Objava zahtevka za odobritev spremembe specifikacije proizvoda, ki ni manjša, v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2020/C 408/08)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper zahtevek v treh mesecih od dneva te objave.

ZAHTEVEK ZA ODOBRITEV SPREMEMBE SPECIFIKACIJE PROIZVODA ZA ZAŠČITENE OZNAČBE POREKLA/ZAŠČITENE GEOGRAFSKE OZNAČBE, KI NI MANJŠA

Zahtevek za odobritev spremembe v skladu s prvim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012

„Burrata di Andria“

EU št.: PGI-IT-01393-AM01 – 3.3.2020

ZOP ( ) ZGO (X)

1. Skupina vložnikov in pravni interes

Consorzio Tutela Burrata di Andria IGP s sedežem na naslovu Contrada Barba d’Angelo 55, 76123 Andria BT, Italija

Tel. +39 883550600

E-naslov: consorzio@burratadiandria.it,

Potrjen e-naslov: burratadiandria@pec.it

Konzorcij Consorzio Tutela Burrata di Andria IGP (Združenje za zaščito ZGO „Burrata di Andria“) sestavljajo proizvajalci sira „Burrata di Andria“ in ima pravico vložiti zahtevek za spremembo v skladu s členom 13(1) odloka ministrstva za kmetijske, živilske in gozdarske politike št. 12511 z dne 14. oktobra 2013.

2. Država članica ali tretja država

Italija

3. Postavka v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša

☐ Ime proizvoda

☒ Opis proizvoda

☐ Geografsko območje

☐ Dokazilo o poreklu

☒ Metoda proizvodnje

☐ Povezava

☐ Označevanje

☒ Drugo: pakiranje

4. Vrsta sprememb

☒ Sprememba specifikacije proizvoda za registrirano ZOP ali ZGO, ki se ne šteje za manjšo v skladu s tretjim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012.

☐ Sprememba specifikacije proizvoda za registrirano ZOP ali ZGO, za katero enotni dokument (ali enakovredni dokument) ni bil objavljen, pri čemer se sprememba ne šteje za manjšo v skladu s tretjim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012.

5. Spremembe

Opis proizvoda

— Predlagamo spremembo točke 2.2 člena 2 specifikacije proizvoda in točke 3.2 enotnega dokumenta, zlasti odstavek o obliki sira. Sedanje besedilo: „okroglasta v obliki vrečke, značilno privezane na vrhu“; je nadomeščeno z besedilom: „okroglasta v obliki mošnjička, ki se na vrhu ročno zapre v značilen naguban vozel, dovolj velik, da se lahko zaveže z rafijo, primerno za živila“. Odločili smo se za podrobnejši opis načina, kako se sir na vrhu ročno zapira, in najmanjše velikosti tega vozla za zaprtje mošnjička, saj so bile pri prejšnjem opisu možne različne razlage. Ta korak pojasnjuje en vidik umetelnosti ročne dodelave proizvoda ter omogoča, da sir pridobi svojo značilnost in izstopa od posnemovalcev, pri katerih ni prav te posebnosti, ki odlikuje sir, saj ga mora sirar ročno zapreti, ta korak pa v industrijskem postopku proizvodnje opuščajo.

— Spremeniti bi bilo treba točko 2.2 člena 2 specifikacije proizvoda in točko 3.2 enotnega dokumenta v zvezi z odstotkom vsebnosti vlage proizvoda. Povečati bi bilo treba zlasti razpon vsebnosti vlage v končnem proizvodu. Sedanje besedilo: „Vsebnost vlage: med 60 % in 70 %“ je nadomeščeno z besedilom: „Vsebnost vlage: med 50 % in 70 %“. Spremenljivost vsebnosti vlage je tesno povezana z velikostjo vozla za zaprtje mošnjička na vrhu sira in velikostjo proizvoda. To pri pripravi prejšnjega dokumenta ni bilo ustrezno upoštevano, zato se je pojavilo več primerov neskladnosti, zaradi katerih proizvodov, ki so izpolnjevali vse zahteve iz specifikacije proizvoda, ni bilo mogoče certificirati.

