[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 21.4.2009

COM(2009) 199 konč.

Priporočilo

ODLOČBA SVETA

o odobritvi vzajemne pomoči Romuniji

Predlog

ODLOČBA SVETA

o zagotovitvi srednjeročne finančne pomoči EU Romuniji

Priporočilo

ODLOČBA SVETA

o odobritvi vzajemne pomoči Romuniji

in

Predlog

ODLOČBA SVETA

o zagotovitvi srednjeročne finančne pomoči EU Romuniji

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

UVOD

Romunija je v zadnjih letih dosegala zelo visoko gospodarsko rast, ki od leta 2002 v povprečju znaša 6,5 %, leta 2008 pa je dosegla celo 7,1 %. Rast temelji zlasti na domačem povpraševanju po porabi in naložbah, ki ga je spodbudilo veliko povečanje finančnega posredništva, ki se financira iz tujine, ter na izraziti rasti plač. Veliko zadolževanje v tujini je povzročilo hitro kopičenje zunanjega dolga, ki je ob koncu leta 2008 dosegel 53 % BDP, široka uporaba deviznih posojil pa je povečala občutljivost bilanc stanja v gospodinjstvih in podjetjih za nenadne spremembe deviznega tečaja. Pritiske domačega povpraševanja je še dodatno zaostrila prociklična fiskalna politika, pri čemer se je neto zadolževanje javnega sektorja kljub več zaporednim mnenjem Sveta in nasvetom Komisije glede politike iz junija 2008, ki so pozivali k fiskalni konsolidaciji in boljšemu upravljanju proračuna, z 1,2 % BDP v letu 2005 povišalo na 5,4 % BDP v letu 2008.

Svetovni gospodarski upad in večji strah pred tveganjem zaradi notranje ranljivosti povzročata precejšnje zmanjševanje prilivov kapitala v Romunijo. Pritiski na devizni tečaj se povečujejo in so od avgusta 2007 povzročili več kot 30-odstotno skupno depreciacijo. V zadnjem četrtletju leta 2008 se je domače povpraševanje na medletni ravni zmanjšalo za več kot 4 %, zlasti zaradi upada zasebne porabe, medtem ko je v prvih treh četrtletjih dosegalo dvomestne vrednosti. Poleg tega zunanjo konkurenčnost in rast produktivnosti ovira počasen napredek strukturnih reform, ki se izvajajo od pristopa k EU. Vlada se srečuje tudi z vse večjimi težavami na trgu obveznic, pri čemer so se povprečni donosi v enem letu povečali za približno 300 bazičnih točk in skoraj v celoti temeljijo na kratkoročni zapadlosti.

Na podlagi tega so romunski organi[1] 6. marca 2009 Evropsko skupnost zaprosili za plačilnobilančno pomoč, s podobno prošnjo pa so se obrnili tudi na Mednarodni denarni sklad (MDS) in Svetovno banko. Čeprav kriza v tem trenutku ni resna, menijo, da je zunanja finančna pomoč na tej stopnji upravičena za izboljšanje deviznih rezerv Romunije na podlagi scenarija o precejšnjih obremenitvah za zunanje financiranje javnega in zasebnega sektorja v prihodnjih dveh letih. Program bi prispeval tudi k okrepitvi zaupanja v sposobnost Romunije, da izpolni svoje zunanje obveznosti.

Komisija je skupaj s predsedstvom Sveta 9. marca napovedala, da je EU pripravljena na sodelovanje z MDS pri usklajenem finančnem svežnju, s katerim bi se podprla stabilnost plačilne bilance Romunije. Vendar je bilo poudarjeno, da je finančna pomoč odvisna od odločne zaveze romunskih organov o izvajanju podpornega programa politike.

Romunski organi bodo na podlagi razprav s Komisijo in MDS poslali Komisiji in MDS pismo o nameri, v katerem so izpostavili ključne elemente svojega programa gospodarskega prilagajanja. Finančna pomoč Sveta Romuniji je odvisno od prejema tega pisma. Glavni cilj programa gospodarskega prilagajanja je ublažiti učinke izrazitega zmanjšanja prilivov zasebnega kapitala ter hkrati izvajati politične ukrepe za obvladovanje zunanjih in fiskalnih neravnovesij in okrepiti finančni sektor. Na podlagi tega programa so matične institucije devetih največjih bank v tuji lasti, ustanovljene v Romuniji, sprejele usklajeno zavezo o ohranjanju svoje skupne izpostavljenosti do Romunije in po potrebi o zagotavljanju dodatnega kapitala.

MAKROEKONOMSKI RAZVOJ IN NAPOVEDI

Po več letih visoke rasti BDP, ki je od leta 2002 na medletni ravni v povprečju znašala 6,5 %, se je rast v zadnjem četrtletju leta 2008 izrazito zmanjšala na 2,9 % na medletni ravni. To je posledica zlasti zmanjšanja zasebne porabe na medletni ravni za skoraj 4 %, ki je sledilo skoraj popolni ustavitvi ponudbe bančnih posojil. Bruto naložbe v osnovna sredstva so se v zadnjem četrtletju izrazito zmanjšale z več kot 30 % na medletni ravni v prvem četrtletju na manj kot 3 %. Na strani ponudbe je upočasnitev povzročilo zmanjšanje dejavnosti v industrijskem sektorju za približno 8 %, medtem ko je prvo četrtletje leta 2008 zaznamovala rast v višini 5,5 %. Do izrazitega upada je prišlo tudi v gradbeništvu in storitvah.

Precejšnje zmanjšanje domačega povpraševanja v zadnjem četrtletju je povzročilo tudi vse manjši uvoz, pri čemer je proti koncu leta stopnja rasti na medletni ravni postala negativna (–18 % na medletni ravni) in se januarja 2009 še dodatno znižala (–28 % na medletni ravni v RON). Tudi izvoz se je precej zmanjšal (–8 % na medletni ravni v decembru 2008 in –13 % v januarju 2009). Na splošno se je leta 2008 primanjkljaj tekočega računa nekoliko zmanjšal, vendar je še vedno dosegal visoko raven 12,3 % BDP v primerjavi s 13,5 % BDP v letu 2007. V zvezi s financiranjem so neposredne tuje naložbe pokrile približno 54 % primanjkljaja tekočega računa v letu 2008. Preostali del se je financiral zlasti z (večinoma zasebnim) zunanjim dolgom, ki se je ob koncu leta 2008 povečal na približno 53 % BDP.

