Bruselj, 30.7.2004

KOM(2004) 532 končno

2004/0183 (COD)

.

Predlog

DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o standardih humanega lova nekaterih živalskih vrst s pastmi

(predložena s strani Komisije)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

IZVAJANJE ZAVEZ IN OBVEZNOSTI IZ SPORAZUMA

1. UVOD

Leta 1998 je Skupnost sprejela odločitev, da podpiše dva mednarodna sporazuma za določitev standardov humanega lova s pastmi na mednarodni ravni.

Prvi sporazum je bil sklenjen s Kanado in Rusko federacijo ter odobren s Sklepom Sveta 98/142/ES z dne 26. januarja 1998[1] (v nadaljnjem besedilu Sporazum). Drugi sporazum zadeva Združene države Amerike in je bil sklenjen v obliki potrjenega zapisnika. Odobren je bil s Sklepom Sveta 98/487/ES z dne 13. julija 1998[2].

Skupnost mora zdaj izpolniti zaveze in obveznosti, ki izhajajo iz teh sporazumov.

Zaradi jasnosti se bodo v nadaljnjem besedilu sklici nanašali le na Sporazum, ker je slednji najbolj natančna listina. Ob tem je treba omeniti, da je sporazum z ZDA bistveno podoben Sporazumu, sklenjenemu z Rusko federacijo in Kanado.

Sporazum je plod želje po doseganju dogovora o mednarodnih standardih humanega lova s pastmi ter po preprečitvi trgovinskih sporov z glavnimi mednarodnimi izvozniki kožuhov.

Sporazum se do začetka svoje veljavnosti, ki zahteva ratifikacijo Ruske federacije, začasno uporablja med Skupnostjo in Kanado od junija 1999.

2. SPORAZUM

Sporazum o mednarodnih standardih humanega lova s pastmi je sestavljen iz 17 členov in štirih prilog. Cilji Sporazuma so določitev standardov za humane metode lova s pastmi, izboljšanje komunikacije in sodelovanja med pogodbenicami za izvajanje in razvoj teh standardov ter poenostavitev trgovine s kožuhi in pastmi med pogodbenicami. Cilj standardov humanega lova s pastmi je zagotoviti dovolj visoko stopnjo dobrobiti ujetih živali in to dobrobit še naprej izboljševati.

Glede sedanjega predloga je mogoče v zvezi s Sporazumom podati naslednje pripombe.

V skladu s Sporazumom morajo pogodbenice po dogovorjenem časovnem razporedu prepovedati uporabo vseh zadrževalnih pasti in pasti, ki žival ubijejo, ki ne izpolnjujejo standardov humanega lova s pastmi za 19[3] živalskih vrst[4], naštetih v Prilogi I k Sporazumu.

Zato morajo biti uporabljene metode lova s pastmi preskušene v skladu z določenimi standardi, da se zagotovi dovolj visoka stopnja dobrobiti ujetih živali. Zaradi tega je treba vzpostaviti primerne postopke za certificiranje preskušenih pasti. Sporazum se uporablja za vse mehanske priprave za lov (pasti), ki žival ubijejo, in tiste, ki jo zadržijo, ki se uporabljajo za lov s pastmi 19 prosto živečih kopenskih ali obvodnih sesalcev, naštetih za namen upravljanja s prosto živečimi živalmi, vključno z obvladovanjem škodljivih organizmov, pridobivanjem kožuhov, kože ali mesa ter za lov sesalcev za njihovo ohranjanje.

Ključne obveznosti za pogodbenice so naštete v členu 7 Sporazuma. Ta člen zahteva, da se določijo primerni postopki za certificiranje pasti v skladu s standardi, in da pristojni organi zagotovijo, da se na njihovih ozemljih uporabljajo metode lova s pastmi, ki so skladne s standardi. Dogovorjeni časovni razpored v Prilogi I navaja roke, do katerih je treba izpolniti te obveznosti. V skladi s tem morajo pogodbenice zagotoviti preskušanje metod za lov s pastmi, s katerimi se živali zadržijo, da dokažejo, da so skladne s standardi humanega lova s pastmi, ter certificiranje v roku treh do petih let po začetku veljavnosti Sporazuma glede na nujnost preskušanja in razpoložljivost opreme za preskušanje. Za metode lova s pastmi, ki naj žival ubijejo, je rok pet let po začetku veljavnosti Sporazuma. Uporabo pasti brez certifikata je treba prepovedati v treh letih po izteku zgoraj navedenih obdobij.

Podpisnice Sporazuma morajo spodbujati raziskave na tekočem razvoju standardov in ponovno oceniti in posodobiti Prilogo I k Sporazumu. Sporazum podpisnice zavezuje, da izboljšajo znanstveno znanje za ocenjevanje dobrobiti ujetih živali (npr. študije posebnih meritev). V skladu s tem mora vsaka pogodbenica spodbujati nadaljnje raziskave za naslednje vrste: Ondatra zibethicus (pižmovka) – Evropska skupnost, Procyon lotor – Kanada, Martes zibellina – Ruska federacija. Komisija je to obveznost izpolnila z naročilom študije za pižmovke. Končno poročilo je bilo predloženo junija 2003 in vsebuje podatke o presoji obnašanja ter psihološke parametre (npr. srčni utrip) ujetih pižmovk.

Štiri priloge k Sporazumu vsebujejo standarde humanega lova s pastmi, seznam zadevnih živalskih vrst, časovni razpored izvajanja, smernice za preskušanje pasti in za raziskave o tekočem razvoju metod lova s pastmi, raziskovalne programe za izboljšanje obsega uporabe standardov, določbe o arbitražnem organu in izjave podpisnic.

"Izjava Evropske skupnosti" navaja, da Skupnost "ne bo sprejela nobenih ukrepov za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 3254/91 v času, ki ga druge pogodbenice upravičeno potrebujejo za ratifikacijo Sporazuma, in po ratifikaciji toliko časa, dokler Sporazum ostaja veljaven in se uporablja v skladu s svojimi določbami".

V imenu Skupnosti je bila opravljena študija[5] o izvajanju obveznosti iz Sporazuma v okviru obstoječe zakonodaje držav članic. Po prejetih informacijah se živali v državah članicah običajno lovijo s pastmi zaradi obvladovanja škodljivih organizmov ali zato, ker uničujejo pridelek, povzročajo škodo premoženju, prenašajo bolezni, ogrožajo divjad ali povzročajo poplave. V štirih državah članicah se nekatere vrste občasno lovijo s pastmi tudi zaradi kožuhov. Države članice v splošnem še niso prilagodile zakonodaje za izvajanje Sporazuma. Obstoječa nacionalna zakonodaja se razlikuje od države članice do države članice glede na lov s pastmi na nacionalni in/ali regionalni ravni. Zato je treba zakonodajo uskladiti, da bo Skupnost lahko izpolnila svoje mednarodne obveznosti na podlagi Sporazuma.