Metoda proizvodnje

— V točki 2.1 člena 2 specifikacije proizvoda bi bilo treba spremeniti parametre za vsebnost maščob in beljakovin v kravjem mleku, ki se uporablja za izdelavo sira „Burrata di Andria“. Sedanje besedilo: „Maščoba > 3,50 %, beljakovine > 3,30 %“ je nadomeščeno z besedilom: „Maščoba > 3,30 %, beljakovine > 3,20 %“. Deleža maščobe in beljakovin se spreminjata glede na letni čas proizvodnje, zato ju je bilo treba zmanjšati, kar v prejšnji specifikaciji proizvoda ni bilo dovolj ustrezno upoštevano. V poletnih mesecih (od maja do septembra) sta oba deleža manjša od letnega povprečja. To se nanaša predvsem na lokalno proizvedeno mleko, ki ga, paradoksalno in zaradi neskladnosti s temi parametri, ni mogoče uporabiti pri proizvodnji sira „Burrata di Andria“. Zato prosimo, da se parametri za vsebnost maščobe in beljakovin zmanjšajo, zlasti da bi lahko mali proizvajalci, ki uporabljajo izključno lokalno mleko, tudi v poletnih mesecih izpolnjevali predpise za proizvodnjo sira z ZGO „Burrata di Andria“.

— Izbrisati želimo vrednost laktoze v točki 2.1 člena 2 specifikacije proizvoda v razdelku o surovinah. Izbrisano bo naslednje besedilo: „Laktoza v m/m > 4,75 %.“ Izbrisati bi bilo treba odstotno vrednost laktoze, tj. parameter, ki ni določen v zakonodaji o kakovosti mleka. Učinek deleža laktoze na kakovost svežega proizvoda, kot je sir z ZGO „Burrata di Andria“, je z organoleptičnega vidika povsem nepomemben. Z odpravo preverjanja laktoze bi se zmanjšali stroški podjetij za analize, ki se zahtevajo v specifikaciji proizvoda za certifikacijo proizvoda z ZGO.

— Količina laktoze v končnem proizvodu za serijo proizvodov brez laktoze je bila iz točke 2.1 člena 2 premaknjena v točko 2.2 člena 2 specifikacije proizvoda. Enak stavek je bil dodan tudi v točki 3.2 enotnega dokumenta. Premaknjeno je bilo naslednje besedilo: „Vsebnost laktoze v seriji proizvodov brez laktoze < 0,1 g na 100 g.“ Zaradi napake v prepisu v trenutnem enotnem dokumentu je bila količina laktoze v proizvodu brez laktoze navedena v skladu z zahtevami za surovine (mleko) namesto v skladu z zahtevami za končni proizvod. Vendar so bile vrednosti pravilno navedene v specifikaciji proizvoda pri opisu značilnosti proizvoda in v točki 3.2 enotnega dokumenta.

— Spremeniti bi bilo treba točko 2.1 člena 2 specifikacije proizvoda glede števila bakterij v mleku. Sedanje besedilo: „Število mezofilnih bakterij pri 30 °C < 100 000 CFU/ml“; je nadomeščeno z besedilom: „Število bakterij: — za predelano kravje mleko, uporabljeno pri proizvodnji mlečnih proizvodov: — število mezofilnih bakterij pri 30 °C < 100 000 CFU/ml, — za surovo kravje mleko, uporabljeno pri proizvodnji mlečnih proizvodov: — število mezofilnih bakterij pri 30 °C < 300 000 CFU/ml. Zgornji parametri glede kakovosti surovine (mleka) se ocenijo v proizvodnem obratu, tik pred predelavo.“ Opredeliti želimo število mezofilnih bakterij, saj se lahko sir z ZGO „Burrata di Andria“ proizvaja iz surovega ali pasteriziranega (obdelanega) mleka: v skladu z delom III poglavja II Uredbe (ES) št. 1662/2006 mora biti število bakterij, ki ga preverijo v proizvodnem obratu, opredeljeno za obe vrsti mleka. Za lažje postopke nadzora bi bilo treba opredeliti tudi, kdaj mora surovina izpolnjevati zahteve.