- Med gospodarskim razcvetom sta pomanjkanje delovne sile zaradi velikih migracijskih tokov iz države in sorazmerno velik delež nekvalificiranih delavcev prispevala k pojavu inflacijsko-plačne spirale, pri čemer je rast plač presegla slabo rast produktivnosti. Rast plač je v prvih dveh četrtletjih leta 2008 ostala zelo visoka (pri čemer so se nominalne plače na medletni ravni povečale za približno 25 %), vendar pa se je od takrat znižala in januarja 2009 dosegla 13 % na medletni ravni. Kljub padajočim cenam blaga in hrane se je inflacija na podlagi indeksa cen življenjskih potrebščin s 6,3 % v decembru 2008 spet povišala na 6,9 % v februarju 2009 na podlagi 8-odstotne nominalne efektivne depreciacije v tem obdobju.

Glede na izrazit upad gospodarske dejavnosti v zadnjem četrtletju leta 2008 in najverjetneje nadaljnje poslabšanje svetovnih gospodarskih napovedi se pričakuje, da bo rast BDP v letu 2009 postala negativna in dosegala približno –4 % zaradi zmanjšanja potrošnje in naložb, ki ga bo delno izravnalo zmanjšanje zunanjega primanjkljaja.

JAVNE FINANCE

Romunija je med povečanjem povpraševanja v obdobju 2005–2008 izvajala prociklično fiskalno politiko, pri čemer se je dejanski primanjkljaj z 1,2 % BDP v letu 2005 povečal na 5,4 % BDP v letu 2008, medtem ko je realna rast BDP znašala 6,5 % ter kljub številnim nasvetom iz mnenja Sveta o programu Romunije za konvergenco iz februarja 2008 in nasvetom Komisije glede politike iz junija 2008. To je bilo večinoma posledica na splošno slabega načrtovanja in izvrševanja proračuna. Izredni prihodki so bili običajno porabljeni v postopku popravljanja proračuna med letom, pri čemer ni bilo na voljo nobenih sredstev za težavnejša obdobja. K stalnemu nezadostnemu uresničevanju načrtov za odhodke za naložbe so prispevale tudi pomanjkljivosti v javni upravi, pri čemer se je del proračunskih sredstev za naložbe pozneje prerazporedil pod tekoče odhodke, kot so plače v javnem sektorju in socialni transferji. Rast plač v javnem sektorju je postala gonilo za povečanja plač v zasebnem sektorju, pri čemer so ravni plač v javnem sektorju višje. V obdobju 2005–2008 so se sredstva za plače v javnem sektorju nominalno podvojila. Nazadnje, visoki izdatki se izplačujejo zlasti v zadnjih tednih leta, kar resno vpliva na verodostojnost in predvidljivost proračuna. Kljub priporočilom iz nasvetov Komisije glede politike iz junija 2008 pri izvajanju zavezujočega srednjeročnega fiskalnega okvira ni bilo nobenega napredka.

Proračun za leto 2009, ki ga je predložila nova vlada in ga je Parlament potrdil konec februarja, vključuje več ukrepov, katerih cilj je zmanjšati primanjkljaj s 5,4 % BDP v letu 2008 na 2,0 % BDP v letu 2009 na podlagi predpostavke o 2,5-odstotni realni rasti BDP. Ukrepi vključujejo ustavitev zaposlovanja in zmanjševanje različnih bonusov v javnem sektorju, zmanjšanje izdatkov za blago in storitve, omejevanje povečanj plač v javnem sektorju ter vezavo pokojnin na inflacijo namesto na rast plač. Na drugi strani vlada načrtuje precejšnje povečanje javnih naložb. Vendar je bilo že ob sprejetju jasno, da je ta cilj glede primanjkljaja nerealen, zlasti ker so bili temeljni makroekonomski scenarij in napovedi glede prihodkov preveč optimistični. Poleg tega se je zaradi odsotnosti celovite reforme politike odhodkov pojavila možnost tveganja pri izvajanju ukrepov glede porabe.

FINANčNI TRGI

V finančnem sistemu Romunije prevladuje bančni sektor, ki se v zadnjih nekaj letih zelo hitro razvija. Skupna neto sredstva romunskega bančnega sektorja so ob koncu leta 2008 znašala približno 315 milijard RON (62 % BDP). Banke so večinoma v tuji lasti. Decembra 2008 so kreditne institucije z večinskim tujim kapitalom (vključno s podružnicami tujih bank) nadzorovale približno 88 % skupnih neto sredstev vseh kreditnih institucij, ki poslujejo v Romuniji. Banke iz Avstrije, Grčije, Francije in Italije so v Romuniji najbolj izpostavljene.

Romunski bančni sektor je v zadnjih nekaj letih spodbujal hitro naraščanje kreditiranja, pri čemer se je razmerje med posojili in vlogami leta 2008 povečalo na 122 %. Čeprav se je rast posojil začela na nizki ravni, je zaradi naraščanja posojil, nominiranih večinoma v tujih valutah (ki so januarja 2009 obsegala približno 59 % vseh domačih posojil zasebnemu sektorju), romunski bančni sektor postal močno odvisen od tujih finančnih sredstev. Kreditna dejavnost se je v drugi polovici leta 2008 izrazito upočasnila, pri čemer se je letna stopnja rasti posojil znižala z več kot 60 % v juniju 2008 na 36,5 % v decembru 2008.

Čeprav se zdi, da je zdaj bančni sektor še vedno sorazmerno trden in ima dovolj kapitala (s količnikom kapitalske ustreznosti 12,3 % ob koncu leta 2008), bi lahko bila finančna stabilnost v Romuniji ogrožena. Vse slabše makroekonomske napovedi kažejo, da se bo delež neuspešnih posojil v prihodnjih mesecih verjetno hitro povečal. Ker je poleg tega romunski zasebni sektor močno odvisen od posojil, nominiranih v tujih valutah, bi kakršna koli nadaljnja depreciacija leua močno obremenila bilance stanja v gospodinjstvih in podjetjih.

PLAčILNA BILANCA IN ZUNANJE FINANčNE ZAHTEVE

Gospodarski razcvet Romunije v zadnjih letih sta zaznamovala pojav velikih zunanjih neravnovesij in nevzdržno kopičenje obveznosti do tujine. Primanjkljaj tekočega računa se je s 5,8 % BDP v letu 2004 povečal na 13,5 % BDP v letu 2007 ter v letu 2008 ostal nad 12 % BDP. Zato je bruto zunanji dolg ob koncu leta 2008 dosegel 55 % BDP.

