I.OZADJE

Trgovina z ljudmi je kupovanje, prodajanje in izkoriščanje odraslih in otrok. Ta pojav ima škodljiv učinek na posameznike, družbo in gospodarstvo. Trgovci z ljudmi izkoriščajo ranljivost oseb, ki jo lahko povečajo dejavniki, kot so revščina, diskriminacija, razlike med spoloma, nasilje nad ženskami, pomanjkanje dostopa do izobrazbe, etnični konflikti in naravne nesreče.

Trgovina z ljudmi je kaznivo dejanje, ki temelji na povpraševanju in dobičku. Dobiček, tako v zakonitih kot nezakonitih gospodarskih dejavnostih, povzroči zapleteno medsebojno učinkovanje ponudbe in povpraševanja, ki ga je treba obravnavati, če naj se to kaznivo dejanje odpravi.

Trgovina z ljudmi je huda kršitev temeljnih pravic in izrecno prepovedana v Listini Evropske unije o temeljnih človekovih pravicah. Kot kaznivo dejanje je navedena tudi v členu 83 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Kazniva dejanja iz člena 83 so znana kot „evropska kazniva dejanja“. To so še posebej huda kazniva dejanja s čezmejno razsežnostjo.

Zato sta sodelovanje in usklajevanje med državami članicami bistvena, kot je to navedeno v Direktivi 2011/36/EU o preprečevanju trgovine z ljudmi in boju proti njej ter zaščiti njenih žrtev (v nadaljnjem besedilu: direktiva o boju proti trgovini z ljudmi). Člen 20 Direktive določa, da države članice „koordinatorju za boj proti trgovini z ljudmi posredujejo zlasti informacije iz člena 19, na podlagi katerih koordinator prispeva k poročilu, ki ga Komisija vsaki dve leti pripravi o napredku, doseženemu v boju proti trgovini z ljudmi“, da tako prispevajo k usklajeni in okrepljeni strategiji EU proti trgovini z ljudmi.

Zato je Komisija imenovala koordinatorja EU za boj proti trgovini z ljudmi, ki je odgovoren za izboljševanje usklajevanja in doslednosti med institucijami EU, agencijami EU, državami članicami in mednarodnimi udeleženci ter za razvoj novih in izboljšanje obstoječih politik EU za boj proti trgovini z ljudmi.

To je prvo poročilo Komisije o trgovini z ljudmi od sprejetja direktive o boju proti trgovini z ljudmi. V skladu z uvodno izjavo 27 in členom 19 navedene direktive je poročilo razdeljeno v tri glavne oddelke, in sicer v oddelek o trendih trgovine z ljudmi, oddelek o rezultatih posebnih ukrepov za boj proti trgovini z ljudmi in oddelek o statističnih podatkih, ki so jih predložile države članice. Spremlja ga delovni dokument služb Komisije s podrobnimi in obsežnimi podatki, ki dopolnjujejo informacije iz tega poročila. Poleg tega so v poročilu proučeni ukrepi, ki so jih Komisija in drugi ustrezni deležniki sprejeli v okviru Strategije EU za odpravo trgovine z ljudmi za obdobje 2012–2016 (v nadaljnjem besedilu: strategija EU). Ugotovitve iz tega poročila se uporabljajo pri pojasnjevanju usmeritve politike Komisije in se bodo upoštevale pri razvoju strategije za boj proti trgovini z ljudmi po letu 2016, ki bo objavljena leta 2016.

Poleg tega so v poročilu proučene ključne politike EU, ki obravnavajo trgovino z ljudmi, vključno z evropsko agendo o migracijah, evropsko agendo za varnost, akcijskim načrtom EU za boj proti tihotapljenju migrantov (2015–2020), akcijskim načrtom za človekove pravice in demokracijo za obdobje 2015–2019 , novim okvirom za dejavnosti EU na področju enakosti spolov in krepitve vloge žensk pri zunanjih odnosih EU za obdobje 2016–2020 in strateškimi dejavnostmi EU za enakost spolov za obdobje 2016–2019.

To poročilo se osredotoča na vprašanja, ki izpostavljajo celovit pristop direktive za boj proti trgovini z ljudmi in strategije EU. Zlasti proučuje napredek pri pregonu (s poudarkom na finančnih preiskavah), zaščiti (s poudarkom na vzpostavitvi nacionalnih mehanizmov za napotitev) in preprečevanju (s poudarkom na ukrepih, ki jih sprejmejo države članice za preprečevanje tega kaznivega dejanja, kot določa člen 18 direktive o boju proti trgovini z ljudmi).

Poročilo temelji na informacijah iz treh glavnih virov, in sicer informacijah, ki so jih zbrali nacionalni poročevalci ali pa so bile zbrane prek enakovrednih mehanizmov in ki so jih države članice v skladu s členoma 19 in 20 direktive o boju proti trgovini z ljudmi predložile koordinatorju EU za boj proti trgovini z ljudmi, prispevkih organizacij civilne družbe, ki sodelujejo pri platformi civilne družbe EU za boj proti trgovini z ljudmi in elektronski platformi civilne družbe EU, in informacijah ustreznih agencij EU ter mednarodnih in regionalnih organizacij.

Informacije, ki so jih predložile države članice, zajemajo predvsem obdobje 2011–2013. Vendar poročilo vsebuje tudi novejše informacije, vključno s statističnimi podatki za leti 2013 in 2014.

II.TRENDI IN IZZIVI PRI OBRAVNAVI TRGOVINE Z LJUDMI V EU

Težko je oceniti razsežnost kompleksnega kaznivega dejanja trgovine z ljudmi na ravni EU, ker je povezano z drugimi kriminalnimi dejavnostmi in ker se nacionalne zakonodaje razlikujejo. V zadnjih letih Komisija prek Eurostata zbira ustrezne statistične podatke. Najnovejše poročilo Eurostata o trgovini z ljudmi je bilo objavljeno leta 2015 in zajema obdobje 2010–2012.

Trendi, ki jih kažejo statistični podatki za leti 2013 in 2014 in ki so jih predložile države članice, so skladni s trendi v predhodnem obdobju. Poudariti je treba, da se ti podatki nanašajo na „zabeležene žrtve“ (tako odkrite kot domnevne). Vendar se zaradi kompleksnosti pojava lahko utemeljeno pričakuje, da je dejansko število žrtev trgovine z ljudmi v EU v resnici bistveno večje.

Skupaj je bilo zabeleženih 15 846 (tako odkritih kot domnevnih) žrtev trgovine z ljudmi v EU.

Najbolj razširjena oblika trgovine z ljudmi je še vedno trgovina z ljudmi za namen spolnega izkoriščanja (67 % zabeleženih žrtev), sledi pa ji izkoriščanje delovne sile (21 % zabeleženih žrtev). Preostalih 12 % žrtev je bilo zabeleženih kot žrtve trgovine z ljudmi za druge oblike izkoriščanja.

Več kot tri četrtine zabeleženih žrtev je bilo žensk (76 %).

Najmanj 15 % zabeleženih žrtev je bilo otrok.

65 % registriranih žrtev je bilo državljanov EU.