— Spremeniti bi bilo treba točko 2.1 člena 2 specifikacije proizvoda o kislosti surovine. Sedanje besedilo: „Kislinska stopnja 6,50–6,70 % SH“ je nadomeščeno z besedilom: „Kislinska stopnja v SH na 100 ml: v razponu 6,00–8,00 ali vrednost pH v razponu 6,60–6,80“. Povečati je treba razpon skupne vsebnosti kislin v mleku, izmerjene po Soxhlet-Henklovi (SH) metodi, saj je normalna vrednost kislinskih stopenj za sveže mleko v razponu od 6,0 do 8,0 SH na 100 ml; vrednosti izhajajo iz vsote kislinskih funkcij, zlasti iz prisotnega deleža beljakovin (predvsem kazeina) ter organskih in anorganskih kislin. Zato ne bo mogoče uporabiti mleka z velikim deležem beljakovin (npr. > 3,30 %), kot je navedeno v opisu proizvoda, saj bi lahko vrednosti skupne vsebnosti kislin presegle navedeni razpon, celo pri visokokakovostnem mleku. V zvezi s tem opozarjamo, da nosilec živilske dejavnosti ne more sistematično ocenjevati deleža beljakovin v mleku, ki se predeluje, in torej ne more potrditi, ali je ugotovljena vrednost skupne vsebnosti kislin, če presega trenutno navedene vrednosti iz specifikacije proizvoda, odvisna od visoke vsebnosti beljakovin ali drugih dejavnikov. Vključiti bi bilo treba vrednost kislosti mleka, izmerjeno kot vrednost pH, opredeljeno kot dejanski ali prosti pH, ki se izmeri z uporabo ustrezno umerjenega merilnika vrednosti pH, ki meri le proste ione H+, ne pa ionov H+ v beljakovinah. Nosilec živilske dejavnosti lahko zlahka izmeri vrednost pH mleka, ki se predeluje, kar bi lahko nadomestilo merjenje skupne vsebnosti kislin. Zato bi bilo treba v specifikacijo proizvoda vključiti tovrstno analizo za opredelitev kakovosti mleka med predelavo. V skladu z znanstveno literaturo je razpon vrednosti pH svežega mleka od 6,60 do 6,80 (Alais, C., Scienza del latte (Znanost o mleku), 3. izd., Tecniche nuove, str. 231–239).

— Predlagamo, da se spremenita točka 2.1 člena 2 specifikacije proizvoda in točka 3.3 enotnega dokumenta o smetani za proizvodnjo sira „Burrata di Andria“. Sedanje besedilo: „Smetana, uporabljena v sestavi sira ,Burrata di Andria‘, se pridobi s centrifugiranjem mleka ali sirotke iz svežega mleka in naknadno pasterizacijo pri temperaturi 72 °C za 15 sekund. Lahko se prav ta ko uporabi sveža pasterizirana smetana in/ali smetana, pridobljena s postopkom UVT, in/ali njune mešanice, v skladu z mikrobiološkimi zahtevami iz veljavne zakonodaje“ je nadomeščeno z besedilom: „Smetana za izdelavo sira z ZGO ‚Burrata di Andria‘ se pridobi iz centrifugiranega mleka ali sirotke iz svežega mleka. Nato se pasterizira pod naslednjimi pogoji: — temperatura/čas ≥ 75 °C/40 sekund, če je vsebnost maščob med 10 % in 20 %, ali — temperatura/čas ≥ 80 °C/20 sekund, če je vsebnost maščob ≥ 20 %. Smetana se lahko pasterizira tudi pri drugačnih kombinacijah razmerja med časom in temperaturo, če so enako učinkovite. V skladu z mikrobiološkimi merili iz ustrezne zakonodaje se lahko sir ‚Burrata di Andria‘ izdeluje iz sveže pasterizirane smetane, pakirane smetane, sterilizirane pri ultravisoki temperaturi (UHT), ali mešanice obeh smetan.“ Parametre glede razmerja med časom in temperaturo za pasterizacijo smetane je treba popraviti v skladu s Komisijo za Codex Alimentarius, ki sta ga pripravili Organizacija za prehrano in kmetijstvo in Svetovna zdravstvena organizacija. Zaradi napačno navedenih vrednosti pasterizacije v prvi različici opisa proizvoda se pri proizvodnji sira z ZGO „Burrata di Andria“ dejansko ne more uporabljati smetana, pridobljena s centrifugiranjem mleka ali sirotke iz svežega mleka.

