SL Uradni list Evropske unije C 179/19

Objava vloge v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

2013/C 179/07

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper vlogo.

VLOGA ZA SPREMEMBO

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (2)

VLOGA ZA SPREMEMBO V SKLADU S ČLENOM 9

„MELOCOTÓN DE CALANDA“

ES št.: ES-PDO-0105-0103-28.02.2011

ZGO ( ) ZOP ( X )

1. Postavka v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša

—  ime proizvoda — ☒ opis proizvoda —  geografsko območje — ☒ dokazilo o poreklu — ☒ metoda pridobivanja —  povezanost — ☒ označevanje — ☒ nacionalne zahteve — ☒ drugo (nadzorni organi)

2. Vrsta spremembe

— ☒ sprememba enotnega dokumenta ali povzetka —  sprememba specifikacije registriranega ZOP ali ZGO, za katerega enotni dokument in povzetek nista bila objavljena —  sprememba specifikacije, pri kateri objavljenega enotnega dokumenta ni treba spremeniti (člen 9(3) Uredbe (ES) št. 510/2006) —  začasna sprememba specifikacije zaradi obveznih sanitarnih ali fitosanitarnih ukrepov, ki so jih uvedli javni organi (člen 9(4) Uredbe (ES) št. 510/2006)

3. Spremembe

3.1 Opis proizvoda

Barva: opis se spremeni pri navedbi barve, v katero se vključi, da je lahko ena stran sadežev rdeča. Ta barva je posledica napredka in izboljšave običajnih kmetijskih praks. Kadar se sorte, vključene v oznako porekla, cepijo na slivo, nekateri sadeži med zorenjem na eni strani pordečijo. Kakovost proizvoda se zaradi te spremembe ne poslabša in je nikakor ni mogoče šteti za negativno. Zato je bilo ugotovljeno, da je treba za izboljšavo celotnega opisa proizvoda v postavko v zvezi z barvo sadežev dodati, da so ti lahko na eni strani rdeči.

Čvrstost: omejitve, določene za čvrstost sadežev, se spremenijo, kot mejna vrednost pa se določijo 3 kg/0,5 cm2 odpornosti proti tlaku, pri čemer se zgornja mejna vrednost črta. Ta sprememba je bila sprejeta na podlagi analize podatkov, ki jih je prejel regulativni organ. Ta je deset let nadziral kakovost različnih sort, sprejetih za pridelavo breskev „Melocotón de Calanda“. Ob upoštevanju te spremenljivosti je bilo ugotovljeno, da je mogoče na podlagi kombinacije vseh predpisanih meril kakovosti (čvrstost, vsebnost sladkorja, velikost) sprejeti spremembo mejnih vrednosti za čvrstost, ne da bi pri tem trpela kakovost proizvoda. Nekatere sorte so malo manj čvrste, vendar se kakovost proizvoda zaradi tega ne poslabša, saj v nekaterih evropskih državah potrošniki še najbolj povprašujejo po teh sortah. Poleg tega lahko nekatere sorte presežejo vrednost odpornosti proti tlaku 5,5 kg/0,5 cm2, kar pa ne pomeni, da sadeži niso dozoreli, ker njihovo kakovost določa vsebnost sladkorja.

3.2 Dokazilo o poreklu

V drugem odstavku se črtajo sklicevanja na regulativni organ.

Tretji odstavek je bil črtan, četrti pa spremenjen, da bi zadostil standardu UNE-EN 45011 v okviru programa certifikacije, ki ga je začel izvajati regulativni organ, to je nadzorni organ, ki ga je leta 2010 akreditiral španski akreditacijski organ ENAC.

3.3 Metoda pridobivanja

Sklicevanje na regulativni organ, ki je bil naveden v odstavku v zvezi s poreklom sadežev, se črta.

Pri redčenju se dejanski datum njegove izvedbe črta in se nadomesti z navedbo, kdaj najpozneje mora biti dokončano. Kar zadeva pospravljanje v vrečke, je bilo najkrajše obdobje devet tednov črtano, saj je skrajni datum za začetek tega postopka odvisen od tega, kdaj poteka redčenje. Ta sprememba je potrebna, ker so se zaradi podnebnih sprememb, prehoda z družinskih posestev na večje pridelovalne površine in razvoja sistemov pridelave spremenili tradicionalni običaji, rezanje in pospravljanje v vrečke pa lahko trajata dlje. Navedena postopka sta del dobrih kmetijskih praks, rok za njuno izvedbo pa ni pogoj, ki bi zagotavljal končno kakovost proizvoda, zaščitenega z ZOP.

