Posebno poročilo Programi pomoči EU 
pri razgradnji jedrskih 
elektrarn v Litvi, Bolgariji  
in na Slovaškem: od leta 
2011 je bilo doseženega 
nekaj napredka, vendar 
ključni izzivi še prihajajoSL 2016  št. 22
EVROPSKO  
RAČUNSKO
SODIŠČE
EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČE  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUKSEMBURG
Tel. +352 4398-1
Vprašanja:  eca.europa.eu/sl/Pages/ContactForm.aspx
Spletišče:  eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA
Veliko dodatnih informacij o Evropski uniji je na voljo na internetu.  
Dostop je mogoč na strežniku Europa ( http://europa.eu ).
Luxembourg: Urad za publikacije Evropske unije, 2016
Tiskana izdaja ISBN 978-92-872-5484-9 ISSN 1831-094X doi:10.2865/155200 QJ-AB-16-020-SL-C
PDF ISBN 978-92-872-5456-6 ISSN 1977-5784 doi:10.2865/014549 QJ-AB-16-020-SL-N
EPUB ISBN 978-92-872-5463-4 ISSN 1977-5784 doi:10.2865/124390 QJ-AB-16-020-SL-E
© Evropska unija, 2016
Reprodukcija je dovoljena z navedbo vira.
Za uporabo ali reprodukcijo slik 1, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15 in za sliko v Prilogi VII je treba za dovoljenje zaprositi 
neposredno imetnika ali imetnike avtorskih pravic.
Programi pomoči EU 
pri razgradnji jedrskih 
elektrarn v Litvi, Bolgariji 
in na Slovaškem: od leta 
2011 je bilo doseženega 
nekaj napredka, vendar 
ključni izzivi še prihajajo
(v skladu z drugim pododstavkom člena 287(4) PDEU)Posebno poročiloSL 2016  št. 22
02
 Revizijska ekipa
Posebna poročila Evropskega računskega sodišča predstavljajo rezultate njegovih revizij smotrnosti poslovanja in sklad­
nosti za posamezna proračunska področja ali upravljavske teme. Računsko sodišče izbira in načrtuje revizijske naloge 
tako, da je njihov učinek kar največji, in pri tem upošteva tveganje za smotrnost ali skladnost, višino ustreznih prihodkov 
ali porabe, prihodnji razvoj ter politični in javni interes.
To revizijo smotrnosti poslovanja je opravil senat II, ki ga vodi član Evropskega računskega sodišča Henri Grethen in ki 
je bil specializiran za področja porabe strukturnih politik, transporta in energetike. Revizijo je vodil član poročevalec 
Phil Wynn Owen, pri njej pa mu je pomagala revizijska ekipa iz senata II.
03
 Kazalo
Odstavek
 Glosar
 Kratice
I – X Povzetek
01–28  Uvod
04–10  Programi pomoči EU pri razgradnji jedrskih elektrarn
11–17  Kaj je razgradnja jedrskih elektrarn?
18–19  Ravnanje z radioaktivnimi odpadki
20 Načelo „onesnaževalec plača” kot načelo EU in mednarodno načelo
21–27  Vloge in odgovornosti udeležencev v programih pomoči EU pri razgradnji jedrskih elektrarn
28 Prejšnje posebno poročilo ERS o razgradnji jedrskih elektrarn
29–35  Obseg revizije in revizijski pristop
36–106  Opažanja
36–71  Od leta 2011 je bil pri razgradnji dosežen določen napredek, vendar pomembni izzivi ostajajo
37–58  Napredek je bil dosežen na nenadzorovanih območjih, vendar se razgradnja reaktorskih zgradb še ni 
začela, infrastruktura za ravnanje z radioaktivnimi odpadki pa je le delno dokončana
59–71  Zamude pri skoraj vseh ključnih projektih infrastrukture za razgradnjo
72–106  Ocenjeni stroški razgradnje bodo najmanj 5,7 milijarde EUR, z upoštevanjem stroškov končnega 
odlaganja pa dvakrat toliko
73–74  Skupni ocenjeni stroški razgradnje so se od leta 2010 povečali za 40 % na 5,7 milijarde EUR
75–85  Države članice, zlasti Litva, se spopadajo s finančnimi izzivi
86–88 Ocena načrtov financiranja in razgradnje, ki jo je opravila Komisija, je neustrezna
89–92  Iz proračuna EU se financira velika večina stroškov v vseh treh državah članicah
04 Kazalo 
93–99  Skupni ocenjeni stroški bi se podvojili, če bi se upoštevali tudi stroški končnega odlaganja visoko 
radioaktivnih odpadkov
100–106  Obveznosti za prihodnje stroške v treh obravnavanih državah članicah niso ustrezno knjižene
107–120  Zaključki in priporočila
 Priloga I  —  Jedrski reaktorji v razgradnji v okviru programa pomoči EU pri razgradnji 
jedrskih elektrarn
 Priloga II  —  Pregled pravnih podlag za programe pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn
 Priloga III —  Reaktorji jedrskih elektrarn v državah članicah in njihovo stanje na dan 
31. decembra 2015
 Priloga IV  —  Pregled udeležencev v programih pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn
 Priloga V —  Projekti, ki jih financira EU in so bili pregledani v okviru revizije
 Priloga VI —  Zamude in prekoračitve stroškov, ki vplivajo na vzorec 18 glavnih 
infrastrukturnih in podpornih projektov v zvezi z razgradnjo, financiranih 
iz programov pomoči EU od leta 2001
 Priloga VII  —  Izgradnja globinskega odlagališča za končno odlaganje izrabljenega jedrskega 
goriva v Olkiluotoju na Finskem
 Odgovori Komisije
05
 Glosar
Aktivacija : proces, pri katerem obsevanje z  nevtroni povzroči nenačrtovano indukcijo radioaktivnosti 
v moderatorjih, hladilih ter strukturnih in zaščitnih materialih.
Dovoljenja : vse dejavnosti, ki se izvajajo skozi celoten življenjski cikel jedrske elektrarne, vključno z razgradnjo, so 
regulirane in zanje je potrebno dovoljenje nacionalnega organa. Za dela na nadzorovanem območju je potrebna 
sprememba dovoljenja za obratovanje v  dovoljenje za razgradnjo.
Globinsko odlagališče : objekt za končno odlaganje, ki je zgrajen v stabilni geološki formaciji pod zemljo ter 
omogoča dolgoročno (več tisoč let ali dlje) zadrževanje dolgoživih radioaktivnih odpadkov in njihovo izolacijo 
pred dostopno biosfero. Odlaganje odpadkov pomeni, da se jih ne namerava vrniti, čeprav te možnosti ni mogoče 
izključiti. Geološko odlaganje se uporablja zlasti za odlaganje visoko radioaktivnih odpadkov.
Izrabljeno jedrsko gorivo : jedrsko gorivo, ki je bilo obsevano v  reaktorju in je doseglo konec svoje življenjske 
dobe.
Jedrska elektrarna : elektrarna, ki za gorivo uporablja cepljive jedrske snovi.
Jedrski reaktor : sistem v jedrski elektrarni, v katerem se zadržujejo in uravnavajo vzdrževane jedrske verižne 
reakcije.
Končni načrt razgradnje : dokument, ki ga ob zaustavitvi objekta pripravi upravljavec jedrske elektrarne in se 
predloži kot sestavni del vloge za pridobitev dovoljenja za razgradnjo. V načrtu so predstavljene vse potrebne 
dejavnosti, časovni načrt zanje in ocenjeni stroški, vključen pa je tudi finančni načrt. Dokument se lahko med 
potekom razgradnje spreminja.
Končno odlaganje : zadnja stopnja v procesu ravnanja z radioaktivnimi odpadki. Končno odlaganje se lahko izvaja 
na različne načine, vključno z  odlaganjem v  globinskem odlagališču za visoko radioaktivne odpadke.
Kontaminacija : nenačrtovana, neželena prisotnost radioaktivne snovi na površinah ali v  trdnih snoveh ali proces, ki 
povzroči njeno prisotnost na takih mestih.
Mednarodni podporni skladi za razgradnjo : skladi, ki jih upravlja Evropska banka za obnovo in razvoj (EBRD) 
ter podpirajo proces razgradnje, in sicer v Litvi prek Mednarodnega podpornega sklada za razgradnjo jedrske 
elektrarne Ignalina (IIDSF), v  Bolgariji prek Mednarodnega podpornega sklada za razgradnjo jedrske elektrarne 
Kozloduj (KIDSF) in na Slovaškem prek Mednarodnega podpornega sklada za razgradnjo jedrske elektrarne 
Bohunice (BIDSF).
06 Glosar 
Mokro skladiščenje izrabljenega jedrskega goriva : izrabljeno jedrsko gorivo se skladišči v bazenih. To je ena od 
dveh možnosti za prehodno skladiščenje izrabljenega goriva. Druga je „suho skladiščenje”.
Načelo „onesnaževalec plača” : splošno sprejeta praksa na področju okoljske politike, po kateri morajo stroške 
upravljanja onesnaževanja kriti tisti, ki so odgovorni za njegovo povzročitev.
Nadzorovano območje : območje z nadzorovanim dostopom, za katero veljajo posebni predpisi za varstvo pred 
ionizirajočim sevanjem in preprečevanje širjenja radioaktivne kontaminacije.
Obveznost : v računovodstvu je to sedanja obveza, ki izhaja iz preteklih dogodkov.
Opuščena lokacija („brownfield site”) : čeprav za ta izraz ni standardne mednarodne opredelitve, za namene 
tega poročila pomeni končno stanje lokacije razgrajene jedrske elektrarne, ki ne dosega statusa zelene lokacije 
(„greenfield site”). Opuščena lokacija ostane pod nadzorom regulativnih organov, za ponovno uporabo in sanacijo 
zemljišča pa veljajo nekatere omejitve.
Pogojna obveznost : v računovodstvu je to sedanja obveza, katere plačilo ni verjetno ali za katero zneska ni 
mogoče zanesljivo izmeriti, ali morebitna obveza, katere obstoj je odvisen od pojava negotovega prihodnjega 
dogodka.
Posredno upravljanje : eden od treh različnih načinov izvrševanja proračuna EU, pri katerem je Komisija v celoti 
odgovorna za proračun, naloge izvrševanja pa poveri eni ali več partnerskim državam, mednarodnim organizacijam, 
agencijam držav članic ali drugim organom.
Predhodni pogoji : pogoji za uspešno in učinkovito uporabo podpore EU. Predhodni pogoji za programe pomoči 
pri razgradnji jedrskih elektrarn so določeni v uredbah Sveta (Euratom) št. 1368/20131 in (Euratom) št. 1369/20132. 
Litva, Bolgarija in Slovaška so morale sprejeti ustrezne ukrepe, da so lahko te pogoje izpolnile do takrat, ko je 
Komisija sprejela sklep o financiranju v okviru letnega delovnega programa za leto 2014.
Programi pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn : programi EU, namenjeni zagotavljanju finančne pomoči 
Litvi, Bolgariji in Slovaški v skladu z ustreznimi pogoji, določenimi v njihovih pristopnih pogodbah, pri zapiranju 
in razgradnji njihovih sovjetskih jedrskih reaktorjev v  Ignalini, Kozloduju oziroma Bohunicah, ki jih ni bilo mogoče 
gospodarno posodobiti, da bi ustrezali zahodnim varnostnim standardom.
Radioaktivni odpadki : radioaktivno kontaminirani materiali ali aktivirani materiali iz procesov delovanja ali 
razgradnje elektrarn. Glede na stopnjo njihove radioaktivnosti jih delimo v različne podskupine (izvzeti, zelo 
kratkoživi, zelo nizko radioaktivni, nizko radioaktivni, srednje radioaktivni ali visoko radioaktivni).
Razgradnja jedrske elektrarne : postopek, s katerim se jedrska elektrarna razgradi, njeno območje pa počisti do 
vnaprej določenega končnega stanja.
Reaktorska zgradba : zgradba, v kateri so nameščeni reaktor in drugi glavni sestavni deli in ki je del nadzorovanega 
območja.
Rezervacija : v računovodstvu je to v bilanci stanja izkazana obveznost, katere zapadlost ali znesek sta negotova.
1 Uredba Sveta (Euratom) št. 1368/2013 z dne 13. decembra 2013 o podpori Unije za programa pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn v Bolgariji in na 
Slovaškem in razveljavitvi uredb (Euratom) št. 549/2007 in (Euratom) št. 647/2010 (UL L 346, 20.12.2013, str. 1).
2 Uredba Sveta (Euratom) št. 1369/2013 z dne 13. decembra 2013 o podpori Unije za programe pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn v Litvi in 
razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1990/2006 (UL L 346, 20.12.2013, str. 7).
07 Glosar 
Suho skladiščenje izrabljenega jedrskega goriva : izrabljeno jedrsko gorivo se skladišči v zabojnikih v posebej za 
to namenjenem objektu. To je ena od dveh možnosti za začasno skladiščenje izrabljenega goriva. Druga je „mokro 
skladiščenje”. 
Tehnična razgradnja : v tem poročilu ta izraz pomeni metodologijo, tehnologijo in dela v zvezi z dekontaminacijo, 
razstavljanjem in fragmentacijo radiološko aktiviranih/kontaminiranih struktur in sistemov ter njihovo ustrezno 
upravljanje.
