2009
POMOČ EVROPSKE UNIJE 
V HRANI ZA OGROŽENE OSEBE: OCENA CILJEV, SREDSTEV IN UPORABLJENIH METODEVROPSKO 
RAČUNSKO SODIŠČE
Posebno poročilo  št. 6
SL
ISSN 1831-094X

POMOČ EVROPSKE UNIJE 
V HRANI ZA OGROŽENE OSEBE: OCENA CILJEV, SREDSTEV IN UPORABLJENIH METODPosebno poročilo št. 6   2009
EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČE(V skladu z drugim pododstavkom člena 248(4) ES)
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod2
EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČE
12, rue Alcide De Gasperi
1615 Luxembourg
LUKSEMBURG 
Tel. +352 4398-45410
Faks +352 4398-46410
E-naslov: euraud@eca.europa.eu
Spletni naslov: http://www.eca.europa.eu
Posebno poročilo št. 6   2009
Veliko dodatnih informacij o Evropski uniji je na voljo na internetu.
Dostop je mogoč na strežniku Europa (http://europa.eu).
Kataloški podatki so navedeni na koncu te publikacije.Luxembourg: Urad za publikacije Evropske unije, 2009ISBN 978-92-9207-352-7doi: 10.2865/26372
© Evropski skupnosti, 2009
Reprodukcija je dovoljena z navedbo vira.
Printed in Belgium
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod3
KAZALO
Odstavek
I–IX POVZETEK
1–17  UVOD
1–7  POGLAVITNE ZNAČILNOSTI PROGRAMA
8–13  PREGLED UREDITVE UPRAVLJANJA IN NADZORA
14–17  DISTRIBUCIJSKA VERIGA: DOBRODELNE ORGANIZACIJE
18–22  OBSEG REVIZIJE IN REVIZIJSKI PRISTOP
23–75  OPAŽANJA
23–33  CILJI PROGRAMA IN PRISTOP: ALI SO CILJI PROGRAMA ŠE VEDNO VELJAVNI IN ALI JE PRISTOP USTREZEN?
23–24 DIHOTOMIJA CILJEV PROGRAMA
25–27 KADAR SO INTERVENCIJSKE ZALOGE MAJHNE, JE POVEZAVA S KMETIJSKIMI ODHODKI OHLAPNA
28–31 PREVLADUJE SOCIALNI CILJ UKREPA
32–33 IZBOLJŠATI JE TREBA USKLAJENOST Z DRUGIMI UKREPI SOCIALNE POLITIKE
34–47  UPORABLJENA SREDSTVA IN METODE: ALI SREDSTVA USTREZAJO ZASTAVLJENIM CILJEM IN SE USTREZNO IZVAJAJO?
34–41 ZA DOSEGO „POMEMBNEGA PRISPEVKA“ JE TREBA BOLJE IZBIRATI PREJEMNIKE42–47  RAZNOVRSTNOST HRANE, DANE NA VOLJO, JE OMEJENA ZARADI POVEZAVE Z INTERVENCIJSKIM SKLADIŠČENJEM, 
NAČINI RAZDELJEVANJA PA SE ZELO RAZLIKUJEJO
48–70  DEJANSKO IZVAJANJE PROGRAMA: SE POSTOPKI IZVAJAJO, KAKOR JE BILO PREDVIDENO?
48–59 POMANJKLJIVOSTI V UPRAVNIH POSTOPKIH IN POSTOPKIH V ZVEZI Z ODGOVORNOSTJO60–70 RAZPISNE POSTOPKE JE TREBA IZBOLJŠATI IN USKLADITI
71–75  PREDLOG REFORME: NEDAVNA POBUDA KOMISIJE IN OCENA UČINKA PROGRAMA
76–85  ZAKLJUČKI IN PRIPOROČILA
 PRILOGA I –  PREBIVALSTVO NA ROBU REVŠČINE PRILOGA II –  ODOBRENA PRORAČUNSKA SREDSTVA IN DODELITEV DRŽAVAM ČLANICAM
 PRILOGA III –  DODELJENI PROIZVODI IN KONČNI PREJEMNIKI – NAČRT ZA LETO 2005
 PRILOGA IV –  POTREBE, KI SO JIH SPOROČILE DRŽAVE ČLANICE, IN INTERVENCIJSKE ZALOGE, 
KI JIH JE DODELILA KOMISIJA
 ODGOVORI KOMISIJE
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod4
POVZETEK
I.
Program pomoči v hrani za ogrožene osebe 
je bil uveden leta 1987. Zasnovan je bil  zaradi sprostitve proizvodov iz intervencij-
skih zalog Skupnosti za dobrodelne orga-
nizacije, ki bi jih brezplačno razdeljevale  
pomoči potrebnim.
II.
Ukrep ima dva poglavitna cilja: socialnega  (pomembno prispevati k blaginji ogroženih oseb) in tržnega (stabilizacija trgov kme-
tijskih proizvodov z zmanjšanjem inter-vencijskih zalog). Leta 2008 je proračun  za program znašal 307 milijonov EUR (za  19 držav članic), za leto 2009 se je povečal na 500 milijonov EUR.
III.
Za upravljanje programa so odgovorne  plačilne agencije, ki so v državah članicah  odgovorne za intervencijske zaloge. Na ope-rativni ravni program upravljajo dobrodelne organizacije, ki prejemajo in razdeljujejo  živila ogroženim osebam. Pomemben upad intervencijskih zalog v zadnjih letih pomeni, da je bilo treba glavnino proizvodov za raz-deljevanje kupiti na trgu (85 % leta 2008).IV.
Revizija je bila usmerjena v veljavnost pred-videnih ciljev glede na razvijajoči se trg in družbeni položaj, v ustreznost sredstev,  ki so dana na voljo, v učinek programa ter  v upravne in upravljavske postopke.
V.
Financiranje programa iz odhodkov skupne 
kmetijske politike je bilo na začetku upravi-
čeno zaradi uporabe intervencijskih zalog. V zadnjih letih pa je povezava programa  s kmetijskimi odhodki postala ohlapnejša,  
saj intervencijskih zalog skoraj ni bilo več. 
Udeležba v programu je prostovoljna, pri  
čemer nekatere države članice menijo, da  se ukrep ne bi smel financirati iz proračuna 
EKJS.
VI.
Ukrep je bil zasnovan za lajšanje revščine  in ne za njeno odpravo. Tako lahko imajo  
sredstva, ki so dana na voljo, le omejen uči-nek na položaj ogroženih posameznikov,  
saj upravičencem v povprečju ponujajo en  
obrok na mesec. Če želimo torej povečati  
učinkovitost pomoči, je treba prejemnike  
pomoči bolj natančno izbrati in zagotoviti  večjo usklajenost s socialno politiko. Obsto-
ječe ureditve poleg tega zmanjšujejo razno-
vrstnost razdeljenih proizvodov, medtem ko 
končni upravičenci zaradi postopkov, ki se 
uporabljajo v celotni distribucijski verigi,  niso enakopravno obravnavani, saj ne pre-jemajo enake količine hrane na osebo.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod5
VII.
Ker na operativni ravni program upravlja  
na tisoče dobrodelnih organizacij, v katerih delajo večinoma prostovoljci in ki se ukvar-
jajo z nestabilno ciljno populacijo, ki jo je  
težko spremljati, se upravljanje programa  
sooča s posebnimi izzivi. Treba je izboljšati 
sisteme spremljanja in poročanja na ravni  
Komisije in držav članic ter metodologijo  dodeljevanja finančnih sredstev državam  
članicam. Države članice poleg tega upo-rabljajo zelo različne razpisne postopke,  ki ne zagotavljajo enakega dostopa za vse  
dobavitelje EU in najširše konkurence. Zato 
obstaja tveganje, da za proizvode, umak-
njene iz intervencijskih zalog ali kupljene  na odprtem trgu, niso vedno doseženi naj-
boljši pogoji. Po ocenah je tudi mehanizem 
blagovne menjave, ki se uporablja, okoren 
in ga je težko kontrolirati.
VIII.
Komisija je pred kratkim predlagala reformo 
programa, s katero bi poskušali odpraviti  
nekatere pomanjkljivosti, na katere je opo-
zorila revizija Sodišča.POVZETEK
IX.
Ker se proračunska organa zavzemata za  
nadaljevanje programa, Sodišče daje vrsto  priporočil v zvezi z ustreznostjo financira-
nja programa iz odhodkov skupne kmetij-
ske politike, s potrebo po povečanju učinka 
ukrepa, z vključitvijo programa v okvir soci-
alne politike, s povečanjem raznovrstnosti  
razdeljenih proizvodov ter v zvezi s potrebo po boljših metodah razdeljevanja in boljših 
postopkih upravljanja, spremljanja in javnih naročil.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod6
UVOD
POGLAVITNE ZNAČILNOSTI PROGRAMA
 1.  Začetki programa za ogrožene osebe segajo v leto 1987, ko je Evropo 
prizadela izredno hladna zima, katere posledice so še posebej močno 
občutili najbolj ranljivi posamezniki, tj. ogrožene osebe. Skupnost je 
skušala olajšati humanitarno krizo s sprejetjem ukrepov za sprostitev različnih živil, zlasti kmetijskih proizvodov, ki so bili na voljo v inter-
vencijskih zalogah Skupnosti
1, dobrodelnim organizacijam, da bi jih 
brezplačno razdelile pomoči potrebnim.
 2.  Ukrep je dobil široko podporo in je sprožil veliko povpraševanje. Pozneje 
je postal stalen2 in se še vedno uporablja.
 3.  Program je bil za EU nekaj novega, ker je bila njegova poglavitna zna-
čilnost pomoč najbolj ogroženim osebam, tako da jim dobrodelne  
organizacije razdeljujejo pomoč v hrani, in sicer v obliki pripravljenih 
obrokov, ki jih je mogoče zaužiti takoj, ali paketov s hrano.
 4.  Pravne določbe, ki urejajo program, opredeljujejo najbolj ogrožene osebe, 
kot sledi3 (glej okvir 1 ).1 Kmetijski proizvodi, odkupljeni 
v skladu z javnimi intervencijskimi 
ukrepi, ki so usmerjeni 
v stabilizacijo trgov in zagotovitev spodobnega življenjskega 
standarda za kmetijsko skupnost.
2 Uredba Sveta (EGS) št. 3730/87 
(UL L 352, 15.12.1987, str. 1).
3 Člen 1 Uredbe Komisije (EGS) 
št. 3149/92 (UL L 313, 30.10.1992, 
str. 50).
OPREDELITEV „NAJBOLJ OGROŽENIH OSEB“
„Najbolj ogrožene osebe“ pomenijo fizične osebe, posameznike in družine ali skupine, ki jih te osebe 
tvorijo, katerih stanje socialne in finančne odvisnosti je ugotovljeno ali priznano na osnovi meril o izpolnjevanju pogojev, ki jih sprejmejo pristojni organi ali so osnovane na osnovi meril dobrodelnih organizacij, in ki jih potrdijo pristojni organi.OKVIR 1
Vir: Dobrodelne organizacije.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod7
 5.  Zaradi takšne opredelitve je težko določiti, kako velika je ciljna skupina 
programa. Komisija za namen dodeljevanja programskih sredstev  
državam članicam uporablja kategorizacijo, pri kateri uporablja izraz 
prebivalstvo „na robu revščine“. To je relativno merilo, po katerem 
v vsaki državi članici v to kategorijo sodijo osebe, katerih dohodek 
je nižji od 60 % povprečnega dohodka4. Ta ciljna skupina je velika, 
saj se v EU kot celoti vsaka šesta oseba uvršča v kategorijo „na robu revščine“ (glej okvir 2 ).
 6.  V obdobju, ki ga je zajela revizija, je bilo za program na voljo 216 mili-
jonov EUR v letu 2005, 264 milijonov EUR v letu 2006, 274 milijonov EUR v letu 2007 in 307 milijonov EUR v letu 2008
5. Znesek za leto 2009 
znaša 500 milijonov EUR.
 7.  Kljub povečevanju odobrenih proračunskih sredstev je znesek, ki je na 
voljo na osebo, v zadnjih treh letih znašal 6,24 EUR/osebo v letu  
2006, 5,73 EUR/osebo v letu 2007 in 5,83 EUR/osebo v letu 2008 (glej 
Prilogo II ). Te skromne številke na morebitnega upravičenca umeščajo 
v kontekst potencialni učinek programa.4 Formalno je to število ljudi, 
katerih dohodek statistično ne 
dosega praga 60 % mediane 
ekvivalentnega prihodka. Ustrezne 
podatke zbira in zagotavlja 
Eurostat.
5 Proračunska sredstva, 
dodeljena programu, so navedena 
v proračunski vrstici 05 02 04 01 
proračuna EU.
OGROŽENE OSEBE V EU
V Evropski uniji okrog 80 milijonov oseb, kar ustreza 16 % populacije EU-27, živi na robu revščine (za 
podrobnosti glej Prilogo I ), medtem ko približno 43 milijonom ljudi grozi pomanjkanje hrane6.OKVIR 2
6 Ocena učinka SEC(2008) 2436/2, priložena k predlogu Komisije za uredbo Sveta v zvezi 
z razdeljevanjem hrane najbolj ogroženim osebam v Skupnosti, stran 11.
Ljudje, ki jim grozi pomanjkanje hrane, je Eurostatov kazalec, ki je opredeljen kot odstotek 
ljudi, ki si ne morejo vsak drugi dan privoščiti obroka z mesom, piščancem ali ribo.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod8
PREGLED UREDITVE UPRAVLJANJA IN NADZORA
 8.  Pogoji in postopki, ki jih je treba upoštevati pri izvajanju programa, 
so določeni v Uredbi (EGS) št. 3730/87, ki je bila pozneje vklju-
čena v Uredbo Sveta št. 1234/2007 ter v izvedbeno Uredbo (EGS)  
št. 3149/927. Z leti so se pravila programa spreminjala. Leta 1992 je 
bila uvedena sprememba, ki je omogočila tudi razdeljevanje drugih 
proizvodov poleg tistih, ki so bili umaknjeni iz intervencijskih zalog, ter prenos teh zalog med državami članicami. Leta 1995 je bila spre-
jeta odločitev, da lahko države članice kupijo podobne proizvode  neposredno na trgu Skupnosti, če določenega proizvoda začasno ni v intervencijskih zalogah Skupnosti.
 9.  Države članice v programu sodelujejo prostovoljno, pri čemer morajo 
o svojem namenu vsako leto obvestiti Komisijo in ji sporočiti ugoto-
vljene potrebe. V zadnjih letih se je število držav članic, ki sodelujejo 
v programu, povečalo: 10 v letu 2005, 15 v letu 2006, 18 v letu 2007 
in 19 v letu 2008. V Prilogi II so prikazani zneski odobrenih proračun-
skih sredstev in dodeljenih finančnih sredstev po državah članicah 
za obdobje 2005–2008.
 10.  Komisija pripravi letni načrt, v katerem za vsako državo članico, ki izvaja 
zadevni ukrep, navede največji znesek finančnih sredstev, ki bo na voljo, količine posameznih kmetijskih proizvodov, ki bodo umaknjene 
iz intervencijskih zalog Skupnosti, ter sredstva, ki so na voljo za vsak 
proizvod.
 11.  Proizvodi, ki se umaknejo iz intervencijskih zalog, navadno niso v pri-
merni obliki za neposredno razdeljevanje prejemnikom za takojšnjo 
uporabo, zato jih je treba predelati/zamenjati za končne prehrambne 
proizvode (glej okvir 3 ). To povzroča precejšnje zaplete pri upra-
vljanju programa, saj se za procese, potrebne za pridobitev končnih 
prehrambnih proizvodov (predelana živila v primerjavi s proizvodi iz intervencijskih zalog in proizvodi, kupljenimi na trgu) zahtevajo razpi-
sni postopki, ki jih organizirajo pristojni organi držav članic. Razpisni 
postopki se uporabljajo tudi za s tem povezane stroške prevoza od 
dobavitelja do organizacij.7 Uredba (EGS) št. 3730/87 
o splošnih pravilih, kakor je 
bila vključena v Uredbo Sveta 
(ES) št. 1234/2007 (UL L 299, 
16.11.2007, str. 1) o vzpostavitvi 
skupne ureditve kmetijskih trgov, in Uredba Komisije (EGS) 
št. 3149/92 z dne 29. oktobra 1992 
o podrobnih pravilih za dobavo 
hrane iz intervencijskih zalog 
v korist najbolj ogroženih oseb 
v Skupnosti (UL L 313, 30.10.1992, 
str. 50).