Pri obiranju, sprejemu in začasnem shranjevanju sadežev se ohranijo merila, opredeljena v točki B specifikacije za nadzor nad proizvodom, poleg tega se natančneje opiše faza navedenega nadzora, ker bi lahko prejšnje besedilo zavedlo v zmoto. Čvrstosti in vsebnosti sladkorja na terenu (faza obiranja) ni mogoče izmeriti v optimalnih razmerah.

Besedilo odstavka v zvezi s pakiranjem se spremeni in v njem se navede, da se lahko proizvod zaradi velikega števila različnih pakiranj trži v embalažah, sestavljenih iz ene ali več plasti, pri čemer je treba zagotoviti, da se proizvod ne poškoduje in da so embalaže ali pladnji za enkratno uporabo.

Doda se tudi naslednji stavek, ki je bil prej naveden v točki (B): „Priprava in pakiranje potekata na pridelovalnem območju.“

Poleg tega se črta zadnji odstavek v zvezi s certifikacijo, ker ne spada v to točko, temveč je naveden v ustrezni točki (točka D).

3.4 Označevanje

V prvem odstavku se beseda „etiketa“ nadomesti z besedo „sekundarna etiketa“, ker gre za oštevilčeno sekundarno etiketo, črtajo pa se tudi sklicevanja na regulativni organ.

Poleg tega se črta drugi odstavek.

3.5 Nacionalne zahteve

Sklicevanja na nacionalno zakonodajo, objavljeno po prvotni odobritvi te specifikacije proizvoda, so bile dopolnjene.

3.6 Drugo (navedite)

Točka G (nadzorni organ) se spremeni, da bi se uskladila z veljavnimi predpisi, ker prejšnje besedilo vsebuje sklicevanja na zastarele zakonske določbe in napačen opis strukture regulativnega organa. Poleg tega se izvršijo popravki z navedbo novega sedeža regulativnega organa za ZOP „Melocotón de Calanda“.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (3)

„MELOCOTÓN DE CALANDA“

ES št.: ES-PDO-0105-0103-28.02.2011

ZGO ( ) ZOP ( X )

1. Ime

„Melocotón de Calanda“

2. Država članica ali tretja država

Španija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.6 Sadje, zelenjava in žita, sveži ali predelani.

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz 1. točke

Ime „Melocotón de Calanda“ predstavlja sveže sadeže vrste Prunus persica Sieb. et Zucc, ki izvirajo iz avtohtone sorte, znane pod imenom Amarillo tardío (rumena pozna), ter njenih izbranih klonov Jesca, Evaisa in Calante, ki se pridelujejo po tradicionalni praksi pakiranja sadežev na drevesih v vrečke.

Zaščitene sorte: breskve, zaščitene z označbo porekla „Melocotón de Calanda“, izvirajo izključno iz avtohtone vrste na navedenem območju, bolj znane pod imenom Amarillo tardío (rumena pozna), ter njenih izbranih klonov Jesca, Evaisa in Calante.

Značilnosti proizvoda: breskve, zaščitene z označbo porekla „Melocotón de Calanda“, spadajo v kategoriji ekstra in I, ki sta navedeni v standardu kakovosti, veljavnem za breskve in določenem z Uredbo Komisije (ES) št. 1580/2007 z dne 21. decembra 2007 o določitvi izvedbenih pravil za uredbe Sveta (ES) št. 2200/96, (ES) št. 2201/96 in (ES) št. 1182/2007 v sektorju sadja in zelenjave, poleg tega pa morajo izpolnjevati spodaj opredeljene zahteve.

SPLOŠNI VIDEZ Sadeži morajo biti celi, zdravi, čisti, brez vsake vidne tuje snovi, vlage, tujega vonja ali okusa, saj jih je treba pospraviti v vrečke na drevesu. BARVA Med kremno rumeno in bledo rumeno barvo, pri čemer je lahko ena stran rdeča. Pike ali majhne antocianske proge so dovoljene, zelena ali rumeno-oranžna barva (ki kažeta na čezmerno dozorelost) pa sta izključeni. VELIKOST Obseg je najmanj 73 mm premera, kar ustreza kategoriji AA standarda kakovosti. ČVRSTOST Meri se v kg/0,5 cm2 odpornosti proti tlaku in mora biti večja od 3 kg/0,5 cm2. SLADKOR Najmanj 12 stopenj Brix.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode)

—

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora)

—

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Vse pridelovalne postopke je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itd.

