SL

Bruselj, 28.7.2006

SEC(2006) 1041

DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE

Povzetek ocene učinka

v zvezi s paketom o sredstvih za izboljšanje živil

{COM(2006) 428 konč.}

{SEC(2006) 1040}

KAZALO

Povzetek ocene učinka v zvezi s paketom o sredstvih za izboljšanje živil 3

1. Uvod (...)3

2. Živilski aditivi (...)3

2.1. Brez ukrepanja (...)3

2.2. Nezakonodajni ukrep (...)4

2.3. Deregulacija zakonodaje o aditivih (...)4

2.4. Zakonodajni ukrep (...)4

3. Živilski encimi (...)5

3.1. Brez ukrepanja (...)5

3.2. Nezakonodajni ukrep (...)6

3.3. Zakonodajni ukrep (...)6

4. Arome za živila (...)7

4.1. Brez ukrepanja (...)7

4.2. Nezakonodajni ukrep (...)7

4.3. Deregulacija zakonodaje o aromah za živila (...)8

4.4. Sprememba Direktive Sveta 88/388/EGS; (...)8

4.5. Zakonodajni ukrep (predlog nove uredbe) (...)8

5. Sklepne ugotovitve (...)10

Povzetek ocene učinka

v zvezi s paketom o sredstvih za izboljšanje živil, ki ga sestavljajo:

osnutek predloga uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o živilskih aditivih (SANCO/802/2006 Rev. 3);

osnutek predloga uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o živilskih encimih in spremembi Direktive Sveta 83/417/EGS, Uredbe Sveta (ES) št. 1493/1999, Direktive 2000/13/ES in Direktive Sveta 2001/112/ES (SANCO/804/2006 Rev. 4);

osnutek predloga Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o aromah in nekaterih živilskih sestavinah z aromatičnimi lastnostmi za uporabo v in na živilih ter spremembi Uredbe Sveta (EGS) št. 1576/89, Uredbe Sveta (EGS) št. 1601/91, Uredbe (ES) št. 2232/96 in Direktive 2000/13/ES (SANCO/813/2006 Rev. 3);

osnutek predloga uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi skupnega postopka odobritve za aditive za živila, živilske encime in arome za živila (SANCO/814/2006).

1. Uvod

Ta paket predlogov prispeva k programu Komisije za poenostavitev: ne samo, da zagotavlja usklajevanje na posameznih področjih predlogov, ampak spodbuja tudi usklajenost med temi tremi povezanimi področji. Ti predlogi so predstavljeni kot paket treh vertikalnih predlogov. Vendar so bili skupni vidiki razviti skladno in dodaten predlog v okviru paketa vzpostavlja enotni skupni postopek za odobritev teh snovi. Naslednje možnosti so bile preučene za vsako od teh področij.

2. Živilski aditivi

Učinki na okolje

Nobena od proučevanih možnosti politike ne bi imela učinkov na okolje, ker je zadevna industrija vključena v sekundarno ali terciarno predelavo živilskih proizvodov. Aditivi so že splošno dostopni in se uporabljajo v veliki meri.

2.1. Brez ukrepanja

Gospodarski učinek

Postopek spreminjanja odobritev aditivov bi vseeno zahteval dolgotrajen postopek soodločanja, vključno s časom, ki bi ga države članice porabile za izvajanje odobritve. To bi še naprej oviralo industrijske inovacije in zato ne bi spodbujalo tehnološkega razvoja.

Družbeni učinek

EFSA ne bi bilo treba izvajati pregleda za ponovno oceno vseh trenutno dovoljenih aditivov in potrošniki ne bi imeli koristi od dodatnega nadzora uporabe aditivov v aditivih za živila in encimih.