Ukrepi razgradnje : projekti, namenjeni razbremenitvi dela finančnega bremena, ki ga razgradnja jedrskih elektrarn 
pomeni za države članice.
Ukrepi za blaženje posledic : projekti, katerih namen je prispevati k blaženju nekaterih posledic izgube nacionalnih 
zmogljivosti za proizvodnjo energije zaradi predčasnega zaprtja.
Večletni finančni okvir : večletni finančni okvir določa prednostno porabo sredstev in najvišje zneske, ki jih 
lahko EU porabi na posameznih področjih v določenem večletnem obdobju. Zgornje meje odhodkov iz uredbe 
o večletnem finančnem okviru niso enake zgornjim mejam v proračunu EU, ki so vedno nižje. Večletni finančni 
okvir vključuje tudi vire prihodkov za proračun EU in mehanizme popravkov za ustrezno obdobje (trenutno 
obdobje  2014–2020).
Zelena lokacija („greenfield site”) : čeprav za ta izraz ni standardne mednarodne opredelitve, za namene tega 
poročila pomeni končno stanje lokacije razgrajene jedrske elektrarne, ki omogoča, da se opusti nadzor regulativnih 
organov nad zemljiščem.
08
 Kratice
AWP : Letni delovni program
BNPP : Jedrska elektrarna Bohunice na Slovaškem
CPMA : Centralna agencija za vodenje projektov v Litvi
EBRD : Evropska banka za obnovo in razvoj
IAEA : Mednarodna agencija za atomsko energijo
IAS: Služba Evropske komisije za notranjo revizijo
INPP : Jedrska elektrarna Ignalina v  Litvi
INPP : Jedrska elektrarna Kozloduj v  Bolgariji
JAVYS a.s. : Slovaško državno podjetje za razgradnjo in ravnanje z radioaktivnimi odpadki
KPI: Ključni kazalnik uspešnosti
NDAP : Programi pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn
RBMK-1500 : Kanalni reaktor velike moči (kot v Litvi)
SERAW : Bolgarsko državno podjetje za ravnanje z  radioaktivnimi odpadki
VVER-440/230 : Tlačnovodni reaktor vzhodnega tipa (kot v Bolgariji in na Slovaškem)
09
 Povzetek
I
Ko so bile Litva, Bolgarija in Slovaška države kandidatke za pridružitev Evropski uniji (EU), sta bila kot eden od pogo ­
jev za njihov pristop določena zaprtje in poznejša razgradnja osmih sovjetskih jedrskih reaktorjev prve generacije 
na treh lokacijah jedrskih elektrarn.
II
Zaustavitev in poznejša razgradnja teh jedrskih reaktorjev pred koncem njihove predvidene življenjske dobe sta 
za vse tri države članice pomenila precejšnje finančno in ekonomsko breme. EU se je zato dogovorila, da jim bo za 
ta namen zagotovila finančno podporo. Podpora, ki jo je EU začela zagotavljati leta 1999, bo do leta 2020 dosegla 
3,8 milijarde EUR, pri čemer bo največji delež prejela Litva, drugi največji delež Bolgarija in najmanjši delež Slovaška.
III
Namen te revizije je bil ugotoviti, ali je bil od leta 2011, ko je bilo objavljeno naše prejšnje poročilo o tej temi, dose ­
žen napredek pri izvajanju programov pomoči EU pri razgradnji jedrskih elektrarn v Litvi, Bolgariji in na Slovaškem.
IV
Programi financiranja EU, namenjeni razgradnji jedrskih elektrarn, niso ustvarili ustreznih spodbud za pravočasno in 
stroškovno učinkovito razgradnjo.
V
Od leta 2011 je bilo pri razgradnji jedrskih elektrarn Ignalina v Litvi, Kozloduj v Bolgariji in Bohunice na Slovaškem 
doseženega nekaj napredka. Ključni sestavni deli na nenadzorovanih območjih elektrarn so bili sicer razstavljeni, 
vendar vse tri države članice v prihodnje še vedno čakajo ključni izzivi pri delu na nadzorovanih območjih, vključno 
z reaktorskimi zgradbami. Čeprav organi teh držav članic trdijo, da so elektrarne zdaj nepovratno zaprte, niso 
bili v celoti doseženi vsi pričakovani izložki, ki jih Komisija uporablja za ocenjevanje napredka pri nepovratnem 
zapiranju.
VI
Obravnavane države članice so dosegle nekaj napredka pri vzpostavitvi infrastrukture za ravnanje z  odpadki, vendar 
so v  obdobju  2011–2015 pri številnih ključnih infrastrukturnih projektih nastale zamude. Zamude so bile največje 
v Litvi, kjer je bil od leta 2011 končni datum razgradnje preložen za nadaljnjih devet let, in sicer na leto 2038. V vseh 
treh državah članicah še vedno ostajajo nekateri izzivi, kot sta odvisnost od zunanjih strokovnjakov in obravnavanje 
povsem novih tehnoloških rešitev.
10 Povzetek 
Priporočilo 1 : zadevne tri države članice bi morale:
(a)  dodatno izboljšati prakse vodenja projektov, da bi imele v načrtovanem roku vzpostavljeno potrebno infrastruk ­
turo za ravnanje z odpadki in izrabljenim gorivom;
(b)  sprejeti ukrepe, s katerimi bi okrepile lastne tehnične zmogljivosti, da bi tako dosegle boljše ravnotežje med 
lastnimi in zunanjimi strokovnjaki;
(c)  najti boljše načine za izmenjavo najboljših praks in tehničnega znanja med seboj ter s širšim krogom udeležen ­
cev pri razgradnji jedrskih elektrarn v EU in zunaj nje. Komisija bi morala to spodbujati na stroškovno učinkovit 
način.
VII
V treh državah članicah so pogovori o  morebitnih nacionalnih ali regionalnih rešitvah ali drugih rešitvah na ravni 
EU za končno odlaganje visoko radioaktivnih odpadkov in izrabljenega jedrskega goriva še vedno v fazi snovanja, 
čeprav je za realizacijo takih rešitev potrebnih več desetletij.
Priporočilo 2
(a)  Komisija bi morala skupaj z vsemi zadevnimi državami članicami EU preučiti možnosti za odlaganje izrabljenega 
jedrskega goriva in visoko radioaktivnih odpadkov, vključno z morebitnimi regionalnimi rešitvami in rešitvami 
na ravni EU, ter pri tem ustrezno upoštevati varnost in stroškovno učinkovitost nadomestnih možnosti. Presojo 
o tej zadevi bi morala vključiti v svoje prvo poročilo Evropskemu parlamentu in Svetu o izvajanju direktive o ra ­
dioaktivnih odpadkih.
(b)  Obravnavane tri države članice bi morale hkrati napredovati pri svojih načrtih za končno odlaganje, da bi lahko 
izvedle popolnejše ocene stroškov in pripravile načrte financiranja za odlaganje izrabljenega goriva in radioak ­
tivnih odpadkov, kot določa direktiva o  radioaktivnih odpadkih.
VIII
Skupni ocenjeni stroški razgradnje v  vseh treh elektrarnah bodo najmanj 5,7  milijarde  EUR, z  upoštevanjem stroškov 
končnega odlaganja pa bodo še enkrat višji. Od naše zadnje revizije se je vrzel v financiranju razgradnje v Litvi pove ­
čala in stroški zdaj presegajo vrednost financiranja za 1,6 milijarde EUR. Po ocenah Bolgarije in Slovaške zdaj njuni 
vrzeli v financiranju znašata 28 oziroma 92 milijonov EUR. Čeprav so za zagotavljanje, da so za razgradnjo in končno 
odlaganje na voljo ustrezna finančna sredstva, končno odgovorne obravnavane države članice, je njihovo sofinanci ­
ranje programov EU, namenjenih razgradnji, še vedno zelo omejeno. Komisija ni objavila jasnih smernic o zahtevah 
glede sofinanciranja. V vseh treh elektrarnah se je število zaposlenih od takrat, ko so te še polno obratovale, zmanj ­
šalo, vendar se z nekaterimi sredstvi EU krijejo stroški zaposlenih, ki se ukvarjajo z varnim vzdrževanjem elektrarn. 
Komisija je leta 2011 navedla, da po letu 2020 ne predvideva nadaljnjega podaljšanja finančne podpore EU.
Priporočilo 3 : obravnavane države članice bi se morale zavedati svoje vloge pri zagotavljanju upoštevanja načela 
„onesnaževalec plača” ter bi morale biti pripravljene, da v sedanjem obdobju financiranja in po njem stroške 
razgrad nje in stroške končnega odlaganja krijejo iz  nacionalnih skladov.
11 Povzetek 
Priporočilo 4 : Komisija bi si morala prizadevati za povečanje nacionalnega deleža sofinanciranja v obdobju finan ­
ciranja 2014–2020. Jasno bi morala opredeliti – na primer v svojem sklepu – „izjemne in dobro utemeljene” pogoje, 
pod katerimi lahko projekte v celoti financira EU v okviru programov pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn.
Priporočilo 5 : posebne programe financiranja EU, namenjene razgradnji jedrskih elektrarn v  Litvi, Bolgariji in na 
Slovaškem, bi bilo treba po letu 2020 ukiniti. Če bi se ugotovilo, da je uporaba sredstev EU v eni ali več od teh treh 
držav članic nedvomno potrebna tudi po letu  2020, bi moralo morebitno prihodnje financiranje EU, ki ga predlaga 
Komisija in s katerim se strinja zakonodajalec, vključevati prave spodbude za izvedbo razgradnje, vključno s tem, 
da bi bilo financiranje časovno omejeno in da bi ustrezno raven sofinanciranja zagotovila država članica. To bi bilo 
mogoče med drugim doseči s tem, da bi se ob izpolnjevanju teh pogojev razširil dostop do evropskih strukturnih in 
investicijskih skladov, tako da bi ti skladi zajemali tudi dejavnosti razgradnje jedrskih elektrarn.
Priporočilo 6 : Komisija bi morala zagotoviti, da se financiranje EU v okviru programov pomoči pri razgradnji jedr ­
skih elektrarn uporablja le za kritje stroškov za zaposlene, ki se ukvarjajo izključno z dejavnostmi razgradnje.
IX
Ocena Komisije, ali načrti financiranja in razgradnje izpolnjujejo predhodne pogoje, je neustrezna.
Priporočilo 7 : Komisija bi morala dokončati svojo oceno predhodnih pogojev.
X
Prihodnji stroški niso vedno pripoznani kot rezervacije in/ali vključeni v pojasnila k računovodskim izkazom, kar 
zmanjšuje preglednost in ovira sposobnost ustreznih organov, da bi lahko ustrezno načrtovali, kako pokriti prihod ­
nje stroške razgradnje in odlaganja jedrskega goriva.
Priporočilo 8 : Komisija bi morala sodelovati z vsemi zadevnimi državami članicami, tako da bodo vsi prihodnji stro ­
ški v zvezi z razgradnjo jedrskih elektrarn in končnim odlaganjem izrabljenega goriva ustrezno in pregledno knjiženi 
v skladu z  mednarodnimi računovodskimi standardi.
12
 Uvod Slika 1Jedrske elektrarne v Litvi, Bolgariji in na Slovaškem, 
vključene v programe pomoči EU pri razgradnji jedrskih 
elektrarn01 
Ko so bile Litva , Bolgarija  in Slovaška  države kandidatke za pridružitev Evrop ­
ski uniji (EU), sta bila kot eden od pogojev za njihov pristop določena zaprtje in 
poznejša razgradnja osmih sovjetskih jedrskih reaktorjev prve generacije na treh 
lokacijah jedrskih elektrarn3 (glej sliko 1  in Prilogo I ). Ker naj bi bila posodobitev 
reaktorjev, da bi ti ustrezali zahodnim varnostnim standardom, negospodarna, je 
bilo med pristopnimi pogajanji dogovorjeno, da se reaktorji zaprejo pred koncem 
njihove predvidene življenjske dobe4. Vse tri lokacije upravljajo državna podjetja.3 V elektrarnah Kozloduj 
v Bolgariji in Bohunice na 
Slovaškem so delujoči reaktorji 
nameščeni povsem v  bližini 
reaktorjev v razgradnji. V tem 
poročilu se izraz „elektrarna” 
nanaša le na reaktorje 
v razgradnji.
4 DOC/97/8, Strasbourg/Bruselj, 
15. julij 1997 „Agenda 2000 ­  
Summary and conclusions of 
the opinions of Commission 
concerning the Applications 
for Membership to the 
European Union presented by 
the candidates Countries” 
(Agenda 2000 – Povzetek in 
sklepi mnenj Komisije 
o prošnjah za članstvo 
v Evropski uniji, ki so jih 
predložile države kandidatke); 
Združenje zahodnoevropskih 
upravnih organov za jedrsko 
varnost (WENRA), „Nuclear 
Safety in EU Candidate 
Countries” (Jedrska varnost 
v državah kandidatkah EU), 
oktober 2000.
