Mnenje Evropskega odbora regij – Prihodnja pravila EU o državni pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželju

(2022/C 301/10)

Poročevalec: Guido MILANA (PES/IT), član občinskega sveta, Olevano Romano

POLITIČNA PRIPOROČILA

EVROPSKI ODBOR REGIJ

1. je zadovoljen z novimi predlogi, ki jih je nedavno predstavila Evropska komisija za dodeljevanje državne pomoči v kmetijstvu in bodo začeli veljati 1. januarja 2023;

2. opozarja, da člen 107(1) Pogodbe o delovanju EU določa, da državna pomoč, dodeljena podjetjem, ki bi lahko izkrivljala konkurenco med državami članicami, ni združljiva z notranjim trgom, hkrati pa uvaja nekatera odstopanja;

3. opozarja, da Komisija v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželju ocenjuje izkrivljanje konkurence z analizo, ki temelji na Smernicah o državni pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželju za obdobje od 2014 do 2022;

4. poudarja, da člen 81 Uredbe (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ( 1 ) o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) določa, da je treba ukrepe, ki niso zajeti v Prilogi I k PDEU, izvajati v skladu s pravili o državni pomoči;

5. poudarja, da gre za uskladitev trajanja pravil o državni pomoči s trajanjem pravil za razvoj podeželja;

6. ugotavlja, da je Komisija leta 2019 o tem izvedla posvetovanje, katerega rezultati so zajeti v delovnem dokumentu SWD(2021) 107 final ( 2 )

7. opozarja, da sta Parlament in Svet EU medtem sprejela uredbe o novi SKP, zlasti Uredbo (EU) 2021/2115 Evropskega parlamenta in Sveta ( 3 ) , ki določa pravila o podpori za strateške načrte ob upoštevanju mnenja Odbora regij o novi skupni kmetijski politiki (SKP);

8. poudarja, da morajo novi predlogi za dodelitev državne pomoči upoštevati novo skupno kmetijsko politiko in biti še naprej v skladu z njo;

9. poudarja, da bodo morale kmetije izvajati strategije zelenega dogovora, zlasti strategijo za biotsko raznovrstnost in strategijo „od vil do vilic“;

10. poudarja, da je bistveno podpreti kmetijska in gozdarska podjetja pri zelenem prehodu, zlasti manjša podjetja na strateških območjih, ki imajo pomembno vlogo pri varstvu in zaščiti krajine;

11. poziva Komisijo, naj za uvožene proizvode zahteva evropske proizvodne standarde in vzajemnost ali zrcalne določbe, enakovredne tistim, ki se zahtevajo od proizvajalcev v EU;

12. poziva Komisijo, naj poveča stopnjo nadzora na mejah in zahteva postopke, kot je hlajenje uvoženih proizvodov;

13. Biotsko raznovrstna mesta in regije po letu 2020 na 15. zasedanju konference pogodbenic Konvencije ZN o biološki raznovrstnosti ter v strategiji EU za biotsko raznovrstnost do leta 2030 Od vil do vilic: lokalni in regionalni vidik ( 5 ); opozarja, da je že izrazil svoja stališča o obeh strategijah, in sicer v mnenju ( 4 ) ter v mnenju

14. poudarja ključno vlogo lokalnih oblasti pri opredelitvi in vodenju nekaterih postopkov, kadar gre za pomoč, namenjeno nadomestilom za škodo, zlasti pomoč, povezano z obvladovanjem tveganj v kmetijstvu;

15. opozarja, da regije, pokrajine in občine ne le sodelujejo pri opredelitvi nacionalnih strateških načrtov iz Uredbe (EU) 2021/2115, temveč so tudi upravičenke ukrepov za razvoj podeželja in prispevajo k opredelitvi pristopa od spodaj navzgor, določenega v pobudi LEADER;

16. ugotavlja, da je med letoma 2014 in 2019 državna pomoč kmetijskemu sektorju na evropski ravni padla s 7,6 milijarde na 6 milijard, vendar se je v obdobju pandemije COVID-19 povečala;

17. poudarja, da kmetije ter gozdarski in agroživilski sektor v tem obdobju niso prenehali proizvajati in da so s tem omogočili zanesljivost oskrbe, ki jo zahteva člen 39 PDEU;

