SL    SL SL 
 
SL    SL  KOMISIJA EVROP SKIH SKUPNOSTI 
Bruselj, 5.9.2008 
SEC(2008) 2390  
  
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
Spremni dokument k 
  
Predlog 
 
SKLEP SVETA 
 
o podpisu s strani Evropske skupnosti Ko nvencije o sporazumih o izbiri sodiš ča 
 
POVZETEK OCENE U ČINKA 
   
{COM(2008) 538 kon č.} 
{SEC(2008) 2389} 
 
SL 2   SL 1. P OSTOPKOVNA VPRAŠANJA IN POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI  
Ocena učinka je bila pripravljena na os novi „Študije o oblikovanju ocene u činka glede 
ratifikacije Haaške konvencije o sporazumih o izbiri sodiš ča s strani Evropske skupnosti“, ki 
jo je za Komisijo izvedel zunanji izvajalec1 ob podpori medresorske usme rjevalne skupine, ki 
jo je sklical Generalni direkt orat za pravosodje, svobodo in va rnost. Predstavniki Pravne 
službe, Generalnega sekretariata, GD ENTR, GD MARKT, GD SANCO in GD INFSO so 
sodelovali pri delu medresorske usmerjevalne skupine. Oceno u činka je pregledal odbor za 
oceno učinka (IAB). Priporo čila za izboljšave so bila upoš tevana v revidirani razli čici 
poročila. 
Ocena učinka je temeljila na zgoraj navedeni študi ji, pregledu literature, analizi odzivov na 
posvetovalni dokument Komisije iz leta 2004 ob pripravi zadnj ega kroga pogajanj v Haagu, 
pregledu izsledkov raziskav, ki sta jih iz vedli Mednarodna trgovi nska zbornica (ICC)2 in 
Ameriška odvetniška zbornica (ABA)3, kot tudi na analiz i trgovinskih statisti čnih podatkov 
Eurostata. 
2. O PREDELITEV PROBLEMA  
Mednarodno pristojnost sodiš č in priznavanje ter izvrševanje sodnih odlo čb v civilnih in 
gospodarskih zadevah v Evropski skupnosti urej a Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 
22. decembra 2000 o pristojnosti in priz navanju ter izvrševanju sodnih odlo čb v civilnih in 
gospodarskih zadevah („Uredba Bruselj I“)4. 
V skladu s sodno prakso Sodiš ča Evropskih skupnosti5 spadajo vprašanja mednarodne 
pristojnosti in priz navanja ter izvrševanja sodnih odlo čb v zvezi s tretjimi državami v 
izključno zunanjo pristojnost Skupnos ti. To pomeni, da države članice niti individualno niti 
kolektivno ne morejo ve č prevzemati mednarodnih obveznosti do tretjih držav glede zadev, ki 
spadajo v zunanjo pristojnost Skupnosti. 
Sklenitev Konvencije o sporazumih o izbiri sodiš ča na podlagi Haaške konference o 
mednarodnem zasebnem pravu leta 2005 je ponudila priložnost, da se us tvari svetovna sodna 
alternativa reševanju sporov med podjetji, kadar sta st ranki sklenili sporazum o izbiri sodiš ča. 
                                                 
1 GHK Consulting Ltd, Birmingham; študija je dostopna na 
http://ec.europa.eu/dgs/justice_home/evaluation/dg_coordination_evaluation_annexe_en.htm . 
2 Raziskava ICC o poslovni praksi v zvezi z vprašanji pristojnosti (2003), dostopna na 
http://www.iccwbo.org/law/jurisdiction/ . 
3 Raziskavo je izvedel Oddelek ABA za mednarodno pravo (delovna skupina ABA za Haaško konvencijo 
o sporazumih o izbiri sodiš ča) oktobra in novembra 2003.  
4 UL L 12, 16.1.2001, str. 1. 
5 Sodba Sodiš ča z dne 31. marca 1971, zadeva 22–70 Komisija proti Svetu – Evropski sporazum o 
cestnem prometu, Mnenje sodiš ča 1/03 z dne 7. februarja 2006 o pristojnosti Skupnosti za sklenitev 
nove Luganske konvencije o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odlo čb v civilnih in 
gospodarskih zadevah. 
 
