o vzpostavitvi mehanizma za izmenjavo informacij v zvezi z medvladnimi sporazumi in nezavezujočimi instrumenti med državami članicami in tretjimi državami na področju energije ter o razveljavitvi Sklepa št. 994/2012/EU

Predlog ne prispeva le k energetski politiki EU. Z zagotavljanjem skladnosti medvladnih sporazumov s pravom EU prispeva tudi k politikam na drugih področjih prava EU, kot so notranji trg, konkurenca in javna naročila.

Iz področja uporabe sklepa o medvladnih sporazumih so izključene poslovne pogodbe med gospodarskimi subjekti. Ta predlog ne razširja področja uporabe sklepa o medvladnih sporazumih na poslovne pogodbe v zvezi z medvladnimi sporazumi, saj kot je navedeno v strategiji za energetsko unijo, to vprašanje v primeru poslovnih pogodb o oskrbi s plinom zajema predlog za pregled uredbe o zanesljivi oskrbi s plinom.

Akcijski načrt strategije za energetsko unijo predvideva številne ukrepe za izboljšanje energetske varnosti EU. Ta predlog bi bilo zato treba razumeti v okviru drugih pobud, vključno s pregledom uredbe o zanesljivi oskrbi s plinom. Sklep o medvladnih sporazumih je tesno povezan z uredbo o zanesljivi oskrbi s plinom, a določa širše področje uporabe mehanizma za izmenjavo informacij. Sklep o medvladnih sporazumih medvladne sporazume opredeljuje kot „pravno zavezujoče sporazume med eno ali več državami članicami in eno ali več tretjimi državami, ki vpliva na delovanje notranjega energetskega trga ali na zanesljivost oskrbe z energijo v Uniji“. Sklep o medvladnih sporazumih se torej uporablja za vse medvladne sporazume o oskrbi in infrastrukturi v zvezi z energetskimi proizvodi, zlasti plinom, nafto in električno energijo. Zajeti niso le medvladni sporazumi, ki zadevajo področje uporabe Pogodbe Euratom. Za te medvladne sporazume člen 103 Pogodbe Euratom določa poseben predhodni postopek.

(1) zagotoviti skladnost medvladnih sporazumov s pravom EU in s tem zagotoviti pravilno delovanje notranjega trga ter izboljšati energetsko varnost EU in

Zato bi vključenost Komisije, preden država članica in tretja država skleneta take sporazume, zagotovila bistveno dodano vrednost s tem, da bi rešila morebitna nasprotja med obveznostmi držav članic po mednarodnem pogodbenem pravu in pravu EU.

Od leta 2012 je Komisija pri izvajanju tega mehanizma pridobila znatne izkušnje. Na splošno, kot je analizirano v oceni učinka o pregledu sklepa o medvladnih sporazumih ter poročilu Evropskemu parlamentu in Svetu o uporabi sklepa o medvladnih sporazumih, Komisija ocenjuje, da je sedanji sistem sicer uporaben za prejemanje informacij o obstoječih medvladnih sporazumih in prepoznavanje težav glede njihove skladnosti s pravom EU, ni pa dovolj za reševanje takih neskladnosti. Kot je navedeno v strategiji za energetsko unijo: „V praksi se je izkazalo, da je ponovno pogajanje o takšnih sporazumih zelo težavno. Stališča podpisnikov so že zavzeta in sprememba katerega koli vidika sporazumov zaradi političnega pritiska ni zaželena.“

Parlament in Svet sta 25. oktobra 2012 sprejela sklep z začetkom veljavnosti 17. novembra 2012 (sklep o medvladnih sporazumih), ki je vzpostavil mehanizem za izmenjavo informacij v zvezi z medvladnimi sporazumi med državami članicami in tretjimi državami na področju energije. Glavna značilnost tega mehanizma je, da Komisija izvede preverjanja skladnosti medvladnih sporazumov, potem ko sta država članica in tretja država že sklenili tak sporazum.

Ta predlog temelji na izkušnjah, ki jih je Komisija pridobila pri izvajanju sklepa o medvladnih sporazumih od njegovega začetka veljavnosti 17. novembra 2012 in ki so bile analizirane v poročilu o vrednotenju, priloženem oceni učinka pregleda sklepa o medvladnih sporazumih, in v poročilu Evropskemu parlamentu in Svetu o uporabi sedanjega sklepa o medvladnih sporazumih.