Priprava in pakiranje morata potekati na pridelovalnem območju, da se proizvod ne bi pokvaril zaradi nepotrebnega prijemanja in prenašanja ali prevoza sadežev, ki niso bili pravilno pripravljeni in zapakirani. Ker se poleg tega s sadeži „Melocotón de Calanda“ na drevesu ravna zelo previdno, pri čemer se pospravijo v vrečke, in ker se obirajo na stopnji zrelosti, na kateri še najbolj izrazijo svoje kakovostne organoleptične lastnosti, lahko prevoz ali dodatno skladiščenje poslabšata značilnosti, opisane v točki 3.2 glede splošnega videza in barve.

Zato mora pakiranje potekati na pridelovalnem območju, da bi se ohranile značilnosti proizvoda in da bi ta ohranil kakovost, hkrati pa z enotnim sistemom nadzora zagotoviti sledljivost proizvoda in njegovo poreklo vse do njegovega odpošiljanja končnemu potrošniku.

Breskve „Melocotón de Calanda“ se lahko tržijo v embalažah, sestavljenih iz ene ali več plasti, pri čemer je treba zagotoviti, da se sadeži ne poškodujejo. Te embalaže ali pladnji so za enkratno uporabo.

3.7 Posebna pravila za označevanje

Podjetja za pripravo in pakiranje, ki so pridobila potrdilo o skladnosti, na embalažnih etiketah poleg oštevilčene sekundarne etikete obvezno navedejo „Denominación de Origen ‚Melocotón de Calanda‘“ („Oznaka porekla ‚Melocotón de Calanda‘“), ki velja kot certifikat in omogoča sledenje proizvoda med trženjem.

4. Kratka opredelitev geografskega območja

Pridelovalno območje breskev, zaščitenih z ZOP „Melocotón de Calanda“, je naravna pokrajina, ki leži na vzhodnem delu avtonomne skupnosti Aragon, med provincama Teurel in Zaragoza.

Občine na tem geografskem območju so:

Aguaviva, Albalate del Arzobispo, Alcañiz, Alcorisa, Alloza, Andorra, Arens de Lledó, Ariño, Berge, Calaceite, Calanda, Caspe, Castelserás, Castelnou, Castellote, Chiprana, Cretas, Escatrón, Fabara, Fayón, Foz-Calanda, Fuentespalda, Híjar, Jatiel, La Fresneda, La Ginebrosa, La Puebla de Híjar, Lledó, Maella, Más de las Matas, Mazaleón, Mequinenza, Molinos, Nonaspe, Oliete, Parras de Castellote, Samper de Calanda, Sástago, Seno, Torre de Compte, Urrea de Gaén, Valderrobres, Valdeltormo in Valjunquera.

5. Povezanost z geografskim območjem

5.1 Posebnosti geografskega območja

Zgodovinska povezanost: odobrene sorte za pridelavo breskev „Melocotón de Calanda“ so značilne za pridelovalno območje. Pridobljene so z naravnim izborom in posegi sadjarjev, ki so skozi čas izbirali klone, najbolj prilagojene lokalnim geografskim razmeram. V srednjeveških besedilih je zapisano, da je bila navedena breskev v Aragonu poznana pod imenom „presec“ ali „prisco“, ki se še danes uporablja v regiji Calanda. Leta 1895 je botanik J. Pardo Sastrón zapustil pomembno delo o veliki razširjenosti breskev v tej regiji in prevozu t. i. „oreillons“ (breskve, narezane na koščke in posušene na soncu) iz Calande na razstavo v Parizu, ki je potekala leta 1867. V izdaji ilustrirane splošne enciklopedije Espasa Calpe iz leta 1933 sta pod geslom „Calanda“ navedeni pomembnost breskve v kraju Teruel in industrijska proizvodnja „oreillons“. Po uradnih statistikah iz leta 1953 je v Calandi obstajala industrija konzerviranja, znotraj katere je bilo 4 000 zabojev breskev s tega območja predelanih v sadje v sirupu.

