SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU IN RAČUNSKEMU SODIŠČU

Konsolidirani zaključni račun Evropske unije za proračunsko leto 2018

(2019/C 327/01)

KAZALO

PREDGOVOR 2

POLITIČNI IN FINANČNI OKVIR, UPRAVLJANJE IN ODGOVORNOST EVROPSKE UNIJE 3

IZJAVA, PRILOŽENA KONSOLIDIRANEMU ZAKLJUČNEMU RAČUNU 9

POUDARKI ZA PRORAČUNSKO LETO 2018 10

KONSOLIDIRANI RAČUNOVODSKI IZKAZI IN POJASNILA 12

BILANCA STANJA 13

IZKAZ POSLOVNEGA IZIDA 14

IZKAZ FINANČNEGA IZIDA 15

IZKAZ SPREMEMB V ČISTIH SREDSTVIH 16

POJASNILA K RAČUNOVODSKIM IZKAZOM 17

RAZPRAVA O RAČUNOVODSKIH IZKAZIH IN NJIHOVA ANALIZA 90

POROČILA O IZVRŠEVANJU PRORAČUNA IN POJASNILA 104

GLOSAR 159

SEZNAM KRATIC 163

PREDGOVOR

Veseli me, da vam lahko predstavim zaključni račun Evropske unije za leto 2018. V njem je predstavljen popoln pregled financiranja EU in izvrševanja proračuna EU v prejšnjem letu, vključno s podatki o pogojnih obveznostih, finančnih obveznostih in drugih obveznostih Unije. Zaradi večletne narave dejavnosti Unije vsebuje tudi pojasnila o ključnih finančnih podatkih in njihovem gibanju. Konsolidirani zaključni račun Evropske unije je del celovitega svežnja finančnih poročil in poročil o odgovornosti Komisije in bistven del našega visoko razvitega sistema finančne odgovornosti.

Proračun EU je kljub sorazmerno skromnemu obsegu zelo pomemben za milijone Evropejk in Evropejcev. Dopolnjuje nacionalne proračune in podpira politične prednostne naloge, pri katerih ima resnično dodano vrednost in pri katerih lahko na najučinkovitejši način doseže rezultate.

Leto 2018 je bilo peto leto izvajanja veljavnega večletnega finančnega okvira; vsi finančni programi se v celoti izvajajo. Izvrševanje proračuna EU je znašalo skupaj 173,1 milijarde EUR v odobritvah za prevzem obveznosti in 156,7 milijarde EUR v odobritvah plačil. Skozi vse leto je proračun EU še naprej zagotavljal odziv na izzive, ki izhajajo iz zapletenega geopolitičnega okolja, hkrati pa strateške naložbe in trajnostno rast v Evropi.

Skoraj polovica sredstev je bila usmerjena v spodbujanje rasti, zaposlovanja in konkurenčnosti. Financiranje za raziskave in inovacije je bilo zagotovljeno v okviru programa Obzorje 2020, za mala in srednja podjetja v okviru programa COSME, za izobraževanje pa v okviru programa Erasmus+. Pomembno vlogo so imeli tudi Evropski sklad za strateške naložbe, Instrument za povezovanje Evrope ter evropski strukturni in investicijski skladi. Vabim vas, da se seznanite z zgodbami številnih naložb EU na portalu „InvestEU“ (https://europa.eu/investeu/home_sl).

Proračun EU je zagotavljal tudi močno podporo na drugih prednostnih področjih, kot so celovit pristop EU k migracijam, varnostna unija in zunanje delovanje EU. Uniji je omogočil, da je v času nestanovitnosti v evropski soseščini prevzela močno vlogo zunaj naših meja, prispeval pa je tudi k doseganju medsektorskih ciljev politike, povezanih s podnebnimi spremembami in biotsko raznovrstnostjo. Leta 2018 je bilo za vključevanje podnebnih ukrepov namenjenih več kot 32 milijard EUR, kar je 20 % celotnega proračuna.

Stalna podpora je bila zagotovljena tudi za spodbujanje trajnostne rasti in ohranjanje evropskih naravnih virov prek skupne kmetijske in ribiške politike ter dejavnosti na področju podnebja in okolja v okviru programa LIFE.

Konsolidirani zaključni račun Evropske unije se pripravi v skladu z mednarodnimi računovodskimi standardi za javni sektor. Da bi Komisija zaščitila te standarde, stalno izboljšuje svoja pravila in postopke, organizacijsko strukturo in prožnost. Dosledno in učinkovito poročanje povečuje odgovornost porabe EU, in sicer ne le zaradi pravne skladnosti. Pomaga namreč tudi pri vključevanju državljanov in drugih deležnikov ter ohranjanju njihovega zaupanja v Evropsko unijo.

Günther H. OETTINGER

Komisar za proračun in človeške vire

POLITIČNI IN FINANČNI OKVIR, UPRAVLJANJE IN ODGOVORNOST EVROPSKE UNIJE

Evropska unija (EU) je unija, v kateri so države članice nanjo prenesle pristojnosti za uresničevanje skupnih ciljev. Unija temelji na vrednotah spoštovanja človekovega dostojanstva, svobode, demokracije, enakosti, pravne države in spoštovanja človekovih pravic, vključno s pravicami pripadnikov manjšin. Te vrednote so skupne državam članicam v družbi, v kateri prevladujejo pluralizem, nediskriminacija, strpnost, pravičnost, solidarnost ter enakost žensk in moških.

1. POLITIČNI IN FINANČNI OKVIR

Pogodbi EU

Krovni cilji in načela, ki usmerjajo Unijo in evropske institucije, so opredeljeni v Pogodbah. Unija in institucije EU lahko delujejo le v mejah pristojnosti, ki jih imajo v skladu s Pogodbama za uresničevanje v njih določenih ciljev, pri tem pa morajo upoštevati načeli (1) subsidiarnosti in sorazmernosti. Unija si za doseganje svojih ciljev in izvajanje svojih politik sama zagotovi potrebna finančna sredstva. Za uresničevanje ciljev je odgovorna Komisija v sodelovanju z državami članicami in v skladu z načelom dobrega finančnega poslovodenja.

EU uresničuje cilje iz Pogodbe s številnimi orodji, med katerimi je tudi proračun EU. Druga so na primer zakonodajni predlogi ali izvajanje političnih strategij.

Politične prednostne naloge Komisije

Politične prednostne naloge Komisije so opredeljene v političnih usmeritvah, ki jih je določil predsednik Komisije. Te usmeritve določajo načrt za ukrepanje Komisije, ki je v celoti skladen in združljiv s strategijo Evropa 2020 kot dolgoročno strategijo EU za rast.

10 PREDNOSTNIH NALOG

— Nova spodbuda za delovna mesta, rast in naložbe — Uravnotežena in progresivna trgovinska politika za izkoriščanje globalizacije — Povezan enotni digitalni trg — Območje pravosodja in temeljnih pravic, zasnovano na medsebojnem zaupanju — Trdna energetska unija s podnebno politiko, usmerjeno v prihodnost — V smeri nove migracijske politike — Bolj povezan in pravičnejši notranji trg z okrepljeno industrijsko bazo — Evropa kot močnejši svetovni akter — Bolj poglobljena in pravičnejša ekonomska in monetarna unija (EMU) — Unija demokratičnih sprememb

Strategija Evropa 2020

V strategiji Evropa 2020, ki so jo leta 2010 sprejeli voditelji držav ali vlad držav članic Evropske unije, je bila opredeljena desetletna strategija EU za rast in delovna mesta (2). Strategija vsebuje tri dopolnjujoče se prednostne naloge, ki so pametna, trajnostna in vključujoča rast, skupaj s petimi krovnimi cilji EU.

Proračun EU je eden od vzvodov EU, ki prispevajo k doseganju ciljev strategije Evropa 2020. Za doseganje konkretnih rezultatov v zvezi s strategijo Evropa 2020 se uporabljajo številni ukrepi na nacionalni ravni, ravni EU in mednarodni ravni.

Agenda za trajnostni razvoj do leta 2030 (3)

Trajnostni razvoj je že dolgo v središču evropskega projekta. V Pogodbah EU so priznane gospodarske, socialne in okoljske razsežnosti trajnostnega razvoja, ki bi jih bilo treba obravnavati skupaj. EU je zavezana razvoju, ki je skladen s potrebami sedanjosti in ne ogroža zmožnosti zadovoljevanja potreb prihodnjih generacij. Proračun EU ima ključno vlogo pri številnih izzivih v zvezi s trajnostjo – od brezposelnosti mladih do staranja prebivalstva, podnebnih sprememb, onesnaževanja, trajnostne energije in migracij. Sedanja Komisija vključuje trajnostni razvoj v ključne medsektorske projekte ter sektorske politike in pobude.

Politike, ki jih podpira proračun EU, se izvajajo v skladu z večletnim finančnim okvirom (VFO) ter ustrezno sektorsko zakonodajo, ki določa programe za porabo sredstev.

Večletni finančni okvir in programi za porabo sredstev

Politične prednostne naloge EU so v večletnem finančnem okviru izražene v finančnem smislu v obdobju, ki je dovolj dolgo, da se zagotovita učinkovitost in usklajena dolgoročna vizija za upravičence do sredstev EU in nacionalne organe, ki zagotavljajo sofinanciranje. V njem so določeni najvišji letni zneski (zgornje meje) za odhodke EU kot celoto in za glavne kategorije odhodkov (razdelki). S seštevkom zneskov zgornjih mej vseh razdelkov se lahko izračuna skupna zgornja meja odobritev za prevzem obveznosti. Večletni finančni okvir se sprejme soglasno, kar pomeni, da se vse države članice strinjajo s cilji in ravnjo porabe (najvišja raven proračunskih obveznosti in plačil), in ob soglasju Evropskega parlamenta.

Medinstitucionalni sporazum

Večletni finančni okvir dopolnjuje medinstitucionalni sporazum (4), ki je politični dogovor med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo. Namen tega sporazuma, sprejetega leta 2013 v skladu s členom 295 PDEU, je izvajanje proračunske discipline, izboljšanje poteka letnega proračunskega postopka in sodelovanja med institucijami pri proračunskih zadevah ter zagotovitev dobrega finančnega poslovodenja.

Letni proračun

Letni proračun pripravi Komisija, dokončno pa se v skladu s postopkom iz člena 314 PDEU o njem dogovorita Evropski parlament in Svet, običajno do sredine decembra. V skladu z načelom uravnoteženosti proračuna morajo biti skupni prihodki v danem proračunskem letu enaki skupnim odhodkom (odobritvam plačil).

Glavni viri financiranja EU so prihodki iz lastnih sredstev EU, ki jih dopolnjujejo drugi prihodki. Obstajajo tri vrste lastnih sredstev: tradicionalna lastna sredstva (kot so carine in prelevmani na sladkor), lastna sredstva iz naslova davka na dodano vrednost (DDV) in lastna sredstva iz naslova bruto nacionalnega dohodka (BND). Drugi prihodki, ki se ustvarijo pri dejavnostih EU (npr. globe zaradi kršitev pravil konkurence), običajno predstavljajo manj kot 10 % skupnih prihodkov. Skupni znesek lastnih sredstev, potreben za financiranje proračuna, se določi tako, da se od skupnih odhodkov odštejejo drugi prihodki. V sedanjem VFO skupni znesek lastnih sredstev ne sme presegati 1,20 % vsote bruto nacionalnega dohodka (BND) držav članic.

Odhodki EU iz poslovanja zajemajo različne razdelke večletnega finančnega okvira in so v različnih oblikah, odvisno od načina izplačevanja in upravljanja denarja. Proračun EU se izvršuje prek treh načinov upravljanja, navedenih v nadaljevanju.

— Deljeno upravljanje po tej metodi se naloge za izvrševanje proračuna prenesejo na države članice. Približno 75 % odhodkov spada pod ta način upravljanja, ki zajema področja, kot sta poraba za kmetijstvo in strukturni ukrepi.

— Neposredno upravljanje kadar proračun izvršujejo neposredno službe Komisije.

— Posredno upravljanje kadar Komisija naloge za izvrševanje proračuna prenese na tretje osebe, kot so regulativne agencije EU ali mednarodne organizacije.

Finančna uredba

Finančna uredba (5), ki se uporablja za splošni proračun, je osrednji akt regulativne strukture financ EU in določa finančna pravila EU, ki se uporabljajo za proračun EU.

2. UPRAVLJANJE IN ODGOVORNOST

2.1 INSTITUCIONALNA STRUKTURA

Organizacijsko upravljanje EU sestavljajo institucije, agencije in drugi organi EU, ki so našteti v pojasnilu 9 Pojasnil h konsolidiranim računovodskim izkazom. Evropska investicijska banka (EIB), Evropski investicijski sklad (EIS) in Evropska centralna banka (EIB) niso vključeni na področje uporabe finančne uredbe. Glavne institucije, ki so odgovorne za oblikovanje politik in sprejemanje odločitev, so Evropski parlament, Evropski svet, Svet in Komisija.

Evropska komisija je edinstvena organizacija. V skladu s Pogodbo je odgovorna za načrtovanje, pripravo in predlaganje zakonodaje, upravljanje politik EU, vključno s spremljanjem izvajanja zakonodaje EU in zagotavljanjem njenega izvrševanja, dodeljevanje sredstev EU ter zastopanje EU na mednarodni ravni.

Kot je predvideno v Pogodbi (6), Komisija tudi izvršuje proračun v sodelovanju z državami članicami. Skupaj zagotavljajo, da se odobrena proračunska sredstva porabljajo v skladu z načeli dobrega finančnega poslovodenja. Uredbe določajo obveznosti držav članic v zvezi z revizijo in nadzorom izvrševanja proračuna in nastalih obveznosti. Za vsako institucijo določajo tudi obveznosti in podrobna pravila, ki se nanašajo na njen delež odhodkov.

Komisija izvaja te naloge pod vodstvom kolegija komisarjev, ki določa prednostne naloge in prevzema splošno politično odgovornost za odločitve Komisije. Predsednik, katerega vloga je bila okrepljena s Pogodbo iz Nice in Lizbonsko pogodbo, odloča o notranji organizaciji Komisije in zagotavlja, da deluje usklajeno, učinkovito in kot kolegij.

Notranje delovanje Komisije temelji na več ključnih načelih, na katera se opira dobro upravljanje: jasnih vlogah in odgovornostih, močni zavezanosti upravljanju smotrnosti in skladnosti s pravnim okvirom, jasnih mehanizmih odgovornosti, visokokakovostnem in vključujočem regulativnem okviru, odprtosti in preglednosti ter visokih standardih etičnega ravnanja.

