P9_TA(2021)0404

Vloga razvojne politike pri odzivanju na izgubo biotske raznovrstnosti v državah v razvoju pri uresničevanju Agende 2030

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 6. oktobra 2021 o vlogi razvojne politike pri odzivanju na izgubo biotske raznovrstnosti v državah v razvoju pri uresničevanju Agende 2030 (2020/2274(INI))

(2022/C 132/01)

Evropski parlament,

— ob upoštevanju Mednarodne zveze za ohranjanje narave in naravnih virov,

— ob upoštevanju Konvencije OZN o biološki raznovrstnosti iz leta 1992 in prihodnjega 15. zasedanja Konference pogodbenic te konvencije (COP15),

— ob upoštevanju Mednarodne pogodbe o rastlinskih genskih virih za prehrano in kmetijstvo,

— ob upoštevanju Deklaracije OZN o pravicah domorodnih ljudstev iz leta 2007,

— ob upoštevanju Deklaracije OZN o pravicah kmetov in drugih oseb, ki delajo na podeželskih območjih, iz leta 2018,

— ob upoštevanju posebnega poročila Medvladnega panela OZN za podnebne spremembe (IPCC) o podnebnih spremembah in zemljiščih iz leta 2019,

— ob upoštevanju posebnega poročila IPCC o oceanih in kriosferi v spreminjajočem se podnebju iz leta 2019,

— ob upoštevanju globalnega ocenjevalnega poročila Medvladne platforme o biološki raznovrstnosti in ekosistemskih storitvah (IPBES) o biotski raznovrstnosti in ekosistemskih storitvah iz leta 2019,

— ob upoštevanju poročila z delavnice IPBES o biotski raznovrstnosti in pandemijah z dne 29. oktobra 2020,

— ob upoštevanju poročila posebne poročevalke OZN za pravice avtohtonih ljudstev, ki je bilo predloženo generalni skupščini OZN leta 2016,

— ob upoštevanju Konvencije Mednarodne organizacije dela št. 169 o domorodnih in plemenskih ljudstvih iz leta 1989,

— ob upoštevanju pete napovedi o svetovni biotski raznovrstnosti z dne 15. septembra 2020, ki jo je pripravil sekretariat Konvencije o biološki raznovrstnosti,

— ob upoštevanju vrha OZN o biotski raznovrstnosti, ki je potekal 30. septembra 2020,

— ob upoštevanju agende OZN za trajnostni razvoj do leta 2030 in ciljev trajnostnega razvoja,

— ob upoštevanju Konvencije Organizacije združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu,

— ob upoštevanju izjave iz Cancuna o spodbujanju trajnostnega pašništva in živinoreje za ohranjanje biotske raznovrstnosti na travinjah in pašnikih, podane na 13. konferenci pogodbenic Konvencije o biološki raznovrstnosti 14. decembra 2016,

— ob upoštevanju poročila skupine strokovnjakov na visoki ravni za prehransko in hranilno varnost, ki deluje v sklopu Odbora za svetovno prehransko varnost, iz julija 2019 z naslovom Agroecological and other innovative approaches for sustainable agriculture and food systems that enhance food security and nutrition (Agroekološki in drugi inovativni pristopi za trajnostno kmetijstvo in prehranske sisteme, ki izboljšujejo prehransko in hranilno varnost),

— ob upoštevanju poročila Organizacije Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo o znanju v zvezi z biotsko raznovrstnostjo tal – stanje, izzivi in potenciali, objavljenega leta 2020,

— ob upoštevanju Konvencije o mednarodni trgovini z ogroženimi prostoživečimi živalskimi in rastlinskimi vrstami (CITES) in Konvencije o varstvu selitvenih vrst prosto živečih živali,

— ob upoštevanju analize razmer v svetu v letu 2020, ki jo je pripravila organizacija Front Line Defenders,

— ob upoštevanju racionalizacije kazalnikov evropske biotske raznovrstnosti (SEBI) 2020, ki jo je pripravila Evropska agencija za okolje,

— ob upoštevanju skupnega sporočila Komisije in visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko z dne 9. marca 2020 z naslovom Za celovito strategijo z Afriko (JOIN(2020)0004),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 24. februarja 2021 z naslovom Oblikovanje Evrope, odporne proti podnebnim spremembam – nova strategija EU za prilagajanje podnebnim spremembam (COM(2021)0082),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 20. maja 2020 z naslovom Strategija „od vil do vilic“ za pravičen, zdrav in okolju prijazen prehranski sistem (COM(2020)0381),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 25. maja 2020 z naslovom Strategija EU za biotsko raznovrstnost do leta 2030 – Vračanje narave v naša življenja (COM(2020)0380),

— ob upoštevanju priporočila Komisije 2013/396/EU z dne 11. junija 2013 o skupnih načelih za mehanizme kolektivnih opustitvenih in odškodninskih tožb v državah članicah v zvezi s kršitvami pravic iz prava Unije (1),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 23. julija 2019 o okrepitvi ukrepov EU za zaščito in obnovo svetovnih gozdov (COM(2019)0352) in poznejših sklepov Sveta,

— ob upoštevanju sklepov Sveta z dne 15. maja 2017 o domorodnih ljudstvih,

— ob upoštevanju novega Evropskega soglasja o razvoju iz leta 2017,

— ob upoštevanju akcijskega načrta EU za izvrševanje zakonodaje, upravljanje in trgovanje na področju gozdov, ki je bil sprejet novembra 2003,

— ob upoštevanju poglobljene analize trgovine in biotske raznovrstnosti, ki jo je junija 2020 objavil Generalni direktorat za zunanjo politiko (2),

— ob upoštevanju vmesnega pregleda strategije EU za biotsko raznovrstnost (3),

— ob upoštevanju poglobljene analize z naslovom The link between biodiversity loss and the increasing spread of zoonotic diseases (Povezava med izgubo biotske raznovrstnosti in vse večjim širjenjem zoonoz), ki jo je decembra 2020 objavil Generalni direktorat za notranjo politiko (4),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 3. julija 2018 o kršitvi pravic domorodnih ljudstev v svetu, vključno s prilaščanjem zemljišč (5),

— ob upoštevanju študije z naslovom Indigenous peoples, extractive industries and human rights (Domorodna ljudstva, ekstraktivna industrija in človekove pravice), ki jo je septembra 2014 objavil Generalni direktorat za zunanjo politiko (6),

— ob upoštevanju poglobljene analize z naslovom Challenge for environmental and indigenous peoples’ rights in the Amazon region (Izzivi za okoljske pravice in pravice domorodnih ljudstev v Amazoniji), ki jo je junija 2020 objavil Generalni direktorat za zunanjo politiko (7),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 22. oktobra 2020 s priporočili Komisiji o pravnem okviru EU za zaustavitev in obrnitev trenda krčenja gozdov po svetu, ki ga povzroča EU (8),

— ob upoštevanju evropskega zelenega dogovora,

— ob upoštevanju člena 54 Poslovnika,

— ob upoštevanju poročila Odbora za razvoj (A9-0258/2021),

A. ker je preživetje približno 70 % revnih na svetu neposredno odvisno od biotske raznovrstnosti;

B. ker se večina izgube biotske raznovrstnosti odvija v državah v razvoju;

C. ker je biotska raznovrstnost še vedno osrednji vir pri razvoju zdravil;

D. ker najobsežnejša globalna ocena kaže, da ekosistemske storitve prinašajo koristi v višini 125–140 bilijonov USD na leto, kar je več kot 1,5-krat toliko, kot je velikost svetovnega BDP (9);

E. ker podnebne spremembe vplivajo na biotsko raznovrstnost, po drugi strani pa slednja prek ekosistemskih storitev, ki jih podpira, pomembno prispeva k blažitvi podnebnih sprememb in prilagajanju nanje;

F. ker naj bi se biotska raznovrstnost in ekosistemske storitve v prihodnjih desetletjih še slabšale, ponudba in povpraševanje po materialih iz naravnih virov po trenutni tržni vrednosti (hrana, krma, les in bioenergija) pa naj bi se povečevala;

G. ker ključni pritiski na kopensko, morsko in drugo vodno biotsko raznovrstnost vključujejo izgubo habitatov in razdrobljenost (predvsem zaradi širitve in intenzifikacije kmetijstva), prekomerno izkoriščanje naravnih virov (npr. rib), onesnaževanje, invazivne tujerodne vrste in podnebne spremembe;

H. ker v skladu z globalnim ocenjevalnim poročilom Medvladne platforme o biološki raznovrstnosti in ekosistemskih storitvah (IPBES) o biotski raznovrstnosti in ekosistemskih storitvah za leto 2019 večina ciljev o biotski raznovrstnosti iz Aičija za leto 2020 ni bila dosežena;

I. ker je bilo v poročilu Svetovnega gospodarskega foruma o globalnih tveganjih za leto 2020 okoljsko tveganje opredeljena kot največje sistemsko tveganje za svetovno gospodarstvo;