Jedrska elektrarna Ignalina v Litvi
Enoti 1 in 2, vsaka z enim reaktorjemVrsta reaktorja: kanalni reaktor velike moči (RBMK-1500)
Jedrska elektrarna Bohunice V1 na SlovaškemDva reaktorja Vrsta reaktorja: tlačnovodni reaktor vzhodnega tipa (VVER-440/230)
Jedrska elektrarna Kozloduj v BolgarijiEnote 1 do 4, vsaka z enim reaktorjemVrsta reaktorja: tlačnovodni reaktor vzhodnega tipa (VVER-440/230)
Vir: ERS, na podlagi podatkov, ki so jih zagotovile jedrske elektrarne. Fotografije © jedrska elektrarna 
Bohunice (BNPP), jedrska elektrarna Kozloduj (KNPP), jedrska elektrarna Ignalina (INPP).
13 Uvod 
02 
Jedrska elektrarna Bohunice  V1 na Slovaškem in jedrska elektrarna Kozloduj 
v Bolgariji imata tlačnovodne reaktorje vzhodnega tipa (VVER), podkategorijo 
tlačnovodnih reaktorjev (glej sliko 2 ). Reaktorji tega tipa so bili drugje v Evropi že 
razgrajeni. Slika 2Prikaz jedrske elektrarne s tlačnovodnim reaktorjem (VVER-440/230)
Vir: ERS. reaktor
gorivotlačnik
uparjalnik
sekundarna 
črpalka
kondenzatorturbinagenerator
transformatoromrežjeSekundarni krog 
v turbinski haliRazdelilna
transformatorska
postaja
Reaktor in komponente primarnega hladilnega kroga v reaktorski zgradbi sestavljajo aktivirani in kontaminirani primarni krog. Turbina in kondenzator sestavljata sekundarni krog. V elektrarni Bohunice V1 in enotah 1–4 elektrarne Kozloduj ni masivnega jeklenega in betonskega zadrževalnega hrama, ki bi ob morebitni nesreči v reaktorju in komponentah primarnega kroga kot zadnja pregrada preprečil množični izpust radioaktivnih delcev v okolje.hladilna voda, ki se
črpa v reko, jezero in 
hladilne stolpe ter iz 
njihčrpalka 
reaktorskega 
hladilaPrimarni krog v reaktorski 
hali, del nadzorovanega 
območja
14 Uvod 
03 
Reaktor v elektrarni Ignalina v Litvi je grafitno moderirani reaktor (RBMK ­1500), 
podkategorija vrelnih reaktorjev, pogosto imenovan tudi reaktor černobilskega 
tipa (glej sliko 3 ). To je prvi primer razgradnje grafitno moderiranega rektorja5.5 Reaktorske enote v Černobilu, 
ki so bile sicer zaprte, niso bile 
razgrajene. Po nesreči 
leta 1986 so reaktorsko 
enoto 4 obdali s „sarkofagom”.Slika 3Prikaz jedrske elektrarne z grafitno moderiranim reaktorjem (RBMK-1500)
Vir: ERS.Razdelilna
transformator ska postajaTurbinska hala
turbinageneratoromrežje
transformator
kondenzator
glavna obtočna črpalkagorivni elementi
reaktor
Reaktor in komponente glavnega hladilnega kroga v reaktorski zgradbi sestavljajo aktivirani in kontaminirani krog, ki je neposredno povezan s turbino in kondenzatorjem 
v turbinski dvorani. V enotah 1 in 2 elektrarne Ignalina ni masivnega jeklenega in betonskega zadrževalnega hrama, ki bi ob morebitni nesreči v reaktorju in komponentah glavnega hladilnega kroga kot zadnja pregrada preprečil množični izpust radioaktivnih delcev v okolje.glavna
obtočna 
črpalkagraﬁtni 
kontrolni 
elementihladilna voda, ki se
črpa iz jezera in vanjbobnasti ločevalnik
pareReaktorska hala/zgradba,
del nadzorovanega območja
15 Uvod 
Programi pomoči EU pri razgradnji jedrskih elektrarn
04 
Zaustavitev in poznejša razgradnja teh jedrskih elektrarn pred koncem njihove 
predvidene življenjske dobe sta za vse tri države članice pomenila precejšnje 
finančno in ekonomsko breme, ki je bilo še toliko večje, saj te države za kritje ce ­
lotnih stroškov razgradnje niso zbrale nacionalnih sredstev in niso imele potreb ­
ne infrastrukture za ravnanje z  odpadki6.
05 
EU se je strinjala, da bo od leta 1999 zagotavljala finančno podporo. Podpora se 
je najprej zagotavljala v okviru programa PHARE, instrumenta za zagotavljanje 
predpristopne finančne in tehnične pomoči državam kandidatkam v  Srednji 
in Vzhodni Evropi. Ko so se obravnavane tri države pridružile EU, se je podpo ­
ra nadaljevala v  okviru programov pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn na 
podlagi določb v  posameznih pristopnih pogodbah in v  uredbah Sveta (pregled 
teh pogodb in uredb je v Prilogi II )7. Za vsako državo je bil vzpostavljen poseben, 
namenski program podpore.
06 
Ti programi podpore so od svojega začetka leta 1999 pa do leta 2013 vključevali:
 ο ukrepe razgradnje, katerih namen je prispevati k razbremenitvi dela finanč ­
nega bremena, ki ga imajo te države članice zaradi razgradnje elektrarn;
 ο ukrepe, katerih namen je prispevati k blaženju nekaterih posledic izgube 
nacionalnih zmogljivosti za proizvodnjo energije zaradi predčasnega zaprtja.
07 
V sedanjem obdobju 2014–2020 so do financiranja v okviru programov pomoči 
EU pri razgradnji jedrskih elektrarn, ki so namenjeni doseganju specifičnih ciljev, 
predstavljenih v  preglednici 1,  zdaj upravičeni samo ukrepi razgradnje8.6 Delovni dokument služb 
Komisije „Nuclear 
Decommissioning Assistance 
Programme data” (Podatki 
o programu pomoči za 
razgradnjo jedrskih elektrarn) 
(SEC(2011) 914 final).
7 Litva in Bolgarija sta poleg 
podpore EU prejeli tudi vsaka 
svoja nepovratna sredstva iz 
Računa za jedrsko varnost, ki 
ga upravlja Evropska banka za 
obnovo in razvoj (EBRD), 
namenjena operativni jedrski 
varnosti.
8 Ukrepi za blaženje posledic, 
vključno z  energetsko 
učinkovitostjo in obnovljivo 
energijo, so upravičeni do 
financiranja v  okviru evropskih 
strukturnih in investicijskih 
skladov, iz katerih črpajo 
sredstva vse tri države članice.
16 Uvod Preglednica 1Specifični cilji programov pomoči EU pri razgradnji jedrskih elektrarn za 
obdobje 2014–2020
Program Specifični cilji:
Ignalina, LitvaIzpraznitev sredice reaktorja enote 2 in bazenov za gorivo enot 1 in 2 v objekt za suho skladiščenje izrabljenega goriva.
Varno vzdrževanje reaktorskih enot.
Dejavnosti razstavljanja v turbinski dvorani in drugih pomožnih objektih.
Varno ravnanje z odpadki, ki nastanejo pri razgradnji, v skladu s podrobnim načrtom za ravnanje z odpadki.
Kozloduj, BolgarijaDejavnosti razstavljanja v turbinskih dvoranah enot 1 do 4 in v pomožnih zgradbah.
Razstavljanje velikih sestavnih delov in opreme v reaktorskih zgradbah enot 1 do 4.
Varno ravnanje z odpadki, ki nastanejo pri razgradnji, v skladu s podrobnim načrtom za ravnanje z odpadki.
Bohunice, SlovaškaDejavnosti razstavljanja v turbinski dvorani in pomožnih objektih reaktorja V1.
Razstavljanje velikih sestavnih delov in opreme v zgradbah reaktorja V1.
Varno ravnanje z odpadki, ki nastanejo pri razgradnji, v skladu s podrobnim načrtom za ravnanje z odpadki.
VseMorebitni ukrepi za ohranitev visoke ravni varnosti v enotah v postopku razgradnje, vključno s podporo za osebje jedrskih 
elektrarn.
Vir: ERS, na podlagi uredb Sveta (Euratom) št. 1368/2013 in (Euratom) št. 1369/2013.
08 
Do leta 2020 bo podpora EU dosegla 3,8 milijarde EUR (glej sliko 4 ).Slika 4Pomoč EU Litvi, Bolgariji in Slovaški pri razgradnji jedrskih 
elektrarn v obdobju 1999–2020
0200
100400600
500
300800
700900(v milijonih EUR)
1999-2006
(8 let)2007-2013
(7 let)2014-2020
(7 let)340530
201837
510
423
225293451Ignalina, Litva
Kozloduj, Bolgarija
Bohunice, Slovaška
Vir: ERS, na podlagi podatkov Evropske komisije.
17 Uvod 
09 
Največji delež pomoči je bil dodeljen Litvi, drugi največji delež Bolgariji, najmanj 
pomoči pa je prejela Slovaška (glej sliko 5 )9.9 V tem poročilu vrstni red 
navajanja obravnavanih držav 
članic sledi velikosti njihovih 
programov, tako da je najprej 
navedena Litva, nato Bolgarija 
in nazadnje Slovaška.
10 SEC(2011) 1387 final, Delovni 
dokument služb Komisije, 
Ocena učinka.
11 COM(2016) 177 final z dne 
4. aprila 2016, str. 7, Sporočilo 
Komisije Usmeritveni jedrski 
program, posredovano 
v mnenje Evropskemu 
ekonomsko ­socialnemu 
odboru v skladu s členom 40 
Pogodbe Euratom, 
v nadaljnjem besedilu: 
Usmeritveni jedrski program 
Komisije iz leta 2016.Slika 5Deleži skupne pomoči EU pri razgradnji jedrskih 
elektrarn, dodeljeni posameznim državam članicam 
v obdobju 1999–2020
Vir: ERS, na podlagi podatkov Evropske komisije.Bohunice, Slovaška
849 milijonov EUR
22 %Kozloduj, Bolgarija
1/uni00A0143 milijonov EUR
30 % Ignalina, Litva
1/uni00A0818 milijonov EUR
48 %
10 
Komisija je v  svoji oceni učinka, pripravljeni za finančno obdobje  2014–2020, 
navedla, da po letu  2020 ne predvideva nadaljnjega podaljšanja finančne 
podpore  EU10.
Kaj je razgradnja jedrske elektrarne?
11 
Razgradnja jedrske elektrarne je zadnja stopnja v življenjskem ciklu jedrske 
elektrarne. V Evropi je vse več jedrskih elektrarn že v postopku razgradnje ali 
bodo razgrajene v  kratko ­ ali srednjeročnem obdobju. Ob koncu leta  2015 je v  EU 
obratovalo 129 jedrskih reaktorjev, 91 reaktorjev pa je bilo do takrat zaustavlje ­
nih, od tega so bili trije v celoti razgrajeni (glej Prilogo III ). Po ocenah naj bi bilo 
do leta 2025 zaustavljenih več kot 50 od trenutno 129 obratujočih reaktorjev11.
18 Uvod 
12 
Razgradnja jedrskih elektrarn vključuje vrsto specifičnih postopkov, od katerih 
nekateri potekajo hkrati. Postopek je zaključen, ko je lokacija počiščena v takem 
obsegu, da je mogoče zemljišče skladno z nacionalno zakonodajo ponovno 
uporabiti ali sanirati brez omejitev (status zelene lokacije („greenfield”)) ali ob 
upoštevanju nekaterih omejitev (status opuščene lokacije („brownfield”)). Vse tri 
lokacije v Litvi, Bolgariji in na Slovaškem naj bi bile razgrajene do statusa opušče ­
ne lokacije.
13 
Vse tri države članice so se odločile za strategijo „takojšnje razgradnje” in ne za 
strategijo „odložene razgradnje” ali strategijo „dolgoročne varne ograjenosti”. 
Pri strategiji takojšnje razgradnje se razgradnja začne takoj po trajni zaustavitvi 
obratovanja. Pri strategiji odložene razgradnje se po odstranitvi jedrskega goriva 
celoten objekt, ki vsebuje radioaktivni material, ali del tega objekta predela ali 
pa vzdržuje v stanju varnega skladiščenja do poznejše dekontaminacije in/ali 
razgradnje12.
14 
Razgradnja vključuje konvencionalno industrijsko razgradnjo, kot je porušenje 
turbinske dvorane, in visoko specializirane dejavnosti ravnanja z  radioaktivnim 
materialom na kraju samem. Pri tem sta ključna načrtovanje pravilnega zaporedja 
dejavnosti ter določitev postopkov in metodologij, ki jih je treba upoštevati pri 
njihovem izvajanju. Slika 6Stanje reaktorjev jedrskih elektrarn v EU na dan 
31. decembra 2015
Vir: ERS, na podlagi podatkov Evropske komisije in informacijskega sistema IAEA o reaktorjih jedr ­
skih elektrarn (PRIS).Zaustavljenih: 
91 reaktorjev
(od tega trije v celoti 
razgrajeni) Obratujočih: 
129 reaktorjevObratujočih: 
129 reaktorjevV gradnji:
4 reaktorji12 Varnostni standardi IAEA, 
„Decommissioning of 
Facilities, General Safety 
Requirements No. GSR Part 6“ 
(Razgradnja objektov, Splošne 
varnostne zahteve št. GSR 
Del 6), 2014.