2.2 UPRAVLJAVSKA STRUKTURA KOMISIJE

Evropska komisija ima edinstven sistem upravljanja z jasnim razlikovanjem med političnimi strukturami in strukturami za upravni nadzor ter jasno omejeno pristojnostjo in finančno odgovornostjo (7). Ta sistem temelji na Pogodbah, struktura pa se je razvijala, da se je prilagajala spreminjajočemu se okolju in ostala v skladu z dobrimi praksami, določenimi v ustreznih mednarodnih standardih (8).

Komisija je leta 2018 sprejela „sveženj o upravljanju“ (9), s katerim je znatno racionalizirala in okrepila svojo ureditev korporativnega upravljanja ter izkoristila nedavno revizijsko delo Evropskega računskega sodišča (10) in Službe za notranjo revizijo.

— Kolegij komisarjev prevzema skupno politično odgovornost za delo Komisije. Operativno izvrševanje proračuna je preneseno na generalne direktorje in vodje služb, ki vodijo upravno strukturo Komisije (11).

— Kolegij prenese naloge finančnega poslovodenja na generalne direktorje ali vodje služb, ki tako postanejo odredbodajalci na podlagi prenosa pooblastil. Te naloge se lahko nadalje prenesejo na direktorje, vodje enot in druge, ki tako postanejo odredbodajalci na podlagi nadaljnjega prenosa pooblastil. Odredbodajalci so odgovorni za celotno upravljanje od določanja, kaj je treba narediti za uresničitev ciljev politik, ki jih je zastavila institucija, do upravljanja dejavnosti z operativnega in proračunskega vidika.

— Odbor za spremljanje poteka revizij je pristojen za spremljanje izvajanja revizij, zlasti tistih, ki jih izvaja Služba za notranjo revizijo, pa tudi izvajanja na podlagi revizij Evropskega računskega sodišča.

— Interni upravni odbor, ki ga vodi generalni sekretar, pod odgovornostjo predsednika redno združuje generalne direktorje, odgovorne za proračun, človeške vire in varnost, ter generalnega direktorja pravne službe. Člani, odgovorni za proračun in upravo v kabinetu predsednika, ter vodje kabinetov članov Komisije, odgovornih za proračun, človeške vire in upravo, so opazovalci. Odbor zagotavlja usklajevanje, nadzor, svetovanje in strateške usmeritve glede vprašanj korporativnega upravljanja na področjih, ki vključujejo upravljanje finančnih in človeških virov, obvladovanje tveganj, upravljanje smotrnosti, upravljanje IT, kibernetsko in fizično varnost, neprekinjeno poslovanje in upravljanje informacij. Na ta način prispeva k zagotavljanju struktur, procesov in upravnih politik, ki jih Komisija potrebuje za učinkovito in uspešno izpolnjevanje političnih prednostnih nalog kolegija in nalog, ki so ji zaupane s Pogodbama.

2.3 FINANČNO POSLOVODENJE KOMISIJE

V Komisiji so vloge in pristojnosti na področju finančnega poslovodenja jasno opredeljene (npr. v finančni uredbi) in se izvajajo. To je decentraliziran pristop z jasnimi pristojnostmi in ciljem, da se oblikuje upravna kultura, ki uradnike spodbuja k prevzemanju odgovornosti za dejavnosti, ki jih nadzirajo, in jim omogoča nadzor nad dejavnostmi, za katere so odgovorni.

Komisija lahko za izvajanje posebnih programov pooblasti tudi izvršilne agencije. Odločitve o odhodkih se lahko upravljajo tudi prek druge institucije ali organa ali skupaj z njim. Velik del proračuna se upravlja v okviru sistema deljenega upravljanja z državami članicami, zlasti na področju strukturnih skladov in kmetijstva.

Naloge izvrševanja proračuna so tudi zaupane:

— nacionalnim agencijam,

— skupini Evropske investicijske banke,

— tretjim državam,

— mednarodnim organizacijam (npr. Svetovni banki ali Združenim narodom),

— drugim subjektom.

Generalni direktorji so kot odredbodajalci na podlagi prenosa pooblastil odgovorni za dobro finančno upravljanje virov. Pri izvrševanju proračuna EU morajo odredbodajalci na podlagi prenosa pooblasil upoštevati določbe finančne uredbe in vzpostaviti ustrezen okvir notranje kontrole. Cilji notranje kontrole se med drugim osredotočajo na:

— uspešnost, učinkovitost in gospodarnost delovanja,

— finančni nadzor in boj proti goljufijam,

— celovitost in etičnost,

— upravljanje človeških virov,

— zanesljivo poročanje,

— komunikacijo,

— varovanje sredstev in informacij.

Vsak odredbodajalec na podlagi prenosa pooblastil se lahko zanese na enega ali dva višja ali srednja vodstvena delavca, ki sta odgovorna za obvladovanje tveganj in notranjo kontrolo, da nadzorujeta in spremljata izvajanje sistemov notranje kontrole. Osrednje službe Komisije zagotavljajo smernice in nasvete ter spodbujajo dobre prakse.

V okviru cikla strateškega načrtovanja in priprave programov Komisije mora vsak odredbodajalec pripraviti letno poročilo o dejavnostih, in sicer o dejavnostih ter dosežkih in rezultatih politik v letu, za katerega izjavlja, da so bila sredstva porabljena na podlagi načel dobrega finančnega poslovodenja ter da je vzpostavil kontrolne postopke, ki zagotavljajo potrebna jamstva glede zakonitosti in pravilnosti z izkazi povezanih transakcij. Na ravni Komisije je letno poročilo o upravljanju in smotrnosti izvrševanja proračuna EU glavni instrument , s katerim kolegij komisarjev prevzame politično odgovornost za upravljanje proračuna.

Računovodja Komisije je na centralni ravni odgovoren za upravljanje zakladnice, postopke izterjave, določanje računovodskih pravil na podlagi mednarodnih računovodskih standardov za javni sektor in metod, potrjevanje računovodskih sistemov ter pripravo zaključnega računa Komisije in konsolidiranega zaključnega računa EU. Poleg tega mora računovodja podpisati zaključni račun z izjavo, da v vseh pomembnih vidikih pošteno predstavlja finančno stanje, rezultate poslovanja in denarne tokove Unije. Zaključni račun sprejme kolegij komisarjev. Funkcija računovodje je neodvisna funkcija in ima veliko odgovornost pri finančnem poročanju Komisije. Tudi funkcija notranjega revizorja Komisije je centralizirana in neodvisna, pri čemer notranji revizor zagotavlja neodvisne nasvete, mnenja in priporočila v zvezi s kakovostjo in delovanjem sistemov notranje kontrole v Komisiji, agencijah EU in drugih neodvisnih organih.

2.4 OKVIR SMOTRNOSTI

Izvajanje trdnih okvirov smotrnosti je nujno za zagotovitev močne usmerjenosti v rezultate, dodane vrednosti EU in dobrega upravljanja programov EU. Okvir smotrnosti proračuna EU je podrobno določen, na standardnem indeksu okvirov za smotrnostno pripravo proračuna pa dosega boljše rezultate kot katera koli država Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD). Okvir smotrnosti proračuna EU vključuje poročila o več vrstah in ravneh strateških ciljev, vključno s strategijo Evropa 2020 in drugimi političnimi prednostnimi nalogami. Pri njem je treba upoštevati tudi dopolnjevanje in vključevanje politik in programov ter ključno vlogo držav članic pri izvrševanju proračuna EU.

— Cilji in kazalniki so pomemben del pravne podlage programov, Komisija pa vsako leto poroča o njih v poročilih o programih, priloženih predlogu proračuna. V njih so navedene ključne informacije, ki so potrebne za podroben pregled programa in merjenje smotrnosti: to vključuje sedemletne finančne obveznosti, izhodiščne scenarije za smotrnost programov (izhodišča za ukrepe politike), končne cilje (ki jih je treba doseči ob koncu večletnega programskega obdobja) in vmesne mejnike.

— Da bi Komisija zagotovila, da se sredstva dodelijo prednostnim nalogam ter da je vsak ukrep kar najbolj smotrn in prinese visoko dodano vrednost, spodbuja kulturo smotrnosti v vseh svojih službah. Poleg tega je v preteklih letih razvila pristop, ki spodbuja boljše ravnotežje med skladnostjo s pravili in smotrnostjo.

— Letno poročilo o upravljanju in smotrnosti izvrševanja proračuna EU vsebuje celovit pregled smotrnosti, upravljanja in zaščite proračuna EU. Prav tako je v njem pojasnjeno, kako proračun EU podpira politične prednostne naloge Evropske unije, rezultate, dosežene s proračunom EU, in vlogo Komisije pri zagotavljanju in spodbujanju najvišjih standardov upravljanja proračuna in finančnega poslovodenja.

— Evropsko računsko sodišče s sistematičnim in temeljitim pristopom ocenjuje kvalitativne vidike oblikovanja proračuna, vključno z vidikom smotrnosti izvrševanja, v okviru svojega letnega poročanja in s pripravo posebnih poročil.

Zaradi vseh teh elementov lahko proračunski organ dobro upošteva smotrnost izvrševanja kot pomemben dejavnik pri odločanju o naslednjem letnem proračunu.

2.5 FINANČNO POROČANJE

Glavni element finančnega poročanja EU je celovito finančno poročanje in poročanje o odgovornosti EU, ki ga sestavljajo konsolidirani zaključni račun EU, letno poročilo o upravljanju in smotrnosti izvrševanja proračuna, ki vključuje poročilo o oceni v skladu s členom 247(1)(e) finančne uredbe, letno poročilo o notranji reviziji, dolgoročna napoved prihodnjih prilivov in odlivov za naslednjih pet let ter poročilo o nadaljnjem ukrepanju po razrešnici. S celovitim finančnim poročanjem in poročanjem o odgovornosti se javnosti vsako leto zagotovi celovit pregled nad finančnim in poslovnim stanjem v EU.

Konsolidirani zaključni račun EU vsebuje finančne informacije o dejavnostih institucij, agencij in drugih organov EU, in sicer z vidika računovodstva na podlagi nastanka poslovnega dogodka in z vidika proračuna. Ta zaključni račun ne vključuje zaključnih računov držav članic.

Konsolidirani zaključni račun EU zajema dva ločena, a povezana dela:

(a) konsolidirane računovodske izkaze ter

(b) poročila o izvrševanju proračuna, ki vsebujejo zbirno evidenco izvrševanja proračuna.

Poleg tega je konsolidiranemu zaključnemu računu EU priložen dokument z naslovom „Razprava o računovodskih izkazih in njihova analiza“, v katerem so povzeti bistvene spremembe in trendi v računovodskih izkazih ter pojasnjena pomembna tveganja in negotovosti, s katerimi se sooča EU, ter prihodnje potrebe.

Poročanje in prevzemanje odgovornosti na Komisiji:

Celovito finančno poročanje in poročanje o odgovornosti Člen 247 finančne uredbe — Konsolidirani zaključni račun EU — Letno poročilo o upravljanju in smotrnosti izvrševanja proračuna EU (vključno s poročanjem o oceni financ EU) — Letno poročilo o notranji reviziji — Dolgoročna napoved prilivov in odlivov za pet let — Poročilo o nadaljnjem ukrepanju po razrešnici Druga poročila — Komunikacijski sveženj ob govoru o stanju v Uniji — Splošno poročilo o dejavnostih EU — Letna poročila o dejavnostih generalnih direktoratov — Poročilo o upravljanju proračuna in finančnem poslovodenju

2.6 POSTOPEK ZUNANJE REVIZIJE IN RAZREŠNICE

Zunanja revizija

Evropsko računsko sodišče (ERS) je zunanji revizor institucij (in organov) EU. Naloga ERS je prispevati k izboljševanju finančnega poslovodenja EU, spodbujati odgovornost in preglednost ter delovati kot neodvisni varuh finančnih interesov državljanov EU. Vloga ERS kot neodvisnega zunanjega revizorja EU obsega preverjanje, ali so bila sredstva EU pravilno obračunana, zbrana in porabljena v skladu z ustreznimi pravili in predpisi ter ali je bila njihova poraba smotrna.

ERS v okviru svojih dejavnosti za Evropski parlament in Svet pripravi:

(1) letno poročilo o dejavnostih, ki se financirajo iz splošnega proračuna, v katerem so podrobno opisana njegova opažanja o zaključnem računu EU in z njim povezanih transakcijah;

(2) mnenje, ki temelji na njegovih revizijah in je vključeno v letno poročilo v obliki izjave o zanesljivosti, in sicer (i) o zanesljivosti zaključnega računa ter (ii) o zakonitosti in pravilnosti z njim povezanih transakcij, ki se nanašajo na pobrane prihodke in plačila končnim upravičencem, ter

(3) posebna poročila, ki zajemajo posamezna področja, in specifična letna poročila (npr. o Evropskem razvojnem skladu ali agencijah EU).

Razrešnica

Zadnja stopnja proračunskega cikla je postopek razrešnice za dano proračunsko leto. Ta pomeni politično razsežnost zunanje kontrole izvrševanja proračuna in je odločitev, s katero „organ, odgovoren za razrešnico,“ (tj. Evropski parlament, ki ravna na priporočilo Sveta) Komisijo (in druge organe EU) „razreši“ odgovornosti za upravljanje posameznega proračuna. Ta odločitev temelji na proučitvi konsolidiranega zaključnega računa EU in skupine poročil Komisije (letno poročilo o upravljanju in smotrnosti izvrševanja proračuna EU, poročilo o nadaljnjem ukrepanju po razrešnici iz prejšnjega leta ter letno poročilo organu, odgovornemu za razrešnico, o izvedenih notranjih revizijah), pa tudi na letnem poročilu, revizijskem mnenju („izjava o zanesljivosti“) in posebnih poročilih Evropskega računskega sodišča. Poleg tega se pri odločitvi upoštevajo pisni odgovori Komisije na vprašanja in druge zahteve za dodatne informacije, pa tudi zaslišanja komisarja za proračun, komisarjev in generalnih direktorjev, pristojnih za glavna področja porabe, ter generalnega sekretarja pred odborom Evropskega parlamenta za proračunski nadzor.

Postopek razrešnice se lahko konča na tri načine: s podelitvijo, odlogom podelitve ali zavrnitvijo podelitve razrešnice. Končna poročila o razrešnici vključujejo tudi posebne zahteve, ki jih Evropski parlament in Svet naslovita na Komisijo. V zvezi s temi zahtevami je treba pripraviti poročilo o nadaljnjem ukrepanju, v katerem Komisija predstavi konkretne ukrepe, ki jih je že sprejela ali jih namerava sprejeti.