Romunski finančni trgi so od začetka oktobra 2008 pod stalnim pritiskom. Z zmanjševanjem deleža posojilnih finančnih instrumentov slabi rezultati temeljne analize vrednosti podjetij in nizke bonitetne ocene močno obremenjujejo devizni in medbančni trg ter trg lastniških vrednostnih papirjev in obveznic. Pričakuje se, da bo zunanje financiranje še nekaj časa pod precejšnjim pritiskom, ker stalnega primanjkljaja tekočega računa, ki se sicer zmanjšuje, hkrati s potrebo po obnovitvi precejšnjega dela kratko- in dolgoročnega dolga, nominiranega v tuji valuti, ne bo mogoče v celoti pokriti s tujimi neposrednimi naložbami ter drugimi prilivi na finančni in kapitalski račun v obdobju 2009–2011.

Komisija glede na navedeno meni, da je romunska plačilna bilanca resno ogrožena. Komisija zato priporoča, da Svet sprejme odločbo o odobritvi vzajemne pomoči. Skupne potrebe po financiranju se za obdobje do prvega četrtletja leta 2011 ocenjujejo na 20 milijard EUR. Ta znesek vključuje pokritje za pričakovano nadaljevanje primanjkljaja tekočega računa, nepopolno obnovitev zapadlih dolgov, nekatere odlive kapitala ter kopičenje mednarodnih rezerv na ravni, ki ustreza varnemu in skrbnemu poslovanju. Stopnja obnovitve tujih bank za njihovo izpostavljenost do Romunije se ocenjuje na 100 %, ko se bo dodelila vzajemna pomoč, kar je v skladu z zahtevano zavezo glavnih tujih bank, da ohranijo svojo izpostavljenost do Romunije (kot je potrjeno v njihovi skupni izjavi z dne 26. marca 2009), pri čemer se stopnja obnovitve za zunanji dolg podjetij do matičnih podjetij in zunanji dolg romunskih bank za leto 2009 ocenjuje na 50 %. Za leti 2010 in 2011 se predvideva, da se bodo vse zapadle obveznosti do tujine obnovile po 100-odstotni stopnji v skladu s pričakovano stabilizacijo finančnega trga in začetkom ponovne rasti na glavnih romunskih izvoznih trgih. Poleg dovolj visokega cilja glede deviznih rezerv (v višini več kot 100 % kratkoročnega zunanjega dolga s preostalo zapadlostjo) so bile sprejete previdne predpostavke o drugih odlivih kapitala, kot so odlivi vlog vlagateljev s sedežem zunaj države, zmanjšanje komercialnih kreditov in odlivi portfeljskih naložb, da bi se v izračune vključila dodatna sredstva. Osnovna predpostavka o rasti BDP je –4 % v letu 2009 in približno 0 % v letu 2010. Primanjkljaj tekočega računa se ocenjuje na 7,5 % BDP v letu 2009 in 6,5 % BDP v letu 2010.

POMOč EU NA PODLAGI ARANžMAJA ZA PLAčILNE BILANCE KOT DELA MEDNARODNIH PRIZADEVANJ

Glede na resne težave Romunije s plačilno bilanco in pod pogojem, da si bodo romunski organi odločno prizadevali za izvajanje obsežnega programa fiskalnega, finančnega in strukturnega prilagajanja, Komisija po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom z dne 17. aprila 2009 priporoča, da Svet potrdi odobritev vzajemne pomoči, predvidene v členu 119 Pogodbe.

Komisija po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom tudi priporoča, da po sprejetju zgoraj navedene odločbe Sveta o odobritvi vzajemne pomoči Romuniji po priporočilu Komisije Svet sprejme odločbo o zagotovitvi srednjeročne finančne pomoči Romuniji v višini do 5 milijard EUR v okviru aranžmaja EU za države članice (kot ga ureja Uredba Sveta (ES) št. 332/2002 z dne 18. februarja 2002), da se podpre njena vzdržnost plačilne bilance.

Srednjeročna finančna pomoč za Romunijo na podlagi aranžmaja za plačilne bilance za države članice (na podlagi Uredbe št. 332/2002) se zdi ustrezna glede na sedanje razmere, za katere so značilni manjši prilivi kapitala ter veliko fiskalno in zunanje neravnovesje. Neposreden cilj je olajšati nadzorovano zmanjševanje zunanjega primanjkljaja, kar omejuje pretirane pritiske na devizni tečaj, ki bi lahko sicer resno vplivali na bilanco stanja v podjetjih in gospodinjstvih ter povzročili še izrazitejšo recesijo in obremenitve v bančnem sektorju.

Skupne potrebe po financiranju se za obdobje do prvega četrtletja leta 2011 ocenjujejo na 20 milijard EUR. Pomoč EU za Romunijo se zagotavlja v povezavi s pomočjo MDS prek aranžmaja „stand by“ v višini 11,40 milijarde SDR (približno 12,95 milijarde EUR, kar pomeni 1 085 % romunske kvote pri MDS). Dodatna večstranska pomoč v višini 2 milijard EUR se bo zagotovila tako, da bo Svetovna banka zagotovila milijardo EUR, EIB in EBOR pa skupaj dodatno milijardo EUR, in sicer poleg njihovih rednih kreditnih dejavnosti.

Matične institucije devetih največjih bank v tuji lasti, ustanovljene v Romuniji, so 26. marca 2009 sprejele skupno zavezo o ohranjanju skupne izpostavljenosti do Romunije v programskem obdobju ter se strinjale o pomoči svojim romunskim podružnicam za ohranitev njihovega sedanjega dobrega finančnega položaja v celotnem obdobju pretresov na trgu in gospodarskega upada. Ta zaveza bo potrjena v posameznih upravnih pismih ključnih bank Narodni banki Romunije (NBR), ki bo to zavezo skupaj z nacionalnimi nadzornimi organi natančno spremljala. Finančna pomoč EU se zagotavlja za izpolnjevanje odločne zaveze romunskih organov, da bodo izvajali celovit gospodarski program. Ta program je bil sprejet v soglasju z romunskimi organi.

