[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 29.10.2008

COM(2008) 430 konč.

Predlog

UREDBA SVETA

o izvajanju Uredbe (ES) št. 853/2004 Evropskega parlamenta in Sveta glede uporabe protimikrobnih snovi za odstranjevanje površinske kontaminacije s trupov perutnine

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Uredba (ES) št. 853/2004 za nosilce živilske dejavnosti določa posebna pravila za higieno živil živalskega izvora. Določa, da nosilci živilske dejavnosti ne smejo uporabljati nobene druge snovi razen vode za odstranjevanje površinske kontaminacije z živil živalskega izvora, razen če je bila uporaba takšne snovi odobrena v skladu z navedeno uredbo. Določa, da uporaba odobrenih snovi ne sme vplivati na obveznosti nosilcev živilske dejavnosti v zvezi z izpolnjevanjem zahtev navedene uredbe.

Znanstveni odbor za veterinarske ukrepe v zvezi z javnim zdravjem (SCVPH) je oktobra 1998 in aprila 2003 izdal različni znanstveni mnenji ter sklenil, da uporaba protimikrobnih snovi lahko prispeva k zmanjševanju patogenov v perutnini, pod pogojem, da se navedene snovi uporabljajo v okviru celovitega nadzornega sistema prehranjevalne verige.

ZDA so v okviru veterinarskega sporazuma med ES in ZDA predložile dokumente v zvezi z uporabo štirih protimikrobnih snovi na trupih perutnine. Ti dokumenti so bili poslani Evropski agenciji za varnost hrane (EFSA), ki je decembra 2005 sprejela mnenje. EFSA je sklenila, da uporaba teh snovi (klorovega dioksida, nakisanega natrijevega klorita, trinatrijevega fosfata in peroksikislin) pod opisanimi pogoji ne pomeni tveganja za javno zdravje in da uporaba protimikrobnih raztopin ne nadomešča potrebe po dobri higienski praksi med predelavo trupov perutnine, zlasti med ravnanjem. Kljub temu je EFSA v drugem mnenju iz decembra 2005 poudarila, da informacije o peroksikislinah kažejo na omejeno učinkovitost, zaradi česar je treba opredeliti posebne pogoje uporabe.

EFSA je 6. marca 2008 v znanstvenem mnenju o oceni možnega učinka štirih protimikrobnih snovi za obdelavo na pojav protimikrobne odpornosti sklenila, da trenutno ni objavljenih podatkov, na podlagi katerih bi se lahko na kakršen koli način sklepalo, da uporaba štirih snovi na trupih perutnine vodi do pojava pridobljene zmanjšane občutljivosti na te snovi in odpornosti na terapevtske protimikrobe.

Nazadnje sta Znanstveni odbor za zdravstvena in okoljska tveganja (SCHER) ter Znanstveni odbor za nastajajoča in na novo ugotovljena zdravstvena tveganja (SCENIHR) 31. marca 2008 v skupnem mnenju o okoljskem vplivu in učinku na protimikrobno odpornost štirih snovi, ki se uporabljajo za odstranjevanje mikrobne površinske kontaminacije s trupov perutnine sklenila, da ni dovolj razpoložljivih informacij za celovito kvantitativno oceno, da obstaja nevarnost za okolje zaradi možnosti širjenja ali selekcije odpornejših sevov in da je bila ugotovljena nizka stopnja tveganja za okolje v zvezi z možnimi ostanki v trupih.

Na podlagi tega je bil Stalnemu odboru za prehranjevalno verigo in zdravje živali 2. junija 2008 v glasovanje predložen osnutek uredbe Komisije o odobritvi uporabe štirih snovi za odstranjevanje površinske kontaminacije s trupov perutnine in o določitvi pogojev uporabe teh snovi. Odbor je dal mnenje o predlogu, in sicer je 26 držav članic glasovalo proti, ena država članica pa se je glasovanja vzdržala.

