Razvoj dogodkov na trgu, ki lahko zahtevajo uporabo člena 459 uredbe o kapitalskih zahtevah (CRR)

S tem poročilom se Evropski parlament in Svet seznanita o razvoju dogodkov na trgu v preteklem letu, ki lahko zahtevajo uporabo člena 459 uredbe o kapitalskih zahtevah (CRR). Temelji na oceni, ki jo je pripravil Evropski odbor za sistemska tveganja (ESRB).

1.Ozadje

Člen 459 CRR določa, da Komisija ob pomoči ESRB vsaj enkrat letno Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o razvoju dogodkov na trgu, ki lahko zahtevajo uporabo tega člena. Člen 459 CRR Komisijo pooblašča, da za dobo enega leta uvede strožje zahteve v zvezi z ravnjo kapitala bank, velikimi izpostavljenostmi ali javnim razkritjem, in sicer pod določenimi pogoji, zlasti po priporočilu ali na podlagi mnenja ESRB ali EBA. Pogoji, ki morajo biti izpolnjeni za uporabo teh ukrepov, so naslednji: ukrepi so nujni zaradi upoštevanja sprememb intenzivnosti mikrobonitetnih in makrobonitetnih tveganj, ki so posledica razvoja dogodkov na trgu v Uniji ali razmer zunaj Unije, ki prizadenejo vse države članice, ter instrumenti CRR/CRD IV ne zadostujejo za obvladovanje teh tveganj.

2.Zaključek in nadaljnji ukrepi

Evropska komisija še ni opazila okoliščin, ki bi upravičevale uporabo člena 459 CRR, pri čemer upošteva zlasti, da ta člen dopušča le strožje ukrepe, daje prednost drugim instrumentom CRR/CRD IV ter da se ukrepi iz člena 459 CRR lahko uvedejo le, kadar zadevni razvoj dogodkov na trgu vpliva na vse države članice. V skladu s to oceno nista niti ESRB niti EBA priporočila Komisiji, naj na tej stopnji sprejme ukrep v skladu s členom 459 CRR.

Komisija bo v tesnem sodelovanju s ESRB še naprej spremljala razvoj dogodkov na trgu v Uniji in zunaj nje, ki bi lahko zahtevali uporabo tega člena.

3.Analiza

3.1.Splošni pregled

Komisija meni, da se je položaj finančnega sistema EU v preteklem letu precej razlikoval od okoliščin, ki upravičujejo uporabo ukrepov iz člena 459 CRR. Zlasti ni bilo pregrevanja gospodarstva zaradi kreditov. Finančni vzvod v gospodarstvu je sicer visok tako v zgodovinskem smislu kot po mednarodnih standardih, vendar ne narašča, prav tako ni dokazov o rasti finančnega vzvoda v bančnem sektorju. Pričakovati je mogoče, da se bo ta trend nadaljeval.

Gospodarstvo EU raste umirjeno, kar pomeni, da je tveganje pregrevanja gospodarstva omejeno. V skladu z zadnjo napovedjo Komisije bo v letih 2016 in 2017 tako v EU kot v euroobmočju realna rast BDP 2 %. Proizvodna vrzel bo ostala negativna, inflacija cen življenjskih potrebščin pa bo po napovedi ostala pod pragom 2 %, za katerega ECB meni, da je potreben za stabilnost cen. V skladu z nizkimi stopnjami inflacije in šibko rastjo so obrestne mere centralnih bank dosegle zelo nizke stopnje. To, skupaj z nakupi sredstev s strani centralnih bank, se je pretvorilo v nizke obrestne mere na trgih obveznic in kreditnih trgih. Kljub nizkim obrestnim meram dolg nefinančnih družb in gospodinjstev glede na BDP v večini držav članic EU ne narašča. Z izboljšanjem gospodarske rasti pa se pričakuje, da se bo dolg začel zmanjševati. V trenutnih razmerah šibke rasti povpraševanje po kreditih ne bi smelo spodbuditi prekomernega finančnega vzvoda v finančnem sektorju. Dogajanje v svetu verjetno ne bo vodilo do pregrevanja gospodarstva EU v bližnji prihodnosti, saj bo po napovedih rast tako svetovnega BDP kot svetovne trgovine precej pod dolgoletnimi trendi. Rezultat referenduma v Združenem kraljestvu o članstvu v EU je močno povečal negotovost (merjeno z Baker-Bloomovim indeksom) in dodatno ogrozil možnosti gospodarstva EU za rast ter morda omejil željo marsikaterega akterja po dodatnem zadolževanju. Bančni sektor, ki predstavlja hrbtenico finančnega sistema EU, ne povečuje finančnega vzvoda. Predhodni podatki EBA kažejo, da so se količniki regulatornega kapitala bank v letu 2015 izboljšali, v letu 2016 pa so ostali na isti ravni. To velja tako za količnike navadnega lastniškega temeljnega kapitala kot za količnike skupnega kapitala. Tehtano povprečje deleža navadnega lastniškega temeljnega kapitala EU je sredi leta 2016 znašalo 13,5 %, manj kot 5% bank pa je imelo delež nižji od 11%. Statistika ECB kaže, da se je bilančna vsota monetarnih finančnih institucij (MFI), brez evropskega sistema centralnih bank, v letih 2015 in 2016 komajda povečala. Za primerjavo, v obdobju pred krizo v letih 2001–2008 je rast vseh sredstev MFI znašala približno 10 % na leto. Posojilna sposobnost bank v EU je prav tako šibka. Na primer, bančno kreditiranje zasebnega sektorja v euroobmočju je v letih 2015 in 2016 naraslo manj od nominalnega BDP. Merilo ESRB za vrzel v razmerju kreditov in BDP je negativno in je v letu 2016 morda doseglo najnižjo vrednost. Visoke ravni slabih kreditov zavirajo kreditno rast. Pomenijo stroške za banke pri upravljanju kreditov in tako zmanjšujejo spodbude za razširitev kreditiranja. Prav tako so pokazatelj presežka dolga v podjetniškem sektorju in v gospodinjstvih. Podjetja ali gospodinjstva s slabim dolgom bodo dvakrat premislila, preden se bodo odločila za naložbe, saj vedo, da jim bodo banke zaračunale višje stroške kredita, da bi pokrile tveganja.