SL 3   SL Znotraj Skupnosti obstaja predvidljiv sistem prav il o pristojnosti, ki temelji na izbiri strank 
(sporazumi o izbiri sodiš ča) in priznavanju ter izvrševanju izhajajo čih sodnih odlo čb. Zunaj 
območja EU pa se ta predvidljivost za podjetja EU kon ča zaradi omejenega števila 
večstranskih ali dvostranskih pogodb s tretjimi dr žavami in neobstoja svetovnega sistema 
splošno veljavnih pravil. 
Takšno pomanjkanje pravne varnosti je lahko „ ovira trgovanju“. Raziskava je pokazala, da 
negotovost podjetij glede tega, katera nacionalna sodiš ča so pristojna za odlo čanje o 
izpodbijanih pogodbah, ovira svetovno trgovino. Od podjetij, udeleženih v raziskavi, jih je 
41 % navedlo, da je na pomembne poslovne odlo čitve v njihovih podjetjih v dolo čeni meri 
vplivala negotovost glede sodiš ča, pristojnega za reševanje spor ov, ali prava, ki se uporabi za 
pogodbo. Velika podjetja (47 %) so pogosteje poro čala o tem kakor mala (26 %). 
Obenem naj bi vsako dejanje Skupnosti do tre tjih držav varovalo v okviru Skupnosti razvite 
vrednote, ki so tako pomembne, da jih je tr eba varovati tudi zunaj Evropske unije. 
2.1. Povzetek problemov 
V okviru tega podro čja politike so bili ugotovljeni štirje glavni problemi: 
Problem 1  
Stroški zaradi pravne negotovosti za gospodarske subjekte EU, ali se: 
• njihovi sporazumi o izbiri sodiš ča v korist sodiš ča zunaj EU spoštujejo v EU in 
• njihovi sporazumi o izbiri sodiš ča v korist sodiš ča v EU spoštujejo v tretjih državah. 
Problem 2  
Stroški zaradi nezadostne predvidljivo sti za gospodarske subjekte, ali se: 
• sodna odlo čba sodišča, izbranega zunaj EU, lahko pr izna in izvrši znotraj EU; 
• sodna odlo čba sodišča, izbranega v EU, lahko priz na in izvrši zunaj EU. 
Problem 3  
Stroški in škoda šibkejše stranke EU v prim eru nezadostnega varstva zaradi sporazuma o 
izbiri sodiš ča v korist sodiš ča zunaj EU (tako bi npr. la hko izbira tujega sodiš ča vodila k 
manjšemu varstvu, kot bi ga šibkej ša stranka uživala po pravu Skupnosti). 
Problem 4  
Nezadostno varstvo pravnih ra zmerij, ki so posebej zaš čitena znotraj EU s pravili o izklju čni 
pristojnosti, v širšem, svetovnem smislu (npr. v zvezi z nepremi čninami, s pravicami 
intelektualne lastnine itd.). 
2.2. Obseg problemov 
Težko je oceniti obseg problemov, ker ni ustreznih statisti čnih podatkov, empiri čni podatki pa 
so omejeni. Vendar pa podatki s posvetovanj kažejo, da lahko pravna negotovost v zvezi s 
 
SL 4   SL spoštovanjem sporazuma o izbiri sodiš ča in z izvrševanjem sodnih odlo čb posredno vpliva na 
poslovne odlo čitve. 
V zvezi s problemom 1 sta dve raziskavi na to temo pokazali, da je v mnogih podjetjih 
(približno 40 %) na pomembne poslovne odlo čitve v dolo čeni meri vplivala negotovost glede 
sodišča, pristojnega za reševanje sporov, ali prava, ki se uporabi za pogodbo. 
Glede problema 2 se ocenjuje, da se približno 40 % podjetij soo ča s težavami, v časih celo 
nepremostljivimi, v zvezi s priznavanjem in izvrševanjem sodnih odlo čb. 
Rezultati posvetovanj niso potrdili obstoja pr oblemov 3 in 4, kar pa ne pomeni, da ne 
obstajata. 
3. C ILJI 
3.1. Splošni cilj  
Splošni cilj je usmerjen v morebitne „ovire trgovanja“ z zmanjšanjem pravne negotovosti, tj. 
v spodbujanje mednarodne trgovine (zunaj EU) in  naložb z zmanjšanjem pravne negotovosti 
v gospodarskih pogodbah. 
3.2. Posebni cilji  
Splošni cilj se odraža v štirih posebnih cilji h, od katerih je vsak tesno povezan s temeljnimi 
problemi, navedenimi v oddelku 2. Ti posebni cil ji so osnova za glavna merila ocenjevanja, 
uporabljena pri posameznih možnih politikah. 
(1) Povečati pravno varnost gospodarskih subjekt ov EU, da bodo njihove preference glede 
izbire sodiš ča za reševanje mednarodnih gospodarskih sporov upoštevane; 
(2) povečati predvidljivost izbire sodiš ča za reševanje mednarodnih gospodarskih sporov, 
v katere so vklju čeni gospodarski subjekti EU; 
(3) zaščititi pravice gospodarskih  subjektov EU z dolo čitvijo izbire sodiš ča, kadar so 
šibkejša stranka; 
(4) spodbujati spoštovanje pravic subjektov EU, zaš čitenih v zakonodaji EU, pred sodiš či 
zunaj EU za reševanje mednarodnih gos podarskih sporov, v katere so vklju čeni 
gospodarski subjekti EU. 
Sledi utemeljitev izbire posebnih ciljev politike. Posebni cilj 1:
 Koristno bi bilo, če bi se stranke mednarodnih pogodb, ki so sklenile sporazum 
o izbiri sodiš ča, lahko zanesle na dejstvo, da bo izbrano sodiš če tak sporazum potrdilo 
oziroma neko drugo neizbrano sodiš če prevzelo. 
Posebni cilj 2:  Koristno bi bilo, če bi se stranke mednarodnih pogodb, ki so sklenile sporazum 
o izbiri sodiš ča, lahko zanesle na dejstvo, da bo sodna odlo čba izbranega sodiš ča spoštovana 
(priznana in izvršena) v državah obe h strank in/ali v državi izvršitve. 
 
