1.Uvod

To sporočilo o usmeritvenem jedrskem programu, ki se zahteva v skladu s členom 40 Pogodbe Euratom, zagotavlja pregled nad naložbami v EU za vse korake jedrskega življenjskega cikla. Je prvo, ki ga je Komisija predstavila po nesreči v jedrski elektrarni Fukušima-Daiči marca 2011.

Jedrska energija je del mešanice energijskih virov v polovici držav članic EU. V tistih državah, ki so se odločile za uporabo jedrske energije, ima ta pomembno vlogo pri zagotavljanju zanesljivosti oskrbe z električno energijo. V tem okviru je bilo v strategiji za energetsko unijo in evropski strategiji za energetsko varnost poudarjeno, da morajo države članice uporabljati najvišje standarde glede varnosti, zanesljivosti oskrbe, ravnanja z odpadki in neširjenja jedrskih snovi ter diverzificirati oskrbo z jedrskim gorivom. S tem bodo pomagale doseči cilje v okviru podnebne in energetske politike do leta 2030.

EU je trenutno eno od treh velikih gospodarstev , ki več kot polovico svoje električne energije proizvedejo brez emisij toplogrednih plinov, saj 27 % električne energije proizvede iz jedrske energije, 27 % pa iz obnovljivih virov .

Usmeritveni jedrski program zagotavlja podlago za razpravo o tem, kako lahko jedrska energija pomaga doseči energetske cilje EU. Ker jedrska varnost ostaja absolutna prednostna naloga Komisije, so vanjo posebej vključene naložbe v zvezi z varnostnimi nadgradnjami po nesreči v Fukušimi in dolgotrajnim delovanjem obstoječih jedrskih elektrarn. Jedrska industrija EU se premika v novo fazo, za katero so značilne okrepljene dejavnosti ob koncu življenjskega cikla, zato bo program prispeval tudi k utemeljeni razpravi o povezanih naložbenih potrebah in obvladovanju jedrskih obveznosti.

Usmeritveni jedrski program obravnava tudi vprašanja, povezana z naložbami v raziskovalne reaktorje in gorivni cikel, vključno s proizvodnjo medicinskih radioizotopov.

2.Jedrska energija

2.1Najnovejši razvoj na področju jedrske energije

V 14 državah članicah obratuje 129 jedrskih reaktorjev, ki imajo skupno zmogljivost 120 GWe in povprečno starost blizu 30 let. Projekti nove gradnje so predvideni v 10 državah članicah, štirje reaktorji pa se že gradijo na Finskem, v Franciji in na Slovaškem. Drugi projekti na Finskem, Madžarskem in v Združenem kraljestvu so v postopku pridobivanja dovoljenj, medtem ko so projekti v drugih državah članicah (v Bolgariji, na Češkem, v Litvi, na Poljskem in v Romuniji) v pripravljalni fazi. Združeno kraljestvo je pred kratkim naznanilo, da ima namen do leta 2025 zapreti vse termoelektrarne na premog, vrzel v zmogljivosti pa zapolniti z novimi plinskimi in jedrskimi elektrarnami.

Mnoge države v Evropi in po svetu bodo za proizvodnjo dela električne energije v naslednjih desetletjih uporabljale jedrsko energijo. EU ima najnaprednejši pravno zavezujoč in izvršljiv regionalni okvir za jedrsko varnost na svetu, kljub različnim stališčem držav članic glede proizvodnje električne energije v jedrskih reaktorjih, pa enotno priznava potrebo po zagotovitvi najvišjih možnih standardov za varno in odgovorno rabo jedrske energije in zaščito državljanov pred sevanjem.

Od zadnje posodobitve usmeritvenega jedrskega programa leta 2008 je prišlo na področju jedrske energije v EU do znatnih sprememb, saj je bilo po nesreči v jedrski elektrarni Fukušima-Daiči organizirano celovito ocenjevanje tveganja in varnosti (izredni varnostni pregledi) jedrskih reaktorjev EU ter je bila sprejeta pomembna zakonodaja o jedrski varnosti, ravnanju z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom ter varstvu pred sevanji.

Z izrednimi varnostnimi pregledi je bilo sicer ugotovljeno, da so varnostni standardi jedrskih elektrarn v EU, Švici in Ukrajini na visoki ravni, vendar so bile priporočene nadaljnje izboljšave. Upravljavci jedrskih objektov jih izvajajo v skladu z nacionalnimi akcijskimi načrti, kot jih je ocenila evropska skupina na visoki ravni za jedrsko varnost in ravnanje z jedrskimi odpadki.