IZJAVA, PRILOŽENA KONSOLIDIRANEMU ZAKLJUČNEMU RAČUNU

Konsolidirani zaključni račun Evropske unije za leto 2018 je bil pripravljen na podlagi podatkov, ki so jih predložile institucije in organi v skladu s členom 246(2) finančne uredbe, ki se uporablja za splošni proračun Evropske unije. Izjavljam, da je bil pripravljen v skladu z naslovom XIII navedene finančne uredbe ter računovodskimi načeli, pravili in metodami iz pojasnil k računovodskim izkazom.

Od računovodij teh institucij in organov, ki potrjujejo zanesljivost poslanih podatkov, sem pridobila vse potrebne podatke za pripravo zaključnega računa, ki prikazuje sredstva in obveznosti Evropske unije ter izvrševanje proračuna.

Potrjujem, da sem na podlagi teh podatkov in preverjanj, ki so bila po mojem mnenju potrebna za potrditev zaključnega računa Evropske komisije, pridobila razumno zagotovilo, da zaključni račun v vseh pomembnih vidikih pošteno predstavlja finančno stanje, rezultate poslovanja in denarne tokove Evropske unije.

Rosa ALDEA BUSQUETS Računovodja Evropske komisije 21. junij 2019

POUDARKI ZA PRORAČUNSKO LETO 2018

Izvrševanje proračuna Unije za leto 2018

V sprejetem proračunu za leto 2018 je bil med desetimi prednostnimi nalogami, ki jih je ob začetku mandata Komisije določil predsednik Juncker, poudarek na dveh glavnih prednostnih nalogah politike za Evropo. Prva se je nanašala na evropski odziv na nove izzive, ki izhajajo iz zapletenega geopolitičnega okolja, in sicer od upravljanja migracij do zaščite zunanjih meja EU in varnosti njenih državljanov. Druga se je nanašala na strateške naložbe in trajnostno rast v podporo gospodarski koheziji in ustvarjanju delovnih mest, zlasti za mlade. Poleg teh dveh jasnih prednostnih nalog bodo so proračun EU in drugi instrumenti v letu 2018 še naprej podpirali kmete in razvoj podeželja ter poglabljali in krepili strateške povezovalne daljnovode in omrežja med državami EU z izvajanjem enotnega digitalnega trga in energetske unije. Komisija je še naprej podpirala zunanje delovanje EU kot ključne gospodarske in politične partnerice ter vodilne izvajalke naložb in mednarodne humanitarne pomoči.

Izvrševanje proračuna EU v letu 2018 je znašalo skupaj 173,1 milijarde EUR v odobritvah za prevzem obveznosti in 156,7 milijarde EUR v odobritvah plačil.

Skoraj polovica sredstev (87,4 milijarde EUR v odobritvah za prevzem obveznosti) je bila usmerjena v spodbujanje pametne in vključujoče rasti, zaposlovanja, konkurenčnosti in kohezije. To vključuje sredstva za raziskave in inovacije v okviru programa Obzorje 2020, izobraževanje v okviru programa Erasmus+, mala in srednja podjetja v okviru programa COSME, Instrument za povezovanje Evrope (IPE), Jamstveni sklad za Evropski sklad za strateške naložbe (EFSI), ki je orodje, na katerem temelji naložbeni načrt za Evropo, ter za spodbujanje konvergence držav članic in regij na podlagi evropskih strukturnih in investicijskih skladov (skladi ESI). Poleg tega je podpora evropskim kmetom iz proračuna EU znašala 44,4 milijarde EUR v izvedenih plačilih.

Proračun se je uporabil tudi za krepitev zunanjih meja Unije ter reševanje migracijske in begunske krize s financiranjem ukrepov, vključno z nujno pomočjo, premestitvijo, nadzorom meja, preselitvijo, vračanjem ter vključevanjem beguncev in prosilcev za azil. Poleg tega so se iz proračuna še naprej financirali programi v podporo varstvu pravosodja in temeljnih pravic ter socialni koheziji, da bi naše evropske družbe ostale vključujoče, svobodne in poštne.

Izstop Združenega kraljestva iz Evropske unije

Ozadje

Večina državljanov Združenega kraljestva, ki so se udeležili referenduma o članstvu v Evropski uniji 23. junija 2016, je glasovala za izstop iz EU. Združeno kraljestvo je 29. marca 2017 uradno obvestilo Evropski svet o svoji nameri, da izstopi iz EU in Evropske skupnosti za atomsko energijo (Euratom). S tem je sprožilo člen 50 Pogodbe o Evropski uniji, ki določa postopek, po katerem lahko posamezna država članica izstopi iz Unije.

Pogajalski proces

Komisija je 19. marca 2018 objavila osnutek sporazuma o izstopu, v katerem je predstavila napredek, dosežen pri pogajanjih. EU in Združeno kraljestvo sta v delu osnutka sporazuma o izstopu, ki se nanaša na finančni dogovor, napredek, dosežen v prvi fazi pogajanj, zapisala v pravno besedilo.

14. novembra 2018 je bilo objavljeno skupno poročilo o dogovoru pogajalcev glede celotnega besedila osnutka sporazuma o izstopu in o osnutku politične izjavo o okviru za prihodnje odnose med Združenim kraljestvom in Evropsko unijo. Istega dne je bil objavljen posodobljen in dogovorjen osnutek sporazuma o izstopu, v katerem je Združeno kraljestvo soglašalo, da bo vse svoje obveznosti na podlagi sedanjega večletnega finančnega okvira in prejšnjih finančnih perspektiv, vključno s svojim deležem obveznosti in pogojnih obveznosti Unije, plačalo, kot če bi bilo še vedno država članica. Vlada Združenega kraljestva je osnutek sporazuma o izstopu odobrila 14. novembra, Evropski svet pa ga je potrdil 25. novembra 2018. Svet (člen 50) je 11. januarja 2019 odobril sklep o sklenitvi sporazuma o izstopu in ga poslal v odobritev Evropskemu parlamentu. Na zahtevo Združenega kraljestva se je Evropski svet v skladu s postopkom iz člena 50 PDEU 21. marca 2019 strinjal s podaljšanjem roka za izstop Združenega kraljestva do 22. maja 2019, če bi spodnji dom parlamenta Združenega kraljestva odobril sporazum o izstopu najpozneje do 29. marca 2019, v nasprotnem primeru pa do 12. aprila 2019 (12). Spodnji dom parlamenta Združenega kraljestva ni odobril sporazuma o izstopu do 29. marca 2019, zato se je Evropski svet na ponovno zahtevo Združenega kraljestva 10. aprila 2019 strinjal s podaljšanjem roka za izstop Združenega kraljestva do 31. oktobra 2019 (13). Do izstopa bi moralo priti prvi dan meseca po zaključku ratifikacije ali 1. novembra 2019, kar koli nastopi prej. Združeno kraljestvo bo še naprej država članica do novega datuma izstopa z vsemi pravicami in obveznostmi v skladu s členom 50 PEU ter pravico, da kadar koli prekliče svoje uradno obvestilo.

Finančni dogovor in zaključni račun EU za leto 2018

V zvezi s finančnim dogovorom je bilo v osnutku sporazuma o izstopu, objavljenem 14. novembra 2018, navedeno, da bo Združeno kraljestvo vse svoje obveznosti na podlagi sedanjega večletnega finančnega okvira in prejšnjih finančnih perspektiv plačalo, kot če bi bilo še vedno država članica. Natančneje, v osnutku sporazuma o izstopu je navedeno, da je Združeno kraljestvo zlasti dolžno plačati Uniji svoj delež:

— proračunskih obveznosti proračuna Unije in proračunov decentraliziranih agencij Unije, ki so neporavnane na dan 31. decembra 2020 – glej člen 140 osnutka sporazuma o izstopu;

— finančnih sredstev za obveznosti Unije, nastale do 31. decembra 2020, pri čemer veljajo nekatere izjeme – glej člen 142;

— pogojnih finančnih obveznosti Unije, nastalih zaradi finančnih operacij, o katerih je bila sprejeta odločitev ali so bile potrjene pred datumom izstopa – glej člena 143 in 144, ter

— plačil potrebnih za poravnavo pogojnih obveznosti Unije, ki zapadejo v zvezi s pravnimi zadevami, ki zadevajo finančne interese Unije (če so dejstva, ki so predmet navedenih zadev, nastala najpozneje 31. decembra 2020) – glej člen 147.

V času podpisa tega zaključnega računa in ob odsotnosti ratifikacije s strani Združenega kraljestva dejanski datum in način izstopa (z dogovorom ali brez njega) še nista znana. Glede na to sedanje stanje ni finančnega vpliv, ki bi ga bilo treba navesti v konsolidiranem zaključnem računu EU za leto 2018.

KONSOLIDIRANI RAČUNOVODSKI IZKAZI IN POJASNILA (14)

KAZALO

BILANCA STANJA 13

IZKAZ POSLOVNEGA IZIDA 14

IZKAZ FINANČNEGA IZIDA 15

IZKAZ SPREMEMB V ČISTIH SREDSTVIH 16

POJASNILA K RAČUNOVODSKIM IZKAZOM 17

1. POMEMBNE RAČUNOVODSKE USMERITVE 17

2. POJASNILA K BILANCI STANJA 30

3. POJASNILA K IZKAZU POSLOVNEGA IZIDA 57

4. POGOJNE OBVEZNOSTI IN SREDSTVA 65

5. PRORAČUNSKE IN PRAVNE OBVEZNOSTI 69

6. OBVLADOVANJE FINANČNIH TVEGANJ 73

7. RAZKRIVANJE POVEZANIH STRANK 84

8. DOGODKI PO DATUMU BILANCE STANJA 86

9. OBSEG KONSOLIDACIJE 86

BILANCA STANJA

(v milijonih EUR) Pojasnilo 31.12.2018 31.12.2017 NEKRATKOROČNA SREDSTVA Neopredmetena sredstva 2.1 446 405 Opredmetena osnovna sredstva 2.2 11 185 10 745 Naložbe, ki se obračunajo po kapitalski metodi 2.3 591 581 Finančna sredstva 2.4 65 231 59 980 Predhodno financiranje 2.5 26 006 25 022 Menjalne terjatve in nemenjalni izterljivi zneski 2.6 416 611 103 875 97 344 KRATKOROČNA SREDSTVA Finančna sredstva 2.4 4 168 8 655 Predhodno financiranje 2.5 23 968 24 005 Menjalne terjatve in nemenjalni izterljivi zneski 2.6 24 248 11 755 Zaloge 2.7 73 295 Denarna sredstva in njihovi ustrezniki 2.8 18 113 24 111 70 570 68 821 SREDSTVA SKUPAJ 174 444 166 165 NEKRATKOROČNE OBVEZNOSTI Pokojnine in drugi prejemki zaposlenih 2.9 (80 456 ) (73 122 ) Rezervacije 2.10 (3 281 ) (2 880 ) Finančne obveznosti 2.11 (53 289 ) (50 063 ) (137 025 ) (126 065 ) KRATKOROČNE OBVEZNOSTI Rezervacije 2.10 (852) (659) Finančne obveznosti 2.11 (2 617 ) (6 850 ) Obveznosti iz poslovanja 2.12 (32 227 ) (39 048 ) Pasivne časovne razmejitve 2.13 (63 186 ) (63 902 ) (98 882 ) (110 459 ) OBVEZNOSTI SKUPAJ (235 907 ) (236 524 ) ČISTA SREDSTVA (61 463 ) (70 359 ) Rezerve 2.14 4 961 4 876 Zneski, ki bodo vpoklicani od držav članic (*1) 2.15 (66 424 ) (75 234 ) ČISTA SREDSTVA (61 463 ) (70 359 )

IZKAZ POSLOVNEGA IZIDA

(v milijonih EUR) Pojasnilo 2018 2017 PRIHODKI Prihodki iz nemenjalnih poslov Sredstva iz naslova BND 3.1 105 780 78 620 Tradicionalna lastna sredstva 3.2 22 767 20 520 Sredstva iz naslova DDV 3.3 17 624 16 947 Globe 3.4 6 740 4 664 Izterjava odhodkov 3.5 2 215 1 879 Drugo 3.6 3 312 10 376 158 438 133 006 Prihodki iz menjalnih poslov Finančni prihodki 3.7 3 115 1 845 Drugo 3.8 1 379 1 332 4 494 3 177 Prihodki skupaj 162 932 136 183 ODHODKI Izvedle države članice 3.9 Evropski kmetijski jamstveni sklad (43 527 ) (44 289 ) Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja in drugi instrumenti za razvoj podeželja (13 149 ) (11 359 ) Evropski sklad za regionalni razvoj in Kohezijski sklad (30 230 ) (17 650 ) Evropski socialni sklad (11 935 ) (7 353 ) Drugo (2 826 ) (1 253 ) Izvedli Komisija, izvajalske agencije in skrbniški skladi 3.10 (17 551 ) (15 738 ) Izvedli druge agencije in organi EU 3.11 (3 396 ) (2 667 ) Izvedle tretje države in mednarodne organizacije 3.11 (4 016 ) (4 115 ) Izvedli drugi subjekti 3.11 (3 569 ) (1 478 ) Stroški zaposlenih in pokojnin 3.12 (10 929 ) (10 002 ) Spremembe aktuarskih predpostavk prejemkov zaposlenih 3.13 — (3 544 ) Stroški financiranja 3.14 (1 677 ) (1 896 ) Drugi odhodki 3.15 (6 208 ) (6 756 ) Odhodki skupaj (149 014 ) (128 101 ) POSLOVNI IZID ZA ZADEVNO LETO 13 918 8 082

IZKAZ FINANČNEGA IZIDA

(v milijonih EUR) 2018 2017 Poslovni izid za zadevno leto 13 918 8 082 Poslovanje Odplačevanje 104 99 Amortizacija 998 888 (Razveljavitev) izgube zaradi oslabitve naložb — — (Povečanje)/zmanjšanje posojil 1 041 497 (Povečanje)/zmanjšanje predhodnega financiranja (947) (3 557 ) (Povečanje)/zmanjšanje menjalnih terjatev in nemenjalnih izterljivih zneskov (12 299 ) (745) (Povečanje)/zmanjšanje zalog 222 (130) Povečanje/(zmanjšanje) pokojnin in drugih prejemkov zaposlenih 7 334 5 891 Povečanje/(zmanjšanje) rezervacij 594 928 Povečanje/(zmanjšanje) finančnih obveznosti (1 007 ) (438) Povečanje/(zmanjšanje) obveznosti iz poslovanja (6 821 ) (957) Povečanje/(zmanjšanje) pasivnih časovnih razmejitev (716) (3 678 ) Proračunski presežek iz prejšnjega leta, obravnavan kot nedenarni prihodki (556) (6 405 ) Ponovno merjenje obveznosti iz naslova prejemkov zaposlenih (gibanje nedenarnih sredstev ni vključeno v izkaz poslovnega izida) (4 396 ) — Drugo gibanje nedenarnih sredstev (71) 3 Naložbenje (Povečanje)/zmanjšanje neopredmetenih sredstev in opredmetenih osnovnih sredstev (1 583 ) (1 687 ) (Povečanje)/zmanjšanje naložb, obračunanih po kapitalski metodi (9) (53) (Povečanje)/zmanjšanje za prodajo razpoložljivih finančnih sredstev (1 811 ) (3 190 ) (Povečanje)/zmanjšanje finančnih sredstev po pošteni vrednosti prek presežka ali primanjkljaja 7 (22) ČISTI DENARNI TOK (5 998 ) (4 474 ) Čisto povečanje/(zmanjšanje) denarnih sredstev in njihovih ustreznikov (5 998 ) (4 474 ) Denarna sredstva in njihovi ustrezniki na začetku leta 24 111 28 585 Denarna sredstva in njihovi ustrezniki ob koncu leta 18 113 24 111

