POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

o vmesni oceni evropskega programa za spremljanje Zemlje (GMES) in njegovih začetnih operativnih dejavnostih (2011–2013)

1. Uvod

Poročilo navaja glavne ugotovitve in priporočila vmesne ocene programa GMES in njegovih začetnih operativnih dejavnosti (v nadaljnjem besedilu: program), predstavlja odgovor Komisije na to oceno in navaja ukrepe, ki jih je glede na ugotovitve treba sprejeti.

Komisija v skladu s členom 14(2) Uredbe o evropskem programu za spremljanje Zemlje (GMES) in njegovih začetnih operativnih dejavnostih (2011–2013)[1] posreduje vmesno oceno Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij. Ker gre za vmesno poročilo, ne vsebuje vseh informacij, kot jih zahteva popolna naknadna ocena, ki se bo v skladu z uredbo GIO obravnavala do konca leta 2015. Poročilo zato pri oceni v glavnem temelji na kvalitativnem pristopu in predlaga nabor samo nekaterih možnih kazalnikov za prihodnje ocene.

Zamuda pri obravnavanju te dejavnosti je nastala kot posledica izgube virov zaradi nujne priprave uredbe o programu Copernicus za operativno fazo programa in delegiranega akta za določanje politike na področju podatkov programa Copernicus. To je veljalo za prednostno nalogo, da bi se zagotovili čim bolj neprekinjeno delovanje in stabilnost regulatornega okvira za uporabnike. Celotno poročilo o vmesni oceni je bilo objavljeno na spletni strani programa Copernicus[2] in je tam vedno dosegljivo, da se zagotovijo informacije za podrobnejšo obravnavo vprašanj, predstavljenih v nadaljevanju.

2. Ozadje

2.1. Od programa GMES do programa Copernicus

S skupno izjavo z naslovom „Baveno Manifesto“ iz leta 1998 je EU sprejela strateško odločitev o razvoju neodvisnih evropskih zmogljivosti za opazovanje Zemlje v okviru Evropskega sveta v Göteborgu leta 2000, da bi se zagotovile storitve na področju okolja in varnosti prek programa GMES (Globalno spremljanje okolja in varnosti). Namen je bil razviti močne zmogljivosti, ki bi jih okrepile obstoječe raziskovalne zmogljivosti na področju opazovanja Zemlje pod vodstvom Evropske vesoljske agencije (ESA), Evropske organizacije za uporabo meteoroloških satelitov (EUMETSAT) in posameznih držav članic. Od leta 1998 do 2013 sta EU in ESA financirali začetni razvoj GMES, tj. z vlaganjem v razvoj predoperativnih storitev, začetnih operativnih storitev GMES in vesoljske komponente.

Julija 2013 je Evropska komisija sprejela predlog uredbe o vzpostavitvi evropskega programa za opazovanje Zemlje z imenom Copernicus[3]. Preimenovanje v novo ime Copernicus zaznamuje prehod iz raziskovalne in predoperativne faze v fazo polne operativnosti.

Glavni cilj programa je pod nadzorom Unije zagotoviti nabor samostojnih storitev, ki bi omogočale dostop do natančnih okoljskih in varnostnih podatkov ter informacij, ki so prilagojene potrebam uporabnikov, zlasti tistih, ki so odgovorni za izdelavo, izvajanje in spremljanje politik v EU in njenih državah članicah. Cilj naložbe EU je premostiti vrzeli v opazovanju, zagotoviti dostop do obstoječe infrastrukture in razviti operativne storitve. Program Copernicus ima tudi ključno vlogo pri uresničevanju strategije Evropa 2020 za pametno, trajnostno in vključujočo rast.

Program Copernicus zajema šest operativnih storitev: spremljanje morskega okolja, spremljanje ozračja, spremljanje kopnega in podnebnih sprememb ter podporo pri ravnanju v izrednih razmerah in na področju varnosti. Podatki, pridobljeni s sateliti in napravami in situ, kot so plovci, baloni in zračna tipala, zagotavljajo pravočasne in zanesljive informacije in napovedi z dodano vrednostjo v podporo, na primer kmetijstvu in ribištvu, pri rabi zemljišč in urbanističnemu načrtovanju pri odzivanju na nesreče, pomorskemu prevozu ali spremljanju onesnaženosti zraka.

