P6_TA(2006)0354

Sporazum z Združenimi državami Amerike o uporabi evidence imen letalskih potnikov

Priporočilo Evropskega parlamenta Svetu o pogajanjih za sklenitev sporazuma z Združenimi državami Amerike o uporabi evidence imen letalskih potnikov (PNR) za boj proti terorizmu in mednarodnemu kriminalu, vključno z organiziranim kriminalom, ter za njihovo preprečevanje (2006/2193(INI))

Evropski parlament,

- ob upoštevanju predloga priporočila Svetu avtorice Sophie in 't Veld v imenu skupine ALDE o vsebini sporazuma z Združenimi državami Amerike o uporabi evidence imen letalskih potnikov (PNR) za boj proti terorizmu in mednarodnemu kriminalu, vključno z organiziranim kriminalom, ter za njihovo preprečevanje (B6-0382/2006),

- ob upoštevanju členov 114(3) in 94 svojega Poslovnika,

- ob upoštevanju poročila Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve (A6-0252/2006),

A. ob opozorilu na svoje prejšnje resolucije o vprašanju uporabe PNR [1], v katerih je Parlament že takoj izrazil:

- svojo pripravljenost, da javnim organom iz varnostnih namenov dovoli dostop do osebnih podatkov potnikov, ko je to potrebno za ugotavljanje istovetnosti in za navzkrižno primerjanje z "opazovalno listo" nevarnih ljudi ali znanih zločincev in teroristov (kot se to dela v EU v zvezi s Konvencijo o izvajanju schengenskega sporazuma ali v skladu z Direktivo 2004/82/ES [2], ki omogočata dostop do podatkov o istovetnosti, s katerimi upravljajo letalske družbe, prek sistema APIS (Advance Passenger Information System)), in

- svojo globoko zaskrbljenost zaradi sistematičnega dostopa javnih organov do podatkov, kot so številka kreditne kartice, elektronski naslov, povezanost z določenimi skupinami in podatki o stalnih potnikih, ki so vezani na vedenje običajnih potnikov (to je oseb, ki v državi sprejemnici niso zabeležene kot nevarne ali zločinske), zato da se le s teoretičnim vzorcem preveri, ali tak potnik lahko predstavlja možno nevarnost za let, svojo ciljno državo ali državo, skozi katero bo potoval/a,

B. ob zavedanju, da sistematični dostop do "vedenjskih" podatkov, čeprav v EU ni sprejemljiv, trenutno zahtevajo nekatere države, med drugimi ZDA, Kanada in Avstralija, za zaščito svoje notranje varnosti, vendar poudarja, da:

- v primeru Kanade in Avstralije domača zakonodaja predvideva vsebinsko, časovno in količinsko omejen dostop do podatkov, ta dostop pa je pod nadzorom sodnega organa, zaradi česar so Parlament in nacionalni organi za varstvo podatkov v EU presodili, da so ti sistemi ustrezni,

- v primeru ZDA, tudi po dolgotrajnih pogajanjih s Komisijo in kljub dobri volji, izraženi v "zavezah", še vedno ni pravne zaščite podatkov na področju letalskega prometa; torej je možen dostop do vseh podatkov PNR, z izjemo "občutljivih" podatkov, in jih je možno obdržati leta potem, ko je bila varnostna kontrola opravljena; poleg tega za osebe, ki niso državljani ZDA, ni sodnega varstva,

C. ob upoštevanju, da se je po grozodejstvih dne 11. septembra 2001 po vsem svetu uvedlo številne ločene varnostne ukrepe, ki pogosto vključujejo sistematično zbiranje in spremljanje osebnih podatkov državljanov, zlasti glede prenosov denarja, telekomunikacij in podatkov o potnikih; ob upoštevanju, da se ob odsotnosti skladne varnostne politike EU tvega spodkopavanje položaja posameznega državljana v odnosu do države,

D. ob ponovnem opozorilu, da je Parlament pred Sodiščem Evropskih skupnosti sprožil postopek za ugotovitev ničnosti Sklepa Sveta 2004/496/ES [3] o sklenitvi sporazuma z ZDA, sprejetem na podlagi Odločbe Komisije 2004/535/ES [4], ker sklep ne premore ne pravne podlage ne pravne jasnosti in ker je bilo zbiranje osebnih podatkov, ki ga je dovoljeval sporazum, pretirano v primerjavi s potrebo po boju proti organiziranemu kriminalu in terorizmu,