Komisija bo v sodelovanju z Ekonomsko-finančnim odborom v rednih presledkih preverjala, ali so izpolnjeni pogoji gospodarske politike, povezani s pomočjo, in sicer prek misij in rednega poročanja organov. Komisija bo med celotnim izvajanjem programa zagotavljala tudi dodatne nasvete glede politike in tehnično pomoč na posameznih področjih. Glavni elementi tega programa so:

a) Fiskalna konsolidacija

Vlada je sprejela zavezo o dodatnih prizadevanjih za fiskalno prilagajanje v višini 1,1 % BDP poleg ukrepov, ki dosegajo 3 % BDP in so vključeni v proračun za leto 2009, sprejet februarja 2009. Na podlagi spremenjene napovedi zmanjšanja BDP za 4 % v letu 2009 in dodatnih proračunskih ukrepov je cilj organov javnofinančni primanjkljaj v višini 5,1 % BDP, kar v primerjavi z rezultatom iz leta 2008 pomeni pomembno strukturno prilagoditev. Spremenjeni proračun za leto 2009, ki temelji na posodobljenih gospodarskih napovedih in dodatnih ukrepih, bo Parlament potrdil v drugem četrtletju leta 2009.

Fiskalna konsolidacija se bo osredotočila na stran odhodkov. Primarni javnofinančni odhodki se bodo v primerjavi s proračunom za leto 2009 zmanjšali za dodatne 0,85 odstotne točke BDP. To se bo doseglo z i) zmanjšanjem (za ocenjenih 4–4,5 % glede na raven iz leta 2008) sredstev za plače v javnem sektorju z odpravljanjem povečanj plač v javnem sektorju (skupno 5 odstotkov), načrtovanih za leto 2009, ali enakovrednim nadaljnjim zmanjševanjem zaposlovanja ter omejevanjem zaposlovanja v državni upravi, vključno z zamenjavo le enega od sedmih odhajajočih uslužbencev; ii) dodatnim zmanjšanjem porabe za blago in storitve ter subvencij za javna podjetja; iii) nekaterimi zmanjšanji investicijskih odhodkov za postavke, kot so vozila in pisarniška oprema, ter zagotavljanjem bolj realnega časovnega razporeda investicijskih projektov, ki jih financira EU. Vendar pa napovedi kažejo, da naj bi se javne naložbe v letu 2009 v primerjavi z letom 2008 precej povečale (približno 6,5 % BDP v letu 2009 v primerjavi s 5,75 % BDP v letu 2008). Na strani prihodkov se pričakuje, da bodo ukrepi za odpravljanje nekaterih davčnih odbitkov in olajšav (zlasti za službena vozila in amortizacijo ponovno ovrednotenih sredstev) ustvarili dodatnih 0,25 % BDP. Vlada se zavezuje, da bo nadaljevala fiskalno konsolidacijo, ki temelji na odhodkih, ter dodatno zmanjšala primanjkljaj, in sicer na 4,1 % BDP v letu 2010 in pod 3 % BDP v letu 2011.

Komisija bo med celotnim izvajanjem programa redno zagotavljala smernice in nasvete romunskim organom, da se zagotovi trajnostno zmanjšanje primanjkljaja.

b) Reforma fiskalnega upravljanja

Da se zagotovi trajnostno doseganje nižjih proračunskih primanjkljajev, bodo sprejeti ukrepi za izboljšanje proračunske strategije in postopka. Ključni element bo zakon o fiskalni odgovornosti, ki bo med drugim zahteval vzpostavitev postopkov za boljše večletno proračunsko načrtovanje, vzpostavil omejitve za popravke proračuna med letom ter določil fiskalna pravila za izboljšanje izvrševanja proračuna in doseganje popolne skladnosti z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. Na podlagi zakona je treba ustanoviti tudi fiskalni svet, ki bo zagotovil neodvisen in strokovni pregled.

Da se izboljšata predvidljivost in preglednost proračuna, bo prestrukturiran sistem plač v javnem sektorju, vključno s poenotenjem in poenostavitvijo plačilnih lestvic ter reformo sistema bonusov. Cilj tega ukrepa je odpraviti večje težave, s katerimi se srečuje sistem plač v javnem sektorju, kot so bonusi, katerih delež v celotni plači je prevelik, neenotna plačilna lestvica in veliko število zakonov o plačah v različnih delih plačnega sistema.

Da se izboljša dolgoročna vzdržnost javnih financ, se bodo reformirali ključni parametri pokojninskega sistema. Spremembe bodo vključevale prehod k indeksiranju javnih pokojnin na potrošniške cene in zmanjšanje možnosti za neomejeno povečevanje pokojnin ter postopno nadaljnje zviševanje upokojitvene starosti nad zdaj načrtovano mejo (zlasti za ženske) ob upoštevanju vse daljše pričakovane življenjske dobe. Poleg tega se bodo za skupine javnih uslužbencev, ki so zdaj izključene iz pokojninskih prispevkov, postopno uvajali taki prispevki. Program predvideva nadaljnje izvajanje drugega pokojninskega stebra z rednimi načrtovanimi povečanji prispevkov, kot je bilo prvotno načrtovano.

c) Monetarna in finančna politika

Monetarna politika bo še naprej usmerjena k stabilnosti cen in doseganju inflacijskega cilja NBR (zdaj 3,5 % ± 1 odstotek ob koncu leta 2009). Kar zadeva finančni sektor, bo NRB testirala izjemne razmere za bilance stanja in posojilne portfelje posameznih bank glede na različne scenarije na podlagi smernic EU o vrednotenju, ki se bodo uporabljale za oceno možnih povečanj lastnih virov sredstev, potrebnih za zagotovitev, da stopnja solventnosti ostane nad 10 odstotki v celotnem programskem obdobju. Ko se bo testiranje izjemnih razmer končalo, se bo od matičnih bank zahtevalo, da v skladu z zavezo o ustrezni pomoči svojim podružnicam (potrjeno v skupni izjavi z dne 26. marca 2009) do konca septembra 2009 zagotovijo dovolj sredstev za pokritje kakršnih koli morebitnih primanjkljajev, ki bi jih pokazalo testiranje izjemnih razmer.