J. ker OECD ocenjuje, da finančni tokovi, ki bi lahko škodovali biotski raznovrstnosti (na podlagi fosilnih goriv in kmetijskih subvencij), znašajo 500 milijard USD letno, kar je desetkrat več kot svetovni finančni tokovi za ohranjanje biotske raznovrstnosti in trajnostno rabo, in ker so stroški neukrepanja pri izgubi biotske raznovrstnosti visoki in se bodo predvidoma še povečevali (10);

K. ker IPBES poroča, da so spremembe rabe zemljišč, širjenje kmetijstva in urbanizacija vzrok za več kot 30 % novih bolezenskih pojavov;

L. ker nedavne študije kažejo, da na pomembnih svetovnih območjih za ohranjanje biotske raznovrstnosti živi med 1,65 in 1,87 milijarde ljudi iz domorodnih ljudstev, lokalnih skupnosti in potomcev Afričanov; ker je bilo ugotovljeno tudi, da 56 % ljudi živi na pomembnih območjih za ohranjanje biotske raznovrstnosti v državah z nizkimi in nizkimi srednjimi dohodki; ker jih le 9 % živi v državah z visokimi dohodki; ker to po podatkih iz pobude za pravice in vire le še nazorneje prikazuje, kako ohranjanje nesorazmerno vpliva na svetovni jug;

M. ker znanstveni dokazi pričajo o kompleksni povezavi med izgubo biotske raznovrstnosti in vse večjim tveganjem za zoonoze, kot je COVID-19;

N. ker so domorodna ljudstva in lokalne skupnosti pri svojih osnovnih potrebah in možnosti preživljanja močno odvisni od zemlje, naravnih virov in ekosistemov, pri čemer je treba upoštevati dejstvo, da lahko njihov nizki življenjski standard in izključenost iz političnega in gospodarskega življenja povzročita pomembne spore v zvezi z uporabo naravnih virov in zemljiškimi pravicami;

O. ker tradicionalna ozemlja domorodnih ljudstev obsegajo približno 22 % zemeljske površine in po oceni predstavljajo 80 % svetovne biotske raznovrstnosti;

P. ker lahko zaščitena območja varujejo biotsko raznovrstnost v korist vsega človeštva, a so v nekaterih primerih povezana tudi z obsežnimi kršitvami človekovih pravic domorodnih in lokalnih skupnosti;

Q. ker domorodna ljudstva ostajajo med najrevnejšimi prebivalci in ker je ena največjih težav, s katerimi se spoprijemajo domorodna ljudstva po vsem svetu, pridobitev pravnega priznanja kolektivnega lastništva nad zemljišči, ki so bila v lasti prednikov, zlasti potem ko se jih razglasi za zaščitena ozemlja;

R. ker se ocenjuje, da je 50 % zaščitenih območij po vsem svetu, razglašenih na zemljiščih, ki jih tradicionalno zasedajo in uporabljajo domorodna ljudstva, in da je ta delež največji v Severni, Južni in Srednji Ameriki, saj v slednji znaša tudi več kot 90 %;

S. ker so domorodna ljudstva in skupnosti zaradi nepriznavanja njihovih običajnih zemljiških pravic izpostavljeni tveganju prilaščanja zemljišč, kar ogroža njihovo preživetje in sposobnost odzivanja na podnebne spremembe ali izgubo biotske raznovrstnosti;

T. ker je posebni poročevalec ZN o domorodnih ljudstvih ekstraktivne industrije opredelil kot glavni razlog za nastajanje konfliktov in nasilje na območjih domorodnih ljudstev;

U. ker je bilo po podatkih iz globalne analize, ki jo je za leto 2020 opravila organizacija Front Line Defenders, v tem letu umorjenih najmanj 331 zagovornikov človekovih pravic, od tega 69 % zagovornikov okolja, 26 % pa se jih je ukvarjalo zlasti s pravicami domorodnih ljudstev;

V. ker si EU prizadeva v okviru Konvencije o biološki raznovrstnosti doseči cilj vsaj 30-odstotnega varstva biotske raznovrstnosti;

W. ker čedalje več raziskav kaže, da imajo domorodne in lokalne skupnosti bistveno znanje in ključno vlogo pri trajnostnem upravljanju naravnih virov in ohranjanju biotske raznovrstnosti, pa tudi pri izboljševanju podeželskega življenja in povečevanju odpornosti lokalnega prebivalstva in skupnosti; ker svetovnih ciljev na področju biotske raznovrstnosti ni mogoče doseči brez priznavanja in spoštovanja pravic domorodnih in lokalnih skupnosti;

X. ker je EU z evropskim zelenim dogovorom sicer predlagala močne ekološke zaveze in cilje, a je skupni ekološki odtis EU vseeno visok, to pa negativno vpliva na okolje v državah v razvoju; ker je cilj strategije EU za biotsko raznovrstnost v skladu z agendo za trajnostni razvoj do leta 2030 doseči razmere, v katerih bodo do leta 2050 vsi svetovni ekosistemi obnovljeni, odporni in ustrezno zaščiteni, in ker je zavezan cilju, da se do leta 2050 konča izumiranje vrst, ki ga povzroča človek, pri čemer se je treba ravnati po medgeneracijski odgovornosti in načelu enakosti, vključno s spoštovanjem pravic, ter omogočiti polno in učinkovito sodelovanje domorodnih in lokalnih skupnosti; ker bi morala biti strategija EU in držav članic v podporo državam v razvoju oblikovana tako, da bi predvidela učinke podnebnih sprememb in izgube biotske raznovrstnosti;

Y. ker je biotska raznovrstnost ključnega pomena za prehransko varnost, blaginjo ljudi in razvoj po vsem svetu; ker koristi, ki jih ljudem prinašajo ekosistemi, med drugim zajemajo čiščenje vode in zraka, zatiranje škodljivcev in bolezni, opraševanje pridelkov, rodovitnost tal, gensko raznovrstnost, oskrbo s pitno vodo, zaščito pred poplavami, sekvestracijo ogljika in odpornost na podnebne spremembe; ker gre pri več kot 75 % svetovne kopenske biotske raznovrstnosti za gozdove in ker je več kot 25 % svetovnega prebivalstva za preživetje odvisnih od gozdnih virov; ker je pandemija COVID-19 izpostavila področja neenakosti med agroživilskimi sistemi in pokazala, da je treba trajnostno prilagoditi in izboljšati proizvodnjo malih kmetov v državah v razvoju, preoblikovati agroživilske sisteme in preusmeriti kmetijstvo v podnebno trajnostnost;

Z. ker posebno poročilo Medvladnega panela o podnebnih spremembah (IPCC) o podnebnih spremembah in zemljiščih z dne 8. avgusta 2019 navaja, da se domorodna ljudstva že dolgo prilagajajo spremenljivemu podnebju, pri čemer se opirajo na tradicionalno znanje, to pa povečuje njihovo odpornost;

AA. ker tudi posebno poročilo IPCC o oceanih in kriosferi v spreminjajočem se podnebju z dne 24. septembra 2019 dokazuje, da je združevanje znanstvenega znanja z lokalnim in avtohtonim znanjem koristno za izboljšanje odpornosti;

AB. ker člen 8(j) Konvencije o biološki raznovrstnosti države pogodbenice zavezuje k spoštovanju in ohranjanju znanja, inovacij in praks avtohtonih in lokalnih skupnosti, ki so pomembne za ohranjanje in trajnostno rabo biotske raznovrstnosti; ker pa konvencija ne priznava izrecno človekovih pravic domorodnih ljudstev;

AC. ker Organizacija OZN za prehrano in kmetijstvo ocenjuje, da je bilo po vsem svetu izgubljenih približno 75 % genske raznovrstnosti rastlin, 75 % svetovne hrane pa se sedaj pridobi iz le 12 rastlin in 5 živalskih vrst, kar resno ogroža svetovno prehransko varnost;

AD. ker izguba genske raznovrstnosti, zlasti nadomeščanje lokalnih, dobro prilagojenih pasem, povečuje dovzetnost za škodljivce, bolezni in okoljske spremembe, tudi podnebne; ker globalizacija kmetijskih trgov še pospešuje spodkopavanje biotske raznovrstnosti v kmetijstvu, zaradi česar je manjša tudi zmogljivost za inovacije in prilagajanje podnebnim spremembam;

AE. ker gre po ocenah 30 % groženj za vrste na svetovni ravni pripisati mednarodni trgovini;

AF. ker lahko tudi nezakonita trgovina s prostoživečimi vrstami in nezakonita trgovina z lesom in surovinami pospešita degradacijo in uničenje biotske raznovrstnosti v državami s šibkimi institucijami in okoljskimi predpisi;