Interesne skupine, izvedenci in nevladne organizacije so podali svoje mnenje. Njihova mnenja, med drugim v zvezi s preskušanjem metod lova s pastmi in postopkom certifikacije, so bila upoštevana v tem predlogu. Vendar pa se ni štelo za primerno, da se ugodi zahtevam po ustanovitvi centraliziranih objektov Skupnosti za preskušanje ali da Skupnost financira preskušanje pasti.

3. POVEZAVA MED OBSTOJEčO ZAKONODAJO IN OSNUTKOM DIREKTIVE

V Skupnosti je uporaba pasti stopalk prepovedana z Uredbo Sveta (EGS) št. 3254/91 z dne 4. novembra 1991 o prepovedi uporabe stopalk v Skupnosti in vnosa v Skupnost kožuhov in izdelanega blaga iz nekaterih prosto živečih živalskih vrst, ki izvirajo iz držav, kjer jih lovijo s stopalkami ali z metodami lova s pastmi, ki ne izpolnjujejo mednarodnih standardov humanega lova s pastmi[6]. To prepoved vsebuje njen člen 2.

Poleg tega člen 3(1) navedene uredbe prepoveduje uvoz v Skupnost kožuhov in izdelanega blaga iz 13 posebej navedenih vrst prosto živečih živali. Takšen uvoz pa je dovoljen iz tretjih držav, ki v svoji zakonodaji ali upravnih določbah prepovedujejo uporabo pasti stopalk in iz tretjih držav, ki za teh 13 živalskih vrst zahtevajo uporabo mednarodno dogovorjenih standardov humanega lova s pastmi.

Sporazum (zlasti člen 5) Skupnosti dovoljuje, da ohrani to splošno prepoved. Tako bo tudi po sprejemu nove direktive uporaba vseh pasti stopalk, tudi tistih, ki so skladne s standardi humanega lova s pastmi, v Skupnosti še naprej prepovedana.

V praksi se bo nova direktiva zato uporabljala zgolj za pasti, ki niso pasti stopalke, za katere bi proizvajalci želeli, da bi se štele za "humane". Poleg tega bo za živali, razen za 19 vrst, navedenih v prilogah k Sporazumu, uporaba pasti, razen pasti stopalk, ki ne ustrezajo standardom humanega lova a pastmi, še naprej možna, če so te pasti skladne z drugo zakonodajo Skupnosti.

Predlog uresničuje okoljski del Sporazuma, pri čemer sta njegova obseg uporabe in vsebina omejena na najnujnejše, da se zagotovi, da Evropska skupnost izpolni svoje mednarodne obveznosti v zvezi z zagotavljanjem izvajanja dogovorjenih standardov za humani lov s pastmi.

Namen predloga ni uskladiti tehnične zahteve v zvezi s trženjem pasti ali dajanjem pasti v promet. Njegov namen je samo prepovedati uporabo "nehumanih" pasti za namene lova na živalske vrste, ki so naštete na seznamu.

Deli Sporazuma, ki se nanašajo na trgovino in spodbujanje mednarodne trgovine s krznenimi izdelki, pridobljenimi iz kožuhov ujetih živalskih vrst, ki jih obravnava Sporazum, bodo zagotovljeni s spremembo Priloge k Uredbi (EGS) št. 3254/91, na podlagi katere se bo število zajetih prosto živečih živalskih vrst povečalo s 13 na 19.

4. OSNUTEK DIREKTIVE

Pravna podlaga in uvodne izjave

Predlagano je, naj se Sporazum izvaja s pomočjo direktive. Ta pristop je skladen z načelom sorazmernosti. Zagotavlja prožnost, potrebno za odzivanje na različne okoliščine in hitrejše prilagajanje obstoječih nacionalnih in regionalnih določb v državah članicah. Poleg tega je večina obveznosti iz Sporazuma oblikovanih ohlapno, zaradi česar so primernejše za vključitev v direktivo kakor v uredbo.

Člen 175 je bil izbran kot pravna podlaga za ta predlog, ker je cilj direktive igrati glavno vlogo pri varstvu in ohranjanju prosto živečih živalskih vrst z zagotavljanjem primerne ravni varstva dobrobiti ujetih živali. Namen obravnavanega predloga je uvesti v Skupnost mednarodno dogovorjene standarde humanega lova s pastmi ter tako prispevati k dobrobiti živali in varstvu vrst ter ju spodbujati in širiti s preprečevanjem nepotrebnega vznemirjanja in povzročanja bolečin ujetih živali.

Namen te direktive ni državam članicam odvzeti pristojnost, da v prihodnje ohranjajo ali sprejmejo strožje ukrepe na področju lova in lova s pastmi. Države članice se lahko na primer odločijo, da uporabo standardov humanega lova s pastmi razširijo tudi na živalske vrste izven skupine 19 naštetih vrst.

Spričo tega predstavlja člen 175 ustrezno pravno podlago, saj državam članicam omogoča, da sprejmejo strožje ukrepe na podlagi člena 176 pod pogojem, da so taka pravila skladna s Pogodbo in zlasti s pravili, ki urejajo prosti pretok blaga.

Uzakonitveni del

Člen 1 predloga obravnava vsebino in obseg uporabe Sporazuma. S tem členom direktiva vzpostavlja standarde humanega lova s pastmi, zahteve za metode lova s pastmi, tehnične določbe za preskušanje metod lova s pastmi in certifikacijo pasti za lov na nekatere prosto živeče živalske vrste, nanaša pa se na pasti, ki se uporabljajo za lov prosto živečih sesalcev iz Priloge I za namene upravljanja prosto živečih živali, obvladovanja škodljivih organizmov, ujetje sesalcev za njihovo ohranjanje in za pridobivanje kožuhov, kože ali mesa.

Člen 2 predloga opredeljuje ustrezne izraze, ki se uporabljajo v uzakonitvenem delu.

Člen 3 predloga od držav članic zahteva, da določijo organe, pristojne za izvajanje direktive.

Člen 4 predloga določa pogoje za splošno rabo pasti. Po 1. januarju 2009 se za lov s pastmi na 19 naštetih živalskih vrst lahko uporabljajo le certificirane pasti. Vzpostavlja tudi načelo, da se v Skupnosti dovoljuje uporaba pasti, ki so bile certificirane v tretjih državah.

Člen 5 državam članicam nalaga, da zagotovijo, da se od 1. januarja 2012 ne uporabljajo metode lova s pastmi, ki niso skladne s standardi humanega lova s pastmi. V odstavkih 2 in 3 so navedena merila za metode humanega lova z zadrževalnimi pastmi in s pastmi, ki žival ubijejo.