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod9
PRIMERI PROIZVODOV, UMAKNJENIH IZ INTERVENCIJSKIH  
ZALOG, IN KONČNIH RAZDELJENIH PROIZVODOVOKVIR 3
Intervencijske zaloge Razdeljeni proizvodi
Rižpredkuhan riž• 
beli riž• 
riž z mlekom• 
riževi piškoti• 
Žitotestenine• 
piškoti• 
kosmiči• 
moka• 
ječmenov drobljenec• 
kuskus• 
Maslomleko• 
mlečni proizvodi• 
sir• 
maslo• 
Sladkorbeli sladkor• 
marmelada•  12.  V zadnjih letih so se količine proizvodov v intervencijskih zalogah Skupno-
sti zaradi spremenjenih razmer na trgu občutno zmanjšale8. Posledično 
zaloge v intervencijskih skladiščih ne pokrivajo več potreb programa in je treba določene proizvode za razdeljevanje kupiti neposredno na 
trgu. Vrednost kupljenih proizvodov je leta 2006 predstavljala 18 % 
sredstev programa, leta 2008 pa več kot 85 %. Za letni načrt za leto 
2008 je bil v intervencijskih zalogah na voljo samo sladkor.
 13.  Na ravni držav članic so za izvajanje načrta odgovorne plačilne agencije9, 
ki neposredno ali s prenosom pooblastil na druge službe izvajajo tudi naloge nadzora in kontrole
10.8 Za podrobnejše informacije 
glej Posebno poročilo št. 11/2008 
o upravljanju podpore Evropske 
unije za dejavnosti javnega skladiščenja žit (http://www.eca.
europa.eu).
9 „Plačilna agencija“ pomeni 
organ ali organe, ki jih akreditira država članica v skladu z Uredbo 
Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 
21. junija 2005 o financiranju 
skupne kmetijske politike 
(UL L 209, 11.8.2005, str. 1).
10 Člen 9 Uredbe (EGS) št. 3149/92 
predvideva, da morajo preglede 
opravljati pristojni organi na vseh 
stopnjah izvajanja načrta in na 
vseh ravneh distribucijske verige. 
Pregledi morajo pokrivati vsaj 5 % 
količine vsakega proizvoda na 
vsaki stopnji izvajanja, razen na stopnji dejanskega razdeljevanja 
najbolj ogroženim osebam. Člen 
10 iste uredbe določa, da morajo 
države članice poslati Komisiji 
letno poročilo o izvajanju načrta na svojem ozemlju, pri čemer morajo 
navesti tudi kontrolne ukrepe, ki 
se uporabljajo, da se zagotovi, da 
blago doseže načrtovani cilj in 
končne prejemnike.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod10
DISTRIBUCIJSKA VERIGA: DOBRODELNE ORGANIZACIJE
 14.  Pomoč v hrani se k ogroženim osebam usmerja predvsem prek dobrodel-
nih organizacij, ki jih v ta namen imenujejo zadevne države članice 
in imajo proizvode na voljo brezplačno. Te dobrodelne organizacije 
so pogosto strukturirane na treh ravneh – nacionalni, regionalni in 
lokalni – in imajo različne upravne strukture (glej okvir 4 ). Pri spre-
jemanju in razdeljevanju živil ogroženim osebam trenutno sodeluje več tisoč dobrodelnih organizacij na vseh ravneh, pri čemer uredba 
za ta namen določa, da se za končne prejemnike v distribucijski  verigi štejejo dobrodelne organizacije, ki neposredno skrbijo za  upravičence
11.11 Člen 5a Uredbe (EGS) 
št. 3149/92.
ORGANIZACIJE, KI SODELUJEJO V PROGRAMU EU
V revidiranih državah članicah imajo dobrodelne organizacije naslednjo strukturo in odgovornosti:
Prva raven: organizacije, ki so jih „imenovali“ državni organi (npr. Rdeči križ, Karitas, združenje bank 
hrane itd.). Na nacionalni ravni delujejo kot sedeži podrejenih organizacij, in sicer skrbijo za zadeve 
v zvezi z zastopanjem, stike z nacionalnimi organi, usklajevanje in nadzor nad dejavnostmi. Ne razde-ljujejo hrane končnim prejemnikom.
Druga raven: dobrodelne organizacije, ki delujejo na regionalni/lokalni ravni (npr. škofijske Karitas, 
banke hrane itd.). Večinoma so vključene v mrežo glavnih organizacij. Imajo skladiščne zmogljivosti, 
sprejemajo živila ter jih razdeljujejo organizacijam na nižji ravni in/ali končnim upravičencem.
Tretja raven: organizacije, ki delujejo lokalno in neposredno razdeljujejo pomoč upravičencem. V vsaki 
državi članici jih je do več tisoč, njihovo poslanstvo pa je široko in raznoliko. Te organizacije so zelo 
pogosto del mreže glavnih dobrodelnih organizacij, vključujejo pa tudi neodvisne organizacije, ki so 
nastale na pobudo lokalnih skupnosti.
Komisija nima na voljo podatkov o številu imenovanih in drugih dobrodelnih organizacij, ki sodelujejo 
v programu EU. V revidiranih državah članicah jih je bilo okrog 40 000. Podrobnejši podatki so navedeni spodaj:OKVIR 4
Vrsta dobrodelne organizacije Španija Francija Italija Poljska
Imenovane organizacije (prva raven) 1474
Organizacije na regionalni/pokrajinski ravni 
(druga raven)52 250–300 249 89
Organizacije na nižji ravni, ki razdeljujejo hrano 
končnim prejemnikom (tretja raven)pribl. 6 000 pribl. 9 000 14 973 9 366
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod11
 15.  Dobrodelne organizacije zato igrajo ključno vlogo pri izvajanju programa. 
Čeprav program pokriva nekaj njihovih upravnih stroškov (do 1 %  
vrednosti proizvodov, ki so bili dani na voljo)12, morajo imenovane 
organizacije same pokriti večino svojih upravnih in operativnih stro-škov za sprejemanje, skladiščenje in razdeljevanje blaga končnim  upravičencem.
 16.  Od dobrodelnih organizacij, vključenih v program, je že zaradi njihove 
narave težko zahtevati odgovornost v običajnem upravnem smislu, saj v njih večinoma delajo prostovoljci, poleg tega pa se ukvarjajo z nestabilno ciljno populacijo, ki je ni lahko spremljati. Zaradi teh  
okoliščin je upravljanje programa še posebno zahtevno.
 17.  Količina hrane, ki jo zagotavlja program EU, na splošno predstavlja samo 
en del vseh živil, ki jih sodelujoče dobrodelne organizacije razdelju-
jejo brezplačno. Toda za nekatere dobrodelne organizacije, ki delu-
jejo na lokalni ravni, je program EU edini vir hrane, ki jo razdeljujejo 
ogroženim osebam. Za države članice in revidirane dobrodelne orga-
nizacije so bile navedene naslednje vrednosti13 (glej okvir 5 ).12 Dobrodelne organizacije so 
tudi poudarile, da bi bilo treba 
povečati upravno in logistično 
infrastrukturo (zmogljivosti skladiščenja in razdeljevanja ter 
s tem povezano delovno silo), 
če hočejo zadostiti potrebi po 
razdeljevanju povečanih količin 
proizvodov.
13 Komisija nima popolnih 
podatkov za vse države članice.
PRISPEVEK PROGRAMA EU K VSEM RAZDELJENIM KOLIČINAM
Španija: Leta 2006 je imenovana organizacija razdelila 60 048 ton pomoči, od tega je bilo 32 660 (54 %) 
ton iz programa EU, preostanek pa iz drugih virov (živilska industrija, trgovci na debelo, trgi, zbiralne akcije itd.).
Francija: V tej državi obstaja nacionalni program, ki dopolnjuje program EU. Natančnih podatkov ni, 
vendar se ocenjuje, da nacionalni program zagotavlja približno 6 %, program EU pa približno 30 % vseh 
razdeljenih količin.
Italija: Podatkov na ravni države ni. V dveh organizacijah, kjer je bila opravljena revizija, program EU 
pokriva skoraj 100 % razdeljenih količin. Udeležba EU v neki drugi organizaciji znaša približno 60 %.
Poljska:  Ni konkretnih skupnih podatkov. Program EU pokriva približno 60–70 % hrane, ki jo razdelita 
revidirani organizaciji (ocena).OKVIR 5
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod12
 18.  Cilj revizije je bil oceniti program „Pomoč Evropske unije v hrani za ogro-
žene osebe“ glede na razmerje med cilji ter uporabljenimi sredstvi 
in metodami. Z revizijo je bilo zlasti preučeno, ali so predvideni cilji programa še vedno veljavni glede na razvijajoči se trg in družbene 
razmere. Ocenjena je bila tudi ustreznost sredstev, ki so bila dana  
na voljo, in sistemov, uporabljenih za merjenje učinka programa na 
upravičence, glede na vrednost, količino in raznovrstnost zagotovlje-
nih in razdeljenih proizvodov. Nazadnje so bili med revizijo preučeni 
upravni in upravljavski postopki, ki se uporabljajo pri izvajanju letnih načrtov.
 19.  V tem poročilu so obravnavana naslednja glavna vprašanja:
Ali so cilji programa še vedno veljavni in ali je pristop ustrezen? (a) 
Ali sredstva ustrezajo zastavljenim ciljem in ali se ustrezno  (b) 
izvajajo?
Se postopki uporabljajo, kakor je bilo predvideno? (c) 
 20.  Za odgovore na ta vprašanja je revizijsko delo zajelo podatke za merjenje 
učinka programa na vsakega od zastavljenih ciljev, merila za izbiro in 
upravičenost za dobrodelne organizacije, ki sodelujejo v programu, 
in za končne upravičence, uresničevanje letnih načrtov s strani vseh sodelujočih zainteresiranih strani ter mehanizme, ki se uporabljajo 
za razdeljevanje, z vidika količine, kakovosti in raznovrstnosti živil. 
Nazadnje so bili pregledani sistem za opredeljevanje potreb, dode-
ljevanje finančnih sredstev državam članicam ter postopki javnega 
naročanja za končne proizvode, ki jih je treba dobaviti dobrodelnim organizacijam za razdeljevanje.OBSEG REVIZIJE 
IN REVIZIJSKI PRISTOP
Vir: Dobrodelne organizacije.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod13
 21.  Revizija je zajela upravljanje in spremljanje programa na Komisiji in 
v izbranih državah članicah. Revizijsko delo je bilo usmerjeno na  
analizo, dokumentiranje in preskušanje postopkov in sistemov, ki so jih za upravljanje programa uporabljali Komisija, pristojni nacionalni 
organi in nekatere imenovane dobrodelne organizacije na nacionalni, 
regionalni in lokalni ravni, ki sodelujejo pri dejanskem razdeljevanju 
živil ogroženim osebam.
 22.  Revizija je bila izvedena v štirih državah članicah – v Španiji, Franciji, 
Italiji in na Poljskem – ki predstavljajo več kot 72 % letnih odobrenih proračunskih sredstev. Revizija je bila usmerjena na načrte za leta  2006–2008.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod14
CILJI PROGRAMA
„Skupnost ima prek svojih intervencijskih zalog različnih kmetijskih proizvodov možnost, da bistveno 
prispeva k blaginji svojih najbolj ogroženih državljanov; v interesu Skupnosti in v skladu s cilji skupne kmetijske politike je, da se ta možnost izkoristi dolgotrajno, dokler se zaloge ne znižajo na običajno raven […].“OKVIR 6OPAŽANJA
CILJI PROGRAMA IN PRISTOP: ALI SO CILJI PROGRAMA 
ŠE VEDNO VELJAVNI IN ALI JE PRISTOP USTREZEN?
DIHOTOMIJA CILJEV PROGRAMA
 23.  Pravne določbe14 za ukrep določajo dvojni cilj, in sicer, da pomembno 
prispeva k blaginji najbolj ogroženih državljanov in da z odstranitvijo dela intervencijskih zalog stabilizira kmetijske trge (glej okvir 6 ).
 24.  Odgovornost za izvajanje programa je bila dodeljena akterjem, ki so na 
splošno vključeni v upravljanje kmetijskih odhodkov, in sicer General-
nemu direktoratu za kmetijstvo in razvoj podeželja znotraj Komisije, v državah članicah pa plačilni agenciji, ki se ukvarja s kmetijskimi  
plačili in je odgovorna za upravljanje intervencijskih zalog.14 Uredba (EGS) št. 3730/87 
o določitvi splošnih pravil, kakor je bila vključena v Uredbo (ES) 
št. 1234/2007.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod15
KADAR SO INTERVENCIJSKE ZALOGE MAJHNE, 
JE POVEZAVA S KMETIJSKIMI ODHODKI OHLAPNA
 25.  Sedanji program se uporablja od leta 1987. Začetne določbe so dajale 
prednost financiranju programa z intervencijskimi zalogami v skladu 
s cilji skupne kmetijske politike, „da se zaloge znižajo na običajno  
raven“15. Vendar sta reforma skupne kmetijske politike v zadnjih letih, 
v skladu s katero se intervencijski ukrepi za določene proizvode posto-poma ukinjajo, in dejstvo, da intervencijskih zalog praktično ni več, 
občutno vplivala na izvajanje programa: zdaj je treba večino proizvo-dov kupiti neposredno na trgu
16.
 26.  Kljub temu se še vedno vzdržuje ohlapna povezava s kmetijskimi odhodki, 
saj se za ogrožene osebe še vedno dajejo na voljo proizvodi, ki izhajajo iz kmetijskih proizvodov, upravičenih do intervencijskega skladišče-nja. To zapleta upravljanje ukrepa in omejuje izbiro proizvodov za  razdeljevanje. Kot zadnje je naravo pomoči, tj. prispevek za lajšanje revščine, težko uskladiti s splošno naravo kmetijskih odhodkov, pri kateri je podpora namenjena kmetom in/ali kmetijski panogi in so  upravičenci, ki izpolnjujejo pogoje, upravičeni do prejema določenega zneska pomoči.
 27.  Na sestankih upravljalnega odbora se je pojavljalo vprašanje, ali je 
odhodke za ta program ustrezno obravnavati v okviru skupne kme-
tijske politike. Nekatere države članice, ki ne sodelujejo v programu 
EU za hrano, so v zadnjih letih glasovale proti odobritvi letnih načrtov, 
saj ta pomoč po njihovem mnenju ni združljiva z usmeritvijo skupne 
kmetijske politike in njeno vrsto financiranja17.15 Glej okvir 6.
16 Za letni načrt za leto 2008 je bil 
v intervencijskih zalogah na voljo 
samo sladkor, druge proizvode pa je bilo treba dobiti na trgu. 
Napoved, ki jo je julija 2007 objavil 
GD AGRI, „Možnosti za kmetijske 
trge in prihodek v Evropski uniji“, 
za obdobje 2007–2014, je:
za žitarice: „javne zaloge bodo  –
v zgodnjem obdobju, ki ga zajema napoved, večinoma 
izginile“,
za sladkor: „pričakuje se,  –
da bo po letu 2010 dosegel 
ravnovesje“,
za maslo: „izpraznjene  –
intervencijske zaloge v prvi polovici leta 2007 bodo ostale 
prazne do konca leta 2014“ in
za posneto mleko v prahu:  –
„pričakuje se, da bo trg ostal 
uravnovešen celotno obdobje, ki ga zajema napoved, tako ne 
bo treba ponujati proizvodov za 
intervencijske odkupe“.
17 Zapisniki sestankov 
upravljalnega odbora za žita 
(sprejetje načrta za leto 2008):„DE: ugotavlja, da Uredba Sveta 
in izvedbena uredba nista več 
skladni;
NL, SE, UK: ne želijo, da se socialni 
ukrep financira iz proračuna SKP;NL: poleg tega noče, da bi bil 
socialni ukrep financiran iz 
proračuna Skupnosti.“
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod16
PREVLADUJE SOCIALNI CILJ UKREPA
 28.  Čeprav je bil prispevek za blaginjo najbolj ogroženih državljanov povezan 
s stabilizacijo kmetijskih trgov z odstranitvijo intervencijskih zalog, 
nedavno dogajanje kaže, da je socialni cilj ukrepa močno prevladal. 