AG. ker so oceani velikanski zbiralnik biotske raznovrstnosti in glavni regulator svetovnega podnebja; ker je njihovo ohranjanje ključnega pomena za trajnostni razvoj in izkoreninjenje revščine, saj zagotavljajo trajnostno preživetje in prehransko varnost milijardam ljudi; ker je onesnaževanje morskih ekosistemov s plastiko problem na svetovni in lokalni ravni ter ima lahko resne posledice za prostoživeče vrste, gospodarske dejavnosti in zdravje ljudi v državah v razvoju; ker se je obseg tega onesnaževanja v veliki meri podcenjeval in še vedno obstajajo vrzeli v znanju, zlasti ko gre za vpliv na priobalna zemljišča in skupnosti; ker je iz nedavnega poročila Programa Združenih narodov za okolje z naslovom Neglected: Environmental Justice Impacts of Marine Litter and Plastic Pollution (Zapostavljeno: posledice morskih odpadkov in onesnaževanja s plastiko za okoljsko pravičnost) razvidno, da ti odpadki in te vrste onesnaževanja nesorazmerno vplivajo na ranljive ljudi, ogrožajo polno in učinkovito uveljavljanje človekovih pravic ter občutno otežujejo doseganje ciljev trajnostnega razvoja;

AH. ker je strategija EU za biotsko raznovrstnost zavezana pravični in enakopravni delitvi prednosti uporabe genetskih virov, povezanih z biotsko raznovrstnostjo, ter vzpostavljanju okvira za spodbujanje z uporabo raziskovalnih, inovacijskih in tehnoloških metod;

AI. ker okoljska kriminaliteta, katere vrednost po ocenah programa Združenih narodov za okolje in Interpola znaša do dvakrat toliko kot svetovni proračun za pomoč, zlasti s kaznivimi dejanji na področju gozdarstva pospešuje izgubo biotske raznovrstnosti in podnebne spremembe;

AJ. ker se žariščne točke na področju biotske raznovrstnosti in območja, ki trpijo zaradi revščine, prekrivajo, saj se večina žariščnih točk za ohranjanje nahaja v državah z visoko stopnjo revščine in neustrezno prehransko varnostjo;

AK. ker je Republika Maldivi v izjavi z dne 3. decembra 2019 pozvala k spremembi Rimskega statuta Mednarodnega kazenskega sodišča, da bi priznala kazniva dejanja, ki pomenijo ekocid;

AL. ker IPBES poroča o tem, da se je vrednost mednarodne zakonite trgovine s prostoživečimi vrstami od leta 2005 povečala za 500 %, od osemdesetih let prejšnjega stoletja pa za 2 000 % (11);

AM. ker je EU ena največjih svetovnih uvoznic prostoživečih vrst in z njimi povezanih proizvodov;

AN. ker je svetovna nezakonita trgovina s prostoživečimi vrstami ena najdonosnejših oblik organiziranega čezmejnega kriminala;

AO. ker naj bi, če ne bo večjih sprememb, podnebne spremembe v nekaterih tropskih regijah do leta 2100 povzročile zmanjšanje biomase rib za 30 do 40 %, močno pa vplivajo tudi na morsko biotsko raznovrstnost; ker so države na teh območjih močno odvisne od ribištva, vendar nimajo socialnih in finančnih virov, da bi se prilagodile in pripravile na prihodnost;

AP. ker se Mednarodna zveza za ohranjanje narave zavzema za to, da bi do leta 2020 vsaj 30 % vseh morskih habitatov preoblikovali v mrežo strogo zaščitenih morskih območij;

AQ. ker nezakoniti, neprijavljeni in zakonsko neurejeni ribolov ogroža trajnostnost svetovnih morskih virov, saj prispeva k njihovemu prekomernemu izkoriščanju;

1. je zaskrbljen, da izguba biotske raznovrstnosti in ekosistemskih storitev ogroža napredek pri približno 80 % ocenjenih ciljev OZN na področju trajnostnega razvoja; poziva EU, naj si še naprej prizadeva zmanjšati vpliv na biotsko raznovrstnost po vsem svetu in ga uskladiti z omejitvami našega planeta;

2. poudarja, da je skoraj polovica ljudi pri preživljanju neposredno odvisna od naravnih virov in da so številni najbolj ranljivi in najrevnejši neposredno odvisni od biotske raznovrstnosti, da bi izpolnili vsakodnevne življenjske potrebe; zato poudarja, da lahko izguba biotske raznovrstnosti poveča neenakost in marginalizacijo najranljivejših ljudi, saj omejuje njihov dostop do zdravega življenja in zmanjšuje njihovo svobodo izbire in delovanja; opozarja, da biotsko raznovrstnost ogrožajo podnebne spremembe, ki povečujejo ranljivost teh ljudi ter spodkopavajo njihove temeljne pravice in dostojanstvo; meni, da je treba državam v razvoju pomagati pri oblikovanju in izvajanju učinkovitih politik za blažitev podnebnih sprememb in prilagajanje nanje;

3. poziva EU, naj se celovito posveti temeljnim vzrokom za izgubo biotske raznovrstnosti in obveznosti glede ohranjanja, trajnostne rabe virov in obnove ekosistemov vključi v svojo politiko in partnerstva za zunanje razvojno sodelovanje v skladu z načelom usklajenosti politik za razvoj, da bi zmanjšala pritisk na biotsko raznovrstnost po vsem svetu;

4. opozarja, da je za trajnostni razvoj potrebno dobro ravnovesje med gospodarsko, socialno in okoljsko razsežnostjo; opozarja tudi, da so ohranjanje, trajnostna raba in obnova biotske raznovrstnosti bistveni za uresničitev številnih ciljev razvojne politike, vključno z zdravjem ljudi, blažitvijo podnebnih sprememb in prilagajanjem nanje, zgodnjim opozarjanjem, zmanjševanjem tveganja nesreč, vodo, prehransko in hranilno varnostjo, razvojem podeželja in ustvarjanjem delovnih mest, trajnostno rabo gozdov, kmetijskimi ekosistemi ter ustvarjanjem ali ohranjanjem odpornih prehranskih sistemov; opozarja, da škodljive učinke degradacije ekosistemov nesorazmerno občutijo revni, zlasti ženske in mladi, pa tudi domorodna ljudstva in druge skupnosti, odvisne od naravnih virov;

5. poudarja, da je EU odgovorna tudi za ohranjanje biotske raznovrstnosti na svetovni ravni in za trajnostno uporabo biološke raznovrstnosti; poudarja, da bi morali cilji EU na področju biotske raznovrstnosti temeljiti na trdnih znanstvenih spoznanjih in biti v celoti vključeni v zunanje delovanje EU, zlasti v okvir partnerskih strategij in sporazumov, tudi sporazumov o ribolovu z državami v razvoju; vztraja, da bi bilo treba v teh državah okrepiti prizadevanja za ohranjanje in obnovo, zlasti na regionalni ravni;

6. opozarja, da EU in tretje razvite države nosijo odgovornost za izgubo biotske raznovrstnosti na svetovni ravni; poziva EU, naj okrepi finančno in tehnično podporo državam v razvoju po vsem svetu, da bi uresničili nove svetovne cilje, se borili proti okoljski kriminaliteti in se spoprijeli z vzroki za izgubo biotske raznovrstnosti;

7. poudarja dolžnost držav, da zaščitijo in trajnostno upravljajo naravne ekosisteme in ekosisteme s pestro biotsko raznovrstnostjo ter varujejo človekove pravice in pravice do posesti domorodnih in lokalnih skupnosti ter potomcev Afričanov, ki so za preživetje odvisni od teh ekosistemov;

8. poziva EU in države članice, naj v Listino Evropske unije o temeljnih pravicah dodajo priznanje pravice do varnega, čistega, zdravega in trajnostnega okolja, podprejo svetovno priznanje te pravice kot človekove pravice ter podprejo, da se celovito varstvo in zaščita narave, biotske raznovrstnosti in ekosistemov opredeli kot temelj življenja, pri tem pa priznajo soodvisnost in pravico vseh ljudi, tudi prihodnjih generacij, do narave, zlasti z uveljavljanjem strogih standardov preglednosti, udeležbe javnosti in dostopa do pravnega varstva v skladu z Aarhuško konvencijo in mednarodnim pravom; v zvezi s tem in glede na to, da se najhujša škoda za ekosisteme povzroča v državah v razvoju meni, da se je treba boriti proti vsem oblikam okoljske škode za ekosisteme, tudi v vseh tretjih državah, s katerimi EU sodeluje, in v okoljih, od katerih je odvisno revno prebivalstvo, ter preučiti, če je to primerno, ustreznost in interes za podelitev pravic;

9. je močno zaskrbljen zaradi velike vrzeli v podatkih, kazalnikih in financiranju, ki so potrebni za zaustavitev izgube biotske raznovrstnosti, pa tudi zaradi nedoslednosti pri poročanju in sledenju v zvezi s financiranjem biotske raznovrstnosti; opozarja, da je nujno treba določiti specifične, merljive in kvantitativne cilje in kazalnike za okvir za obdobje po letu 2020, saj bi tako izboljšali možnosti za spremljanje napredka;