Člen 6 vsebuje prerazvrstitev odstopanj od splošnih obveznosti v členih 4(1) in 5. Tako se lahko odstopanja odobrijo za vsak posamezen primer v določene namene, kakor so zdravje in varstvo ljudi; varstvo javne in zasebne lastnine; raziskave, izobraževanje, doseljevanje, ponovna naselitev, vzreja in varstvo živali in rastlin ter dovolitev uporabe tradicionalnih lesenih pasti, ki so nujne za ohranjanje kulturne dediščine avtohtonih skupnosti. Uporaba pasti se lahko dovoli tudi začasno, v obdobju čakanja na rezultate raziskav o nadomestnih pasteh. Države članice pa lahko posameznikom dovolijo izdelavo in uporabo pasti, ki so skladne z oblikovno zasnovo, ki so jo odobrili pristojni organi. Za pasti, ki jih izdelajo posamezniki, se štejejo preproste, doma izdelane pasti za zasebno rabo. Pristojni organ mora posledično, glede na dejstvo, da iz praktičnih razlogov sistema certificiranja in vseh zahtev glede preskušanja za industrijske proizvajalce ni možno uporabljati, odobriti splošno oblikovno zasnovo navedenih pasti in pripraviti ustrezne določbe v okviru svojega izvedbenega sistema, če država članica želi dovoliti uporabo takih pasti. V tej fazi ni možno opredeliti primerne oblikovne zasnove za vse doma izdelane pasti. Vendar pa naj pristojni organ te pasti pregleduje glede na določene standarde humanega lova s pastmi brez uradnega izvajanja postopkov preskušanja in certificiranja.

Člen 7 predloga obravnava certificiranje pasti, če je s preskusi dokazano, da so pasti in metode lova s pastmi skladne s standardi humanega lova s pastmi. To pomeni, da bodo države članice zagotovile, da bodo certificirane samo pasti in metode lova s pastmi, za katere je bilo s preskusi dokazano, da so skladne s standardi humanega lova s pastmi. Pristojni organi držav članic morajo za te pasti izdati ustrezen standardni certifikacijski dokument, ki vsebuje posebne pogoje in omejitve glede uporabe zadevnih pasti.

Ker bo standardni certifikacijski dokument prispeval k večji usklajenosti postopkov glede certifikacije in olajšati medsebojno priznavanje, bo izdelan na podlagi člena 14.

Člen 8 predloga državam članicam nalaga, da zagotovijo primerno usposobljenost lovcev s pastmi in da imajo potrebno znanje ali se jim zagotovi usposabljanje.

Člen 9 predloga, ki obravnava proizvajalce, določa, naj države članice od proizvajalcev zahtevajo, da označujejo certificirane pasti in priložijo navodila za pravilno nameščanje, varno delovanje in vzdrževanje.

Člen 10 predloga zahteva, naj države članice pospešujejo in spodbujajo raziskave v zvezi z izboljšanjem in razširitvijo standardov humanega lova s pastmi, s ciljem izboljšati dobrobit ujetih živali. To Komisije ne odvezuje odgovornosti, da prav tako spodbuja take raziskave.

Člen 11 predloga vsebuje standardno kazensko določbo.

Člen 12 predloga zahteva izmenjavo podatkov med Komisijo in državami članicami. Države članice morajo zagotoviti tudi, da se sprejmejo vsi potrebni ukrepi za osveščanje javnosti o ukrepih iz te direktive.

Člen 13 predloga navaja, naj Komisiji pomaga odbor, ustanovljen s členom 18 Uredbe Sveta (ES) št. 338/97 z dne 9. decembra 1996 o varstvu prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst z zakonsko ureditvijo trgovine z njimi[7], ki deluje v okviru svoje regulativne pristojnosti. Njegov namen je pomagati pri izvajanju direktive in se dogovoriti o tehničnih spremembah prilog k direktivi. Predlagano je, naj odbor pregleduje znanstvene in tehnične podatke v zvezi s standardi in preskušanjem v prilogah. Odbor mora tudi podajati mnenje o certificiranju in raziskavah za izboljšanje standardov. Pomaga tudi pri pripravi sestankov skupnega upravnega odbora Sporazuma.

Člen 14 predloga opisuje izvedbene ukrepe in spremembe, ki zahtevajo, naj Komisija v skladu s postopkom Odbora določi pogoje in merila za obvestila, pošiljanje podatkov in za sestavo standardnega certifikacijskega dokumenta. Poleg tega je določeno, naj Komisija po potrebi spremeni priloge k direktivi v skladu s postopkom Odbora.

Člen 15 predloga določa, da lahko države članice ohranijo in uporabljajo strožje predpise.

Člen 16 predloga vsebuje določbe za prenos zakonodaje. Določa tudi rok, ki je 31. december 2005.

Člen 17 predloga vsebuje določbo o začetku veljavnosti.

Člen 18 predloga vsebuje standardno klavzulo o naslovljenkah.

Štiri priloge k predlogu vsebujejo seznam zadevnih živalskih vrst (Priloga I), standarde humanega lova s pastmi (Priloga II), tehnične določbe za preskušanje metod lova s pastmi (Priloga III) in podatke o raziskavah (Priloga IV).

5. VPLIVI

Komisija je med sprejemanjem zakonodajnega in delovnega programa za leto 2003 novembra 2001 v zvezi s postopkom presoje vpliva sklenila, da tega predloga ne bo vključila v seznam predlogov, v primeru katerih je treba izvesti razširjeno presojo vpliva. Poleg tega je treba omeniti, da se presoja vpliva običajno uporablja kot sredstvo za izboljšanje kakovosti in usklajenosti postopka razvoja politike. V tem primeru pa je Svet že sklenil Sporazum in sprejel predlagano politiko. Ob upoštevanju zgoraj navedenega, ni bila izvedena nikakršna posebna presoja vpliva.

Ta direktiva nima finančnih posledic za proračun Skupnosti. Vendar pa imajo ekonomske posledice zahteve Sporazuma po preskušanju in certifikaciji pasti. Poleg tega bi lahko bili pomembna sestavina tudi stroški za zamenjavo pasti, ki niso certificirane. Stroške je težko napovedati, saj se bodo razlikovali glede na ciljne živalske vrste. Preskušanje pasti na terenu je na primer za običajne vrste manj dolgotrajno in zato tudi manj drago kakor za vrste, ki se pasti bolj bojijo. Približna ocena je, da bi lahko preskušanje ene metode lova s pastmi v skladu s standardi za eno živalsko vrsto stalo med 30.000 in 100.000 EUR glede na vrsto pasti in vrsto ter naravo zadevne živalske vrste.