Komisija je že leta 1998 objavila oceno programov Evropske unije  
za pomoč v hrani, v kateri je ugotovila, da so socialni vidiki ukrepa 
veljali za pomembnejši cilj kot uporaba ukrepa kot instrumenta za  uravnavanje trga (glej okvir 7 ). V oceni je bilo tako dejansko izraženo 
mnenje, da je uspešnost ukrepa v smislu tržne regulacije vprašljiva, saj se je po eni strani v nekaterih primerih delež proizvodov, umaknjenih iz zalog Skupnosti, vrnil naravnost v intervencijo, po drugi strani pa 
je bil ukrep občutno dražji od izvoznih nadomestil kot metode za  
zmanjšanje strukturnih presežkov.
OCENA KOMISIJE IZ LETA 1998 (GLAVNI ZAKL JUČKI IN PRIPOROČILA)
„Uredbe jasno določajo socialni namen ukrepa. […] njegovo koristnost glede na vztrajno in razširjeno 
revščino v Evropi potrjujejo dobrodelne organizacije […]. Ukrep je imel ob uvedbi še en, čeprav dru-
goten, namen pomagati pri zmanjšanju ogromnih in dragih intervencijskih zalog Skupnosti […]. Ukrep 
lahko torej še vedno velja za instrument tržnega uravnavanja.“
„Države članice […] so sposobne učinkovito uporabiti sredstva […].Po drugi strani pa se pojavljajo dvomi 
o uspešnosti ukrepa pri uravnavanju trga. […] v nekaterih primerih se morda velik delež proizvodov, ki se umaknejo iz zalog Skupnosti, posredno vrne v intervencijo.“
„Čeprav je (pomoč) nedvomno učinkovit instrument socialne pomoči, je precej dražja od izvoznih nado-
mestil kot metode za zniževanje strukturnih presežkov […].“
„[…] ker je problem revščine v Evropi resen in ker je pomoč za tiste, ki jo potrebujejo, nedvomno kori-
stna, je vsekakor treba priporočiti nadaljevanje ukrepa in mogoče celo povečati finančna sredstva, ki so na voljo zanj. […] Svet je jasno pokazal […], da so socialni vidiki veljali za pomembnejše kot vloga ukrepa kot instrumenta za uravnavanje trga.“OKVIR 7
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod17
 29.  V Uredbi (ES) št. 1234/2007, s katero je bila konsolidirana Uredba (EGS) 
št. 3730/87, se program obravnava tudi kot „pomemben socialni  
ukrep“18.
 30.  Socialno usmeritev ukrepa podobno zaznavajo tudi organi upravlja-
nja v državah članicah, obiskani med revizijo, ki so povedali, da je  
pomembno, da je socialna razsežnost programa dobro koordinirana na nacionalni ravni.
 31.  Poleg tega je Evropski parlament nedolgo nazaj, aprila 2006, sprejel 
izjavo „o oskrbi odobrenih dobrodelnih združenj, ki so zadolžena za 
izvajanje evropskega programa pomoči v hrani najrevnejšim“. Evropski parlament je v svoji izjavi ukrep obravnaval kot del prizadevanj za 
zmanjšanje revščine ter Komisijo in Svet pozval, da ohranita in pove-
čata pomoč z nekaterimi prilagoditvami izvajanja (glej okvir 8 ).
POGLAVITNI POUDARKI IZ DEKLARACIJE EP
priznanje, da v Evropski uniji obstaja podhranjeno prebivalstvo in da je treba zadovoljiti njegove • 
prehrambne potrebe,
potrditev evropskega programa pomoči v hrani kot stalnega programa ter zagotovitev sredstev za • 
večletno obdobje,razširitev ukrepa na nove skupine živil, kot so svinjina, perutnina in jajca,
• 
vključitev novih ukrepov v program, ki bodo imeli za cilj delitev uravnoteženih obrokov hrane,• 
obravnava pomoči v hrani kot ukrepa, katerega cilj je zmanjšanje revščine,• 
sprememba postopkov, tako da bodo omogočali:• 
povečanje zalog, ki so rezervirane za program, torej namenjene in razdeljene najrevnejšim,• 
razširitev postopka blagovne menjave,• 
nakup izdelkov, ki niso na voljo v okviru intervencijskih zalog, na trgu Skupnosti.• OKVIR 818 Uredba (ES) št. 1234/2007, 
uvodna izjava št. 18.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod18
IZBOLJŠATI JE TREBA USKLAJENOST Z DRUGIMI 
UKREPI SOCIALNE POLITIKE
 32.  Zakonodajalec je jasno določil, da je treba program pomoči v hrani obrav-
navati kot pomemben prispevek k blaginji najbolj ogroženih drža-vljanov
19 (glej okvir 6 ). Zaradi tega je treba ta prispevek usklajevati 
in ustvarjati sinergije z drugimi politikami, programi in ukrepi, vzpo-stavljenimi na ravni Skupnosti in držav članic, da bi bolje izpolnjevali potrebe najbolj ogroženih oseb.
 33.  Na ravni revidiranih držav članic so organi upravljanja plačilne agencije 
za kmetijske odhodke. Z izjemo Francije ni bilo v revidiranih državah članicah nobenega dokaza o tesnem sodelovanju plačilne agencije in drugih ključnih akterjev za socialne ukrepe, kot so ministrstva za socialne zadeve. Takšno sodelovanje je potrebno za boljše razume-
vanje in izpolnjevanje potreb dobrodelnih organizacij in ogroženih 
oseb.
UPORABLJENA SREDSTVA IN METODE: 
ALI SREDSTVA USTREZAJO ZASTAVLJENIM CILJEM IN SE USTREZNO IZVAJAJO?
ZA DOSEGO „POMEMBNEGA PRISPEVKA“ JE TREBA 
BOLJE IZBIRATI PREJEMNIKE
MAJHEN  UČINEK  POMOČI  EU
 34.  Veliko število možnih upravičencev ter relativno nizka raven sredstev, ki 
so na voljo, pomenita, da je treba upravičence izbirati bolj natančno, če naj ima ukrep kakršen koli pomemben vpliv na ciljno populacijo.
 35.  Kot je razvidno iz tabele v Prilogi II , znašajo odobrena proračunska sred-
stva na potencialnega upravičenca letno okoli šest EUR na osebo. Po 
drugi strani Komisija v svoji oceni učinka navaja, da je v letu 2006  
program koristil več kot 13 milijonom ljudi v 15 državah članicah, in ocenjuje, da je strošek enega obroka, ki ga ponudijo dobrodelne orga-
nizacije, najmanj dva EUR. To pomeni, da program prispeva k razdeli-
tvi največ treh obrokov na leto za vsako potencialno ogroženo osebo 
ali povprečno 12 obrokov na leto za vsakega dejanskega upravičenca 
do pomoči.19 Uredba (EGS) št. 3730/87.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod19
 36.  Čeprav program EU v nekaterih državah članicah pokriva več kot 50 % 
hrane, ki se razdeli ogroženim državljanom (glej okvir 5 ), Sodišče  
meni, da program, ki svojim upravičencem v povprečju ponuja naj-več en obrok na mesec, najbrž ne izpolnjuje ciljev zakonodajalca,  
namreč da „bistveno prispeva k blaginji svojih najbolj ogroženih  
državljanov“
20.
 37.  Glede na vse to bi bilo v idealnem primeru treba izboljšati izbirna merila 
in/ali prednostni vrstni red potencialnih upravičencev, kot je priporo-čeno v oceni učinka
21, sicer bo prispevek programa k blaginji najbolj 
ogroženih oseb nujno zanemarljiv. Vendar je pomembno priznati, da 
dobrodelne organizacije že zaradi svoje narave morda ne morejo ali 
niso pripravljene uvesti restriktivne politike razdeljevanja.
NEJASNA  MERILA  ZA UPRAVIČENOST  IN IZBOR
 38.  Za čim večji učinek pomoči je treba opredeliti izvedljive prednostne 
naloge tako glede izbire dobrodelnih organizacij, prek katerih se bo 
usmerjala pomoč, kot glede kategorij in/ali skupin prebivalstva, ki  
bodo prejemale pomoč v hrani.
 39.  Revizorji so ugotovili, da so v praksi države članice pogosto brez forma-
liziranih postopkov imenovale majhno število organizacij, ki delu-jejo na državni ravni in s katerimi sodelujejo organizacije na nižji  ravni. Natančni podatki o številu imenovanih dobrodelnih organizacij, 
s katerimi sodelujejo organi držav članic pri izvajanju letnih načrtov, 
niso na voljo. Dobrodelne organizacije na regionalni ravni samodejno sodelujejo v programu EU kot članice glavnih dobrodelnih organiza-
cij. Imajo določeno stopnjo samostojnosti pri določanju meril, ki jih 
uporabljajo za sprejemanje organizacij na nižji ravni za razdeljevanje 
pomoči v hrani.20 Uredba (ES) št. 1234/2007, 
uvodna izjava (18).
21 Točki 4 in 6.5 delovnega 
dokumenta služb Komisije 
SEC(2008) 2436/2, ki je priložen 
Predlogu za uredbo Sveta 
o spremembi Uredbe (ES) 
št. 1290/2005 o financiranju 
skupne kmetijske politike in Uredbe (ES) št. 1234/2007 
o vzpostavitvi skupne ureditve 
kmetijskih trgov in o posebnih 
določbah za nekatere kmetijske 
proizvode („Uredba o enotni 
SUT“) v zvezi z razdeljevanjem 
hrane najbolj ogroženim osebam v Skupnosti (COM(2008) 563 
konč.).
Vir: Dobrodelne organizacije.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod20
 40.  Poleg tega morajo v skladu s pravnimi določbami merila za upravičenost 
upravičencev temeljiti na „ugotovljeni ali priznani socialni in finančni 
odvisnosti“. V skladu s tem morajo nacionalni organi pripraviti merila za to ali pa odobriti merila, ki jih uporabljajo dobrodelne organizacije. 
Države članice morajo poleg tega Komisijo letno obveščati o meri-
lih za upravičenost, ki jih morajo izpolnjevati prejemniki. Sodišče je ugotovilo, da države članice niso določile nobenih natančnih meril za upravičenost. Merila, ki se letno sporočajo Komisiji
22, so bolj tipologija 
oseb, ki se jim zagotavlja pomoč, ne pa kvantitativna ali kvalitativna 
merila za izbor (glej okvir 9 ).
 41.  Kot zadnje je Sodišče ugotovilo, da so bile precejšnje razlike v pogosto-
sti prejemanja pomoči (nekatere osebe dobijo obrok samo občasno, medtem ko osebe v socialnih ustanovah ali družine redno prejemajo pomoč v hrani ali pakete).22 V skladu s členom 1(2) Uredbe 
(EGS) št. 3149/92.
PRIMERI MERIL ZA UPRAVIČENOST, KI JIH UPORABLJAJO  
DOBRODELNE ORGANIZACIJE:
Ekonomska merila: brezdomstvo, revščina, brezposelnost itd.• 
Socialna merila: priseljenci, starejši, velike družine itd.• 
Zdravstvena merila: bolezni, invalidnost.• OKVIR 9
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod21
RAZNOVRSTNOST HRANE, DANE NA VOLJO, JE OMEJENA 
ZARADI POVEZAVE Z INTERVENCIJSKIM SKLADIŠČENJEM, 
NAČINI RAZDELJEVANJA PA SE ZELO RAZLIKUJEJO
 42.  Dobrodelne organizacije lahko razdeljujejo živila ogroženim osebam 
na različne načine, odvisno od njihovih posebnih dejavnosti (obroki v javnih kuhinjah, obroki v jaslih in hospicih, paketi hrane, ki se dosta-vljajo posameznikom in družinam itd.).
 43.  Zaradi ozadja ukrepa in njegove povezanosti z razdeljevanjem živil, ki 
so tradicionalno na voljo v zalogah Skupnosti, nekatera pravila, ki  
urejajo program, omejujejo raznovrstnost končnih proizvodov, ki jih je mogoče kupiti in razdeliti ogroženim osebam.
 44.  V skladu s pravnimi določbami23 morajo proizvodi, ki se kupijo na trgu 
Skupnosti, spadati v isto skupino proizvodov kot proizvod, ki začasno 
ni na voljo v intervencijskih zalogah. Do septembra 2007 so morali proizvodi iz intervencijskih zalog predstavljati vsaj 40 % neto teže 
dobavljenega prehrambnega proizvoda. Ker se nekateri proizvodi  
z leti niso več jemali v intervencijo (npr. govedina, oljčno olje), je  
postala izbira proizvodov, ki so na voljo za razdelitev ogroženim ose-
bam, omejena.
 45.  Sodišče je ugotovilo, da je več dobrodelnih organizacij, ki sodelujejo pri 
izvajanju programa, povečanje raznovrstnosti ponujenih proizvodov, ki omogoča pripravo uravnoteženih obrokov, štelo za prednostno  nalogo
24.23 Člena 4(1)(b) in 4(2a) Uredbe 
(EGS) št. 3149/92.
24 Predvsem so izrazile potrebo po 
živilih, kot so olje, paradižnikova mezga, meso in zamrznjena 
zelenjava.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod22
 46.  Revizorji so prav tako odkrili, da se za razdeljevanje živil od organov 
upravljanja do imenovanih organizacij, od njih do dobrodelnih orga-
nizacij na nižjih ravneh in nazadnje do ogroženih oseb uporabljajo zelo raznoliki sistemi in metodologije (glej okvir 10 ).
NAČINI RAZDELJEVANJA
V državah članicah, v katerih deluje več imenovanih organizacij, dodeljevanje živil med te organizacije 
temelji na vnaprej določenih standardnih deležih, ki se nespremenjeni uporabljajo že vrsto let (v Franciji, 
na Poljskem). V Italiji imenovane organizacije ne sodelujejo in končni proizvodi se razdelijo neposredno 
organizacijam na regionalni ravni na podlagi posebej opredeljenih parametrov (števila intervencij in vlog).
Za razdeljevanje hrane od imenovanih nacionalnih organizacij do organizacij na nižji ravni se spet upo-
rabljajo različni sistemi in v nekaterih primerih koeficienti. V Španiji razdeljevanje poteka na podlagi 
določenih koeficientov, ki jih določi imenovana organizacija. Obiskane organizacije na Poljskem upo-rabljajo svoje sisteme. Neka organizacija je opredelila kvantitativni cilj, ki letno znaša 35 kg hrane na 
osebo, na primer. V Franciji vsaka imenovana organizacija uporablja svoj sistem. Neka organizacija na 
primer dodeljuje vire 79 organizacijam na drugi ravni na podlagi dejavnika, imenovanega „koeficienti 
K“, ki je opredeljen „glede na določena merila: število prebivalstva na upravnem območju, število iskal-cev zaposlitve, število dolgotrajno brezposelnih, število oseb, ki prejemajo minimalno socialno pomoč za brezposelne“. Neka druga organizacija pa razdeljuje hrano 98 federacijam sorazmerno s številom prijavljenih upravičencev.
Razdeljevanje živil končnim prejemnikom, ki ga opravljajo dobrodelne organizacije, in pogostost dobav 
temeljita na njihovih lastnih merilih in logističnih zmogljivostih. V nekaterih primerih dobrodelne orga-
nizacije predlagajo posamezna merila; neka organizacija na Poljskem, na primer, je predlagala nekaj 
standardov za vsako dostavo posameznikom, npr. za mleko vsaj 15 l na osebo in na dostavo, za moko vsaj 5 kg na osebo in na dostavo.
Dobrodelne organizacije večinoma vse, kar so prejele, razdelijo na podlagi lastnih meril in v nekaterih 
primerih na podlagi načela enakega obravnavanja pomoči potrebnih oseb, tj. količina razpoložljivih 
proizvodov je razdeljena na enake dele za vse osebe, ki pripadajo organizaciji ali prosijo za pomoč.OKVIR 10
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod23
 47.  Natančneje povedano, v celotni distribucijski verigi ni skupnih stan-
dardov, smernic ali indikacij na ravni Skupnosti ali nacionalni ravni 
o količini in raznovrstnosti razdeljenih proizvodov na osebo. Sodišče je ugotovilo, da se razdeljene količine na osebo tako med državami 
članicami kot med dobrodelnimi organizacijami iste države članice 
zelo razlikujejo. Tako raznolik pristop povečuje nevarnost, da bo uči-nek zanemarljiv, in vodi k neenakopravni obravnavi končnih preje-mnikov pomoči (glej okvir 11 ). V Prilogi III  so predstavljeni razdeljeni 
proizvodi in količine po posameznih državah članicah in po končnih 
prejemnikih za letni načrt za leto 2005, za katerega so na voljo podatki o končnih prejemnikih.