2.2. Nezakonodajni ukrep

Gospodarski učinek

Postopek spreminjanja odobritev aditivov bi vseeno zahteval dolgotrajen postopek soodločanja, vključno s časom, ki bi ga države članice porabile za izvajanje odobritve. To bi še naprej oviralo industrijske inovacije in ne bi spodbujalo tehnološkega razvoja. Države članice in zainteresirane strani bi morale pripraviti in sprejeti kodeks o postopkih pri uporabi aditivov v aditivih in encimih.

Družbeni učinek

Potrošniki ne bi imeli koristi od večjega jamstva za varnost živil.

2.3. Deregulacija zakonodaje o aditivih

Gospodarski učinek

Deregulacija lahko povzroči različne ocene tveganja v zvezi z aditivi, ki se izvajajo v državah članicah. Države članice lahko določijo tudi različne postopke odobritve. Taka poteza bi zaradi opravljanja tega dodatnega dela povečala upravno breme pristojnih organov držav članic. Posledično bi bilo to tudi znatno upravno breme za proizvajalce aditivov za živila, pri čemer bi bili potrebni posamezni zahtevki za odobritev v vseh državah članicah, v katerih bi želeli uporabljati aditiv. To bi vplivalo tudi na živilsko industrijo in mednarodno trgovino.

Družbeni učinek

Čeprav veljajo splošna načela živilske zakonodaje, lahko deregulacija zakonodaje na področju aditivov vseeno poslabša varstvo potrošnikov v zvezi z aditivi za živila. To se lahko zgodi zaradi različnih stopenj ocen tveganja, ki se opravijo v državah članicah, skupaj z možnimi različnimi razlagami takšnih ocen. Nastala razlika v odobritvah aditivov bi otežila tudi postopke za oceno in primerjavo vnosa odobrenih aditivov za živila po vsej Evropski uniji in v posameznih državah članicah, v katerih bi za uvožena živila veljale različne odobritve aditivov.

2.4. Zakonodajni ukrep

Zakonodaja na področju aditivov je že usklajena v celotni Evropski skupnosti, zato bo imelo več vidikov predlaganega zakonodajnega ukrepa omejen učinek. Ta ukrep bo vseeno imel posledice za vse proizvajalce aditivov za živila in bo vplival tudi na živilsko industrijo.

Gospodarski učinek

Uvedba komitologije za odobritev aditivov bo imela pozitiven učinek na industrijo, ker bodo postopki za dovoljevanje novih aditivov hitrejši. Tako bo z zmanjšanjem zamud, ki so trenutno povezane z izkoriščanjem prednosti novega razvoja, možno spodbujanje naložb v razvoj novih aditivov. Razširitev področja uporabe na aditive v aditivih in encimih bo imela gospodarski učinek, pri čemer bo za nekatere nove snovi potrebna odobritev, vendar se predvideva, da bo število takšnih snovi majhno. Majhen učinek bodo imeli tudi posodabljanje tehničnih podatkovnih listov in manjše spremembe označevanja, ker bodo encimi izločeni iz področja uporabe. Vendar bo to enkratni strošek in učinek se mora porazgubiti z ustreznimi prehodnimi obdobji, vključno s časom, ki bo omogočil prilagoditev na te spremembe. Takšne spremembe verjetno ne bodo vplivale na ceno blaga, ki se prodaja potrošnikom.

Družbeni učinek

Potrošniki bodo imeli koristi od večjega jamstva v zvezi s sestavo in varnostjo živil, ki jih kupijo. Potrošniške organizacije so kljub temu zaskrbljene, da bi lahko uvedba komitologije zmanjšala splošno preglednost postopka, v katerem Evropski parlament ne bi več v taki meri nadziral in obravnaval odobritev. Uporaba komitologije je vseeno primerna, ker je zakonodaja na področju aditivov eno od redkih področij živilske zakonodaje, na katerem je za predvsem tehnične spremembe še vedno potrebno soodločanje. Potrebe potrošnikov in tehnološke koristi bodo ostale pomembno merilo, ki ga morajo predstavniki držav članic upoštevati pri razpravah o odobritvah v postopku komitologije. Poleg uradnih postopkov komitologije in rednega objavljanja dnevnih redov zasedanj stalnih odborov na internetu se bodo nadaljevali tudi drugi načini posvetovanj. Ti bodo vključevali razprave o spremembah zakonodaje v strokovnih delovnih skupinah ali drugih forumih, na katere so redno povabljene skupine potrošnikov in druge zainteresirane strani.