Posledično Komisija v skladu s členom 3(2) Uredbe (ES) št. 853/2004 in v skladu s členom 5 Sklepa Sveta 1999/468/ES, spremenjenim s Sklepom Sveta 2006/512/ES, Svetu pošilja predlog v zvezi z ukrepi, ki jih je treba sprejeti, pri čemer ima Svet na voljo tri mesece, da odloči s kvalificirano večino, in obvešča Parlament.

Ta predlog nima finančnih posledic za proračun Skupnosti.

Predlog

UREDBA SVETA

o izvajanju Uredbe (ES) št. 853/2004 Evropskega parlamenta in Sveta glede uporabe protimikrobnih snovi za odstranjevanje površinske kontaminacije s trupov perutnine

(Besedilo velja za EGP)

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 853/2004 Evropskega parlamenta in Sveta o posebnih higienskih pravilih za živila živalskega izvora[1] ter zlasti člena 3(2) Uredbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Uredba (ES) št. 853/2004 za nosilce živilske dejavnosti določa posebna pravila za higieno živil živalskega izvora. Določa, da nosilci živilske dejavnosti ne smejo uporabljati nobene druge snovi razen vode za odstranjevanje površinske kontaminacije z živil živalskega izvora, razen če je bila uporaba takšne snovi odobrena v skladu z navedeno uredbo.

(2) Zato je primerno odobriti uporabo nekaterih protimikrobnih snovi za odstranjevanje površinske kontaminacije s trupov perutnine.

(3) Direktiva Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode[2] določa pravila za čiščenje in odvajanje komunalne odpadne vode iz določenih industrijskih sektorjev.

(4) Direktiva Sveta 98/24/ES z dne 7. aprila 1998 o varovanju zdravja in zagotavljanju varnosti delavcev pred tveganji zaradi izpostavljenosti kemičnim dejavnikom pri delu (štirinajsta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS)[3] določa minimalne zahteve za zaščito delavcev na delovnem mestu pred tveganji za njihovo varnost ali zdravje zaradi prisotnosti kemičnih dejavnikov.

(5) Uredba (ES) št. 2160/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. novembra 2003 o nadzoru salmonele in drugih opredeljenih povzročiteljih zoonoz, ki se prenašajo z živili[4], določa ukrepe, ki jih je treba sprejeti za odkrivanje in nadzor salmonele ter drugih povzročiteljev zoonoz v vseh ustreznih fazah proizvodnje, predelave in distribucije. Določa nacionalne programe nadzora za odkrivanje zoonoz in povzročiteljev zoonoz v primarni fazi vzreje, ki so ciljno usmerjeni v specifične patogene.

(6) Uredba (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali[5] določa splošna pravila o izvajanju uradnega nadzora za preverjanje skladnosti s pravili glede preprečevanja, odpravljanja ali zmanjševanja tveganj za ljudi in živali na sprejemljivo raven.

(7) Navedeni akti določajo higienske in druge obveznosti nosilcev živilske dejavnosti ter nadzor, ki ga mora izvajati pristojni organ. Vendar je treba zagotoviti dodatne pogoje in zahteve za nosilce živilske dejavnosti in nadzor, ki ga mora izvajati pristojni organ, poleg tistih, ki so že določeni v obstoječi zakonodaji Skupnosti, za uporabo protimikrobnih snovi za odstranjevanje površinske kontaminacije s trupov perutnine.

(8) Pri izvajanju politik Skupnosti je zagotovljena visoka raven varovanja zdravja ljudi. Ukrepi, ki jih je sprejela Skupnost v sektorju živil in krme, morajo temeljiti na ustrezni oceni možnih tveganj za zdravje ljudi in živali, ob upoštevanju obstoječih znanstvenih dokazov pa morajo ohraniti ali, če je znanstveno utemeljeno, povečati raven varovanja zdravja ljudi in živali, zagotovljeno v Skupnosti. Vendar pa je popolno izključitev vsakršnega tveganja nemogoče obravnavati kot uresničljiv cilj za odločitev glede obvladovanja tveganja pri tem vprašanju. Naloga in odgovornost pristojnega za obvladovanje tveganja je, da določi sprejemljivo raven tveganja ob upoštevanju vseh elementov iz znanstvene ocene tveganja.

