni drugače določeno z nacionalno zakonodajo, ki določa okoliščine, v katerih izvajalci plačilnih storitev lahko hranijo oziroma morajo hraniti podatke. Države članice lahko dovolijo ali zahtevajo nadaljnje zadržanje le, če je to potrebno za preprečevanje, odkrivanje ali preiskovanje pranja denarja in financiranja terorizma. Najdaljše obdobje hrambe po opravljenem prenosu sredstev ne sme presegati desetih let. POGLAVJE IV SANKCIJE IN SPREMLJANJE Člen 17 Sankcije 1. Države članice določijo pravila o upravnih ukrepih in sankcijah, ki se uporabljajo za kršitve določb te uredbe, in sprejmejo vse ukrepe, potrebne za zagotovitev njihovega izvajanja. Sankcije, ki se določijo, morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne. 2. Države članice zagotovijo, da se lahko, kadar obveznosti veljajo za izvajalce plačilnih storitev, v primeru kršitev sankcije naložijo članom uprave in vsem drugim posameznikom, ki so v skladu z nacionalno zakonodajo odgovorni za kršitev. 3. V [24 mesecih po začetku veljavnosti te uredbe] države članice sporočijo Komisiji in skupnemu odboru EBA, EIOPA in ESMA pravila iz odstavka 1. Vse poznejše spremembe teh pravil nemudoma sporočijo Komisiji in Skupnemu odboru EBA, EIOPA in ESMA. 4. Pristojni organi imajo vsa preiskovalna pooblastila, ki so potrebna za opravljanje njihovih funkcij. Pristojni organi pri izvajanju pooblastil za sankcioniranje tesno sodelujejo, da bi zagotovili, da se s sankcijami ali ukrepi dosežejo želeni rezultati, in da bi uskladili svoje delovanje v primeru čezmejnih zadev. Člen 18 Posebne določbe 1. Ta člen se uporablja za naslednje kršitve: (a) ponavljajoče se nevključevanje zahtevanih podatkov o plačniku in prejemniku plačila, kar je v nasprotju s členi 4, 5 in 6; (b) izvajalci plačilnih storitev ne zagotavljajo vodenja evidenc v skladu s členom 16; (c) izvajalec plačilnih storitev ne vzpostavi učinkovitih politik in postopkov na podlagi tveganja, kot določata člena 8 in 12. 2. V primerih iz odstavka 1 upravni ukrepi in sankcije, ki se lahko uporabijo, vključujejo vsaj: (a) javno izjavo, v kateri sta navedeni fizična ali pravna oseba in vrsta kršitve; (b) odredbo, ki od fizične ali pravne osebe zahteva, da preneha z določenim ravnanjem in da tega ravnanja več ne ponovi; (c) v primeru izvajalca plačilnih storitev odvzem dovoljenja za opravljanje dela izvajalca; (d) začasna prepoved za katerega koli člana uprave izvajalca plačilnih storitev ali katero koli fizično osebo, ki je odgovoren oziroma odgovorna za opravljanje nalog z izvajalcem plačilnih storitev; (e) v primeru pravne osebe upravne denarne sankcije v višini do 10 % skupnega letnega prometa v predhodnem poslovnem letu; če je pravna oseba podružnica nadrejene družbe, se upošteva celotni letni promet, ki je razviden iz konsolidiranega računovodskega izkaza končne nadrejene družbe v predhodnem poslovnem letu; (f) v primeru fizične osebe upravne denarne sankcije v višini do 5 000 000 EUR ali ustrezne vrednosti v nacionalni valuti države članice, v kateri euro ni uradna valuta, na datum začetka veljavnosti te uredbe; (g) upravne denarne sankcije v višini do dvakratnega zneska dobička, pridobljenega s kršitvijo, ali izgube, preprečene zaradi kršitve, kadar jih je mogoče določiti. Člen 19 Objava sankcij Upravne sankcije in