E. ob pozdravljanju ugotovitve ničnosti Sklepa Sveta 2004/496/ES in Odločbe Komisije 2004/535/ES [5] s strani Sodišča Evropskih skupnosti,

F. ob obžalovanju, da Sodišče Evropskih skupnosti se ni odzvalo na skrbi Parlamenta o pravni zgradbi sporazuma in o skladnosti njegove vsebine z načeli varovanja osebnih podatkov, zapisanimi v členu 8 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (EKČP),

G. ob upoštevanju stališča Sodišča, da Sklep Sveta 2004/496/ES ne more biti veljavno sprejet na osnovi člena 95 Pogodbe ES v povezavi z Direktivo 95/46/ES [6], ker se prenos PNR podatkov ameriškemu Uradu za carino in zaščito meja (CBP) in uporaba teh podatkov s strani urada nanašata na postopke obdelovanja podatkov, povezane z javno varnostjo in državnimi dejavnostmi na področju kazenskega prava, kar ne sodi v področje uporabe Direktive 95/46/ES in prvega stebra,

H. ob upoštevanju pripravljenosti, ki sta jo izrazili Komisija in Svet, za tesno sodelovanje s Parlamentom, da se zagotovi popolno upoštevanje sodbe Sodišča; vendar obžalujoč, da Svet ni mogel vključiti Parlamenta v sedanja pogajanja,

I. ob strinjanju z mnenjem delovne skupine iz člena 29 z dne 14. junija 2006 o potrebnem spremljanju izvajanja sodbe Sodišča [7],

J. ob upoštevanju, da je to vprašanje tako pomembno, da bi EU v vsakem primeru morala doseči dogovor z ZDA o primernem mednarodnem sporazumu, ki bi, z ustreznim spoštovanjem temeljnih pravic, določal:

a) kateri podatki so potrebni za ugotavljanje istovetnosti in bi morali biti sistematično preneseni na avtomatiziran način (APIS) in katere podatke v zvezi z "vedenjem" potnikov bi se lahko preneslo le v določenih primerih, glede ljudi, ki so v "opazovalnih listah" javne varnosti zavedeni kot "nevarni" zaradi kriminalne ali teroristične dejavnosti,

b) seznam hudih kaznivih dejanj, zaradi katerih bi se lahko vložilo dodatne zahteve,

c) seznam organov in agencij, ki bi si lahko izmenjevale podatke in pogoje za varovanje podatkov, ki jih je treba spoštovati,

d) obdobje hranjenja za obe vrsti podatkov, pri čemer je jasno, da je treba podatke v zvezi s preprečevanjem hudih kaznivih dejanj izmenjati v skladu s sporazumom med EU in ZDA o medsebojni pravni pomoči [8] in izročitvah [9],

e) vlogo, ki naj jo imajo letalski prevozniki, računalniški sistemi rezervacij ali zasebne organizacije (kot denimo SITA in AMADEUS) pri prenosu podatkov potnikov in predvidena sredstva (APIS, PNR itd.) za namene javne varnosti,

f) jamstva potnikom, da se jim omogoči popravljati podatke, ki jih zadevajo, ali da nudijo obrazložitev v primeru neskladja med podatki o kontaktnem potniku in podatki iz osebnih dokumentov, viz, potnih listov in drugih uradnih dokumentov,

g) odgovornosti letalskih družb v odnosu do potnikov in javnih organov v primeru napak pri vpisovanju ali prepisovanju in glede zaščite obdelanih podatkov,

h) pravico do pritožbe na neodvisen organ in pravna sredstva v primeru kršenja pravic potnikov;

i) nujnost doslednega upoštevanja člena 6(d) Uredbe Sveta (EGS) 2299/89 z dne 24. julija 1989 o kodeksu poslovanja računalniških sistemov rezervacij [10], ki za vsak prenos osebnih podatkov zahteva predhodno soglasje potnika;

1. naslavlja naslednja priporočila Svetu:

Splošna načela

a) da se izognemo pravnim prazninam na evropski ravni od 1. oktobra 2006 dalje za prenos podatkov potnikov in da se zagotovi, da bodo pravice in svoboščine potnikov varovane celo še bolj kot sedaj, na podlagi enostranskih zavez, ki jih je predložila administracija ZDA,

b) da se vsak nov sporazum na tem področju utemelji na načelih ES o varstvu podatkov, kot to izhaja iz člena 8 EKČP,