Obstoječa zakonodaja na zadevnem področju je sklep o medvladnih sporazumih. Namen tega predloga je okrepiti in izboljšati ukrepe in postopke, ki jih določa obstoječi sklep. Zato je bilo kot instrument primerno izbrati sklep. Glede na število in področje uporabe novih elementov osnutek sklepa predlaga razveljavitev in nadomestitev obstoječega Sklepa št. 994/2012/EU namesto sprememb sedanjih določb.

Podobno ocena učinka zaključuje, da bi možnost priprave obveznih vzorčnih klavzul državam članicam lahko pomagala preprečiti neskladnost s pravom Unije, vendar da široka paleta situacij in poslovnih modelov na področju uporabe sklepa o medvladnih sporazumih ne dopušča priprave vzorčnih klavzul, ki bi bile dovolj natančne, da bi zagotavljale pravno varnost in zamenjale poglobljeno predhodno oceno besedila končnega osnutka. Poleg tega glede na položaj in pogajalsko moč tretje države država članica morda ne bo uspela vključiti določenih vzorčnih klavzul v medvladni sporazum.

(1) zagotoviti skladnost medvladnih sporazumov s pravom Unije in s tem zagotoviti pravilno delovanje notranjega trga ter izboljšati energetsko varnost EU in

Dodana vrednost EU: Tako postopno povezovanje energetske infrastrukture in trgov kot skupna odvisnost od zunanjih dobaviteljev ter potreba po zagotavljanju solidarnosti v času krize pomenijo, da se temeljne politične odločitve o energiji ne bi smele sprejemati izključno na nacionalni ravni brez vključenosti sosednjih držav in EU. Sklep o medvladnih sporazumih je na stičišču zunanje dimenzije (saj vključuje sporazume s tretjimi državami) in notranjega trga (saj imajo neskladne določbe, kot so klavzule o namembnem kraju, negativen učinek na prost pretok energetskih proizvodov znotraj notranjega trga). Zato ima krepitev sodelovanja in preglednosti na ravni EU v okviru tega predloga jasno dodano vrednost.

Nujnost ukrepanja na ravni EU: Pravna podlaga za pregled sklepa o medvladnih sporazumih je člen 194 PDEU. Na tej podlagi in ob upoštevanju načela subsidiarnosti je bil leta 2012 sprejet sklep o medvladnih sporazumih. Vendar bi uvedba obveznega predhodnega preverjanja s strani Komisije spremenila sklep o medvladnih sporazumih. Ta sprememba bi predstavljala prenos nalog z držav članic na EU. Kot je pojasnjeno zgoraj, izkušnje kažejo, da ocena s strani držav članic ne zadošča in ni ustrezna za zagotavljanje skladnosti medvladnih sporazumov s pravom EU ter da ustvarja pravno negotovost. Predhodna vključenost Komisije bi prinesla bistveno dodano vrednost pri reševanju težav (zlasti nasprotij med obveznostmi držav članic po mednarodnem pogodbenem pravu in pravu EU).

Informacije v zvezi z izvajanjem sklepa o medvladnih sporazumih so delno zaupne, tako zaradi nekaterih določb samega sklepa o medvladnih sporazumih (člen 4 – Zaupnost) kot nekaterih izjem iz Uredbe št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (člen 4(1)(a), tretja alinea – varstvo mednarodnih odnosov, člen 4(5) – prošnja države članice, naj se ne razkrije dokument, ki izvira iz navedene države članice, brez njenega predhodnega soglasja, ali člen 4(2), druga alinea – varstvo sodnih postopkov in pravnih nasvetov). Med drugim je bilo zaradi te zaupnosti odločeno, da se ne bo pripravila zunanja študija o izvajanju sedanjega sklepa o medvladnih sporazumih.