19 Uvod 
15 
Slika 7  prikazuje glavne postopke pri razgradnji jedrske elektrarne.Slika 7Glavni postopki pri razgradnji jedrske elektrarne
Vir: ERS.Postopki razgradnje jedrske elektrarne 
Stalne naloge na lokaciji:
 vzpostavitev in vodenje radiološkega popisa ter radiološka opredelitev objekta
 vzpostavitev, vzdrževanje in spreminjanje zadrževalnih hramov
 dekontaminacija
Nenadzorovano območje (zlasti zunaj reaktorske zgradbe):
 dekontaminacija, razstavljanje in odstranitev sistemov, struktur in strojev
 odstranitev in zadrževanje kontaminiranega/aktiviranega materiala
 odstranitev/skladiščenje nizko in srednje radioaktivnih odpadkov
Nadzorovano območje (zlasti znotraj reaktorske zgradbe):
 dekontaminacija, razstavljanje in odstranitev sistemov, struktur in strojev
 odstranitev in zadrževanje kontaminiranega/aktiviranega materiala
 odstranitev in skladiščenje nizko, srednje in visoko radioaktivnih odpadkovIznos goriva in 
izrabljenega goriva iz reaktorjaOpustitev institucionalne-ga nadzora
Lokacija se 
zapusti kot opuščena ali zelena, kot je bilo predhodno določeno 
16 
Upravljavci jedrskih objektov morajo pripraviti in posodabljati končni načrt raz -
gradnje , ki vsebuje načrt financiranja in v katerem so predstavljene vse potrebne 
dejavnosti ter njihov časovni načrt in ocenjeni stroški13. Podporo EU je treba izva ­
jati skladno s temi načrti in hkrati vedno ohraniti najvišjo raven varnosti14.
17 
Vse dejavnosti, ki se izvajajo skozi celoten življenjski cikel jedrske elektrarne, 
vključno z  razgradnjo, so regulirane in zanje je potrebno dovoljenje nacionalnega 
organa.13 Varnostni standardi IAEA, 
„General Safety Requirements 
Part 6“ ( Splošne varnostne 
zahteve Del 6), str. 15–16.
14 Člen 2(1) uredb Sveta 
(Euratom) št. 1368/2013 in 
1369/2013.
20 Uvod 
Ravnanje z radioaktivnimi odpadki
18 
Radioaktivni odpadki nastajajo v  vseh fazah jedrskega gorivnega cikla. Po klasifi ­
kacijskem sistemu Mednarodne agencije za atomsko energijo (IAEA) so radioak ­
tivni odpadki glede na stopnjo radioaktivnosti razvrščeni v šest kategorij, kot je 
prikazano v preglednici 2 .Preglednica 2Kategorije radioaktivnih odpadkov ter ravnanje z njimi in njihovo odlaganje
Kategorija OpisRavnanje z  odpadki in njihovo odlaganje  
(podatki o  globini so samo okvirni)
IzvzetiOdpadki, za katere zaradi majhnih koncentracij 
radionuklidov, ki jih vsebujejo, niso potrebni predpisi 
o varstvu pred sevanji in se lahko nadzor regulativ ­
nih organov nad njimi opusti.na zemeljskem površjusproščanje v okolje, odlagališče 
odpadkov
Zelo kratkoživiOdpadki, ki vsebujejo samo radionuklide z zelo krat ­
ko razpolovno dobo in s koncentracijami aktivnosti, 
ki presegajo raven za opustitev nadzora.na zemeljskem površju skladišče za razpad
Zelo nizko radioaktivniOdpadki, ki ne izpolnjujejo nujno meril za izvzete od ­
padke, vendar ni potrebna visoka stopnja njihovega 
zadrževanja ali izolacije.na zemeljskem površju deponija
Nizko radioaktivniOdpadki z omejenimi količinami dolgoživih radionu ­
klidov. Take odpadke je treba močno izolirati in jih 
zadrževati do nekaj sto let.pod zemljoblizu zemeljskega površja (do 30 m pod 
zemljo)
Srednje radioaktivniOdpadki, pri katerih je treba zlasti zaradi vsebnosti 
dolgoživih radionuklidov zagotoviti višjo stopnjo 
zadrževanja, vendar odvajanja toplote ni treba 
zagotoviti ali ga je treba zagotoviti le v omejenem 
obsegu.pod zemljosrednje globoko (30–100 m pod 
zemljo)
Visoko radioaktivniOdpadki, pri katerih je koncentracija aktivnosti 
dovolj visoka, da povzroča sproščanje precejšnjih 
količin toplote, ali ki vsebujejo velike količine dolgo ­
živih radionuklidov. V to kategorijo spada izrabljeno 
jedrsko gorivo.pod zemljogeološko odlaganje (več kot 400 m pod 
zemljo)
Vir: ESR, na podlagi varnostnih standardov IAEA, „General Safety Guide No GSG ­1, Classification of Radioactive Waste” (Splošna varnostna navodila 
št. GSG ­1, Razvrstitev radioaktivnih odpadkov), 2009.
21 Uvod 
19 
Potrebne tehnologije in metode za varno zadrževanje radioaktivnih odpadkov in 
ravnanje z  njimi so za vsako kategorijo odpadkov različne. Na eni strani se lahko 
izvzeti odpadki preprosto odlagajo skupaj z gospodinjskimi odpadki. Na drugi 
strani pa so visoko radioaktivni odpadki, kot je izrabljeno jedrsko gorivo, tako 
močno radioaktivni, da je zaradi zagotavljanja dolgoročne varnosti potrebna naj ­
višja stopnja njihovega zadrževanja in izolacije. Odlaganje v  globinskem odlaga ­
lišču več sto metrov pod zemljo je splošno priznano kot najprimernejša možnost 
za končno odlaganje visoko radioaktivnih odpadkov15. Skladno z  varnostnimi 
standardi IAEA ob koncu postopka razgradnje jedrske elektrarne ravnanje z  od­
padki še ni zaključeno, saj visoko radioaktivni odpadki še niso odloženi v objekt 
za končno odlaganje16.
Načelo „onesnaževalec plača” kot načelo EU in 
mednarodno načelo
20 
Ravnanje z  izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki v  Evropski uniji ureja 
direktiva o  radioaktivnih odpadkih17. Njene zahteve temeljijo na konvenciji IAEA 
iz leta 1997, ki so jo podpisale tudi Litva, Bolgarija in Slovaška18. Pogodbenice so 
s konvencijo zavezane k uporabi načela „onesnaževalec plača”, ki pomeni, da 
morajo stroške ravnanja z  odpadki, namenjenega preprečevanju škode za zdravje 
ljudi in okolje, nositi povzročitelji teh odpadkov19. Konvencija temelji tudi na na ­
čelu, da se breme ravnanja z jedrskimi odpadki ne bi smelo neupravičeno prela ­
gati na prihodnje generacije. To je izraženo v direktivi o radioaktivnih odpadkih, 
v kateri je navedeno, da „[bi morala biti] [e]tična obveznost vsake države članice, 
da se izogne ustvarjanju kakršnih koli prevelikih bremen za prihodnje generacije 
zaradi izrabljenega goriva in radioaktivnih odpadkov, vključno z radioaktivnimi 
odpadki, ki bi lahko nastali zaradi razgradnje obstoječih jedrskih objektov”20.
Vloge in odgovornosti udeležencev v programih 
pomoči EU pri razgradnji jedrskih elektrarn
21 
Evropska komisija  se je v skladu z ustreznimi predpisi odločila, da bo za pro ­
grame pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn uporabljala posredno upravlja ­
nje21. Pri takem načinu upravljanja Komisija naloge izvrševanja proračuna poveri 
izvajalskim organom (glej Prilogo IV ), vendar je še naprej v celoti odgovorna za 
izvrševanje proračuna EU. Komisija mora zato zagotoviti, da imajo izvajalski or ­
gani vzpostavljene ustrezne strukture za nadzor in spremljanje. Evropska banka 
za obnovo in razvoj  (EBRD) deluje kot izvajalski organ za vse tri obravnavane 
programe.15 Varnostni standardi IAEA, 
„General Safety Guide No 
GSG ­1, Classification of 
Radioactive Waste” (Splošna 
varnostna navodila št.  GSG ­1, 
Razvrstitev radioaktivnih 
odpadkov), 2009, str. 6.
16 Varnostni standardi IAEA, 
„General Safety Guide No 
GSG ­1, Classification of 
Radioactive Waste” (Splošna 
varnostna navodila št.  GSG ­1, 
Razvrstitev radioaktivnih 
odpadkov), 2009, str. 3.
17 Direktiva Sveta  
2011/70/Euratom z dne 
19. julija 2011 o vzpostavitvi 
okvira Skupnosti za 
odgovorno in varno ravnanje 
z izrabljenim gorivom in 
radioaktivnimi odpadki. 
(UL L 199, 2.8.2011, str. 48).
18 IAEA, Skupna konvencija 
o varnosti ravnanja 
z izrabljenim gorivom in 
varnosti ravnanja 
z radioaktivnimi odpadki.
19 Člen  21 Skupne konvencije 
IAEA o varnosti ravnanja 
z izrabljenim gorivom in 
varnosti ravnanja 
z radioaktivnimi odpadki se 
glasi: „Vsaka pogodbenica 
zagotavlja, da je za varnost 
ravnanja z  izrabljenim 
gorivom ali radioaktivnimi 
odpadki primarno odgovoren 
imetnik ustreznega dovoljenja 
in da sprejme primerne 
ukrepe, s katerimi zagotavlja, 
da vsak tak imetnik izpolnjuje 
svojo obveznost”.
20 Uvodna izjava 24 Direktive 
Sveta 2011/70/Euratom.
21 Člen 58(c) Uredbe (EU, 
Euratom) št. 966/2012 
Evropskega parlamenta in 
Sveta z dne 25. oktobra 2012 
o finančnih pravilih, ki se 
uporabljajo za splošni 
proračun Unije in razveljavitvi 
Uredbe Sveta (ES, Euratom) 
št. 1605/2002 (UL L 298, 
26.10.2012, str. 1), kakor je bila 
nazadnje spremenjena 
z Uredbo (EU, Euratom) 
št. 2015/1929 z dne 
28. oktobra 2015.
22 Uvod 
22 
Poleg tega v Litvi Centralna agencija za vodenje projektov , nacionalni javni 
organ, deluje kot drugi izvajalski organ in za projekte, ki spadajo v okvir njenega 
upravljanja, opravlja enake funkcije kot EBRD22. V času revizije je izvajanje vseh 
novih projektov potekalo prek Centralne agencije za vodenje projektov. EBRD bo 
še naprej odgovorna za projekte, za katere je bila odgovorna že prej.
23 
Obravnavane tri države članice  so dolžne vzpostaviti ustrezne nacionalne struk ­
ture za izvajanje programov in sprejeti vse potrebne ukrepe za odpravo more ­
bitnih pravnih ali upravnih ovir za ustrezno delovanje svojih programov razgra ­
dnje23. Države članice z ministrstva, pristojnega za energetsko politiko, imenujejo 
koordinatorja programa, ki prevzame splošno odgovornost za načrtovanje, 
usklajevanje in spremljanje ustreznih programov razgradnje na nacionalni ravni.
24 
Litva je poleg tega za finančnega koordinatorja, odgovornega za finančni nadzor 
Centralne agencije za vodenje projektov, imenovala ministrstvo za finance.
25 
Glavni upravičenci programov so upravljavci jedrskih elektrarn in/ali imetniki 
dovoljenj za razgradnjo, ki so državna podjetja. Njihova naloga je, da po odobrit ­
vi predlogov izvedejo projekte.
26 
Države članice vsako leto predlagajo letni delovni program, v katerem predstavijo 
predvideno uporabo sredstev. Komisija nato po posvetovanju z Odborom za pro ­
gram pomoči za razgradnjo jedrskih elektrarn, ki ga sestavljajo predstavniki vseh 
28 držav članic EU, odobri sklepe o financiranju. Odobri tudi dokumentacijo o po ­
sameznih projektih, ki bodo financirani iz pomoči, pri čemer to dokumentacijo 
izbere izvajalski organ. Po uskladitvi na nacionalni ravni koordinator programa 
predloži nove projektne predloge v odobritev EBRD in v Litvi Centralni agenciji za 
vodenje projektov. Potem ko so predlogi projektov odobreni, jih izvajalski organi 
predložijo Komisiji.22 Slovaška je uradno predlagala 
vzpostavitev drugega, 
nacionalnega načina izvajanja, 
pri katerem bi Slovaška 
agencija za inovacije in 
energijo delovala vzporedno 
z EBRD.
23 Člen 4 Izvedbenega sklepa 
Komisije z dne 7. avgusta 2014 
o pravilih uporabe programov 
pomoči za razgradnjo jedrskih 
elektrarn za Bolgarijo, Litvo in 
Slovaško za obdobje 
2014–2020, C(2014) 5449 final.
23 Uvod 
24 Posebno poročilo št. 16/2011 
„Finančna pomoč EU za 
razgradnjo jedrskih elektrarn 
v Bolgariji, Litvi in na 
Slovaškem: Dosežki in 
prihodnji izzivi” ( http://eca.
europa.eu ).27 
Komisija nato ustrezna sredstva v skladu s pogodbenimi ureditvami prenese na 
EBRD, v primeru Litve pa tudi na Centralno agencijo za vodenje projektov. Ta 
organa nato spremljata izvajanje projektov.