IZKAZ SPREMEMB V ČISTIH SREDSTVIH

(v milijonih EUR) Zneski, ki bodo vpoklicani od držav članic Skupni presežek/(primanjkljaj) Druge rezerve Rezerva za pošteno vrednost Čista sredstva STANJE NA DAN 31.12.2016 (76 881 ) 4 516 325 (72 040 ) Gibanje rezerve za Jamstveni sklad (20) 20 — — Gibanje poštene vrednosti — — (2) (2) Drugo (11) 62 (46) 5 Proračunski rezultat za leto 2016, knjižen v dobro držav članic (6 405 ) — — (6 405 ) Poslovni izid za zadevno leto 8 082 — — 8 082 STANJE NA DAN 31.12.2017 (75 234 ) 4 598 278 (70 359 ) Gibanje rezerve za Jamstveni sklad (186) 186 — — Gibanje poštene vrednosti — — (47) (47) Ponovno merjenje obveznosti iz naslova prejemkov zaposlenih (4 396 ) — — (4 396 ) Drugo 30 (54) — (24) Proračunski rezultat za leto 2017, knjižen v dobro držav članic (556) — — (556) Poslovni izid za zadevno leto 13 918 — — 13 918 STANJE NA DAN 31.12.2018 (66 424 ) 4 730 231 (61 463 )

POJASNILA K RAČUNOVODSKIM IZKAZOM

1. POMEMBNE RAČUNOVODSKE USMERITVE

1.1 PRAVNA PODLAGA IN RAČUNOVODSKA PRAVILA

Računovodstvo EU se vodi v skladu z Uredbo (EU, Euratom) 2018/1046 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. julija 2018 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, spremembi uredb (EU) št. 1296/2013, (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013, (EU) št. 1304/2013, (EU) št. 1309/2013, (EU) št. 1316/2013, (EU) št. 223/2014, (EU) št. 283/2014 in Sklepa št. 541/2014/EU ter razveljavitvi Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 (15) (v nadaljnjem besedilu: finančna uredba).

Evropska unija v skladu s členom 80 finančne uredbe pripravi računovodske izkaze na temelju pravil računovodstva na podlagi nastanka poslovnega dogodka, ki so izpeljana iz mednarodnih računovodskih standardov za javni sektor (MRSJS). Ta računovodska pravila, ki jih je sprejel računovodja Komisije, morajo uporabljati vse institucije in organi EU, ki so vključeni v konsolidacijo, za vzpostavitev enotnega sklopa pravil za računovodstvo, vrednotenje in predstavitev zaključnega računa, da bi se uskladil proces priprave računovodskih izkazov in konsolidacije.

Uporaba novih in spremenjenih računovodskih pravil Evropske unije (European Union accounting rules – EAR)

Spremenjena EAR, ki veljajo za letna obdobja, ki se začnejo 1. januarja 2018 ali pozneje

V tekočem letu so začela veljati naslednja računovodska pravila, ki jih je sprejel računovodja Komisije:

— Spremenjeno EAR št. 12 „Prejemki zaposlenih“: spremenjeno EAR št. 12, ki temelji na novem MRSJS 39 „Prejemki zaposlenih“, objavljenem julija 2016, je računovodja sprejel leta 2017. Pri prvi uporabi spremenjenega EAR št. 12 ni bilo znatnih vplivov na konsolidirane računovodske izkaze EU, razen pripoznavanja morebitnega dobička ali izgube, ki je posledica sprememb aktuarskih predpostavk, ki so v skladu s spremenjenim EAR pripoznane neposredno v čistih sredstvih, v nasprotju s prejšnjo zahtevo po priznanju v presežku ali primanjkljaju.

Nova EAR, ki so bila sprejeta, vendar 31. decembra 2018 še niso veljala

EU ni uporabila naslednjih novih EAR, ki jih je računovodja Komisije sprejel, vendar še ne veljajo:

— Novo EAR št. 20 „Združitve v javnem sektorju“ (velja za letna obdobja, ki se začnejo 1. januarja 2019 ali pozneje): V skladu z EAR št. 20, ki temelji na MRSJS 40 „Združitve v javnem sektorju“, sta določeni dve vrsti združitev v javnem sektorju glede na to, ali se posel izvaja pod skupnim nadzorom ali ne: (i) v primeru spojitve posel temelji na knjigovodskih vrednostih subjekta, združenega z EU; (ii) v primeru prevzema posel temelji na poštenih vrednostih subjekta, ki ga prevzame EU, na datum prevzema. Za obe vrsti veljajo posebne zahteve in stopnje razkritja, da bi se uporabnikom računovodskih izkazov EU zagotovilo boljše razumevanje učinkov. Učinek na računovodske izkaze EU v letu začetka uporabe bo odvisen od tega, ali bo EU v tistem obdobju izvedla posel za združitev v javnem sektorju.

1.2 RAČUNOVODSKA NAČELA

Namen računovodskih izkazov je zagotoviti podatke o finančnem stanju, smotrnosti in denarnih tokovih posameznega subjekta, ki so koristni za širok krog uporabnikov. Pri EU kot osebi javnega prava je njihov namen zlasti zagotoviti podatke, koristne za odločanje, in prikazati, kako odgovorno oseba javnega prava ravna s sredstvi, ki so ji zaupana. Ta dokument je bil pripravljen ob upoštevanju teh ciljev.

Splošna izhodišča (tj. računovodska načela), ki se uporabijo pri pripravi računovodskih izkazov, so določena v računovodskem pravilu EU št. 1 „Računovodski izkazi“ in so enaka tistim, ki so opisana v MRSJS 1: pošteno predstavljanje, računovodenje na podlagi nastanka poslovnega dogodka, časovna neomejenost delovanja, doslednost predstavljanja, pomembnost, združevanje, pobotanje in primerjalne informacije. Kvalitativne značilnosti finančnega poročanja so ustreznost, pošteno predstavljanje (zanesljivost), razumljivost, pravočasnost, primerljivost in preverljivost.

1.3 KONSOLIDACIJA

Obseg konsolidacije

Konsolidirani računovodski izkazi EU zajemajo vse pomembne nadzorovane subjekte (tj. institucije EU (vključno s Komisijo) in agencije EU), pridružene subjekte in skupna podjetja. Popoln seznam subjektov, vključenih v konsolidacijo, je naveden v pojasnilu 9 k računovodskim izkazom EU. Zdaj zajema 52 nadzorovanih subjektov in 1 pridruženi subjekt. Subjektov, ki spadajo v obseg konsolidacije, vendar niso pomembni za konsolidirani zaključni račun EU kot celoto, ni treba konsolidirati ali o njih poročati po kapitalski metodi, če bi to povzročilo pretirano porabo časa ali pretirane stroške za EU. Ti subjekti so navedeni kot „manjši subjekti“ in so posebej navedeni v pojasnilu 9. Leta 2018 je bilo med manjše subjekte razvrščenih 7 subjektov.

Nadzorovani subjekti

Odločitev o vključitvi subjekta v konsolidacijo temelji na konceptu nadzora. Nadzorovani subjekti so vsi subjekti, za katere je Evropska unija izpostavljena različnim koristim od svoje udeležbe ali ima pravice do njih lahko vpliva na naravo in znesek teh koristi prek svoje pristojnosti nad drugim subjektom. Ta pristojnost mora biti izvršljiva takoj in se mora nanašati na zadevne dejavnosti subjekta. Nadzorovani subjekti so v celoti vključeni v konsolidacijo, ki se začne s prvim dnem obstoja nadzora in konča, ko takega nadzora ni več.

Najpogostejši kazalniki nadzora znotraj EU so: ustanovitev subjekta na podlagi ustanovnih pogodb ali sekundarne zakonodaje, financiranje subjekta iz proračuna EU, obstoj glasovalnih pravic v upravnih organih, revizija, ki jo izvaja Evropsko računsko sodišče, in razrešnica, ki jo podeli Evropski parlament. Vsak subjekt posebej se oceni, da se ugotovi, ali za sprožitev nadzora zadostuje eno ali vsa zgornja merila.

V skladu s tem pristopom za institucije (razen Evropske centralne banke) in agencije EU (razen agencij iz nekdanjega drugega stebra) velja, da so pod izključnim nadzorom EU in so zato vključene v konsolidacijo. Poleg tega tudi za Evropsko skupnost za premog in jeklo (ESPJ) v likvidaciji velja, da je nadzorovani subjekt.

Vsi pomembni „medsebojni posli in stanja“ med nadzorovanimi subjekti EU se izločijo, medtem ko so neiztrženi dobički in izgube iz takšnih poslov neznatni ter zato niso izločeni.

Skupni aranžmaji

Skupni aranžma je aranžma, ki ga skupaj obvladujeta EU in ena ali več strank. Skupno obvladovanje je pogodbeno dogovorjena delitev obvladovanja aranžmaja, ki obstaja le, kadar je za odločitve o zadevnih dejavnostih potrebno soglasje strank, ki skupaj obvladujejo aranžma. Skupni aranžmaji so lahko skupne dejavnosti ali skupna podjetja. Če je skupni aranžma strukturiran prek ločenega nosilca in imajo stranke v skupnem aranžmaju pravice do čistih sredstev aranžmaja, se tak aranžma razvrsti kot skupno podjetje. Deleži v skupnih podjetjih se obračunajo po kapitalski metodi (glej pojasnilo 1.5.4). Če imajo stranke pravice do sredstev in obveze iz obveznosti, povezanih z aranžmajem, se ta skupni aranžma razvrsti kot skupna dejavnost. EU glede na svoj delež v skupnih dejavnostih v svojih računovodskih izkazih pripoznava: svoja sredstva in obveznosti, prihodke in odhodke ter svoj delež sredstev, obveznosti, prihodkov in odhodkov, ki jih ima v skupni posesti ali so nastali skupaj.

Pridruženi subjekti

Pridruženi subjekti so subjekti, na katere ima EU znaten neposreden ali posreden vpliv, vendar jih ne nadzoruje. Obstoj znatnega vpliva se predpostavlja, če ima EU v njih neposredno ali posredno najmanj 20 % glasovalnih pravic. Deleži v pridruženih subjektih se obračunajo po kapitalski metodi (glej pojasnilo 1.5.4).

Subjekti, ki niso vključeni v konsolidacijo in katerih sredstva upravlja Komisija

Sredstva skupnega sistema zdravstvenega zavarovanja za osebje EU, Evropskega razvojnega sklada in Jamstvenega sklada za udeležence v njihovem imenu upravlja Komisija, vendar teh subjektov EU ne nadzoruje in zato niso konsolidirani v njenih računovodskih izkazih.

1.4 PODLAGA ZA PRIPRAVO

Računovodski izkazi se predstavijo vsako leto. Obračunsko leto se začne 1. januarja in konča 31. decembra.

1.4.1 Valuta in osnova za preračunavanje

Funkcijska in predstavitvena valuta

Računovodski izkazi so predstavljeni v milijonih eurov, razen če je navedeno drugače, saj je euro funkcijska in predstavitvena valuta EU.

Posli in stanja

Posli v tujih valutah se preračunajo v eure po deviznih tečajih, ki veljajo na dan teh poslov. Pozitivne in negativne tečajne razlike, ki nastanejo pri poravnavi poslov v tujih valutah in pri preračunavanju denarnih sredstev in obveznosti, izraženih v tujih valutah, po deviznih tečajih ob koncu leta, se pripoznajo v izkazu poslovnega izida. Tečajne razlike pri nedenarnih finančnih instrumentih, ki so razvrščeni kot za prodajo razpoložljiva finančna sredstva, so vključene v rezervo za pošteno vrednost.

Drugačne metode preračunavanja se uporabijo za opredmetena osnovna sredstva in neopredmetena sredstva, ki ohranijo svojo vrednost v eurih po tečaju na dan, ko so bila nabavljena.

Stanja denarnih sredstev in obveznosti ob koncu leta, izražena v tujih valutah, se preračunajo v eure po deviznih tečajih Evropske centralne banke (ECB), ki veljajo na dan 31. decembra:

Devizni tečaj eura

Valuta 31.12.2018 31.12.2017 Valuta 31.12.2018 31.12.2017 BGN 1,9558 1,9558 PLN 4,3014 4,177 CZK 25,7240 25,5350 RON 4,6635 4,6585 DKK 7,4673 7,4449 SEK 10,2548 9,8438 GBP 0,8945 0,8872 CHF 1,1269 1,1702 HRK 7,4125 7,4400 JPY 125,8500 135,01 HUF 320,9800 310,3300 USD 1,145 1,1993

1.4.2 Uporaba ocen

Računovodski izkazi v skladu z MRSJS in splošno sprejetimi računovodskimi načeli nujno vključujejo zneske, ki temeljijo na ocenah in predpostavkah poslovodstva na podlagi najzanesljivejših razpoložljivih podatkov. Pomembne ocene med drugim vključujejo zneske za obveznosti iz naslova prejemkov zaposlenih, rezervacije, finančno tveganje v zvezi z zalogami in terjatvami, prehodno nezaračunane prihodke in vnaprej vračunane stroške, pogojna sredstva in obveznosti, stopnjo oslabitve neopredmetenih sredstev in opredmetenih osnovnih sredstev ter zneske, razkrite v pojasnilih v zvezi s finančnimi instrumenti. Dejanski rezultati se lahko razlikujejo od navedenih ocen. Spremembe ocen se kažejo v obdobju, v katerem postanejo znane.