18. poudarja, da je vojna med Rusijo in Ukrajino povzročila nestabilnost na trgih surovin in pri preskrbi s hrano;

19. poudarja vlogo, ki bi jo morala imeti SKP v zvezi s samooskrbo in zagotavljanjem prehranske varnosti;

20. opozarja, da je bila takšna oskrba mogoča tudi zaradi pomoči, ki jo je Komisija opredelila ad hoc zaradi gospodarske krize, ki jo je povzročila pandemija COVID-19;

21. nadalje ugotavlja, da je bila večina državne pomoči, razen posebne pomoči za krizo zaradi COVID-19, dodeljena predvsem v okviru načrtov za razvoj podeželja in zlasti za ukrepe, ki ne spadajo med cilje Priloge I k Pogodbi (kmetijski proizvodi);

22. ugotavlja, da je bil postopek vključevanja državne pomoči v programe razvoja podeželja zapleten;

23. ugotavlja, da čeprav so si Uredba (EU) št. 1305/2013 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) ter Smernice o državni pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželju za obdobje 2014–2020 zelo podobne, ukrepi za razvoj podeželja niso vedno v celoti skladni s pravili o državni pomoči;

24. se je seznanil z dejstvom, da je posvetovanje, ki ga je opravila Komisija, razkrilo zastarelost nekaterih vidikov veljavnih pravil o državni pomoči;

25. poudarja, da je cilj zagotavljanja enakih konkurenčnih pogojev za vsa podjetja v Evropski uniji še vedno ključen;

26. ugotavlja, da je treba nekatere ukrepe ohraniti in prilagoditi, zlasti za obvladovanje tveganja;

27. ugotavlja, da se pomoč za gozdarski sektor večinoma uporablja za ukrepe, namenjene razvoju podeželja, in da bo glede na pomembno vlogo gozdov treba izvajanje te pomoči olajšati;

28. meni, da je pri zelenem prehodu treba podpreti kmetije in gozdarska gospodarstva, zlasti mikropodjetja, male kmete na lokalni ravni in kratke verige preskrbe s hrano, ki tudi zaradi velikega zvišanja stroškov hrane in proizvodnih stroškov, na primer za energijo in gnojila, na katere še dodatno vpliva vojna v Ukrajini, sami ne bi mogli obvladati takšnih posledic; s tem v zvezi podpira sporočilo Evropske komisije „Zagotavljanje prehranske varnosti in krepitev odpornosti prehranskih sistemov“;

29. meni, da je treba poenotiti merila v zvezi z obveznostmi poročanja in obveščanja javnosti, zlasti glede rokov za priglasitev shem pomoči, za katere veljajo uredbe o izjemah;

30. poudarja, da nedavno sprejeta reforma skupne kmetijske politike temelji na načelu subsidiarnosti, zato je pomembno, da so tudi pravila o državni pomoči v skladu s tem načelom, obenem pa ne ogrožajo konkurence med kmeti različnih držav članic;

31. meni, da se je ključno držati načela subsidiarnosti, zlasti ko gre za vlogo lokalnih in regionalnih oblasti, ki so najbližje lokalnim potrebam in zahtevam in imajo bistveno vlogo pri upravljanju ukrepov na lokalni ravni.

Zato predlaga naslednje:

Poenostavitev

32. da se od držav članic ne zahteva, da vsako leto obveščajo o dogodkih, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami, živalskimi in rastlinskimi boleznimi ali okužbami, kajti če te priznajo že nacionalni organi, o tem ni treba obveščati še Komisije;

33. da države članice ne bi bile zavezane k objavi informacij o posameznih upravičencih do pomoči, nižje od 75 000 EUR, kadar gre za kmetijsko proizvodnjo, in 500 000 EUR, kadar gre za predelavo in trženje kmetijskih proizvodov;

34. da se ne otežijo postopki, ki se nanašajo na del skupne ocene priglašene pomoči;

35. da se predvidi možnost dodelitve pomoči za naložbe prek uredbe o skupinskih izjemah v kmetijstvu ( 6 ) , tudi za proizvode iz enega samega sektorja, zlasti kadar je taka pomoč namenjena izravnavi posledic dogodkov, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami, ali nadomestilu škode, ki jo povzročijo živalske in rastlinske bolezni ali škodljivi organizmi;