Prejšnje posebno poročilo ESR o razgradnji jedrskih 
elektrarn
28 
Evropsko računsko sodišče je finančno pomoč EU za razgradnjo jedrskih elek ­
trarn v Bolgariji, Litvi in na Slovaškem obravnavalo že v posebnem poročilu iz 
let a  201124.
24
 Obseg revizije 
in revizijski pristop
25 Posebno poročilo št. 16/2011.29 
Namen te revizije je bil ugotoviti, ali je bil od leta 2011, ko je bilo objavljeno naše 
prejšnje poročilo o tej temi, dosežen napredek pri izvajanju programov pomoči 
EU pri razgradnji jedrskih elektrarn v  Litvi, Bolgariji in na Slovaškem25.
30 
Zlasti smo preučili, ali je bil pri programih dosežen napredek glede:
­ razgradnje elektrarn, pridobitve potrebnih dovoljenj ter vzpostavitve infra ­
strukture za ravnanje z  izrabljenim gorivom in odpadki;
­ izvedbe zanesljive ocene stroškov in zagotovitve potrebnih sredstev za do ­
končanje razgradnje.
31 
V vsaki od treh držav članic smo obiskali zadevne lokacije, analizirali programsko 
in projektno dokumentacijo ter opravili pogovore z uradniki držav članic, uprav ­
ljavci jedrskih elektrarn, imetniki nacionalnih dovoljenj za ravnanje z  radioaktiv ­
nimi odpadki, regulativnimi organi ter uradniki izvajalskih organov in Evropske 
komisije.
32 
Da bi ocenili napredek na ravni projektov, smo v vseh treh državah članicah 
izbrali 17 infrastrukturnih in drugih projektov razgradnje jedrskih elektrarn, ki 
jih financira EU (glej Prilogo V ). Izbrali smo projekte, glede katerih smo v svojem 
prejšnjem poročilu podali najbolj kritične ugotovitve, in druge projekte, ključne 
za razgradnjo. Zbrali smo tudi podatke o zamudah in prekoračitvah stroškov, 
ki vplivajo na 18 glavnih infrastrukturnih projektov, ki se trenutno izvajajo 
(Priloga VI ).
33 
Kjer je bilo mogoče, smo opredelili tudi primere postopnega izboljševanja praks 
v obravnavnih treh državah članicah in primere splošnega v prihodnost usmerje ­
nega razmišljanja. V  ta namen smo obiskali gradbišče globinskega odlagališča na 
Finskem, ki bo prvo tako odlagališče na svetu (glej Prilogo VII ).
25 Obseg revizije in revizijski pristop 
34 
Revizija je potekala od aprila 2015 do aprila 2016.
35 
V reviziji nismo preverjali skladnosti izdatkov za projekte s pravili, ki veljajo za 
posamezne sklade, niti postopkov oddaje javnih naročil. Prav tako nismo oce ­
njevali radioaktivne varnosti ali varnosti naprav, saj so za to odgovorni pristojni 
nacionalni organi. Naš namen nikakor ni bil predstaviti argumente za jedrsko 
energijo ali proti njej ali oblikovati sklepe glede mešanice energetskih virov v EU. 
Te zadeve v tem poročilu niso obravnavane.
26
 Opažanja
26 SEC(2011) 1387 final z dne 
24. novembra 2011, Delovni 
dokument služb Komisije 
o oceni učinka, priložen 
predlogu uredbe Sveta 
o podpori Unije za programe 
pomoči pri razgradnji jedrskih 
elektrarn v Bolgariji, Litvi in na 
Slovaškem.
27 Po podatkih jedrske elektrarne 
Ignalina je enota  1 dosegla 
nepovratno stanje leta 2007, 
ko je bilo spremenjeno njeno 
dovoljenje za obratovanje in 
so bili odobreni pogoji za 
izvedbo razgradnje. Dne 
16. junija 2014 je bil 
razveljavljen zakon, ki je 
prepovedoval nepovraten 
konec delovanja enote 1, 
dokler ne bi bila zagotovljena 
finančna sredstva za vsa dela 
te faze ali razgradnjo objekta. 
Dovoljenje za enoto 2 je bilo 
spremenjeno leta 2012 in 2014. 
Bolgarski minister za energijo 
je na plenarnem zasedanju 
bolgarskega parlamenta, ki je 
potekalo 6. februarja 2015, 
izjavil, da je razgradnja vseh 
štirih zadevnih enot 
nepovratna. Slovaški organi 
menijo, da sprememba 
dovoljenja v  dovoljenje za 
razgradnjo pomeni doseganje 
nepovratnega stanja.Od leta 2011 je bil pri razgradnji dosežen določen 
napredek, vendar pomembni izzivi ostajajo
36 
V tem razdelku so navedene naše ugotovitve v zvezi z napredkom, doseženim od 
leta 2011, pri postopku razgradnje, ki je podprt s programi pomoči EU, s poudar ­
kom na morebitnih zamudah pri ključnih infrastrukturnih projektih.
Napredek je bil dosežen na nenadzorovanih območjih, 
vendar se razgradnja reaktorskih zgradb še ni začela, 
infrastruktura za ravnanje z radioaktivnimi odpadki pa je le 
delno dokončana
37 
Za vsako od treh jedrskih elektrarn smo preverili:
­ v kolikšnem obsegu je zapiranje jedrske elektrarne nepovratno;
­ kolikšen napredek je bil dosežen pri dejavnostih razstavljanja na nenadzoro ­
vanih in nadzorovanih območjih;
­ razpoložljivost infrastrukture za izrabljeno gorivo in ravnanje z odpadki, ki je 
potrebna za dejavnosti razgradnje in razstavljanja.
Nacionalni organi trdijo, da je zaprtje elektrarn zdaj nepovratno, 
vendar načrtovani izložki Komisije še niso doseženi
38 
Komisija je leta 2011 opredelila načrtovane izložke, ki jih je treba izpolniti, da se 
zaprtje jedrske elektrarne lahko šteje za nepovratno26. V preglednici 3  je prikaza ­
na ocena doseganja teh načrtovanih izložkov v Litvi, Bolgariji in na Slovaškem.
39 
Organi v  Litvi, Bolgariji in na Slovaškem trdijo, da doseženi napredek pomeni, da 
je zapiranje zdaj dejansko nepovratno, saj ponovna vzpostavitev delovanja ne bi 
bila več tehnično izvedljiva niti stroškovno učinkovita27.
27 Opažanja 
Doseganje načrtovanih izložkov v zvezi z nepovratnim zaprtjem treh jedrskih 
elektrarn na dan 31. decembra 2015 po oceni Evropskega računskega sodišča
Pričakovani izložki Ignalina, Litva Kozloduj, Bolgarija Bohunice, Slovaška
1. Jedrska elektrarna je 
varno vzdrževana v načinu 
po zaustavitvi do popolne 
izpraznitve reaktorja.deloma izpolnjeno
Poteka varno vzdrževanje. Reaktor 1 je 
izpraznjen. Reaktor 2 še ni izpraznjen.izpolnjeno
Reaktorji in reaktorski bazeni za 
gorivo so izpraznjeni.izpolnjeno
Reaktorji in reaktorski bazeni za 
gorivo so izpraznjeni.
2. Dovoljenje za razgradnjo je 
izdano.ni izpolnjeno
Dovoljenje še ni izdano.deloma izpolnjeno
Dovoljenje je izdano za enoti 1–2, 
izdaja za enoti 3–4 se pričakuje 
v letu 2016.izpolnjeno
Dovoljenje je bilo izdano leta 2015.
3. Načrt za razstavljanje sredice 
reaktorja/primarnega kroga je 
dokončan.deloma izpolnjeno
Načrt za razstavljanje še ni končan, študi ­
ja poteka (glej Prilogo  V, projekt 6).deloma izpolnjeno
Projekt načrtovanja za postopek 
razstavljanja je v fazi javnega 
naročanja.deloma izpolnjeno
Projekt načrtovanja za postopek 
razstavljanja še poteka (glej 
Prilogo  V, projekt 16).
4. Razstavljanje v reaktorski 
zgradbi se je začelo.deloma izpolnjeno
Doslej samo manjša dela v reaktorski 
zgradbi.deloma izpolnjeno
Doslej samo manjša dela v reak ­
torski zgradbi.deloma izpolnjeno
Doslej samo manjša dela v reaktor ­
ski zgradbi.
Vir: ERS, na podlagi informacij nacionalnih organov.Preglednica 3
40 
Toda eden od načrtovanih izložkov za ocenjevanje, ali je postopek razgradnje 
jedrskih elektrarn dosegel stanje nepovratnosti, je dovoljenje za razgradnjo, ki 
je potrebno pred začetkom del na nadzorovanem območju. Bolgarija in Slovaška 
sta leta  2011 dovoljenje za obratovanje spremenili v  dovoljenje za razgradnjo 
zadevnih elektrarn, Litva pa ne.
­ Elektrarna Ignalina v  Litvi  mora dovoljenje za razgradnjo šele pridobiti, kar je 
zdaj v načrtu leta 2022, pri čemer je to deset let pozneje, kot je bilo prvotno 
načrtovano, in 18 let po tem, ko je enota 1 prenehala proizvajati elektriko.
­ Elektrarna Kozloduj v  Bolgariji  je 27.  novembra  2014 pridobila desetletno 
dovoljenje za razgradnjo za prvi dve enoti, v letu 2016 pa pričakuje dovolje ­
nje za razgradnjo enot 3 in 4. Kljub temu bodo morda potrebna še dodatna 
dovoljenja za izvedbo večjih posegov pri razstavljanju kritičnih reaktorskih 
sistemov ali samega reaktorja.
­ Elektrarna Bohunice na  Slovaškem  je trenutno veljavno dovoljenje za raz ­
gradnjo prejela 23. decembra 2014, s čimer je dobila odobritev za začetek 
postopka razstavljanja v reaktorski zgradbi. V načrtu razgradnje začetek več ­
jih del v zvezi z razstavljanjem do konca leta 2015 ni bil predviden. Večja dela 
v zvezi z razstavljanjem se še niso začela.
28 Opažanja 
Napredek, dosežen pri dejavnostih razstavljanja na 
nenadzorovanih območjih
41 
Kot je prikazano v preglednici 3 , v nobeni od treh elektrarn še niso dokončali na ­
črtov za razstavljanje sredice reaktorja/primarnih krogov, izvedli pa so kvečjemu 
manjša dela v reaktorski zgradbi. To pomeni, da se bodo morale vse tri države čla ­
nice v prihodnje šele soočiti s ključnimi izzivi pri delu na nadzorovanem območju, 
vključno z  reaktorsko zgradbo.
42 
Napredek pa je bil dosežen pri dejavnostih razstavljanja na nenadzorovanem ob ­
močju. Od našega prejšnjega poročila je bil na vseh treh lokacijah dosežen napre ­
dek pri razstavljanju nekaterih ključnih sestavnih delov, kot so turbinske dvorane 
na nenadzorovanem območju (glej primer na slikah 8 in 9 ). V Litvi se je razstav­
ljanje začelo pozneje, kot je bilo načrtovano, vendar od leta 2014 napreduje. Slikah 8 in 9Fotografije prikazujejo napredek pri razstavljanju ključnih sestavnih delov 
v turbinski dvorani jedrske elektrarne Bohunice V1, Slovaška
Slika 8 – Pred razstavljanjem Slika 9 – Po razstavljanju
2011:  turbinska dvorana s  turbinami
© Javys.2015:  turbinska dvorana brez turbin
© Javys.
29 Opažanja 
Nekaj napredka je bilo doseženega pri infrastrukturi za ravnanje 
z odpadki, končna odlagališča za izrabljeno gorivo pa so šele na 
stopnji snovanja
43 
Dovoljenje za napredovanje v postopku razgradnje se izda samo, če so med 
drugim vzpostavljene ustrezne rešitve in infrastruktura za ravnanje z  odpadki. Ker 
se z  različnimi vrstami nastalih odpadkov ravna različno (glej preglednico 2 ), sta 
potrebna dovolj celovit radiološki popis in opredelitev objekta in radioaktivnih 
odpadkov, da se natančno določijo metodologije in tehnologije za dekontami ­
nacijo, razstavljanje in fragmentacijo sistemov in struktur ter izberejo najprimer ­
nejše rešitve za ravnanje z odpadki. V zvezi s tem so vse tri države članice od naše 
prejšnje revizije dosegle nekaj napredka. Čeprav se dejavnosti na splošno izvajajo 
v skladu z načrti razgradnje, radiološka opredelitev reaktorskih zgradb v nobeni 
od treh elektrarn še ni izčrpna.
44 
Kar zadeva zelo nizko do srednje radioaktivne odpadke  (glej preglednico 4 ), 
so vse tri države članice dosegle določen napredek pri gradnji glavne infrastruk ­
ture, potrebne za ravnanje z  odpadki. Vzpostavljena infrastruktura zadovoljuje 
trenutne potrebe na tej stopnji procesa razgradnje. Zato v nobeni od treh elek ­
trarn ni neposredne nevarnosti, da bi morali razgradnjo prekiniti zaradi nezadost­
nih zmogljivosti infrastrukture za ravnanje z odpadki. Toda več projektov za rav ­
nanje z  odpadki višjih stopenj radioaktivnosti ali za povečane količine odpadkov 
v prihodnosti zamuja in nekateri so še vedno v fazi snovanja (glej preglednico 4  
in odstavke 60 do 71).