10. pozdravlja afriško pobudo o „velikem zelenem zidu“ in poziva Komisijo, naj ta projekt podpre;

11. poziva EU in njene države članice, naj okrepijo prizadevanja za boljše ocenjevanje in vrednotenje biotske raznovrstnosti in ekosistemskih storitev ter naj te vrednote vključijo v odločanje;

12. pozdravlja dejstvo, da bo instrument za sosedstvo ter razvojno in mednarodno sodelovanje (NDICI)–Evropa v svetu prispeval k splošnemu cilju večletnega finančnega okvira glede biotske raznovrstnosti; poudarja, da so načrtovanje, nadzor in spremljanje instrumenta NDICI–Evropa v svetu ključnega pomena za doseganje svetovnih ciljev EU glede biotske raznovrstnosti; opozarja, da bi moral instrument NDICI–Evropa v svetu prispevati k cilju, da se v večletnem finančnem okviru za cilje biotske raznovrstnosti v letu 2024 nameni 7,5 % letne porabe, v večletnem finančnem okviru pa 10 % letne porabe za cilje biotske raznovrstnosti od leta 2026 naprej; poziva k učinkoviti uporabi načela, da se ne škoduje bistveno, pri vseh odhodkih in programih EU; poziva k izboljšanju okvira EU za poročanje in spremljanje zunanje politike EU na področju biotske raznovrstnosti, med drugim s podrobnimi določbami o ciljih in kazalnikih biotske raznovrstnosti; v splošnem poziva EU in države članice, naj spodbujajo raziskave in inovacije na področju ohranjanja in zaščite biotske raznovrstnosti, pa tudi agroekološke rešitve za ključne razvojne koristi, s čimer bodo prispevale k uresničevanju ciljev trajnostnega razvoja;

13. obžaluje, da je zunanji proračun EU za podporo politiki glede biotske raznovrstnosti še vedno precej nizek v primerjavi s proračunom, namenjenim podnebnim politikam; poziva, naj se učinkovito povečajo sredstva za zaščito biotske raznovrstnosti v skladu s sporazumom o večletnem finančnem okviru, prav tako pa se naj zagotovi tehnična pomoč za razvoj dodatnih orodij za mobilizacijo sredstev, da bi izpolnili globalne zaveze na področju biotske raznovrstnosti; poudarja, da je treba spremljati okolju škodljive subvencije, o njih poročati in jih postopoma odpraviti, namesto tega pa jih usmeriti v dejavnosti, ki spodbujajo biotsko raznovrstnost, v skladu z Agendo 2030 ter ustreznimi mednarodnimi konvencijami in obveznostmi; poziva, naj se večji delež uradne razvojne pomoči EU, namenjene podnebnim ukrepom, usmeri v podporo dodatnim koristim za ohranjanje biotske raznovrstnosti pri blažitvi podnebnih sprememb in prilagajanju nanje;

14. poziva EU, naj sprejme zakon o obvezni primerni skrbnosti, da bodo podjetja in njihovi vlagatelji neposredno odgovorni poskrbeti, da njihov uvoz ne bo povezan s kršitvami človekovih pravic, kot je prilaščanje zemlje in degradacija okolja (vključno s krčenjem gozdov in izgubo biotske raznovrstnosti); v splošnem poziva EU, naj od poslovnih in finančnih institucij zahteva, da se močneje zavežejo biotski raznovrstnosti, na primer s trdnimi in obveznimi določbami o oceni učinka, obvladovanju tveganja, razkritju in zahtevah glede zunanjega poročanja; poziva OECD, naj sprejme niz praktičnih ukrepov na področju potrebne skrbnosti in biotske raznovrstnosti, da bi podprli prizadevanja podjetij;

15. pozdravlja zavezo Komisije, da bo pripravila zakonodajni predlog o obveznih človekovih pravicah in okoljski primerni skrbnosti podjetij v celotnih dobavnih verigah; meni, da bi moral ta zakonodajni predlog podpreti in olajšati razvoj skupnih metodologij za merjenje okoljskega učinka in učinka podnebnih sprememb; poudarja, kako pomembno je učinkovito, smiselno in informirano posvetovanje z vsemi prizadetimi ali potencialno prizadetimi deležniki, kot so zagovorniki človekovih pravic in okolja, civilna družba, sindikati ter domorodne in lokalne skupnosti; obžaluje, da je izvajanje okvira OZN za varovanje, spoštovanje in pomoč ter vodilnih načel o podjetništvu in človekovih pravicah zelo pomanjkljivo, kar zadeva pravice domorodnih ljudstev ter njihove zemljiške pravice; znova poziva EU, naj konstruktivno sodeluje pri delu Sveta OZN za človekove pravice v zvezi z mednarodnim pravno zavezujočim instrumentom s področja mednarodnega prava človekovih pravic za urejanje dejavnosti nadnacionalnih gospodarskih družb in drugih podjetij, ki bi moral vključevati posebne standarde za zaščito domorodnih ljudstev;

16. znova poziva Komisijo, naj nujno predstavi predlog pravnega okvira EU za zaustavitev in obrnitev svetovnega krčenja in propadanja gozdov, za katerega je kriva EU, v skladu s katerim morajo podjetja ravnati s potrebno skrbnostjo, s čimer bi poskrbeli, da proizvodi, ki se dajo na trg EU, niso povezani s krčenjem gozdov, preoblikovanjem naravnih ekosistemov in kršitvami pravic domorodnih in lokalnih skupnosti;

Skladnost politik za razvoj

17. opozarja, da je učinkovitost zunanje politike EU glede biotske raznovrstnosti odvisna od skladnosti med politiko na področju biotske raznovrstnosti in drugimi ključnimi zunanjimi politikami EU, na primer trgovinskimi in naložbenimi sporazumi;

18. ugotavlja, da poročilo o globalni oceni biotske raznovrstnosti in ekosistemskih storitev, ki ga je leta 2019 pripravila platforma IPBES, kaže, kako omejen je pristop k varstvu biotske raznovrstnosti s prostorskim obsegom zaščitenih kopenskih in morskih območij, po zaslugi katerega je bilo delno doseženih nekaj ciljev iz Aičija glede biotske raznovrstnosti;

19. poudarja, da je biotska raznovrstnost v središču številnih gospodarskih dejavnosti, zlasti tistih, ki so povezane s poljedelstvom in živinorejo, gozdarstvom, ribolovom in številnimi oblikami turizma, temelječimi neposredno na naravi in zdravih ekosistemih; poziva EU, naj biotsko raznovrstnost in ekosistemske storitve vključi v vsa s tem povezana področja politike, zlasti kmetijstvo, ribolov, gozdarstvo, energetiko, rudarstvo, trgovino turizem in podnebne spremembe, pa tudi v politike in ukrepe, ki so namenjeni razvoju in zmanjševanju revščine, prav tako pa naj spodbuja inovativne in uresničljive rešitve, s katerimi bi po eni strani obravnavali izgubo biotske raznovrstnosti, po drugi pa vsem zagotovili zdravo, varno, dostopno in cenovno ustrezno hrano;

20. z veliko zaskrbljenostjo ugotavlja, da je približno 10 % svetovnih gozdov posekanih za porabo v EU, predvsem ker je močno odvisna od uvoza primarnih kmetijskih proizvodov, kot so palmovo olje, meso, soja, kakav, koruza, les in kavčuk; ponovno poziva Komisijo, naj leta 2021 predstavi predlog za pravni okvir EU, s katerim bi zaustavili in obrnili trend krčenja gozdov po svetu, ki ga povzroča EU, tako da bi poskrbeli, da trgi EU in vzorci potrošnje ne bodo škodljivo vplivali na gozdove in biotsko raznovrstnost v državah v razvoju, pri čemer je treba upoštevati tudi posredne posledice za tamkajšnje prebivalstvo; poziva EU, naj z vzpostavitvijo kratkih dobavnih verig, razvojem agroekologije, podporo malim kmetom ter ohranjanjem zemljiških pravic in pravic lokalnih skupnosti podpre te države pri uvajanju trajnostnih prehranskih sistemov;

21. poziva EU, naj v mednarodnih razvojnih ukrepih spodbuja trajnostne kmetijske prakse za zaščito in obnovo svetovnih gozdov, pri čemer naj posebno pozornost nameni trajnostnemu upravljanju vodnih virov, obnovi degradiranih zemljišč ter varstvu in obnovi biotsko raznovrstnih območij s pestrimi možnostmi za ekosistemske storitve in blažitev podnebnih sprememb; poziva EU, naj pospeši izvajanje akcijskega načrta za izvrševanje zakonodaje, upravljanje in trgovanje na področju gozdov (FLEGT), zlasti prostovoljnih sporazumov o partnerstvu, da bi zmanjšali povpraševanje po nezakonitem lesu in s tem povezani trgovini ter okrepili pravice domorodnih ljudstev in lokalnih skupnosti, na katere vpliva sečnja;