Glede na razmeroma nizke stroške se predlaga, naj se razporeditev stroškov prepusti državam članicam. Glede razporeditev stroškov obstajajo številne možnosti za države članice, vsaka pa ima dobre in slabe strani. Stroške bi lahko plačali proizvajalci pasti, države članice in uporabniki. Če bi zahtevali, naj plačajo proizvajalci, bi to lahko skupino pasti, ki bi se preskušale, omejilo na najpogosteje uporabljane pasti, za katere so proizvajalci prepričani, da jim bodo povrnili stroške. Take pasti bi bile verjetno manj humane kakor druge, na novo razvite pasti. Zaradi tega je možno, da za nekatere vrste certificiranih pasti ne bi bilo na voljo, izboljšanja v smeri čim bolj humanih pasti pa ne bi bilo mogoče zajamčiti. Če lova s pastmi ni možno izvajati, bi za obvladovanje škodljivih organizmov lahko prišlo do uporabe drugih sredstev, na primer zastrupljanja, ki živalim povzroča trpljenje in bi lahko imelo negativne učinke na okolje. Nadaljnje možne posledica neopravljanja lova s pastmi bi lahko bile izguba biotske raznovrstnosti in škoda zaradi poplav (obvladovanje pižmovk). Predlog dopušča dovolj prožnosti za preskušanje metod lova s pastmi in certifikacijo pasti, da se lahko takšni morebitni negativni vplivi preprečijo. Glede na dosedanje izkušnje z izvajanjem direktive pa bi bilo morda treba pregledati mehanizme financiranja.

2004/0183 (COD)

Predlog

DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o standardih humanega lova nekaterih živalskih vrst s pastmi

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 175(1) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[8],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[9],

ob upoštevanju mnenja Odbora regij[10],

v skladu s postopkom iz člena 251 Pogodbe[11],

ob upoštevanju naslednjega:

1) Leta 1998 je Skupnost s Sklepom Sveta 98/142/ES z dne 26. januarja 1998 o sklenitvi Sporazuma o mednarodnih standardih humanega lova s pastmi med Evropsko skupnostjo, Kanado in Rusko federacijo ter potrjenega zapisnika med Kanado in Evropsko skupnostjo o podpisu navedenega sporazuma[12] in s Sklepom Sveta 98/487/ES z dne 13. julija 1998 o sklenitvi Mednarodnega sporazuma v obliki potrjenega zapisnika med Evropsko skupnostjo in Združenimi državami Amerike o standardih humanega lova s pastmi[13] odobrila dva sporazuma o mednarodnih standardih humanega lova s pastmi. Zaveze in obveznosti, ki izhajajo iz navedenih sporazumov, naj se torej izvajajo.

2) Cilj sporazumov ni le, da zagotovita spoštovanje mednarodnih standardov humanega lova s pastmi glede tehničnih značilnosti pasti, ampak tudi da zagotovita skladnost metod, ki se uporabljajo za lov devetnajstih zadevnih vrst s pastmi, z navedenimi standardi humanega lova s pastmi. Poleg tega standardi humanega lova s pastmi določajo posebno usposabljanje lovcev s pastmi.

3) Ker morajo biti humane pasti selektivne, učinkovite in skladne z ustreznimi zahtevami za varnost ljudi, bo uporaba teh mednarodno dogovorjenih standardov humanega lova s pastmi pozitivno vplivala na dobrobit ujetih živali in prispevala k varstvu prosto živečih živalskih vrst tako znotraj kot izven Skupnosti. Zagotavljanje dovolj visoke stopnje dobrobiti ujetih prosto živečih živali za namene upravljanja s prosto živečimi živalmi in za ujetje navedenih sesalcev zaradi ohranjanja bi moralo prispevati k izpolnjevanju ciljev okoljske politike Skupnosti. Na takšen način pa bo Skupnost še posebej prispevala k preudarni, trajnostni in racionalni rabi naravnih virov in spodbujala ukrepe na mednarodni ravni za spopadanje z okoljskimi težavami po vsem svetu.

4) Učinkovita uporaba metod humanega lova s pastmi ne zahteva le, da se pasti certificirajo kot skladne s standardi humanega lova s pastmi, ampak tudi, da v skladu s temi standardi z njimi ravnajo lovci, ki so usposobljeni za lov s pastmi.

5) Certifikacija pasti naj temelji na predhodnem preskušanju. Če preskušanje in certifikacija izpolnjujeta zahteve iz te direktive, ni treba, da oba postopka opravlja isti organ ali da se opravljata v isti državi. Certificirane pasti naj bodo z lahkoto prepoznavne, na voljo pa morajo biti tudi podatki za njihovo uporabo v skladu s standardi humanega lova s pastmi. Nasprotno pa uporaba necertificiranih pasti po preteku dovolj dolgega obdobja, ki omogoča preskušanje in certifikacijo, ne bi smela biti možna, razen v primeru, če so izrecno dovoljene zaradi splošnega interesa.

6) Treba bi bilo spodbujati in pospeševati raziskave za izboljšanje standardov humanega lova s pastmi.

7) Ta direktiva ne posega v strožjo zakonodajo Skupnosti, zlasti pa ne v Uredbo Sveta (EGS) št. 3254/91 z dne 4. novembra 1991 o prepovedi uporabe stopalk v Skupnosti in vnosa v Skupnost kožuhov in izdelanega blaga iz nekaterih prosto živečih živalskih vrst, ki izvirajo iz držav, kjer jih lovijo s stopalkami ali z metodami lova s pastmi, ki ne izpolnjujejo mednarodnih standardov humanega lova s pastmi[14]. Zato bo vsa raba pasti stopalk v Skupnosti še naprej prepovedana.

8) Ta direktiva tudi ne posega v člena 12 in 15 Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst[15].

9) V skladu z načelom sorazmernosti je za doseganje osnovnega cilja te direktive nujno in primerno, da se določijo pravila za izvajanje obveznosti Skupnosti na podlagi sporazumov o mednarodnih standardih humanega lova s pastmi, kakor so navedene v sklepih 98/142/ES in 98/487/ES. Ta direktiva se omejuje na tisto, kar je potrebno za doseganje zastavljenih ciljev v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Pogodbe.

10) Ukrepi, potrebni za izvajanje te direktive, naj se sprejmejo v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o izvrševanju na Komisijo prenesenih izvedbenih pooblastil[16] –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Zadeva in obseg uporabe

1. Ta direktiva določa standarde humanega lova s pastmi, zahteve za metode lova s pastmi, tehnične določbe za preskušanje metod lova s pastmi in za certificiranje pasti za lov nekaterih prosto živečih živalskih vrst s pastmi.

2. Ta direktiva obravnava pasti, ki se uporabljajo za lov prosto živečih sesalcev iz Priloge I s pastmi za namen upravljanja s prosto živečimi živalskimi vrstami, obvladovanja škodljivih organizmov, lova sesalcev za ohranjanje in pridobivanja kožuhov, kože ali mesa.

