DRŽAVNE POMOČI – ŠPANIJA

Državna pomoč SA.54155 (2021/NN) – arbitražna odločba v prid podjetju Antin – Španija

Poziv k predložitvi pripomb na podlagi člena 108(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije

(Besedilo velja za EGP)

(2021/C 450/02)

Z dopisom v verodostojnem jeziku z dne 19. julija 2021 na straneh, ki sledijo temu povzetku, je Komisija uradno obvestila Španijo o svoji odločitvi, da začne postopek na podlagi člena 108(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije v zvezi z zgoraj navedenim ukrepom.

Zainteresirane strani lahko v enem mesecu od dneva objave tega povzetka in dopisa, ki mu sledi, predložijo svoje pripombe o ukrepu, v zvezi s katerim Komisija začenja postopek, na naslov:

European Commission Directorate-General Competition State Aid Greffe 1049 Bruxelles/Brussel BELGIQUE/BELGIË Faks + 32 22961242 Stateaidgreffe@ec.europa.eu

Te pripombe se pošljejo Španiji. Zainteresirana stran, ki predloži pripombe, lahko pisno zaprosi za zaupno obravnavo svoje identitete in/ali delov predloženih pripomb ter navede razloge za to.

Španija je 17. aprila 2019 uradno sporočila arbitražno odločbo, ki jo je 15. junija 2018 izdalo arbitražno sodišče (v nadaljnjem besedilu: sodišče), ustanovljeno pod okriljem Mednarodnega centra za reševanje investicijskih sporov (v nadaljnjem besedilu: ICSID), v okviru arbitražnega postopka ICSID v zadevi št. ARB/13/31, Antin Infrastructure Services Luxembourg S.à.r.l. in Antin Energia Termosolar B.V. (v nadaljnjem besedilu skupaj: Antin) proti Španiji. Z odločbo, kakor je bila spremenjena 29. januarja 2019, se podjetju Antin dodeli nadomestilo v višini 101 milijona EUR, skupaj z obrestmi na ta znesek in prispevkom k stroškom arbitražnega postopka, ki ga plača Španija, ker je Španija kršila Pogodbo o energetski listini (v nadaljnjem besedilu: odločba ali ukrep).

Podjetje Antin je leta 2011 vložilo v prevzem 45-odstotnega deleža v „podjetjih Andasol“, tj. v Andasol-1 Central Termosolar UNO S.A. in Andasol-2 Central Termosolar DOS. Podjetji Andasol imata v lasti in upravljata obrata Andasol-1 in Andasol-2, dva obrata za koncentracijo sončne energije (v nadaljnjem besedilu: CSP), od katerih ima vsak zmogljivost 49,9 MW in ki se nahajata v Granadi v Španiji (v nadaljnjem besedilu skupaj: obrata Andasol). Gradnja obratov Andasol je bila končana leta 2008 in 2009 ter je bila leta 2009 vpisana v ustrezni upravni register obratov za proizvodnjo električne energije.

V času naložbe podjetja Antin sta obrata Andasol uživala ugodnosti gospodarske sheme premij, ki se je izvajala (v nadaljnjem besedilu: shema iz leta 2007). Ta shema je bila namenjena spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije in je bila urejena s kraljevimi odloki 661/2007, 1578/2008 in 6/2009. V okviru sheme iz leta 2007 sta obrata Andasol med letoma 2009 in 2012 bila deležna tudi podpore za električno energijo, proizvedeno z zemeljskim plinom.

Španija je shemo iz leta 2007 spremenila z vrsto pravnih aktov, tj. kraljevim zakonodajnim odlokom 9/2013, zakonom 24/2013, kraljevim odlokom 413/2014 ter odlokoma IET/1045/2014 in IET/1459/2014 (v nadaljnjem besedilu: shema iz leta 2013). V shemi iz leta 2013 se za izračun nadomestila za obrate za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov uporablja drugačna metodologija kot v shemi iz leta 2007. Shema iz leta 2013 je leta 2017 prejela odobritev državne pomoči (glej SA.40348 – „Sklep Komisije iz leta 2017“) v skladu s smernicami o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014–2020 (v nadaljnjem besedilu: EEAG) (1). Španija je navedla, da obrata Andasol še naprej prejemata podporo v okviru sheme iz leta 2013.

Podjetje Antin je avgusta 2017 svojo naložbo v obrata Andasol prodalo podjetju Cubico Sustainable Investments Limited po ceni 75,2 milijona EUR.