Ime „Melocotón de Calanda“ se je po zgodovinskih pričevanjih začelo uveljavljati v 40-ih letih, zaradi vse večje pomembnosti te kulture in težav v boju proti breskovi muhi (Ceratitis capitata) pa so pridelovalci začeli sadeže pospravljati v vrečke, da ti insekti na njih ne bi delali škode. V 60-ih letih so se v objavah o tem sadežu začele pojavljati navedbe „Melocotón de Calanda“, v 70-ih letih pa je na nacionalnem kmetijskem sejmu v Léridi več let zapored osvojil različne nagrade. Na začetku 80-ih let je postalo očitno, da je treba zaprositi za označbo porekla za breskve „Melocotón de Calanda“, v statistikah glavnih nacionalnih trgov, kot sta Mercamadrid in Mercabarna, pa so te sadeže začeli istovetiti z njihovim geografskim imenom.

Naravna povezanost: pridelovalno območje breskev „Melocotón de Calanda“ leži v rečnih dolinah vodotokov Martín, Guadalope in Matarraña, ki izvirajo ob vznožju Iberskega gorovja, tečejo skozi regijo, imenovano „Bajo Aragón“ in se izlivajo v reko Ebro. To območje torej obsega jugovzhodni del depresije reke Ebro.

Območje je ravno ali rahlo valovito in leži na nadmorski višini med 122 m v Caspeju in 325 m v Alcañizu, v Calandi pa se lahko dvigne na 466 m nadmorske višine. Prevladuje planotasti relief, ki je zaradi rečnih sistemov, ki ga prepredajo, bolj ali manj razdrobljen. Tla so apnenčasta ter vsebujejo plasti iz karbonatov in sadre, ki so značilne za miocenske usedline jezerskega območja z vročim in suhim podnebjem.

Povprečne letne padavine se gibljejo med 327,9 mm v Caspeju, 361,1 mm v Albalate del Arzobispu in 367,9 mm v Alcañizu. Padavine so najobilnejše maja in oktobra, pri čemer je 27 % sezonskih padavin spomladi, 20 % poleti, 34 % jeseni in 19 % pozimi.

Povprečna letna temperatura je 14,3 °C v Albalate del Arzobispu in Alcañizu ter 15 °C v Caspeju, kar ustreza najvišjim vrednostim iz osrednjega dela doline reke Ebro. Povprečna najvišja temperatura v Alcañizu je 19,9 °C in povprečna najnižja 8,8 °C, v Albalate del Arzobispu je povprečna najvišja temperatura 20,1 °C in najnižja 8,5 °C, v Caspeju pa je povprečna najvišja temperatura 20,6 °C in najnižja 9,3 °C. Povprečna najvišja temperatura je bila izmerjena julija (24,4 °C v Alcañizu in 25,1 °C v Caspeju), povprečna najnižja pa januarja ter se giblje med 5,6 °C v Alcañizu in 6,7 °C v Albalate del Arzobispu. Ti podatki kažejo velike letne temperaturne razlike (za več kot 18 °C) in celinske temperature, predvsem zaradi lege v osrednjem delu depresije reke Ebro.

Med marcem in oktobrom so bile izmerjene najvišje temperature nad 25 °C, čeprav so pogostejše med majem, ko je termalna meja polovico časa presežena, in oktobrom, ko take temperature trajajo od 5 do 10 dni. V poletnih mesecih se dnevne temperature povzpnejo nad 25 °C, povprečna najvišja temperatura pa nad 35 °C (julija je v Albalateju in Alcañizu najvišja temperatura 37,2 °C, v Caspeju pa 38,3 °C).

Drugi značilni podnebni pojav na navedenem območju je „toplotna inverzija“. Pozimi, v anticiklonskih obdobjih, se hladen zrak usede na nižje plasti, zato nastane dolgotrajnejša megla, ki povzroči mraz, pri čemer je najvišja temperatura pod 6 °C, na večji nadmorski višini, kjer ni megle, pa se lahko najvišja temperatura povzpne nad 15 °C.

5.2 Posebnosti proizvoda

Pogoji pridelave: morfološke značilnosti in značilnosti sort, določene na podlagi standardov Mednarodne zveze za varstvo novih sort rastlin (U.P.O.V.), so skorajda enake pri vseh klonih. Vendar so določene razlike, povezane z zdravstvenim stanjem, produktivnostjo, velikostjo in obliko sadeža, zato se je leta 1980 začel izbor klonov, da bi se ti vidiki izboljšali. Za te klone so značilni tudi pozna faza zorenja (med koncem septembra in začetkom novembra), rumena barva in čvrsto meso.