SL 5   SL Posebni cilj 3:  Za Skupnost bi bilo koristno, če bi sprejete rešitve š čitile pravice šibkejših 
strank EU, ki sklenejo sporazum o izbiri sodiš ča. Dosega tega cilja bi š čitila šibkejšo stranko 
in hkrati zagotovila konkurenco s pove čevanjem zaupanja manjših podjetij v sklepanje 
mednarodnih pogodb. 
Posebni cilj 4:  Koristno bi bilo, če bi sodiš ča zunaj EU podobno varova la pravice kot sodiš ča 
v EU. Taki u činki bi lahko nastali postopoma, pri čemer boljše poznavanje sproži ve čjo 
uporabo v postopkih pred sodiš či tretjih držav, v katere so vklju čena podjetja EU, katerih 
argumenti bi postali del zakonodaje in prakse tretjih držav. Možna pos ledica tega je ve čja 
verjetnost, da bi se podjetja EU odlo čila za sklenitev mednarodnih sporazumov, kar bi zato 
lahko vodilo do pove čanja trgovine. 
4. M OŽNE POLITIKE  
Možna politika  Opis možne politike  
Možnosti obstoje čega stanja 
Prva možna 
politika pasivno obstoje če stanje Skupnost ne sklene Konvencije niti ni novih pobud 
za dosego ciljev politike. 
Druga možna politika aktivno obstoje če stanje Skupnost ne sklene Konvencije, te čejo pa 
pogajanja o bilateralnih sporazumih med Skupnostjo in izbranimi tretjimi državami, pri 
katerih gre za dosego ciljev politike. 
Nezakonodajne možnosti 
Tretja možna 
politika zagotavljanje „javnega 
zavarovanja“ Podpora za zagotovitev in stroške zavarovanja, ki 
krije dodatne sodne stroške (kot so dodatni stroški 
postopkov, ki te čejo v tretjih državah, in finan čne 
izgube gospodarskih subjektov EU zaradi odlo čitev 
sodišča, ki spodkopavajo pr avice, ki bi jih 
gospodarski subjekti EU imeli, če bi delovali v 
EU) zaradi negotovosti glede izbire sodiš ča. 
Četrta možna 
politika zagotavljanje informacij 
podjetjem o trenutnih tveganjih, ki izvirajo iz negotovosti glede izbire 
sodišča Podpora za stroške zagotavljanja informacij 
gospodarskim subjektom EU o tveganjih, ki izvirajo iz trenutne negotovosti glede izbire 
sodišča, če ti želijo trgovati s tretjimi državami, in 
razpoložljivih prakti čnih sredstvih, s katerimi bi se 
ta tveganja lahko zmanjšala. 
Zakonodajne možnosti6 
                                                 
6 Konvencija dovoljuje izjave, ki omejujejo pristojnost ( člen 19), izjave, ki omejujejo priznavanje in 
izvrševanje ( člen 20), izjave v zvezi s posebnimi zadevami ( člen 21) in vzajemne izjave o sporazumih o 
izbiri sodiš ča, ki ni izklju čno pristojno ( člen 22). Glede na to, da na posvetovanjih pred sprejetjem 
Konvencije ni bila podprta uporaba izjav, dovoljenih v členih 19 in 20, in da je ve č držav članic 
 