2.2. GMES in njegove začetne operativne dejavnosti

Program je bil ustanovljen kot začasni instrument za premostitev prehoda s predoperativnih storitev GMES, razvitih v začetni fazi in financiranih iz sredstev za vesolje 7. OP, na popolno izkoriščenost GMES po letu 2013. Program GIO se je uradno začel 1. januarja 2011 in prve operativne storitve GMES so se začele izvajati aprila 2012. Ti dve storitvi, ki sta dosegli status polne operativnosti, sta storitvi za ravnanje v izrednih razmerah (EMS) in spremljanje kopnega. Program se osredotoča na celotno verigo storitev za ravnanje v izrednih razmerah in storitev spremljanja kopnega: dejavnosti, povezane z infrastrukturo, dostop do podatkov in razvoj izdelkov. Razlogi za zagotavljanje financiranja teh področij so bili: (i) da se zagotovi neprekinjena povezava s pripravljalnimi ukrepi GMES[4], (ii) da se obravnava nujnost zemljevidov in storitev za ravnanje v izrednih razmerah in (iii) da se prizna, da bodo zasebni ponudniki storitev prenehali opravljati svoje dejavnosti brez neprekinjenega delovanja.

2.3. Vmesna ocena programa

Vmesno oceno je naročila Komisija, opravil pa jo je Center za strateške storitve in storitve vrednotenja, ki je uporabil podatke raziskav in intervjujev, ki so bili izvedeni 2012.

Cilj je bil zagotoviti oceno izvajanja programa do danes in zlasti:

· oceniti ustreznost (in usklajenost), uspešnost, učinkovitost (in vplive), dodano vrednost ter trajnost izvajanja programa;

· oceniti napredek v zvezi s posebnimi cilji politik, povezanih z GMES: politiko dostopa do podatkov in informacij, varnostno politiko, forumom uporabnikov GMES, odborom in varnostnim odborom GMES itd.;

· zagotoviti informacije o programu GMES po letu 2013.

V času vrednotenja so bile storitve v začetni fazi in zato je bil poudarek tudi na ocenjevanju napredka v širšem smislu, na primer v kolikšni meri je bila koordinacijska vloga Komisije učinkovita in v kolikšni meri je novoustanovljeni forum uporabnikov GMES dosegel zastavljene cilje.

3. Glavne ugotovitve ocene

To poročilo temelji na strukturi zunanjega poročila o vmesni oceni. Slednje se je osredotočalo na operativne vidike programa, in sicer na storitvi za ravnanje v izrednih razmerah in spremljanja kopnega. Preostale storitve so bile ali predoperativne, tj. temeljile so na raziskovalnih projektih, financiranih s sredstvi iz 7. OP, ali so bile v fazi načrtovanja. To velja v primeru projektov MyOcean2 in MACCII 7. OP za komponente morskega okolja oziroma ozračja. Varnostne storitve in storitve podnebnih sprememb nimajo enotnega referenčnega projekta, vendar lahko temeljijo na rezultatih številnih raziskovalnih projektov in pobud na nacionalni ravni. Vesoljska komponenta je bila analizirana v poročilu samo z vidika odkupa podatkov od sodelujočih misij, ki temelji na zahtevah, izraženih prek mehanizma skladišča podatkov (DWH) v dogovoru z ESA (saj so bili namenski sateliti Sentinel še vedno v gradnji).

3.1. Operativne storitve

3.1.1. Storitve za ravnanje v izrednih razmerah (EMS)

Storitve EMS-kartiranja, uvedene aprila 2012, so zelo pomembne za potrebe nacionalnih organov civilne zaščite in širših uporabnikov. Potrebe uporabnikov so bile zato upoštevane v fazah oblikovanja, testiranja in validacije EMS.