Program poleg tega predvideva, da se bodo zakoni o bančništvu in likvidaciji prilagodili, tako da bodo lahko zagotovili pravočasen in učinkovit odziv pri bančnih težavah. Ključni cilj sprememb bo okrepiti pooblastila upravnikov bank, ki delujejo na podlagi posebne upravne ureditve. Cilj drugih ukrepov je poleg reševanja bank okrepiti pooblastila NBR za sanacijske ukrepe z določbami, ki ji omogočajo, da od zadevnih delničarjev zahteva, da povečajo svoj osnovni kapital in finančno podprejo banko, ter da prepove ali omeji razdeljevanje dobička. Finančni nadzor se bo okrepil v skladu z ustrezno zakonodajo EU. Poleg tega bodo uvedene natančnejše zahteve za poročanje o likvidnosti, pri čemer se mora zakonsko predpisana najnižja raven količnika kapitalske ustreznosti v primernem času povečati z 8 na 10 odstotkov. Poleg tega se bodo spremenili postopki za aktivacijo zavarovanja vlog za poenostavitev in pospešitev izplačil. Na podlagi spremenjene zakonodaje se bo zavarovanje vlog aktiviralo v 21 dneh po odobritvi NBR. Nazadnje, za zagotovitev ustreznih likvidnostnih sredstev se NBR zavezuje, da bo razširila seznam sredstev, ki se upoštevajo kot zavarovanje.

d) Strukturne reforme

Gospodarski program bo vključeval tudi ukrepe strukturne reforme v skladu s političnimi področji, obravnavanimi v priporočilih za posamezne države, ki jih je izdal Svet na podlagi lizbonske strategije. Reforme bodo vključevale politike za izboljšanje učinkovitosti in uspešnosti javne uprave, povečanje kakovosti javne porabe, preudarno uporabo in večje črpanje sredstev EU, izboljšanje poslovnega okolja in boj proti delu na črno. Komisija prispeva tudi h krepitvi lokalnih zmogljivosti s strukturnimi skladi, katerih poseben del je namenjen tehnični pomoči.

Ta program se izraža v pogojih glede gospodarske politike, ki so vključeni v priporočilo Komisije za odločbo Sveta. Podrobni pogoji glede gospodarske politike, povezani z izplačili posojila EU, bodo določeni v memorandumu o soglasju, ki se bo sklenil z romunskimi organi. Ta program se bo prav tako v celoti upošteval v posodobljenem konvergenčnem programu Romunije.

Predlagana odločba bi prenehala veljati tri leta po začetku veljavnosti. Da se zagotovi potrebna prožnost v sedanjem tržnem okviru, se predlaga odobritev možnosti uporabe obrestnih zamenjav za posojilne transakcije, s katerimi se financira posojilo. Da se zaščiti proračun EU, bi morale imeti nasprotne stranke morebitne zamenjave najvišjo stopnjo kreditne kakovosti.

V skladu z določbami predloga Komisije z dne 8. aprila 2009 za Uredbo Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 332/2002 o ustanovitvi aranžmaja za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči za plačilne bilance držav članic lahko Komisija, Evropski urad za boj proti goljufijam in Evropsko računsko sodišče napotijo svoje uradnike ali ustrezno pooblaščene predstavnike, da izvajajo kakršne koli tehnične ali finančne kontrole ali revizije, ki se jim zdijo potrebne v zvezi z upravljanjem te pomoči. Zagotovljeni bosta preiskava in ustrezna obravnava kakršnih koli domnevnih ali dejanskih primerov goljufije, korupcije ali katere koli druge nezakonite dejavnosti pri upravljanju plačilnobilančne pomoči ES, ki bi lahko škodila finančnim interesom ES. Vsi taki primeri in ukrepi, ki jih v zvezi s tem sprejmejo pristojni nacionalni organi, bodo takoj sporočeni Komisiji. Memorandum o soglasju in posojilna pogodba bosta zajemala tudi že nove tehnične določbe iz predloga Komisije za Uredbo Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 332/2002.

Komisija bo hkrati s političnimi pogoji tega programa prav tako še naprej spremljala napredek na področju reforme pravosodja in boja proti korupciji na podlagi mehanizma za sodelovanje in preverjanje. Trajanje tega mehanizma je neodvisno od trajanja programa pomoči. V vmesnem poročilu iz februarja 2009 je navedeno, da morajo romunski organi ponovno oživiti reformo pravosodja in boj proti korupciji, da bi spremenili smer dogodkov iz zadnjih mesecev. To pomeni zlasti prilagajanje zakonikov, potrebnih za posodobitev pravnega sistema, in dokazovanje, in sicer s hitro obravnavo primerov korupcije na visoki ravni, da je pravni sistem sposoben neodvisno in učinkovito uveljavljati zakone.

Komisija bo poleg političnih pogojev še naprej spremljala pravilno uporabo pred- in popristopnih transferjev EU, in sicer med drugim z ugotavljanjem skladnosti in rednimi pregledi.

Priporočilo

ODLOČBA SVETA

o odobritvi vzajemne pomoči Romuniji

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 119 Pogodbe,

ob upoštevanju priporočila Komisije, ki ga je pripravila po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,

ob upoštevanju naslednjega:

1. Romunski kapitalski in finančni trg sta se pred kratkim znašla pod vse večjim pritiskom, ki izraža svetovni gospodarski upad in vse večjo zaskrbljenost glede stanja romunskega gospodarstva zaradi obsežnega zunanjega primanjkljaja in hitro rastočega javnega primanjkljaja. Povečali so se tudi pritiski na devizni tečaj, kar pomeni precejšnje tveganje za stabilnost širšega bančnega sektorja.

2. Romunska vlada in Narodna banka Romunije (NBR) sta se odzvali tako, da sta razvili celovito strategijo za odločno uveljavljanje makroekonomskih politik in zmanjšanje pritiska na finančni trg ter to strategijo predstavili v pismu o nameri, ki ga je Komisija prejela […]. Temelj gospodarskega programa je zmanjšanje fiskalnega primanjkljaja s 5,4 % BDP v letu 2008 na 5,1 % BDP v letu 2009 in pod 3 % BDP do leta 2011. Da se bo zagotovilo trajnostno doseganje manjših proračunskih primanjkljajev, bodo sprejeti ukrepi za izboljšanje proračunske strategije in postopka. Ta gospodarski program in zlasti fiskalni cilji se bodo upoštevali v vladnem proračunu in konvergenčnem programu.

3. Svet redno pregleduje gospodarske politike, ki jih izvaja Romunija, zlasti z letnimi pregledi posodobljene različice konvergenčnega programa Romunije in izvajanjem nacionalnega programa reform ter rednimi pregledi napredka Romunije v zvezi s konvergenčnim poročilom in letnim poročilom o napredku.