— Spremeniti bi bilo treba člen 5 specifikacije proizvoda glede metode proizvodnje, zlasti stavek o segrevanju in kisanju. Sedanje besedilo: „5.1 – Proizvodnja 5.1.a – Segrevanje Sir ‚Burrata di Andria‘ se lahko izdeluje iz surovega mleka ali mleka, ki se 15 sekund pasterizira pri 72 °C in se segreva v kotlu na temperaturo med 35 in 37 °C. 5.1.b – Kisanje Mleko nato fermentira z izbranimi kulturami, starterskimi kulturami ali starterskimi kulturami iz sirotke ali celo z dodajanjem živilskih kislin (mlečne ali citronske kisline).“ je nadomeščeno z besedilom: „5.1 – Proizvodnja Sir ‚Burrata di Andria‘ se lahko izdeluje iz surovega mleka ali mleka, ki se pasterizira 15 sekund pri 72 °C ali pri kateri koli drugi kombinaciji časa in temperature, ki zagotavlja enakovreden učinek ohranjanja kakovosti (opomba avtorja: negativna reakcija na test alkalne fosfataze). 5.1.a – Kisanje Mleko se nato fermentira z dodajanjem organskih živilskih kislin (citronske ali mlečne kisline). V primeru kisanja z uporabo inokuluma izbranih starterskih kultur, starterskih kultur ali starterskih kultur iz sirotke je treba mleko najprej toplotno obdelati v kotlu pri temperaturi med 36 in 39 °C. 5.1.b – Segrevanje Mleko se po kisanju z organskimi živilskimi kislinami segreje v kotlu pri temperaturi med 35 in 37 °C.“ Ta sprememba je potrebna, ker sedanje besedilo omogoča različne razlage, zaradi česar je bilo treba te korake jasneje znova napisati, da bi lahko podrobno opredelili postopek proizvodnje glede segrevanja in kisanja mleka. Če se za kisanje mleka pri proizvodnji sira uporabljajo kemični dodatki, kar se nanaša tudi na testo „pasta filata“, jih je treba, kot je znano, dodati pred toplotno obdelavo. V primeru kisanja z uporabo inokuluma izbranih staterskih kultur, starterskih kultur ali starterskih kultur iz sirotke je treba mleko pred inokulacijo toplotno obdelati.

— Spremeniti bi bilo treba člen 5 specifikacije proizvoda o oblikovanju sira. Sedanje besedilo: „5.1.e – Oblikovanje/hlajenje Ko je testo ‚pasta filata‘ pripravljeno, ga je treba ročno natrgati na trakove in nato ohladiti v vodi, da se ustvari sirna gruda, ki bo, pomešana s smetano, postala nadev sira ‚Burrata di Andria‘ (stracciatella). Preostalo testo ‚pasta filata‘ se oblikuje v mošnjičke, ti pa se nato napolnijo s prej pripravljenim nadevom, imenovanim ‚stracciatella‘. Ko se mošnjiček, napolnjen z vsebino, zapre in se vrh mošnjička skrbno oblikuje v vozel, se ta učvrsti z vrelo vodo in/ali se mošnjiček na vratu zaveže z vrvico. Nato se v vodi ohlaja tako dolgo, kolikor je potrebno glede na njegovo velikost.“ je nadomeščeno z besedilom: „5.1.e – Oblikovanje/hlajenje Ko je testo ‚pasta filata‘ pripravljeno, ga je treba ročno natrgati na trakove in nato ohladiti v vodi, da se ustvari sirna gruda, ki bo, pomešana s smetano, postala nadev sira ‚Burrata di Andria‘ (stracciatella). Z ročnim trganjem se lahko smetana in testo ‚pasta filata‘ ne le bolj usklajeno povežeta, poleg tega se ohrani in zajamči kakovost ročne izdelave proizvoda. Pri siru se ne smejo izvesti postopki lomljenja/rezanja, s katerimi se nepravilni trakovi spremenijo v mleto sirno grudo. Preostalo testo ‚pasta filata‘ se oblikuje v mošnjičke, ti pa se nato napolnijo s prej pripravljenim nadevom, imenovanim ‚stracciatella‘. Ko se mošnjiček, napolnjen z vsebino, zapre in se vrh mošnjička skrbno oblikuje v vozel, se ta učvrsti z vrelo vodo in/ali se mošnjiček na vratu zaveže z vrvico. Nato se v vodi ohlaja tako dolgo, kolikor je potrebno glede na njegovo velikost.“ Ta sprememba izhaja iz potrebe po natančnejšem opisu izdelave nadeva sira „Burrata di Andria“ (stracciatella) in njegovega oblikovanja, saj oboje označuje njegov zgodovinski pomen in tradicionalen značaj. Svojevrstne organoleptične lastnosti sira „Burrata di Andria“ določa predvsem kakovost nadeva (stracciatella), zlasti nepravilno natrgani trakovi testa „pasta filata“, namočeni v smetano, ki jo vpijejo. Sir z ZGO „Burrata di Andria“ je zaradi značilno tradicionalne ročne izdelave proizvoda, ki je tipična za našo deželo, edinstven in prepoznaven. Ročno trganje v nepravilne trakove/vlakna, nekatera tako tanka kot pramen las, omogoča, da se smetana bolje spoji s testom „pasta filata“, kar daje siru edinstven okus, za katerega so značilni ravno prava količina vlage, mehka teksture in vonj po svežih mlečnih proizvodih. Zato se sir „Burrata di Andria“ že po proizvodnji razlikuje od drugih proizvodov. Če bi se trakovi mleli, ne bi bilo mogoče razlikovati med ročno in industrijsko proizvodnjo.