Pridobljene izkušnje s storitvijo linkER[5] v okviru pripravljalnega ukrepa GMES in predoperativnega projekta SAFER[6] so poudarjene v končnih prispevkih, ki so bili posredovani Komisiji. Storitve so bile učinkovite pri vključevanju praktičnih izkušenj in znanj večletnega obdobja glede potreb uporabnikov na področju ravnanja v izrednih razmerah v okviru posebnih tematskih delavnic, delovnih skupin in srečanj uporabnikov, organiziranih v času preteklih projektov. Podatkovni proizvodi, razviti z EMS-kartiranjem, kažejo na močno povezavo s tistimi, ki so bili razviti v okviru predoperativnega projekta 7. OP SAFER, čeprav je bilo narejenih nekaj sprememb, ki so povezane s posebnostmi novih operativnih storitev.

Pomemben dosežek EMS-kartiranja je dostopnost do popolnoma operativnih storitev, zmožnih prenašanja podatkovnih proizvodov tako pri neposrednem kot posrednem dostopu od začetka uvedbe storitev. Ker pa posredni dostop v času vrednotenja še ni bil aktiviran, se je zdelo, da bi imele storitve neposrednega dostopa večji vpliv pri nudenju pomoči skupnosti uporabnikov, zlasti na področju civilne zaščite. Uporabniki storitev so bili zelo zadovoljni s končnimi slikovnimi proizvodi. Vendar pa je nekaj uporabnikov s področja civilne zaščite, ki uporabljajo podatkovne proizvode EMS-kartiranja, izjavilo, da želijo dostop do primarnih podatkovnih nizov prek skladišča podatkov (DWH) ESA, ki omogoča dostop do satelitskih podatkov sodelujočih misij, in bi jih tako vključili v operativni potek dela. Storitve EMS-kartiranja bi bile lahko učinkovitejše, če bi se vesoljska komponenta dopolnila, kjer bi bilo to potrebno, z neposrednim dostopom do podatkov in situ v zelo visoki ločljivosti za posebne vrste izrednih razmer (npr. podatki o potresih, pridobljenih z daljinskim zaznavanjem iz zraka). Nujna so stalna prizadevanja znotraj EMS-kartiranja (neposredni dostop) za izboljšanje pravočasnosti dostopa do podatkov EMS po aktivaciji storitev.

Mreža osrednjih nacionalnih točk, ki je bila ustanovljena s pripravljalnim ukrepom linkER ter jo vodi Center za spremljanje in informiranje GD ECHO, je imela ključno vlogo pri razširjanju podatkovnih proizvodov EMS-kartiranja pomembnim deležnikom na regionalni in podregionalni ravni. Ti ukrepi so se izkazali za zelo pomembne pri oblikovanju odziva skupnosti uporabnikov, v nekaterih državah članicah pa bo na tem področju potrebno še več dela.

3.1.2. Storitve spremljanja kopnega

Podatkovni proizvodi vseevropske komponente storitev spremljanja kopnega so zelo primerni za ugotovljene potrebe evropskih in nacionalnih oblikovalcev okoljskih politik ter javnih organov, odgovornih za spremljanje okolja in poročanje. Proizvodi, predvideni v okviru globalne komponente storitev spremljanja kopnega, so tudi zelo primerni za redno spremljanje vegetacije in drugih bioloških parametrov z namenom obveščanja področij politik EU, kot sta kmetijstvo in mednarodni razvoj, kjer ima EU globalne zaveze, in da se lahko zagotovi prispevek h globalnim pobudam o izmenjavi prostorskih informacij, kot je Globalni sistem sistemov za opazovanje Zemlje (GEOSS).

Faza racionalizacije v razvoju posebnih proizvodov je bila ključna pri zagotavljanju čim večje homogenosti rezultatov. Vendar pa je za celotno operacijo pomembno, da so podrobne specifikacije izdelkov objavljene že zelo zgodaj v obdobju trajanja pogodb o storitvah. V tem pogledu ocena poudarja potrebo po bolj natančni opredelitvi zahtev za opazovanje (npr. z opredelitvijo vprašanj sezonske vegetacije v skladišču podatkov v zvezi z zahtevami satelitskih podatkov).