PRIMERI KOLIČIN RAZDELJENIH PROIZVODOV PO OSEBI:
Španija:  Statistični podatki o razdeljevanju v zvezi z načrtom za leto 2007 kažejo, da je bilo v povprečju 
razdeljenih 49,88 kg proizvodov na prijavljenega prejemnika, z najmanj 28,24 kg na osebo v eni banki 
hrane in največ 89,16 kg na osebo v drugi.
Italija: Dve organizaciji, ki delujeta na istem območju, sta svojim upravičencem razdelili naslednje koli-
čine testenin:OKVIR 11
Organizacija 2006 2007
A 1,71 kg/osebo 9,68 kg/osebo
B 2,29 kg/osebo 14,44 kg/osebo
Poljska: Povprečna letna razdelitev na osebo (2006) je znašala:
pri eni imenovani organizaciji 24,95 kg;
pri drugi imenovani organizaciji 12,59 kg.
Tretja organizacija je razdelila 6,72 kg na osebo v regiji Dolnoslaskie in 78,03 kg na osebo v regiji 
Lodzkie.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod24
DEJANSKO IZVAJANJE PROGRAMA: SE POSTOPKI 
IZVAJAJO, KAKOR JE BILO PREDVIDENO?
POMANJKLJIVOSTI V UPRAVNIH POSTOPKIH IN POSTOPKIH 
V ZVEZI Z ODGOVORNOSTJO
NI OPERATIVNIH  PODCILJEV
 48.  Države članice in Komisija so skupaj odgovorne za zagotavljanje uspešno-
sti programa. Člen 27 Finančne uredbe (ES, Euratom) št. 1605/200225 
med drugim določa, da je treba opredeliti specifične, merljive, dose-gljive, ustrezne in časovno opredeljene cilje za vse sektorje dejavno-sti, ki jih zajema proračun EU.
 49.  Sodišče je ugotovilo, da so cilji iz uredb Skupnosti, ki urejajo to podro-
čje, v bistvu splošni cilji na visoki ravni, ki niso bili nadalje razviti in podrobno preneseni v izvedljive in merljive cilje ali podcilje.
 50.  Zaradi te splošnosti ciljev ne preseneča, da ne Komisija ne države članice 
kljub zakonski obveznosti26 niso določile nobenih kazalnikov uspe-
šnosti za spremljanje doseganja ciljev27.
UPRAVLJAVSKE  INFORMACIJE , KI SE SPOROČAJO  KOMISIJI
 51.  Uredbe Skupnosti zahtevajo, da države članice Komisiji vsako leto naj-
pozneje do 30. junija (n + 1) posredujejo poročilo o izvajanju načrta. 
Poročilo mora vsebovati bistvene informacije o izvajanju načrta in  njegovem preverjanju
28.25 UL L 248, 16.9.2002, str. 1.
26 Člen 27 Uredbe (ES, Euratom) 
št. 1605/2002, tj. Finančne uredbe, 
določa, da se doseganje teh ciljev 
za vsako dejavnost spremlja 
s kazalci poslovanja, proračunski 
uporabnik pa mora proračunskemu 
organu zagotoviti ustrezne 
informacije. Informacije iz člena 33(2)(d) se posredujejo letno in 
najpozneje v dokumentih, ki so 
priloženi k predhodnemu predlogu 
proračuna.
27 V nekaterih obiskanih državah 
članicah je bilo izraženo mnenje, da so socialni cilji, ki jih določajo 
uredbe Skupnosti, bolj „filozofski“ 
kot pa dejansko merljivi cilji.
28 V poročilu je treba navesti 
količine proizvodov, umaknjenih 
iz intervencijskih zalog, vrsto, 
količino in vrednost razdeljenega 
blaga, stroške prevoza in prenosa 
ter število prejemnikov. V poročilu 
je treba navesti tudi ukrepe za 
preverjanje, ki so se uporabljali, ter vrsto in število opravljenih 
preverjanj, pridobljene rezultate 
in vse primere naloženih kazni. 
Poročilo mora prav tako vsebovati 
število prejemnikov v danem letu (člen 10 Uredbe (EGS) št. 3149/92).
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod25
 52.  Sodišče je preučilo poročila, ki so jih poslale države članice za revidi-
rano obdobje, in ugotovilo, da poročila včasih zamujajo ali so nepo-
polna. Poleg tega ni bilo dokazov, da jih Komisija ustrezno analizira in uporablja.
 53.  Revizorji so prav tako ugotovili, da so številke o končnih prejemnikih 
v poročilih velikokrat ocene, ki so jih pripravile dobrodelne organi-
zacije in ne temeljijo na skupnih standardih ali opredelitvah upra-vičencev ali merilih (prejemniki se beležijo ne glede na pogostost, 
vrsto in količino prejete hrane)
29.
OCENA  ODOBRENIH  PRORAČUNSKIH  SREDSTEV  
IN DODELJEVANJE  SREDSTEV  DRŽAVAM  ČLANICAM
 54.  Sodišče je analiziralo postopek, ki ga Komisija uporablja za določitev 
odobrenih proračunskih sredstev, potrebnih za izvajanje programa, 
in dodeljevanje sredstev državam članicam.
 55.  Proračunska sredstva se dodelijo državam članicam na podlagi dveh 
meril:
prvo merilo so potrebe, ki jih sporočijo države članice, skupaj  (a) 
z upravnimi (1 %) in prevoznimi stroški (4 % in 4,5 % od leta  2008) in
drugo merilo je število prebivalcev, za katere se šteje, da živijo (b) 
„na robu revščine“, kot delež celotnega prebivalstva vsake države članice.
 56.  Ob upoštevanju obeh meril se končne dodelitve državam članicam pri-
lagodijo razpoložljivim odobrenim proračunskim sredstvom. Vendar drugo merilo nima nujno za posledico najuspešnejše uporabe sred-stev v EU kot celoti. Osebe, ki so uvrščene v to kategorijo v državi  z relativno visokim dohodkom, so verjetno na boljšem kot številni  drugi, ki ne spadajo v to razvrstitev v državah z nizkim dohodkom na prebivalca.29 V eni državi članici so revizorji 
odkrili napake tudi pri številu 
prejemnikov, ki so ga sporočile dobrodelne organizacije.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod26
 57.  Čeprav uredba30 določa, da se pri dodeljevanju sredstev državam članicam 
upoštevajo poročila o izvrševanju letnih načrtov, je Sodišče dokaz  
o tem našlo samo v enem primeru. Poleg tega se v merilih, ki se upo-rabljajo za dodeljevanje sredstev, ne upoštevajo deli prebivalstva, ki 
niso vključeni v statistično opredelitev, npr. neprijavljeni priseljenci 
in begunci.
 58.  Kar zadeva letne potrebe, ki jih države članice sporočijo Komisiji, so to 
na splošno ocene, določene na višji ravni upravnih organov, ki se ne posvetujejo nujno s sodelujočimi dobrodelnimi organizacijami. To  pomeni, da zahtevana sredstva ne temeljijo na dejanskih potrebah in bolj izražajo pričakovane možne dodelitve.30 Člen 2(1) Uredbe (EGS) 
št. 3149/92 določa, da Komisija pri 
dodelitvi sredstev med državami članicami upošteva najboljše 
ocene števila najbolj ogroženih 
oseb v zadevni državi članici, 
kakor tudi pridobljene izkušnje in 
uporabo sredstev v preteklih letih, 
zlasti na podlagi poročil, določenih 
v členu 10 iste uredbe.
POTREBE IN DODELJEVANJE SREDSTEV
Potrebe so izražene v količinah proizvodov iz intervencijskih zalog, Komisija pa oceni njihovo vrednost 
na podlagi odkupne cene.
V spodnji tabeli so prikazane potrebe, ki so jih izrazile sodelujoče države članice v finančnem smislu, in 
skupna finančna sredstva, ki jih je dala na voljo Komisija (vključno z upravnimi in prevoznimi stroški).
Potrebe držav članic v primerjavi z dodelitvami:OKVIR 12
Leto 2006 2007 2008
Število sodelujočih držav članic 15 18 19
Predvidene potrebe (v milijonih EUR) 307,2 338,7 313,9
Dodeljena fi  nančna sredstva (v milijonih EUR) 259,4 258,9* 294,5**
Delež 84 % 76,4 % 93,8 %
* Prvotna dodelitev.
** Pred povečanjem dodelitve za 10 milijonov EUR, sprejete februarja 2008.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod27
 59.  Sodišče je primerjalo potrebe, ki so jih sporočile države članice, s finanč-
nimi dodelitvami in analiziralo (glej Prilogo IV ) tudi zahtevane količine 
proizvodov iz intervencijskih zalog, kot so bile potrebne za izvajanje načrtov, in tiste, ki jih je dodelila Komisija. Zneski, dodeljeni v zadnjih 
treh letih, so bili nižji od zahtevanih (glej okvir 12 ). Kar zadeva pro-
izvode in količine, države članice zelo pogosto niso dobile tega, za kar so zaprosile. Poleg tega so bili nekaterim državam članicam dodeljeni proizvodi, ki jih prvotno niso zahtevale (npr. maslo in sladkor v letih 
2006 in 2007), niso pa jim bili dodeljeni zahtevani proizvodi (npr. riž 
in maslo v letu 2007). Zaradi tega je vprašljiva uspešnost programa pri zadovoljevanju pričakovanih potreb.
RAZPISNE POSTOPKE JE TREBA IZBOLJŠATI IN USKLADITI
 60.  Za nabavo končnih proizvodov za razdeljevanje morajo pristojni organi 
objaviti javni razpis. Ta postopek se uporablja za obe glavni vrsti  
dobave, potrebni za izvajanje načrta:
za proizvode, umaknjene iz intervencijskih zalog v nepredelani  (a) 
obliki ali po pakiranju in/ali predelavi, ter
za končne proizvode, kupljene na trgu in plačane bodisi v obliki (b) 
proizvodov, umaknjenih iz intervencijskih zalog (blagovna  
menjava), bodisi z denarjem.
 61.  Sodišče je analiziralo postopke, uporabljene za nabavo končnih pro-
izvodov, ki jih je treba dostaviti dobrodelnim organizacijam za raz-deljevanje v revidiranih državah članicah, in preučilo vzorec razpisov, organiziranih v zadnjih letih tako za uporabo proizvodov, ki so na  voljo v intervencijskih zalogah, kot za neposreden nakup izdelkov na trgu.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod28
NEDOSLEDNA  UPORABA  PRAVNE  PODLAGE  NA RAVNI  DRŽAV  ČLANIC
 62.  Nekatere zakonodajne zahteve glede razpisnih postopkov, ki jih je treba 
uporabljati, so določene v Uredbi (EGS) št. 3149/92 (npr. vrsta pro-
izvodov, ki jih je treba kupiti na trgu, vsebina razpisa, omejitve itd.). 
Ista uredba zahteva, da morajo razpisi zagotavljati enak dostop vsem dobaviteljem s sedežem v Skupnosti.
 63.  V Direktivi 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta31 je predpisano 
usklajevanje postopkov za oddajo javnih naročil za gradnjo, blago  
in storitve. Poleg tega veljajo za prodajo proizvodov iz intervencij-
skih agencij32 posebne uredbe Skupnosti. Vendar se niti Uredba (EGS) 
št. 3730/87 niti Uredba (EGS) št. 3149/92, kakor se redno spreminjata, 
ne sklicujeta natančno na pravno podlago za javne razpise, ki jih  
organizirajo države članice.
 64.  Revizorji Sodišča so ugotovili, da vse revidirane države članice organizi-
rajo razpisne postopke. Države članice izvajajo razpisne postopke na 
podlagi nacionalne zakonodaje pod pogoji, ki ne zagotavljajo vedno 
preglednosti in enakega dostopa vsem dobaviteljem na ravni EU.
KUPOVANJE  PROIZVODOV  NA TRGU  JE EKONOMSKO  UGODNEJŠE , 
KOT  ČE SE ZA PLAČILO  UPORABLJAJO  INTERVENCIJSKE  ZALOGE
 65.  Sodišče je ugotovilo, da se ob neposrednem nakupu proizvodov na trgu na 
splošno dosegajo ugodnejše cene, kot če se kot nadomestilo za plačilo za iste proizvode ob istem času uporabijo intervencijske zaloge. Leta 
2007 so bila na primer podjetja na Poljskem v okviru istega razpisnega 
postopka pozvana, naj oddajo svoje ponudbe za dobavo proizvoda (a) 
v zameno za maslo iz intervencijskih zalog in (b) prek neposrednega 
nakupa. Primerjava rezultatov kaže, da je bila cena pri neposrednem 
nakupu nižja za približno 10 %
33.31 UL L 134, 30.4.2004, str. 114.
32 Npr. Uredba Komisije (EGS) 
št. 2131/93 z dne 28. julija 1993 
o postopku in pogojih prodaje žit 
iz intervencijskih agencij (UL L 191, 
31.7.1993, str. 76).
33 Delež menjalnih poslov je znašal 
85 %, delež neposrednih nakupov 
pa je ocenjen na 94 %.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod29
 66.  Komisija ima podrobne informacije o tržnih cenah proizvodov v okviru 
intervencijskega mehanizma34. Vendar v okviru programa hrane za  
ogrožene osebe veljavna pravila35 ne določajo, da morajo biti pristojne 
službe Komisije obveščene o cenah in pogojih, doseženih v razpisnih postopkih, ki so potekali v državah članicah. Komisija zato nima nobe-nega zagotovila, da so bili doseženi najugodnejši pogoji.
RAZPISNI  POSTOPKI , KI JIH UPORABLJAJO  DRŽAVE  ČLANICE , 
SE ZELO  RAZLIKUJEJO
 67.  Sodišče je ugotovilo, da se bolj uporabljajo nacionalni razpisni postopki 
kot razpisni postopki EU, zaradi česar se ti postopki zelo razlikujejo med državami članicami in celo znotraj iste države članice, v kateri 
je za organizacijo razpisov odgovorna več kot ena služba (v Italiji,  
Franciji). V nekaterih primerih se določbe EU ne spoštujejo. Razlike 
se nanašajo na pomembne točke razpisnih postopkov, kot so ogla-
ševanje javnih razpisov, rok za oddajo ponudb, vložena garancija za 
sodelovanje ponudnikov, najmanjše število sodelujočih ter ocenje-
valne metode in merila, ki se uporabljajo za oddajo naročila (glej  okvir 13 ).34 Komisija spremlja in 
analizira tržne cene za številne 
proizvode v okviru sprejemanja postopkov javnih razpisov za 
prodajo kmetijskih izdelkov 
iz intervencijskih agencij in 
določanja najnižjih prodajnih cen, 
ki jih sprejme ustrezen upravljalni 
odbor. Tržne cene redno objavlja 
tudi Eurostat.
35 Obveznost držav članic, da 
Komisiji pošljejo vzorce javnih 
razpisov (člen 4(4) Uredbe 
(EGS) št. 3149/92), je bila 
ukinjena z Uredbo Komisije (ES) 
št. 1127/2007 (UL L 255, 29.9.2007, str. 18).
RAZLIKE V RAZPISNIH POSTOPKIH IN POGOJIH  
MED REVIDIRANIMI DRŽAVAMI ČLANICAMIOKVIR 13
36 Francija: plačilna agencija 1 ONIEP (Office National Interprofessionnel de l’Élevage et de ses 
Productions); plačilna agencija 2 ONIGC (Office National Interprofessionnel des Grandes Cultures).
37 Italija: plačilna agencija 1: AGEA (Agencia per le Erogazioni in Agricoltura); plačilna agencija 2: 
Ente Nazionale Risi.Španija Francija36Italija37Poljska
Objava v UL Ne DaPA1: Da
PA2: NeNe
Rok za oddajo ponudb (št. dni) 15PA1: 22
PA2: 45PA1: 8–19
PA2: 1020
Garancija za sodelovanje 2 %PA1: 5 %
PA2: 5 EUR/tonoPA1: 10 %
PA2: 15 EUR/tono50 000 PLN
(14 200 EUR)
Najmanjše število sodelujočih Ne Ne Da (2) Ne
Število ponudnikov 1–5PA1: 6–7
PA2: 3–42–4 1–9
Ocena cen v primerjavi s trgom NePA1: Ne
PA2: DaV javnem razpisu 
so navedene 
sprejemljive cene/
količineNe
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod30
 68.  Revizorji so v preučenih razpisnih postopkih odkrili slabosti, kot so 
omejeno oglaševanje javnih razpisov, majhno število sodelujočih – 
v nekaterih primerih samo eden – in kratek čas med objavo in rokom za oddajo ponudb. Poleg tega ocenjevanje ponudb in oddaja naročil 
temeljita predvsem na primerjalnih podatkih iz prejetih ponudb, ki 
se ne primerjajo sistematično z drugimi viri informacij, kot so tržne 
cene.