22. opozarja, da vse večje povpraševanje EU po lesu za izdelavo materialov, proizvodnjo energije in uporabo v biogospodarstvu presega meje njegove ponudbe, kar povečuje tveganje, da bo uvoženo blago povezano s krčenjem gozdov, prilaščanjem zemljišč, prisilnim razseljevanjem in kršenjem pravic domorodnih ljudstev in lokalnih skupnosti; znova poudarja, da bi se morala politika EU na področju bioenergije odzivati na stroga okoljska in socialna merila;

23. poudarja, da morajo biti naložbe v kmetijstvo, gozdarstvo ali ribištvo, ki jih podpira EU, ali v podjetja, ki vplivajo na tla, travinje, gozdove, vodo ali morje, med drugim v skladu s prostovoljnimi smernicami FAO/CFS (Odbor za svetovno prehransko varnost) za odgovorno upravljanje zemljiške posesti, ribištva in gozdov v okviru nacionalne prehranske varnosti in načeli FAO/CFS za odgovorne naložbe v kmetijstvo in prehranske sisteme, da bi zaščitili ekosisteme in preprečili izgubo biotske raznovrstnosti;

24. poziva, naj se v prihodnjem NDICI nameni prednost varstvu in obnovi gozdov ter zaščiti biotske raznovrstnosti; poudarja, da lahko gozdovi v celoti razvijejo svoje funkcije za podnebje in okolje le, če se z njimi trajnostno gospodari;

25. poudarja, da se varovanje biotske raznovrstnosti in politike za blaženje podnebnih sprememb med seboj ne podpirajo samodejno; poziva k reviziji direktive o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov (RED), da bi bila skladna z mednarodnimi zavezami EU v okviru Agende 2030, Pariškega sporazuma in Konvencije o biološki raznovrstnosti, kar bi med drugim vključevalo uvedbo meril socialne trajnosti in upoštevanje tveganja prilaščanja zemljišč; v zvezi s tem poudarja, da bi morala biti direktiva RED II skladna z mednarodnimi standardi glede pravice do posesti, tj. konvencijo MOD št. 169 ter prostovoljnimi smernicami FAO/CFS o zemljiški posesti in načeli za odgovorne naložbe v kmetijstvo in prehranske sisteme;

Kmetijstvo in ribištvo

26. opozarja, da so agroživilski sistemi in mali kmetje odvisni od biotske raznovrstnosti in da pomembno vplivajo nanjo; poudarja, da je za učinkovito vključevanje biotske raznovrstnosti v kmetijstvo treba zagotoviti finančne spodbude ter prostovoljne in regulativne ukrepe, ki kmete spodbujajo k sprejemanju in podpiranju biotske raznovrstnosti in okoljskih koristi z usposabljanjem, uporabo tehnologije in inovacijami, pa tudi z dobro trajnostno kmetijsko prakso, kar med drugim zajema obnavljanje omejenih vodnih virov ter obravnavanje degradacije zemljišč in dezertifikacije; poudarja, da bi bilo treba v skladu z načelom usklajenosti politik za razvoj opredeliti in postopno ukiniti okolju škodljive subvencije v skladu z odločitvami, sprejetimi na ravni EU; poziva, naj se za naložbe, ki so povezane s tem in jih EU podpira, obvezno opravi predhodna in naknadna presoja vplivov na okolje; v zvezi s tem poziva EU, naj poveča finančno in tehnično podporo državam v razvoju;

27. opozarja, da je edinstvena sposobnost agroekologije, da uskladi gospodarsko, okoljsko in socialno razsežnost trajnosti, priznana v prelomnih poročilih IPCC in IPBES, pa tudi v globalni oceni kmetijstva, ki jo vodita Svetovna banka in FAO (IAASTD); vztraja, da bi moralo biti zunanje financiranje EU za kmetijstvo v skladu s preobrazbeno naravo Agende 2030, Pariškega sporazuma o podnebnih spremembah in Konvencije OZN o biološki raznovrstnosti; meni, da bi bilo treba glede na to dati prednost naložbam v lokalno prilagojene in z viri učinkovite poljščine, agroekologijo, kmetijsko gozdarstvo in diverzifikacijo posevkov;

28. opozarja, da je uporaba gensko spremenjenih semen zajeta v patentih, ki ogrožajo pravice malih kmetov in domorodnih ljudstev za varčevanje, uporabo, izmenjavo in prodajo njihovih semen, ki so zapisane v mednarodnih sporazumih, kot so Mednarodna pogodba o rastlinskih genskih virih za prehrano in kmetijstvo, Deklaracija OZN o pravicah domorodnih ljudstev in Deklaracija OZN o pravicah kmetov in drugih oseb, ki delajo na podeželskih območjih; opozarja, da so gensko spremenjeni pridelki pogosto povezani z obsežno uporabo herbicidov; poziva Komisijo in države članice, naj upoštevajo obveznosti Unije iz mednarodnih sporazumov in poskrbijo, da se razvojna pomoč ne bo uporabljala za spodbujanje tehnologij genskega spreminjanja v državah v razvoju;

29. opozarja, da je povečanje raznolikosti semen in poljščin s prehodom na odporne sorte bistveno za krepitev odpornosti kmetijstva, prilagajanje na spreminjajoče se razmere, kot so podnebne spremembe, izguba biotske raznovrstnosti, nove zoonoze, škodljivci, suša ali poplave, pri čemer je treba upoštevati povpraševanje po hrani in prehransko varnost v državah v razvoju; poziva Komisijo, naj v okviru svoje politike razvojne pomoči ter trgovinske in naložbene politike podpre kmetijstvo, ki je v skladu z določbami Mednarodne pogodbe o rastlinskih genskih virih za prehrano in kmetijstvo, ki ščiti pravice malih kmetov do ohranjanja, nadzora, zaščite in razvoja lastnih semen, pa tudi do tradicionalnega znanja (vključno s finančno in tehnično podporo, tudi pri ustanavljanju semenskih bank za ohranjanje in izmenjavo tradicionalnih semen ter v okviru sporazumov o prosti trgovini); poudarja, da sistem Mednarodne zveze za varstvo novih sort rastlin (sistem UPOV) ne ustreza interesom držav v razvoju, kjer prevladujejo semenski sistemi, ki jih upravljajo kmetje (neformalni sektor semen) ter praksa shranjevanja, uporabe, izmenjave in prodaje semen; poziva EU, naj spodbuja neformalni sistem semen in spremeni sistem UPOV, da bi malim kmetom omogočila uporabo shranjenih semen in uvedla mehanizem pravične razdelitve; spominja na zavezo Komisije, da bo dala prednost učinkovitemu izvajanju Konvencije o biološki raznovrstnosti v trgovinskih in naložbenih sporazumih, ter poziva EU, naj podpre razvoj lokalno prilagojenih sort semen in semen, ki jih shranijo kmetje sami, da bi zaščitila pravice kmetov do ohranjanja genetskih virov za prehransko varnost in prilagajanje podnebnim spremembam;

30. poziva EU, naj podpira režime pravic intelektualne lastnine, ki izboljšujejo razvoj lokalno prilagojenih sort semen in semen, ki jih shranijo kmetje sami;

31. opozarja, da netrajnostne prakse v kmetijstvu in gozdarstvu, kot sta prekomeren odvzem vode in onesnaževanje z nevarnimi kemikalijami, povzročajo občutno degradacijo okolja in izgubo biotske raznovrstnosti; poziva EU, naj podpre države v razvoju pri prizadevanjih, da bi okrepile ureditev na področju tveganja zaradi pesticidov, oceni in uskladi registracijo pesticidov z Mednarodnim kodeksom ravnanja FAO/ SZO za ravnanje s pesticidi, tudi prek sodelovanja jug-jug, okrepi raziskave in izobraževanje o alternativah pesticidom ter poveča njihove naložbe v agroekološke in ekološke prakse in proizvodnjo, vključno s trajnostno prakso namakanja in upravljanja voda; poleg tega poziva EU, naj v skladu z zavezami EU glede usklajenosti politik za razvoj, zelenim dogovorom, načelom neškodovanja in Rotterdamsko konvencijo iz leta 1998 preneha izvažati vsa fitofarmacevtska sredstva, ki so v EU prepovedana; poziva Komisijo, naj sprejme ukrepe, s katerimi bi prepovedala izvoz nevarnih snovi, ki so v EU prepovedane; poziva Komisijo, naj poskrbi, da bodo izvoženi proizvodi izpolnjevali enake standarde, kot se zahtevajo od evropskih proizvajalcev, pri čemer se je treba izogibati snovem, ki v EU niso dovoljene, in omogočiti enake konkurenčne pogoje po vsem svetu;