Čeprav bodo v okviru programa Copernicus prihodnji sateliti Sentinel pošiljali podatke v srednji ločljivosti, se je znotraj storitev pokazala vse večja potreba po večjih količinah podatkov v visoki ločljivosti. Sistem javnih naročil podatkov, ki temelji na zahtevah skladišča podatkov in je trenutno pod vodstvom ESA, se bo v prihodnosti še uporabljal in izboljšal za tovrstne podatke.

Storitve spremljanja kopnega so imele pri razvoju tematskih proizvodov daljšo opredelitveno fazo od pričakovane in za proces racionalizacije je bilo treba uskladiti rezultate, ki so jih proizvedli različni podizvajalci storitev z različnih geografskih področij. Nerazrešena ostajajo nekatera vprašanje glede pravočasne vseevropske razpoložljivosti podatkovnih proizvodov o kopnem.

Svetovna komponenta storitev spremljanja kopnega bi lahko podpirala oblikovanje politik, ki temeljijo na dokazih, zlasti pri zunanjih politikah EU na področjih, kot so kmetijstvo, zanesljiva preskrba s hrano, okolje, širjenje puščav, spremljanje suše in boj proti podnebnim spremembam na mednarodni ravni. Storitve bi morale prav tako pomagati EU pri izpolnjevanju njenih obstoječih evropskih zavez iz mednarodnih pogodb in konvencij s prispevanjem h GEOSS, s čimer bi se izpolnile mednarodne obveznosti EU glede opazovalnih sistemov Zemlje. Pobude, kot je „Corine Land Cover User Application Database“ EEA, so dober primer različnih načinov nadaljnje uporabe ključnih izdelkov programa Copernicus.

3.2. Udeležba uporabnikov, razvoj sorodnih storitev in dostop do podatkov

Program velja za bistvenega za potrebe uporabnikov, zlasti na evropski in nacionalni ravni. Vseevropski podatkovni proizvodi so potrebni za politiko, ki temelji na dokazih, z opazovanjem iz vesolja, spremljanja in poročanja o dejavnostih na izredno pomembnih področjih, kot sta izpolnjevanje ključnih evropskih okoljskih ciljev in spremljanje vpliva podnebnih sprememb.

Doseženo je bilo splošno soglasje, da program prinaša dodano vrednost, ker na evropski ravni zagotavlja podatkovne proizvode, ki so skladni in primerljivi, čeprav se GMES lahko še izboljša na določenih področjih (npr. politike jasnih podatkov, lažjega dostopa do podatkov). Zagotoviti je treba ustrezno sodelovanje z lokalnimi in regionalnimi organi, ki niso tako jasno opredelili (zlasti v nekaterih državah članicah), kako bi lahko proizvodi GMES pripomogli pri oblikovanju lokaliziranih storitev za državljane. Ocena je dala pozitivne rezultate glede udeležbe uporabnikov: zdi se, da jih zelo zanimajo rezultati in pridobivanje podatkovnih proizvodov, ki jih ponujata operativni storitvi, financirani prek programa.

Program Copernicus ima ne glede na kratkoročne izzive srednje- in dolgoročno potencial za ustvarjanje delovnih mest in podpiranje gospodarske rasti prek razvoja storitev opazovanja Zemlje. Prav tako je treba učinkoviteje izkoriščati ta potencial z uporabo povratnih informacij o potencialni uporabi podatkov, ki so jih poslali javni organi (zlasti na lokalni in regionalni ravni). Poleg tega je potrebna še dodatna prilagoditev podatkov (in vključitev dodatnih tematskih podatkovnih nizov), preden se lahko za proizvode trdi, da zadoščajo potrebam uporabnikov na lokalni in regionalni ravni. V razvojni fazi se lahko vključijo novi deležniki v vrednostno verigo glede zagotavljanja podatkov in razvijanja nadaljnjih storitev dodane vrednosti.

