1.Uvod

EU je začela izvajati ambiciozen program reform, da bi zagotovila pravično in učinkovito obdavčitev dohodkov pravnih oseb na enotnem trgu. Države članice so v okviru tega programa pozvale k skupnemu evropskemu pristopu za obravnavo zunanjih izzivov za njihove davčne osnove, saj je narava škodljive davčne konkurence in agresivnega davčnega načrtovanja globalna. Tudi Evropski parlament je zahteval enotno stališče EU o mednarodnih davčnih ureditvah in močnejše nasprotovanje davčnim oazam prek dela parlamenta proti izogibanju plačevanju davka od dohodkov pravnih oseb.

Za zdaj se učinkovito obdavčenje v zvezi s tretjimi državami zagotavlja zlasti z nacionalnimi ukrepi proti izogibanju, ki so navadno precej različni. Ti ukrepi zajemajo bele, sive ali črne sezname, posebne določbe za davčne jurisdikcije z ničelno ali nizko davčno stopnjo ali določbe o preprečevanju zlorab za posamezne primere. Prav tako se med državami članicami razlikuje podlaga za odločanje, za katere jurisdikcije bi se morali uporabljati ti ukrepi in kdaj.

Vendar se morajo države članice poleg usklajevanja svojih politik obdavčitve dohodkov pravnih oseb znotraj notranjega trga, da bi ukrepale proti praksam davčne zlorabe in zagotovile učinkovito obdavčenje, lotiti tudi svojih različnih pristopov k obravnavi zunanjih tveganj za erozijo davčne osnove. Nekatere gospodarske družbe z zlorabljanjem lukenj v ureditvah in neskladij med varovalnimi ukrepi držav članic preusmerjajo dobiček iz enotnega trga brez obdavčitve. Poleg tega se gospodarske družbe soočajo s pravno negotovostjo in nosijo nepotrebna upravna bremena zaradi 28 različnih nacionalnih politik za ocenjevanje in obravnavanje davčnih sistemov tretjih držav. Zaradi raznolikosti pristopov držav članic mednarodni partnerji prejemajo mešana sporočila glede pričakovanj EU o dobrem davčnem upravljanju in dvomi glede tega, kdaj se bodo sprožili varovalni mehanizmi. Usklajena zunanja strategija EU za dobro davčno upravljanje je zato bistvena za spodbuditev kolektivnega uspeha držav članic pri boju proti izogibanju davkom, za zagotovitev učinkovitega obdavčenja ter ustvarjanje jasnega in stabilnega okolja za gospodarske družbe na enotnem trgu.

Potreba po skupni zunanji strategiji za učinkovito obdavčenje je postala še nujnejša ob upoštevanju nedavnih dogodkov na področju politike obdavčitve dohodkov pravnih oseb v EU in na mednarodni ravni.

Komisija je junija 2015 predstavila akcijski načrt za pravično in učinkovito obdavčenje v EU. Načrt vsebuje vrsto kratko-, srednje- in dolgoročnih ukrepov za temeljito prenovo obdavčitve dohodkov pravnih oseb v EU. Osrednji poudarek tega dela je potreba po zagotovitvi, da se dobiček, ki se ustvari na notranjem trgu, učinkovito obdavči tam, kjer se izvaja dejavnost. Ta prednostni cilj je bil vedno znova poudarjen v političnih razpravah med državami članicami o politiki obdavčitve dohodkov pravnih oseb. Med ključnimi elementi za zagotovitev učinkovitega obdavčenja, ki so bili izpostavljeni v akcijskem načrtu, je skupni pristop k jurisdikcijam tretjih držav na področju dobrega davčnega upravljanja.

Na mednarodni ravni so voditelji držav skupine G20 novembra 2015 potrdili končni sveženj OECD za preprečevanje erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička. Ta sveženj narekuje nove svetovne standarde za obdavčitev dohodkov pravnih oseb in predlaga vrsto ukrepov, ki bi jih morale države članice izvajati, da bi preprečile izogibanje davkom od dohodkov pravnih oseb in zagotovile pošteno davčno konkurenco po vsem svetu. Vse članice skupine G20 in OECD ter številne druge države so se zavezale izvajanju teh novih standardov. V EU se je že začelo delo za uresničitev teh zavez. Države članice si želijo izvajati ukrepe skupine G20 in OECD za preprečevanje erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička na usklajen način, ki bo varoval enotni trg, zaščitil pogodbene svoboščine in okrepil konkurenčnost EU. Komisija je pripravila predloge, da bi to omogočila. Da se preprečijo negativni posredni učinki in zagotovijo enaki konkurenčni pogoji, je pomembno, da mednarodni partnerji z enako odločnostjo izpolnjujejo mednarodne zaveze. Države članice bodo morale skupaj spodbujati druge države pri izvajanju njihovih tovrstnih zavez in spremljati napredek pri tem.

Poleg tega so se EU in države članice v okviru akcijske agende iz Adis Abebe in agende za trajnostni razvoj do leta 2030 tudi zavezale, da bodo okrepile mobilizacijo domačih virov v državah v razvoju, tudi prek mednarodne podpore za izboljšanje domače zmogljivosti za pobiranje davkov. Boj proti izogibanju davkom in podpora integracije držav v razvoju v mednarodno agendo za dobro davčno upravljanje sta ključnega pomena za izpolnitev te zaveze.