Vsi udeleženci so poudarili pomen sklepa o medvladnih sporazumih za zanesljivost oskrbe z energijo in pravilno delovanje notranjega energetskega trga. V svojih mnenjih pa so bili razdeljeni glede potrebe po krepitvi sistema, ki ga vzpostavlja sklep o medvladnih sporazumih, in načina, na katerega bi se to najbolje izvedlo:

Javno posvetovanje je bilo organizirano med 28. julijem in 22. oktobrom 2015. Komisija je prejela približno 25 odgovorov zainteresiranih strani, vključno z državami članicami in številnimi regulativnimi združenji in združenji iz industrije, tako da se lahko odziv na posvetovanje šteje za zadovoljivega.

Poleg tega ta poročila jasno kažejo, da bodo medvladni sporazumi še naprej igrali ključno vlogo v energetskem sektorju EU. Sklep o medvladnih sporazumih je zato relevanten, vendar se mora prilagoditi spreminjajoči se naravi in potem oskrbe z energijo. V njih se poudarja tudi, da ima sklep o medvladnih sporazumih jasno dodano vrednost EU, saj na ravni EU krepi sodelovanje in preglednost ter prispeva k zanesljivosti oskrbe in delovanju notranjega energetskega trga.

Iz njih izhaja tudi, da splošne stroške, povezane s sedanjim sklepom o medvladnih sporazumih, upravičujejo njegove koristi, saj varuje delovanje notranjega energetskega trga ter prispeva k zanesljivosti oskrbe. Vendar bi bil sklep o medvladnih sporazumih lahko učinkovitejši, če bi bila preverjanja skladnosti, ki jih določa, predhodna (in ne naknadna, kot je sedaj). To bi znatno izboljšalo pravno varnost in tako državam članicam kot Komisiji prihranilo stroške.

Iz teh poročil glede uspešnosti sklepa o medvladnih sporazumih izhaja, da njegove sedanje določbe (zlasti v njih določena naknadna preverjanja skladnosti) niso vodile do preoblikovanja sklenjenih neskladnih medvladnih sporazumov v skladne in niso neposredno vplivale na pogajanja držav članic s tretjimi državami. Zlasti še nikoli noben osnutek medvladnega sporazuma ni bil prostovoljno predložen Komisiji za predhodno preverjanje. Zato sklep o medvladnih sporazumih v sedanji obliki ne velja za uspešnega.

Komisija namerava naslednje poročilo pripraviti do 1. januarja 2020, kot to zahteva člen 8 sklepa o medvladnih sporazumih.

Sklep o medvladnih sporazumih v členu 8 vsebuje klavzulo o pregledu. Navedeni člen od Komisije zahteva pripravo poročila do 1. januarja 2016 in nato vsaka tri leta.

obveznost Komisije, da v šestih tednih izvede predhodno oceno osnutkov medvladnih sporazumov ali sprememb in državo članico obvesti o svojih morebitnih pomislekih glede skladnosti s pravom Unije, in zlasti z zakonodajo notranjega energetskega trga in konkurenčnega prava Unije;

(9)Komisija bi morala oceniti skladnost medvladnih sporazumov, ki so začeli veljati ali se začasno uporabljajo do začetka veljavnosti tega sklepa, s pravom Unije in države članice ustrezno obvestiti. Države članice bi morale v primeru neskladnosti sprejeti vse potrebne ukrepe, da bi našle primerno rešitev za odpravo ugotovljene neskladnosti.

(8)V luči strategije za energetsko unijo je še naprej izjemno pomembna preglednost v zvezi s preteklimi in prihodnjimi medvladnimi sporazumi. Zato bi morale države članice Komisiji še naprej priglašati obstoječe in prihodnje medvladne sporazume, ki so začeli veljati ali se začasno uporabljajo v smislu člena 25 Dunajske konvencije o pravu mednarodnih pogodb, ter nove medvladne sporazume.

(4)Vendar se je Sklep št. 994/2012/EU izkazal za neuspešnega pri zagotavljanju skladnosti medvladnih sporazumov s pravom Unije. Navedeni sklep se je zanašal predvsem na oceno medvladnih sporazumov s strani Komisije potem, ko so jih države članice že sklenile s tretjimi državami. Izkušnje, pridobljene pri izvajanju Sklepa št. 994/2012/EU, so pokazale, da taka naknadna ocena ne izkorišča v celoti potenciala za zagotavljanje skladnosti medvladnih sporazumov s pravom Unije. Medvladni sporazumi predvsem pogosto ne vsebujejo nobenih primernih klavzul o odpovedi ali prilagoditvi, ki bi državam članicam omogočile, da medvladni sporazum v razumnem času uskladijo s pravom Unije. Poleg tega so podpisniki že zavzeli stališča, kar ustvarja politični pritisk, naj se ne spremeni noben vidik sporazuma.