Rezultati stresnih testov, ki jih je EBA opravila leta 2016, kažejo, da je bančni sektor EU dovolj odporen na pretrese. V primeru negativnega scenarija, ki združuje hudo recesijo z obsežnimi pretresi za cene številnih finančnih sredstev, bi povprečen delež navadnega lastniškega temeljnega kapitala padel na 9,4 %. To je višje od primerljivega rezultata 8,5 %, ki ga je pokazal stresni test leta 2014, in pomeni, da je bančni sektor EU nadaljeval z ustvarjanjem precejšnjih rezerv, ki jih lahko uporabi v primeru negativnega razvoja dogodkov v gospodarstvu. Še več, stresni test je razkril precejšnjo heterogenost izpostavljenosti bank negativnim pretresom v različnih institucijah. Zato bi spremembe tveganj na tem področju ustrezneje obravnavali nacionalni ukrepi na podlagi CRR/CRD IV kot splošneje zastavljeni ukrepi iz člena 459 CRR.

3.2.Tveganja za finančno stabilnost EU, kot jih je opredelil ESRB

V preteklem letu je ESRB opredelil štiri glavna tveganja za evropsko gospodarstvo. Ta tveganja so ponovna ocenitev premij za tveganja na globalnih finančnih trgih, okrepljena z nizko likvidnostjo trgov; dodatno poslabšanje bilanc stanja bank in zavarovalnic; poslabšanje vzdržnosti dolga v sektorju država, v podjetniškem sektorju in v gospodinjstvih ter pretresi in širjenje negativnih učinkov sektorjev bančništva v senci. Spodaj je podrobneje ocenjeno, ali so ta tveganja relevantna za ukrepe iz člena 459 CRR.

(a)Ponovna ocenitev premij za tveganja

Morebitna ponovna ocenitev premij za tveganja na globalnih trgih, okrepljena z nizko likvidnostjo, velja za pomembno makrofinančno tveganje v evropskem finančnem sektorju.

To tveganje med drugim krepijo visoke cene v številnih razredih sredstev glede na zgodovinska povprečja. Visoke cene sredstev so v veliki meri posledica nizke stopnje obrestnih mer, kar številne razrede vlagateljev spodbuja k iskanju donosa. Čeprav se na nekaterih trgih podjetniških obveznic in nepremičninskih trgih kažejo znaki prevzemanja visokih tveganj, so ti znaki heterogeni po segmentih trga in državah članicah. To zlasti velja za znake pregrevanja, ki so prisotni na nepremičninskih trgih v nekaterih državah članicah, v drugih pa o njih ni niti sledu.

Kapitalski položaji finančnih institucij, za katere se uporabljata CRD IV/CRR, bi morali biti zadostni, da lahko institucije prestanejo uresničitev tega tveganja. V stresnem testu EBA je tržno tveganje pri negativnem scenariju zmanjšalo delež navadnega lastniškega temeljnega kapitala za zgolj eno odstotno točko, pri čemer je skupno zmanjšanje pri negativnem scenariju znašalo 3,8 odstotne točke. Zato tržno tveganje ni tisto, ki je največ prispevalo k eroziji kapitala, ugotovljeni pri stresnem testu. Seveda se tržno tveganje lahko uresniči v drugačni obliki, kot je bila predpostavljena v stresnem testu. Vseeno pomirja dejstvo, da je finančni sektor v preteklih letih pokazal zadostno odpornost, ko je prišlo do nenadnih prilagoditev premij za tveganja na svetovnih trgih. Tovrstni dogodki so bili nenaden skokovit dvig cen ameriških državnih obveznic (tako imenovani „flash rally“) oktobra 2014, odprodaja nemških državnih obveznic maja/junija 2015, prilagoditev menjalnih tečajev in cen delnic po referendumu v Združenem kraljestvu junija 2016 ter nenadno povečanje japonskih donosov avgusta 2016. Ti so pustili kratkotrajno sled na cenah drugih finančnih sredstev in niso povzročili razdejanja v nobeni finančni instituciji. Še en opazen razvoj dogodkov na trgu se nanaša na občasne nenadne reakcije cen delnic bank EU. Izpostavljenosti tržnim tveganjem je sicer na žalost težko spremljati, vendar pa so v pripravi predlogi politike za to področje v okviru temeljitega pregleda trgovalne knjige, začetega z baselskim okvirom, ki naj bi po pričakovanjih bili učinkovitejši kot kateri koli ukrep za boljšo preglednost iz člena 459 CRR.