Kar zadeva postopek pogajanja

c) da se, ob upoštevanju kratkih rokov, doseže dogovor o:

- novem kratkoročnem mednarodnem sporazumu, ki bo pokrival obdobje med 1. oktobrom 2006 in novembrom 2007 (obdobje, ki ga je prvotno pokrival sporazum med ZDA in ES, ki ga je Sodišče razglasilo za nično),

- na srednji in dolgi rok, o bolj skladnem pristopu na ravni Mednarodne organizacije civilnega letalstva (ICAO) k izmenjavi podatkov o potnikih, da se zagotovi tako varnost zračnega prometa kot tudi spoštovanje človekovih pravic na svetovni ravni;

d) da se pooblasti predsedstvo, da s podporo Komisije obvešča Parlament o pogajanjih o sporazumu in da vključi predstavnike ustreznega odbora kot opazovalce v pogovore z administracijo ZDA;

Kar zadeva vsebino kratkoročnega sporazuma

e) da se premaga pomanjkljivosti, opisane v prvem skupnem pregledu sporazuma (EU in ZDA) [11] in da se upošteva priporočila Evropskega nadzornika za varstvo osebnih podatkov in delovne skupine iz člena 29 [12];

f) da se vsebino zavez vključi v besedilo sporazuma, da lahko postanejo pravno zavezujoče, zaradi česar bosta morali obe strani vzpostaviti novo ali spremeniti obstoječo zakonodajo, sodstvo pa bo moralo zaščititi osebe, ki jih zadeva sporazum;

g) da se kot dokaz dobre vere na strani administracije ZDA nemudoma v nov sporazum vključi naslednje zaveze, ki se jih po dveh letih od začetka veljavnosti sporazuma še vedno v celoti ne izvaja:

- strogo omejitev namena, kot je to določala zaveza 3, zato da vedenjskih podatkov ni možno uporabiti za preverjanje finančnih kaznivih dejanj ali za preprečitev ptičje gripe; to omejitev bi bilo treba določiti tudi za nadaljnji prenos teh podatkov;

- prehod na sistem "PUSH" (kot to določa zaveza 13), kot v primerih sporazumov ES s Kanado in Avstralijo, saj so vse tehnične zahteve izpolnjene in se to že izvaja, npr. s strani Site;

- seznanjanje potnikov o pravilih PNR in uvedba ustreznih sodnih postopkov za pritožbo, kot to določajo zaveze 36-42 in sporazumi o PNR s Kanado in Avstralijo;

- potrebo po ustreznih navodilih in ustreznemu usposabljanja osebja, ki obravnava podatke, in potrebo po zavarovanju informacijskih tehnoloških sistemov;

- letni skupni pregled, kot je predviden v zavezi 43; ta bi se moral zares opraviti vsako leto, v sodelovanju z nacionalnimi oblastmi za varstvo podatkov in bi moral biti objavljen v celoti, v njem pa mora biti podana ocena, ne le o izvrševanju zavez, temveč tudi o rezultatih sporazuma v smislu odpravljanja terorizma in kriminala;

Kar zadeva vsebino srednjeročnega sporazuma

h) da se Evropski uniji zagotovi jasen pravni okvir, zlasti tako, da se nemudoma sprejme osnutek okvirnega sklepa o varovanju podatkov,

i) da se izognemo umetnemu ločevanju med "stebri" z vzpostavitvijo trdnega "medstebrskega" okvira za varovanje podatkov v Uniji in sicer z aktiviranjem premostitvene klavzule po členu 42 Pogodbe o Evropski uniji, da se s tem zagotovi, da bo nov sporazum sprejet s sodelovanjem Parlamenta in da ga bo nadzorovalo Sodišče Evropskih skupnosti,

j) da se omeji količina podatkov, ki se jih lahko zahteva in da se že pri viru filtrira občutljive podatke, kot to zahteva člen 8 Direktive 95/46/ES; ugotavlja, da so prevozniki dolžni posredovati le podatke, ki so jim na voljo, tako da Urad za carino in zaščito meja (CBP) redkokdaj dobi vseh 34 kategorij zahtevanih podatkov; zaključuje, da bi za namen sporazuma, to je boj proti terorizmu in mednarodnemu kriminalu, vključno z organiziranim kriminalom, ter njihovo preprečevanje, zadostovali že podatki APIS; poziva predsedstvo Sveta in Komisijo, da med pogajanji načneta to vprašanje;