— Spremeniti bi bilo treba člen 5 specifikacije proizvoda o soljenju. Sedanje besedilo: „5.1.f – Soljenje Soljenje se lahko izvaja z namakanjem v slanico po hlajenju ali se je že izvedlo med raztezanjem sirnine (glej točko 5.1.d).“ je nadomeščeno z besedilom: „5.1.f – Soljenje Soljenje se lahko izvaja z namakanjem v slanico po hlajenju ali se je že izvedlo med raztezanjem sirnine, lahko pa se sol doda smetani (glej točko 5.1.d).“ Želimo, da bi se priznalo dejstvo, dokazano s številnimi študijami, da na značilnosti sira z ZGO „Burrata di Andria“ ne vpliva negativno, če se v fazi soljenja smetani le doda sol (metoda, ki jo v sirarnah v Apuliji uporabljajo že dolga leta).

Pakiranje

Sprememba se nanaša na člen 5 specifikacije proizvoda, zlasti na pravilo glede pakiranja, in točko 3.5 enotnega dokumenta.

Sedanje besedilo:

„5.2 – Pakiranje Sir ‚Burrata di Andria‘ mora biti pakiran v proizvodnem obratih na opredeljenem geografskem območju iz točke 3, ker gre za svež proizvod, ki se hitro kvari. Sir ‚Burrata di Andria‘ se lahko pakira: v vrečke iz plastificiranih materialov za živila ter nato zavije v plastificirani papir in zveže na vrhu z rogozovino, ki se uporablja za živila, zavit v plastificirane liste zelene barve; v posodice, pločevinke ali kozarce in/ali potopljen v zaščitno tekočino. Proizvod se mora hraniti pri temperaturi 4 °C ±2°C. V fazi logistike je lahko dovoljena temperatura do največ 6 °C ±2°C. Velikost vsakega pakiranja mora biti med 100 g in 1000 g.“

je nadomeščeno z besedilom:

„5.2 – Pakiranje Sir „Burrata di Andria“ mora biti pakiran v prostorih, kjer je bil proizveden, na geografskem območju, opredeljenem v točki 3, saj gre za svež, hitro pokvarljiv proizvod. Sir ‚Burrata di Andria‘ se lahko pakira: — v vrečke iz plastificiranih materialov, primernih za živila, ali drugih materialov, ki jih dovoljuje zakonodaja, in se lahko neobvezno zavije v plastificirani papir ali druge materiale, ki jih dovoljuje zakonodaja, ter zaveže na vrhu, — zavit v plastificirane liste zelene barve ali drug zeleno obarvan material, ki ga dovoljuje zakonodaja, — v posodice ali lončke in/ali potopljen v zaščitno tekočino. Proizvod se mora hraniti pri temperaturi 4 °C ±2°C. V fazi logistike je lahko dovoljena temperatura do največ 6 °C ±2°C. Teža posameznega sira se giblje med 100 g in 1 kg.“

Ta sprememba izhaja iz potrebe po različnih načinih pakiranja proizvoda, ki so jo izrazili mnogi proizvajalci, da bi bolje zadovoljili potrebe trga.