4. Pričakuje se, da bo zunanje financiranje še naprej pod precejšnjim pritiskom, ker stalnega primanjkljaja tekočega računa, ki se sicer zmanjšuje, hkrati s potrebo po obnovitvi precejšnjega dela kratko- in dolgoročnega dolga, nominiranega v tuji valuti, ne bo mogoče v celoti pokriti s tujimi neposrednimi naložbami ter drugimi prilivi na finančni in kapitalski račun v obdobju 2009–2011. Potrebe po zunanjem financiranju se za obdobje do prvega četrtletja leta 2011 ocenjujejo na približno 20 milijard EUR. Stopnja obnovitve tujih bank za njihovo izpostavljenost do Romunije se ocenjuje na 100 %, ko se bo dodelila vzajemna pomoč, kar je v skladu z zahtevano obveznostjo glavnih tujih bank, da ohranijo svojo izpostavljenost do Romunije (kot je potrjeno v njihovi skupni izjavi z dne 26. marca 2009), pri čemer se stopnja obnovitve za zunanji dolg podjetij do matičnih podjetij in zunanji dolg romunskih bank ocenjuje na 50 % za leto 2009. Za leti 2010 in 2011 se predvideva, da se bodo vse zapadle obveznosti do tujine obnovile po 100-odstotni stopnji v skladu s pričakovano stabilizacijo finančnega trga in začetkom ponovne rasti na glavnih romunskih izvoznih trgih. Poleg dovolj visokega cilja glede deviznih rezerv (v višini več kot 100 % kratkoročnega zunanjega dolga s preostalo zapadlostjo) so bile sprejete previdne predpostavke o drugih odlivih kapitala, kot so odlivi vlog vlagateljev s sedežem zunaj države, zmanjšanje komercialnih kreditov in odlivi portfeljskih naložb, da bi se tako v izračune vključila dodatna sredstva.

5. Romunski organi so EU in druge mednarodne finančne institucije zaprosili za precejšnjo finančno pomoč, da bi podprli vzdržnost plačilne bilance in dosegli raven mednarodnih deviznih rezerv, ki ustreza varnemu in skrbnemu poslovanju.

6. Plačilna bilanca v Romuniji je resno ogrožena, zato je upravičena nujna odobritev vzajemne pomoči Skupnosti –

SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1

Skupnost odobri vzajemno pomoč Romuniji.

Člen 2

Ta odločba je naslovljena na države članice.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

Predlog

ODLOČBA SVETA

o zagotovitvi srednjeročne finančne pomoči Skupnosti Romuniji

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 332/2002[2] z dne 18. februarja 2002 o ustanovitvi aranžmaja za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči za plačilne bilance držav članic in zlasti člena 3(2) Uredbe,

ob upoštevanju predloga Komisije, ki ga je pripravila po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,

ob upoštevanju naslednjega:

7. Svet je […] sklenil odobriti vzajemno pomoč Romuniji.

8. Komisija, MDS in romunski organi so kljub pričakovanemu izboljšanju stanja tekočega računa marca 2009 potrebe Romunije po zunanjem financiranju za obdobje do prvega četrtletja leta 2011 ocenili na 20 milijard EUR, ker bi se glede na nedavni razvoj na finančnem trgu lahko stanje kapitalskega in finančnega računa precej poslabšalo.

9. Primerno je, da Skupnost na podlagi aranžmaja za zagotavljanje srednjeročne pomoči za plačilne bilance držav članic, ki je bil uveden z Uredbo (ES) št. 332/2002, zagotovi Romuniji podporo v višini do 5 milijard EUR. To pomoč je treba zagotoviti v povezavi s posojilom Mednarodnega denarnega sklada v višini 11,40 milijarde SDR (približno 12,95 milijarde EUR) na podlagi aranžmaja „stand-by“, ki naj bi bil odobren 6. maja 2009. Tudi Svetovna banka je potrdila, da bo Romuniji dodelila posojilo v višini milijarde EUR, poleg tega pa bosta EIB in EBOR skupaj zagotovila milijardo EUR dodatne pomoči.

10. Pomoč Skupnosti mora upravljati Komisija. Posebni pogoji gospodarske politike, o katerih so se dogovorili organi Romunije po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom, se določijo v memorandumu o soglasju. Podrobne finančne pogoje mora Komisija določiti v sporazumu o posojilu.

11. Komisija mora v rednih presledkih preverjati, ali so izpolnjeni pogoji gospodarske politike, povezani s pomočjo, in sicer prek misij in rednega poročanja romunskih organov.

12. Komisija bo med celotnim izvajanjem programa zagotavljala dodatne nasvete glede politike in tehnično pomoč na posameznih področjih.

13. Evropsko računsko sodišče ima pravico, da izvaja kakršne koli finančne kontrole ali revizije, ki se mu zdijo potrebne v zvezi z upravljanjem te pomoči. Komisija in Urad za boj proti goljufijam imata pravico, da napotita svoje uradnike ali ustrezno pooblaščene predstavnike, da izvajajo tehnične ali finančne kontrole ali revizije, ki se jima zdijo potrebne v zvezi z upravljanjem srednjeročne finančne pomoči Skupnosti.

14. Komisija bo hkrati s političnimi pogoji tega programa prav tako še naprej spremljala napredek na področju reforme pravosodja in boja proti korupciji na podlagi mehanizma za sodelovanje in preverjanje. Trajanje tega mehanizma je neodvisno od trajanja programa pomoči. Komisija bo poleg političnih pogojev še naprej spremljala pravilno uporabo pred- in popristopnih transferjev EU, in sicer med drugim z ugotavljanjem skladnosti in rednimi pregledi.

15. Pomoč je treba zagotoviti z namenom podpore za vzdržnost plačilne bilance v Romuniji in s tem prispevati k uspešnemu izvajanju vladnega programa gospodarske politike –

SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1

16. Skupnost da Romuniji na voljo srednjeročno posojilo v višini največ 5 milijard EUR s povprečnim rokom zapadlosti največ sedem let.

17. Finančna pomoč Skupnosti je na voljo tri leta od prvega dne po začetku veljavnosti te odločbe.

Člen 2

18. Komisija pomoč upravlja v skladu z zavezami Romunije in priporočili Sveta, zlasti priporočili za posamezne države v okviru izvajanja nacionalnega programa reform in konvergenčnega programa.