3. Živilski encimi

Pričakovan učinek na različne možnosti zadeva gospodarske in družbene vidike. Od nobene od proučevanih različnih možnosti se ne pričakujejo učinki na okolje, ker je zadevna industrija – živilska industrija – vključena v sekundarno ali terciarno predelavo živilskih proizvodov. Encimi se že uporabljajo v veliki meri.

3.1. Brez ukrepanja

Gospodarski učinek

Trenutna pravna negotovost zaradi različnih zakonodajnih pristopov držav članic bi se nadaljevala, skupaj s trenutnim izkrivljanjem trga pri trgovanju z živilskimi encimi. Proizvajalci encimov bi si še naprej prizadevali pridobiti odobritev za isti encim v več kot eni državi članici, kar je za industrijo upravno in finančno breme.

Družbeni učinek

Različna dojemanja tveganja, ocena varnosti in urejanje živilskih encimov med državami članicami bi povzročila različne ravni varstva potrošnikov. Za encime, proizvedene iz GSO, ki niso vključeni v Uredbo 1829/2003, kot so mikrobiološki encimi, ne bi bila izvedena ocena varnosti.

3.2. Nezakonodajni ukrep

Gospodarski učinek

Samoregulacija bi zagotovila prilagodljivost; po drugi strani pa živilske encime, ki se uporabljajo kot aditivi za živila, že ureja zakonodaja Skupnosti in encime, ki se uporabljajo kot pomožna tehnološka sredstva, nacionalna zakonodaja. To bi lahko povzročilo nasprotujoče in nejasne razmere za industrijo ter negativen gospodarski učinek.

Družbeni učinek

Ocena varnosti, ki je ne izvede neodvisni organ, v javnosti ne bi bila enako sprejeta. Preglednost postopkov samoregulativnega sistema bi bila omejena. Nejasen pravni položaj bi povzročil izgubo zaupanja potrošnikov, zlasti v zvezi z encimi, pridobljenimi iz GSO.

3.3. Zakonodajni ukrep

Gospodarski učinek

Usklajevanje ocenjevanja varnosti in odobritve živilskih encimov lahko povzroči višje predhodne naložbe pred uvedbo živilskih encimov na trg zaradi stroškov odobritve, ki so ocenjeni med 150 000 in 250 000 EUR na encim. Vendar imajo nekatere države članice že postopke odobritve, ki povzročajo podobne stroške podjetjem, ki tržijo svoje proizvode v zadevnih državah članicah. S tem predlogom bo imela industrija koristi od enega usklajenega postopka Skupnosti z opredeljenimi skrajnimi roki, namesto več nacionalnih.

Predlog iz označevanja izvzema tiste živilske encime, ki se uporabljajo kot pomožna tehnološka sredstva. Živilske encime, ki se uporabljajo enako kot aditivi za živila, s tehnološko funkcijo v končnem živilu, je treba označiti skupaj z njihovo funkcijo (npr. stabilizator itd.) in značilnim imenom. Ta določba verjetno ne bi imela gospodarskega učinka na podjetja, ker bi bilo treba označiti le omejeno število encimov (zdaj le 2 in v prihodnje ne več kot 12). Iz tega ne sledijo večje spremembe trenutnih razmer.

Ta predlog bo imel zelo omejen učinek na gospodinjstva. Čeprav se zdijo stroški ocene visoki, to verjetno ne bo povzročilo znatnega povečanja stroškov, ki jih imajo potrošniki z živili.

Družbeni učinek

Mogoče je pričakovati, da bo imel predlagan celovit sistem ocenjevanja varnosti živilskih encimov pozitiven učinek na javno zdravje in zaupanje potrošnikov.