ENOTNI DOKUMENT

„BURRATA DI ANDRIA“

EU št.: PGI-IT-01393-AM01 – 3.3.2020

ZGO (X) ZOP ( )

1. Ime [ZOP ali ZGO]

„Burrata di Andria“

2. Država članica ali tretja država

Italija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1. Vrsta proizvoda

Skupina 1.3 Siri

3.2. Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

Sir z ZGO „Burrata di Andria“ je sir iz kravjega mleka, izdelan tako, da se siru, proizvedenem z raztezanjem sirnine, dodaja smetana. Zunanja plast, v celoti izdelana iz testa, proizvedenega z raztezanjem sirnine („pasta filata“), zaobjame smetanast nadev, zmešan s testom „pasta filata“, ročno natrganim na trakove.

Morfološke, fizikalne, kemijske, mikrobiološke in organoleptične značilnosti

Teža: teža sira z ZGO „Burrata di Andria“ se giblje med 100 g in 1 kg.

Videz: sir z ZGO „Burrata di Andria“ je bele mlečne barve in ima ovoj, ki je debel približno ≥ 2 mm.

Tekstura nadeva: natrgano, spužvasto testo, prepojeno s smetano.

Oblika: okroglasta v obliki mošnjička, ki se na vrhu ročno zapre v značilen naguban vozel, dovolj velik, da se lahko zaveže z rafijo, primerno za živila.

„Stracciatella“ (mešanica smetane in testa „pasta filata“): nadev sestavlja testo „pasta filata“, ki se ročno natrga in nato namoči v smetano.

Vsebnost vlage: med 50 % in 70 %;

— smetana pri rezanju izteče,

— testo „pasta filata“ za nadev je natrgano v različno dolge in debele trakove,

— sir ima prijeten vonj po svežem ali kuhanem mleku, maslu in smetani,

— vsebnost laktoze v seriji proizvodov brez laktoze je < 0,1 g na 100 g.

3.3. Krma (samo za proizvode živalskega izvora) in surovine (samo za predelane proizvode)

Izdeluje se lahko iz surovega mleka ali mleka, ki se pasterizira 15 sekund pri 72 °C ali pri kateri koli drugi kombinaciji časa in temperature, ki zagotavlja enakovreden učinek ohranjanja kakovosti (opomba avtorja: negativna reakcija na test alkalne fosfataze).

Smetana za izdelavo sira z ZGO „Burrata di Andria“ se pridobi iz centrifugiranega mleka ali sirotke iz svežega mleka. Nato se pasterizira pod naslednjimi pogoji:

temperatura/čas ≥ 75 °C/40 sekund, če je vsebnost maščob med 10 % in 20 %,

ali

temperatura/čas ≥ 80 °C/20 sekund, če je vsebnost maščob ≥ 20 %.

Smetana se lahko pasterizira tudi pri drugačnih kombinacijah razmerja med časom in temperaturo, če so enako učinkovite.

V skladu z mikrobiološkimi merili iz ustrezne zakonodaje se lahko sir „Burrata di Andria“ izdeluje iz sveže pasterizirane smetane, pakirane smetane, sterilizirane pri ultravisoki temperaturi (UHT), ali mešanice obeh vrst smetane.

3.4. Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Vse dejavnosti od obdelave surovin do proizvodnje končnega proizvoda morajo potekati na opredeljenem geografskem območju.

3.5. Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn. proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Sir „Burrata di Andria“ mora biti pakiran v prostorih, kjer je bil proizveden, na geografskem območju, opredeljenem v točki 4, saj gre za svež, hitro pokvarljiv proizvod.

Sir ‚Burrata di Andria‘ se lahko pakira:

— v vrečke iz plastificiranih materialov, primernih za živila, ali drugih materialov, ki jih dovoljuje zakonodaja, in se lahko neobvezno zavije v plastificirani papir ali druge materiale, ki jih dovoljuje zakonodaja, ter zaveže na vrhu,

— zavit v plastificirane liste zelene barve ali drug zeleno obarvan material, ki ga dovoljuje zakonodaja,

— v posodice ali lončke in/ali potopljen v zaščitno tekočino.