Člen 2

Opredelitve

Za namene te direktive se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

1. "pasti" so mehanske lovilne naprave za ubijanje ali zadržanje živalskih vrst iz Priloge I,

2. "metode lova s pastmi" pomeni pasti in njihove pogoje nastavitve, npr. ciljna vrsta, postavitev, vaba in naravni pogoji v okolju,

3. "metode lova z zadrževalnimi pastmi" pomeni pasti, ki niso zasnovane in nastavljene z namenom žival ubiti, temveč zadržati njene premike v takem obsegu, da človek lahko stopi z njo v neposredni stik,

4. "metode lova s pastmi, ki žival ubijejo" pomeni pasti, zasnovane in nastavljene z namenom ubiti ujeto žival,

5. "lovec s pastmi" pomeni osebo, ki ima dovoljenje pristojnega organa države članice, da uporablja pasti za lov živalskih vrst iz Priloge I s pastmi.

Člen 3

Pristojni organi

1. Vsaka država članica določi enega ali več pristojnih organov, ki so odgovorni za izvajanje te direktive.

2. Države članice Komisiji sporočijo nazive in naslove pristojnih organov najkasneje do 31. decembra 2005. Komisija o tem obvesti druge države članice in objavi seznam pristojnih organov v Uradnem listu Evropske unije . Enak postopek se uporablja za spremembe seznama pristojnih organov.

Člen 4

Uporaba pasti

1. Od 1. januarja 2009 države članice zagotovijo, da so pasti, ki se začnejo uporabljati, skladne s standardi humanega lova s pastmi iz Priloge II in da so jih pristojni organi certificirali kot take.

2. Države članice lahko na svojih ozemljih dovolijo uporabo pasti, ki so bile certificirane v tretji državi v skladu s standardi humanega lova s pastmi. Države članice navedejo razloge za zavrnitev takega dovoljenja in pisno obvestijo tretjo državo certificiranja in Komisijo.

Člen 5

Metode lova s pastmi

1. Od 1. januarja 2012 države članice zagotovijo uporabo samo tistih metod lova s pastmi, ki so skladne s standardi humanega lova s pastmi iz Priloge II.

2. Metoda lova z zadrževalnimi pastmi se šteje kot humana, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

a) število vzorcev iste ciljne vrste, iz katere izhajajo podatki, znaša vsaj 20,

b) vsaj 80 % živali iz točke a) ne kaže nobenih znakov iz točke 2.2 v Prilogi II.

3. Metoda lova s pastmi, ki žival ubijejo, se šteje kot humana, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

a) število vzorcev iste ciljne vrste, iz katere izhajajo podatki, znaša vsaj 12,

b) vsaj 80 % teh živali iz točke a) je nezavestnih in neobčutljivih v roku, določenem v točki 3.2 Priloge II, in v tem stanju ostanejo do smrti.

Člen 6

Odstopanja

1. Pod pogojem, da se ne uporabljajo na način, ki bi ogrozil doseganje cilja te direktive, lahko pristojni organi za vsak primer posebej odobrijo odstopanja od obveznosti iz člena 4(1) in člena 5 za naslednje namene:

a) interesi zdravja in varstva ljudi,

b) varstvo javne in zasebne lastnine,

c) raziskave, izobraževanje, doselitev, ponovna naselitev, gojitev ali varstvo živalskih in rastlinskih vrst,

d) uporaba tradicionalnih lesenih pasti, bistvenih za ohranjanje kulturne dediščine avtohtonih skupnosti,

e) začasna uporaba posebne pasti za določene vrste ali v posebnih okoljskih razmerah, v razumno dolgem času, ki ga opredelijo pristojni organi, medtem ko potekajo raziskave za določitev nadomestnih pasti,

f) dovolitev posameznikom izdelavo in uporabo pasti, ki so skladne z oblikovno zasnovo, ki so jo odobrili pristojni organi, za vsak primer posebej.

2. Odstopanje, odobreno v skladu z odstavkom 1, spremlja pisna obrazložitev in pogoji, ki se za to uporabljajo.

3. Pristojni organ obvesti Komisijo o odobrenem odstopanju in obrazložitvi ter pogojih, ki se za to uporabljajo.

Člen 7

Certificiranje

1. Če so pasti in metode lova s pastmi preskušene in se dokaže, da so skladne s standardi humanega lova s pastmi, države članice zagotovijo, da jih pristojni organi certificirajo.

2. Države članice zagotovijo dostavo standardnega certifikacijskega dokumenta za pasti, katerih uporaba je dovoljena na podlagi člena 4(1).

3. Brez poseganja v nacionalne prepovedi v zvezi z uporabo pasti, se standardni certifikacijski dokument, ki ga pristojni organ druge države članice pošlje v skladu s to direktivo, prizna kot veljavni certifikat v drugih državah članicah.

4. Pristojni organ na standardni certifikacijski dokument navede morebitne posebne pogoje oziroma omejitve za uporabo pasti.

5. Preden pristojni organ certificira past, zagotovi, da je subjekt ali organ, pristojen za preskušanje, uporabil tehnične določbe za preskušanje metod lova s pastmi iz Priloge II in je pristojnemu organu poslal poročilo v skladu s točko 1.6 navedene Priloge.

Člen 8

Lovci s pastmi

Države članice zagotovijo, da se lovci s pastmi posebej usposobijo ali da imajo enakovredne praktične izkušnje, sposobnost in znanje, na podlagi katerih so usposobljeni za lov s pastmi v skladu s standardi humanega lova s pastmi.

Člen 9

Proizvajalci

Države članice zahtevajo, da proizvajalci označujejo certificirane pasti in zagotovijo navodila za njihovo primerno nastavitev, varno delovanje in vzdrževanje.

Člen 10

Raziskave

Države članice spodbujajo in pospešujejo raziskave, ki bodo pripomogle izboljšati standarde humanega lova s pastmi in dobrobit ujetih živali v skladu z določbami iz Priloge IV.

Člen 11

Kazni

Države članice določijo pravila o kaznih, ki se uporabljajo za kršitve nacionalnih določb, sprejetih na podlagi te direktive, in sprejmejo vse potrebne ukrepe, da se zagotovi njihovo izvajanje. Predvidene kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne. Države članice najkasneje do datuma, navedenega v členu 16(1), obvestijo Komisijo navedenih določbah in brez odlašanja tudi o vseh kasnejših spremembah navedenih določb.

Člen 12

Sporočanje informacij

1. Države članice in Komisija si medsebojno sporočajo podatke, potrebne za izvajanje te direktive.

2. Države članice zagotovijo tudi, da se sprejmejo vsi potrebni ukrepi za osveščanje javnosti o ukrepih, sprejetih na podlagi te direktive.

Člen 13

Odbor

1. Komisiji pomaga odbor, ustanovljen s členom 18 Uredbe Sveta (ES) št. 338/97[17] (v nadaljnjem besedilu imenovan "odbor").

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

Obdobje iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES je dva meseca.