Kloni se po fazah zorenja delijo na naslednje skupine:

San Miguel ali zgodnji Kloni, ki dozorijo med 20. septembrom in 5. oktobrom. Del Pilar Kloni, ki dozorijo med 5. in 15. oktobrom. Imenujejo se tudi „z dne 8. oktobra“. Pozni Čas zorenja med 15. oktobrom in koncem tržnega leta ter na nekaterih predelih omejenega območja do začetka novembra.

Sorta „rumena pozna“ je fiziološko sestavljena iz klonov, ki potrebujejo veliko mrzlih ur, da bi se zbudili iz zimskega spanja (najmanj 1 000 na leto), hkrati pa za dozoritev potrebujejo dolgo poletno obdobje, ker imajo dolg cikel zorenja.

Po navedbah zveze U.P.O.V. imajo naslednje morfološke značilnosti:

Drevo Krepko in navzgor rastoče, pri čemer je vrsta Red Haven zelo razvejena. Cvetni popki se v nasprotju z drugimi sortami ne izoblikujejo na krepkih mešanih vejah, temveč na nežnih brstih, kot pri šmarnici, zato mora biti pri tej sorti vrsta vzgojne rezi drugačna. List Velik, ledvičaste oblike, z medovniki na listnih pecljih. Listi odpadejo pozno jeseni in imajo značilno zlato barvo, ker dolgo ostanejo na drevesu. Cvet Cvetenje je srednje pozno in malo poznejše kot pri vrsti Red Haven, vendar poteka marca. Rast cvetnih popkov je gosta, cvetenje pa traja od 12 do 18 dni. Cvetni listi so veliki in okrogli, njihova barva je bledo rožnata, brazda na cvetnem pestiču pa je enako velika kot prašnice na prašnikih. Sadež Velik do zelo velik, premer je več kot 73 mm, tehta pa več kot 200 g. Barva je med kremno rumeno in bledo rumeno ter je popolnoma enakomerna, ker je sadež zaščiten s papirnato vrečko, pod katero se razvija, čeprav je lahko rahlo antociansko obarvan. Dlakavost je komaj opazna, meso pa zelo čvrsto, popolnoma rumeno in ni antociansko obarvano, niti okoli pečke, h kateri je tesno priraščeno. Pečka je jajčaste oblike in majhna glede na sadež.

5.3 Vzročna povezanost geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma z določeno kakovostjo, slovesom ali drugimi značilnostmi proizvoda (pri ZGO)

Podnebni pogoji vplivajo na kakovost sadeža, kar se imenuje t. i. pojav „območja“, ki je dobro znan pri trajnih nasadih. Običajna klimatologija nekaterih območij in letne razlike na istem območju namreč kažejo, da na kakovost pridelka še najbolj vpliva podnebje.

Pri tem merilu glavne organoleptične lastnosti sadeža določajo zlasti temperature. Najprej je treba navesti, da temperature – razen v skrajnih razmerah – bolj vplivajo na donos breskev kot padavine (primanjkljaj vode), ker se pri obdelavi večine površin, na katerih se gojijo (95 %), uporabljajo namakalni sistemi.

Med glavnimi podnebnimi dejavniki, ki so spodbudili razvoj in pozneje gojenje avtohtonih sort breskve s poznim zorenjem v regiji Bajo Aragón, so zimske temperature na geografskem območju, ki skupaj zagotavljajo dovolj potrebnih mrzlih ur, da bi se te zelo zahtevne sorte zbudile iz zimskega spanja (od časa, ko odpadejo listi, do začetka cvetenja).

Sorta „rumena pozna“ je fiziološko sestavljena iz klonov, ki potrebujejo veliko mrzlih ur, da bi se zbudili iz zimskega spanja (najmanj 1 000 na leto).

V regiji Bajo Aragón je novembra, decembra in januarja skupaj vsekakor dovolj mrzlih ur, da lahko zadostijo največjim potrebam te kulture, saj je najnižja vrednost na navedenem območju več kot 950 mrzlih ur.

Poleg tega morajo negativne temperature med cvetenjem in oblikovanjem plodov ostati blizu ničle, da bi se lahko cvetni popki in s tem število plodov nemoteno razvijali, saj je potencialna velikost sadeža neposredno povezana s temperaturami, izmerjenimi po cvetenju, zlasti pa s temperaturami, izmerjenimi med polnim cvetenjem (C2) in (C2) + 40 dni. Jasno je dokazano (Warrington in drugi, 1999), da zraste osemkrat več celic, če najvišja/najnižja temperatura preideta z 9/3 °C na 25/15 °C. Če je mrzlo, je celic manj in so manjše, zato je na koncu manjši tudi sadež.