45 
Visoko radioaktivni odpadki  so večinoma v dveh oblikah: odpadno izrabljeno 
jedrsko gorivo ali odpadni materiali, ki ostanejo po predelavi izrabljenega jedr ­
skega goriva. Na splošno izrabljeno jedrsko gorivo obsega 95 % visoko radio ­
aktivnih odpadkov in vsebuje od 95 % do 99 % skupne radioaktivnosti jedrske 
elektrarne. Ko se elementi izrabljenega jedrskega goriva odstranijo iz reaktorja 
(glej sliko 10 ), se lahko predelajo ali pa začasno uskladiščijo za približno 50 let.
30 Opažanja 
Napredek pri gradnji infrastrukture za ravnanje z zelo nizko do srednje 
radioaktivnimi odpadki leta 2011 in 2015
2011 2015
Ignalina, LitvaPotekajo dela na objektu za začasno skladiščenje, ki je del 
odlagališča za zelo nizko radioaktivne odpadke.Objekt za začasno skladiščenje je dokončan in zaseden v 80 % sedanje 
zmogljivosti.
Gradnja nadzemnega objekta se še ni začela.Gradnja nadzemnega objekta se še ni začela, ker so pri javnem naroča ­
nju nastale zamude zaradi sprememb v tehničnem načrtu.
Odlagališče blizu površja za kratkožive nizko in srednje 
radioaktivne odpadke je v fazi snovanja.Odlagališče blizu površja je še vedno v fazi snovanja in zamuja za eno 
leto.
Obrat za skladiščenje in ravnanje s trdnimi odpadki za dolgo ­
žive srednje radioaktivne odpadke zamuja za 3,5 leta.Obrat za skladiščenje in ravnanje s trdnimi odpadki zamuja za 
devet let. Začetek obratovanja naj bi bil odobren leta 2018. Na voljo 
ni nobenega objekta za skladiščenje odpadkov, ki bodo nastali pri 
razstavljanju reaktorja, čeprav se je projekt v zvezi s tem začel.
Kozloduj, 
BolgarijaUporabljajo se obstoječi obrati za skladiščenje in ravnanje 
z odpadki v elektrarni, vendar so za prihodnjo razgradnjo 
potrebne dodatne zmogljivosti.Po oceni imetnika dovoljenja za razgradnjo, državnega podjetja za 
ravnanje z radioaktivnimi odpadki (SERAW), bi morali obstoječi objekti 
za skladiščenje radioaktivnih odpadkov zadostovati do leta 2022.
Nacionalno odlagališče za nizko in srednje radioaktivne 
odpadke naj bi bilo zgrajeno do konca leta 2015.Nacionalno odlagališče za nizko in srednje radioaktivne odpadke, ki je 
glavni manjkajoči element, zamuja za šest let. Dokončano naj bi bilo 
predvidoma leta 2021 (glej odstavek 56).
Bohunice, 
SlovaškaUporabljajo se obstoječi obrati za skladiščenje in ravnanje 
z odpadki v elektrarni. Za prihodnjo razgradnjo so potrebne 
dodatne zmogljivosti za skladiščenje in ravnanje z odpadki.Poteka projekt za povečanje zmogljivosti nacionalnega odlagališča za 
zelo nizko radioaktivne odpadke, ki naj bi bil končan leta 2018.
Vir: ERS, na podlagi informacij nacionalnih organov.
Posoda za skladiščenje elementov 
izrabljenega jedrskega goriva 
VVER449/230Preglednica 4 Slika 10
© Javys.
31 Opažanja 
46 
Medtem ko je izpraznitev reaktorjev v Bolgariji  in na Slovaškem  končana, je 
v enoti 2 v Litvi še vedno del goriva, bazeni za skladiščenje v enoti 1 pa so še 
vedno napolnjeni z  izrabljenim jedrskim gorivom. V  Bolgariji  in na Slovaškem  
so elementi izrabljenega jedrskega goriva še vedno razvrščeni kot material za 
morebitno prihodnjo uporabo, čeprav bo treba del tega materiala neizogibno 
trajno odložiti. V preglednici 5  so prikazani razvrstitev izrabljenega jedrskega 
goriva, lokacija in način trenutnega skladiščenja ter stanje začasne infrastrukture 
za ravnanje z  izrabljenim jedrskim gorivom.
Pregled skladiščenja in razvrstitve izrabljenega jedrskega goriva
Ali je sredica 
reaktorja 
izpraznjena?Ali so reaktor 
in reaktorski 
bazeni za gorivo 
izpraznjeni?Razvrstitev 
izrabljenega 
jedrskega gorivaTrenutna lokacija 
izrabljenega jedrskega 
gorivaAli je na voljo 
končno odlagališče 
za izrabljeno 
jedrsko gorivo?
Ignalina, LitvaEnota 1 da nevisoko radioaktivni 
odpadkiv reaktorskih bazenih 
v enoti 1 in začasnem su ­
hem skladišču za izrabljeno 
gorivo v  elektrarnine
Enota 2 ne nevisoko radioaktivni 
odpadkiv sredici reaktorja enote 2 
in reaktorskih bazenih 
enote  2ne
Kozloduj, Bolgarija da damateriali za mo ­
rebitno prihodnjo 
uporabov objektu za začasno suho 
in mokro skladiščenje 
izrab  ljenega goriva v  elek ­
trarni, deloma poslano 
v Rusijone
Bohunice V1, Slovaška da damateriali za mo ­
rebitno prihodnjo 
uporabov objektu za začasno mokro 
skladiščenje izrabljenega 
goriva v  elektrarnine
Vir: ERS, na podlagi informacij nacionalnih organov.Preglednica 5
47 
V preglednici 6  je prikazan napredek pri infrastrukturi za začasno skladišče -
nje izrabljenega jedrskega goriva  od leta 2011. Zlasti v Litvi napredek ovirajo 
zamude pri gradnji objekta za začasno skladiščenje izrabljenega goriva.
32 Opažanja 
Napredek pri infrastrukturi za začasno skladiščenje izrabljenega jedrskega goriva 
leta 2011 in 2015
2011 2015
Ignalina, LitvaEnot ni bilo mogoče izprazniti, dokler ni začel delova ­
ti obrat za začasno skladiščenje izrabljenega goriva, 
ta projekt pa je imel štiriletno zamudo.Izgradnja objekta za začasno skladiščenje izrabljenega goriva zamuja za 
dodatnih šest let, torej za 10 let zaostaja za časovnim načrtom iz končnega 
načrta razgradnje iz leta 2005. Dokončanje objekta je osnovni pogoj za 
pridobitev dovoljenja za razgradnjo.
Kozloduj, 
BolgarijaNačrtovanje in gradnja obrata za začasno suho 
skladiščenje izrabljenega goriva, v katerem naj bi 
skladiščili elemente izrabljenega goriva v  zabojnikih, 
znatno zamujata in presegata proračun.Dovoljenje za prevzem je bilo pridobljeno marca 2013 in do leta 2015 
je bilo uskladiščenih šest polnih zabojnikov od 34, kolikor so jih načr ­
tovali. Desetlet  no dovoljenje za delovanje skladišča je bilo pridobljeno 
29. januarja 2016.
Bohunice, 
SlovaškaNa voljo je objekt za začasno mokro skladiščenje 
izrabljenega goriva.Izrabljeno gorivo iz jedrske elektrarne V1 se skladišči v objektu za začasno skla ­
diščenje izrabljenega goriva v elektrarni. Njegove skladiščne zmogljivosti bodo 
zadostovale do leta 2024, če bo vključeno izrabljeno jedrsko gorivo iz drugih 
elektrarn. Obstajajo načrti za gradnjo objekta za začasno suho skladiščenje 
izrabljenega goriva, saj odločitev o končnem odlaganju še ni bila sprejeta.
Vir: ERS, na podlagi informacij nacionalnih organov.Preglednica 6
48 
Začasno skladiščenje izrabljenega jedrskega goriva je začasna rešitev pred 
končnim odlaganjem. Končno odlaganje v globokem geološkem odlagališču , 
običajno najmanj več sto metrov pod zemljo, je splošno priznano kot najpri ­
mernejša možnost za odlaganje visoko radioaktivnih odpadkov (glej primer iz 
Priloge VII ). Načeloma bi morala vsaka država z jedrskim programom predvideti 
načrt za izgradnjo ustreznega odlagališča28. Toda nekatere države lahko ustvarja ­
jo majhno količino radioaktivnih odpadkov, imajo omejena finančna sredstva ali 
nimajo primernih geoloških pogojev29. Kot je prikazano v preglednici 5 , nobena 
od zadevnih držav članic trenutno nima dostopa do takšnega končnega odlaga ­
lišča. Druge države članice EU se spopadajo z enakimi izzivi.
49 
Dostop do končnega odlagališča bi lahko zagotovili z večnacionalnim sodelova ­
njem. V primeru „večnacionalnega odlagališča” se odpadki iz več kot ene države 
odlagajo v skupno odlagališče. Če so vse sodelujoče države v istem sosedstvu, se 
za takšno odlagališče pogosto uporablja izraz „regionalno odlagališče”30.28 IAEA, „Developing 
multinational radioactive 
waste repositories: 
Infrastructural framework and 
scenarios for cooperation” 
(Razvijanje večnacionalnih 
odlagališč za radioaktivne 
odpadke: infrastrukturni okvir 
in scenariji sodelovanja), 
oktober 2004. IAEA, Skupna 
konvencija o varnem ravnanju 
z izrabljenim jedrskim 
gorivom in o varnem ravnanju 
z radioaktivnimi odpadki.
29 IAEA, „Developing 
multinational radioactive 
waste repositories: 
Infrastructural framework and 
scenarios for cooperation” 
(Razvijanje večnacionalnih 
odlagališč za radioaktivne 
odpadke: infrastrukturni okvir 
in scenariji sodelovanja), 
oktober 2004. IAEA, Skupna 
konvencija o varnem ravnanju 
z izrabljenim jedrskim 
gorivom in o varnem ravnanju 
z radioaktivnimi odpadki.
30 IAEA, „Developing 
multinational radioactive 
waste repositories: 
Infrastructural framework and 
scenarios for cooperation” 
(Razvijanje večnacionalnih 
odlagališč za radioaktivne 
odpadke: infrastrukturni okvir 
in scenariji sodelovanja), 
oktober 2004, str. 5.
33 Opažanja 
50 
Direktiva EU o  radioaktivnih odpadkih dopušča regionalno sodelovanje na tem 
področju in izrecno priznava, da „nekatere države članice menijo, da je skupna 
uporaba objektov za ravnanje z  izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpad ­
ki, vključno z  odlagališči, potencialno koristna, varna in stroškovno učinkovita 
možnost”31. Toda nekatere države članice EU uvoz jedrskih odpadkov omejujejo 
z nacionalno zakonodajo. Na primer:
­ Litva  prepoveduje uvoz radioaktivnih odpadkov in izrabljenega jedrskega 
goriva, z izjemo (a) tranzita radioaktivnih odpadkov in izrabljenega jedrskega 
goriva prek Litve ter (b) ponovnega uvoza radioaktivnih odpadkov in izrablje ­
nega goriva, ki so bili predelani v tujini32,
­ Bolgarija  prepoveduje uvoz radioaktivnih odpadkov, razen (a) ob ponovnem 
uvozu zaprtih virov ionizirajočega sevanja, izdelanih v Bolgariji, in (b) radioak ­
tivnih odpadkov, ki so bili predelani kot storitev za Bolgarijo33,
­ Slovaška  prepoveduje uvoz radioaktivnih odpadkov, z izjemo (a) prevoza 
skozi državo ter (b) uvoza radioaktivnih odpadkov za obdelavo in predelavo34.
51 
V celotni EU se trenutno gradi samo eno globoko geološko odlagališče, in sicer na 
Finskem (glej Prilogo VII ). Od sprejetja prve odločitve finske vlade o časovnem 
načrtu izvajanja in začetka pregledovanja območja leta 1983 bo minilo skoraj 
40 let, preden se bo odlaganje lahko začelo (časovni načrt projekta prikazuje 
slika 11 ). Odlaganje izrabljenega goriva se bo predvidoma začelo v začetku 
20. let tega stoletja.31 Glej uvodno izjavo št. 33 
Direktive Sveta  
2011/70/Euratom. V zvezi 
s pogoji za uvoz in izvoz glej 
člen  4(4) direktive 
o radioaktivnih odpadkih in 
Direktive Sveta 2006/117/
Euratom z dne 
20. novembra  2006 
o nadzorovanju in kontroli 
pošiljk radioaktivnih 
odpadkov in izrabljenega 
jedrskega goriva (UL L 337, 
5.12.2006, str.  21).
32 Glej člen 24 litovskega zakona 
št. VIII ­1190 z dne 
20. maja 1999 o ravnanju 
z radioaktivnimi odpadki.
33 Glej člen 17 bolgarskega 
zakona o  varni uporabi jedrske 
energije (zadnjič spremenjen 
28. novembra  2014).
34 Glej slovaški zakon 
št. 541/2004 Z. z. o uporabi 
jedrske energije v  miroljubne 
namene, člen 21 o uvozu 
radioaktivnih odpadkov.