 69.  Uporabljeni postopki zato ne zagotavljajo odprtosti javnih razpisov, 
najširše konkurence in doseganja najboljših pogojev in cen. Analiza 
preučenih javnih razpisov v nekaterih državah članicah je pokazala, da 
so se naročila za več proizvodov več let oddajala omejenemu številu 
podjetij.
 70.  Zgoraj navedeni primeri ponazarjajo tveganje, da niso doseženi naj-
ugodnejši pogoji, zlasti če se uporablja blagovna menjava. V takih  
primerih se uporabljata dva omejevalna dejavnika:
narava blagovne menjave omejuje število strank, ki bi jih morda (a) 
zanimalo sodelovanje, in
težavno je vrednotiti ponudbe, saj plačilna agencija ne more  (b) 
zlahka opredeliti pričakovanih rezultatov, ki bi jih bilo mogoče šteti za sprejemljive.
PREDLOG REFORME: NEDAVNA POBUDA KOMISIJE 
IN OCENA UČINKA PROGRAMA
 71.  Komisija je februarja 2008 začela izvajati podrobno analizo programa, 
da bi pripravila predlog za reformo programa. Ustanovljena je bila 
medresorska usmerjevalna skupina, k sodelovanju v kateri je bilo  
povabljenih 17 generalnih direktoratov, organizirano je bilo obsežno 
posvetovanje z državami članicami, dobrodelnimi organizacijami in 
akademskimi strokovnjaki s tega področja, poleg tega pa je bila izve-dena tudi javna spletna anketa.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod31
 72.  Komisija je nato septembra 2008 sprejela predlog za spremembo uredbe 
Sveta38 in objavila poročilo o oceni učinka za ta program. Po priča-
kovanjih bo to pripeljalo do novega pravnega okvira za program za leto 2010.
 73.  Glavni elementi predlogov Komisije so:
dva vira dobave: intervencijske zaloge ali proizvodi, ki se kupijo (a) 
neposredno na trgu, pri čemer se daje prednost uporabi ustreznih 
intervencijskih zalog;
večja raznovrstnost živil za razdeljevanje: razdeljeni proizvodi ne (b) 
bi bili več omejeni na tiste, za katere se uporablja intervencija;
dolgoročna usmeritev: za povečanje učinkovitosti programa Sku- (c) 
pnosti za razdeljevanje hrane bi se ta oblikoval za tri leta;
jasnejše prednostne naloge: države članice bi svoje zahtevke za (d) 
pomoč utemeljile na nacionalnih programih razdeljevanja hrane, 
v katerih bi navedle svoje cilje in prednostne naloge;
sofinanciranje: z uvedbo sofinanciranja bi se podprla kohezijska (e) 
razsežnost programa, zagotovilo ustrezno načrtovanje in okrepile 
sinergije med različnimi akterji;
krepitev spremljanja in poročanja: povečale bi se obveznosti poro- (f) 
čanja na različnih ravneh.
 74.  Sodišče priznava koristi teh predlogov Komisije, od katerih bi nekateri, če 
bi se izvajali, pomagali odpraviti nekatere slabosti, ugotovljene med to revizijo, kot so potreba po boljšem usmerjanju pomoči EU, vključi-
tev tega programa v širšo socialno politiko, povečanje raznovrstnosti 
proizvodov za razdeljevanje in potreba po izboljšanju upravljalnih in 
upravnih sistemov, zlasti javnih razpisov. Vendar Sodišče poudarja, da 
reforma večine trgov v okviru skupne kmetijske politike in upadanje 
intervencijskih zalog v zadnjih letih pomenita, da je treba preučiti 
možnosti za nadaljnje financiranje tega ukrepa prek odhodkov skupne kmetijske politike
39.38 Predlog za Uredbo Sveta 
COM(2008) 563/3.
39 Pravila skupne kmetijske politike 
in zlasti pravila za podporne 
tržne ukrepe povzročajo nekatere 
težave, ki jih je Komisija že 
opredelila, na primer večletno 
načrtovanje, ki je težko združljivo 
s financiranjem EKJS, in dejstvo, da neporabljenih odobrenih sredstev 
ni mogoče prenesti v naslednja 
leta.
Vir: Dobrodelne organizacije.
Vir: Dobrodelne organizacije.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod32
 75.  Sodišče želi v zvezi s tem tudi opozoriti, da program, kot 
se izvaja, ogroženim osebam ne „daje“ nobene pra-
vice do pomoči EU. To ni v skladu s podporo, ki jo je skupna kmetijska politika tradicionalno zagotavljala 
kmečki skupnosti. Poleg tega dejstvo, da nakupi na 
trgu ne bi razlikovali med domačimi in uvoženimi  
proizvodi, dodatno slabi učinek programa v smislu tržne intervencije, saj ukrep, ki neposredno podpira nakup uvoženih proizvodov, ni v skladu s cilji skupne kmetijske politike.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod33
ZAKLJUČKI IN PRIPOROČILA
ALI SO CILJI PROGRAMA ŠE VEDNO VELJAVNI 
IN ALI JE PRISTOP USTREZEN?
SOCIALNI CILJ, KI PREVLADUJE, OSTAJA VELJAVEN, ČEPRAV 
JE POSTALA POVEZAVA Z INTERVENCIJSKIMI ZALOGAMI IN POSLEDIČNO S KMETIJSKIMI ODHODKI OHLAPNEJŠA, …
 76.  Pomoč v hrani za ogrožene osebe je bila prvič uvedena leta 1987 kot odgo-
vor na razmere, s katerimi so se soočale ogrožene osebe v posebno 
hudi zimi. Čeprav je imela dvojni cilj, tj. „bistveno“ prispevati k bla-
ginji najbolj ogroženih državljanov in stabilizaciji kmetijskih trgov 
z odstranitvijo dela precejšnjih intervencijskih zalog, je bil njen pri-
marni cilj socialni ukrep. To je bilo priznano v oceni tega ukrepa, ki 
jo je Komisija objavila leta 1998. Ukrep se je štel kot ustrezen za dol-
gotrajno izvajanje, dokler se zaloge ne znižajo na običajno raven.
 77.  Proračunska organa menita, da še vedno obstaja potreba po pomoči kot 
socialnem ukrepu. Dejansko se ocenjuje, da približno 16 % prebival-stva Unije, kar pomeni približno 80 milijonov državljanov, ustreza  
opredelitvi ogroženih oseb, ki jo uporablja Komisija. V deklara-
ciji Evropskega parlamenta iz leta 2006 je bila podana zahteva za  
ohranitev in povečanje pomoči v okviru prizadevanj za zmanjšanje 
revščine.
 78.  Predlog Komisije za reformo iz septembra 2008, katerega cilj je izboljšanje 
izvajanja in dobro finančno upravljanje programa, vsebuje elemente, 
ki bodo, če se bodo izvajali, odpravili nekatere slabosti, opredeljene 
v tem poročilu. Vendar je v reformi predlagano, naj se nadaljuje upo-raba kmetijskih sredstev za ukrep, ki ni namenjen kmetom ali kmečki 
skupnosti in ki ima več značilnosti, kot sta večletnost in neobvezna 
narava podpore ogroženim osebam, ki niso skladne s skupno kmetijsko 
politiko in zlasti financiranjem EKJS.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod34
PRIPOROČILO 1
Komisija bi morala razmisliti, ali je takšen ukrep primerno še naprej 
financirati iz skupne kmetijske politike.
… POVEZANOST PROGRAMA S SOCIALNIMI 
POLITIKAMI IN KOORDINACIJA S PODOBNIMI UKREPI PA BI OKREPILI PRISTOP
 79.  Na splošno pri izvajanju programa ni bilo dovolj usklajevanja in sodelova-
nja z drugimi ključnimi akterji za socialne ukrepe v državah članicah. Tako sodelovanje je potrebno za boljše razumevanje in izpolnjeva-nje potreb ogroženih oseb in dobrodelnih organizacij, ki izvajajo  program.
PRIPOROČILO 2
Komisija bi morala države članice spodbujati, da sprejmejo potrebne ukrepe za vključitev tega programa v okvir socialne politike, ter 
izboljšati usklajevanje in sodelovanje z drugimi ključnimi akterji za 
socialne ukrepe, da bi se povečala sinergija med organi, ki imajo 
izkušnje z upravljanjem takih programov.
ALI SREDSTVA USTREZAJO ZASTAVLJENIM CILJEM 
IN ALI SE USTREZNO IZVAJAJO?
DOLOČITEV PREDNOSTNIH NALOG IN NATANČNEJŠE 
IZBIRANJE PREJEMNIKOV BI POVEČALA UČINEK PROGRAMA, ...
 80.  Ukrep je bil uveden predvsem za olajšanje težkih razmer najbolj ogroženih 
oseb in ni bil zasnovan za dokončno odpravo prehrambne revščine. 
Učinek programa je globalno omejen, saj svojim upravičencem v pov-
prečju ponuja en obrok na mesec.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod35
 81.  V kategoriji ogroženih oseb niso opredeljene nobene prednostne skupine, 
na katere bi bila pomoč posebej usmerjena. Poleg tega se dobrodelne 
organizacije, ki upravljajo program na operativni ravni in v katerih delajo predvsem prostovoljci, ukvarjajo s ciljno skupino, ki ni dovolj 
stabilna, tako da je težje poročati o odgovornosti za upravljanje pre-
jete pomoči.
PRIPOROČILO 3
Za povečanje učinka ukrepa bi morala Komisija opredeliti izve-dljiv prednostni vrstni red za izbiro prejemnikov in posrednikov  
pomoči ter ob tem upoštevati posebnosti mehanizmov izvajanja, 
ki vključujejo prostovoljne organe in nestabilne ciljne skupine,  v zvezi s katerimi je težko uporabljati splošno sprejete upravne in nadzorne mehanizme.
… RAZNOVRSTNOST RAZDELJENIH PROIZVODOV JE 
OMEJENA ZARADI POVEZANOSTI PROGRAMA S PROIZVODI, 
KI SO UPRAVIČENI DO UKREPOV JAVNEGA SKLADIŠČENJA, …
 82.  Pravne določbe omogočajo nakup prehrambnih proizvodov na trgu Sku-
pnosti, če intervencijske zaloge začasno niso na voljo za brezplačno razdeljevanje hrane ogroženim osebam. Vendar mora tako kupljena hrana na trgu soditi v isto skupino proizvodov kot hrana v inter-vencijskih zalogah, kar omejuje izbiro proizvodov, ki so na voljo za razdeljevanje.
PRIPOROČILO 4
Ponovno je treba preučiti zakonodajno omejitev hrane za razdelje-vanje na proizvode, ki izpolnjujejo pogoje za intervencijsko skla-diščenje, da se omogočijo raznovrstnost, komplementarnost in  prehranska vrednost zagotovljene hrane.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod36
… IN NAČINI RAZDELJEVANJA SO ZELO RAZLIČNI.
 83.  V distribucijski verigi – od organov upravljanja do dobrodelnih organizacij 
in ogroženih oseb – se uporabljajo zelo različni sistemi. Ni skupnih 
standardov ali smernic na ravni EU ali na nacionalni ravni o količini in raznovrstnosti proizvodov, ki se razdelijo po osebi. To povečuje tveganje, da bo učinek majhen in da posledično prejemniki pomoči 
ne bodo enakopravno obravnavani.
PRIPOROČILO 5
Za povečanje učinka pomoči in zagotavljanje bolj enakopravnega obravnavanja prejemnikov bi morala Komisija razmisliti o uvedbi stopnje standardizacije, ki bi bila skladna z značilnostmi dobro-
delnih organizacij in ciljne skupine.
SE POSTOPKI UPORABLJAJO, 
KAKOR JE BILO PREDVIDENO?
POSTOPKE UPRAVLJANJA IN SPREMLJANJA 
JE TREBA IZBOLJŠATI, …
 84.  Komisija ali države članice skupnih ciljev programa niso prenesle v izve-
dljive, merljive in dosegljive cilje ali podcilje. Ker so bila poročila  
držav članic o izvajanju v več primerih nepopolna ali so vsebovala  nedosledne podatke, informacije o upravljanju, ki jih ima na voljo  
Komisija o napredku pri doseganju splošnih ciljev programa, niso  
dovolj zanesljive.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod37
PRIPOROČILO 6
Komisija bi morala države članice spodbujati, da pripravijo speci-
fične, merljive, dosegljive, ustrezne in časovno opredeljene cilje za 
izvajanje programa ter opredelijo kazalnike uspešnosti za spremlja-
nje doseganja ciljev. Poleg tega bi morala Komisija preučiti sistem poročanja o programu, da bi zagotovila, da so na voljo točne in  pravočasne informacije o ciljni skupini in izvajanju.
… POSTOPKE JAVNIH NAROČIL PA JE TREBA IZBOLJŠATI 
IN USKLADITI
 85.  V različnih državah članicah se uporabljajo zelo različni razpisni postopki, 
ki ne zagotavljajo enakega dostopa vsem dobaviteljem EU, najširše 
konkurence ter doseganja najboljših pogojev in cen. Poleg tega meha-
nizem blagovne menjave, pri katerem se uporabljajo intervencijske 
zaloge, ni ustrezen in ni vedno stroškovno učinkovit.
PRIPOROČILO 7
Za večjo odprtost konkurence in doseganje najboljših cen na trgu bi 
morala Komisija bolje opredeliti pravno podlago in izvedbena pra-vila za nabavo prehrambnih proizvodov za ogrožene osebe. Poleg tega je treba nehati uporabljati mehanizem blagovne menjave.  Treba bi bilo razmisliti o prodaji intervencijskih zalog na trgu in o uporabi iz tega izhajajočih prihodkov kot namenskih prejemkov 
za nakup potrebnih končnih proizvodov.
  To poročilo je sprejelo Računsko sodišče v Luxembourgu na svojem 
zasedanju dne 14. maja 2009.
Za Računsko sodišče
a aču s o sod šče
Vítor Manuel da Silva Caldeira
Predsednik
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod38
PREBIVALSTVO NA ROBU REVŠČINE1PRILOGA I
Država članica (DČ)Prebivalstvo 
skupaj 
(v milijonih)Prebivalstvo 
na robu 
revščinePrebivalstvo 
na robu 
revščine 
(v milijonih)Prebivalstvo 
na robu 
revščine 
v sodelujočih 
državah 
članicah 
(v milijonih)Odstotek 
proračuna
Belgija 10,511 15 % 1,577 1,577 3,00 %
Bolgarija 7,719 15 % 1,158 1,158 2,20 %Češka republika 10,251 10 % 1,025 1,025 1,95 %Danska 5,427 12 % 0,651Nemčija 82,438 13 % 10,717Estonija 1,345 18 % 0,242 0,242 0,46 %Irska 4,209 20 % 0,842 0,842 1,60 %Grčija 11,125 20 % 2,225 2,225 4,23 %Španija 43,758 20 % 8,752 8,752 16,63 %
Francija 62,886 13 % 8,175 8,175 15,53 %
Italija 58,752 19 % 11,163 11,163 21,21 %Ciper 0,766 16 % 0,123Latvija 2,295 19 % 0,436 0,436 0,83 %Litva 3,403 21 % 0,715 0,715 1,36 %Luksemburg 0,460 13 % 0,060 0,060 0,11 %Madžarska 10,077 13 % 1,310 1,310 2,49 %Malta 0,404 15 % 0,061 0,061 0,12 %Nizozemska 16,334 11 % 1,797Avstrija 8,266 12 % 0,992Poljska 38,157 21 % 8,013 8,013 15,23 %Portugalska 10,570 20 % 2,114 2,114 4,02 %
Romunija 21,610 18 % 3,890 3,890 7,39 %
Slovenija 2,003 12 % 0,240 0,240 0,46 %Slovaška 5,389 13 % 0,701Finska 5,256 12 % 0,631 0,631 1,20 %Švedska 9,048 9 % 0,814Združeno kraljestvo 60,393 18 % 10,871
SKUPAJ 492,852 16 % 79,292 52,627 100,00 %
1 Opredelitev Eurostata: Stopnja ogroženosti zaradi revščine (prag revščine: 60 % mediane ekvivalentnega dohodka po socialnih 
transferijh).