1.5 BILANCA STANJA

1.5.1 Neopredmetena sredstva

Pridobljene licence za računalniško programsko opremo so izkazane po nabavni vrednosti, zmanjšani za nabrano amortizacijo in izgube zaradi oslabitve. Ta sredstva se amortizirajo po metodi enakomernega časovnega amortiziranja v ocenjeni dobi koristnosti (3–11 let). Ocenjena doba koristnosti neopredmetenih sredstev je odvisna od njihove specifične ekonomske ali pravne življenjske dobe, določene v sporazumu. Notranje razvita neopredmetena sredstva so usredstvena, ko so izpolnjena ustrezna merila iz računovodskih pravil EU za to, odhodki pa se nanašajo izključno na razvojno fazo sredstva. Stroški, ki jih je mogoče usredstviti, zajemajo vse neposredno pripisljive stroške, potrebne za ustvarjanje, proizvajanje in pripravo sredstva, da lahko deluje tako, kot je nameravalo poslovodstvo. Stroški, povezani z raziskovalnimi dejavnostmi, stroški razvoja, ki jih ni mogoče usredstviti, in stroški vzdrževanja se pripoznajo kot odhodki, ko nastanejo.

1.5.2 Opredmetena osnovna sredstva

Vsa opredmetena osnovna sredstva so izkazana po nabavni vrednosti, zmanjšani za nabrano amortizacijo in izgube zaradi oslabitve. Nabavna vrednost vključuje odhodke, ki jih je mogoče neposredno pripisati pridobitvi, gradnji ali prenosu sredstva.

Poznejši stroški se vključijo v knjigovodsko vrednost sredstva ali pripoznajo kot ločeno sredstvo, kakor je primerno, le, kadar je verjetno, da bodo prihodnje gospodarske koristi ali storitvene zmožnosti, povezane s to postavko, pritekale v EU in je mogoče te stroške zanesljivo izmeriti. Stroški popravil in vzdrževanja se knjižijo v breme izkaza poslovnega izida v proračunskem obdobju, v katerem so nastali.

Zemljišča in umetniška dela se ne amortizirajo, ker se šteje, da imajo neomejeno dobo koristnosti. Sredstva v gradnji se ne amortizirajo, ker še niso na razpolago za uporabo. Amortizacija drugih sredstev se obračuna po metodi enakomernega časovnega amortiziranja, tako da se njihovi stroški odštejejo od njihove preostale vrednosti v ocenjeni dobi koristnosti:

Vrsta sredstva Stopnja enakomernega časovnega amortiziranja Zgradbe 4 % do 10 % Vesoljska sredstva 8 % do 25 % Naprave in oprema 10 % do 25 % Pohištvo in vozila 0 % do 25 % Računalniška strojna oprema 25 % do 33 % Drugo 10 % do 33 %

Dobički ali izgube pri odtujitvah se določijo s primerjavo iztržka, zmanjšanega za odhodke za prodajo, s knjigovodsko vrednostjo odtujenega sredstva in so zajeti v izkazu poslovnega izida.

Najemi

Kadar EU nosi večino vseh tveganj in koristi, povezanih z lastništvom, se najemi opredmetenih osnovnih sredstev razvrstijo kot finančni najemi. Finančni najemi so usredstveni na začetku najema po pošteni vrednosti najetega sredstva ali sedanji vrednosti najmanjše vsote najemnin, pri čemer se upošteva nižja od obeh vrednosti. Obresti teh najemnin se knjižijo v breme odhodkov med trajanjem najema po stalni obrestni meri za preostali del obveznosti za vsako obdobje. Obveznosti v zvezi z najemnino brez finančnih stroškov so vključene v finančne obveznosti (nekratkoročne in kratkoročne). Obresti finančnih stroškov se knjižijo v breme izkaza poslovnega izida med trajanjem najema, tako da se doseže stalna obrestna mera za preostali del obveznosti za vsako obdobje. Sredstva v finančnem najemu se amortizirajo skozi dobo koristnosti sredstva ali skozi dobo trajanja najema, pri čemer se upošteva krajše od obeh obdobij.

Kadar nosi večji del tveganj in koristi, povezanih z lastništvom, najemodajalec, se najemi razvrstijo kot poslovni najemi. Plačila najemnin za poslovne namene se pripoznajo kot odhodki v izkazu poslovnega izida po metodi enakomernega časovnega amortiziranja za čas trajanja najema.

1.5.3 Oslabitev nefinančnih sredstev

Sredstva, ki imajo neomejeno dobo koristnosti, se ne amortizirajo, vendar se vsako leto preveri njihova oslabitev. Pri sredstvih, ki se amortizirajo, se njihova oslabitev preveri, kadar koli dogodki ali spremenjene okoliščine kažejo na to, da njihova knjigovodska vrednost morda ni izterljiva. Izguba zaradi oslabitve se pripozna za znesek, za katerega knjigovodska vrednost sredstva presega njegovo nadomestljivo vrednost. Nadomestljiva vrednost je poštena vrednost, zmanjšana za stroške prodaje, ali vrednost pri uporabi, pri čemer se upošteva višja od obeh vrednosti.

Preostala vrednost in doba koristnosti neopredmetenih sredstev in opredmetenih osnovnih sredstev se preverita ter, kadar je to primerno, popravita vsaj enkrat na leto. Knjigovodska vrednost sredstva se takoj odpiše do višine nadomestljive vrednosti, če je knjigovodska vrednost sredstva večja od ocenjene nadomestljive vrednosti. Če razlogi za oslabitev, ki je bila pripoznana v prejšnjih letih, ne obstajajo več, se prej pripoznana izguba zaradi oslabitve ustrezno razveljavi.

1.5.4 Naložbe, ki se obračunajo po kapitalski metodi

Deleži v pridruženih subjektih in skupnih podjetjih

Naložbe, obračunane po kapitalski metodi, se na začetku pripoznajo po nabavni vrednosti, tj. knjigovodski vrednosti, ki se naknadno poveča ali zmanjša, da se pripozna delež EU v presežku ali primanjkljaju subjekta, v katerega se vlaga, po datumu prevzema. Delež EU v presežku ali primanjkljaju subjekta, v katerega se vlaga, se pripozna v izkazu poslovnega izida, delež v gibanju lastniškega kapitala subjekta, v katerega se vlaga, pa se pripozna v rezervah v čistih sredstvih. Začetni stroški skupaj z vsemi gibanji (dodatni prispevki, delež v poslovnem izidu in gibanju rezerv, oslabitve ter dividende) dajejo knjigovodsko vrednost naložbe v računovodskih izkazih na datum bilance stanja. Znesek, dobljen iz razdelitve čistega dobička naložbe, zmanjša knjigovodsko vrednost sredstva.

Če je delež EU pri primanjkljajih naložbe, obračunan z uporabo kapitalske metode, enak ali večji od njenega deleža v naložbi, EU preneha pripoznavati svoj delež nadaljnjih izgub (v nadaljnjem besedilu: nepripoznane izgube). Potem ko se delež EU zmanjša na nič, se dodatne izgube opredelijo in obveznost se pripozna le v obsegu, za katerega ima EU pravno ali posredno obvezo ali je opravila plačila v imenu pridruženega podjetja.

V primeru znamenj oslabitve je potreben odpis do višine nižje nadomestljive vrednosti. Nadomestljiva vrednost se določi, kakor je opisano v pojasnilu 1.5.3. Če razlog za oslabitev pozneje preneha obstajati, se izguba zaradi oslabitve razveljavi na knjigovodsko vrednost, ki bi bila določena, če ne bi bila priznana izguba zaradi oslabitve.

V primerih, ko ima EU najmanj 20-odstotni delež v skladu investicijskega kapitala, si ne prizadeva znatno vplivati na sklad. Taki skladi se zato obravnavajo kot finančni instrumenti in so razvrščeni kot za prodajo razpoložljiva finančna sredstva.

Pridruženi subjekti in skupna podjetja, razvrščeni kot manjši subjekti, niso obračunani po kapitalski metodi. Prispevki EU za te subjekte se obračunajo kot odhodki v zadevnem obdobju.

1.5.5 Finančna sredstva

Razvrstitev

EU svoja finančna sredstva razvršča v naslednje kategorije: finančna sredstva po pošteni vrednosti skozi presežek ali primanjkljaj; posojila in terjatve; finančne naložbe v posesti do zapadlosti v plačilo ter za prodajo razpoložljiva finančna sredstva. Razvrstitev finančnih instrumentov se določi ob začetnem pripoznanju in se ponovno ovrednoti ob vsakem datumu bilance stanja.

(i) Finančna sredstva po pošteni vrednosti skozi presežek ali primanjkljaj

Finančno sredstvo se v to kategorijo razvrsti, če se pridobi predvsem za namene kratkoročne prodaje ali če tako določi subjekt. V to kategorijo so razvrščeni tudi izvedeni finančni instrumenti. Sredstva iz te kategorije so razvrščena kot gibljiva sredstva, če se zanje pričakuje, da bodo odtujena v 12 mesecih od datuma bilance stanja.

(ii) Posojila in terjatve

Posojila in terjatve so neizvedena finančna sredstva z določenimi ali določljivimi plačili, ki ne kotirajo na delujočem trgu. Nastanejo, ko EU zagotovi denarna sredstva, blago ali storitve neposredno dolžniku brez namena trgovanja s terjatvijo, ali v primeru, ko na EU s subrogacijo preidejo pravice prvotnega posojilodajalca po plačilu, ki ga je izvršila EU v skladu s pogodbo o jamstvu. Plačila, ki zapadejo pred ali v 12 mesecih po datumu bilance stanja, so razvrščena kot kratkoročna sredstva. Plačila, ki zapadejo po 12 mesecih po datumu bilance stanja, so razvrščena kot nekratkoročna sredstva. Posojila in terjatve vključujejo vezane vloge s prvotno zapadlostjo več kot tri mesece.

(iii) Finančne naložbe v posesti do zapadlosti v plačilo

Finančne naložbe v posesti do zapadlosti v plačilo so neizvedena finančna sredstva z določenimi ali določljivimi plačili in določeno zapadlostjo v plačilo, ki jih EU namerava in zmore posedovati do zapadlosti. V tem proračunskem letu EU ni imela nobenih naložb iz te kategorije.

(iv) Za prodajo razpoložljiva finančna sredstva

Za prodajo razpoložljiva finančna sredstva so neizvedena finančna sredstva, ki so označena za v to kategorijo ali niso razvrščena v nobeno od drugih kategorij. Razvrščena so kot kratkoročna ali kot nekratkoročna sredstva glede na časovno obdobje, v katerem jih namerava EU imeti v posesti. Naložbe v subjekte, ki niso niti zajeti v konsolidacijo niti se ne obračunavajo po kapitalski metodi, in druge lastniške naložbe (npr. posli rizičnega kapitala) so prav tako razvrščene kot za prodajo razpoložljiva finančna sredstva.

Začetno pripoznanje in merjenje

Nakup in prodaja finančnih sredstev po pošteni vrednosti skozi presežek ali primanjkljaj, finančnih naložb v posesti do zapadlosti v plačilo in za prodajo razpoložljivih finančnih sredstev se pripoznata na datum trgovanja – datum, na katerega se EU zaveže, da bo kupila ali prodala sredstvo. Ustrezniki denarnih sredstev in posojila se pripoznajo, ko so denarna sredstva položena pri finančni ustanovi ali nakazana posojilojemalcem. Finančni instrumenti se na začetku pripoznajo po pošteni vrednosti. Za vsa finančna sredstva, ki niso izkazana po pošteni vrednosti skozi presežek ali primanjkljaj, se stroški posla dodajo pošteni vrednosti ob začetnem pripoznanju. Finančna sredstva, izkazana po pošteni vrednosti skozi presežek ali primanjkljaj, se na začetku pripoznajo po pošteni vrednosti, stroški posla pa so prikazani kot odhodki v izkazu poslovnega izida.

Poštena vrednost finančnega sredstva pri začetnem pripoznanju je običajno cena posla (tj. poštena vrednost prejetega plačila), razen če je poštena vrednost tega instrumenta razvidna iz primerjave z drugimi opazovanimi trenutnimi tržnimi posli z istim instrumentom ali temelji na tehniki ocenjevanja vrednosti, katere spremenljivke vključujejo le podatki z opazovanih trgov (npr. v primeru nekaterih pogodb o izvedenih finančnih instrumentih). Kadar pa se odobri dolgoročno brezobrestno posojilo ali posojilo z obrestmi, nižjimi od tržnih, se lahko njegova poštena vrednost oceni kot sedanja vrednost vseh prihodnjih denarnih prejemkov, diskontirana po prevladujoči tržni obrestni meri za podoben instrument s podobno bonitetno oceno.

Odobrena posojila se izmerijo glede na nominalni znesek, ki se šteje kot poštena vrednost posojila. Razlogi za to so:

— „Tržno okolje“ za posojila, ki jih daje EU, je zelo posebno in se močno razlikuje od kapitalskega trga, na katerem se izdajajo podjetniške ali državne obveznice. Posojilodajalci na teh trgih lahko namreč izbirajo med alternativnimi naložbami in ta možnost se odraža v tržnih cenah. EU pa te možnosti izbire med alternativnimi naložbami nima, saj ne sme vlagati denarja na kapitalskih trgih; finančna sredstva si izposoja samo za dajanje posojil po isti obrestni meri. To pomeni, da za izposojene zneske nima možnosti alternativnega posojila ali naložbe. Tako ni oportunitetnih stroškov in s tem ni podlage za primerjavo s tržnimi obrestnimi merami. Dejansko posojila, ki jih daje EU, predstavljajo trg. V bistvu, ker ni mogoče določiti oportunitetnih stroškov, tržna cena ne odraža ustrezno bistva dajanja posojil EU. Zato ni primerno določati poštene vrednosti posojil EU glede na podjetniške ali državne obveznice.

— Prav tako ni delujočega trga ali podobnih poslov, ki bi se lahko uporabili za primerjavo, zato bi morala biti obrestna mera, ki jo EU uporablja pri oceni poštene vrednosti posojil, danih v okviru evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo, plačilnobilančnih posojil in drugih takih posojil, dejansko zaračunana obrestna mera.

— Poleg tega prihaja v primeru tovrstnih posojil do izravnalnih učinkov med danimi in najetimi posojili, ker gre po naravi za vzajemne posle („back-to-back operations“). Tako so efektivne obresti za dano posojilo enake efektivni obrestni meri za najeta posojila, ki so z njimi povezana. Stroški posla, ki jih ima EU in se potem prenesejo v breme upravičenca do posojila, se pripoznajo neposredno v izkazu poslovnega izida.

Pripoznanje finančnih instrumentov se odpravi, kadar pravice do prejemanja denarnih tokov od naložb potečejo ali je EU prenesla večino vseh tveganj in koristi, povezanih z lastništvom, na drugo stranko.

Poznejše merjenje

(a) Finančna sredstva po pošteni vrednosti skozi presežek ali primanjkljaj so pozneje izkazana po pošteni vrednosti. Dobički in izgube, ki izhajajo iz sprememb poštene vrednosti kategorije „finančna sredstva po pošteni vrednosti skozi presežek ali primanjkljaj“, so vključeni v izkaz poslovnega izida v obdobju, v katerem so nastali.