32. ugotavlja, da genske tehnologije, kot v primeru gensko spremenjenih komarjev za obvladovanje vektorsko nalezljivih bolezni, predstavljajo resno in povsem novo grožnjo za okolje in naravo, vključno z nepopravljivimi spremembami prehranske verige in ekosistemov ter izgubo biotske raznovrstnosti, od katere je odvisno preživetje najrevnejših prebivalcev; znova izraža zaskrbljenost zaradi novih pravnih in okoljskih izzivov ter izzivov na področju biološke varnosti in upravljanja, ki bi lahko nastali zaradi izpuščanja organizmov z gensko spremenjenim genskim vlekom v okolje, pa četudi zaradi ohranjanja narave; znova poudarja, da je treba pred izdajo tehnologije, ki bi lahko vplivala na tradicionalno znanje, inovacije, prakso, načine preživljanja in uporabo zemljišč, virov in vode domorodnih ljudstev in lokalnih skupnosti, pridobiti njihovo prostovoljno, predhodno in informirano privolitev; poudarja, da je to treba pridobiti na participativni način ob vključitvi vseh skupnosti, na katere bi lahko tehnologija vplivala, pred kakršno koli uvedbo; meni, da tehnologije genskega vleka vzbujajo zaskrbljenost, ker je težavno napovedati njihov razvoj, in da bi lahko organizmi genskega vleka sami postali invazivne vrste, zato meni, da v skladu s previdnostnim načelom ne bi smelo biti dovoljeno izpuščanje organizmov z gensko spremenjenim genskim vlekom, tudi ne ko gre za ohranjanje narave;

33. opozarja, da so ohranjanje, obnavljanje in trajnostno upravljanje morskih ekosistemov bistveni za strategije blažitve podnebnih sprememb, obenem pa zagotavljajo spoštovanje pravic in ohranjajo možnosti za preživljanje malih ribičev in obalnih skupnosti; poudarja, da posebno poročilo Medvladnega panela o podnebnih spremembah o oceanih in kriosferi v spreminjajočem se podnebju dokazuje, da je združevanje znanstvenega znanja z lokalnim in avtohtonim znanjem koristno za izboljšanje odpornosti; poziva EU, naj razvije pristop k upravljanju oceanov, ki bi temeljil na človekovih pravicah;

34. poudarja, da so ribiški proizvodi glavni vir beljakovin za približno 3 milijarde ljudi po vsem svetu; poudarja, da prekomerna ribolovna zmogljivost v okviru mednarodne trgovine z ribami, kot v primeru rumenoplavutega tuna v sejšelskih vodah, ogroža prehransko varnost obalnih skupnosti in morskih ekosistemov v državah v razvoju; opozarja, da je EU zavezana načelu skladnosti politik za razvoj in dobremu upravljanju; meni, da bi bilo treba okrepiti partnerske sporazume o trajnostnem ribolovu, da bi postali resnično trajnostni, se ravnali po najboljših znanstvenih mnenjih, ki so na voljo, in upoštevali kumulativne učinke različnih veljavnih sporazumov o ribolovu; poziva EU, naj podpre trajnostne ribolovne dejavnosti v državah v razvoju, da bi obnovili in zaščitili morske in obalne ekosisteme; poudarja, da je treba nadaljevati in krepiti boj proti nezakonitemu, neprijavljenemu in zakonsko neurejenemu ribolovu, pri čemer je treba določiti strožje kazni za kriminalno prakso v zvezi s tem in dodeliti ustrezna finančna sredstva;

35. poziva Komisijo, naj podpre vzpostavitev svetovnega programa za krepitev zmogljivosti za uporabo in upravljanje biotske raznovrstnosti tal in svetovnega observatorija za biotsko raznovrstnost tal; poziva Komisijo, naj podpre prizadevanja komisije za genske vire za hrano in kmetijstvo Organizacije Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo v zvezi s svetovnim akcijskim načrtom, da bi preprečili upad biotske raznovrstnosti za prehrano in kmetijstvo ter spodbujali trajnostno upravljanje;

36. poudarja, da so mali ribiči pri preživljanju neposredno odvisni od obalne in morske biotske raznovrstnosti; poudarja, da so svetovni oceani in obale zelo ogroženi, na primer zaradi netrajnostne ribolovne prakse, naglih podnebnih sprememb, onesnaževanja na kopnem, ki se širi v morja in oceane, onesnaževanja morij, degradacije oceanov, evtrofikacije in zakisljevanja; poziva EU in države članice, naj sprejmejo vse potrebne ukrepe, da bi celovito in temeljito obravnavale temeljne vzroke onesnaževanja morja in izčrpavanja staleža rib, pri tem pa upoštevale zunanji vpliv vseh sektorskih politik EU, vključno z onesnaževanjem morja, ki je posledica njene kmetijske politike, da bi učinkovito izpolnili mednarodne zaveze glede biotske raznovrstnosti in podnebnih sprememb;

37. opozarja, kako pomembni so morski viri za izpolnjevanje temeljnih človeških potreb v državah v razvoju; poziva, naj se ocean prizna kot skupni svetovni vir, da bi prispevali k uresničevanju ciljev trajnostnega razvoja v državah v razvoju in ga učinkovito zaščitili; zato poziva Komisijo, naj se na mednarodnih večstranskih forumih, kot so regionalne organizacije za upravljanje ribištva, zavzame za ambiciozen model upravljanje morske biotske raznovrstnosti in morskih genskih virov zunaj nacionalnih pristojnosti; poleg tega poudarja, da je treba začeti izvajati celosten in na ekosistemu temelječ pristop za vse sektorje modrega gospodarstva, pri tem pa se opirati na znanost; zato poudarja, da so se države dolžne vzdržati sprejemanja ukrepov, vključno z obsežnimi razvojnimi projekti, ki bi lahko negativno vplivali na življenje, ozemlja ali pravice dostopa malih ribičev v celinskih in morskih vodah, razen če pridobijo njihovo prostovoljno, predhodno in informirano soglasje, zagotoviti pa morajo tudi, da bodo te pravice varovala sodišča; poudarja, da bi bilo treba za projekte ekstraktivne industrije izvajati predhodne ocene, zlasti da bi odkrili morebitne negativne učinke na človekove pravice lokalnih ribiških skupnosti;

Trgovina

38. poudarja, da ima EU odgovornost zmanjšati posredne vzroke za izgubo biotske raznovrstnosti, in sicer tako, da jo skupaj z varovali pred prilaščanjem zemlje sistematično vključuje v trgovinska pogajanja in dialoge z državami v razvoju;

39. poziva Komisijo, naj v ocenah učinka na trajnostni razvoj skrbno oceni učinke trgovinskih sporazumov na krčenje gozdov, izgubo biotske raznovrstnosti in človekove pravice, pri tem pa se opira na izčrpne in oprijemljive znanstvene podatke in ocenjevalne metodologije;

40. poudarja, da se po podatkih FAO približno tretjina svetovne hrane izgubi ali zavrže, pri čemer se približno tretjina pridelane hrane izgubi med prevozom ali v predelovalni verigi; poziva EU in države članice, naj spodbujajo prakso, s katero bi zmanjšali izgubo hrane in živilske odpadke na svetovni ravni ter zaščitili pravice držav v razvoju do prehranske suverenosti kot sredstva za prehransko varnost, zmanjšanje revščine ter vključujočo, trajnostno in pravično svetovno dobavno verigo ter lokalne in regionalne trge, pri čemer naj posebno pozornost nameni družinskemu kmetovanju, da bi zagotovili preskrbo s cenovno ustrezno in dostopno hrano; v skladu s tem poziva, naj se prednostno obravnavata lokalna proizvodnja in potrošnja, ki podpirata kmetovanje v manjšem obsegu, koristita zlasti ženskam in mladim, ustvarjata delovna mesta na lokalni ravni, proizvajalcem in potrošnikom zagotavljata poštene cene ter zmanjšujeta odvisnost držav od uvoza in izpostavljenost predvsem držav v razvoju mednarodnim nihanjem cen;

41. ugotavlja, da poglavij o trgovini in trajnostnem razvoju v sporazumih EU o prosti trgovini ni mogoče učinkovito izvrševati; poziva Komisijo, naj izboljša poglavja o trgovini in trajnostnem razvoju v okviru sporazumov EU o prosti trgovini, zlasti kar zadeva določbe o biotski raznovrstnosti; poudarja, da morajo biti določbe v zvezi z biotsko raznovrstnostjo in okoljski cilji sporazumov EU o prosti trgovini jasni in konkretni, njihovo izvajanje pa preverljivo, če želimo, da jih bo mogoče učinkovito izvrševati; poziva Komisijo, naj med prihodnjim pregledom akcijskega načrta v 15 točkah razmisli o dodatnih ukrepih in dodelitvi sredstev, da se omogoči učinkovito izvajanje poglavij o trgovini in trajnostnem razvoju, pri tem pa naj uporabi načelo skladnosti politik za trajnostni razvoj;