36. da se predvidi pristop „enotnega okenca“ za priglasitev državne pomoči v nacionalnih strateških načrtih iz Uredbe (EU) 2021/2115;

37. da se zaradi velikih razlik med kmetijskim in drugimi sektorji opredeli lex specialis za uporabo uredbe de minimis v kmetijstvu; poziva predvsem k povečanju zgornje meje de minimis na 50 000 EUR v triletnem obdobju in določitev zneska (npr. 1 000 EUR), pod katerim je izključena uporaba uredbe de minimis (zelo majhni zneski pomoči);

38. da se za kmetijski sektor poenostavi uredba de minimis , zlasti tako, da se odpravi nadzor nad zahtevo po enotnem podjetju;

39. da se opredelitev podjetja v težavah prepusti državam članicam;

40. da se poenostavijo upravni postopki za pomoč lokalnim organom, zlasti kadar so upravičenci do ukrepov državne pomoči, predvsem pa to, da se ne obravnavajo kot velika podjetja;

41. da se za lokalne in regionalne oblasti poenostavijo postopki za obvladovanje predvsem lokalnih in regionalnih potreb ter izrednih razmer;

42. da se poenostavijo postopki za dodeljevanje državne pomoči za oglaševalske in promocijske ukrepe, predvsem pa, da kot pomoč ne štejejo splošne institucionalne promocijske dejavnosti, ki se ne nanašajo na določene blagovne znamke in potrošnikov ne spodbujajo k nakupu proizvoda;

43. poenostavljeno obračunavanje stroškov je trenutno združljivo s pravili o državni pomoči samo, kadar je ta predvidena v okviru ukrepov pomoči, ki se sofinancirajo iz skladov EU. Poziva, naj se poenostavljeno obračunavanje stroškov uporablja ne glede na sofinanciranje EU. Zdi se, da ni ustrezne utemeljitve za nadaljnjo uporabo različnih metod za izračun upravičenih stroškov glede na vire financiranja sheme pomoči;

Ekologizacija

44. da se podpre zeleni prehod kmetij in gozdarskih gospodarstev, zlasti mikropodjetij;

45. da se zagotovi ustrezna prožnost pri uporabi pravil o državni pomoči v primeru krize, kot sta krizi zaradi COVID-19 in vojne v Ukrajini, in sicer z določitvijo ustreznih in skladnih zgornjih mej pomoči, da se kmetom zajamči možnost, da še naprej proizvajajo živila, potrošnikom pa koristi od poštenih potrošniških cen. Pri tem bi bilo treba poenostaviti tudi postopke izvajanja in dodeljevanja teh pomoči ter zmanjšati upravne formalnosti, zlasti kar zadeva končne upravičence;

46. da se poenostavijo nekateri postopki za dodeljevanje državne pomoči za naložbe v proizvodnjo energije iz obnovljivih virov, zlasti glede obsega spodbujevalnega učinka;

47. da se uvedejo višje stopnje naložb za kmetijska MSP, ki vlagajo v zeleni prehod;

48. da se uvede ad hoc pomoč za ukrepe sekvestracije ogljika v kmetijske površine, tako da se kmetom plača nadomestilo za to pomembno nalogo;

49. meni, da je razdrobljenost kmetij negativen dejavnik, ki otežuje preživetje na trgu in začetek zelenega prehoda, h kateremu stremi kmetijstvo;

Teritorialna kohezija

50. da se nujno na novo opredeli MSP v kmetijskem sektorju, tako da se revidira opredelitev mikropodjetja iz člena 2(3) Priloge I k Uredbi (EU) št. 702/2014 ter se zaradi posebne narave tega sektorja ustvari posebno opredelitev zanj; predlaga torej opredelitev nove vrste mikropodjetja v kmetijstvu;

51. da se podprejo mala in srednja kmetijska in gozdarska podjetja na gorskih območjih, območjih v notranjosti držav in v najbolj oddaljenih regijah zaradi njihove vloge zaščite in varovanja krajine;

52. da se zaradi vloge ohranjanja in varstva habitatov nagrajujejo MSP v kmetijstvu, ki izpolnjujejo merila iz točke 50 in se nahajajo na gorskih območjih, območjih v notranjosti držav ali na območjih z omejenimi možnostmi, ki so jih države članice tako opredelile v svojih nacionalnih strateških načrtih;