Vir: Eurostat, julij 2006.
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod39
ODOBRENA PRORAČUNSKA SREDSTVA IN DODELITEV DRŽAVAM ČLANICAMPRILOGA II
Proračunska postavka 05 02 04 012005
(EUR)2006
(EUR)Povečanje
2005/20062007
(EUR)Povečanje
2006/20072008
(EUR)Povečanje 
2007/2008
Odobrena proračunska sredstva 216 000 000 264 000 000 22,2 % 274 000 000 3,8 % 307 000 000 12,0 %
Država članicaOdobrena 
sredstva
2005
(EUR)Odobrena 
sredstva
2006
(EUR)Povečanje
2005/2006Odobrena 
sredstva
2007
(EUR)Povečanje
2006/2007Odobrena 
sredstva
2008
(EUR)Povečanje
2007/2008 % sredstev, 
dodeljenih 
za leto 
2008
Belgija 3 047 791 3 064 940 0,6 % 5 817 428 89,8 % 8 461 691 45,5 % 2,8 %
Bolgarija 7 007 310 2,3 %
Češka republika 155 443 0,1 %
Estonija 324 813 192 388 –40,8 % 0,1 %
Irska 355 874 217 997 –38,7 % 155 965 –28,5 % 0,1 %Grčija 5 704 637 7 127 822 24,9 % 6 689 132 –6,2 % 13 228 830 97,8 % 4,3 %Španija 42 544 686 53 793 470 26,4 % 50 340 744 –6,4 % 50 419 083 0,2 % 16,5 %Francija 48 620 337 48 059 949 –1,2 % 49 940 164 3,9 % 50 982 533 2,1 % 16,7 %Italija 60 294 489 73 538 420 22 % 70 764 888 –3,8 % 69 614 288 –1,6 % 22,8 %Latvija 2 096 236 18 446 –99,1 % 153 910 734,4 % 0,1 %Litva 2 489 508 3 273 261 31,5 % 4 456 991 36,2 % 1,5 %Luksemburg 68 537 34 959 –49 % 80 707 130,9 % 81 091 0,5 % 0,0 %Madžarska 6 764 115 7 896 638 16,7 % 8 169 224 3,5 % 2,7 %Malta 347 642 401 030 15,4 % 384 898 –4,0 % 378 242 –1,7 % 0,1 %Poljska 35 504 167 43 408 602 22,3 % 42 884 522 –1,2 % 49 971 042 16,5 % 16,4 %Portugalska 12 527 718 13 306 532 6,2 % 14 904 058 12,0 % 13 182 946 –11,5 % 4,3 %Romunija 16 649 889 24 258 046 45,7 % 8,0 %
Slovenija 1 334 827 1 929 341 44,5 % 1 499 216 –22,3 % 0,5 %
Finska 2 825 645 3 637 860 28,7 % 2 709 509 –25,5 % 2 741 323 1,2 % 0,9 %SKUPAJ 211 485 649 259 414 144 22,7 % 274 826 435 5,9 % 305 109 562 11,0 % 100,0 %Prebivalstvo na robu revščine
(v milijonih)40,61 42,29 47,96 52,63
Odobrena sredstva na ogroženo 
osebo (EUR/osebo)5,32 6,24 5,73 5,83
Vir: Uredbe Komisije (kakor so bile spremenjene).
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod40
DODELJENI PROIZVODI IN KONČNI PREJEMNIKI
NAČRT ZA LETO 2005PRILOGA III
Dodeljeni proizvodi (v tonah)
Država članicaPrejemniki
(v milijonih)Žitarice Riž MasloMleko 
v prahuSkupaj
(1) (2) (3) (4) (5) (6)
Belgija 0,221 6 000 3 500 318 410 10 228
Grčija ni na voljo 6 972 4 346 2 087 13 405
Španija 0,941 68 721 29 452 9 547 107 720
Francija 2,509 60 905 31 412 18 143 110 460
Italija 2,300 98 153 22 575 14 446 135 174
Malta ni na voljo 1 383 553 1 936
Poljska 3,594 17 758 26 835 6 772 3 749 55 114
Portugalska 0,485 8 588 14 708 2 594 480 26 370
Finska 0,360 15 000 600 15 600
SKUPAJ 10,410 283 480 133 381 33 677 25 469 476 007
Dodeljeni proizvodi na prejemnika (kg)
Država članicaPrejemniki
(v milijonih)Žitarice Riž MasloMleko 
v prahuSkupaj
(1) (2)/(1) (3)/(1) (4)/(1) (5)/(1) (6)/(1)
Belgija 0,221 27,15 15,84 1,44 1,86 46,28
Grčija ni na voljoŠpanija 0,941 73,03 31,30 10,15 0,00 114,47
Francija 2,509 24,27 12,52 0,00 7,23 44,03
Italija 2,300 42,68 9,82 6,28 0,00 58,77
Malta ni na voljoPoljska 3,594 4,94 7,47 1,88 1,04 15,34
Portugalska 0,485 17,71 30,33 5,35 0,99 54,37
Finska 0,360 41,67 0,00 0,00 1,67 43,33
SKUPAJ 10,410 27,23 12,81 3,24 2,45 45,73
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod41
POTREBE, KI SO JIH SPOROČILE DRŽAVE ČLANICE,  
IN INTERVENCIJSKE ZALOGE, KI JIH JE DODELILA KOMISIJAPRILOGA IV
Načrt za leto 2006 (vključno z Uredbo Komisije (ES) št. 153/2006 o spremembi Uredbe)
(v tonah)
Država članica Žitarice Riž Maslo Sladkor
potrebno dodeljeno potrebno dodeljeno potrebno dodeljeno potrebno dodeljeno
(a) (b) (b)/(a) (a) (b) (b)/(a) (a) (b) (b)/(a) (a) (b) (b)/(a)
Belgija 9 000 12 121 135 % 2 800 2 800 100 % 300 450 150 %
Irska 120 120 100 %
Grčija 35 000 0 % 5 000 7 500 150 % 3 250 0 %Španija 70 000 73 726 105 % 25 000 28 000 112 % 15 000 13 560 90 % 2 000Francija 68 959 75 851 110 % 55 129 55 000 100 % 10 564Italija 100 000 115 253 115 % 15 000 20 000 133 % 16 000 6 833 43 % 3 500Latvija 35 000 19 706 56 %Litva 16 000 16 000 100 % 5 000 5 000 100 %Madžarska 100 000 63 587 64 %Malta 2 500 1 877 75 % 1 000 600 60 %Poljska 80 000 85 608 107 % 30 000 20 000 67 % 7 600 7 230 95 % 4 847Portugalska 20 000 17 287 86 % 17 600 14 000 80 % 5 000 2 743 55 % 1 700Slovenija 1 350 1 262 93 % 540 600 111 % 135 0 % 270 300 111 %Finska 18 500 18 500 100 % 500
SKUPAJ 556 309 500 778 90 % 157 069 153 500 98 % 47 405 41 500 88 % 270 12 847 4 758 %
Drugi zahtevani proizvodi, ki niso bili dodeljeni:
Oljčno olje (Portugalska 4 000 ton).Goveje meso (Italija 5 000 ton, Malta 60 ton, Portugalska 1 500 ton, Slovenija 270 ton in Finska 1 000 ton).Posneto mleko v prahu (Belgija 400 ton, Francija 18 302 ton, Luksemburg 18 ton, Malta 100 ton, Poljska 4 750 ton, Portugalska 1  500 ton, 
Slovenija 135 ton in Finska 500 ton).
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod42Načrt za leto 2007 (vključno z Uredbo Komisije (ES) št. 937/2007 o spremembi Uredbe)
(v tonah)
Država članica Žitarice Riž Maslo Sladkor
potrebno dodeljeno potrebno dodeljeno potrebno dodeljeno potrebno dodeljeno
(a) (b) (b)/(a) (a) (b) (b)/(a) (a) (b) (b)/(a) (a) (b) (b)/(a)
Belgija 12 000 12 000 100 % 2 800 0 % 1 115 0 % 2 000 2 000 100 %
Češka republika 270 0 % 26 0 % 50 0 %
Estonija 3 000 3 000 100 % 2 0 % 2 0 %Irska 80 80 100 %
Grčija 11 760 30 000 2 755 9 %Španija 100 000 110 000 110 % 17 000 0 % 15 000 12 000 80 % 5 000 6 443 129 %Francija 66 330 82 641 125 % 51 940 23 641 46 % 11 700 6 500 56 % 3 338 3 338 100 %Italija 100 000 122 465 122 % 15 000 20 000 133 % 25 000 3 570 14 % 6 000 6 847 114 %Latvija 3 280 173 5 %Litva 12 000 12 000 100 % 5 000 0 % 3 000 2 760 92 %Madžarska 52 000 52 000 100 % 900 900 100 %Malta 2 500 1 550 62 % 1 000 0 %Poljska 100 000 120 433 120 % 20 000 0 % 13 000 2 400 18 % 15 000 11 522 77 %Portugalska 22 000 20 000 91 % 17 500 14 000 80 % 5 000 3 160 63 % 2 500 1 435 57 %
Romunijani opre-
deljeno96 712ni opre-
deljeno11 986
Slovenija 9 000 3 610 40 % 3 000 0 % 1 500 653 44 %
Finska 16 500 14 651 89 % 422 500 0 %
SKUPAJ 498 880 662 995 133 % 163 242 60 396 37 % 70 923 28 132 40 % 39 788 47 884 120 %
Drugi zahtevani proizvodi, ki niso bili dodeljeni:
Goveje meso (Italija 5 000 ton, Malta 60 ton, Portugalska 1 500 ton in Finska 1 000 ton).Posneto mleko v prahu (Češka 10 ton, Grčija 3 514 ton, Madžarska 800 ton, Malta 100 ton, Portugalska 2 000 ton, Slovenija 800 t on in Finska 500 ton).PRILOGA IV
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod43Načrt za leto 2008 (vključno z Uredbo Komisije (ES) št. 182/2008 o spremembi Uredbe)
(v tonah)
Država članica Žitarice Riž Maslo Sladkor
potrebno dodeljeno potrebno dodeljeno potrebno dodeljeno potrebno dodeljeno
(a) (b) (b)/(a) (a) (b) (b)/(a) (a) (b) (b)/(a) (a) (b) (b)/(a)
Belgija 16 000 0 % 2 000 0 % 3 000 4 154 138 %
Bolgarija 20 000 0 % 12 000 0 % 6 500 6 385 98 %
Češka republika 360 0 % 24 0 % 67 67 100 %Estonija 1 800 0 %Grčija 25 000 0 %Španija 110 000 0 % 12 000 0 % 13 000 0 % 6 500 6 500 100 %Francija 97 044 0 % 39 280 0 % 13 966 0 % 4 193 3 718 89 %Italija 120 000 0 % 25 000 0 % 7 000 7 000 100 %Latvija 1 440 0 %Litva 25 000 0 % 7 000 0 % 5 000 2 889 58 %Madžarska 60 000 0 % 1 800 1 620 90 %Malta 2 500 0 % 500 0 % 1 800 397 22 %Poljska 200 000 0 % 11 000 0 % 18 130 15 552 86 %Portugalska 22 000 0 % 17 500 0 % 5 000 0 % 3 000 1 707 57 %Romunija 200 000 0 % 20 000 15 898 79 %Slovenija 2 000 0 % 800 0 % 900 806 90 %Finska 16 000 0 %
SKUPAJ 919 144 0 0 % 91 080 0 0 % 67 990 0 0 % 77 890 66 693 86 %
Drugi zahtevani proizvodi, ki niso bili dodeljeni:
Oljčno olje (Grčija 2 285 ton).Goveje meso (Belgija 664 ton in Malta 60 ton).Posneto mleko v prahu (Belgija 1 603 tone, Češka 13 ton, Grčija 3 435 ton, Litva 700 ton, Luksemburg 44 ton, Madžarska 1 000 to n, Malta 200 ton,
Portugalska 2 000 ton, Slovenija 500 ton in Finska 500 ton).PRILOGA IV
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod44
ODGOVORI KOMISIJE
POVZETEK
II.
Program pomoči najbolj ogroženim je bil  
od začetka v celoti del skupne kmetijske  
politike (SKP). Kot navaja sodišče, sta bila  že takrat cilja programa prispevati k zagota-vljanju oskrbe s prehrano najbolj ogroženim 
državljanom Unije ter zagotoviti alterna-
tivno porabo intervencijskih zalog. Oba cilja temeljita na Pogodbi in sta skladna s cilji  
SKP iz člena 33.
Z leti so programi razdeljevanja hrane, ki se 
izvajajo v okviru programa pomoči, prispe-vali k doseganju obeh ciljev.
III.
Javne zaloge EU se spreminjajo glede na  dogajanje na trgu in cene. Sistem interven-
cije je doživel obsežno reformo, vendar se še 
vedno uporablja za številne glavne kmetij-ske proizvode, na primer žita, posneto mleko 
v prahu in maslo. Zmanjševanje intervencij-
skih zalog v zadnjih nekaj letih se je končalo 
leta 2008. Intervencijske zaloge nekaterih  
proizvodov, na primer žit in masla, se tre-
nutno dejansko spet povečujejo.
V.
V zadnjih štirih letih, ko so se intervencij-
ske zaloge zmanjševale, so letni načrti izva-janja tega programa v veliki meri temeljili  na nakupih na trgih. Vendar se je ta trend  zadnjih let nedavno ustavil, intervencijske  zaloge nekaterih proizvodov pa se spet  povečujejo.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod45
Ukrep podpira velika večina držav članic,  
prav tako pa tudi Evropski parlament, ki je 
izrazil željo, da se program še naprej finan-cira iz proračuna EKJS
1.
VI.
Operativna učinkovitost programa se ne sme presojati glede na število obrokov za vsa-
kega upravičenca, ampak glede na obseg,  
v katerem zagotavlja zanesljivo možnost za porabo proizvodov iz intervencijskih zalog 
in zanesljiv vir živil dobrodelnim organi-
zacijam, ki sodelujejo pri nudenju pomoči  
najbolj ogroženim osebam. Glede na to se  
je program izkazal za uspešnega, kot je raz-vidno iz njegovega prispevka k celotni koli-čini razdeljene pomoči v hrani (glej okvir 5 poročila Sodišča). Vse zainteresirane strani 
se strinjajo, da je učinek programa velik.
Poleg tega ima ukrep močan spodbujevalni 
učinek, saj omogoča vzpostavljanje mrež  dobrodelnih organizacij in lažje usklajeva-
nje z javnimi organi.
VII.
Komisija meni, da se sistem na splošno zado-voljivo upravlja, čeprav so mogoče dodatne 
izboljšave. Komisija je leta 2008 predložila predlog reforme programa, ki obravnava več 
predlogov Sodišča
2.
1 Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 
26. marca 2009 (TA/2009/188) o predlogu Uredbe Sveta 
o spremembi Uredbe (ES) št. 1290/2005 o financiranju 
skupne kmetijske politike in Uredbe (ES) št. 1234/2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in 
o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode 
(uredba o enotni SUT) v zvezi z razdeljevanjem 
hrane najbolj ogroženim osebam v Skupnosti 
(COM(2008) 0563 – C6-0353/2008 – 2008/0183(CNS)).
2 Predlog Uredbe Sveta o spremembi Uredbe (ES) 
št. 1290/2005 o financiranju skupne kmetijske politike 
in Uredbe (ES) št. 1234/2007 o vzpostavitvi skupne 
ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za 
nekatere kmetijske proizvode (uredba o enotni SUT) 
v zvezi z razdeljevanjem hrane najbolj ogroženim osebam v Skupnosti (COM(2008) 563 konč.).Komisija je ob soglasni podpori sodelujočih 
držav članic že prilagodila metodologijo za 
izračun prispevkov držav članic v letnem  načrtu za leto 2009, tako da se upošteva  
relativna raven bogastva (bruto nacionalni 
dohodek, izražen s standardom kupne moči na prebivalca).
Kar zadeva postopke javnih naročil, so revi-
zije Komisije pokazale, da so postopki držav članic skladni z direktivo o javnih naročilih 
v EU
3. Ocena učinka, ki spremlja predlog  
reforme iz leta 20084, kljub temu vsebuje  
nekatere predloge za nadaljnje povečanje  
medijske pozornosti javnim razpisom in  okrepitev sodelovanja, kar bi se izvajalo po sprejetju predloga.