Drugi pomembni vidik je prilagajanje temperatur skozi celotni cikel, zlasti septembra in oktobra, kar omogoča, da te sorte vegetativno in reproduktivno dozorijo.

V regiji Bajo Aragón so najvišje temperature nad 25 °C izmerjene med marcem in oktobrom, čeprav so pogostejše med majem, ko je termalna meja polovico časa presežena, in oktobrom, ko take temperature trajajo od 5 do 10 dni. V poletnih mesecih se dnevne temperature povzpnejo nad 25 °C, povprečna najvišja temperatura pa nad 35 °C (julija je v Albalateju in Alcañizu najvišja temperatura 37,2 °C, v Caspeju pa 38,3 °C).

Temperature, izmerjene skozi leto na zadevnem geografskem območju, omogočajo, da breskve sorte „rumena pozna iz Calande“, ki imajo dolg cikel, vegetativno in reproduktivno dozorijo.

Zimske temperature zato skupaj zagotavljajo dovolj potrebnih mrzlih ur za zbuditev iz zimskega sna, blage podnebne razmere, ki vladajo ves cikel vegetativne dejavnosti (od marca do novembra), pa omogočajo, da so sadeži teh sort zelo kakovostni.

Izsledki preizkusa za ocenjevanje izbranih klonov sorte „rumena pozna iz Calande“ (Jesca, Calante in Evaisa), opravljenega na eksperimentalnem posestvu, ki je v lasti aragonske vlade in leži v Alcañizu (ena od občin v okviru ZOP, kjer gojijo največ breskev), kažejo, da so imeli sadeži, pridelani na območju porekla, štiri leta (2000, 2001, 2003 in 2004) stopnjo Brix več kot 14 ter da so bili zelo veliki in zelo čvrsti, kar sta glavni značilnosti teh breskev.

Odobren rastlinski material za pridelavo breskev ZOP „Melocotón de Calanda“ pripada sorti „rumena pozna“.

To je avtohtona sorta s pridelovalnega območja, pridelovali pa so jo stoletja, na začetku z naravnim izborom dreves iz semen v pečkah sadežev, ki so zrasli na drevesih z najboljšimi agronomskimi značilnostmi, sčasoma pa so jih razširjali sami pridelovalci z vegetativnim razmnoževanjem sort, ki so bile najbolj prilagojene pedoklimatskim razmeram na navedenem območju, in tako ustvarili pristno „sorto“.

Izbor klonov in izbor glede na zdravstveno stanje pri sorti „rumena pozna“, ki ju opravljajo aragonski organi (Servicios de Investigación Agraria y Extensión Agraria), sta se začela leta 1980, njun cilj pa je bil izboljšati kakovost in standardizirati proizvod, ki se je tržil pod imenom „Melocotón de Calanda“. Tako je bilo pregledano pridelovalno območje breskev „Melocotón de Calanda“, da bi se poiskali najbolj značilni kloni sorte „rumena pozna“, ki so imeli najboljše agronomske značilnosti in največje sadeže (Espada in drugi, 1991). Na podlagi tega začetnega izbora je bilo mogoče pri španskem uradu za rastlinske sorte (Oficina Española de Variedades Vegetales), ki spada pod ministrstvo za kmetijstvo, vpisati v register in zaščititi sorte „Jesca“ (registrska št. 1989/2450), „Calante“ (registrska št. 1989/2447) in „Evaisa“ (registrska št. 1989/2449), ki so zdaj osnova za pridelavo breskev z ZOP „Melocotón de Calanda“.

UGOTOVITEV: sorta „mlada pozna“ in njeni izbrani kloni so rezultat svoje prilagoditve okolju porekla.

Sklic na objavo specifikacije

(člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006 (4))

http://www.aragon.es/estaticos/GobiernoAragon/Departamentos/AgriculturaGanaderiaMedioAmbiente/AgriculturaGanaderia/Areas/08_Calidad_Agroalimentaria/02_Alimentos_calidad_diferenciada/pliegodecondicionesMelocotondeCalanda.pdf

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

(2) UL L 93, 31.3.2006, str. 12. Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(3) Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(4) Prim. opombo 3.