Smernice za politike zaposlovanja držav članic so predstavljene kot sklep Sveta o smernicah za politike zaposlovanja držav članic – Del II integriranih smernic. Besedilo revidiranih smernic za politike zaposlovanja držav članic je bilo spremenjeno zaradi uskladitve z načeli evropskega stebra socialnih pravic, in sicer z namenom, da bi Evropa postala še konkurenčnejša in privlačnejša za naložbe ter bi se povečala njena zmožnost za ustvarjanje delovnih mest in spodbujanje socialne kohezije.

Veljavnost širših smernic ekonomskih politik je časovno neomejena, smernice za zaposlovanje pa je treba pripraviti vsako leto. Smernice so bile prvič sprejete skupaj (v okviru „integriranega svežnja“) leta 2010 v podporo strategiji Evropa 2020. Integrirane smernice se do leta 2014 niso bistveno spremenile. Leta 2015 so bile sprejete revidirane integrirane smernice. Smernice ne opredeljujejo le obsega usklajevanja politik držav članic in usmeritve tega usklajevanja, temveč so tudi podlaga za priporočila za posamezne države na zadevnih področjih.

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora,

ob upoštevanju mnenja Odbora regij,

ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

ob upoštevanju naslednjega:

(1)Države članice in Unija si morajo prizadevati za razvoj usklajene strategije zaposlovanja in zlasti za spodbujanje kvalificiranih, usposobljenih in prilagodljivih delavcev in trgov dela, hitro prilagodljivih gospodarskim spremembam, da bi dosegle cilja polne zaposlenosti in socialnega napredka iz člena 3 Pogodbe o Evropski uniji. Države članice morajo ob upoštevanju svoje nacionalne prakse glede odgovornosti socialnih partnerjev obravnavati spodbujanje zaposlovanja kot zadevo skupnega pomena in usklajevati svoje delovanje v zvezi s tem v okviru Sveta.

(2)Unija se mora boriti proti socialni izključenosti in diskriminaciji ter spodbujati socialno pravičnost in zaščito ter enakost žensk in moških. Pri opredeljevanju in izvajanju svojih politik in dejavnosti mora upoštevati zahteve, ki so povezane s spodbujanjem visoke stopnje zaposlenosti, zagotavljanjem ustrezne socialne zaščite, bojem proti revščini in socialni izključenosti ter visoko stopnjo izobraževanja in usposabljanja.

(3)Unija je v skladu s Pogodbo o delovanju Evropske unije (PDEU) razvila in uvedla instrumente za usklajevanje fiskalne, makroekonomske in strukturne politike. V okviru teh instrumentov te smernice za politike zaposlovanja držav članic skupaj s širšimi smernicami ekonomskih politik držav članic in Unije, določenimi v Priporočilu Sveta (EU) 2015/1184, sestavljajo integrirane smernice za izvajanje strategije Evropa 2020. Države članice in Unijo naj bi usmerjale pri izvajanju politik, pri tem pa odražale medsebojno odvisnost držav članic. Nastali sklop usklajenih evropskih in nacionalnih politik in reform naj bi zagotovil ustrezno skupno kombinacijo ekonomskih in socialnih politik, ki naj bi imela pozitivne učinke prelivanja.

(4)Smernice za politike zaposlovanja so skladne s Paktom za stabilnost in rast, obstoječo zakonodajo Evropske unije in raznimi pobudami EU, vključno s Priporočilom Sveta o vzpostavitvi jamstva za mlade, Priporočilom Sveta o vključevanju dolgotrajno brezposelnih na trg dela, Priporočilom Sveta z naslovom Poti izpopolnjevanja: nove priložnosti za odrasle in predlogom priporočila Sveta o evropskem okviru za kakovostna in učinkovita vajeništva.

(5)Evropski semester združuje različne instrumente v krovni okvir za integriran večstranski nadzor ekonomskih, proračunskih, zaposlitvenih in socialnih politik ter si prizadeva za uresničitev ciljev strategije Evropa 2020, vključno s cilji na področju zaposlovanja, izobraževanja in zmanjšanja revščine, kot so opredeljeni v Sklepu Sveta 2010/707/EU. Evropski semester se od leta 2015 nenehno krepi in poenostavlja, zlasti da bi se okrepila njegova osredotočenost na zaposlovanje in socialne zadeve ter da bi se olajšal tesnejši dialog z državami članicami, socialnimi partnerji in predstavniki civilne družbe.