19. Komisija se po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom z romunskimi organi dogovori o posebnih pogojih gospodarske politike, povezanih s finančno pomočjo, kot je določeno v členu 3(5). Ti pogoji se določijo v memorandumu o soglasju v skladu z zavezami in priporočili iz odstavka (1). Podrobne finančne pogoje mora Komisija določiti v sporazumu o posojilu.

20. Komisija v sodelovanju z Ekonomsko-finančnim odborom v rednih presledkih preverja, ali so izpolnjeni pogoji gospodarske politike, povezani s pomočjo. Zato romunski organi Komisiji dajo na voljo vse potrebne informacije in z njo v celoti sodelujejo. Komisija redno obvešča Ekonomsko-finančni odbor o možnem refinanciranju posojil ali prestrukturiranju finančnih pogojev.

4. Romunija je pripravljena sprejeti in izvajati dodatne konsolidacijske ukrepe za zagotovitev makrofinančne stabilnosti, če bodo taki ukrepi potrebni med izvajanjem programa pomoči. Romunski organi se pred sprejetjem kakršnih koli takih dodatnih ukrepov posvetujejo s Komisijo.

Člen 3

21. Komisija da Romuniji na voljo finančno pomoč Skupnosti v največ pet obrokih, katerih višina bo določena v memorandumu o soglasju.

22. Prvi obrok se izplača v skladu z začetkom veljavnosti sporazuma o posojilu in memoranduma o soglasju.

23. Preudarna uporaba obrestnih zamenjav z nasprotnimi strankami najvišje kreditne kvalitete je dovoljena, če je to potrebno za financiranje posojila.

24. Komisija odloči o izplačilu nadaljnjih obrokov, potem ko pridobi mnenje Ekonomsko-finančnega odbora.

25. Izplačilo vsakega nadaljnjega obroka se izvrši na podlagi zadovoljivega izvajanja novega gospodarskega programa romunske vlade, ki bo vključen v konvergenčni program Romunije, nacionalni program reform in zlasti posebne pogoje gospodarske politike, določene v memorandumu o soglasju. Ti med drugim vključujejo:

26. sprejetje jasno določenega srednjeročnega fiskalnega programa, namenjenega zmanjšanju javnofinančnega primanjkljaja na stopnjo, ki ni višja od referenčne vrednosti 3 % BDP iz Pogodbe, do leta 2011;

27. sprejetje in izvrševanje spremenjenega proračuna za leto 2009 (do drugega četrtletja leta 2009), katerega cilj je javnofinančni primanjkljaj v višini največ 5,1 BDP v smislu evropskega sistema računov;

28. nominalno zmanjšanje sredstev za plače v javnem sektorju v primerjavi z rezultatom iz leta 2008 z odpravljanjem povečanj plač v javnem sektorju (skupno 5 odstotkov v nominalnem smislu), načrtovanih za leto 2009 (ali enakovrednim nadaljnjim zmanjševanjem zaposlovanja), in z omejevanjem zaposlovanja v državni upravi, vključno z zamenjavo le enega od sedmih odhajajočih uslužbencev;

29. dodatna zmanjšanja porabe za blago in storitve ter subvencij za javna podjetja;

30. izboljšanje upravljanja proračuna s sprejetjem in izvajanjem zavezujočega srednjeročnega fiskalnega okvira, vzpostavitvijo omejitev za popravke proračuna med letom, vključno s fiskalnimi pravili ter ustanovitvijo fiskalnega sveta za zagotovitev neodvisnega in strokovnega pregleda;

31. reforma sistema plač v javnem sektorju s poenotenjem in poenostavitvijo plačilnih lestvic ter reformo sistema bonusov;

32. sprememba ključnih parametrov pokojninskega sistema s prehodom k indeksiranju pokojnin na potrošniške cene namesto na plače, s postopnim zviševanjem upokojitvene starosti nad zdaj načrtovano mejo, zlasti za ženske, ter postopnim uvajanjem pokojninskih prispevkov za skupine javnih uslužbencev, ki so zdaj izključene iz plačevanja takih prispevkov;

33. sprememba zakonov o bančništvu in likvidaciji, da bodo lahko zagotovili pravočasen in učinkovit odziv pri bančnih težavah. Ključni cilj sprememb bo okrepiti pooblastila upravnikov bank, ki delujejo na podlagi posebne upravne ureditve. Pooblastila NBR za sanacijske ukrepe je treba razširiti z določbami, ki ji omogočajo, da od zadevnih delničarjev zahteva, da povečajo svoj osnovni kapital in finančno podprejo banko, ter da prepove ali omeji razdeljevanje dobička. Finančni nadzor se bo okrepil v skladu z ustrezno zakonodajo EU. Poleg tega se bodo uvedle natančnejše zahteve za poročanje o likvidnosti, pri čemer se mora zakonsko predpisana najnižja raven količnika kapitalske ustreznosti v primernem času povečati z 8 na 10 odstotkov. Poleg tega je treba spremeniti postopke za aktivacijo zavarovanja vlog za poenostavitev in pospešitev izplačil. Na podlagi spremenjene zakonodaje se bo zavarovanje vloge aktiviralo v 21 dneh po odobritvi NBR. Nazadnje, za zagotovitev ustreznih likvidnostnih sredstev se NBR zavezuje, da bo razširila seznam sredstev, ki se upoštevajo kot zavarovanje;

34. ukrepi strukturne reforme na področjih iz priporočil za posamezne države, ki so bila izdana na podlagi lizbonske strategije. To vključuje ukrepe za izboljšanje učinkovitosti in uspešnosti javne uprave, povečanje kakovosti javne porabe, preudarno uporabo in večje črpanje sredstev EU, zmanjšanje upravnih, fiskalnih in pravnih obremenitev za podjetja ter boj proti delu na črno, s čimer se razširja davčna osnova.

35. Komisija bo za zagotovitev neprekinjenega uresničevanja pogojev iz programa ter trajnostno odpravljanje neravnovesij zagotavljala stalne nasvete in smernice glede fiskalnih in strukturnih reform ter reform finančnega trga.

36. Romunija pri Narodni banki Romunije odpre posebni račun za upravljanje srednjeročne finančne pomoči Skupnosti.

Člen 4

Ta odločba je naslovljena na Romunijo.