ukrepi, naloženi v primerih iz člena 17 in člena 18(1), se nemudoma objavijo skupaj s podatki o vrsti in naravi kršitve in identiteti oseb, ki so odgovorne za kršitev, razen če ne bi takšna objava resno ogrozila stabilnosti finančnih trgov. Kadar bi objava vpletenim stranem povzročila nesorazmerno škodo, pristojni organi sankcije objavijo anonimno. Člen 20 Izvajanje sankcij s strani pristojnih organov Pri določanju vrste upravnih sankcij ali ukrepov in višine upravnih denarnih sankcij morajo pristojni organi upoštevati vse ustrezne okoliščine, vključno z/s: (a) resnostjo in trajanjem kršitve; (b) stopnjo odgovornosti odgovorne fizične ali pravne osebe; (c) finančno trdnostjo odgovorne fizične ali pravne osebe, kot je prikazana s celotnim prometom odgovorne pravne osebe ali letnim prihodkom odgovorne fizične osebe; (d) pomembnostjo pridobljenih dobičkov ali preprečenih izgub s strani odgovorne fizične ali pravne osebe, če jih je mogoče določiti; (e) izgubami, ki so jih zaradi kršitve imele tretje strani, če jih je mogoče določiti; (f) ravnjo sodelovanja odgovorne fizične ali pravne osebe s pristojnim organom; (g) prejšnjimi kršitvami odgovorne fizične ali pravne osebe. Člen 21 Poročanje o kršitvah 1. Države članice vzpostavijo učinkovite mehanizme za spodbujanje poročanja o kršitvah določb te uredbe pristojnim organom. 2. Mehanizmi iz odstavka 1 vključujejo vsaj: (a) posebne postopke za prejem poročil o kršitvah in njihovo nadaljnje spremljanje; (b) ustrezno zaščito za osebe, ki poročajo o morebitnih ali dejanskih kršitvah; (c) varstvo osebnih podatkov osebe, ki prijavi kršitve, in fizične osebe, ki je domnevno odgovorna za kršitev, v skladu z načeli iz Direktive 95/46/ES. 3. Izvajalci plačilnih storitev določijo ustrezne postopke za svoje zaposlene, ki naj bi jih ti uporabljali za notranje poročanje o kršitvah prek posebnih poti. Člen 22 Spremljanje Države članice zahtevajo učinkovit nadzor in ustrezno ukrepanje pristojnih organov, da se zagotovi skladnost z zahtevami te uredbe. POGLAVJE V IZVEDBENA POOBLASTILA Člen 23 Postopek v odboru 1. Komisiji pomaga Odbor za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma (v nadaljnjem besedilu: Odbor). Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011. 2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011. POGLAVJE VI ODSTOPANJA Člen 24 Sporazumi z ozemlji ali državami iz člena 355 Pogodbe 1. Komisija lahko pooblasti katero koli državo članico, da sklene sporazum z državo ali ozemljem, ki ni sestavni del ozemlja Unije iz člena 355 Pogodbe, ki vsebuje odstopanja od te uredbe, da omogoči, da se prenosi sredstev med to državo ali ozemljem in zadevno državo članico obravnavajo kot prenosi sredstev v tej državi članici. Taki sporazumi se lahko odobrijo samo, če so izpolnjeni vsi naslednji pogoji: (a) zadevna država ali ozemlje je v monetarni uniji skupaj z zadevno državo članico ali je sestavni del valutnega območja te države članice ali je podpisala monetarni sporazum z Unijo, ki jo zastopa ena od držav članic; (b) izvajalci plačilnih storitev v zadevni državi ali na zadevnem ozemlju posredno ali neposredno sodelujejo v plačilnih in poravnalnih sistemih te države članice; ter (c) zadevna država ali ozemlje od izvajalcev plačilnih storitev pod njeno pristojnostjo zahteva, da uporabljajo ista pravila, kakor so določena v tej uredbi. 