3. Odbor sprejme svoj poslovnik.

Člen 14

Izvedbeni ukrepi in spremembe

1. V skladu s postopkom z člena 13(2) Komisija določi enotne pogoje in merila za:

a) obvestila iz člena 4(2) in 6(1),

b) sporočanje informacij iz člena 12,

c) sestavljanje standardnega certifikacijskega dokumenta za namene člena 7.

Komisija po potrebi in v skladu s postopkom iz člena 13(2) sprejme dodatne izvedbene ukrepe.

2. Če se Priloge k Sporazumu in potrjeni zapisnik iz Sklepa 98/142/ES in 98/487/ES spremenijo, Komisija v skladu s postopkom iz člena 13(2) ustrezno spremeni priloge k tej direktivi.

Člen 15

Povezava z nacionalno zakonodajo

Države članice lahko ohranijo ali sprejmejo strožje določbe od tistih, ki so določene v tej direktivi za varstvo živali in živalskih vrst iz Priloge I. O takih ukrepih obvestijo Komisijo.

Člen 16

Prenos

1. Države članice najkasneje do 31. decembra 2005 sprejmejo in objavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo. Komisiji nemudoma sporočijo besedila navedenih predpisov in korelacijsko tabelo med navedenimi predpisi in to direktivo.

Navedene predpise uporabljajo od 1. januarja 2006.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 17

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Člen 18

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju, […]

Predsednik Za Evropski parlament Za Svet

Predsednik Predsednik

PRILOGA I

SEZNAM ŽIVALSKIH VRST

Standardi humanega lova s pastmi se uporabljajo za naslednje živalske vrste:

+++++ TABLE +++++

E = evropski

SA = severnoameriški

PRILOGA II

1. STANDARDI HUMANEGA LOVA S PASTMI

1.1. Cilji

Namen standardov je zagotoviti dovolj visoko raven dobrobiti ujetih živali in to dobrobit še izboljševati.

Ne glede na to, da morajo metode lova s pastmi izpolnjevati zahteve te direktive, bi bilo treba obravnavati nenehno izboljševanje zasnove in nastavljanja pasti, zlasti za:

a) izboljšanje dobrobiti živali, ujetih v zadrževalne pasti, v času zadržanja,

b) doseganje hitrega nastopa nezavesti in neobčutljivosti živali, ujetih v pasti, ki žival ubijejo ter

c) zmanjšanje ujetja ne-ciljnih živali na čim manjšo možno raven.

1.2. Načelo

Pri vrednotenju, ali je metoda lova s pastmi humana ali ne, je treba oceniti dobrobit ujete živali.

1.3. Splošni premisleki

Dobrobit živali se kaže z meritvami obsega enostavnosti ali težavnosti in obsega neuspešnosti pri obvladovanju njihovega okolja. Ker se živali razlikujejo po načinih, ki jih uporabljajo, ko skušajo obvladovati svoje okolje, je treba pri ocenjevanju njihove dobrobiti uporabiti številne meritve.

Med kazalci dobrobiti ujetih živali so fiziologija, poškodbe in vedenje. Ker nekateri od teh kazalcev za številne vrste še niso bili preučeni, bodo za določitev pragov teh standardov ustrezno potrebne nadaljnje znanstvene študije.

Čeprav se dobrobit lahko zelo razlikuje, se izraz "human" uporablja samo za tiste metode lova s pastmi, s katerimi se dobrobit zadevnih živali ohranja na zadostni ravni, čeprav se priznava, da bo pri pasteh, ki žival ubijejo, v nekaterih razmerah prisotno kratko časovno obdobje, med katerim bo raven dobrobiti morda slaba.

V standardih določeni pragi za certificiranje pasti vključujejo:

a) za zadrževalne pasti: raven kazalcev, ob preseganju katere se šteje, da je dobrobit živali slaba in

b) za pasti, ki žival ubijejo: čas do nastopa nezavesti in neobčutljivosti ter ohranjanje tega stanja do smrti živali.

2. ZAHTEVE ZA METODE LOVA Z ZADRŽEVALNIMI PASTMI

2.1. Parametri

Pri vrednotenju, ali metoda lova z zadrževalnimi pasti izpolnjuje te standarde, je treba presojati dobrobit ujete živali.

Parametri morajo vključevati kazalce vedenja in poškodovanosti iz odstavka 2.2 te Priloge II.

Oceniti je treba moč odzivov za vsakega od navedenih parametrov.

2.2. Kazalci

Vedenjski kazalci, spoznani kot kazalci slabe dobrobiti ujetih prosto živečih živali so:

a) grizenje same sebe, ki lahko povzroči resne poškodbe (pohabljanje same sebe),

b) pretirana nepremičnost in neodzivnost.

Preiskave (poškodbe), priznane kot kazalci slabe dobrobiti ujetih prosto živečih živali, so:

a) zlom,

b) zvin sklepa v bližini prednjega ali zadnjega gležnja,

c) strgana kita ali vez,

d) večja odrgnjenost pokostnice,

e) resna zunanja krvavitev ali krvavitev v notranjo votlino,

f) večja degeneracija skeletne mišice,

g) ishemija udov,

h) zlom trajnega zoba, ki izpostavi zobno pulpo,

i) poškodba očesa vključno z raztrganjem roženice,

j) poškodba hrbtenjače,

k) huda poškodba notranjega organa,

l) degeneracija srčne mišice,

m) amputacija,

n) smrt.

3. ZAHTEVE ZA METODE LOVA S PASTMI, KI ŽIVAL UBIJEJO

3.1. Parametri

Določiti je treba čas nastopa nezavesti in neobčutljivosti, dosežen z metodo ubijanja, ter preveriti ohranjanje tega stanja do smrti (t.j. do nepreklicnega prenehanja srčne funkcije).

Nezavest in neobčutljivost je treba spremljati s preverjanjem refleksov roženice in očesne veke ali z drugim znanstveno dokazanim ustreznim nadomestnim parametrom.

V primerih, kadar so potrebni nadaljnji preskusi, da se določi, ali metoda lova s pastmi ustreza standardom, se lahko opravijo še dodaten elektroencefalogram (EEG), meritve reakcije na osvetlitev (VER) in reakcije na zvok (SER).

3.2. Kazalci in časovne omejitve

+++++ TABLE +++++

* Ta časovna omejitev bo ponovno pregledana s ciljem prilagoditi zahtevo po časovni omejitvi za vsako vrsto posebej, da bi časovno omejitev 300 sekund spustili na 180 sekund, in določiti časovni okvir za izvajanje.

PRILOGA III

1. TEHNIČNE DOLOČBE ZA PRESKUŠANJE METOD LOVA S PASTMI

Za zagotovitev natančnosti in zanesljivosti ter za izkazovanje, da metode lova s pastmi izpolnjujejo zahteve v standardih, morajo študije za preskušanje navedenih metod lova s pastmi slediti načelom dobre prakse preskušanja.