(9) Poleg tega je pri izvajanju politik Skupnosti zagotovljena visoka raven varovanja okolja, in sicer z akti okoljske politike in vključevanjem zahtev okoljske politike v opredelitev in izvajanje drugih politik in dejavnosti Skupnosti.

(10) Znanstveni odbor za veterinarske ukrepe v zvezi z javnim zdravjem je 30. oktobra 1998 izdal poročilo o „koristih in omejitvah protimikrobnih obdelav za trupe perutnine“ in priporočil, da je treba vsako snov ali za dekontaminacijo pred odobritvijo za uporabo v celoti oceniti.

(11) Znanstveni odbor za veterinarske ukrepe v zvezi z javnim zdravjem je 14. in 15. aprila 2003 prav tako izdal mnenje o „vrednotenju protimikrobnih obdelav za trupe perutnine“ in sklenil, da je dekontaminacija lahko koristen element pri nadaljnjem zmanjševanju števila patogenov, pod pogojem, da se uporablja celovita nadzorna strategija v celotni prehranski verigi, vključno s higienskimi ukrepi v primarni fazi vzreje, med prevozom, v klavnici in proizvodnem postopku.

(12) Evropska agencija za varnost hrane („EFSA“) je 6. decembra 2005 sprejela znanstveno mnenje, v katerem je sklenila, da obdelava trupov perutnine s klorovim dioksidom, nakisanim natrijevim kloritom, trinatrijevim fosfatom ali peroksikislinami ne povzroča dvoma o varnosti. Opozorila je tudi, da razprševanje v primerjavi z namakanjem in potapljanjem v večkrat uporabljeni vodi v ohlajevalnih kadeh zmanjša izpostavljenost ostankom in stranskim živalskim proizvodom, ki bi lahko nastali pri uporabi protimikrobnih snovi.

(13) Toksikološki učinki uporabe več kot ene protimikrobne snovi, uporabljene hkrati ali zaporedno za odstranitev površinske kontaminacije živila živalskega izvora, niso bili ustrezno ocenjeni. Zato se kombinacij več protimikrobnih snovi ne sme uporabljati.

(14) EFSA je 6. marca 2008 sprejela znanstveno mnenje „o oceni možnega učinka štirih protimikrobnih snovi za obdelavo na pojav protimikrobne odpornosti“. Sklenila je, da trenutno ni objavljenih podatkov, na podlagi katerih bi se lahko sklepalo, da uporaba štirih snovi, navedenih v mnenju EFSA z dne 6. decembra 2005, vodi do pojava pridobljene zmanjšane občutljivosti na te snovi in odpornosti na terapevtske protimikrobe. EFSA na podlagi teh ugotovitev spodbuja nadaljnje raziskave o verjetnosti pojava takšne občutljivosti na te vrste snovi ter možnosti njihove odpornosti na terapevtske antibiotike in druga protimikrobna sredstva.

(15) Znanstveni odbor za zdravstvena in okoljska tveganja (SCHER) ter Znanstveni odbor za nastajajoča in na novo ugotovljena zdravstvena tveganja (SCENIHR) sta 18. marca 2008 in 2. aprila 2008 sprejela skupno znanstveno mnenje o okoljskem vplivu in učinku na protimikrobno odpornost štirih snovi, ki se uporabljajo za odstranjevanje površinske kontaminacije s trupov perutnine, v katerem sta navedla, da „trenutno ni dovolj podatkov o možnih negativnih učinkih uporabe različnih biocidov“. V odziv na mandat Komisije glede štirih snovi sta zaključila, da ni dovolj razpoložljivih informacij za celovito kvantitativno oceno. Obstaja nevarnost za okolje zaradi možnosti širjenja ali selekcije odpornejših sevov in zaradi možnih ostankov v trupih perutnine. Vendar SCHER in SCENHIR menita, da je stopnja tveganja za okolje nizka.