Člen 5

Objavi se v Uradnem listu Evropske unije .

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

OCENA VPLIVA NA PRORAČUN

(glej člen 16 notranjih predpisov)

PODROČJE: NASLOV 01 – GOSPODARSKE IN FINANČNE ZADEVE

DEJAVNOST: FINANČNI POSLI IN INSTRUMENTI

NASLOV UKREPA: SREDNJEROČNA FINANČNA POMOČ EU ROMUNIJI

1. NASLOV PREDLOGA: ZADEVNA PRORAČUNSKA POSTAVKA IN NASLOV

01 04 01 01 EC Jamstvo ES za posojila Skupnosti, najeta za podporo plačilni bilanci

2. PRAVNA PODLAGA:

Člena 119 ES in 308 ES; Uredba Sveta št. 332/2002 z dne 18. februarja 2002.

3. SKUPNI ZNESKI ZA PRORAČUNSKO LETO (V EUR)

Ta postavka predstavlja strukturo jamstva, ki ga zagotovi Evropska unija. Komisiji bo omogočila, da odplača dolg (glavnico, obresti in druge stroške), če dolžnik (Romunija) tega ne bi zmogel.

Proračunski vpis („p. m.“), ki izraža proračunsko jamstvo, bo aktiviran samo v primeru dejanskega zahtevka za jamstvo. Običajno se pričakuje, da se proračunsko jamstvo ne bo zahtevalo.

3a – Tekoče leto

Se ne uporablja.

CA |

Začetna odobritev za proračunsko leto (proračun) |

Transferji |

Dodatna odobritev |

Skupna odobritev |

Odobritve, že namenjene drugemu delovnemu programu |

Razpoložljiva sredstva |

Znesek za predlagani ukrep |

3b – Prenosi

Se ne uporablja.

CA |

Prenosi |

Odobritve, že namenjene drugemu delovnemu programu |

Razpoložljiva sredstva |

Znesek za predlagani ukrep |

3c – Naslednje proračunsko leto

Se ne uporablja.

CA |

Začetna odobritev za proračunsko leto (proračun) | p.m. |

Transferji |

Dodatna odobritev |

Skupna odobritev |

Odobritve, že namenjene drugemu delovnemu programu |

Razpoložljiva sredstva |

Znesek za predlagani ukrep | p.m. |

4. OPIS UKREPA

Predlagana srednjeročna finančna pomoč Romuniji vključuje posojilo Skupnosti (financira se iz posojil, ki jih Skupnost najame na mednarodnih kapitalskih trgih) v višini 5 milijard EUR. Zagotovljena bo v okviru mednarodnega finančnega svežnja in zlasti s posojilom MDS v višini 11,40 milijarde SDR (približno 12,95 milijarde EUR), ki ga podpira aranžma „stand-by“. Svetovna banka se je zavezala, da do dodelila skupno milijardo EUR, poleg tega pa bosta EIB in EBOR skupaj prav tako zagotovili milijardo EUR. Cilj srednjeročne finančne pomoči Skupnosti za Romunijo je podpreti vzdržnost plačilne bilance v Romuniji, ki je resno ogrožena, ter s tem tudi nov gospodarski program vlade, katerega cilj je med drugim obnoviti zaupanje vlagateljev in odpravljati nedavni pritisk na finančne trge. Ta pomoč hkrati prispeva k finančni stabilnosti, ki presega državo upravičenko v smislu pomembnih mednarodnih povezav (vključno z medbančnimi). Nov gospodarski sveženj, kateremu je namenjena pomoč, vključuje hitrejše zmanjševanje primanjkljaja v obdobju 2009–2011, kar bi zmanjšalo potrebe vlade po financiranju. Nazadnje, pomoč, ki jo upravlja Komisija v posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom, je eden od načinov za zagotovitev, da EU še naprej tesno sodeluje pri oblikovanju gospodarskih politik v Romuniji ter da so te politike skladne z zavezami Romunije v EU in priporočili Sveta, zlasti glede izvajanja nacionalnega programa reform in konvergenčnega programa.

Matične institucije devetih največjih bank v tuji lasti, ustanovljene v Romuniji, so 26. marca 2009 sprejele skupno zavezo o ohranjanju skupne izpostavljenosti do Romunije v programskem obdobju ter se strinjale o pomoči svojim romunskim podružnicam za ohranjanje njihovega sedanjega dobrega finančnega položaja v celotnem obdobju pretresov na trgu in gospodarskega upada. Ta izjava skupaj s pomočjo, ki jo zagotavljajo Skupnost, MDS, Svetovna banka, EIB in EBOR, kaže na široke temelje pomoči romunskim organom.

Posojila, ki jih Skupnost najame na kapitalskih trgih ali pri finančnih institucijah za zagotovitev posojila Romuniji, so krita z jamstvom Skupnosti. Skupnost posojilo najame na kapitalskih trgih ali pri finančnih institucijah. Znesek glavnice posojila, ki bo dodeljen Romuniji, znaša 5 milijard EUR.

Struktura jamstva, ki ga zagotovi Evropska unija, bo Komisiji omogočila, da odplača dolg, če Romunija tega ne bi zmogla.

Za izpolnitev svojih obveznosti lahko Komisija začasno odplača dolg iz svojih gotovinskih virov. V tem primeru se uporabi člen 12 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 2000/597/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti (UL L 130, 31. 5. 2000, str. 1).

5. SPREJETA METODA IZRAČUNA

Se ne uporablja.

6. RAZPORED PLAČIL (V EUR)

Se ne uporablja.

Postavka | Odobritve | Plačila |

Leto n | Leto n+1 | Leto n+2 | Leto n+3 | Naslednja finančna leta |

Leto n |

Leto n+1 |

Leto n |

Leto n+1 |

Skupaj |

[1] V skladu s pogoji o najemanju posojil za države članice EU zunaj Skupnosti, ki jih je Ekonomsko-finančni odbor sprejel 29. septembra 2008, je bila ta prošnja predložena z dopisom ministra za finance Gheorgheja Pogee komisarju Joaquinu Almunii. Podoben dopis je član Ekonomsko-finančnega odbora Stefan Nanu poslal sekretarju Ekonomsko-finančnega odbora Odilu Renaudu Bassu in članu komisije v Ekonomsko-finančnem odboru Marcu Butiju.

[2] UL L 53, 23.2.2002, str. 1.