2. Država članica, ki želi skleniti sporazum iz odstavka 1, pošlje prošnjo Komisiji in ji predloži vse potrebne podatke. Ko Komisija prejme prošnjo države članice, se prenosi sredstev med to državo članico in zadevno državo ali ozemljem začasno obravnavajo kot prenosi sredstev znotraj te države članice, dokler se ne sprejme odločitev v skladu s postopkom iz tega člena. Če Komisija meni, da nima vseh potrebnih podatkov, v roku dveh mesecev od dne prejema prošnje stopi v stik z zadevno državo članico in ji sporoči, katere dodatne podatke potrebuje. Ko Komisija dobi vse podatke, ki jih potrebuje za presojo prošnje, v roku enega meseca to sporoči državi članici, ki je vložila prošnjo, in posreduje prošnjo ostalim državam članicam. 3. V treh mesecih od obvestila iz četrtega pododstavka odstavka 2 se Komisija v skladu s postopkom iz člena 23(2) odloči, ali bo zadevni državi članici dovolila, da sklene sporazum, določen v odstavku 1 tega člena. V vsakem primeru se odločitev iz prvega pododstavka sprejme v 18 mesecih od dne, ko Komisija prejme prošnjo. POGLAVJE VII KONČNE DOLOČBE Člen 25 Razveljavitev Uredba (ES) št. 1781/2006 se razveljavi. Sklicevanja na razveljavljeno uredbo se štejejo za sklicevanja na to uredbo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo v Prilogi. Člen 26 Začetek veljavnosti Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Uporablja se od [sovpada z datumom prenosa Direktive xxxx/yyyy]. Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Strasbourgu, Za Evropski parlament Za Svet Predsednik Predsednik PRILOGA Korelacijska tabela iz člena 25. Uredbo (ES) št. 1781/2006 || Ta uredba Člen 1 || Člen 1 Člen 2 || Člen 2 Člen 3 || Člen 3 Člen 4 || Člen 4(1) Člen 5 || Člen 4 Člen 6 || Člen 5 Člen 7 || Člen 7 Člen 8 || Člen 7 Člen 9 || Člen 8 Člen 10 || Člen 9 Člen 11 || Člen 16 Člen 12 || Člen 10 || Člen 11 || Člen 12 || Člen 13 Člen 13 || Člen 14 Člen 14 || Člen 15 Člen 15 || Členi 17 do 22 Člen 16 || Člen 23 Člen 17 || Člen 24 Člen 18 || – Člen 19 || – || Člen 25 Člen 20 || Člen 26 [1] UL L 345, 8.12.2006, str. 1. [2] FATF je mednarodni organ, ustanovljen na vrhu G7 v Parizu leta 1989, ki velja za svetovni standard v boju proti pranju denarja in financiranju terorizma. [3] UL L 309, 25.11.2005, str. 15. [4] UL L 214, 4.8.2006, str. 29. [5] COM(2010) 673 final. [6] COM(2012) 10 final in COM(2012) 11 final. [7] COM(2010) 716 final. [8] Poročilo Komisije, odgovori interesnih skupin in povratna poročila so na voljo na strani http://ec.europa.eu/internal_market/company/financial-crime/index_en.htm [9] Študija je na voljo na naslovu http://ec.europa.eu/internal_market/company/financial-crime/index_en.htm. [10] Prav tam. [11] Ocena učinka je na voljo na naslovu http://ec.europa.eu/internal_market/company/financial-crime/index_en.htm. [12] UL C, …, str. .. [13] UL C, …, str. .. [14] UL C, …, str. .. [15] http://register.consilium.europa.eu/pdf/sl/08/st11/st11778-re01.sl08.pdf . [16] UL L 344, 28.12.2001, str. 70. [17] UL L 139, 29.5.2002, str. 9. [18] UL L, …, str. .. [19] UL L 281, 23.11.1995, str. 31. [20] UL L 266, 9.10.2009, str. 11. [21] UL L 94, 30.3.2012, str. 22. [22] UL L 319, 5.12.2007, str. 1. [23] COM(2010) 716 final. [24] UL L 55, 28.2.2011, str. 13.