Po mnenju podjetja Antin so spremembe španskega pravnega okvira, ki se uporablja za obrata za CSP, v katera je vlagal, resno in znatno škodile njegovim naložbam ter bile v nasprotju z obveznostmi Španije na podlagi Pogodbe o energetski listini, zlasti z načelom poštene in pravične obravnave iz člena 10(1). Podjetje Antin je zato novembra 2013 na sodišču vložilo tožbo proti Španiji.

Sodišče je sklenilo, da je Španija kršila člen 10(1) Pogodbe o energetski listini, ker ni zagotovila poštene in pravične obravnave naložb podjetja Antin, ter je odobrila nadomestilo. To je posledica regulativnih sprememb sheme nadomestil za obrate za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov, ki so bile uvedene s pravnimi akti, ki jih je Španija sprejela od julija 2013, v primerjavi s shemo nadomestil, ki je veljala v času naložbe podjetja Antin.

Upravičenec ukrepa je prejemnik dodeljenega nadomestila, tj. podjetje Antin. Oblika podpore bo sestavljena iz enkratnega plačila skupnega zneska, izračunanega kot dodelitev, obresti pred dodelitvijo in obresti po dodelitvi, ki jih bo treba ponovno izračunati na podlagi datuma dejanskega plačila. Španija je v času uradnega obvestila skupni znesek ocenila na 114 900 983 EUR. Plačilo nadomestila se bo financiralo iz splošnega proračuna Španije.

Španija je navedla, da dodelitev na podlagi odločbe pomeni nezdružljivo državno pomoč. Da je edini cilj ukrepa spoštovanje izvršljive in zavezujoče arbitražne odločbe. Poleg tega je Španija trdila, da ukrep nima spodbujevalnega učinka in da mora država posredovati samo zato, da bi spoštovala odločbo, s katero je bilo ugodeno predlogom podjetja Antin, da se Španiji odredi plačilo nadomestila navedenemu podjetju.

Zvezno sodišče v plenarni sestavi v Avstraliji je 25. junija 2021 potrdilo, da je odločba zavezujoča za Španijo.

Komisija na tej stopnji meni, da so izpolnjena kumulativna merila za obstoj državne pomoči in da ukrep pomeni državno pomoč. V zvezi s tem se Komisija sklicuje tudi na oceno iz oddelka 3.5.3 sklepa Komisije iz leta 2017, v kateri je navedeno, da vsaka odškodnina, ki jo arbitražno sodišče dodeli vlagatelju (v konkretnem primeru, ker je Španija s shemo iz leta 2013 spremenila shemo iz leta 2007), sama po sebi pomeni državno pomoč. Vendar arbitražna sodišča niso pristojna za odobritev dodelitve državne pomoči. Vprašanja v zvezi z državno pomočjo so v izključni pristojnosti Komisije. Zato je treba to nadomestilo priglasiti kot državno pomoč v skladu s členom 108(3) PDEU, pri čemer je treba upoštevati obveznost mirovanja.

Španija ni predložila argumentov, ki bi lahko upravičili ukrep v skladu s členom 107(2) in/ali 107(3) PDEU. Komisija v tej fazi postopka izraža predhodne dvome glede združljivosti ukrepa z notranjim trgom, zlasti glede (i) morebitne kršitve Pogodb EU z ukrepom pomoči in (ii) neskladnosti ukrepa pomoči z merili združljivosti na podlagi ustreznih smernic o državni pomoči.

V zvezi s točko (i) Komisija glede na to, da je bila odločba sprejeta na podlagi mehanizma za reševanje sporov med vlagatelji in državo iz člena 26 Pogodbe o energetski listini, na tej stopnji meni, da bi bila lahko odločba v nasprotju s členom 19(1) PEU, členoma 267 in 344 PDEU ter splošnimi načeli prava Unije o medsebojnem zaupanju in avtonomiji. Poleg tega Komisijo skrbi, da bi lahko odločba povzročila diskriminacijo med vlagatelji v shemo iz leta 2007 na podlagi njihovega državljanstva in možnosti dostopa do mednarodne arbitraže.

Kar zadeva točko (ii), Komisija ugotavlja, da je trenutek dodelitve pomoči pomemben za določitev, na podlagi katerih smernic o državni pomoči je treba oceniti pomoč. Komisija oceni združljivost ukrepa v skladu s smernicami o državni pomoči za varstvo okolja iz leta 2008 (2), ki se uporabljajo, če je bila pomoč dodeljena, ko je bila shema iz leta 2007 spremenjena s shemo iz leta 2013, in smernicami o državni pomoči za varstvo okolja in energijo, ki se uporabljajo, če je pomoč dodeljena ob sprejetju ali izvršitvi arbitražne odločbe.