Proizvod se mora hraniti pri temperaturi 4 °C ±2.

Teža posameznega sira se giblje med 100 g in 1 kg.

3.6. Posebna pravila za označevanje proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Zaščitena geografska označba „Burrata di Andria“ mora biti na etiketi izpisana z jasnimi in neizbrisnimi črkami, ki se jasno razlikujejo od vseh drugih navedb na oznaki; slediti pa ji mora navedba „Zaščitena geografska označba“ in/ali kratica „ZGO“.

Prepovedano je dodajanje kakršnih koli opisov, ki niso izrecno določeni. Dovoljena je uporaba navedb, ki se nanašajo na imena, nazive podjetij in zasebne znamke, če ne hvalijo proizvoda in ne zavajajo kupca.

Logotip za zaščiteno geografsko označbo „Burrata di Andria“ sestavljajo naslednji grafični prikaz in besede:

Logotip ZGO „Burrata Andria“ mora biti natisnjen na etiketah, pri čemer njegove mere – izračunane s primerjavo površine pravokotnika, ki ustreza skupni višini in dolžini znamke – ne smejo znašati manj kot 10 % ali več kot 25 % celotne površine grafične predstavitve.

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja

Geografsko območje proizvodnje in pakiranja sira z ZGO „Burrata di Andria“ zajema celotno ozemlje dežele Apulija.

5. Povezava z geografskim območjem

Sir „Burrata Andria“ je značilen apulijski sir, ki se od drugih sirov razlikuje po posebni tehniki obdelave sira in posebnih organoleptičnih značilnostih. Zaradi tega je eden najbolj cenjenih in posebnih mlečnih proizvodov Apulije in južne Italije.

Po ustnem izročilu naj bi sir „Burrata di Andria“ v prvih desetletjih prejšnjega stoletja izumil Lorenzo Bianchino na starodavnem posestvu. Pripoveduje se, da zaradi hudega sneženja ni mogel prepeljati mleka v mesto in ga je bil prisiljen nekako predelati, predvsem pa uporabiti smetano, ki se je naravno nabirala na površju. Za pripravo svežega proizvoda je poskusil uporabiti enak način proizvodnje, kot se uporablja za sir „mantèche“ (ovoji iz zorjenega testa „pasta filata“ za hrambo masla). K temu je treba dodati značilen naravni čut kmečkega načina življenja – izogniti se metanju stran in ponovno uporabiti vse ostanke pri proizvodnji. Tako se je Bianchino domislil, da bi ostanke pri predelavi testa „pasta filata“ zmešal s smetano in to mešanico ovil v ovoj, prav tako izdelan iz testa „pasta filata“.

Sir „Burrata di Andria“ ima obliko mošnjička iz testa „pasta filata“, mošnjiček je ročno oblikovan in v njem so natrgani trakovi tega testa in smetane. Mešanica iz smetane in natrganih trakov testa „pasta filata“ se imenuje „stracciatella“. Izraz „stracciatella“, ki izhaja iz glagola „stracciare“ (trgati), izvira prav iz načina priprave nadeva. Testo „pasta filata“ se namreč ročno trga v nepravilno oblikovane trakove.

Ena prvih omemb sega v leto 1931, in sicer v vodniku Guida del Touring Club. Sir „Burrata di Andria“ je bil že od začetka zelo priljubljen ne le v Italiji, temveč tudi v tujini, in sicer celo tako zelo, da ga je med drugimi izjemno cenil tudi iranski šah. Preprost in maslen okus tega značilnega apulijskega proizvoda cenijo vsi tisti, ki v sredozemski kuhinji iščejo preproste, izvirne proizvode, ki so le malo predelani.