Glede na vse navedeno je v tem sporočilu predlagan okvir za novo zunanjo strategijo EU za učinkovito obdavčenje. Sporočilo navaja ključne ukrepe, ki so lahko EU v pomoč pri spodbujanju dobrega davčnega upravljanja v svetu, obravnavi zunanjih tveganj za erozijo davčne osnove in zagotavljanju enakih konkurenčnih pogojev za vse gospodarske družbe. Obravnava tudi načine, kako je mogoče dobro davčno upravljanje bolje vključiti v širšo zunanjo politiko EU in uporabiti v podporo njenim mednarodnim zavezam, zlasti na področju razvoja.

2.Ponovni pregled meril EU za dobro upravljanje

Skupna zunanja strategija za učinkovito obdavčenje mora temeljiti na jasnih, skladnih in mednarodno priznanih merilih dobrega davčnega upravljanja, ki se dosledno uporabljajo v odnosih s tretjimi državami.

Komisija je leta 2012 objavila priporočilo Evropskemu parlamentu in Svetu o ukrepih, s katerimi bi tretje države spodbudili k uporabi minimalnih standardov dobrega davčnega upravljanja. Priporočilo je države članice spodbujalo, da bi uporabljale preglednost, izmenjavo podatkov in pošteno davčno konkurenco kot tri merila za ocenjevanje davčnih režimov tretjih držav ter po potrebi uvedle skupne protiukrepe. Maja 2013 so priporočilo potrdili finančni ministri EU v okviru Sveta ECOFIN. O njem so v okviru platforme o dobrem davčnem upravljanju obširno razpravljali strokovnjaki in deležniki iz držav članic.

Kljub splošnemu soglasju o tem pristopu pa se je z delom v okviru platforme pokazalo, da so države članice priporočena merila uporabljale zgolj sporadično ali pa sploh ne. Med državami članicami, ki ta merila uporabljajo, so razhajanja glede njihove razlage in uporabe. V razpravah z državami članicami, evropskimi poslanci, deležniki in mednarodnimi partnerji je bila poudarjena nujna potreba po večji jasnosti in skladnosti pri uporabi meril dobrega davčnega upravljanja v EU v odnosih s tretjimi državami.

Poleg tega je bilo v treh letih po objavi priporočila več pomembnih sprememb v dobrem davčnem upravljanju, zaradi katerih je treba merila EU posodobiti.

2.1 Večja davčna preglednost

Mednarodno je davčna preglednost dosegla novo raven, pri čemer je avtomatična izmenjava podatkov zdaj novi svetovni standard v okviru OECD. Skoraj 100 jurisdikcij se je zavezalo, da bodo ta novi standard izmenjave podatkov začele izvajati najpozneje leta 2018. V EU bodo države članice standard za avtomatično izmenjavo podatkov o finančnih računih v davčnih zadevah uporabljale od leta 2017. EU je prav tako sklenila sporazume o avtomatični izmenjavi podatkov s Švico, Lihtenštajnom in San Marinom, zaključuje pa podobne sporazume z Andoro in Monakom. Te države so si posebej prizadevale, da bi v kratkem času zaključile pogajanja in podpisale ambiciozne sporazume o davčni preglednosti. Glede na to naj bi merila EU o preglednosti in izmenjavi podatkov za vse tretje države odražala vsaj novi svetovni standard za avtomatično izmenjavo podatkov.

Poleg tega je EU začela izvajati tudi nov ambiciozen program za davčno preglednost na notranjem trgu, ki presega mednarodne zahteve. Svet je 8. decembra sprejel predlog Komisije o avtomatični izmenjavi podatkov o davčnih stališčih s čezmejnim učinkom in vnaprejšnjih cenovnih sporazumih od leta 2017 naprej. V okviru svežnja CRD IV so bile za bančni in finančni sektor določene zahteve za javno poročanje po posameznih državah, za sečnjo in ekstraktivno industrijo pa v okviru direktive o računovodstvu. Potekajo tudi prizadevanja za določitev, ali naj bi se zahteve za javno preglednost uporabljale za gospodarske družbe v drugih sektorjih v EU. EU bi morala pri svojem delu za promocijo dobrega davčnega upravljanja v svetu spodbujati svoje mednarodne partnerje, naj ravno tako sprejmejo te visoke standarde, ki se uporabljajo na enotnem trgu.

2.2 Bolj poštena davčna konkurenca

Tudi drugo merilo EU za dobro upravljanje – poštena davčna konkurenca – je treba pregledati glede na pozitivni napredek na tem področju. Ko je Komisija leta 2012 predstavila svoje priporočilo, vprašanje poštene davčne konkurence ni bilo v središču mednarodne agende. Komisija je priporočila, da države članice ocenijo davčne sisteme tretjih držav na podlagi kodeksa ravnanja na področju podjetniškega obdavčevanja, ki je orodje EU za boj proti škodljivim davčnim režimom. Medtem je bil po dveh letih pogajanj zaključen projekt OECD o preprečevanju erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička, ki ga je potrdila skupina G20. To je zastavilo nove mednarodne standarde za pravično obdavčitev dohodkov pravnih oseb, ki so se jih zavezale izpolnjevati vse članice skupine G20 in OECD ter povezane države. EU je OECD pri tem procesu dejavno podpirala. EU ima kot pomemben mednarodni politični in gospodarski akter tudi vidno vlogo v nadaljevanju podpore preprečevanju erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička, in sicer tako da spodbuja nemoteno in pravočasno izvajanje teh ukrepov na enotnem trgu in mednarodni ravni.