Komisija ocenjuje na podlagi meril združljivosti iz smernic o državni pomoči za varstvo okolja in smernic o državni pomoči za varstvo okolja in energijo, ki se uporabljajo za pomoč za energijo iz obnovljivih virov, saj je to dejavnost, ki je privedla do arbitražnega postopka, iz katerega izhaja odločba.

Komisija na podlagi razpoložljivih informacij dvomi, da ima ukrep spodbujevalni učinek in je potreben za razvoj gospodarske dejavnosti proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov ali druge dejavnosti. Ker poleg tega obrata Andasol prejemata podporo v okviru sheme iz leta 2013, bi nadomestilo, dodeljeno na podlagi odločbe, povečalo stopnjo donosa nad ravni, za katere je Komisija v svojem sklepu iz leta 2017 ugotovila, da so sorazmerne za obstoječe obrate, kot sta obrata Andasol. Poleg tega, ker se nadomestilo na podlagi odločbe dodeli le enemu od upravičencev navedene sheme, bi to lahko neupravičeno izkrivljalo konkurenco.

V skladu s členom 16 Uredbe Sveta (EU) 2015/1589 (3) se lahko vse nezakonite pomoči izterjajo od prejemnika.

BESEDILO DOPISA

(1) Sporočilo Komisije – Smernice o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014–2020 (UL C 200, 28.6.2014, str. 1).

(2) Smernice Skupnosti o državni pomoči za varstvo okolja (UL C 82, 1.4.2008, str. 1).

(3) Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL L 248, 24.9.2015, str. 9).

(4) ICSID Case No ARB/13/31. Details available here: https://icsid.worldbank.org/cases/case-database/case-detail?CaseNo=ARB/13/31.

(5) The Energy Charter Treaty is a multilateral agreement applicable to the energy sector. It was signed by the EU in December 1994 and entered into force for the EU in April 1998. Its key provisions concern the protection of investment, trade in energy materials and products, transit and dispute settlement. The ECT is currently under modernisation process.

(6) Commission Decision of 10 November 2017 in State aid SA.40348 (2015/NN) — Spain — Support for electricity generation from renewable energy sources, cogeneration and waste (JOCE C/442/2017).

(7) Regulation No 1 determining the languages to be used by the European Economic Community (OJ 17, 6.10.1958, p. 385).

(8) See also 2017 Commission Decision, section 3.5.3.

(9) Amicus curiae briefs submitted by the European Union in several proceedings before the U.S. Courts, including in Civil Action No. 18-1753 Antin v Spain; the text of those amicus curiae briefs is available at https://ec.europa.eu/competition-policy/state-aid/national-courts/observations-other-courts_en; see also the relevant Council document ST 6146 2019, endorsing the filing of this amicus curiae brief, available at https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-6146-2019-INIT/fr/pdf. See also Communication from the Commission to the European Parliament and the Council on ‘Protection of intra-EU investment’ of 19 July 2018 (COM (2018) 547 final), page 3-4.

(10) Case A 1/20, Request for an opinion by Belgium, and Case C-155/21, Athena Investment v Spain.

(11) http://europa.eu/rapid/press-release_IP-15-5198_en.htm. The Commission notes that on 5 May 2020, 23 Member States signed an agreement for the termination of intra-EU BITs. That agreement implements the Achmea judgment and entered into force on 29 August 2020.

(12) Judgment of the Court of Justice of 6 March 2018, Case C-284/16, Slowakische Republik v Achmea BV, ECLI:EU:C:2018:158.

(13) This interpretation was confirmed by the Advocate General Szpunar Opinion of 3 March 2021 in Case C- 741/19, République de Moldavie, ECLI:EU:C:2021:164, see in particular paragraphs 70-80 and 89-90; see also the Advocate General Saugmandsgaard Øe Opinion of 29 October 2020 in Joined Cases C-798/18 and C-799/18, Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie) and Others, ECLI:EU:C:2020:876, paragraph 92 and footnote 55.

(14) Judgment in Commission v Italy, 10/61, EU:C:1962:2, page 10: ‘In matters governed by the EEC treaty, that treaty takes precedence over agreements concluded between the Member States before its entry into force.’ This principle has been confirmed many times thereafter both for multilateral agreements and bilateral agreements, see for example judgments in Conegate, 121/85, EU:C:1986:114, paragraph 25; in Matteucci v Communauté française de Belgique, C-235/87, EU:C:1988:460, paragraph 22; in Exportur, C-3/91, EU:C:1992:420, paragraph 8, in Commission v Luxembourg, C-473/93, EU:C:1996:263, paragraph 40; in Commission v Austria, C-147/03, EU:C:2005:427, paragraph 58; in Budějovický Budvar, C-478/07, EU:C:2009:521, paragraphs 97 to 99; and in Commission v Slovakia, C-264/09, EU:C:2011:580, paragraph 41.