Sir „Burrata di Andria“ se pogosto pojavlja na jedilnikih številnih restavracij po vsem svetu, ki poudarjajo vrednost proizvoda in navajajo, da izvira iz kraja Andria v Italiji. Sir „Burrata di Andria“ je poleg tega, da je ohranil stalno povezavo med tradicijo proizvodnje in ozemljem, dosegel ugled, ki je še toliko pomembnejši glede na omejen rok uporabnosti proizvoda, ki omejuje trženje. Ker gre pravzaprav za proizvod, ki se uživa svež, se zdi, da so ga glavni gospodarski subjekti prezrli in potisnili na nišni trg. Kljub temu je po proizvodu stalno povpraševanje, ki je očitno povezano z odličnim slovesom pri potrošnikih.

Temu siru so posvečeni številni časopisni članki v domačem in tujem tisku. Časopis Il Corriere della Sera je v novici z dne 26. avgusta 1977 sir „Burrata di Andria“ oklical za primer odličnosti sirarstva v Apuliji in dejansko celotni južni Italiji.

Članek časopisa La Repubblica z dne 16. decembra 1999 je med proizvodi, ki jih je treba ohranjati, izrecno omenjal sir „Burrata di Andria“.

Kot fantastičen in edinstven sir je bil opisan tudi v članku Allana Baya na spletišču www.vivimilano.it/atavola.

V časopisu Il Sole 24 ore je sir „Burrata di Andria“ je bil v članku z dne 30. julija 1999 opisan kot ena najpomembnejših apulijskih kulinaričnih posebnosti.

Vanna Pescatori je v članku z naslovom La Mondanità v časopisu La Stampa zapisala, da je bil ta izbrani sir naveden na jedilniku gala večerje, ki jo je organiziral Ferrari, prestižni proizvajalec avtomobilov iz Maranella.

Davide Paolini v članku z naslovom Giacimenti gustosi da salvaguardare (Okusna izročila, ki jih je treba ohraniti) v nedeljski prilogi Tempo Liberato časopisa Il Sole 24 ore sir „Burrata di Andria“ povezuje z drugimi italijanskimi kulinaričnimi posebnostmi, kot so Mozzarella di Bufala Campana, Coppa Piacentina, Caciocavallo Silano itd., ki jih je treba zaščititi in ohraniti.

Nicola Dante Basile je 18. avgusta 1990 v kmetijski prilogi časopisa Il Sole 24 ore v članku z naslovom Formaggi, il pecorino guida l’export (Siri: ovčji sir na prvem mestu za izvoz) sir „Burrata di Andria“ opisal kot „zahteven“, nedvomno zaradi pozornosti, ki meji na čaščenje, ki bi ga bilo treba nameniti takemu siru.

Ko je bil leta 2000 na Ministrstvu za kmetijstvo (z ministrskim odlokom št. 350/1999) vzpostavljen register tradicionalnih proizvodov, je bil sir „Burrata di Andria“ takoj vnesen na prvi seznam dežele Apulija.

Alberto Pejrano ga je 9. oktobra 2000 v vikend rubriki Slow Food z naslovom I profumi della Puglia di Federico II opisal kot „mlečni dragulj“. Na spletni strani www.stayinitaly.com v delu, posvečenem deželi Apulija, je sir „Burrata di Andria“ med drugimi siri naveden kot eden od značilnih sirov te dežele. Na spletišču www.agipzone.com drugi pisci sir „Burrata di Andria“ opisujejo kot vrhunec prefinjenosti.

Kljub kratkemu roku uporabe je sir „Burrata di Andria“ zelo cenjen v tujini, tudi v oddaljenih državah, kot so ZDA, kamor ga nekateri proizvajalci člani tedensko odpremljajo. O priljubljenosti proizvoda priča tudi to, da se pojavlja na jedilniku znamenite verige restavracij Il Fornaio, ki redno pripravlja tematske menije, v katerih promovira nekatere specialitete in dobrote.

Sklic na objavo specifikacije

(drugi pododstavek člena 6(1) te uredbe)

Celotno besedilo specifikacije proizvoda je na voljo na spletnem naslovu: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

ali pa

neposredno na domači strani ministrstva za kmetijstvo, prehrano in gozdarstvo (www.politicheagricole.it), kjer izberete „Qualità“ (Kakovost) (zgoraj na desni strani zaslona), nato „Prodotti DOP IGP STG“ (Proizvodi ZOP, ZGO in ZTP) (ob robu na levi strani zaslona) in nazadnje „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE“ (Specifikacije proizvoda, predložene Evropski uniji).

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.