(3)Sklep št. 994/2012/EU Evropskega parlamenta in sveta je bil koristen za prejemanje informacij o obstoječih medvladnih sporazumih in za prepoznavanje njihovih težav glede skladnosti s pravom Unije.

(2)Cilj strategije za energetsko unijo, ki jo je Komisija sprejela 25. februarja 2015, je odjemalcem zagotoviti zanesljivo, trajnostno, konkurenčno in cenovno dostopno energijo. Natančneje, na podlagi analize, ki je bila izvedena že v okviru evropske strategije za energetsko varnost iz maja 2014, strategija za energetsko unijo poudarja, da je popolna skladnost sporazumov v zvezi z nakupom energije iz tretjih držav s pravom Unije pomemben element zagotavljanja energetske varnosti. V istem duhu je Evropski svet v svojih sklepih z dne 19. marca 2015 pozval k popolni skladnosti vseh sporazumov v zvezi z nakupom plina pri zunanjih dobaviteljih s pravom Unije, zlasti z okrepitvijo preglednosti takšnih sporazumov in skladnosti z določbami Unije o energetski zanesljivosti.

(1)Da bi notranji energetski trg pravilno deloval, je treba uvoz energije v Unijo v celoti urediti s pravili, ki vzpostavljajo notranji energetski trg. Nepravilno delujoč notranji energetski trg ogroža zanesljivost oskrbe z energijo v Uniji in jo postavlja v slabši položaj ter spodkopava morebitne koristi za evropske potrošnike in industrijo.

o vzpostavitvi mehanizma za izmenjavo informacij v zvezi z medvladnimi sporazumi in nezavezujočimi instrumenti med državami članicami in tretjimi državami na področju energije ter o razveljavitvi Sklepa št. 994/2012/EU

(10)Ta sklep bi se moral uporabljati samo za medvladne sporazume, ki vplivajo na notranji energetski trg ali na zanesljivost oskrbe z energijo v Uniji. V primeru dvoma bi se morale države članice posvetovati s Komisijo. Načeloma sporazumi, ki ne veljajo več ali se ne uporabljajo več, ne vplivajo na notranji energetski trg ali na zanesljivost oskrbe z energijo v Uniji in zato ne bi smeli biti zajeti s tem sklepom.

(11)Države članice vzpostavljajo odnose s tretjimi državami ne le s sklepanjem medvladnih sporazumov, temveč tudi v obliki nezavezujočih instrumentov. Četudi ti instrumenti pravno niso zavezujoči, se lahko uporabljajo za določanje podrobnega okvira energetske infrastrukture in oskrbe z energijo. V tem smislu lahko nezavezujoči instrumenti na notranji energetski trg vplivajo podobno kot medvladni sporazumi, saj lahko njihovo izvajanje povzroči kršitev prava Unije. Da bi se zagotovila večja preglednost v zvezi z vsemi ukrepi, ki jih izvajajo države članice in ki lahko vplivajo na notranji energetski trg in energetsko varnost, bi morale zato države članice Komisiji naknadno predložiti tudi ustrezne nezavezujoče instrumente. Komisija bi morala oceniti predložene nezavezujoče instrumente in države članice po potrebi ustrezno obvestiti.

(12)Medvladni sporazumi ali nezavezujoči instrumenti, ki morajo biti Komisiji na podlagi drugih aktov Unije v celoti priglašeni ali ki zadevajo vprašanja v okviru Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo, ne bi smeli biti zajeti s tem sklepom.

(13)Ta sklep ne bi smel ustvarjati obveznosti v zvezi s sporazumi med podjetji. Vendar bi morale imeti države članice svobodo, da Komisiji prostovoljno pošljejo take sporazume, na katere se medvladni sporazumi ali nezavezujoči instrumenti izrecno sklicujejo.