(16) Komisija v vlogi pristojnega za obvladovanje tveganja, odgovornega za vzpostavitev sprejemljive ravni tveganja za javno zdravje in zdravje živali ter okolje, meni, da tveganja možnega učinka protimikrobne odpornosti in možnega okoljskega vpliva štirih protimikrobnih snovi ni mogoče izključiti. Posledično je za nadaljnje zmanjšanje vsakršnega tveganja treba določiti zelo stroge pogoje in zahteve glede uporabe teh štirih snovi, zlasti glede časa izpostavljenosti, koncentracije snovi in omejitve uporabe na samo eno snov.

(17) Več protimikrobnih snovi, ki se uporabljajo za odstranjevanje površinske kontaminacije s trupov perutnine, lahko pomeni tveganje za vodno okolje, zdravje delavcev, ki delajo v sistemih za odpadno vodo, ter delovanje kanalizacijskih sistemov in/ali čistilnih naprav za odpadno vodo. Uporaba protimikrobnih snovi, ki vsebujejo klor, bi lahko privedla do nastanka klororganskih spojin, od katerih jih je več obstojnih, se kopičijo v organizmu ali so rakotvorne. Fosforne spojine so prav tako eden izmed virov evtrofikacije evropskih regionalnih morij, kar vodi do masovne rasti alg in drugih neželenih motenj vodnega okolja. Temu primerno je treba zagotoviti ustrezen nadzor odstranjevanja takšnih snovi.

(18) Uporabo protimikrobnih snovi na trupih perutnine, razen pitne vode, je treba navesti na oznakah na trupih perutnine ter kosih in mesnih pripravkih, narejenih iz takšnih trupov perutnine, za obvestilo potrošnikom. V skladu s tem je primerno določiti takšne zahteve glede označevanja v tej uredbi.

(19) Snovi, ki se uporabljajo za odstranjevanje površinske kontaminacije s trupov perutnine in ne za konzerviranje, ne vplivajo na opredelitev pojma „sveže meso“ iz točke 1.10 Priloge I k Uredbi (ES) št. 853/2004.

(20) Vendar se sme ta uredba uporabljati šele po spremembi opredelitve perutninskega mesa iz točke 1 dela B.II Priloge XIV k Uredbi Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (uredba o enotni skupni ureditvi trga)[6]. Navedena sprememba bi dovolila dajanje na trg in trženje mesa, ki je bilo predelano kot perutninsko meso s protimikrobnimi snovmi.

(21) Primerno je odobriti uporabo klorovega dioksida, nakisanega natrijevega klorita, trinatrijevega fosfata in peroksikislin za odstranjevanje površinske kontaminacije s trupov perutnine, dokler nosilci živilske dejavnosti v državah članicah ne zagotovijo nadaljnjih znanstvenih podatkov o uporabi takšnih snovi. Navedene informacije morajo zajemati možen vpliv na okolje in možen pojav protimikrobne odpornosti. Nosilci živilske dejavnosti iz tretjih držav so prav tako pozvani, da predložijo podatke o tem. Ti podatki bodo podlaga za pregled odobritve ter pogojev uporabe teh snovi.

(22) Stalni odbor za prehranjevalno verigo in zdravje živali je izdal negativno mnenje o predlaganih ukrepih Komisije, zato mora ukrepe iz te uredbe sprejeti Svet ––

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1 Odobrene snovi

Protimikrobne snovi, navedene v Prilogi I, so odobrene za odstranjevanje površinske kontaminacije s trupov perutnine („odobrene snovi“).

Člen 2 Obveznosti nosilcev živilske dejavnosti glede uporabe odobrenih snovi

Nosilci živilske dejavnosti odobrene snovi uporabljajo le na celih trupih perutnine in ne na delih trupov ali kosih perutninskega mesa.