Komisija je pripravljena ponovno proučiti  
sedanji mehanizem blagovne menjave glede 
na nova izvedbena pravila po sprejetju nove 
uredbe Sveta, ki je v obravnavi.
3 Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta 
z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo 
javnih naročil gradenj, blaga in storitev
(UL L 134, 30.4.2004, str. 114).
4 Delovni dokument služb Komisije, ki spremlja predlog 
uredbe Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 1290/2005 
o financiranju skupne kmetijske politike in Uredbe (ES) 
št. 1234/2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske 
proizvode (uredba o enotni SUT) v zvezi z razdeljevanjem 
hrane najbolj ogroženim osebam v Skupnosti – Ocena 
učinka SEC(2008) 2436/2.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod46
UVOD
5.
Ciljna skupina tega ukrepa niso vsi ljudje  
„na robu revščine“. V skladu s členom 2(1)  
Uredbe 3149/92 je kategorija prebivalstva  „na robu revščine“ statistični kazalnik, na  podlagi katerega se izračunajo prispevki  
posameznih držav članic, saj velja za naj-
boljšo razpoložljivo oceno števila najbolj  ogroženih oseb. Pojem prebivalstva „na robu 
revščine“ temelji na merilih, o katerih se je 
dogovoril Evropski svet na zasedanju decem-
bra 2001 v Laeknu.
Pri letnem načrtu za leto 2009 je Komisija že 
uporabila novo metodo, ki je kombinacija  
relativnih (BND – bruto nacionalni doho-
dek – na prebivalca, izražen s standardom  
kupne moči) in absolutnih (populacija na  
robu revščine) kazalnikov.
Populacijo, ki ji je ta program dejansko  
namenjen, opredelijo uprave držav članic  
v tesnem sodelovanju z dobrodelnimi orga-
nizacijami, gre pa za posameznike in dru-
žine, ki potrebujejo pomoč v hrani.
7.
Eden od ciljev programa je zagotoviti zane-sljiv in stalen vir živil za dobrodelne orga-nizacije, ki sodelujejo pri zagotavljanju  
hrane najbolj ogroženim osebam v Skupno-
sti. V tem pogledu je iz okvira 5 poročila  Sodišča jasno razvidno, kako pomemben je 
program, saj zagotavlja od 30 do 70 % sku-
pne količine živil, ki se razdelijo v EU najbolj 
ogroženim.Poleg tega program spodbuja zasebne orga-
nizacije (dobrodelne ustanove) in javne  
organe (na nacionalni in lokalni ravni) pri  pripravi ukrepov, kot je razvidno iz ocene  učinka, ki spremlja predlog Komisije za  
reformo programa iz leta 2008.
Komisija meni, da je zanesljivejši kazalnik  
znesek v eurih na prejemnika pomoči, izra-
čunan na podlagi podatkov iz nacionalnih  
poročil o izvajanju.
9.
Komisija meni, da je vedno večje število  
držav članic, ki sodelujejo v programu, dokaz 
za njegovo dodano vrednost.
11.
Zagotavljanje porabe intervencijskih zalog je pomemben cilj programa.
Danes se največ intervencijskih proizvodov 
zamenja za živila, vedno manj pa se jih pre-
dela za razdeljevanje najbolj ogroženim. Dej-stvo, da se intervencijski proizvodi predelajo 
ali zamenjajo, ne vpliva na postopke javnih razpisov, vpliva pa na breme nadzora.
Trend prednostnega obravnavanja močno  
predelanih živil je posledica zahtev NVO, da 
se jim zagotovijo živila, ki bolje ustrezajo  življenjskim pogojem ogroženih ljudi, in da 
lahko razdelijo bolj raznolike proizvode, ki 
zagotavljajo bolj uravnoteženo prehrano.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod47
12.
Javne zaloge se spreminjajo vsako leto  
zaradi tržnih pogojev, zlasti cen. Sistem  
intervencije je v zadnjih letih doživel obse-žno reformo, vendar se še vedno uporablja za številne glavne kmetijske proizvode, na 
primer žita, posneto mleko v prahu in maslo, 
zaloge pa se lahko ob nizkih proizvodnih  cenah hitro ponovno povečajo. V tem smislu 
je zelo verjetno, da letni načrt za leto 2010 
veliko bolj temelji na intervencijskih zalogah 
kot v prejšnjih dveh letih.
17.
Zelo velik del živil, ki jih razdelijo vse orga-
nizacije, spada v okvir programa EU, čeprav 
se razmere pri različnih dobrodelnih orga-
nizacijah zelo razlikujejo. Analiza pomena  
programa in njegovega prispevka k blaginji 
najbolj ogroženih je na voljo v oceni učinka, ki spremlja predlog za novo uredbo Sveta.OPAŽANJA
25.Čeprav so bili intervencijski mehanizmi pred 
kratkim prenovljeni, se intervencija še vedno 
uporablja za celo vrsto glavnih kmetijskih  proizvodov, na primer žita, posneto mleko v prahu in maslo. V prihodnosti se lahko  
intervencijske zaloge ob nizkih proizvodnih 
cenah ponovno povečajo, kar lahko vodi  k večjemu deležu intervencijskega blaga pri 
dobavi proizvodov za program. Dejansko se 
intervencijske zaloge nekaterih proizvodov 
trenutno spet povečujejo.
26.
Z ukrepom pomoči v hrani za ogrožene  
osebe se ohranja močna povezava s SKP, če 
prispeva k izpolnjevanju ciljev te politike,  
zlasti na področju stabilizacije trga.
Komisija poskuša s predlogom nove uredbe 
Sveta zagotoviti, da se ne bodo razdeljevali 
samo tisti proizvodi, ki izpolnjujejo pogoje 
za intervencijo.
27.
Komisija ne želi domnevati o izidu politič-nih razprav, ki so trenutno v teku, potem ko je Komisija predložila predlog nove uredbe Sveta.
Komisija poudarja, da velika večina držav  
članic vztrajno glasuje za odobritev letnih  načrtov.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod48
28.
Program ima od samega začetka dvojno  
dopolnilno razsežnost: stabilizacijo trga in socialno razsežnost. Stroškovna učinkovi-
tost programa se ocenjuje glede na sočasno 
izpolnjevanje obeh ciljev.
Ocenjevalno študijo iz leta 1998, ki jo omenja 
Sodišče, je pripravil neodvisen strokovnjak. 
Preverjanje kakovosti tega poročila s strani Komisije vključuje kritične pripombe, pred-
vsem v zvezi z uporabljeno metodologijo,  
zanesljivostjo analize in verodostojnostjo  
rezultatov.
Različni citati, na katere opozarja Sodišče,  
poudarjajo socialno komponento programa, 
pri tem pa ne postavljajo pod vprašaj nje-
gove kmetijske razsežnosti.
29.
Čeprav je socialna razsežnost programa  ustrezno priznana, želi Komisija poudariti,  
da je Uredba (ES) št. 1234/2007 ključni pred-
pis na področju skupne kmetijske politike, ki 
temelji na členih 36 in 37 Pogodbe o usta-
novitvi Evropske skupnosti.
33.
Na podlagi rednih srečanj, ki jih ima Komisija pri upravljanju programa z organi držav čla-nic in dobrodelnimi ustanovami, je mogoče 
sklepati, da sta obe strani na splošno zelo  
zadovoljni s tem, kako se vodijo posvetova-nja na nacionalni ravni.
Komisija se vseeno strinja, da so še mogoče 
izboljšave, tako da je v oceno učinka, ki spre-mlja predlog Komisije za novo uredbe Sveta iz leta 2008, vključila predloge za izboljšanje povezave med programom in drugimi ukrepi na ravni držav članic, na primer s pripravo 
nacionalnih programov razdeljevanja hrane. Ti programi bi se izvajali po sprejetju nove 
uredbe Sveta.34.
Pojma „morebitni upravičenci“ in „ciljna  
populacija“ se razlikujeta; medtem ko je  prvi pojem statistični kazalnik, ki se upo-
rablja izključno za računanje prispevkov  
držav članic, pa dejansko ciljno popula-cijo na ustrezni geografski ravni opredelijo organi upravljanja držav članic v sodelova-
nju z dobrodelnimi organizacijami (člen 1(3) 
Uredbe št. 3149/92).
Za leto 2009 so bila načrtu dodeljena sred-
stva v skladu z novo metodologijo, ki zdru-
žuje število ljudi „na robu revščine“ in BNP 
po pariteti kupne moči za vsako državo čla-nico. To prav tako dokazuje, da število ljudi 
na robu revščine ni enako številu morebitnih 
upravičencev.
35–36.
Ne trdimo, da ukrep pomoči v hrani sam raz-
rešuje problem negotove preskrbe s hrano v EU. Prispeva k reševanju problema, ki zah-
teva sodelovanje Skupnosti, pa tudi sode-
lovanje organov držav članic na različnih  
ravneh civilne družbe.
V tem smislu je eden od ciljev programa  
zagotoviti zanesljiv in stalen vir živil za  organizacije, ki zagotavljajo hrano najbolj  ogroženim osebam.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod49
Zato ocene števila obrokov, ki se zagotovijo 
prejemnikom pomoči, niso najboljši poka-zatelj učinka programa, čeprav je približno 
156 milijonov obrokov, ki se razdelijo vsako 
leto, zelo veliko.
Dodana vrednost tega ukrepa pri izboljša-
nju življenjskih pogojev najbolj ogroženih  
je bolje razvidna iz ocen iz okvira 5 poročila Sodišča, ki navaja, da program EU zagota-
vlja od 30 do 70 % (odvisno od dobrodelne 
organizacije in države članice) vseh živil,  
razdeljenih v Skupnosti najbolj ogroženim. 
To pomeni, da program „bistveno prispeva k blaginji najbolj ogroženih oseb“.
37.
Merila za izbor in ciljne populacije določijo 
uprave držav članic v sodelovanju z dobro-
delnimi organizacijami, ki morajo spošto-
vati ta merila, da sploh lahko sodelujejo  v programu.
V javnem posvetovanju o prihodnosti pro-
grama, ki je potekalo kot del ocene učinka, 
ki spremlja predlog Komisije za novo  uredbo Sveta, se je izkazalo, da obstaja  
veliko soglasje, da se populacija, ki je dele-žna pomoči, ne sme omejevati na določene kategorije med najbolj ogroženimi. Komisija meni, da je treba zaradi načela subsidiarno-sti to izbiro prepustiti državam članicam.
Glede na primere, ki jih Sodišče navaja  
v okviru 5, program EU zagotavlja od 30 do 
70 % (odvisno od dobrodelne organizacije  
in države članice) vseh živil, ki se razde-lijo najbolj ogroženim v Skupnosti. To ni  zanemarljivo.38–40.
Ena od posebnosti tega programa je, da imajo 
poglavitno vlogo nevladne in dobrodelne  organizacije s svojimi distribucijskimi veri-
gami in poznavanjem problemov, s katerimi 
se sooča najbolj ogrožena populacija v Sku-pnosti. V skladu z načelom subsidiarnosti so organi držav članic tisti, ki določijo ustrezne 
postopke in merila za izbiro organizacij, ki 
sodelujejo pri izvajanju letnih načrtov.
Prav tako je tudi izbira prejemnikov pomoči 
v hrani v skladu z načelom subsidiarnosti  
v pristojnosti držav članic.
Predlog Komisije za novo uredbo Sveta vklju-
čuje celovitejši sistem poročanja držav članic 
Komisiji, podrobnosti o njem pa bi morale  
biti določene v ustreznih novih izvedbenih 
pravilih.
41.
Razlike pri pogostosti prejema pomoči niso 
dokaz za slab učinek programa. Potrebe naj-
bolj ogroženih po hrani se zelo razlikujejo  
od primera do primera in od časa. Da bi bil 
učinkovit, mora biti program precej prožen in prilagodljiv zelo različnim okoliščinam.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod50
44–45.
Komisija je z leti prilagodila izvedbena pra-
vila programa, da je omilila merila glede pro-izvodov, ki se razdeljujejo. V oceni učinka, ki 
spremlja predlog Komisije za novo uredbo  
Sveta, je obsežen opis teh prilagoditev.
V predlogu Komisije za novo uredbo Sveta 
živila, ki se lahko razdeljujejo, niso več ome-
jena na vrste proizvodov, ki izpolnjujejo  pogoje za intervencijo.
47.
Cilj ukrepa ni zagotoviti enako raven pomoči 
vsem prejemnikom, saj so različne tudi nji-hove potrebe, prav tako pa tudi cene hrane 
v državah članicah. Dejstvo, da količina, ki 
se dodeli posamezni osebi, ni določena, ne 
predstavlja nujno nevarnosti, da bo učinek 
slab ali da prejemniki ne bodo obravnavani 
enakovredno.
49–50.
Komisija si bo v okviru omejitev zaradi  
narave in posebnosti tega ukrepa prizade-
vala zagotoviti, da bodo nova izvedbena  
pravila po sprejetju nove uredbe Sveta dolo-čala cilje in kazalnike v skladu z veljavnimi 
smernicami.
V ta namen je v oceni učinka, ki spremlja  
predlog Komisije za novo uredbo Sveta, pre-dlagana vrsta merljivih ciljev in usklajenih merljivih kazalnikov.52.
Kot določa člen 2 Uredbe št. 3149/92 glede 
dodelitve sredstev državam članicam, Komi-sija ustrezno upošteva poročila, ki jih posre-
dujejo države članice v okviru mehanizma  
za spremljanje, poleg rednih stikov z drža-vami članicami, zlasti v okviru upravljalnega odbora.
Poleg tega je v oceni učinka, ki spremlja pre-
dlog za novo uredbo Sveta, predstavljenih več ugotovitev na podlagi študije nacional-nih poročil, na primer število prejemnikov  pomoči. To dokazuje, da Komisija analizira in uporablja ta poročila.
53.
V skladu z načelom subsidiarnosti je v pri-
stojnosti držav članic, da določijo, kateri  
upravičenci najbolj ustrezajo položaju naj-
bolj ogrožene populacije. Zato Komisija  
meni, da skupni standardi ali opredelitev  upravičencev ne bi izboljšali učinkovitosti  
programa.
V oceni učinka, ki spremlja predlog za  
novo uredbo Sveta, je Komisija izrazila svoj namen, da poveča obveznosti držav članic  
glede poročanja. Podrobnosti bodo dolo-čene v novih izvedbenih pravilih po spreje-tju nove uredbe Sveta.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod51
56.
Komisija je pri načrtu za leto 2009 uporabila 
novo metodo za izračun nacionalnih prispev-kov, ki upošteva razliko v kupni moči med  
državami članicami. Podrobnosti o tem izra-
čunu so na voljo v prilogi k oceni učinka, ki spremlja predlog za novo uredbo Sveta.
57.
Komisija upošteva nezadostno izvrševanje  s strani držav članic. V obdobju, za katero je 
bil opravljen pregled, zaradi visoke stopnje 
izvrševanja v sodelujočih državah članicah 
ni bila uporabljena prilagoditev (načrti za  
leta 2006–2008).
Komisija poudarja, da mora metoda izračuna 
temeljiti na uradnih statističnih podatkih, ki 
so na voljo za vse države članice.
58.
Za opredelitev nacionalnih potreb so odgo-vorne države članice v skladu s svojimi  
postopki, zlasti v posvetovanju s sodelu-
jočimi dobrodelnimi organizacijami. V tem 
smislu je Komisija vedno spodbujala države 
članice, da dobrodelne organizacije vključijo 
ob začetku programa.
Predlog Komisije za novo uredbo Sveta  
določa sofinanciranje programa s strani držav članic, kar bo države članice še bolj spodbu-dilo, da zagotovijo potrebno skladnost med 
zahtevami in dejanskimi potrebami (glej Pri-logo 14 ocene učinka, ki spremlja predlog  
Komisije).59.
Čeprav je res, da potrebe držav članic ne  
morejo biti vedno v celoti izpolnjene, pred-vsem zaradi pomanjkanja virov, si Komisija 
prizadeva, da bi v največji možni meri izpol-
njevala njihove zahteve.
Države članice Komisiji sporočijo, katere  
proizvode hočejo. O teh začetnih zahtevah 
se posvetuje v okviru upravljalnega odbora in med dvostranskimi stiki. Posledično se  
začetne zahteve prilagodijo. Riž in maslo  
so na primer nadomestili drugi proizvodi.  