(b) Posojila in terjatve so izkazani po odplačni vrednosti po metodi efektivnih obresti. Kadar so posojila odobrena iz izposojenih finančnih sredstev, se za dana in najeta posojila uporablja ista efektivna obrestna mera, saj imajo ta posojila značilnosti „vzajemnih poslov“ in so razlike med pogoji dajanja in najemanja posojil ter zneski danih in najetih posojil neznatne. Stroški posla, ki jih ima EU in se potem prenesejo v breme upravičenca do posojila, se pripoznajo neposredno v izkazu poslovnega izida.

(c) Sredstva v posesti do zapadlosti so izkazana po odplačni vrednosti po metodi efektivnih obresti. EU trenutno nima nobenih finančnih naložb v posesti do zapadlosti.

(d) Za prodajo razpoložljiva finančna sredstva so pozneje izkazana po pošteni vrednosti. Dobički in izgube, ki izhajajo iz sprememb poštene vrednosti za prodajo razpoložljivih finančnih sredstev, se pripoznajo v rezervi za pošteno vrednost, razen tečajnih razlik pri denarnih sredstvih, ki se pripoznajo v izkazu poslovnega izida. Kadar se za sredstva, ki so razvrščena kot za prodajo razpoložljiva finančna sredstva, pripoznanje odpravi ali so takšna sredstva oslabljena, se nabrani popravki poštene vrednosti, ki so bili prej pripoznani v rezervi za pošteno vrednost, pripoznajo v izkazu poslovnega izida. Obresti na za prodajo razpoložljiva finančna sredstva, izračunane po metodi efektivnih obresti, se pripoznajo v izkazu poslovnega izida. Dividende na za prodajo razpoložljive lastniške instrumente se pripoznajo, ko se ugotovi pravica EU do prejema plačila.

Poštene vrednosti naložb, ki kotirajo na delujočih trgih, temeljijo na trenutnih ponujenih nakupnih cenah. Če trg za finančno sredstvo (in za vrednostne papirje, ki ne kotirajo na borzi, in izvedene finančne instrumente, s katerimi se trguje zunaj organiziranega trga) ne deluje, EU določi pošteno vrednost z uporabo metod vrednotenja. Te obsegajo uporabo zadnjih poslov pod običajnimi tržnimi pogoji, sklicevanje na druge instrumente, ki imajo podobne bistvene značilnosti, analizo diskontiranih denarnih tokov, modele za določanje vrednosti opcij in druge tehnike vrednotenja, ki jih običajno uporabljajo udeleženci na trgu.

Naložbe v sklade tveganega kapitala, razvrščene kot za prodajo razpoložljiva finančna sredstva, ki nimajo objavljene tržne cene na delujočem trgu, se vrednotijo po pripisani čisti vrednosti sredstva, ki se šteje kot enakovredna njihovi pošteni vrednosti.

Kadar poštene vrednosti naložb v lastniške instrumente, ki nimajo objavljene tržne cene na delujočem trgu, ni mogoče zanesljivo izmeriti, se te naložbe vrednotijo po nabavni vrednosti, zmanjšani za izgube zaradi oslabitve.

Oslabitev finančnih sredstev

Finančno sredstvo oslabi in izguba se pripozna samo takrat, ko obstajajo nepristranski dokazi o oslabitvi zaradi dogodkov, ki so nastopili po začetnem pripoznanju sredstva, in ti škodni dogodki vplivajo na ocenjene prihodnje denarne tokove finančnega sredstva, ki jih je mogoče zanesljivo oceniti. EU ob vsakem datumu poročanja oceni, ali obstajajo nepristranski dokazi, da je finančno sredstvo oslabljeno.

(a) Sredstva, izkazana po odplačni vrednosti

Če obstajajo nepristranski dokazi, da je pri posojilih in terjatvah ali finančnih naložbah v posesti do zapadlosti v plačilo, izkazanih po odplačni vrednosti, nastala izguba zaradi oslabitve, se njen znesek izmeri kot razlika med knjigovodsko vrednostjo sredstva in sedanjo vrednostjo ocenjenih prihodnjih denarnih tokov (razen prihodnjih kreditnih izgub, ki še niso nastale), diskontiranih po izvirni efektivni obrestni meri finančnega sredstva. Knjigovodska vrednost sredstva se zmanjša, znesek izgube pa se pripozna v izkazu poslovnega izida. Če ima posojilo ali finančna naložba v posesti do zapadlosti v plačilo spremenljivo obrestno mero, se kot diskontna stopnja za merjenje morebitne izgube zaradi oslabitve uporabi trenutna efektivna obrestna mera, določena s pogodbo. Izračun sedanje vrednosti ocenjenih prihodnjih denarnih tokov finančnega sredstva, danega v varščino, odraža denarni tok, ki bo morda nastal iz zasega posesti, zmanjšan za stroške pridobitve in prodaje varščine, ne glede na to, ali je zaseg verjeten. Če se v poznejšem obdobju znesek izgube zaradi oslabitve zmanjša in je mogoče to zmanjšanje nepristransko povezati z dogodkom, ki se zgodi po pripoznanju oslabitve, se prej pripoznana izguba zaradi oslabitve razveljavi skozi izkaz poslovnega izida.

(b) Sredstva, izkazana po pošteni vrednosti

Kadar so kapitalske naložbe razvrščene kot za prodajo razpoložljiva finančna sredstva, se pri ugotavljanju oslabitve vrednostnih papirjev upošteva znatno ali stalno (dolgotrajnejše) zmanjšanje poštene vrednosti vrednostnega papirja pod njegovo nabavno vrednost. Če obstajajo kakršni koli taki dokazi glede za prodajo razpoložljivih finančnih sredstev, se nabrana izguba, izmerjena kot razlika med nabavno vrednostjo in trenutno pošteno vrednostjo, zmanjšana za morebitne izgube zaradi oslabitve zadevnega finančnega sredstva, ki so bile prej pripoznane v izkazu poslovnega izida, črta iz rezerv in pripozna v izkazu poslovnega izida. Izgube zaradi oslabitve, pripoznane v izkazu poslovnega izida za lastniške instrumente, se ne razveljavijo skozi izkaz poslovnega izida. Če se v poznejšem obdobju poštena vrednost dolžniškega instrumenta, razvrščenega kot za prodajo razpoložljivega finančnega sredstva, poveča in je mogoče to povečanje nepristransko povezati z dogodkom, ki se zgodi po pripoznanju izgube zaradi oslabitve, se izguba zaradi oslabitve razveljavi skozi izkaz poslovnega izida.

1.5.6 Zaloge

Zaloge so izkazane po nabavni vrednosti ali čisti iztržljivi vrednosti, pri čemer se upošteva nižja od obeh vrednosti. Nabavna vrednost se določi po metodi zaporednih cen (FIFO). Nabavna vrednost dokončanih proizvodov in nedokončane proizvodnje zajema stroške surovin in lastne delovne sile ter druge neposredno pripisljive stroške in z njimi povezane splošne proizvodne stroške (na podlagi običajne delovne zmogljivosti). Čista iztržljiva vrednost je ocenjena prodajna cena v rednem poslovanju, zmanjšana za stroške dokončanja in odhodke za prodajo. Kadar se zaloge hranijo za brezplačno distribucijo ali distribucijo po simbolični ceni, se izmerijo po nabavni vrednosti ali dnevni nadomestitveni vrednosti, pri čemer se upošteva nižja od obeh vrednosti. Dnevna nadomestitvena vrednost so stroški, ki bi jih imela EU za pridobitev sredstva na datum poročanja.

1.5.7 Zneski predhodnega financiranja

Predhodno financiranje je plačilo, katerega namen je upravičencu zagotoviti denarni predujem, tj. likvidna sredstva. Lahko je razdeljeno na več plačil v obdobju, ki je določeno v dani pogodbi, sklepu, sporazumu ali temeljnem pravnem aktu. Likvidna sredstva ali predujem se porabijo za namen, za katerega so bili zagotovljeni, v obdobju, določenem v sporazumu, ali se povrnejo. Če upravičenec nima upravičenih odhodkov, mora predujem v okviru predhodnega financiranja vrniti EU. Znesek predhodnega financiranja se lahko (delno ali v celoti) zmanjša s priznanjem upravičenih stroškov (ki so priznani kot odhodki).

Predhodno financiranje se na datume poznejših bilanc stanja meri po prvotno pripoznanem znesku v bilanci stanja, zmanjšanem za upravičene odhodke (vključno z ocenjenimi zneski, kjer je to potrebno), ki nastanejo v danem obdobju.

Obresti na predhodno financiranje se pripoznajo, ko se obračunajo, v skladu z določbami ustreznega sporazuma. Ob koncu leta se na podlagi najzanesljivejših podatkov pripravi ocena prihodkov od natečenih obresti in se vključi v bilanco stanja.

Drugi predujmi državam članicam, ki izhajajo iz zneskov, ki so jih države članice plačale kot predujme svojim upravičencem in jih je EU povrnila (vključno s „finančni instrumenti v okviru deljenega upravljanja“), se pripoznajo kot sredstva in predstavijo v postavki predhodno financiranje. Drugi predujmi državam članicam se nato izmerijo po prvotno pripoznanem znesku v bilanci stanja, zmanjšanem za najboljšo oceno upravičenih stroškov, ki so nastali pri končnih upravičencih, izračunanih na podlagi razumnih in sprejemljivih predpostavk.

Tudi prispevki EU v skrbniške sklade Evropskega razvojnega sklada ali druge subjekte, ki niso zajeti v konsolidacijo, so razvrščeni kot predhodno financiranje, ker je njihov namen skrbniškemu skladu zagotoviti likvidna sredstva za financiranje posebnih ukrepov, določenih v ciljih skrbniškega sklada. Prispevki EU v skrbniške sklade se merijo po prvotnem znesku prispevka EU, zmanjšanem za upravičene stroške, vključno z ocenjenimi zneski, kjer je to potrebno, ki so nastali pri skrbniškem skladu v obdobju poročanja in so bili dodeljeni prispevku EU v skladu s temeljnim sporazumom.

1.5.8 Menjalne terjatve in nemenjalni izterljivi zneski

Ker računovodska pravila EU zahtevajo ločeno predstavitev menjalnih in nemenjalnih poslov, so v računovodskih izkazih terjatve opredeljene, kot da izhajajo iz menjalnih poslov, izterljivi zneski pa iz nemenjalnih poslov, tj. če EU prejme vrednost od drugega subjekta, ne da bi v zameno dala približno enako vrednost (npr. izterljivi zneski, ki jih dolgujejo države članice v zvezi z lastnimi sredstvi).

Terjatve iz menjalnih poslov ustrezajo opredelitvi finančnih instrumentov in so zato razvrščene kot posojila in terjatve ter se temu ustrezno merijo (glej pojasnilo 1.5.5). Razkritja v pojasnilih o finančnih instrumentih v zvezi s terjatvami iz menjalnih poslov vključujejo aktivne časovne razmejitve iz menjalnih poslov, ker te niso pomembne. Na podlagi preteklih izkušenj se opravi splošen odpis za neporavnane naloge za izterjavo, ki še niso zajeti v posebnem odpisu.

Izterljivi zneski iz nemenjalnih poslov so izkazani po prvotnem znesku (popravljenem za obresti in kazni), zmanjšanem za odpis zaradi oslabitve. Odpis zaradi oslabitve izterljivih zneskov iznemenjalnih poslov se ugotovi, kadar obstaja nepristranski dokaz, da EU ne bo mogla izterjati vseh zapadlih zneskov po prvotnih pogojih za izterljive zneske iz nemenjalnih poslov. Znesek odpisa je razlika med knjigovodsko vrednostjo sredstva in njegovo nadomestljivo vrednostjo. Znesek odpisa se pripozna v izkazu poslovnega izida. Na podlagi preteklih izkušenj se opravi tudi splošen odpis za neporavnane naloge za izterjavo, ki še niso zajeti v posebnem odpisu. Glej pojasnilo 1.5.14 glede obravnave prehodno nezaračunanih prihodkov ob koncu leta. Zneski, prikazani in razkriti kot izterljivi zneski iz nemenjalnih poslov, niso finančni instrumenti, ker ne izhajajo iz pogodbe, na podlagi katere bi nastala finančna obveznost ali lastniški instrument. Vendar so v pojasnilih k računovodskim izkazom izterljivi zneski iz nemenjalnih poslov razkriti skupaj s terjatvami iz menjalnih poslov, kadar je to primerno.

1.5.9 Denarna sredstva in njihovi ustrezniki

Denarna sredstva in njihovi ustrezniki so finančni instrumenti in zajemajo gotovino v blagajni, bančne vloge na odpoklic ali kratkoročne vloge ter druge kratkoročne visoko likvidne naložbe s prvotno zapadlostjo treh mesecev ali manj.

1.5.10 Prejemki zaposlenih

Računovodska usmeritev za prejemke zaposlenih je bila posodobljena v skladu z zahtevami spremenjenega EAR št. 12 „Prejemki zaposlenih“, ki velja za obdobja, ki se začnejo 1. januarja 2018 ali pozneje, in temelji na novem MRSJS 39 („Prejemki zaposlenih“), objavljenem julija 2016. Glavna sprememba, ki izhaja iz spremembe računovodskega pravila št. 12, je predstavitev aktuarskih dobičkov in izgub kot gibanja čistih sredstev namesto v izkazu poslovnega izida.

Računovodstvo za programe z določenimi zaslužki je zapleteno, ker so za merjenje obveznosti potrebne aktuarske predpostavke in presoja. Pri uporabi spremenjenega računovodskega pravila je EU ponovno ocenila uporabljene presoje, zlasti glede ocene končnih stroškov prejemkov zaposlenih. Posledično je bila potrjena ustreznost uporabe ocenjenega obdobja delovne aktivnosti zaposlenega kot podlage za dodelitev prejemkov za obdobja aktivnosti. Prejemki, do katerih so upravičeni zaposleni v EU, se dodelijo na podlagi enotnega programa (ki je sicer razdeljen na dva sistema) in jih je treba obravnavati podobno, da bi bilo stanje pošteno predstavljeno in da bi se odražala gospodarska stvarnost.

EU zaposlenim zagotavlja sklop prejemkov (prejemki in socialna varnost). Za računovodske namene jih je treba razvrstiti v kratkoročne in pozaposlitvene prejemke.

Kratkoročni prejemki zaposlenih

Kratkoročni prejemki zaposlenih so prejemki, ki jih je treba poravnati v 12 mesecih po koncu obdobja poročanja, v katerem so zaposleni opravili storitev, kot so plače, letni dopusti, plačana odsotnost z dela zaradi bolezni in druge kratkoročne pravice. Pripoznajo se kot odhodek, ko se opravi povezana storitev. Za znesek, ki bo po pričakovanjih plačan, se pripozna obveznost, če ima EU sedanjo pravno ali posredno obvezo za plačilo zaradi pretekle storitve, ki jo je opravil zaposleni, in če je obveznost mogoče zanesljivo oceniti.