Odobrene snovi uporabljajo le na trupih perutnine pod pogoji iz Priloge in v skladu z naslednjimi zahtevami:

(a) na trupu perutnine ne sme biti sočasne ali zaporedne uporabe več kot ene odobrene snovi;

(b) kadar se odobrena snov v proizvodnem procesu uporabi več kot enkrat, skupni čas delovanja ne sme preseči obdobij iz točk 2, 3 in 4 Priloge;

(c) kadar se odobrena snov uporabi v predohlajevalnem ali ohlajevalnem bazenu, se mora raztopina, ki vsebuje navedeno snov, v rednih časovnih razmikih nadomestiti, da se ohrani predpisana koncentracija odobrene snovi;

(d) trup perutnine je treba izprati s pitno vodo, vključno z notranjim izpiranjem očiščenega trupa perutnine, v ustrezni fazi proizvodnega procesa, ki sledi uporabi odobrene snovi, da se zagotovi, da je snov namerno odstranjena tako, da nima tehnološkega učinka na končni izdelek;

(e) uspešnost izpiranja, ki mora zagotoviti, da v končnem izdelku ni ostankov odobrene snovi ali njenih možnih derivatov, je treba znanstveno dokazati v okviru ustreznega stalnega spremljanja;

(f) odobreno snov je treba uporabiti in izpiranje je treba izvesti v klavnici, preden gredo trupi perutnine v ohlajevalni ali hladilni prostor.

Člen 3 Obveznosti nosilcev živilske dejavnosti glede zbiranja podatkov

1. Nosilci živilske dejavnosti zbirajo podatke za naslednje raziskovalne namene:

(a) verjetnost pojava pridobljene zmanjšane občutljivosti na odobrene snovi in odpornosti na terapevtske protimikrobe;

(b) okoljski vpliv odstranjevanja uporabljenih raztopin odobrenih snovi in kalne vode;

(c) možnost širitve in selekcije odpornih sevov v odpadni vodi.

2. Nosilci živilske dejavnosti podatke iz odstavka 1 dajo na razpolago pristojnemu organu, ko Komisija opredeli tehnične specifikacije.

Člen 4 Označevanje

Kadar se odobrena snov uporabi za odstranjevanje površinske kontaminacije s trupov perutnine, nosilci živilske dejavnosti trupe perutnine ter kose perutnine in pripravke, narejene iz takšnih trupov perutnine, označijo z vidno, jasno čitljivo in neizbrisno oznako:

(a) obdelano s protimikrobnimi snovmi ali

(b) dekontaminirano s kemikalijami.

Člen 5 Odpadna voda

1. Nosilci živilske dejavnosti upoštevajo naslednje standarde kakovosti za odpadno vodo, kadar je uporaba odobrene snovi povezana z odvajanjem odpadne vode v komunalni zbiralni in čistilni sistem ali odvajanjem industrijske odpadne vode v vode po čiščenju:

(a) kakovost odpadne vode za odvajanje v komunalne zbiralne in čistilne sisteme:

skupaj klor (izražen kot Cl2): 0,4 mg/l

kloroorganske spojine, izražene kot absorptivne organskehalogenirane spojine (AOX): 1,0 mg/l

(b) kakovost odpadne vode za odvajanje v površinske vode:

skupaj klor (izražen kot Cl2): 0,4 mg/l

skupaj fosfor (izražen kot P): 2,0 mg/l

kloroorganske spojine, izražene kot absorptivne organskehalogenirane spojine (AOX): 0,1 mg/l

2. Nosilci živilske dejavnosti na podlagi pretočno sorazmernega 24-urnega vzorčenja vsaj enkrat na mesec spremljajo skladnost s standardi kakovosti za odpadno vodo iz odstavka 1.

Spremljanje kakovosti odpadne vode temelji na mednarodnih standardih ISO 7393-1:1985/2001, ISO 7393-2:1985, ISO 7393-3:1990, ISO 6878:2004 in ISO 9562:2004. Vendar lahko pristojni organ dovoli uporabo drugih metod, če se lahko dokaže, da so dobljeni rezultati enakovredni rezultatom, dobljenim po metodi ISO.

Člen 6 Uradni nadzor

1. Kadar se odobrena snov uporabi za odstranjevanje površinske kontaminacije s trupov perutnine, pristojni organ:

(a) poveča pogostost in/ali podaljša trajanje uradnega nadzora, zlasti uradnega nadzora iz člena 10 Uredbe (ES) št. 882/2004, s posebnim poudarkom na obveznostih nosilcev živilske dejavnosti, kakor je določeno v členu 2 te uredbe;

(b) lahko za vsak posamezen primer določi dodatne pogoje glede uporabe navedene snovi.