(15) See, for instance, Judgment of the Court of Justice of 30 May 2006, Case C-459/03, Commission v Ireland, ECLI:EU:C:2006:345; Opinion 2/13 paragraph 180.

(16) See in this regard i) Communication from the Commission to the European Parliament and the Council on ‘Protection of intra-EU investment’ of 19 July 2018 (COM (2018) 547 final), page 3-4; and ii) Declaration of the Representations of the Governments of the Member States of 15 January 2019 on the legal consequences of the Judgment of the Court of Justice in Achmea and on Investment Protection in the European Union, page 2. Judgment of the Court of Justice of 6 March 2018, Case C-284/16, Slowakische Republik v Achmea BV, ECLI:EU:C:2018:158.

(17) Directive 2001/77/EC of the European Parliament and of the Council of 27 September 2001 on the promotion of electricity produced from renewable energy sources in the internal electricity market (OJ L 283, 27.10.2001, p. 33).

(18) Judgment of the Court of 13 March 2001 in C-379/98, PreussenElektra, ECLI:EU:C:2001:160.

(19) Directive 2009/28/EC of the European Parliament and of the Council of 23 April 2009 on the promotion of the use of energy from renewable sources and amending and subsequently repealing Directives 2001/77/EC and 2003/30/EC (OJ L 140, 5.6.2009, p. 16).

(20) Communication from the Commission — Guidelines on State aid for environmental protection and energy 2014-2020 (OJ C 200, 28.6.2014, p. 1).

(21) Directive 96/92/EC of the European Parliament and of the Council of 19 December 1996 concerning common rules for the internal market in electricity (OJ L 27, 30.1.1997, p. 20).

(22) Antin award, paragraph 91.

(23) See Article 2 (1) of Royal Decree 661/2007.

(24) Order of the Court of 22 October 2014 in Case C-275/13 Elcogas. The Court found that the compensation mechanism was imputable to the State, since it was established and regulated by Law 54/1997 and Royal Decree 2017/1997. Relying on those provisions, the Court also concluded that the compensation mechanism for extra costs was financed through State resources. In particular, the Court observed that a Ministerial Decree fixed annually the amount of the network access charges, that the latter were imposed on all domestic final consumers and network users. Moreover, the National Energy Commission, a State body, administered the funds thus collected and did not enjoy any discretion in that regard.

(25) For an exhaustive list of the scheme’s legal basis, see Section 2.1 of the 2017 Commission Decision.

(26) For details on the eligible technologies, see recital 14 of the 2017 Commission Decision.

(27) This rate was applicable to the first regulatory period (2014-2019). From the second regulatory period onwards, the rate is 7,09 %, if no use is made of the second additional provision of Royal Decree-Law 17/2019, to maintain the profitability of the previous period.

(28) Antin award, paragraph 139-140.

(29) See 2017 Commission Decision, recital 120.

(30) Antin award, paragraph 110.

(31) Antin award, paragraphs 70, 72.

(*1) Data are only available for November and December 2009, and the reported energy input corresponds only to this period.

(*2) Spain explained that this reduction is due to a smaller generation in the period March-June 2020, which corresponds to the lockdown due to COVID-19 crisis and that in the third and fourth quarters of 2020 production recovered to normal levels, even exceeding those of the previous year.

(32) Antin award, paragraph 261.

(33) Antin award, paragraph 359.

(34) Antin award, paragraph 46.

(35) Antin award, paragraph 236.

(36) Antin award, paragraphs 59-68.

(37) Antin award, paragraphs 51-53, 56-58.

(38) Antin award, paragraphs 572-573.

(39) Antin award, paragraph 748.

(40) Antin award, paragraph 640.

(41) Antin award, paragraph 587.

(42) Antin award, paragraph 667.

(43) Antin award, paragraph 673.

(44) Antin award, paragraph 691, 714, 725 (as amended by the tribunal’s rectification decision of 29 January 2019).

(*3) Actual data based on CNMC information

(45) See 2017 Commission Decision, recital 165. This view has been confirmed in the Opinion of Advocate General Szpunar of 1 July 2021 in Case C-638/19 P, Commission v European Food and Others.