53. za gospodarstva, ki se nahajajo v visokogorju, poziva tudi k možnosti nakupa zemljišča v vrednosti, ki presega 10 % skupnih upravičenih odhodkov za zadevno operacijo, kot je določeno v členu 73(3)(c) Uredbe (EU) 2021/2115, da se omogoči komasacija zemljišč, ki je potrebna za ohranitev gospodarske dejavnosti kmetij in izvajanje njihovih nalog varovanja in zaščite krajine;

54. da se gozdarskemu sektorju dovoli, da izkoristi postopek izvzetja iz priglasitve tudi, kadar ne gre za ukrepe nacionalnih strateških načrtov;

55. da infrastrukturni ukrepi, prav tako v gozdarskem sektorju, ne štejejo avtomatsko kot pomoč, kadar gre za neproizvodne naložbe;

56. da se spremenijo sedanja pravila za obvladovanje tveganja, zlasti z znižanjem praga za kritje škode v primeru dogodkov, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami, na 20 %, kot je določeno v Uredbi (EU) 2021/2115;

57. da se predvidi zvišanje praga nadomestila za subvencionirano zavarovanje in druga orodja za obvladovanje tveganj, kot je določeno v členu 76 Uredbe (EU) 2021/2115; ta prag bi moral biti združljiv z ohranitvijo sedanjih stroškov zavarovanja za kmetijska gospodarstva;

58. da se pomoč za nadomestilo škode, ki jo povzročijo zaščitene živali, izvzame iz obveznosti priglasitve;

59. da bi bilo za takšno škodo možno uvesti nadomestilo za izgubo dohodka, kot je že predvideno za škodo, ki povzroči izgubo proizvodne opreme;

60. da se poleg škode, ki jo povzročijo zaščitene živali, predvidi tudi odškodnina za škodo, ki jo povzročijo druge živali, katerih opredelitev se prepusti nacionalnim, regionalnim in lokalnim organom, saj se pojavnost od države do države razlikuje;

61. da institucionalni promocijski ukrepi, ki se ne nanašajo na določene blagovne znamke, ne štejejo kot pomoč;

62. da se ustrezno podpre ustanavljanje podjetij za nekmetijske dejavnosti na podeželskih območjih. Zgornjo mejo takšne pomoči bi bilo treba uskladiti z zneskom predvidene zgornje meje pomoči za ustanovitev kmetijskega podjetja (100 000 EUR). Ni razloga za razlikovanje, ki lahko škoduje diverzifikaciji nekmetijskih podjetij, saj gre vendar za zelo omejene zneske;

63. da se za pomoč MSP, ki imajo koristi od projektov lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, ali projektov operativnih skupin: — razširi področje uporabe tudi na lokalne oblasti, lokalne akcijske skupine, univerze in druge ustanove, ne glede na njihovo velikost, saj so ti projekti zelo raznoliki in vključujejo številne različne subjekte, ki med seboj sodelujejo, — poveča skupni znesek omejene pomoči za projekt na 300 000 EUR, kadar gre za participativne projekte lokalnega razvoja, in 500 000 EUR, kadar gre za projekte operativnih skupin EIP.

V Bruslju, 28. aprila 2022 Predsednik Evropskega odbora regij Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) Uredba (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 (UL L 347, 20.12.2013, str. 487).

(2) Glej Commission Staff Working Document: Evaluation of the instruments applicable to State aid in the agricultural and forestry sectors and in rural areas.

(3) Uredba (EU) 2021/2115 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 2. decembra 2021 o določitvi pravil o podpori za strateške načrte, ki jih pripravijo države članice v okviru skupne kmetijske politike (strateški načrti SKP) in se financirajo iz Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP), ter o razveljavitvi uredb (EU) št. 1305/2013 in (EU) št. 1307/2013 (UL L 435, 6.12.2021, str. 1).

(4) UL C 440, 18.12.2020, str. 20.

(5) UL C 37, 2.2.2021, str. 22.

(6) Uredba Komisije (EU) št. 702/2014 z dne 25. junija 2014 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželju za združljive z notranjim trgom z uporabo členov 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL L 193, 1.7.2014, str. 1).