4. Arome za živila

Pričakovan učinek na različne možnosti zadeva gospodarske in družbene vidike. Od nobene od proučevanih različnih možnosti se ne pričakujejo učinki na okolje, ker je zadevna industrija – živilska industrija – vključena v sekundarno ali terciarno predelavo živilskih proizvodov. Arome za živila se že uporabljajo v veliki meri.

4.1. Brez ukrepanja

Gospodarski učinek

Gospodarske razmere bodo postale negativne:

nov tehnološki razvoj se ne spodbuja;

jasne določbe, ki upoštevajo najnovejši znanstveni in tehnološki razvoj, so potrebne za preprečitev trgovinskih ovir s tretjimi državami.

Evropska industrija lahko izgubi vodilni položaj na svetovnem trgu.

Družbeni učinek

Zdravje potrošnikov ni dobro varovano, ker:

mejne vrednosti snovi, ki povzročajo zaskrbljenost zaradi toksikoloških lastnosti, ne upoštevajo najnovejšega znanstvenega mnenja;

mejne vrednosti snovi, ki povzročajo zaskrbljenost zaradi toksikoloških lastnosti, na splošno v živilih in pijačah ne omogočajo nadzora, ki temelji na tveganju.

Zahteva potrošnikov po bolj informativnem označevanju ni izpolnjena.

4.2. Nezakonodajni ukrep

Gospodarski učinek

Trenutno je zakonodaja na področju arom vzpostavljena. Smernice ne morejo preglasiti obstoječe zakonodaje. To lahko povzroči nasprotujoče in nejasne razmere za industrijo ter posledično negativen gospodarski učinek.

Družbeni učinek

Smernice so lahko v nasprotju z obstoječo zakonodajo in zato niso najučinkovitejši način za varovanje zdravja potrošnikov. Nejasen pravni položaj bo povzročil izgubo zaupanja potrošnikov v zvezi z uporabo arom.

4.3. Deregulacija zakonodaje o aromah za živila

Gospodarski učinek

To bi lahko povzročilo, da bi vsaka država članica oblikovala svoja pravila za izvajanje. Ker je lahko dojemanje tveganja med državami članicami različno, bi to povzročilo neučinkovito delovanje notranjega trga.

Družbeni učinek

Razlike v pristopu do ocene varnosti med državami članicami bodo povzročile nejasne razmere za potrošnike, z različnimi stopnjami varovanja ter izgubo zaupanja v nekatere države članice in notranji trg.

4.4. Sprememba Direktive Sveta 88/388/EGS;

Gospodarski učinek

Uvedba potrebnih sprememb v obstoječo Direktivo bi imela ugoden gospodarski učinek, kot je pojasnjeno v odstavku 5. Spremembe k prilogam I in II ter drugim določbam za varovanje javnega zdravja in trgovine bo treba vseeno uvesti s postopkom soodločanja. Vendar je potreben učinkovitejši postopek odobritve za vodenje pozitivnega seznama, ki vsebuje približno 2 600 aromatičnih snovi za uporabo v in na živilih. Količina potrebnih sprememb lahko povzroči nejasno zakonodajo.

Družbeni učinek

Pričakuje se pozitiven učinek na javno zdravje zaradi celovitega sistema za oceno varnosti arom, prilagoditve mejnih vrednosti snovi, ki povzročajo zaskrbljenost zaradi toksikoloških lastnosti, najnovejšega znanstvenega mnenja in z omogočanjem nadzora nad tistimi snovmi v živilih, pri katerih obstaja največje tvegane.

4.5. Zakonodajni ukrep (predlog nove uredbe)

Gospodarski učinek

Učinek na upravne zahteve za podjetja

Odprava razlikovanja med naravnimi enakimi in umetnimi aromatičnimi snovmi, pri čemer sta obe vrsti snovi kemično sintetizirani, bo povzročila zmanjšanje upravnih zahtev z uskladitvijo določb v vseh državah članicah.