Priznan je bil potencial za razvoj podrejenega trga skupaj s priporočilom, da se zagotovi nadaljnji razvoj programa in storitev. Podatki EEA kažejo, da je zagotavljanje brezplačno dosegljivih podatkov na spletu, ki integrirajo podatke GMES s podatki iz drugih virov (npr. Corine Land Cover Image 2006[7] in Urban Atlas[8]), že spodbudilo javni sektor pri razvijanju storitev za uporabnike. Dostopnost kakovostnih in pravočasnih referenčnih podatkov ter podatkov in situ je glavni razlog za uspeh. Čeprav je bil prek okvirnega programa INSPIRE[9] dosežen napredek pri odpravljanju tehničnih težav glede usklajevanja nacionalnih referenčnih podatkov, je potrebno nadaljnje delo.

Ovire za nadaljnji razvoj so: pomanjkanje znanja in ozaveščenosti med MSP glede dostopanja do podatkov, negotovost glede potencialnega obsega in področja delovanja javnih trgov za podatkovne storitve, poti na tržišče in vprašanje, ali obstaja dovolj veliko povpraševanje (in zmožnost plačevanja), da se tako ustvarijo ekonomije obsega. Kar je bilo opredeljeno kot tvegano in negotovo financiranje, je bilo zdaj odpravljeno, kljub dejstvu, da je proračun za program Copernicus, odobren v finančnem okviru, nižji od prvotnega predloga Komisije, se nova uredba o programu Copernicus in njegovo prihodnje upravljanje oblikujeta tako, da se prilagodita tem razmeram in da se bo zagotovilo neprekinjeno delovanje, potrebno za naložbe interesnih skupin za uporabo podatkov programa Copernicus.

3.3. Splošni rezultati ocene

Na splošno je ocena je potrdila pomembnost, učinkovitost in uspešnost programa. Jasno je, da je bil cilj ustanovitve prvih operativnih storitev dosežen.

Kar zadeva skladnost, čeprav je bila uredba programa sprejeta pred strategijo Evropa 2020, je program skladen s cilji strategije spodbujanja pometne, trajnostne in vključujoče rasti prek razvoja nadaljnjih storitev, ki bodo prispevale k rasti in zaposlovanju. Vendar obstajajo ovire pri povečanju potenciala zaradi pomanjkanja ozaveščenosti med podjetji in povpraševanja po podatkih v visoki ločljivosti.

Čeprav je morda še prezgodaj za dokončno oceno, se za operativni storitvi, ki sta bili razviti v okviru programa, na splošno predvideva, da bosta stroškovno učinkoviti; druge vplive bo treba presoditi po naknadnem vrednotenju, ki bo potekalo 2015.

Deležniki so bili zelo zadovoljni s celotnim upravljanjem in izvajanjem ukrepov znotraj programa. Glede na rezultate intervjujev velja omeniti, da je večina uporabnikov izjavila, da jih zanimajo tako že operativne storitve kot tudi presečni proizvodi iz celotnega nabora operativnih storitev. Ocena je pokazala obstoj alternativ za GMES za del uporabnikov: te so morda na nacionalni ravni in bodo zato izgubile evropsko razsežnost programa pod nadzorom ali pa niso brezplačne, kot bodo proizvodi storitev in podatki satelitov Sentinel. Uporabniki so bili zadovoljni s prenosom posebnih funkcij na JRC, EEA in center za spremljanje in informacije GD ECHO v zvezi z razvojem dveh storitev GMES. Ustrezno tehnično znanje zagotavljata na primer JRC in EEA pri usmerjanju razvoja EMS-kartiranja in storitev kopnega, da se zagotovi ustrezno usklajevanje pri opredelitvi podatkov in slikovnih potreb za ESA. Potrebno pa je nadaljnje sodelovanje, na podlagi katerega bo skladišče podatkov, ki ga upravlja ESA, zagotavljalo prilagojene podatke.