2. Pristojni organ uradno nadzoruje spremljanje, ki ga izvajajo nosilci živilske dejavnosti, kakor je določeno v členu 5(2).

Člen 7 Obveznosti pristojnega organa glede zbiranja podatkov

Pristojni organ Komisiji pošlje podatke iz člena 3 vsakih šest mesecev od datuma začetka uporabe te uredbe.

Člen 8 Začetek veljavnosti, pregled in uporaba

Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Uporablja se od datuma začetka uporabe Uredbe Sveta o spremembi opredelitve perutninskega mesa iz točke 1 dela B.II Priloge XIV k Uredbi Sveta (ES) št. 1234/2007.

Komisija v dveh letih od datuma začetka uporabe to uredbo pregleda ob upoštevanju nadaljnjih znanstvenih podatkov v zvezi z uporabo snovi, navedenih v prilogi, in po potrebi predlaga morebitne potrebne prilagoditve odobritve.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

PRILOGA

Seznam odobrenih snovi in pogoji za njihovo uporabo (kakor je določeno v členu 2)

1. Klorov dioksid:

(a) pri največji koncentraciji 3 mg/kg ostanka klorovega dioksida v vodi v tistih fazah proizvodnega procesa, v katerih se uporablja odobrena snov;

(b) v primeru neprekinjenega hlajenja s potapljanjem z nasprotnim tokom je treba čas delovanja prilagoditi velikosti trupov perutnine in mora biti ocenjen glede na koncentracijo uporabljenega klorovega dioksida.

2. Nakisani natrijev klorit:

(a) v vodi za obdelavo perutnine, ki se uporabi kot predohlajevalna ali ohlajevalna raztopina pri koncentracijah med 50 in 150 mg/kg natrijevega klorita, kombiniranega s kislino, dovoljeno za živila, tako da raztopina doseže pH med 2,8–3,2; raztopina se uporabi kot namakalna kopel do skupaj 5 do 8 sekund;

(b) v vodi za obdelavo perutnine, ki se uporabi kot raztopina za razprševanje pri koncentracijah med 500 in 1 200 mg/kg natrijevega klorita, kombiniranega s kislino, dovoljeno za živila, tako da raztopina doseže pH med 2,3–2,9; raztopina se uporabi kot razpršilo do skupaj 15 sekund.

3. Trinatrijev fosfat:

v vodi za obdelavo perutnine pri koncentracijah od 80 g/kg do 120 g/kg. Raztopina se uporabi za namakanje ali pršenje trupov perutnine, ki niso bili ohlajeni, do skupaj 15 sekund.

4. Peroksikisline:

v vodi za obdelavo perutnine se lahko uporabi mešanica peroksiocetne kisline, oktanojske kisline, ocetne kisline, vodikovega peroksida, peroksioktanojske kisline in 1-hidroksietilidena-1, 1-difosfonske kisline (HEDP) pri največji koncentraciji 220 mg/kg peroksiocetne kisline, 110 mg/kg vodikovega peroksida in 13 mg/kg HEDP do skupaj 15 sekund, kadar se uporabi kot razpršilo ali za namakanje.

[1] UL L 139, 30.4.2004, str. 55; popravljena različica (UL L 226, 25.6.2004, str. 22). Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1243/2007 (UL L 281, 25.10.2007, str. 8).

[2] UL L 135, 30.5.1991, str. 40. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 284, 31.10.2003, str. 1).

[3] UL L 131, 5.5.1998, str. 11. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/30/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 165, 27.6.2007, str. 21).

[4] UL L 325, 12.12.2003, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1237/2007 (UL L 280, 24.10.2007, str. 5).

[5] UL L 165, 30.4.2004, str. 1; popravljena različica (UL L 191, 28.5.2004, str. 1). Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 301/2008 (UL L 97, 9.4.2008, str. 85).

[6] UL L 299, 16.11.2007, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 248/2008 (UL L 76, 19.3.2008, str. 6).