Potrebna bodo dodatna prizadevanja za uskladitev s spremembami, ki so predlagane za označevanje arom. Vendar bodo te začasne, dokler se oznake ne uskladijo z novimi zahtevami. Poleg tega so prizadevanja omejena v primerjavi z dodatno pridobljeno preglednostjo, ki je bila s strani potrošnikov ocenjena kot pozitivna.

Za omejitev prizadevanj in zadevnih stroškov se predlaga prehodno obdobje za prilagoditev novim zahtevam po označevanju.

Učinek na inovacije in raziskovanje

Posebne določbe za uporabo in odobritev arom pojasnjujejo, kdaj je treba oceniti varnost arom. Nekatere arome so z opredelitvijo izvzete iz ocenjevanja. To bo industriji omogočilo pravilnejšo oceno stroškov razvoja novih arom.

Predlog prav tako določa, kateri načini priprave se lahko sprejmejo, da se omogoči označevanje „naravno“. To je pomembno za nadaljnji razvoj in proizvodnjo novih naravnih arom.

Uvedba kategorije „druge arome“ je za inovacije in raziskovanje pozitivna. Če se razvijejo nove kategorije arom, se lahko odobrijo, če je bila ocenjena njihova varnost.

Učinek na gospodinjstva

Potrošnik bo bolje obveščen o naravi arom v živilih.

Ne pričakuje se, da bo predlagana uredba vplivala na cene živil.

Učinek na tretje države in mednarodne odnose

Ta predlog bo nadalje uskladil zakonodajo na področju arom ter ustvaril enoten trg v EU in predvidljivost za uvoznike.

Posledica uskladitve zakonodaje na področju arom bo boljši položaj Evropske unije pri pogajanjih s tretjimi državami o uvedbi arom v sistem Codex Alimentarius.

Evropska skupnost bo lahko ohranila vodilni položaj proizvajalca in razvijalca arom.

Učinek na javne organe

Države članice bodo pri nadzorovanju bolj učinkovite, ker se bodo osredotočile na živila, ki največ prispevajo k vnosu snovi, ki povzročajo zaskrbljenost zaradi toksikoloških lastnosti.

Nacionalno zakonodajo bo treba prilagoditi v tistih državah, v katerih obstajajo nekatere kategorije živil, ki se jim lahko dodajo le naravne ali naravnim enake aromatične snovi. Kljub temu bo ta poenostavitev povzročila zmanjšanje upravnih zahtev.

Države članice so zaskrbljene, da bodo za spremljanje vnosa snovi iz Priloge II in snovi, za katere so določene omejitve uporabe, potrebna dodatna sredstva. Vendar je to nujno za zagotovitev, da bo uredba učinkovita pri varovanju zdravja potrošnikov.

Države članice niso predložile podatkov o potrebnih sredstvih. Učinek posebnega spremljanja vnosa arom se lahko bistveno zmanjša z organizacijo tega spremljanja skupaj s spremljanjem vnosa aditivov, ki ga že zahteva zakonodaja EU.

Družbeni učinek

Pričakuje se pozitiven učinek na javno zdravje zaradi celovitega sistema za ocenjevanje varnosti arom na ravni Skupnosti.

Nadzor omejitev za snovi, ki povzročajo zaskrbljenost zaradi toksikoloških lastnosti, se bo osredotočil na živila, pri katerih obstaja največje tveganje, kar bo povzročilo učinkovitejše varovanje zdravja potrošnikov.

Sklepi spremljanja vnosa se lahko uporabijo za prilagoditev zakonodaje, kadar se zdi, da vnos predstavlja tveganje za varnost.

5. Sklepne ugotovitve

Sklepna ugotovitev na podlagi te ocene učinka je, da bodo cilji politike najbolje doseženi z zakonodajnim ukrepom.

--------------------------------------------------