Delo odgovornega oddelka Komisije je bilo ovrednoteno pozitivno in priznan je bil obstoj povezave med raziskovalnimi projekti in predoperativnimi storitvami. Kljub temu je bila poudarjena potreba po ustreznejši določitvi prednostnih dejavnosti. Na splošno je bil program ocenjen kot učinkovit mehanizem za razvoj popolnoma operativnih storitev. Zaradi proračunskih omejitev sta bili v tej zgodnji fazi razviti le dve od načrtovanih potencialnih šestih storitev; izbira se je izkazala za primerno, saj je opredelila namen, da se še naprej financirajo druge storitve v predoperativnem okolju.

Evropska dodana vrednost programa je bila jasno označena kot reševanje potreb uporabnikov pri spremljanju čezmejnega opazovanja Zemlje v sektorjih za ravnanje v izrednih razmerah in kopnega. Številne potrebe oblikovalcev politik in javnih uporabnikov programa za opazovanje Zemlje so same po sebi čezmejne narave zaradi skupne odgovornosti držav članic za spremljanje obmejnih območij in medsebojne povezanosti različnih regij. Različne države imajo podobne okoljske ali urbanistične značilnosti, npr. spremljanje biotske raznovrstnosti na obrežjih, izzivi urbanističnega načrtovanja v mestih podobne velikosti.

Sčasoma bi lahko evropski podatkovni nizi prek pristopa „postopnega uvajanja, postopnega zaključevanja“ vključevale prispevke nacionalnih geodetskih in katastrskih agencij ter iz zemljiških knjig. To pa je odvisno od rešitve vprašanj, povezanih z nezadostnim usklajevanjem podatkov. V vmesnem obdobju morata obe podatkovni bazi soobstajati na podlagi ustreznih povezav in interoperabilnosti, tudi zahvaljujoč procesu INSPIRE.

4. Glavna priporočila in načrtovani nadaljnji ukrepi

Komisija je z vrednotenjem pridobila dragocene izkušnje. Prizadeva si stalno izboljševati izvajanje programa in upoštevati priporočila glede oblikovanja in izvajanja popolnoma operativne faze. Vrednotenje je prav tako prispevalo praktične napotke za pripravo predloga za novo uredbo za program Copernicus (COM(2013) 312 final/2 z dne 12. julija 2013) za razvoj politike na področju podatkov in prepoznavanja podatkovnih zahtev (tj. skladišče podatkov).

Zaradi zahtev po boljši shemi nakupovanja podatkov v zvezi s storitvami za ravnanje v izrednih razmerah in storitvami spremljanja kopnega potekajo pogovori glede nove različice skladišča podatkov med Evropsko komisijo in Evropsko vesoljsko agencijo. Izboljšave na področju hitrejšega delovanja, odločanja in nakupovanja so bile jasno poudarjene v dokumentu. Glede pravočasnosti storitev EMS potekajo sestanki med ponudnikom storitev, ESA in Komisijo, da bi se opredelile odgovornosti in možna ozka grla, da bi se izboljšala splošna učinkovitost.

Med vrednotenjem so se pojavila vprašanja glede prihodnje vloge foruma uporabnikov, ki mora biti ločen od tistega pri odboru GMES, tako da se ne bo spodkopala vloga foruma uporabnikov pri zagotavljanju povezave v dogovorih glede vodenja med Komisijo, državami članicami in „pravimi“ končnimi uporabniki. Forum uporabnikov ni omenjen v trenutnem predlogu uredbe o programu Copernicus, ker ne upošteva uveljavljenih pravil komitologije; kljub temu se bo nadaljevala udeležba deležnikov[10], zlasti na ravni storitev in z bolj specializiranimi skupinami uporabnikov.

Glede upravnega bremena in bremena poročanja deležnikov ni izrazito velikih zahtev. Ponudniki storitev niso izpostavili posebnih vprašanj glede količine informacij, ki so potrebne za izvajanje pogodb o storitvah. Vendar med vrednotenjem okvir spremljanja in kazalnikov za GMES še vedno ni bil popolnoma usklajen in se ni izvajal. Pregled kazalnikov, s katerimi se meri prihodnji prispevek programa pri doseganju ciljev politik v povezavi s programom Copernicus, je izvedel ocenjevalec; to bo pomembno prispevalo pri merjenju uspešnosti popolnoma operativnega programa, kot je Copernicus, in bo vključeno v prihodnje dogovore o storitvah.