34 Opažanja 
Časovni načrt finskega globokega geološkega odlagališčaSlika 11
 
Začetek 
geološkega pregledovanja za končno odlaganje
Sklep vlade o časovnem načrtuNačelni sklep vlade in parlamenta Vloga za gradbeno dovoljenjeGradbeno dovoljenje  Vloga za izdajo obratoval-nega dovoljenja Karakterizacija lokacijeIzbira Olkiluota kot lokacije za končno odlajanjeZačetek gradnje na lokaciji ONKALO ter študij za potrditev lokacijev OlkiluotuGradnja objekta za končno odlaganjeTestiranje pred začetkom odlaganja in prevzemv obratovanjeZačetek odlaganjav zgodnjih 
2020-ih letih
19781983200120122015ČASOVNI OKVIR ZA KONČNO 
ODLAGANJE 
© Posiva Oy.
52 
Tudi druge države članice zdaj pripravljajo globoka geološka odlagališča in so 
v različnih fazah časovnega načrta.
­ Na Švedskem  vlogo za izgradnjo globokega geološkega odlagališča na 
izbrani lokaciji Forsmark pregleduje švedski organ za varnost pred sevanji. 
Izgradnja in zagon sta predvidena za leto 202835.
­ V Franciji  bi vlogo za izgradnjo lahko oddali leta 2017 ali 2018. Pilotna faza 
delovanja je predvidena med letoma 2025 in 2035, komercialna uporaba pa 
naj bi se začela po letu 203536.35 SWD(2016) 102 final z dne 
4. aprila  2016, Delovni 
dokument služb Komisije, 
priložen Sporočilu Komisije 
Usmeritveni jedrski program, 
posredovano v  mnenje 
Evropskemu ekonomsko ­
socialnemu odboru v  skladu 
s členom 40 Pogodbe 
Euratom, str. 30.
36 http://www.developpement ­
durable.gouv.fr/Calendrier ­du­
projet.html
35 Opažanja 
­ V Nemčiji  je komisija za skladiščenje visoko radioaktivnih odpadkov dobi ­
la nalogo, naj do konca leta 2016 pripravi poročilo kot pripravo na posto ­
pek za izbiro lokacije. V skladu z nacionalno zakonodajo je treba odločitev 
o izbiri lokacije sprejeti do leta 2031. Odlaganje bi se lahko najhitreje začelo 
leta  2045/205037.
53 
Države članice so morale v skladu z direktivo EU o radioaktivnih odpadkih iz 
leta 2011 svoje nacionalne programe pripraviti do avgusta 2015, vključno z načrti 
za končno odlaganje. Komisija je dolžna o izvajanju te direktive poročati Parla ­
mentu in Svetu, vendar tega še ni naredila38.
54 
Analizirali smo ustrezne nacionalne programe obravnavanih treh držav članic in 
ugotovili, da so Litva, Bolgarija in Slovaška šele začele razpravljati o morebitnih 
rešitvah za končno odlaganje, torej so pogovori v fazi snovanja.
55 
Bolgarski  nacionalni program navaja tri možnosti za ravnanje z visoko radioak ­
tivnimi odpadki, vključno z  izrabljenim gorivom:
­ predelava v  drugih državah;
­ sodelovanje pri regionalnih ali mednarodnih rešitvah za končno odlaganje, 
ne da bi ogrozili izvajanje nacionalnega programa;
­ odlaganje visoko radioaktivnih odpadkov v  Bolgariji.
­ Bolgarski organi so na razgovoru med revizijo izrazili naklonjenost drugi, 
regionalni možnosti, in sicer zaradi pomislekov v zvezi z majhno jedrsko zmo ­
gljivostjo države, njenimi geološkimi in podnebnimi razmerami, zakonodajo, 
javnim mnenjem, finančnimi zmogljivostmi in količino visokoaktivnih radio ­
aktivnih odpadkov. Končno odločitev o tem, katero možnost bodo izbrali, naj 
bi sprejeli do leta 2030. Nacionalni program kot začasno rešitev predvideva 
izgradnjo objekta za skladiščenje pred odlaganjem.37 Prozesswege zu einer sicheren 
Lagerung hoch radioaktiver 
Abfälle unter Aspekten der 
Rückholbarkeit/Bergbarkeit/
Reversibilität, Papier der 
Vorsitzenden unter 
Einbeziehung von 
Kommentaren weiterer 
Mitglieder der AG 3 , na spletni 
strani: www.endlagerbericht.
de, dostop 11. aprila 2016, 
str. 4.
38 Člen 14(1) Direktive Sveta 
2011/ 70/Euratom.
36 Opažanja 
56 
V litovskem  nacionalnem programu, ki je bil sprejet decembra 2015, je predvi ­
dena izgradnja končnega odlagališča v Litvi. Kljub temu so litovski organi v raz ­
govorih izrazili pomisleke, ki so jih navedli tudi bolgarski organi, ter naklonjenost 
regionalni ureditvi.
57 
Slovaški  nacionalni program navaja dve možnosti:
­ odlaganje v  globokem geološkem odlagališču na Slovaškem, za katerega je 
ocena stroškov vključena v  program;
­ spremljanje in podpora izgradnji mednarodnega odlagališča.
58 
Nobena od treh držav ni navedla, katera regija ali katere države bi lahko bile 
vključene v morebitno regionalno rešitev ali drugo rešitev na ravni EU.
Zamude pri skoraj vseh ključnih projektih infrastrukture za 
razgradnjo
59 
Da bi ugotovili, kakšen je napredek razgradnje, dosežen od leta 2011, smo zbrali 
podatke o  vzorcu 18 ključnih projektov infrastrukture za razgradnjo in podpornih 
projektov v vsaki od treh držav članic, ki se financirajo iz programov EU za pomoč 
(glej Prilogo VI )39.
60 
Pri skoraj vseh ključnih projektih infrastrukture za razgradnjo, vključenih v  vzorec, 
so med letoma 2011 in 2015 nastale zamude. Kot je razvidno iz Priloge VI , so od 
začetka izvajanja do konca leta 2015 nastale zamude v trajanju približno 10 let. Te 
zamude so eden od glavnih razlogov, da je Litva od našega prejšnjega poročila iz 
leta 2011 preložila datum dokončanja razgradnje za nadaljnjih devet let. Končna 
razgradnja v Litvi je zdaj predvidena leta 2038.39 Teh 18 projektov je skupaj 
prejelo 587 milijonov EUR 
prispevka EU za dejavnosti 
razgradnje ali približno 37 % 
pogodbenega financiranja EU 
(brez blažilnih ukrepov), 
pridobljenega od leta  2001.
37 Opažanja 
61 
V poročilu iz leta 2011 smo zapisali, da izvajanje projekta izgradnje objekta za 
začasno skladiščenje izrabljenega goriva  (glej sliko 12 ) v Litvi zamuja za več 
kot štiri leta, kot je navedeno v preglednici 6 . Od takrat se je nabrala dodatna za ­
muda šest let. Projekt je še posebno počasi napredoval med letoma 2011 in 2014. 
Šele v začetku leta 2013 so bile sprejete odločitve, na podlagi katerih se je izvaja ­
nje projekta izboljšalo. Zaradi zamud pri tem projektu je bilo zadržano praznjenje 
reaktorja (glej projekt 1 v Prilogi V ).Slika 12Objekt za začasno skladiščenje izrabljenega goriva v jedrski elektrarni Ignalina, 
Litva
© I N PP. © I N PP.
62 
V Litvi še en ključni projekt, in sicer obrat za ponovno uporabo, predelavo in 
skladiščenje trdnih odpadkov , od naše zadnje revizije zamuja za dodatnih pet 
let, kar skupaj pomeni devetletno zamudo. Gospodarski spori v zvezi s tem so 
bili poravnani z izvajalcem in iz programa pomoči EU je bilo izplačanih 55 milijo ­
nov EUR nadomestila; dodatnih 17,9 milijona EUR je bilo namenjenih za pričako ­
vana tveganja.
63 
Glavni razlogi za zamude v Litvi so vključevali pogodbene spore, pomanjkljive 
informacije o tem, kako je bila elektrarna dejansko zgrajena, nepopolne podatke 
o elektrarni in izrabljenem gorivu ter nezadostno usklajevanje in nadzor dela 
podizvajalcev.

38 Opažanja 
64 
Čeprav so projekti zamujali tudi v Bolgariji in na Slovaškem, te zamude niso 
povzročile odloga načrtovanega končnega datuma razgradnje. Na Slovaškem 
je končni datum ostal leto 2025. V Bolgariji so ta datum celo prestavili na pet let 
prej, z leta 2035 na 2030, toda to lahko pripišemo dejstvu, da so se leta 2011 
v nacionalni strategiji za izrabljeno gorivo in ravnanje z radioaktivnimi podatki 
uradno odločili za končno stanje opuščene lokacije („brownfield”) in izločili mož ­
nost zelene lokacije („greenfield”), ki bi zahtevala več časa.
65 
V Bolgariji sta primera zamud projektov naslednja:
­ Izgradnja ključnega objekta za ravnanje z radioaktivnimi odpadki, nacional -
nega odlagališča za nizko in srednje radioaktivne odpadke , naj bi bila 
dokončana leta 2015 (glej preglednico 4  in sliko 13 ). Vendar proces zamuja 
za šest let, predvsem zaradi zavrnitve presoje vpliva na okolje, ki jo je bilo 
treba izvesti ponovno in še poteka. Rok za dokončanje tega objekta je zdaj 
leto 2021 (glej projekt 11 v Prilogi V ).
Območje, namenjeno nacionalnemu odlagališču za 
nizko in srednje radioaktivne odpadke v BolgarijiSlika 13
© SERAW.
­ Gradnja obrata za taljenje s plazmo , namenjenega obdelavi in pripravi 
trdnih odpadkov z  visokim kvocientom zmanjšanja prostornine, zamuja za 
skoraj pet let. Vzroki za to so povezani z izzivi pri določanju prvih tovrstnih 
tehničnih rešitev, spremembami v regulativnem okviru, zaradi katerih so bili 
potrebni trije popravki načrta za obrat, in pritožbami na presojo vpliva na 
okolje. Gradbeno dovoljenje je bilo izdano 14. maja 2015 in dokončanje je 
zdaj predvideno junija 2017 (glej sliko 14  in projekt 11 v Prilogi V ).
39 Opažanja 
66 
Na Slovaškem  je bilo dokončanje projekta dekontaminacije primarnega kroga  
(glej sliko 15 ), ki mora biti končan, preden bo mogoče razstaviti jedro stavbe 
reaktorja, sprva predvideno za leto 2014. Ker več tehničnih izzivov še vedno ni re ­
šenih, konec januarja 2016 datum dokončanja projekta še ni bil znan, prav tako pa 
ne vpliv te zamude na stroške in časovni načrt celotne razgradnje (glej projekt 16 
v Prilogi V ).Pripravljalna dela za postavitev obrata za taljenje 
s plazmo
Reaktor tipa VVER440/230 in glavni sestavni deli 
primarnega hladilnega krogaSlika 14 Slika 15© SERAW.
© Javys.

40 Opažanja 
67 
Navedeni primeri prikazujejo, da so bili razlogi za zamude v obravnavanih treh 
državah članicah različni, pri čemer so vključevali:
­ izzive pri določanju in izvajanju povsem novih tehnoloških rešitev;
­ nepopolne podatke o preteklem delovanju in pomanjkljive informacije o tem, 
kako je bila elektrarna dejansko zgrajena;
­ nepopoln popis in/ali opredelitev odpadkov, zlasti kar zadeva reaktorske 
zgradbe.
68 
V nekaterih primerih je napredek projektov ovirala potreba po znatni spremembi 
načrtov ali celo popolni opustitvi projektov, čeprav je bilo za predloge opravlje ­
nih že več nadzorov. To nakazuje, da so se pojavile težave pri izbiri in načrtova ­
nju projektov. Kaže tudi na izzive, s katerimi se srečujejo ministrstva, nacionalni 
organi in končni upravičenci, ko razgradnja napreduje do kritične faze razstavlja ­
nja reaktorskih zgradb, pri kateri so potrebne posebne izkušnje in znanje, da se 
strukture in sestavni deli razstavijo, premaknejo z nadzorovanega območja in 
uskladiščijo.
69 
Hkrati so zlasti imetniki dovoljenj za razgradnjo sodelovali tudi z zunanjimi 
strokovnjaki, kot so svetovalci, inženirji in odvetniki (za stroške zunanjih strokov ­
njakov glej preglednico 7 ). Čeprav je sodelovanje z zunanjimi strokovnjaki po 
pravilih EBRD nujno in je bilo to nepogrešljivo v fazah načrtovanja in zgodnjega 
izvajanja, bi se moralo sodelovanje s strokovnjaki z leti zmanjšati, saj naj bi se 
znanje preneslo na lokalno osebje.