Kljub temu iz tega postopka ni mogoče skle-
pati, da so države članice dobile proizvode, ki jih niso hotele. Dejstvo je, da so se države 
članice sprijaznile s tem, da njihovih zače-
tnih zahtev ni bilo mogoče izpolniti, in so  
namesto tega prejele proizvode, za katere  
niso zaprosile na začetku. Kljub temu so  
se vse države članice strinjale s temi odlo-
čitvami in sprejele proizvode, ki so jih na  koncu dobile.
63.
Zakonodaja EU in nacionalna zakonodaja  
o javnih naročilih se nanašata na javne raz-pise v okviru tega programa, pri čemer te  
zakonodaje ni treba navesti v uredbah.
64.
Glej odgovor Komisije na odstavek 63.
Komisija je v letih 2006 in 2007 opravila šest 
revizij in ni odkrila nobene večje pomanj-
kljivosti v postopkih, ki so jih države čla-
nice izvajale pri javnih razpisih. Poleg tega 
je ugotovila, da se dobaviteljem, ki imajo  sedež v drugi državi članici, dodeljujejo  pogodbe o dobavi, kar pomeni, da obstaja  konkurenca med dobavitelji iz različnih  držav članic. Na splošno se je način, na kate-
rega države članice izvajajo javne razpise,  izkazal za skladnega z zahtevami iz Direktive 
EU 2004/18/ES.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod52
65.
Eden od ciljev programa je odstranitev inter-
vencijskih zalog. Kadar so na voljo, predsta-vljajo prednostni dobavni vir za program.  
Poleg tega odstranitev intervencijskih zalog 
v okviru tega programa Skupnosti omogoča, da prihrani na stroških skladiščenja, ki bi se sicer krili iz proračuna EU.
66.
Za izvedbo javnih razpisov so odgovorne  države članice. Glej odgovor Komisije na  odstavek 64.
Komisija spremlja predvsem gibanje tržnih 
cen nepredelanih kmetijskih proizvodov,  
medtem ko se javni razpisi nanašajo na  
živila, ki so pripravljena za uporabo. Iz pri-
merjave med obema tipoma cen ni mogoče 
izpeljati operativnih zaključkov.
67.
Glej odgovor Komisije na odstavek 64.
Direktiva 2004/18/ES, ki ureja postopke za  
oddajo javnih naročil gradenj, javna naročila 
blaga in javna naročila storitev, je v veljavi v vseh državah članicah. Tudi če se določbe 
države članice, ki urejajo postopke javnih  naročil, razlikujejo, so še vedno skladne  z navedeno direktivo.
Poglavje VI Direktive vsebuje določbe glede 
objave javnih razpisov. Javni razpisi morajo biti objavljeni v nacionalnih uradnih listih  
in v Uradnem listu Evropske unije.  V nekate-
rih državah članicah, ki jih je Sodišče obi-
skalo, so javni razpisi objavljeni tudi na  internetu.Roki za predložitev ponudb so določeni  
v členu 38 Direktive in se lahko razlikujejo glede na način izvajanja, izbran v členu 36.
Merila za oddajo naročil so določena v členu 
53, tj. najugodnejša ponudba v smislu ponu-jene količine / stroškov prevoza ali najnižja ponudba kar zadeva ceno.
68.
Tudi Komisija ugotavlja, da včasih odda  
ponudbe malo udeležencev, ni pa našla  
dokaza o povezavi med nizko udeležbo in  
načinom izvajanja zahtev iz Direktive.
Glede na raznolikost proizvodov, ki se  
dobavijo, kar zadeva količino in kvaliteto,  
ni mogoče primerjati cen iz javnega razpisa 
s tržnimi. Zato na tej podlagi niso mogoči  
sklepi o „kakovosti“ predloženih ponudb.
69.
Komisija je med revizijami tudi ugotovila, da 
je več družb dobivalo naročila več let zapo-
red, vendar ni dokaza, da obstaja povezava 
med majhno udeležbo in načinom izvajanja zahtev Direktive.
70.
Cilj programa je že od začetka umik zalog iz intervencije, da bi zmanjšali stroške, ki jih  ima EU s skladiščenjem. Ta dodaten ekonom-
ski učinek je treba upoštevati.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod53
(a)
Glede na osnovno povezavo tega programa 
z intervencijskimi zalogami je bila blagovna menjava do nedavnega jedro programa.
(b)
Skoraj vse države članice imajo odbore za  opredelitev referenc v zvezi z blagovno  menjavo, tudi tiste, ki jih je obiskalo  
Sodišče.
74.
Komisija ceni pozitivno oceno Sodišča glede 
različnih elementov predloga Komisije za  
novo uredbo Sveta, vendar ne želi domne-vati o izidu političnih razprav, ki o tem tre-
nutno potekajo.
Poleg tega želi Komisija poudariti, da mne-
nje Evropskega parlamenta
5 ne postavlja pod 
vprašaj priložnosti za nadaljnje financiranje 
tega ukrepa iz odhodkov skupne kmetijske politike.
Kot je navedeno v točki 25, se intervencij-
ske zaloge nekaterih proizvodov v sedanjih 
tržnih pogojih povečujejo.
5 Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 
26. marca 2009 (TA/2009/188) o predlogu Uredbe Sveta 
o spremembi Uredbe (ES) št. 1290/2005 o financiranju 
skupne kmetijske politike in Uredbe (ES) št. 1234/2007 
o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode 
(uredba o enotni SUT) v zvezi z razdeljevanjem 
hrane najbolj ogroženim osebam v Skupnosti 
(COM(2008) 0563 – C6-0353/2008 – 2008/0183(CNS)).75.
Komisija meni, da bi moralo biti sodelova-
nje držav članic še vedno na prostovoljni  osnovi.
Z določitvijo obveznosti glede izvora pro-
izvodov bi zelo otežili nadzor, poleg tega  pa bi to pomenilo veliko upravno breme  za organe držav članic, pri čemer se učin-
kovitost programa ne bi povečala, prej  nasprotno.
ZAKLJUČKI 
IN PRIPOROČILA
76.
Ukrep ima dva cilja, ki se dopolnjujeta: sta-
bilizacijo trga in izboljšanje blaginje najbolj 
ogroženih.
Poročilo o oceni, na katero se sklicuje  
Sodišče, so izdelali neodvisni svetovalci,  
pri razlagi njegovih zaključkov pa je treba  
upoštevati kritične pripombe Komisije glede 
kakovosti študije. zlasti kar zadeva metodo-
logijo, zanesljivost analize in verodostojnost rezultatov.
77.
Evropski parlament je pravkar podal mne-nje
6, ki z nekaterimi spremembami podpira 
predlog Komisije za novo uredbo Sveta, ki  
prilagaja ukrep novim pogojem.
Odločitve o nadaljevanju izvajanja programa 
so bile sprejete na podlagi dobrih strani  
ukrepa v smislu socialne dimenzije in dimen-zije stabilizacije trga.
6 Glej opombo 5.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod54
78.
Komisija ceni pozitivno oceno Sodišče glede 
njenega predloga za novo uredbo Sveta,  vendar ne želi domnevati o razpravah glede 
ustreznega financiranja tega ukrepa v priho-
dnje, ki so v teku na ravni Sveta.
Omenjeno mnenje EP odraža podporo te  
institucije nadaljnjemu financiranju ukrepa 
iz skupne kmetijske politike.
Priporočilo 1
Po temeljiti analizi tehničnih, političnih in pravnih elementov programa (glej oceno  
učinka, ki spremlja predlog Komisije za novo uredbo Sveta), je Komisija ugotovila, da je 
skupna kmetijska politika ustrezen okvir za 
nadaljnje izvajanje programa.
79.
Komisija meni, da države članice izvajajo  program z zadovoljivo stopnjo usklajevanja 
in posvetovanja z vsemi zadevnimi akterji, 
čeprav si je treba vedno prizadevati za  
nadaljnji napredek na tem področju.
Priporočilo 2
Program ima že leta močan spodbujevalni  učinek na razvoj pobud v zvezi s hrano ali  povezanih ukrepov javnih ustanov (dobro-delnih ustanovah) in javnih organov (na  
ravni držav članic in na lokalni ravni).
Tako vlogo je mogoče še naprej spodbujati. 
Ob ustreznem upoštevanju načela subsidi-
arnosti je bilo v okviru ocene učinka analizi-ranih več možnosti za izboljšanje povezave med programom in drugimi podobnimi  ukrepi, nekatere od njih pa so bile vključene 
v predlog Komisije za novo uredbo Sveta.80.
Eden od ciljev tega ukrepa je dobrodelnim 
ustanovam zagotoviti stabilen in zanesljiv  vir živil za pomoč najbolj ogroženim osebam. 
V tem smislu učinka programa ni mogoče  
ocenjevati samo glede na povprečno število obrokov, ki jih zagotovi, pač pa glede na  obseg, v katerem prispeva k dobavi dobro-
delnim ustanovam. Ta cilj je v glavnem  
dosežen, saj program zagotavlja od 30 do  70 % (odvisno od dobrodelne organizacije  
in države članice) vseh živil, ki se razdelijo 
najbolj ogroženim v Skupnosti.
81.
V skladu z načelom subsidiarnosti države  članice opredelijo merila glede tega, katera 
populacija ima dostop do živil, ki se razdelijo 
v okviru tega ukrepa.
Priporočilo 3
Komisija je to vprašanje že analizirala v okviru ocene učinka, ki spremlja predlog za novo  
uredbo Sveta. Ugotovila je, da je zaradi spo-
štovanja načela subsidiarnosti učinkovitost 
sheme boljša, kadar so za določitev upravi-
čencev pristojne države članice. To stališče 
zagovarja tudi velika večina zainteresiranih strani, sklada pa se tudi z rezultati javnega 
internetnega posvetovanja, v okviru kate-rega je bilo zabeleženih 14 000 odzivov.
Predlog Komisije za novo uredbo Sveta  
vključuje obveznost, da države članice pri-
pravijo nacionalne programe razdeljevanja 
hrane, ki bodo vključevali celovite informa-
cije o prejemnikih in dobrodelnih ustanovah, ki sodelujejo v programu. Podrobnosti bodo po sprejetju predloga Komisije določene  v izvedbenih pravilih.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod55
82.
Komisija je z leti prilagodila izvedbena pra-
vila programa, da je omilila merila glede pro-izvodov, ki se razdeljujejo. V oceni učinka, ki 
spremlja predlog Komisije za novo uredbo  
Sveta, je obsežen opis teh prilagoditev.
Priporočilo 4
Predlog Komisije za novo uredbe Sveta7 
določa tudi odpravo te omejitve.
83.
Tak program se mora zaradi svoje narave  
prilagajati različnim razmeram v različnih  sodelujočih državah članicah. Zato morajo  biti sistemi različni, če naj ukrep pravilno  deluje.
Potrebe po pomoči v hrani se močno razliku-
jejo pri posameznih prejemnikih pomoči in 
odvisno od časa. Razlike v količini hrane, ki se razdeli vsakemu prejemniku, ne pomenijo 
neenake obravnave.
Z določitvijo skupnih standardov se ne bi  
nujno izboljšal učinek ukrepa, ki je, kot je  
razvidno iz okvira 5 poročila Sodišča, zelo  
pomemben glede na delež živil iz programa EU, ki jih razdelijo NVO.
7 Predlog Uredbe Sveta o spremembi Uredbe (ES) 
št. 1290/2005 o financiranju skupne kmetijske politike 
in Uredbe (ES) št. 1234/2007 o vzpostavitvi skupne 
ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za 
nekatere kmetijske proizvode (uredba o enotni SUT) 
v zvezi z razdeljevanjem hrane najbolj ogroženim osebam v Skupnosti (COM(2008) 563 konč.).Priporočilo 5
Z določitvijo standardov na ravni Skupnosti 
bi se verjetno omejila potrebna prožnost, ki jo mora program ohraniti, da se prilagodi  
različnim razmeram, v katerih živijo najbolj 
ogroženi.
Komisija meni, da je na način, kot se program 
vodi sedaj – z veliko mero vgrajene subsi-
diarnosti – dosežen velik učinek in omogo-čena enaka obravnava vseh prejemnikov  
pomoči.
84.
Komisija lahko tudi na podlagi svojih revi-zij trdi, da države članice na splošno zado-voljivo izvajajo program, čeprav je mogoče nekatera področja še izboljšati.
Metoda za dodeljevanje finančnih sredstev 
je pregledna in temelji na najboljših dosto-
pnih statističnih podatkih. Države članice  vsako leto podprejo to metodo, kadar gla-
sujejo v korist letnih načrtov v upravljalnem 
odboru.
Priporočilo 6
V oceni učinka, ki spremlja predlog za novo uredbo Sveta, je predlagana vrsta merljivih ciljev. Komisija bo po sprejetju nove uredbe Sveta proučila, ali naj uvede ustrezne kazal-
nike učinkovitosti v okviru pregleda izved-
benih pravil.
Komisija je prav tako izrazila svoj namen,  
da poveča obveznosti držav članic glede  
poročanja, zlasti v okviru novih nacional-nih programov razdeljevanja hrane, da bi  zagotovila boljše spremljanje programa ter sčasoma izboljšala njegovo načrtovanje in  
upravljanje.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod56
85.
Direktiva 2004/18/ES o usklajevanju postop-kov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev, določa skupno pravno podlago v vsej EU. Pri revizijah, ki jih je opravila  Komisija, se je izkazalo, da so javni razpisi, ki jih vodijo države članice, skladni z Direk-tivo. V Direktivi so predvidene razlike med državami članicami. Dobavitelji včasih sode-lujejo na javnih razpisih, ki jih organizirajo druge države članice.
Priporočilo 7
Komisija je vprašanje postopkov javnih naro-čil že analizirala v oceni učinka, ki spremlja predlog Komisije za novo uredbo Sveta,  vključno z nekaterimi zamislimi za povečanje medijske pozornosti javnim razpisom v celi EU. Podrobna pravila bodo lahko določena v novih izvedbenih pravilih po sprejetju  nove uredbe Sveta.
Komisija bo proučila predlog Sodišča v zvezi 
s prilagoditvijo mehanizma blagovne  
menjave, ne da bi preprečevala vključitev  intervencijskih zalog, saj je ta praksa v sre-
dišču programa.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod57

ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 6/2009 – Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod59
Evropsko računsko sodišče
Posebno poročilo št. 6/2009
Pomoč Evropske unije v hrani za ogrožene osebe: ocena ciljev, sredstev in uporabljenih metod
Luxembourg: Urad za publikacije Evropske unije2009 – 56 str. – 21 × 29,7 cmISBN 978-92-9207-352-7doi: 10.2865/26372

Kako do publikacij EU
Publikacije, ki so naprodaj:
• prek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);• z naročilom v knjigarni, z navedbo naslova, založnika in/ali številke ISBN;•  z vzpostavitvijo neposrednega stika z našimi pooblaščenimi prodajalci.
Njihovi kontaktni podatki so na voljo na povezavi http://bookshop.europa.eu ali po faksu +352 2929-42758.
Brezplačne publikacije:• prek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);•  na predstavništvih ali delegacijah Evropske komisije. 
Njihovi kontaktni podatki so na voljo na povezavi http://ec.europa.eu ali po faksu +352 2929-42758.
SODIŠČE V TEM POROČILU OCENJUJE UPRAVLJANJE, VIRE IN UČINEK 
PROGRAMA POMOČI EVROPSKE UNIJE V HRANI, NAMENJENEGA NAJBOLJ OGROŽENIM DRŽAVLJANOM. UKREP JE BIL UVEDEN LETA 
1987, ZA NJEGOVO IZVAJANJE SO BILI UPORABLJENI KMETIJSKI 
PROIZVODI V INTERVENCIJSKIH ZALOGAH IN SE ŠE VEDNO IZVAJA V NEKATERIH DRŽAVAH ČLANICAH.  IZ POROČILA JE RAZVIDNO, DA SO CILJI PROGRAMA, ZLASTI „PRISPEVATI K BLAGINJI“ OGROŽENIH OSEB, ŠE VEDNO VELJAVNI, HKRATI PA VSEBUJE VRSTO PRIPOROČIL, NAMENJENIH POVEČANJU UČINKA UKREPA.
EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČEQJ-AB-09-007-SL-C
eQb:IQiIQiqbIh?iIb