S spremenjeno direktivo o jedrski varnosti5 se zvišuje raven standardov jedrske varnosti. Direktiva določa jasen cilj za celotno EU, da se zmanjša tveganje nesreč in preprečijo veliki izpusti radioaktivnih snovi. Uvaja tudi zahtevo po evropskem sistemu medsebojnih strokovnih pregledov, v okviru katerih bi bilo treba posebna varnostna vprašanja pregledovati vsakih šest let. Te zahteve je treba pri naložbah v nove jedrske objekte in, kadar so smiselno izvedljive, pri nadgradnji obstoječih objektov vedno upoštevati.

Leta 2015 je imel Euratom ključno vlogo pri zagotavljanju sprejetja „Dunajske deklaracije“. Ta podpisnice Konvencije o jedrski varnosti Mednarodne agencije za jedrsko energijo zavezuje k doseganju varnostnih standardov, ki so primerljivi s standardi iz direktive o jedrski varnosti. Zaradi širjenja jedrske energije po vseh celinah in vloge številnih prodajalcev je pomembno zagotoviti, da se varnostni standardi spoštujejo po vsem svetu in da niso ogroženi zaradi uporabe cenejše ali zastarele tehnologije.

V pravnem okviru EU se zahteva večja preglednost in sodelovanje javnosti pri obravnavanju jedrskih vprašanj ter izboljšanje sodelovanja med vsemi deležniki. V navedenih direktivah o jedrski varnosti, radioaktivnih odpadkih in varstvu pred sevanji so določene zahteve o razpoložljivosti informacij in sodelovanju javnosti. Organi za jedrsko varnost držav članic EU zdaj dobro sodelujejo prek skupine evropskih regulatorjev za jedrsko varnost. Poleg tega bo Komisija še naprej spodbujala dialog med deležniki v evropskem forumu za jedrsko energijo.

2.2Jedrski trg EU in glavni razvojni dosežki

Trge za jedrsko energijo v EU je treba preučiti v svetovnem okviru, pri čemer je treba upoštevati morebitni vpliv razvojnih dosežkov v drugih regijah na jedrsko industrijo EU, svetovno varnost, zanesljivost oskrbe, zdravje in javno mnenje. Treba bi bilo nadalje okrepiti sodelovanje z državami kandidatkami EU in državami sosedstva, zlasti Ukrajino, Belorusijo, Turčijo in Albanijo. Izredni varnostni pregledi so bili že opravljeni v Ukrajini, v Armeniji bodo dokončani leta 2016, načrtujejo pa se za Belorusijo in Turčijo.

Jedrska industrija EU se je v vseh segmentih jedrske energije razvila v vodilnega svetovnega tehnološkega akterja, ki neposredno zaposluje med 400 000 in 500 000 oseb, hkrati pa omogoča še 400 000 dodatnih delovnih mest. Tak vodilni položaj je lahko pomembna prednost po vsem svetu. Po ocenah bodo naložbe v jedrski sektor na svetovnem trgu do leta 2050 znašale približno 3 bilijone EUR , pri čemer naj bi jih bilo največ v Aziji. Pričakuje se, da se bo do leta 2040 število držav z jedrskimi reaktorji in nameščenimi jedrskimi zmogljivostmi na svetovni ravni povečalo. Po napovedih naj bi se samo na Kitajskem nameščene jedrske zmogljivosti povečale za 125 GWe, kar je več od trenutne zmogljivosti EU (120 GWe), Združenih držav Amerike (104 GWe) in Rusije (25 GWe).

Komisija napoveduje, da se bo do leta 2025 zmogljivost za proizvodnjo jedrske energije na ravni EU zmanjšala, pri čemer upošteva odločitve nekaterih držav članic, da postopno opustijo jedrsko energijo ali zmanjšajo njen delež v svoji mešanici energijskih virov. Ta trend naj bi se do leta 2030 obrnil, saj se predvideva, da bodo v omrežje povezani novi reaktorji, življenjska doba drugih pa se bo podaljševala. Jedrska zmogljivost naj bi se nekoliko povečala in ustalila med 95 in 105 GWe do leta 2050 (slika 1). Ker se pričakuje, da se bo v istem obdobju povečalo povpraševanje po električni energiji, naj bi se delež električne energije, proizvedene v jedrskih elektrarnah, v EU s sedanjih 27 % zmanjšal na okoli 20 %.