V primeru, da so preskusni postopki vzpostavljeni v okviru ISO, Mednarodne organizacije za standardizacijo, in da se ti postopki nanašajo na presojo skladnosti metod lova s pastmi z nekaterimi ali vsemi zahtevami standardov, se ustrezno uporabijo postopki ISO.

1.1. Splošne določbe

Preskuse je treba opraviti v skladu s splošnimi študijskimi protokoli.

Preskusiti je treba delovanje mehanizma pasti.

Preskus pasti na terenu je treba opraviti zlasti zaradi presoje selektivnosti. Ta preskus se lahko uporabi tudi za zbiranje podatkov o učinkovitosti ujetja in varnosti uporabnika.

Zadrževalne pasti je treba preskusiti v ogradi zlasti za ovrednotenje vedenja in fizioloških parametrov. Pasti, ki žival ubijejo, je treba preskusiti v ogradi zlasti za ugotovitev nezavesti.

Pri preskusih na terenu je treba pasti pregledovati vsak dan.

Učinkovitost pasti, ki žival ubijejo, za povzročitev nezavesti ciljne živali in njeno usmrtitev je treba preskusiti na gibljivih živalih pri zavesti z meritvami v laboratoriju ali ogradi in na terenu. Treba je ovrednotiti zmožnost pasti, da ciljno žival udari na življenjsko pomembnih mestih.

Vrstni red postopkov preskušanja se lahko spreminja, da se zagotovi najučinkovitejše vrednotenje pasti, ki se preskušajo.

Pasti pri običajni uporabi ne smejo izpostaviti upravljavca nepotrebni nevarnosti.

Če je primerno, je treba pri preskušanju pasti preveriti obsežnejšo vrsto ukrepov. Preskušanje na terenu lahko vključuje učinke lova s pastmi na ciljne in ne-ciljne vrste.

1.2. Razmere za študijo

Past je treba nastaviti in uporabiti po najboljšem nasvetu proizvajalcev ali drugih glede tega, kako se to naredi.

Za preskušanje v ogradi je treba uporabiti ogrado, ki živalim ciljne vrste zagotavlja ustrezno okolje za njihovo prosto gibanje, skrivanje in prikaz najbolj običajnega vedenja. Omogočena mora biti nastavitev pasti in spremljanje ujetih živali. Če je primerno, mora biti past nastavljena tako, da je mogoče narediti video in zvočni zapis o celotnem poteku lova s pastjo.

Za preskušanje na terenu je treba izbrati lokacije, ki so reprezentativne za tiste, ki se bodo uporabljale v praksi. Ker so selektivnost pasti in možni škodljivi učinki pasti na ne-ciljne vrste pomembni razlogi za preskušanje na terenu, bo morda treba lokacije za preskušanje na terenu izbrati v različnih habitatih, kjer je srečanje z različnimi ne-ciljnimi vrstami verjetno. Treba je fotografirati vsako past in njeno nastavitev ter širše okolje. Identifikacijska številka pasti mora biti del fotografskega posnetka pred in po udarcu.

1.3. Študijsko osebje

Preskusno osebje mora biti ustrezno kvalificirano in usposobljeno.

Med preskusnimi osebami mora biti vsaj ena oseba z izkušnjami pri uporabi pasti ter sposobna loviti s pastmi živali, uporabljene pri preskusu, ter vsaj ena oseba z izkušnjami pri vsaki od metod presoje dobrobiti za zadrževalne pasti in pri metodah presoje nezavesti za pasti, ki žival ubijejo. Oceno vedenjskih odzivov na lov s pastmi in oceno nenaklonjenosti mora na primer zlasti opraviti usposobljena oseba, seznanjena z razlago teh podatkov.

1.4. Živali, ki se uporabljajo pri preskušanju pasti

Preskusne živali v ogradi naj bodo dobrega zdravja in reprezentativne za tiste, ki se bodo najverjetneje ujele v naravi. Uporabljene živali naj nimajo predhodnih izkušenj s pastjo, ki se preskuša.

Pred preskušanjem pasti morajo biti živali nastanjene v primernih pogojih in oskrbljene z ustrezno hrano in vodo. Živali ne smejo biti nastanjene na način, ki bi lahko sam po sebi povzročil slabo dobrobit.

Pred začetkom preskusa je treba živali navaditi na preskusno ogrado.

1.5. Opombe

Vedenje

Vedenjska opazovanja mora opraviti usposobljena oseba, zlasti glede na poznavanje vedenjskih značilnosti vrst.

Nenaklonjenost je mogoče presojati z lovom živali s pastjo v zlahka prepoznanih razmerah, potem pa s ponovno izpostavitvijo živali pasti v ustreznih razmerah in ovrednotenjem njenega vedenja.

Paziti je treba na razlikovanje odzivov na dodatne dražljaje od odzivov na past ali razmere.

Fiziologija

Nekaterim živalim je treba pred preskušanjem namestiti telemetrične registratorje (npr. za zapis srčnega utripa, hitrosti dihanja). To namestitev je treba opraviti dovolj dolgo pred lovom s pastmi, da si žival opomore od motenj, povzročenih zaradi namestitve takih registratorjev.

Vsestransko je treba paziti, da se omejijo neustrezna ali pristranska opazovanja in parametri, zlasti tisti, ki jih povzroča človekovo vmešavanja pri vzorčenju.

Ko se opravlja biološko vzorčenje (npr. kri, urin, slina), ga je treba opraviti v času, ki je pomemben za lov s pastmi, ob upoštevanju kako je parameter, ki se vrednoti, odvisen od časa. Zbrati je treba tudi kontrolne podatke o živalih, ki se v dobrih pogojih in za drugačne dejavnosti vzdržujejo drugje, osnovne podatke pred lovom s pastmi in nekatere referenčne podatke po skrajnih dražljajih (npr. izzivni preskus z adrenokortikotropnim hormonom (ACTH)).

Vse biološke vzorce je treba vzeti in hraniti pred analizo skladno z najboljšim znanjem za zagotovitev ohranitve.

Uporabljene analitične metode morajo biti validirane.

Za pasti, ki žival ubijejo, kjer se nevrološke preiskave z uporabo refleksov (kot bolečina ali oči) uporabljajo v kombinaciji z meritvami EEG in/ali VER ali SER, mora preiskave za zagotovitev ustreznih informacij o zavesti živali glede učinkovitosti tehnike ubijanja opraviti strokovnjak.

Ko živali niso nezavestne in neobčutljive v času, opisanem v preskusnem protokolu, se morajo ubiti na human način.

Poškodbe in patologija

Vsaka preskusna žival mora biti skrbno preiskana, da bi ocenili morebitne poškodbe. Za potrditev morebitnih zlomov je treba opraviti rentgensko preiskavo.

Treba je opraviti podrobno patološko preiskavo mrtvih živali. Preiskavo post-mortem naj opravi izkušen veterinar v skladu s sprejeto prakso za veterinarske preiskave.