Pozaposlitveni prejemki

EU zaposlenim zagotavlja sklop pozaposlitvenih prejemkov, ki vključujejo starostno, invalidsko in družinsko pokojnino ter zdravstveno zavarovanje (glej pojasnilo 2.9).

EU ima za zaposlene načrt pozaposlitvenih prejemkov, ki vključuje:

(i) pokojninski sistem za evropske uradnike: prejemki, dodeljeni v okviru tega hipotetično financiranega (16) sistema, se nanašajo na delovno dobo, invalidnost, preživetje, družinske dodatke in smrt pred upokojitvijo za zaposlene, ki delajo ali so delali v institucijah, agencijah in drugih organih EU ali so preživeli družinski člani umrlih uradnikov ali upokojencev. Zaposleni prispevajo tretjino pričakovanih stroškov teh prejemkov od svojih plač;

(ii) skupni sistem zdravstvenega zavarovanja: EU v okviru tega sistema zagotavlja zdravstveno varstvo za osebje Evropske komisije, institucij, agencij in drugih organov EU s povračilom stroškov zdravstvene oskrbe. Prejemki, dodeljeni „nedejavnim osebam“ v okviru tega sistema (upokojencem, sirotam itd.), so razvrščeni kot „pozaposlitveni prejemki zaposlenih“.

EU zagotavlja pozaposlitvene prejemke članom institucij EU tudi prek ločenih pokojninskih sistemov. Ti so prikazani v postavki „Drugi pokojninski sistemi“. EU v okviru teh sistemov zagotavlja pokojninske prejemke članom Komisije, Sodišča, Splošnega sodišča, Računskega sodišča, Sveta, Evropskega parlamenta, evropskemu varuhu človekovih pravic, nadzorniku za varstvo podatkov in članom Sodišča za uslužbence. EU zagotavlja zdravstveno varstvo članom institucij EU prek skupnega sistema zdravstvenega zavarovanja.

Navedeni pozaposlitveni prejemki se štejejo za obveznosti EU za določene prejemke in se izračunajo na vsak datum poročanja tako, da se oceni znesek prihodnjih prejemkov, ki so jih zaposleni zaslužili v tekočem in prejšnjih obdobjih, nato pa se ta znesek diskontira in od njega se odšteje poštena vrednost kakršnih koli sredstev sistemov. Obveznost za določene prejemke se vsako leto izračuna po metodi predvidenih kreditnih točk. Sedanja vrednost obveznosti za določene prejemke se določi z diskontiranjem ocenjenih prihodnjih denarnih odlivov po obrestnih merah za državne obveznice, ki so izražene v valuti, v kateri bodo pokojnine izplačane, in katerih roki zapadlosti so podobni rokom zapadlosti z njimi povezanih pokojninskih obveznosti.

Pozaposlitveni prejemki, zagotovljeni osebju EU, so vključeni v enotni program, ki zajema tako pokojninski sistem za evropske urednike kot tudi skupni sistem zdravstvenega zavarovanja, pri čemer je pravica do kritja v okviru skupnega sistema zdravstvenega zavarovanja odvisna od pridobitve pravice do kritja v okviru pokojninskega sistema za evropske uradnike. V skladu s pogoji tega enotnega programa, kot so določeni v kadrovskih predpisih, se nekatere pravice, kot je pravica do odložene in zmanjšane pokojnine na podlagi pokojninskega sistema za evropske uradnike, pridobijo po 10 letih službovanja. Vendar so pravice, ki jih zaposleni na podlagi enotnega programa pridobi z nadaljnjim službovanjem, bistveno višje od teh začetnih pravic, kar se odraža v poznejših letnih pokojninskih pravicah.

Da bi se prikazala ekonomska vsebina osnovnega posla, kot to zahteva kvalitativna značilnost poštenega predstavljanja pri finančnem poročanju v skladu z EAR št. 12 in temeljnim okvirom v MRSJS, so nastali stroški službovanja časovno enakomerno razporejeni v predvidenem obdobju delovne aktivnosti zaposlenih, tj. v obdobju od datuma, ko službovanje zaposlenega najprej privede do prejemkov na podlagi programa (ne glede na to, ali so prejemki odvisni od nadaljnjega službovanja), do datuma, ko nadaljnje službovanje zaposlenega ne privede več do pomembnega zneska nadaljnjih prejemkov na podlagi načrta, razen do dodatnega povečanja plače. Ta pristop se dosledno uporablja za prejemke, zagotovljene na podlagi enotnega programa.

Ponovno merjenje čiste obveznosti za določene prejemke vključuje aktuarske dobičke in izgube ter donos sredstev programa ter se takoj pripozna v čistih sredstvih.

EU pripozna čiste odhodke za obresti (ali prihodke od obresti) in druge odhodke, povezane s programi z določenimi prejemki, v izkazu poslovnega izida pod naslovom „Stroški zaposlenih in pokojnin“.

Kadar se zagotovljeni prejemki spremenijo ali omejijo, se iz tega izhajajoča sprememba prejemkov, ki se nanaša na preteklo službovanje, ali dobiček ali izguba pri omejevanju takoj pripozna v izkazu poslovnega izida. Dobički in izgube pri poravnavi se pripoznajo, ko se izvede poravnava. Stroški preteklega službovanja se takoj pripoznajo v izkazu poslovnega izida, razen če so spremembe odvisne od tega, da morajo zaposleni ostati v delovnem razmerju določen čas.

1.5.11 Rezervacije

Rezervacije se pripoznajo, kadar ima EU sedanjo pravno ali posredno obvezo do tretjih oseb zaradi preteklih dogodkov, kadar je verjetno, da bo za poravnavo obveze potreben odliv sredstev, in kadar se lahko znesek zanesljivo oceni. Rezervacije se ne pripoznavajo za izgube iz prihodnjega poslovanja. Znesek rezervacij je najboljša ocena odhodkov, ki bodo po pričakovanjih potrebni za poravnavo sedanje obveze na datum poročanja. Kadar rezervacija zajema večje število postavk, se obveza oceni z ovrednotenjem vseh možnih izidov glede na z njimi povezane verjetnosti (metoda „pričakovane vrednosti“).

Rezervacije za kočljive pogodbe se merijo po sedanji vrednosti pričakovanih stroškov prekinitve pogodbe ali pričakovanih neto stroškov nadaljevanja pogodbe, odvisno od tega, kar je nižje.

1.5.12 Finančne obveznosti

Finančne obveznosti so razvrščene kot finančne obveznosti po pošteni vrednosti skozi presežek ali primanjkljaj, finančne obveznosti, izkazane po odplačni vrednosti, ali obveznosti iz finančnih jamstev.

Najeta posojila sestavljajo posojila, najeta pri kreditnih institucijah, in dolgovi, dokazljivi s potrdili. Na začetku se pripoznajo po pošteni vrednosti, ki ustreza njihovemu čistemu prihodku (poštena vrednost prejetih plačil), brez nastalih stroškov posla, pozneje pa se izkažejo po odplačni vrednosti po metodi efektivnih obresti; morebitne razlike med prejetimi sredstvi, zmanjšanimi za stroške posla, in odkupno vrednostjo se pripoznajo v izkazu poslovnega izida v obdobju najetih posojil po metodi efektivnih obresti. Za posojila, odobrena iz izposojenih finančnih sredstev, metode efektivnih obresti na podlagi premislekov o pomembnosti ni mogoče uporabljati za dana in najeta posojila. Stroški posla, ki jih ima EU in se potem prenesejo v breme upravičenca do posojila, se pripoznajo neposredno v izkazu poslovnega izida.

Finančne obveznosti, razvrščene po pošteni vrednosti skozi presežek ali primanjkljaj, vključujejo izvedene finančne instrumente z negativno pošteno vrednostjo. Računovodsko se obravnavajo enako kot finančna sredstva po pošteni vrednosti skozi presežek ali primanjkljaj; glej pojasnilo 1.5.5.

Obveznosti iz finančnih jamstev se na začetku pripoznajo po pošteni vrednosti, tj. prejeti premiji. Pozneje se obveznosti iz finančnih jamstev izmerijo po najboljši oceni odhodkov, ki bodo po pričakovanjih potrebni za poravnavo obveznosti iz finančnih jamstev, ali prvotno pripoznanem znesku, ki se po potrebi zmanjša za nabrano amortizacijo, pri čemer se upošteva višja od obeh vrednosti. EU pripozna obveznost iz finančnih jamstev, ko prejme nadomestilo za zagotovitev jamstva pod tržnimi pogoji ali kadar je mogoče zanesljivo izmeriti pošteno vrednost jamstva. Kadar ni delujočega trga za neposredno enakovredno pogodbo o jamstvu, EU razkrije dano jamstvo kot pogojno obveznost (glej pojasnilo 1.7.2) ali pripozna rezervacijo (glej pojasnilo 1.5.11), kadar je verjetno, da bo za poravnavo obveznosti potreben odliv sredstev.

Finančne obveznosti so razvrščene kot nekratkoročne obveznosti, razen kadar je zapadlost manj kot 12 mesecev po datumu bilance stanja.

Skrbniški skladi EU, ki se obravnavajo kot del operativnih dejavnosti Komisije, so obračunani v računovodskih izkazih Komisije in nato konsolidirani v zaključnem računu EU. Zato prispevki drugih donatorjev v skrbniške sklade EU izpolnjujejo merila za prihodke iz nemenjalnih poslov pod pogoji in so prikazani kot finančne obveznosti, dokler se ne izpolnijo pogoji, na katere so vezani preneseni prispevki, tj. dokler ne nastanejo upravičeni stroški skrbniškega sklada. Skrbniški sklad mora financirati specifične projekte in ob prenehanju vrniti preostala sredstva. Na datum bilance stanja se neporavnane obveznosti pri prispevkih merijo po prejetih prispevkih, zmanjšanih za stroške, ki jih je imel skrbniški sklad, vključno z ocenjenimi zneski, kadar je to potrebno. Za namene poročanja so neto stroški dodeljeni prispevkom drugih donatorjev sorazmerno s čistimi prispevki, plačanimi do 31. decembra. Ta dodelitev prispevkov je zgolj okvirna. Ob prenehanju delovanja sklada njegov odbor odloči o dejanski porazdelitvi preostalih sredstev.

1.5.13 Obveznosti iz poslovanja

Znaten del obveznosti EU iz poslovanja so neplačani zahtevki za povračilo stroškov upravičencev do nepovratnih sredstev ali drugih sredstev EU (nemenjalni posli). Ko je prejet zahtevek za povračilo stroškov, se izkažejo kot obveznosti iz poslovanja za zahtevani znesek. Po preveritvi in priznanju upravičenih stroškov pa se obveznosti iz poslovanja vrednotijo po priznanem in upravičenem znesku.

Obveznosti iz poslovanja, ki izhajajo iz nabave blaga in storitev, se pripoznajo ob prejemu računa za prvotni znesek, ustrezni odhodki pa se vknjižijo v računovodske izkaze, ko je blago dobavljeno oziroma so storitve opravljene ter jih EU sprejme.

1.5.14 Aktivne in pasivne časovne razmejitve

Posli in dogodki se pripoznajo v računovodskih izkazih v obdobju, na katero se nanašajo. Ob koncu leta, če račun še ni izdan, EU pa je že opravila zadevno storitev ali dobavila zadevno blago oziroma obstaja pogodbeni sporazum (npr. na podlagi sklicevanja na pogodbo), se v računovodskih izkazih pripoznajo ustrezni prehodno nezaračunani prihodki. Poleg tega se ob koncu leta, če je račun izdan, zadevne storitve pa še niso bile opravljene oziroma zadevno blago ni bilo dobavljeno, prihodki odložijo in pripoznajo v poznejšem obračunskem obdobju.

Tudi odhodki se obračunajo v obdobju, na katero se nanašajo. Ob koncu obračunskega obdobja se vnaprej vračunani odhodki pripoznajo na podlagi ocenjenega zneska obveznosti prenosa za zadevno obdobje. Vnaprej vračunani odhodki se izračunajo v skladu s podrobnimi operativnimi in praktičnimi smernicami, ki jih je izdala Komisija in katerih namen je zagotavljati, da računovodski izkazi prikazujejo natančno sliko gospodarskih in drugih dogodkov, ki naj bi jih predstavljali. Po analogiji se odhodki odložijo in pripoznajo v poznejšem obračunskem obdobju, če je plačilo za storitve ali blago, ki še niso bili prejeti, izvršeno vnaprej.

1.6 IZKAZ POSLOVNEGA IZIDA

1.6.1 Prihodki

PRIHODKI IZ NEMENJALNIH POSLOV

Velika večina prihodkov EU se nanaša na nemenjalne posle.

Sredstva iz naslova BND in sredstva iz naslova DDV

Prihodki se pripoznajo za obdobje, za katero Komisija vpokliče sredstva od držav članic in zahteva njihove prispevke. Izmerijo se glede na vpoklicani znesek. Ker sredstva iz naslova DDV in BND temeljijo na ocenah podatkov za zadevno proračunsko leto, se lahko popravijo, kadar se pojavijo spremembe, dokler države članice ne izdajo končnih podatkov. Učinek spremembe ocene se vključi, ko se določa čisti presežek ali primanjkljaj za obdobje, v katerem se je pojavila sprememba.

Tradicionalna lastna sredstva

Izterljivi zneski iz nemenjalnih poslov in z njimi povezani prihodki se pripoznajo, ko so od držav članic prejeti ustrezni mesečni izkazi o računih A (ki vključujejo pobrane dajatve ter zapadle zneske, ki so zajamčeni in se ne izpodbijajo). Na datum poročanja se prihodki, ki jih države članice zberejo za zadevno obdobje, vendar še niso plačani Komisiji, ocenijo in pripoznajo kot prehodno nezaračunani prihodki. Četrtletni izkazi o računih B (vključno z nepobranimi in nezajamčenimi dajatvami ter zajamčenimi zneski, ki jih dolžnik izpodbija), prejeti od držav članic, se pripoznajo kot prihodki, zmanjšani za stroške zbiranja, do katerih so države članice upravičene. Poleg tega se pripozna zmanjšanje vrednosti za znesek ocenjene vrzeli pri izterjavah.