Ker se storitve in podatki že zdaj uporabljajo na različnih področjih politik, so rezultati vrednotenja zanimivi tudi za druge službe Komisije, zlasti za naslednje generalne direktorate: AGRI, CLIMA, ESZD, ECHO, ENV, MARE in REGIO. Poleg tega lahko Evropska agencija za okolje (EEA) in JRC črpata iz ugotovitev vrednotenja v njuni sedanji vlogi tehničnih koordinatorjev za storitvi za ravnanje v izrednih razmerah GMES in spremljanja kopnega.

Razvoj storitev je bil po priporočilu oblikovan za izkoriščanje sinergij in izogibanje podvajanju. Po mnenju ocenjevalca se je do zdaj bolj osredotočalo na vesoljsko komponento na škodo komponent in situ in storitev. Večja pozornost politike je bila odločilnega pomena pri zagotavljanju storitev, ki so dovolj dobro opremljene, in zapiranju vrzeli v podatkih, ker so te komponente ključnega pomena za končni uspeh programa. Na Komisiji je bila nedavno izvedena reorganizacija, da bi se zagotovilo, da tako komponenta infrastrukture kot tudi storitve dobijo ustrezno pozornost: zdaj obstajata dve enoti, vsaka se ukvarja z enim od področij programa Copernicus. Poleg tega osnutek uredbe o programu Copernicus upošteva priporočilo, tako da predvideva znatno povečanje sredstev za storitve.

Ocenjevalec je poudaril, da je treba dokončno oblikovati politiko na področju podatkov in informacij. Deležniki programa Copernicus, zlasti zasebni sektor, ki so slabše obveščeni, potrebujejo jasno predstavo o tem, kako bo pojem „popoln in odprt dostop do podatkov“ deloval v praksi. Komisija je nedavno sprejela delegirano uredbo[11] o politiki na področju podatkov, v kateri so ta vprašanja pojasnjena.

[1] Uredba (EU) št. 911/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. septembra 2010 o evropskem programu za spremljanje Zemlje (GMES) in njegovih začetnih operativnih dejavnostih (2011-2013). UL L 276, 20.10.2010, str. 1.

[2] http://www.copernicus.eu/pages-principales/library/study-reports/.

[3] COM(2013) 312 final/2 z dne 12. julija 2013.

[4] Za pripravljalne ukrepe GMES je bilo v obdobju 2008–2010 dodeljenih 10,2 milijona EUR. Podprti so bili trije letni razpisi v trajanju 3 let, kar je privedlo do dodelitve petih pripravljalnih projektov.

[5] linkER je pripravljalni ukrep, namenjen podpori operativne uporabe storitev proizvodov za ravnanje v izrednih razmerah GMES v Evropski uniji.

[6] Cilj projekta SAFER je izvajanje predoperativnih različic storitev za ukrepanje v izrednih razmerah.

[7] Leta 1985 se je v Evropski uniji začel program Corine. Pri programu Corine gre za usklajevanje informacij glede okolja. Gre za prototip projekta, ki se je ukvarjal s številnimi okoljskimi vprašanji. EEA je prevzela njegove podatkovne baze in številne programe.

[8] Urban Atlas zagotavlja vseevropsko primerljive podatke o urejanju prostora in o zemljiščih za velika mestna območja z več kot 100 000 prebivalcev, kot jih je opredelil projekt Urban Audit. Podatki geografskih informacijskih sistemov se lahko prenesejo skupaj z zemljevidom za vsako pokrito mestno območje in poročilom z metapodatki.

[9] Direktiva 2007/2/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. marca 2007 o vzpostavitvi infrastrukture za prostorske informacije v Evropski skupnosti.

[10] COM(2013) 312 final/2 z dne 12. julija 2013, člen 2(2) in (3).

[11] Delegirana uredba Komisije z dne 12. julija 2013, dokumentarna številka C(2013)4311 final.