2. ponavlja svojo zahtevo, da nov sporazum evropskim potnikom zagotavlja enako raven zaščite podatkov kot jo imajo državljani ZDA;

3. poudarja svoje staro stališče, da bi se morala EU izogniti posredni vzpostavitvi evropskega sistema PNR prek prenosa ustreznih podatkov s strani CBP policiji in sodnim oblastem v državah članicah; meni, da bi načrtno zbiranje podatkov običajnih državljanov zunaj okvira sodnega postopka ali policijske preiskave moralo biti v EU še naprej prepovedano in da bi si bilo treba podatke izmenjati, ko je to potrebno, v skladu z obstoječim sporazumom med ZDA in Evropsko unijo o medsebojni pravni pomoči in izročitvah;

4. predlaga, da se pred koncem leta 2006 začne razprava med EU, ZDA, Kanado in Avstralijo, v kateri bi sodelovali parlamentarni predstavniki, da se skupaj pripravi pregled za leto 2007 in da se vzpostavi svetovni standard za prenos PNR, če bo to potrebno;

5. odločno priporoča, da Parlament v zvezi s tem organizira skupno sejo s kongresom ZDA, da v vlogi demokratičnih predstavniških institucij prizadetih državljanov začneta dialog o boju proti terorizmu in njegovih posledicah za državljanske svoboščine in človekove pravice;

*

* *

6. naroči svojemu predsedniku, da to resolucijo posreduje Svetu in v vednost Komisiji.

[1] Resolucije Parlamenta z dne 13. marca 2003 o prenosu osebnih podatkov s strani letalskih družb v primerih čezoceanskih letov (UL C 61, 10.3.2004, str. 381), z dne 9. oktobra 2003 o prenosu osebnih podatkov s strani letalskih družb v primerih čezoceanskih letov: stanje pogajanj z ZDA (UL C 81 E, 31.3.2004, str. 105) in z dne 31. marca 2004 o osnutku odločbe Komisije, ki ugotavlja ustrezno raven zaščite, ki je zagotovljena za osebne podatke, vključene v evidenco imen letalskih potnikov (PNR), ki je bila posredovana Uradu ZDA za carine in zaščito meja (UL C 103 E, 29.4.2004, str. 665).

[2] Direktiva Sveta 2004/82/ES z dne 29. aprila 2004 o obveznosti prevoznikov, da sporočajo podatke o potnikih (UL L 261, 6.8.2004, str. 24).

[3] Sklep Sveta 2004/496/ES z dne 17. maja 2004 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Združenimi državami Amerike o obdelavi in prenosu podatkov iz PNR s strani letalskih prevoznikov Uradu za carine in zaščito meja pri Ministrstvu Združenih držav za domovinsko varnost (UL L 183, 20.5.2004, str. 83).

[4] Odločba Komisije 2004/535/ES z dne 14. maja 2004 o ustreznem varstvu osebnih podatkov, vsebovanih v Evidenci imen letalskih potnikov, posredovani Uradu za carinsko in mejno zaščito Združenih držav Amerike (UL L 235, 6.7.2004, str. 11).

[5] Sodba z dne 30. maja 2006 v združenih zadevah C-317/04 in C-318/04.

[6] Direktiva 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 281, 23.11.1995, str. 31).

[7] Mnenje 5/2006 o odločitvi Sodišča evropskih skupnosti z dne 30. maja 2006 v združenih zadevah C-317/04 in C-318/04 o prenosu evidence imen letalskih potnikov Združenim državam (glej: http://ec.europa.eu/justice_home/fsj/privacy/workinggroup/wpdocs/2006_en.htm).

[8] UL L 181, 19.7.2003, str. 34.

[9] UL L 181, 19.7.2003, str. 27.

[10] UL L 220, 29.7.1989, str. 1.

[11] Skupni pregled izvajanja zavez Urada za carine in zaščito meja, določenih v Odločbi Komisije 2004/535/ES z dne 14. maja 2004 (Redigirana verzija z dne 12.12.2005).

[12] (glej: tp://ec.europa.eu/justice_home/fsj/privacy/workinggroup/wpdocs/2006_en.htm).

--------------------------------------------------