Globe

Prihodki od glob se pripoznajo, ko je sprejet sklep EU o naložitvi globe in se ta uradno sporoči naslovniku. Če obstajajo dvomi glede plačilne sposobnosti podjetja, se pripozna zmanjšanje vrednosti upravičenosti. Po sklepu o naložitvi globe lahko dolžniki v dveh mesecih od datuma obvestila o zadevnem sklepu:

(a) sprejmejo sklep in morajo v tem primeru plačati globo v za to določenem roku, EU pa dokončno pobere zadevni znesek;

(b) ali zavrnejo sklep in vložijo pritožbo v skladu s pravom EU.

Vendar je treba tudi v primeru pritožbe globo plačati v predpisanem trimesečnem roku, saj pritožba nima odložilnega učinka (člen 278 Pogodbe EU), ali pa lahko dolžnik v nekaterih okoliščinah in na podlagi privolitve računovodje Komisije namesto tega predloži bančno jamstvo za zadevni znesek.

Če se podjetje pritoži zoper sklep in je že začasno plačalo globo, je znesek razkrit kot pogojna obveznost. Ker pa pritožba naslovnika zoper sklep EU nima odložilnega učinka, se prejeta denarna sredstva uporabijo za poravnavo izterljivega zneska. Če se namesto plačila prejme jamstvo, se globa še naprej obravnava kot izterljivi znesek. Če se zdi verjetno, da Splošno sodišče ne bo odločilo v prid EU, se pripozna rezervacija za kritje tega tveganja. Če je bilo namesto tega dano jamstvo, se neporavnani izterljivi znesek ustrezno odpiše. Skupne obresti, ki jih prejme Komisija na bančnih računih, na katere se nakazujejo prejeta plačila, se pripoznajo kot prihodki, morebitne pogojne obveznosti pa se ustrezno povečajo.

Od leta 2010 vse začasno plačane globe upravlja Komisija v posebej za to ustanovljenem skladu (sklad BUFI), v okviru katerega se vlagajo v finančne instrumente.

PRIHODKI IZ MENJALNIH POSLOV

Prihodki od prodaje blaga in storitev se pripoznajo, ko se večina tveganj in koristi, povezanih z lastništvom blaga, prenese na kupca. Prihodki, povezani s poslom, ki vključuje opravljanje storitev, se pripoznajo glede na stopnjo dokončanosti posla na datum poročanja.

Prihodki od obresti in odhodki za obresti

Prihodki od obresti in odhodki za obresti se pripoznajo v izkazu poslovnega izida po metodi efektivnih obresti. To je metoda izračunavanja odplačne vrednosti finančnega sredstva ali finančne obveznosti in dodeljevanja prihodkov od obresti ali odhodkov za obresti v zadevnem obdobju. Pri izračunavanju efektivne obrestne mere EU oceni denarne tokove ob upoštevanju vseh pogodbenih pogojev finančnega instrumenta (na primer možnosti predčasnega plačila), ne upošteva pa prihodnjih kreditnih izgub. Izračun vključuje vse provizije in točke, plačane ali prejete med pogodbenicama, ki so sestavni del efektivne obrestne mere, stroške posla ter vse druge premije ali popuste.

Ko se finančno sredstvo ali skupina podobnih finančnih sredstev odpiše kot posledica izgube zaradi oslabitve, se prihodki od obresti pripoznajo po obrestni meri, ki se uporablja za diskontiranje prihodnjih denarnih tokov za namene merjenja izgube zaradi oslabitve.

Prihodki od dividend

Prihodki od dividend in podobne razdelitve se pripoznajo, ko se ugotovi pravica do prejema plačila.

1.6.2 Odhodki

Večino odhodkov EU predstavljajo odhodki iz nemenjalnih poslov. Nanašajo se na prenose na upravičence in so lahko treh vrst: upravičenosti, prenosi po pogodbi ter nepovratna sredstva, prispevki in donacije po lastnem preudarku.

Prenosi se pripoznajo kot odhodki v obdobju, v katerem so nastali dogodki, ki so povzročili prenos, če obstaja uredba (finančna uredba, kadrovski predpisi ali druge uredbe), ki dovoljuje naravo prenosa, ali je podpisana pogodba, ki dovoljuje prenos, če upravičenec izpolnjuje morebitna merila za upravičenost in če je mogoče zadovoljivo oceniti znesek.

Kadar je prejet zahtevek za plačilo ali povračilo stroškov, ki izpolnjuje merila za pripoznanje, se pripozna kot odhodek za upravičen znesek. Ob koncu leta se nastali upravičeni odhodki, ki so dolgovani upravičencem, vendar še niso prikazani, ocenijo in izkažejo kot vnaprej vračunani odhodki.

Odhodki iz menjalnih poslov, ki nastanejo pri nabavi blaga in storitev, se pripoznajo, ko so dobave opravljene in jih EU sprejme. Vrednotijo se po nabavni vrednosti. Poleg tega se na datum bilance stanja odhodki, povezani s storitvami, zagotovljenimi v danem obdobju, za katere račun še ni bil prejet ali sprejet, ocenijo in pripoznajo v izkazu poslovnega izida.

1.7 POGOJNA SREDSTVA IN OBVEZNOSTI

1.7.1 Pogojna sredstva

Pogojno sredstvo je možno sredstvo, ki izhaja iz preteklih dogodkov in katerega obstoj se potrdi le, če se pojavi ali ne pojavi eden ali več negotovih prihodnjih dogodkov, ki niso v celoti pod nadzorom EU. Pogojno sredstvo se razkrije, ko je pritok gospodarskih koristi ali storitvenih zmožnosti verjeten.

1.7.2 Pogojne obveznosti

Pogojna obveznost je možna obveza, ki izhaja iz preteklih dogodkov in katere obstoj se potrdi le, če se pojavi ali ne pojavi eden ali več negotovih prihodnjih dogodkov, ki niso v celoti pod nadzorom EU, ali sedanja obveza, ki izhaja iz preteklih dogodkov, vendar se ne pripozna, ker ni verjetno, da bo za poravnavo obveze potreben odliv sredstev, ki omogočajo gospodarske koristi ali storitveno zmožnost, ali, v redkih okoliščinah, ker zneska obveze ni mogoče izmeriti dovolj zanesljivo.

1.8 IZKAZ FINANČNEGA IZIDA

Podatki o denarnih tokovih se uporabljajo kot osnova za oceno sposobnosti EU, da ustvari denarna sredstva in njihove ustreznike, ter za oceno njenih potreb po uporabi teh denarnih tokov.

Izkaz finančnega izida se pripravi po posredni metodi. To pomeni, da se poslovni izid za zadevno proračunsko leto popravi glede na vpliv nedenarnih poslov, morebitne časovne razmejitve preteklih ali prihodnjih denarnih prejemkov ali plačil iz poslovanja in prihodkovne ali odhodkovne postavke, povezane z denarnimi tokovi pri naložbenju.

Denarni tokovi, ki nastanejo pri poslih v tuji valuti, se izkazujejo v predstavitveni valuti EU (euro); znesek v tuji valuti se preračuna po menjalnem tečaju med eurom in to tujo valuto na dan nastanka denarnega toka.

Izkaz finančnega izida prikazuje denarne tokove v zadevnem obdobju, in sicer razčlenjene na denarne tokove pri poslovanju in naložbenju (EU nima dejavnosti financiranja).

Poslovanje zajema dejavnosti EU, ki ne vključujejo naložbenja. To pomeni večino izvajanih dejavnosti. Posojila, odobrena upravičencem (in z njimi povezana najeta posojila, če obstajajo), ne štejejo kot naložbenje (ali financiranje), saj so del splošnih ciljev in s tem vsakodnevnih poslov EU.

Naložbenje je pridobitev in odtujitev neopredmetenih sredstev in opredmetenih osnovnih sredstev ter drugih naložb, ki niso vključene med denarne ustreznike. Ne vključuje posojil, odobrenih upravičencem. Cilj tega dela je prikazati dejanske naložbe EU.

2. POJASNILA K BILANCI STANJA

SREDSTVA

2.1 NEOPREDMETENA SREDSTVA

(v milijonih EUR) Bruto knjigovodska vrednost na dan 31.12.2017 940 Povečanja 152 Odtujitve (16) Prerazporeditev med kategorijami sredstev 0 Druge spremembe (2) Bruto knjigovodska vrednost na dan 31.12.2018 1 073 Nabrana amortizacija na dan 31.12.2017 (535) Stroški amortizacije za zadevno leto (105) Ponovno vknjižena amortizacija 1 Odtujitve 13 Prerazporeditev med kategorijami sredstev — Druge spremembe (1) Nabrana amortizacija na dan 31.12.2018 (627) Čista knjigovodska vrednost na dan 31.12.2018 446 Čista knjigovodska vrednost na dan 31.12.2017 405

Zgornji zneski se nanašajo predvsem na računalniško programsko opremo.

2.2 OPREDMETENA OSNOVNA SREDSTVA

Kategorija „vesoljska sredstva“ vključuje operativna osnovna sredstva, povezana z vesoljskima programoma EU: globalnim satelitskim navigacijskim sistemom (GNSS), ki zajema Galileo in EGNOS, ter evropskim programom za opazovanje Zemlje Copernicus; sredstva za vesoljske sisteme, ki še ne delujejo, so vključena v postavko „sredstva v gradnji“.

Za sistem Galileo so bili operativni konstelaciji leta 2018 dodani štirje novi sateliti, tako da jih je zdaj 22. Operativna osnovna sredstva Galileo, ki zajemajo tako satelite kot zemeljske objekte, so na dan 31. decembra 2018 znašala 2 410 milijonov EUR, in sicer brez amortizacije (leta 2017: 2 276 milijonov EUR). Preostala sredstva v gradnji v skupnem znesku 1 324 milijonov EUR (leta 2017: 1 026 milijonov EUR) vključujejo štiri satelite, izstreljene julija 2018, za katere testiranje v orbiti na datum bilance stanja še ni bilo končano. Razvoj sistema Galileo se bo nadaljeval, dokler sistem ne bo dosegel polne operativne zmogljivosti. Ko bo dokončan, bo konstelacijo sistema Galileo sestavljalo 24 operativnih satelitov in šest rezervnih.

Kar zadeva program Copernicus, sta leta 2018 postala operativna dva nova satelita (Sentinel 5P in 3B), ki sta se pridružila petim že operativnim satelitom programa Copernicus, s čimer se je skupna vrednost operativnih osnovnih sredstev programa povečala na 1 455 milijonov EUR (leta 2017: 1 140 milijonov EUR), in sicer brez nabrane amortizacije. Dodatnih 1 207 milijonov EUR, povezanih s sateliti Copernicus, je pripoznanih kot sredstva v gradnji (leta 2017: 1 443 milijonov EUR).

Osnovna sredstva, povezana z zemeljsko infrastrukturo skupne evropske geostacionarne navigacijske storitve (EGNOS), v višini 52 milijonov EUR (leta 2017: 67 milijonov EUR) so prav tako vključena v postavko „Vesoljska sredstva“. Poleg tega sredstva v gradnji za EGNOS znašajo 130 milijonov EUR (leta 2017: 52 milijonov EUR).

Sredstva, povezana z vesoljskima programoma EU, se gradijo s pomočjo Evropske vesoljske agencije (ESA).

Opredmetena osnovna sredstva

(v milijonih EUR) Zemljišča in zgradbe Vesoljska sredstva Naprave in oprema Pohištvo in vozila Računalniška strojna oprema Drugo Finančni najemi Sredstva v gradnji Skupaj Bruto knjigovodska vrednost na dan 31.12.2017 5 456 4 264 597 266 675 309 2 787 2 920 17 273 Povečanja 38 14 48 13 55 20 10 1 311 1 509 Odtujitve (39) (0) (22) (10) (103) (5) (9) (8) (196) Prerazporeditev med kategorijami sredstev 202 982 0 0 5 3 (170) (1 023 ) 0 Druge spremembe (31) 0 17 0 2 0 1 0 (11) Bruto knjigovodska vrednost na dan 31.12.2018 5 626 5 259 641 270 634 327 2 620 3 199 18 575 Nabrana amortizacija na dan 31.12.2017 (3 035 ) (780) (502) (188) (553) (226) (1 244 ) (6 528 ) Stroški amortizacije za zadevno leto (180) (561) (47) (19) (63) (34) (98) (1 003 ) Ponovno vknjižena amortizacija — — 0 0 5 0 — 6 Odtujitve 10 0 14 9 96 5 7 142 Prerazporeditev med kategorijami sredstev (74) — (0) (0) (5) (0) 79 — Druge spremembe 0 (0) (5) (0) (1) (0) (1) (7) Nabrana amortizacija na dan 31.12.2018 (3 279 ) (1 342 ) (540) (198) (521) (255) (1 257 ) (7 390 ) ČISTA KNJIGOVODSKA VREDNOST NA DAN 31.12.2018 2 347 3 917 101 72 113 72 1 363 3 199 11 185 ČISTA KNJIGOVODSKA VREDNOST NA DAN 31.12.2017 2 422 3 484 95 78 122 83 1 543 2 920 10 745

2.3 NALOŽBE, KI SE OBRAČUNAJO PO KAPITALSKI METODI

Delež EU, ki jo zastopa Komisija, v Evropskem investicijskem skladu (v nadaljnjem besedilu: EIS) se obravnava kot delež v pridruženem subjektu z uporabo kapitalske metode obračunavanja. EIS je finančna institucija EU, specializirana za zagotavljanje rizičnega kapitala in jamstev za mala in srednja podjetja. Sedež ima v Luksemburgu in deluje kot javno-zasebno partnerstvo, katerega članice so Evropska investicijska banka (EIB), EU in skupina finančnih institucij. Na dan 31. decembra 2018 je imela EU v lastniškem kapitalu EIS 29,7-odstotni lastniški delež (leta 2017: 29,7 %) in 29,7 % glasovalnih pravic (leta 2017: 29,7 %). EIS mora v skladu s svojim statutom v statutarno rezervo nameniti vsaj 20 % svojega letnega čistega rezultata, dokler skupna rezerva ne znaša 10 % vpisanega kapitala. Ta rezerva ni na voljo za razdeljevanje.

(v milijonih EUR) Evropski investicijski sklad Delež na dan 31.12.2017 581 Prispevki — Prejete dividende (3) Delež v čistem rezultatu 37 Delež v čistih sredstvih (24) Delež na dan 31.12.2018 591

EU je na podlagi njene udeležbe mogoče pripisati naslednje knjigovodske vrednosti:

(v milijonih EUR) 31.12.2018 31.12.2017 EIS skupaj EIS skupaj Sredstva 2 662 2 488 Obveznosti (674) (532) Prihodki 291 263 Odhodki (167) (153) Presežek/(primanjkljaj) 124 110

Po uskladitvi zgoraj povzetih finančnih podatkov s knjigovodsko vrednostjo deleža v EIS so vrednosti naslednje:

(v milijonih EUR) 31.12.2018 31.12.2017 Čista sredstva pridruženega subjekta 1