SL 6   SL Možna politika  Opis možne politike  
Peta možna 
politika Skupnost sklene 
Konvencijo brez 
kakršne koli izjave v 
skladu s členom 21 
Konvencije Skupnost sklene Konvencijo brez izjave v skladu s 
členom 21 o izklju čitvi dodatnih zadev iz podro čja 
uporabe Konvencije. 
Možna 
politika 6a sklenitev Konvencije z 
izjavo v skladu s 
členom 21 o izklju čitvi 
avtorskih in sorodnih pravic Skupnost sklene Konvencijo in da izjavo v skladu s 
členom 21 o izklju čitvi avtorskih in sorodnih 
pravic iz podro čja uporabe Konvencije. 
Možna 
politika 6b Skupnost sklene 
Konvencijo z izjavo v 
skladu s členom 21 
Konvencije o izklju čitvi 
zadev v zvezi z zavarovanjem Evropska skupnost sklene K onvencijo in da izjavo 
v skladu s členom 21 o izklju čitvi zadev v zvezi z 
zavarovanjem iz podro čja uporabe Konvencije. 
Sedma možna 
politika kombinacija možnih 
politik 6a in 6b Skupnost sklene Konvencijo in da izjavo v skladu s 
členom 21 o izklju čitvi avtorskih in sorodnih 
pravic ter zadev v zv ezi z zavarovanjem iz 
področja uporabe Konvencije. 
4.1. Primerjava možnosti  
Merila 
ocenjevanja È 
Možne politike Æ 1. 
pasivno obstoječe 
stanje 2. aktivno obstoječe 
stanje
 3. zagotavljanje „javnega zavarovanja“4. 
ozaveščanje5. 
sklenitev brez izključitev6a. 
sklenitev z izključitvijo 
avtorskih pravic
 6b. sklenitev z izključitvijo 
zavarovanja
 7. 
6a 
+6b 
Povečati pravno 
varnost 
gospodarskih 
subjektov EU, da bodo njihove preference glede izbire sodiš ča za 
reševanje mednarodnih gospodarskih sporov 
upoštevane
 0 √ 0 0 √√√ √√√ √√√ √√ 
Povečati 
predvidljivost izbire 0 √ 0 0 √√√ √√√ √√√ √√ 
                                                                                                                                                         
nasprotovalo vklju čitvi sporazumov o izbiri sodiš ča, ki ni izklju čno pristojno, možne politike ocene 
učinka ne upoštevajo možnosti izjav v skladu s členi 19, 20 in 22. 
 
SL 7   SL sodišča za reševanje 
mednarodnih gospodarskih 
sporov, v katere so 
vključeni 
gospodarski subjekti EU
 
Zaščititi pravice 
gospodarskih subjektov EU z določitvijo izbire 
sodišča, kadar so 
šibkejša stranka
 0 √ √ √ √√ √√√ √√√ √√√ 
Spodbujati 
spoštovanje pravic, 
zaščitenih v 
zakonodaji EU, pred sodišči zunaj EU za 
reševanje mednarodnih gospodarskih sporov, v katere so 
vključeni 
gospodarski subjekti EU
 0 √ 0 0 √√ √√ √√ √ 
Gospodarske in 
družbene koristi  0 √√ √√ √√ √√ √√√ √√√ √√√ 
Gospodarski in družbeni stroški
 0 0 možni u činki 
konkurence  0 neskladja s 
politikami 
Skupnosti  neskladja s 
politikami 
Skupnosti  neskladja s 
politikami 
Skupnosti  0 
Stroški izvajanja  0 zelo nizki  visoki nizki do 
srednji zelo nizki  zelo nizki  zelo nizki   zelo nizki 
Neskladja s 
politikami Skupnosti  ne ne ne ne možna možna možna 0 
Najprimernejša možnost
 ne ne ne ne ne ne  ne  da 
4.2. Najprimernejša možnost  
Po oceni v tabeli 4.1 je najprimernejša sedm a možna politika, pri kateri Skupnost sklene 
Konvencijo z izjavami v skladu s členom 21 glede avtorskih in sorodnih pravic ter zadev v 
zvezi z zavarovanjem. Čeprav možne politike 5, 6a in 6b dosežejo malce boljše splošne 
rezultate pri doseganju ciljev politike (z izjemo cilja zaš čite pravic gospodarskih subjektov 
EU), pa so pri vseh možna neskladja s pol itikami Skupnosti. Sedma možna politika takih 
neskladij ne povzro ča in je zato najprimernejša. Prav tako se od te možnosti pri čakuje več 
gospodarskih in družbenih koristi. 
4.3. Možen obseg in vrsta u činkov najprimernejše možnosti  
Splošni cilj najprimernejše možne politike je zmanjšanje pravne negotovosti za gospodarske 
subjekte EU. Pri tem naj bi sklenitev Konvencije spodbudila mednarodno trgovino in 
prispevala k znižanju stroš kov blaga in storitev v EU. 
 