Prizadete organe ali/in predele je treba preučiti z mikroskopom in histološko, če je primerno.

1.6. Poročilo

Študijsko poročilo mora vsebovati vse ustrezne informacije o preskusni zasnovi, materialih, načinih in rezultatih, zlasti:

a) tehnični opis zasnove pasti vključno s konstrukcijskim materialom,

b) proizvajalčeva navodila za uporabo,

c) opis preskusnih razmer,

d) vremenske razmere, predvsem temperaturo in globino snega,

e) preskusno osebje,

f) število preskušanih živali in pasti,

g) skupno število ujetih ciljnih in ne-ciljnih živali vsake vrste, ter relativna številčnost vrste na tistem območju, izraženo kot redka, običajna ali številčna vrsta,

h) selektivnost,

i) podrobnosti o kakršnih koli dokazih, da je bila past sprožena in je ranila žival, ki ni bila ujeta,

j) vedenjska opažanja,

k) vrednosti vsakega izmerjenega fiziološkega parametra in metodologije,

l) opis poškodb in preiskav post-mortem,

m) čas do izgube zavesti in občutljivosti in

n) statistično analizo.

PRILOGA IV

1. RAZISKAVE

Pri preskušanju sistemov lova s pastmi je treba presojati primerno vrsto meritev dobrobiti živali, ki so ujete. Medtem ko te meritve, zlasti dodatne vedenjske in fiziološke meritve, za številne vrste še niso razvite in se ne uporabljajo, bo treba njihovo uporabo v teh standardih za vrsto, ki se preučuje, preveriti z znanstvenimi študijami, opravljenimi za določitev osnovnih ravni, stopenj odziva in drugih ustreznih ukrepov.

Cilji

Raziskave, ki jih pogodbenice pospešujejo in spodbujajo po členu 11, morajo zlasti meriti na vzpostavitev osnovnih in referenčnih podatkov, potrebnih za določitev pragov za dodatne parametre ali za ovrednotenje pomembnosti druge meritve dobrobiti, ki ni vključena v sedanje področje uporabe oddelka 2.3. teh standardov, vključno s številnimi vedenjskimi in fiziološkimi kazalci.

Posebne meritve, ki naj se preučijo

Med parametre, ki naj se preučijo, morajo zlasti soditi:

a) vedenjski odzivi po ujetju v past, vključno z vokalizacijo, izjemno paniko, časovnim zamikom do vrnitve v običajno vedenje po izpustu iz pasti in nenaklonjenostjo. Pri preskušanju nenaklonjenosti je treba ovrednotiti obseg izogibanja ali odpora proti tesnemu približanju predhodno doživetim razmeram ujetja v past in

b) fiziološki parametri, vključno s srčnim utripom in aritmijo, ter biokemični parametri (meritve krvi, urina ali sline), ki ustrezajo vrsti, vključno s koncentracijami glukokortikoida, prolaktina, aktivnostjo kreatin kinaze, laktat dehidrogenaze (in po možnosti izo-encima 5) ter ravnmi beta endorfina (če obstajajo analize).

Moč odziva fizioloških parametrov se bo nanašala na osnovne in izjemne ravni ter odvisnost od časa.

Osnovne ravni pomeni količino, koncentracijo ali stopnjo za navedeno fiziološko spremenljivko, kadar živali ne motijo pogoji v okolju. Za fiziološke spremenljivke, ki se spremenijo v obdobjih nekaj sekund ali minut, se mora ta osnovna raven nanašati na določeno dejavnost, na primer ležanje, stanje, hojo ali tek in poskakovanje. Izjemna raven pomeni blizu najvišje ali najnižje ravni za te živali. Zgoraj navedeni fiziološki odzivi se bodo najverjetneje pokazali pri vseh sesalcih, natančne osnovne in izjemne ravni ter vzorec sprememb med njimi pa je treba določiti za vsako preskušano vrsto.

Slaba dobrobit se pri meritvah fizioloških odzivov pokaže s tem, da je izmerjena raven daleč od običajne ali da je trajanje te spremenjene ravni daljše.

V primerih, kadar so potrebni nadaljnji preskusi, da se določi, ali metoda lova s pastmi ustreza standardom, se lahko opravijo še dodaten elektroencefalogram (EEG), meritve reakcije na osvetlitev (VER) in reakcije na zvok (SER).

[1] Sklep Sveta 98/142/ES z dne 26. januarja 1998 o sklenitvi Sporazuma o mednarodnihstandardih humanega lova s pastmi med Evropsko skupnostjo, Kanado in Rusko federacijo ter potrjenega zapisnika med Kanado in Evropsko skupnostjo o podpisu navedenega sporazuma(UL L 42, 14.2.1998, str. 40).

[2] Sklep Sveta 98/487/ES z dne 13. julija 1998 o sklenitvi Mednarodnega sporazuma v obliki potrjenega zapisnika med Evropsko skupnostjo in Združenimi državami Amerike o standardih humanega lova s pastmi (UL L 219, 7.8.1998, str. 24).

[3] Med pogajanji se je število živali v delu 2 Priloge I Sporazuma povečalo s 13 na 19 vrst na zahtevo drugih pogodbenic, ki so želele, da bi bilo vključeno večje število evropskih vrst.

[4] Canis latrans , kojot Martes Americana , smrekova kuna Felix rufus , rdečerjavi ris Martes pennant , ribja kuna Ondata zibethicus , pižmovka Procyon lotor , severnoameriški rakun Martes zibellina , sobolj Mustela erminea , hermelin Lynx lynx , ris Lynx canadensis , kanadski ris Meles meles , jazbec Taxidea taxus , ameriški jazbec Canis lupus , volk Nyctereutes procyonoides , rakunasti pes Castor fiber , bober Castor canadensis , kanadski bober Lutra lutra , vidra Lutra canadensis , kanadska rečna vidra Martes martes , kuna zlatica

[5] "Ocena razmer v državah članicah kot tehnična podpora za pripravo na izvajanje Sporazuma", ki jo je opravila FACE (Združenje lovskih zvez EU) v letih 1999-2000.

[6] Uredba Sveta (EGS) st. 3254/91, UL L 308, 9.11.1991, str. 1.

[7] UL L 61, 3.3.1997, str.1.

[8] UL C […], […], str. […].

[9] UL C […], […], str. […].

[10] UL C […], […], str. […].

[11] UL C […], […], str. […]..

[12] UL L 42, 14.2.1998, str. 40.

[13] UL L 219, 7.8.1998, str. 24.

[14] Uredba Sveta (EGS) st. 3254/91, UL L 308, 9.11.1991, str. 1.

[15] UL L 206, 22.7.1992, str. 7. Direktiva, nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 284, 31.10.2003, str. 1).

[16] UL L 184, 17.7.1999, str. 23.

[17] UL L 61, 3.3.1997, str.1.