42. poudarja, da EU v trgovinske sporazume že vključuje netrgovinske določbe, povezane z biotsko raznovrstnostjo, hkrati pa ugotavlja, da bi bilo smiselno razmisliti o izvedljivih, merljivih in realističnih jamstvih;

43. poudarja, da se je zaradi mednarodne trgovine zmanjšala biotska raznovrstnost gojenih poljščin in rejnih živali; poziva k celoviti oceni neposrednega in posrednega vpliva sporazumov EU o prosti trgovini na biotsko raznovrstnost;

44. poziva Komisijo, naj skrbno pregleda svojo trgovinsko politiko, zlasti sporazume o gospodarskem partnerstvu, da ne bo v nasprotju z načeli skladnosti politik za razvoj, Pariškim sporazumom in zelenim dogovorom; poziva Komisijo in Svet, naj ne sklepata novih sporazumov o prosti trgovini, ki bi lahko prispevali k večjemu krčenju gozdov in izgubi biotske raznovrstnosti;

Javno zdravje

45. poudarja, da imata upad biotske raznovrstnosti in propad ekosistemov tako neposredne kot posredne učinke na javno zdravje;

46. ugotavlja, da bi raznolika prehrana v kombinaciji s svetovnim približevanjem zmerni ravni vnosa kalorij in uživanja mesa izboljšala zdravje in prehransko varnost na številnih področjih ter občutno zmanjšala vpliv na biotsko raznovrstnost;

47. spominja na povezavo med izgubo biotske raznovrstnosti in porastom zoonoznih patogenov; opozarja, da se tveganje pandemij povečuje z antropogenimi spremembami, zaradi katerih prihajajo živali, živina in ljudje v tesnejše stike, na primer pri spremembi v rabi zemljišč, krčenju gozdov, širjenju in intenzifikaciji kmetijstva ter zakoniti in nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami in njihovi potrošnji, pa tudi demografskim pritiskom; opozarja, da je ekološka obnova ključnega pomena za izvajanje pristopa „eno zdravje“; v splošnem poudarja, da je pandemija COVID-19 pokazala, kako pomembno je priznati, da so zdravje ljudi, zdravje živali in biotska raznovrstnost neločljivo povezani; zato poudarja, kako pomemben je pristop „eno zdravje“, zaradi česar je treba uskladiti trgovinsko, zdravstveno, raziskovalno in inovacijsko politiko s cilji razvojne politike in se tako v večji meri osredotočiti na zdravstveno varstvo, preprečevanje bolezni in dostop do zdravil v državah v razvoju; poziva Komisijo, naj v sodelovanju z Evropskim centrom za preprečevanje in obvladovanje bolezni okrepi ukrepe EU proti pandemijam in drugim nevarnostim za zdravje, pri tem pa upošteva povezavo med zoonotskimi pandemijami in izgubo biotske raznovrstnosti v skladu z novim predlogom Komisije o resnih čezmejnih nevarnostih za zdravje, obenem pa se opira na sodelovanje s partnerskimi državami EU, da bi zmanjšali tveganje prihodnjih zoonotskih pandemij in podprli oblikovanje mednarodne pogodbe o pandemijah pod okriljem SZO;

48. opozarja, da večina zdravil, ki se uporabljajo za zdravljenje in preprečevanje bolezni, izvira iz biotske raznovrstnosti, zlasti rastlin z vsega sveta, veliko pomembnih zdravil pa izhaja iz znanja domorodnih ljudstev in tradicionalne medicine;

49. poudarja izzive, ki jih v državah v razvoju pomenijo pravice intelektualne lastnine za genske vire in tradicionalno znanje v smislu dostopa do zdravil, proizvodnje generičnih zdravil in dostopa kmetov do semen;

50. poudarja, da je treba zagotoviti pravično in enakopravno delitev koristi genskih virov narave, in opozarja, da morajo biti mednarodni sporazumi v zvezi s tem skladni; poudarja, da morajo biti predpisi, sprejeti za zaščito genskih virov in s tem povezanega tradicionalnega znanja, v skladu z mednarodnimi obveznostmi za spodbujanje in spoštovanje pravic avtohtonih ljudstev, kot jih določata Deklaracija ZN o pravicah avtohtonih ljudstev iz leta 2007 in Konvencija Mednarodne organizacije dela o avtohtonih in plemenskih ljudstvih št. 169 iz leta 1989; poudarja, da je treba v skladu z Direktivo 98/44/ES ( 12 ) v patentnem postopku razkriti izvor genskih virov, če je znan; poziva Komisijo, naj si prizadeva uskladiti pravila STO z Nagojskim protokolom h Konvenciji OZN o biološki raznovrstnosti, da bi učinkovito preprečili biopiratstvo;

Domorodne in lokalne skupnosti

51. poudarja, da je globalna ocena IPBES pokazala pomen domorodnih in lokalnih skupnosti za ohranjanje biotske raznovrstnosti in upravljanje ekosistemov na svetovni ravni; obžaluje, da se znanje domorodnih ljudstev kljub velikemu potencialu ne uporablja učinkovito, v pravnih, političnih in institucionalnih okvirih številnih držav pa domorodna in plemenska ljudstva ter njihove pravice še vedno niso izrecno priznane, izvajanje v zvezi s tem pa ostaja pomembno vprašanje;

52. poudarja, da pastirji in drugi uporabniki naravnih zemljišč na naravnih pašnikih in travinjah prispevajo k ohranjanju in trajnostni rabi naravne in domače biotske raznovrstnosti;

53. opozarja na številne obtožbe o obsežnih kršitvah pravic domorodnih ljudstev, o katerih je poročala posebna poročevalka OZN o pravicah domorodnih ljudstev, na primer zaradi povečanega pridobivanja rudnin, projektov na področju obnovljivih virov energije, širitve kmetijske dejavnosti, razvoja megainfrastrukture in ohranitvenih ukrepov;

54. poziva EU in njene države članice, naj okrepijo nadzor nad trgovinskimi sporazumi in projekti, ki jih financira EU, da bi preprečevali in odkrivali kršitve človekovih pravic ter omogočili ukrepanje zoper njih, pri tem pa naj posebno pozornost namenijo projektom in sporazumom, ki lahko vplivajo na zemljišča, ozemlja ali naravno premoženje domorodnih ljudstev in lokalnih skupnosti, tudi kadar gre za vzpostavitev novega ali razširitev obstoječega zaščitenega območja; poudarja, da bi moral biti cilj mehanizma za trajnostni razvoj financiranje projektov v prid tistih, ki so najbolj izpostavljeni posledicam podnebnih sprememb in izgube biotske raznovrstnosti, za projekte pa bi bilo treba predhodno pripraviti oceno učinka na človekove pravice in registrirati samo tiste, ki imajo pozitiven učinek na človekove pravice; vztraja, da morajo vse dejavnosti finančnih institucij EU, zlasti Evropske investicijske banke ter Evropske banke za obnovo in razvoj, v državah v razvoju potekati v skladu s podnebnimi zavezami EU in pristopom, ki temelji na pravicah; poziva, naj banki okrepita in poglobita pritožbene mehanizme za posameznike ali skupine, katerih pravice bi utegnile biti kršene s temi dejavnostmi in ki bi lahko bili upravičeni do pravnih sredstev;

55. opozarja, da imajo države po mednarodnem pravu dolžnost, da priznajo in zaščitijo pravice domorodnih ljudstev do lastništva, razvoja, nadzora in uporabe skupnih zemljišč, pa tudi do sodelovanja pri upravljanju in ohranjanju naravnih virov; poziva EU, naj zagotovi, da se bo pristop, ki temelji na pravicah, uporabljal za vse projekte, financirane iz uradne razvojne pomoči, pri tem pa bo poseben poudarek na pravicah pastirjev ter domorodnih in lokalnih skupnosti, vključno s priznavanjem pravice do samoodločbe in dostopa do pravic do posesti, kot so določene v pogodbah o človekovih pravicah, zlasti v Deklaraciji o pravicah domorodnih ljudstev; poudarja, da je treba spoštovati načelo prostovoljnega, predhodnega in informiranega soglasja, kot je določeno v Konvenciji Mednarodne organizacije dela št. 169 o domorodnih ljudstvih in plemenih iz leta 1989, tudi pri vseh odločitvah v zvezi z zaščitenimi območji, ter vzpostaviti mehanizme odgovornosti, pritožb in pravnih sredstev za kršitve pravic domorodnih ljudstev, tudi v okviru ohranitvenih dejavnosti; poziva države članice, ki še niso ratificirale te konvencije, naj to storijo; poudarja, da Konvencija Mednarodne organizacije dela št. 169 vse države, ki jo ratificirajo, zavezuje k oblikovanju usklajenih ukrepov za zaščito pravic domorodnih ljudstev;