SL 8   SL Pravna negotovost je samo eden izme d dejavnikov, ki ovirajo mednarodno trgovino. 
Najprimernejša možnost bi sicer zmanjšal a pravno negotovost, odpravila pa je ne bi. 
Omenjena možnost bi zlasti pove čala verjetnost , da se sporazumi o izbiri sodiš ča ter sodne 
odločbe izbranih sodiš č spoštujejo in izvršijo. 
4.4. Stroški najprimernejše možnosti  
Najprimernejša možnost vklju čuje majhne stroške izvajanja, ki so povezani s pripravo 
zakonodajnih instrumentov v zvezi s podpisom in sklenitvijo Konvencije  s strani Skupnosti. 
Glede na to, da Konvencija ne ustvarja koristi za EU, če je ne ratificira jo tudi trgovinski 
partnerji EU, bodo potrebni dolo čeni upravni in diplomatski viri za spodbujanje in pogajanje s 
potencialnimi pogodbenicami. 
Dodatni stroški bodo nastali s spremljanjem iz vajanja (delovanja) K onvencije po tem, ko jo 
Skupnost sklene. 
Za podjetja EU, ki trgujejo na mednarodnem trgu, pri najprime rnejši možnosti ne nastajajo 
niti stroški prilagajanja niti upravni stroški. Podjetja se lahko odlo čijo, ali bodo vklju čila 
sporazume o izbiri sodiš ča v svoje pogodbe ali pa še napr ej uporabljala alternativne na čine 
reševanja sporov. 
4.5. Dodana vrednost EU  
Najprimernejša možnost bi ustvarila precejšnjo dodano vrednost EU. Za gospodarske subjekte 
EU bi v vseh državah članicah veljal en sam sklop pravil, kar dejansko pomeni, da bi se enaki 
pogoji znotraj EU, ustvarjeni z Uredbo Bruselj I, razširili na držav e pogodbenice Konvencije. 
Razen tega bi vrsta dvostranskih sporazumov z razli čnimi izjemami lahko ovirala zmanjšanje 
pravne negotovosti, kadar je verjetno, da glavni trgovinski partnerji EU želijo, da je z njihovim blagom in storitvami znotraj EU in z drugimi trgovinskimi partnerji mogo če trgovati 
pod istimi pogoji v zvezi s sporazumi o izbiri sodiš ča. 
Stroški sklenitve Konvencije so zelo nizki, medtem ko so možne gospodarske koristi velike. 
Možnih negativnih posledic sklenitve Konve ncije je malo. Mednje sodi npr. obveznost 
upoštevanja kontroverznih sodnih odlo čb sodišč tretjih držav znotraj EU, ki izhaja iz 
Konvencije. Kljub temu pa vedno obstaja možn ost, da se priznanje takih sodnih odlo čb zavrne 
iz razloga javnega reda (v skladu s členom 9(e) Konvencije) . Poleg tega je mogo če 
pričakovati, da se bo zaradi poenotenja sodne prakse število takih sodnih odlo čb postopoma 
zmanjšalo. 
5. S
PREMLJANJE IN OVREDNOTENJE  
Ustaljena praksa je, da H aaška konferenca o mednarodnem zasebnem pravu, pod okriljem 
katere je bila Konvencija sestavljena, organizira redna sre čanja posebnih odborov, da se oceni 
praktična uporaba konvencij in na tak na čin spremlja ter ocenju je njihova uspešnost. 
Poleg institucionalnega spremljanja naj bi  Skupnost kot pogodbena stra nka razvila lasten 
mehanizem spremljanja in ocenjevanja. 
Primerni in takoj uporabljivi viri informacij, ki bi natan čno ocenili obseg in vrsto obstoje čih 
problemov ter spremljali njihov razvoj v prihodnosti, ne obstajajo. 
 
SL 9   SL V teh okoliš činah bi bilo najbolje postopati na enak na čin kot pri drugih zakonodajnih 
instrumentih na tem podro čju, tj. preverjati delova nje Konvencije v rednih presledkih (npr. 
vsaka štiri leta) s pomo čjo študije zunanjega izvajalca.