(14)Komisija bi morala prejete informacije v varni elektronski obliki dati na voljo vsem drugim državam članicam. Komisija bi morala spoštovati zahteve držav članic, da se predložene informacije obravnavajo kot zaupne. Zahteve glede zaupnosti pa ne bi smele omejevati dostopa Komisije do zaupnih informacij, ker Komisija za svoje ocene potrebuje celovite informacije. Komisija bi morala biti odgovorna za zagotavljanje uporabe klavzule o zaupnosti. Zahteve glede zaupnosti ne bi smele vplivati na pravico dostopa do dokumentov, kakor je določeno v Uredbi (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta.

(15)Če država članica meni, da je medvladni sporazum zaupen, bi morala Komisiji predložiti njegov povzetek z namenom, da se s povzetkom seznanijo druge države članice.

(16)Stalna izmenjava informacij o medvladnih sporazumih na ravni Unije bi morala omogočiti razvoj dobrih praks. Na podlagi teh dobrih praks bi morala Komisija – po potrebi v sodelovanju z Evropsko službo za zunanje delovanje, ko gre za zunanjo politiko Unije – pripraviti neobvezne vzorčne klavzule za uporabo v medvladnih sporazumih med državami članicami in tretjimi državami. Z uporabo teh vzorčnih klavzul naj bi se preprečila neskladnost medvladnih sporazumov s pravom Unije, zlasti s pravili notranjega energetskega trga ter konkurenčnega prava, in neskladnost z mednarodnimi sporazumi, ki jih je sklenila Unija. Njihova uporaba bi morala biti neobvezna, vsebina pa bi se lahko prilagajala morebitnim posebnim okoliščinam.

(17)Izboljšano vzajemno poznavanje obstoječih in novih medvladnih sporazumov in nezavezujočih instrumentov bi moralo omogočiti boljše usklajevanje pri energetskih zadevah med državami članicami ter med državami članicami in Komisijo. Tovrstno izboljšano usklajevanje bi moralo državam članicam omogočiti, da v celoti izkoristijo prednosti političnega in gospodarskega pomena Unije, Komisiji pa, da predlaga rešitve za probleme, ugotovljene v zvezi z medvladnimi sporazumi.

(18)Komisija bi morala olajševati in spodbujati usklajevanje med državami članicami z namenom krepitve splošne strateške vloge Unije, in sicer z odločnim in uspešnim usklajenim pristopom do držav proizvajalk, tranzitnih držav in držav odjemalk.

(19)Ker cilja tega sklepa, tj. izmenjave informacij med državami članicami in Komisijo v zvezi z medvladnimi sporazumi in nezavezujočimi instrumenti na področju energije, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se ta cilj zaradi učinkov tega sklepa, ki se uporablja v vseh državah članicah, lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta sklep ne prekoračuje okvirov, ki so potrebni za doseganje tega cilja.

(20)Določbe tega sklepa ne bi smele vplivati na uporabo pravil Unije o kršitvah, državni pomoči in konkurenci. Komisija ima v skladu s členom 258 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) zlasti pravico, da začne postopek za ugotavljanje kršitev, če meni, da država članica ni izpolnila svojih obveznosti na podlagi PDEU.

(21)Komisija bi morala leta 2020 oceniti, ali ta sklep v zadostni meri in uspešno zagotavlja skladnost medvladnih sporazumov s pravom Unije ter ali obstaja visoka stopnja usklajevanja med državami članicami v zvezi z medvladnimi sporazumi na področju energije.

(22)Sklep št. 994/2012/EU bi bilo treba razveljaviti –

SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Predmet urejanja in področje uporabe

1.Ta sklep vzpostavlja mehanizem za izmenjavo informacij med državami članicami in Komisijo v zvezi z medvladnimi sporazumi in nezavezujočimi instrumenti na področju energije, opredeljenimi v členu 2, z namenom izboljšanja delovanja notranjega energetskega trga.

2.Ta sklep se ne uporablja za medvladne sporazume in nezavezujoče instrumente, ki so že v celoti urejeni z drugimi posebnimi postopki priglasitve na podlagi prava Unije.

Člen 2

Opredelitev pojmov