(6)Okrevanje Evropske unije po gospodarski krizi podpira pozitivna gibanja na trgih dela, vendar ostajajo med državami članicami in znotraj njih precejšnji izzivi in razlike v gospodarski in socialni uspešnosti. Kriza je izpostavila tesno medsebojno odvisnost med gospodarstvi in trgi dela držav članic. Glavni izziv, s katerim se soočamo danes, je zagotoviti napredek Unije pri doseganju pametne, trajnostne in vključujoče rasti ter ustvarjanju delovnih mest. Ta izziv zahteva usklajene, ambiciozne in učinkovite ukrepe politik tako na ravni Unije kot na nacionalni ravni, in sicer v skladu s PDEU in določbami Unije o ekonomskem upravljanju. Tako ukrepanje bi moralo z združevanjem ukrepov na strani ponudbe in povpraševanja spodbujati naložbe, obnoviti zavezanost strukturnim reformam, ki se izvajajo v ustreznem zaporedju in pospešujejo produktivnost, rast, socialno kohezijo in ekonomsko odpornost na pretrese, ter uresničevati fiskalno odgovornost, pri tem pa upoštevati učinke na zaposlovanje in socialne učinke.

(7)Pri reformah trga dela, kar vključuje tudi nacionalne mehanizme za določanje plač, bi bilo treba upoštevati nacionalne prakse socialnega dialoga in omogočiti potreben manevrski prostor za široko obravnavo socialno-ekonomskih vprašanj, vključno z napredkom pri konkurenčnosti, ustvarjanju delovnih mest, politikah vseživljenjskega učenja in usposabljanja ter realnih dohodkih.

(8)Države članice in Unija bi morale obravnavati tudi socialne posledice gospodarske in finančne krize ter si prizadevati za vključujočo družbo, v kateri so ljudje spodobni predvideti in obvladati spremembe in lahko aktivno sodelujejo v družbi in gospodarstvu, kot je navedeno tudi v Priporočilu Komisije o dejavnem vključevanju oseb, izključenih s trga dela. Odpraviti bi bilo treba neenakost, vsem zagotoviti dostop in priložnosti ter zmanjšati revščino in socialno izključenost (tudi med otroki), in sicer zlasti z zagotavljanjem učinkovitega delovanja trgov dela in sistemov socialne zaščite ter z odpravo ovir za udeležbo v izobraževanju/usposabljanju in na trgu dela. Na delovnih mestih v EU se pojavljajo novi ekonomski in poslovni modeli, spreminjajo pa se tudi delovna razmerja. Države članice bi morale zagotoviti, da se z novimi delovnimi razmerji socialni model Evrope ohrani in še okrepi.

(9)Po izčrpnem in obširnem javnem posvetovanju so Evropski parlament, Svet in Komisija 17. novembra 2017 podpisali medinstitucionalno razglasitev evropskega stebra socialnih pravic. Steber določa dvajset načel in pravic v podporo dobro delujočim in poštenim trgom dela in sistemom socialnega varstva. Ta načela in pravice so razvrščeni v tri kategorije: enake možnosti in dostop do trga dela, pošteni delovni pogoji ter socialna zaščita in vključevanje. Steber je referenčni okvir za spremljanje uspešnosti držav članic na področju zaposlovanja in socialnih zadev, za pospeševanje reform na nacionalni ravni in za usmerjanje obnovljene konvergence po vsej Evropi. Ker so ta načela pomembna za usklajevanje strukturnih politik, so smernice za zaposlovanje usklajene z načeli evropskega stebra socialnih pravic.

(10)Evropski steber socialnih pravic spremlja pregled kazalnikov, ki bo s sledenjem trendom in uspešnosti v državah EU omogočal spremljanje izvajanja in napredka stebra ter ocenjevanje napredka pri doseganju navzgor usmerjene socialno-ekonomske konvergence. Ta analiza se bo uporabila za evropski semester za usklajevanje ekonomskih politik.

(11)Integrirane smernice bi morale biti podlaga za priporočila za posamezne države, ki jih Svet lahko naslovi na države članice. Države članice bi morale v celoti uporabiti Evropski socialni sklad in druge sklade Unije, da bi spodbudile zaposlovanje, socialno vključevanje, vseživljenjsko učenje in izobraževanje ter izboljšale javno upravo. Čeprav so integrirane smernice naslovljene na države članice in Unijo, bi se morale izvajati v partnerstvu z vsemi nacionalnimi, regionalnimi in lokalnimi organi ter tesnem sodelovanju s parlamenti, socialnimi partnerji in predstavniki civilne družbe.

(12)Odbor za zaposlovanje in Odbor za socialno zaščito bi morala v skladu s svojimi pooblastili na podlagi Pogodb spremljati izvajanje zadevnih politik glede na smernice za politike zaposlovanja. Navedena odbora in druga pripravljalna telesa Sveta, vključena v usklajevanje ekonomskih in socialnih politik, bi morali tesno sodelovati –

SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Sprejmejo se smernice za politike zaposlovanja držav članic, kot so določene v Prilogi. Te smernice so del integriranih smernic strategije Evropa 2020.

Člen 2