56. opozarja tudi na številne obtožbe o obsežnih kršitvah pravic okoljskih zagovornikov, o katerih je poročal posebni poročevalec OZN o položaju zagovornikov človekovih pravic, ki je obsodil, da so ti zagovorniki vse pogosteje tarča napadov, groženj s smrtjo in umorov; opozarja, da morajo države članice zaščititi okoljske zagovornike in njihove družine pred nadlegovanjem, ustrahovanjem in nasiljem, kot je določeno v mednarodnem pravu o človekovih pravicah, in jim zagotoviti temeljne svoboščine; poziva EU, naj še naprej financira in krepi posebne zaščitne mehanizme in programe za zagovornike okoljskih človekovih pravic, pa tudi za domorodno prebivalstvo in lokalne skupnosti, vključno z nadaljevanjem projektov ProtectDefenders.eu; poudarja, da je treba priznati njihove pravice, znanje in izkušnje pri boju proti izgubi biotske raznovrstnosti in degradaciji okolja;

57. poziva EU, naj zagotovi, da bo pobuda „NaturAfrica“ zaščitila prostoživeče vrste in z njimi povezane ekosisteme v skladu s pristopom k ohranjanju, ki temelji na pravicah, za kar je potrebno prostovoljno, predhodno in informirano soglasje domorodnih in lokalnih skupnosti, skupaj s skupinami civilne družbe, ki jih podpirajo; poziva EU, naj v ta namen zagotovi tehnično in finančno pomoč;

58. spodbuja EU in države članice, naj podprejo afriško strukturo upravljanja, zlasti Afriško sodišče za človekove pravice in pravice ljudstev, da bi se začel izvajati okvir politike Afriške unije za pašništvo v Afriki in, širše gledano, priznale pravice pastirjev in domorodnih ljudstev;

59. poudarja, da je zagotavljanje pravic do posesti osnovni pogoj za učinkovito vključevanje biotske raznovrstnosti; vendar ugotavlja, da je glavna ovira pri tem, da ni mogoče zagotoviti učinkovitega ohranjanja na podlagi pravic, dejstvo, da ni kolektivnih pravic do posesti za domorodna ljudstva;

60. opozarja, da prehod na zeleno in digitalno gospodarstvo močno vpliva na rudarstvo, zaradi česar narašča zaskrbljenost, da se bo rudarjenje razširilo na občutljive gozdne krajine, to pa bo prispevalo h krčenju in degradaciji gozdov; želi spomniti, da 80 % svetovnih gozdov leži na tradicionalnih zemljiščih in ozemljih domorodnih ljudstev; poziva EU in države članice, naj okrepijo prizadevanja za spodbujanje odgovornih in trajnostnih rudarskih praks, obenem pa pospešijo njihov prehod na krožno gospodarstvo; zlasti poziva EU, naj vzpostavi regionalni okvir za ekstraktivne panoge, s katerim bi kaznovali podjetja, ki kršijo človekove pravice, in zagotovili pravna sredstva domorodnim ljudstvom, katerih pravice so bile kršene; poudarja, da je treba prepovedati iskanje in izkoriščanje rudnin na vseh zaščitenih območjih, vključno z narodnimi parki in območji svetovne dediščine;

Okoljska kriminaliteta

61. poudarja, da kazniva dejanja zoper okolje ogrožajo ohranjanje narave, trajnostni razvoj, stabilnost in varnost vsepovsod po svetu;

62. poudarja, da bi bilo treba nedovoljeno trgovino s prostoživečimi rastlinskimi in živalskimi vrstami v skladu s Konvencijo OZN proti mednarodnemu organiziranemu kriminalu uvrstiti med huda kazniva dejanja, da bi olajšali mednarodno sodelovanje, zlasti v okviru, v katerem trgovina s temi vrstami in njihova potrošnja pomeni pomembno tveganje za prihodnje pandemije;

63. poziva Komisijo, naj pregleda akcijski načrt EU za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami, da bi preprečila nezakonito trgovino s temi vrstami; pozdravlja osnutek ukrepov, ki jih je objavila Komisija in katerih cilj je učinkovita prepoved trgovine s slonovino v EU; v zvezi s tem poziva Komisijo in države članice, naj se zavzemajo za mednarodne ukrepe, s katerimi bi zaustavili povpraševanje po slonovini, in obravnavajo temeljne vzroke za krizo zaradi divjega lova na slone, tako da okrepijo sodelovanje z afriškimi državami in povečajo pomoč zanje; poziva, naj se direktiva o okoljski kriminaliteti ( 13 ) spremeni, tako da se razširi njeno področje uporabe in uvedejo posebne določbe za sankcije, s čimer bi zagotovili, da se bodo kazniva dejanja zoper okolje, vključno z nezakonitim ribolovom ter kaznivimi dejanji v zvezi s prostoživečimi vrstami in gozdovi, uvrščala med huda kazniva dejanja in ustrezno kaznovala, zlasti v okviru organiziranega kriminala, da bi dosegli odvračalni učinek;

64. poziva države dobaviteljice, tranzitne države in države, v katerih vlada povpraševanje po nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami, naj začnejo vzdolž celotne verige tesneje sodelovati v boju proti tej trgovini; zlasti pa poziva vlade držav dobaviteljic, naj: i) izboljšajo pravno državo in oblikujejo učinkovita sredstva odvračanja s krepitvijo kazenskih preiskav, pregona in izrekanja kazni; ii) sprejmejo ostrejše zakone, ki bodo nezakonito trgovino s prostoživečimi vrstami obravnavali kot hudo kaznivo dejanje, ki si zasluži isto raven pozornosti kot druge oblike nadnacionalnega organiziranega kriminala; iii) več sredstev dodelijo boju proti kaznivim dejanjem, povezanim s prostoživečimi vrstami, predvsem da bi na tem področju okrepili kazenski pregon, nadzor trgovanja, spremljanje ter zaznavanje in zasege na carini; iv) se obvežejo k politiki ničelne tolerance do korupcije;

65. ugotavlja, da okoljska kriminaliteta ogroža varnost ljudi, saj uničuje vire, ki so bistveni za preživetje, povzroča nasilje in konflikte, podžiga korupcijo in povzroča drugo škodo; poziva EU, naj boj proti okoljskemu kriminalu določi za prednostno strateško politično nalogo v mednarodnem pravosodnem sodelovanju in na večstranskih forumih, zlasti s tem, da spodbuja spoštovanje večstranskih okoljskih sporazumov, tako da sprejema sankcije, izmenjuje najboljšo prakso in spodbuja razširitev področja delovanja Mednarodnega kazenskega sodišča na kazniva dejanja, ki bi jih lahko opredelili za ekocid; poziva Komisijo in države članice, naj dodelijo ustrezne finančne in človeške vire za preprečevanje, preiskovanje in pregon kaznivih dejanj zoper okolje;

66. poudarja, da se je mednarodno pravo razvilo tako, da je vključilo nove koncepte, kot so skupna dediščina človeštva, trajnostni razvoj in prihodnje generacije, vendar opozarja, da ni stalnega mednarodnega mehanizma za spremljanje in obravnavanje okoljske škode in uničenja, ki bistveno spreminja skupne svetovne dobrine ali ekosistemske storitve; poziva EU in njene države članice, naj v ta namen podprejo spremembo paradigme in v ta namen vključijo ekocid in pravico prihodnjih generacij v mednarodno okoljsko pravo;

o

o o

67. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji.

(1) UL L 201, 26.7.2013, str. 60.

(2) https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/IDAN/2020/603494/EXPO_IDA(2020)603494_EN.pdf

(3) https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/communication-annex-eu-biodiversity-strategy-2030_en.pdf in https://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-8-2016-0034_SL.html

(4) https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/IDAN/2020/658217/IPOL_IDA(2020)658217_EN.pdf

(5) UL C 118, 8.4.2020, str. 15.

(6) https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2014/534980/EXPO_STU(2014)534980_EN.pdf

(7) https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/IDAN/2020/603488/EXPO_IDA(2020)603488_EN.pdf

(8) Sprejeta besedila, P9_TA(2020)0285.

(9) Biodiversity: Finance and the Economic and Business Case for Action (Biotska raznovrstnost: finančni, gospodarski in poslovni razlogi za ukrepanje). Povzetek in zbirno poročilo, Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD), maj 2019, str. 7.

(10) Biodiversity: Finance and the Economic and Business Case for Action (Biotska raznovrstnost: finančni, gospodarski in poslovni razlogi za ukrepanje). Povzetek in zbirno poročilo, OECD, maj 2019.

(11) Delavnica IPBES o biotski raznovrstnosti in pandemiji, poročilo z delavnice, 2020, str. 23.

(12) Direktiva 98/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. julija 1998 o pravnem varstvu biotehnoloških izumov (UL L 213, 30.7.1998, str. 13).

(13) Uredba 2008/99/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o kazenskopravnem varstvu okolja (UL L 328, 6.12.2008, str. 28).