(46) Judgment of the Court of 11 July 1996, Case C-39/94, SFEI and Others, ECLI:EU:C:1996:285, paragraph 60; Judgment of the Court of Justice of 29 April 1999, Case C-342/96, Spain v Commission, ECLI:EU:C:1999:210, paragraph 41.

(47) Judgment of the Court of Justice of 27 September 1988, Joined Cases 106/87 to 120/87, Asteris and Others v Greece and EEC, ECLI:EU:C:1988:457, paragraph 23.

(48) Judgment of the General Court of 18 June 2019, Case T-624/15, European Food and Others v Commission, ECLI:EU:T:2019:423, paragraph 103.

(49) See recitals 101 and 102 of Commission Decision (EU) 2015/1470 of 30 March 2015 on State aid SA.38517 (2014/C) (ex 2014/NN) implemented by Romania — Arbitral award Micula v Romania of 11 December 2013 (OJ L 232, 4.9.2015, p. 43).

(50) Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer has explained that the award of damages equal to the sum of the amounts of aid that were envisaged to be granted would constitute an indirect grant of the aid found to be illegal and incompatible with the common market (Opinion of 28 April 2005, Joined Cases C-346/03 and C-529/03, Atzeni and Others, ECLI:EU:C:2005:256, paragraph 198).

(51) Judgment of the General Court of 18 June 2019, Case T-624/15, European Food and Others v Commission, ECLI:EU:T:2019:423, paragraph 78. The appeal proceedings before the Court of Justice are ongoing: C-638/19 P, Commission v European Food and Others. The Advocate General Szpunar considered in his Opinion, delivered on 1 July 2021, that the General Court erred in law as regards the moment at which the aid was granted (ECLI:EU:C:2021:529, paragraphs 125, 128-129, 133-135).

(52) See footnote 52 above.

(53) Judgment of the Court of First Instance of 12 September 2007, Case T-68/03, Olympiaki Aeroporia Ypiresies v Commission, ECLI:EU:T:2007:253, paragraph 34.

(54) Judgment of the Court of Justice of 22 September 2020, Case C-594/18 P, Austria v Commission (Hinkley Point C), ECLI:EU:C:2020:742, paragraph 44.

(55) See 2017 Commission Decision, recitals 159-166.

(56) Either on 2 September 2021 in case C-741/19 Republic of Moldova, or in opinion 1/20 or in case C-155/21, which should be decided within the next 18 months.

(57) Judgment of the Court of Justice of 6 March 2018, Case C-284/16, Slowakische Republik v Achmea BV, ECLI:EU:C:2018:158.

(58) See in this regard i) Communication from the Commission to the European Parliament and the Council on ‘Protection of intra-EU investment’ of 19.7.2018 (COM (2018) 547 final), page 3-4; and ii) Declaration of the Representations of the Governments of the Member States of 15 January 2019 on the legal consequences of the Judgment of the Court of Justice in Achmea and on Investment Protection in the European Union, page 2.

(59) The Commission shall assess the compatibility of unlawful State aid with the internal market in accordance with the substantive criteria set out in any instrument in force at the time when the aid was granted. See Commission notice on the determination of the applicable rules for the assessment of unlawful State aid (notified under document number C(2002) 458) (OJ C 119, 22.5.2002, p. 22).

(60) Judgment of the Court of 19 December 2019, Case C-385/18, Arriva Italia and Others, ECLI:EU:C:2019:1121, paragraph 36.

(61) Commission decision of 30 March 2015 in State aid SA.38517 Micula v Romania (ICSID arbitration award). The Commission decision was annulled by the Judgment of the General Court of 18 June 2019, Case T-624/15, European Food and Others v Commission, ECLI:EU:T:2019:423. The appeal proceedings before the Court of Justice are ongoing (C-638/19 P, Commission v European Food and Others).

(62) Community guidelines on State aid for environmental protection (OJ C 82, 1.4.2008, p. 1).

(63) See footnote 52 above.

(64) As confirmed by the Judgment of the Court of Justice of 22 September 2020, Case C-594/18 P, Austria v Commission (Hinkley Point C), ECLI:EU:C:2020:742.

(65) The Court of Justice has established the criteria to define an economic unit in its Judgment of 10 January 2006, C-222/04, Cassa di Risparmio di Firenze and Others, ECLI:EU:C:2006:8, paragraph 109-125.

(66) See 2017 Commission Decision, recital 120.

(67) As confirmed by the recent Judgment of the Court of Justice of 22 September 2020, Case C-594/18 P, Austria v Commission (Hinkley Point C), ECLI:EU:C:2020:742.

(68) See 2017 Commission Decision, recitals 119-124.

(69) See 2017 Commission Decision, recital 120.