Stroški za zunanje strokovnjake v obdobju 2001–2015 in njihov delež v podpori EU, 
dodeljeni za razgradnjo
Ignalina, Litva  
2001–2016Kozloduj, Bolgarija  
2001–20151Bohunice, Slovaška  
2003–2016
v milijonih EUR % podpore EU v milijonih EUR % podpore EU v milijonih EUR % podpore EU
75 9 99 20 45 9
1 Podatki za Bolgarijo vključujejo pogodbo o enoti za vodenje projektov, ki velja za obdobje 2016–2019.
Vir: ERS, na podlagi podatkov, ki so jih zagotovili izvajalski organi, in poročil o spremljanju projektov razgradnje jedrskih elektrarn.Preglednica 7
41 Opažanja 
70 
Poleg tega pomanjkanje usposobljenih in izkušenih inženirjev v celi EU pomeni 
tveganje. To zlasti velja za Litvo, ki se srečuje s pomanjkanjem mednarodnih izku ­
šenj pri razstavljanju svojega reaktorja tipa RBMK, prvega te vrste, ki bo razgrajen 
(glej odstavek  2)40.
71 
Vse tri države članice si prizadevajo, da bi izboljšale svoje tehnične kompetence 
in okrepile izmenjavo znanja. Na primer:
­ V Bolgariji  so aprila 2013 združili dve različni enoti za vodenje projektov, 
odgovorni za razgradnjo in izgradnjo nacionalnega odlagališča za nizko in 
srednje radioaktivne odpadke, ter ju vključili v SERAW, ki je imetnik dovolje ­
nja za razgradnjo. Zunanji svetovalec, ki pomaga tej združeni enoti za vode ­
nje projektov, je vključen v organizacijsko strukturo podjetja SERAW. Zapos ­
leni pri zunanjem svetovalcu v elektrarni delajo v parih z ustreznimi lokalnimi 
zaposlenimi pri vsakem projektu. Končno pristojnost odločanja ima vodja 
enote za vodenje projektov, ki je zaposlen lokalno v podjetju SERAW. Tako je 
bila zagotovljena večja odgovornost.
­ Na Slovaškem  je JAVIS a.s., slovaško državno podjetje, odgovorno za 
razgrad njo in ravnanje z  radioaktivnimi odpadki, marca  2015 organiziralo 
dvodnevni seminar za izmenjavo znanj s predstavniki iz jedrskih elektrarn 
Ignalina, Bohunice in Kozloduj, EBRD, Evropske komisije in slovaškega ministr ­
stva za gospodarstvo.40 Pomanjkanje kvalificiranih 
inženirskih virov je bilo 
ugotovljeno v poročilu 
Evropske komisije z  naslovom 
„Putting into perspective the 
supply of and demand for 
nuclear experts by 2020 within 
the EU-27 Nuclear Energy 
Sector ” (Ocena ponudbe in 
povpraševanja po jedrskih 
strokovnjakih v sektorju 
jedrske energije EU ­27 do 
leta 2020), 2012.
42 Opažanja 
Ocenjeni stroški razgradnje bodo najmanj 
5,7 milijarde EUR, z upoštevanjem stroškov končnega 
odlaganja pa dvakrat toliko
72 
V prejšnjem poročilu smo ugotovili, da so vsi trije nacionalni načrti razgradnje 
in njihove ocene stroškov nepopolni. Ugotovljene so bile znatne vrzeli v finan ­
ciranju. V tej reviziji smo analizirali razvoj stroškov razgradnje in stopnjo raz ­
položljivih finančnih sredstev na ravni EU in nacionalni ravni. Izvedli smo tudi 
oceno skupnih stroškov, vključno s končnim odlaganjem, ki jih bodo imele te 
tri države članice, in analizirali načine za obračunavanje obveznosti za stroške 
v prihodnosti.
Skupni ocenjeni stroški razgradnje so se od leta 2010 
povečali za 40 % na 5,7 milijarde EUR
73 
V prejšnjem poročilu smo priporočili, da se izvede celovita ocena stroškov, ki 
nastanejo z razgradnjo jedrskih elektrarn. Države članice so leta 2014 posodobi ­
le ocene stroškov za razgradnjo jedrskih elektrarn, navedene v končnih načrtih 
razgradnje, ki so jih prej predložile Komisiji. Slovaška je leta 2015 naredila še nekaj 
manjših sprememb. S temi posodobitvami, ki naj bi zagotovile popolnejšo sliko, 
so se ocene stroškov povečale za 40 %, s 4,1 milijarde EUR leta 2010 na 5,7 mi ­
lijarde EUR leta 2015. Povečanje je bilo največje med letoma 2010 in 2011 (glej 
sliko 16 ). Razlike med tremi državami članicami so bile znatne. K povečanju oce ­
njenih stroškov je največ prispevala Litva, v kateri so se stroški med letoma 2010 
in 2015 povečali za 67 %. V istem obdobju so se povečale tudi ocene stroškov za 
elektrarno Bohunice na Slovaškem, in sicer za 30 %. Ocena stroškov za elektrarno 
Kozloduj v Bolgariji se ni veliko spremenila. Po začetnem povečanju leta 2011 
so se stroški po odločitvi, da se rok skrajša, zmanjšali za 136 milijonov EUR (glej 
odstavek  64).
74 
Vse tri države članice so od leta 2011 v svojih končnih načrtih razgradnje izboljša ­
le pristop k ocenjevanju stroškov za dejavnosti razgradnje jedrskih elektrarn. Zdaj 
uporabljajo najnovejšo tehnologijo, znano pod imenom International Structure 
for Decommissioning Costing of Nuclear Installations (mednarodna struktura za 
ocenjevanje stroškov razgradnje jedrskih elektrarn)41. Toda celoten seznam de ­
javnosti in z  njimi povezanih stroškov, zlasti za razstavljanje ustreznih reaktorskih 
zgradb, še vedno ni dokončen, saj celovit popis in radiološka opredelitev nadzo ­
rovanega območja še nista končana v nobeni od elektrarn (glej odstavek 32).41 Tehnologijo so skupaj razvile 
Evropska komisija, IAEA in 
Organizacija za gospodarsko 
sodelovanje in razvoj, da bi 
bolje uskladile ocenjevanje 
stroškov dejavnosti razgradnje 
jedrskih elektrarn.
43 Opažanja 
Države članice, zlasti Litva, se spopadajo s finančnimi izzivi
75 
Za vse tri države članice smo primerjali ocene stroškov in razpoložljiva finančna 
sredstva, ki smo jih ugotovili med zadnjo revizijo, z najnovejšimi podatki, ki so bili 
na voljo v času te revizije. Trenutno so finančna sredstva EU za dejavnosti raz ­
gradnje zagotovljena do leta 2020. Razpoložljiva nacionalna finančna sredstva in 
sredstva EU v višini 4,0 milijarde EUR pa ne zadostujejo za kritje skupnih ocenje ­
nih stroškov v višini 5,7 milijarde EUR, pri katerih niso upoštevani stroški končne ­
ga odlaganja (glej preglednico 8  in sliko 17 ). To pomeni, da vrzel v financiranju 
do dokončanja razgradnje znaša 1,7 milijarde EUR. 93 % te finančne vrzeli se 
nanaša na Litvo. Slika 16Ocenjeni stroški razgradnje od leta 2010 do leta 2015
Vir: Podatki za leto 2010: končni načrti razgradnje. Podatki za leto 2011: posodobljene ocene, predstavljene na seji Odbora za program pomoči za 
razgradnjo jedrskih elektrarn marca 2011. Podatki za leto 2015: posodobljeni končni načrti razgradnje, letni delovni programi za leto 2015 in, za 
Slovaško zaradi posodobitve, osnutek delovnega programa za leto  2016.2 930 3 376 
1 118 1 243 
1 107 950 1 239 
5001 0001 5002 0002 5003 0003 500
2010 2011 2012 2013 2014 2015(v milijonih EUR)
2 019 
1 146Ignalina, Litva
Kozloduj, BolgarijaBohunice, Slovaška
44 Opažanja 
Skupni ocenjeni stroški razgradnje in vrzel v financiranju leta 2011 in 2015
(v milijonih  EUR)
 Ignalina,  
LitvaKozloduj,  
BolgarijaBohunice,  
SlovaškaSkupaj
2011 2015 2011 2015 2011 2015 2011 2015
Ocenjeni stroški 2 930 3 376 1 243 1 107 1 146 1 239 5 319 5 722
Dodeljena nacionalna finančna 
sredstva1 83 262 171 348 231 476 485 1 086
Dodeljena finančna sredstva EU 1 367 1 553 493 731 489 671 2 349 2 955
Vrzel v financiranju 1 480 1 561 579 28 426 92 2 485 1 681
1  Dodeljena nacionalna finančna sredstva lahko sestavljajo namenski skladi, ustanovljeni za razgradnjo, odobrena sredstva javne porabe ali 
drugi nacionalni viri.
Vir: Leto 2011: posodobljene ocene, predstavljene na seji Odbora za program pomoči za razgradnjo jedrskih elektrarn marca 2011.  
Leto 2015: organi držav članic, posodobljeni končni načrti razgradnje in letni delovni programi za leto 2015, in, za Slovaško zaradi posodobitve, 
osnutek delovnega programa za leto 2016.Preglednica 8 Slika 17Prikaz vrzeli v financiranju leta 2011 in 2015 v vsaki od treh držav članic
Vir: Na podlagi preglednice 8 .51 %46 %
47 %3 %
37 %7 %
 01 0002 0003 000
2011 2015 2011 2015 2011 2015
Ignalina, Litva Kozloduj, Bolgarija Bohunice, Slovaška(v milijonih EUR)
Nacionalno /f_inanciranje
Financiranje EU 
Vrzel v /f_inanciranju
45 Opažanja 
V Litvi so se stroški in vrzel v financiranju znatno povišali
76 
Litovske  ocene skupnih stroškov razgradnje iz leta 2015 so za 15 % višje v pri ­
merjavi z letom 2011, v primerjavi z letom 2010 pa za 67 %, kar znaša 3,4 milijar ­
de EUR. Litovski organi so to povišanje pripisali stroškom delovne sile, preložitvi 
končnega datuma razgradnje in prekoračitvi stroškov pri velikih projektih infra ­
strukture za razgradnjo. Stroškovna kategorija inflacije je predstavljala 26  % pre ­
ostalih stroškov razgradnje do leta 2038 ali 695 milijonov EUR. To je bilo izračuna ­
no na podlagi ocene 3 ­odstotne letne inflacije, vendar je v času izračuna države 
članice Centralna banka Republike Litve povprečno stopnjo inflacije za leto 2015, 
pri čemer je upoštevala leti 2013 in 2014, ocenila na 1,5 %.
77 
Menimo tudi, da tako veliko povečanje stroškov kaže na slabo načrtovanje na 
začetku. Na primer, posodobitev končnega načrta razgradnje, ki je bila izvedena 
leta 2014, je vključevala 15 dejavnosti razgradnje, ki prej niso bile upoštevane in 
katerih stroški naj bi po ocenah skupaj znašali 318 milijonov EUR.
78 
Naša analiza ključnih infrastrukturnih projektov v Litvi od začetka njihovega 
izvajanja pa do konca leta 2015 je potrdila veliko povečanje stroškov pri takšnih 
projektih (glej Prilogo VI ). V nekaterih primerih so dodatni stroški nastali zaradi 
zamud pri projektih. Zamuda pri izvajanju projekta izgradnje objekta za začasno 
skladiščenje izrabljenega goriva je na primer vplivala na napredovanje praznjenja 
reaktorja in do konca leta 2014 povzročila dodatne stroške vzdrževanja, ki so pre ­
segli 61,3 milijona EUR (glej odstavek 61) ter prispevali tudi k preložitvi končnega 
datuma razgradnje.
79 
Na splošno bo število zaposlenih v elektrarni med njeno razgradnjo verjetno bli ­
zu števila zaposlenih v primeru delujoče elektrarne, dokler gorivo ne bo odstra ­
njeno iz reaktorja. Nato bi se moralo število zaposlenih pri prehodu elektrarne iz 
stanja delovanja postopoma zmanjševati.
46 Opažanja 
80 
Število zaposlenih se je v vseh elektrarnah zmanjšalo (glej preglednico 9 ). Toda 
v elektrarni Ignalina v Litvi, ki ima še vedno dovoljenje za obratovanje, je bila 
izpraznjena le ena od dveh sredic reaktorja, zato število zaposlenih in s tem 
stroški, ki jih financira EU, ostajajo visoki. Tretjina zaposlenih se še vedno ukvarja 
z varnim vzdrževanjem elektrarne. V Bolgariji in na Slovaškem je bila mogoča 
nadomestna zaposlitev pri drugih jedrskih reaktorjih, ki na isti lokaciji še vedno 
delujejo v polnem obsegu. V Litvi, ki jedrske energije ne proizvaja več, to ni bilo 
mogoče. Preglednica 9Število zaposlenih v času zapiranja reaktorja in 
leta 2015
Število zaposlenih Dodeljena podpora 
EU 
(v milijonih  EUR)3v času polnega 
obratovanja1 leta  2015
Ignalina, Litva  
(dve reaktorski enoti)3 517 2 1272171
Kozloduj, Bolgarija  
(štiri reaktorske enote)1 400 650 130
Bohunice, Slovaška  
(dve reaktorski enoti)1 060 239 45
Skupaj 5 977 3 016 346
1  Podatki za čas polnega obratovanja so z dne 31. 12. 2004 za Ignalino, z dne 31. 12. 2002 za 
Kozloduj in z dne 1. 4. 2006 za Bohunice.
2  Od vseh zaposlenih v Ignalini se je 1 377 oseb ukvarjalo z razgradnjo in 701 oseba z varnim 
vzdrževanjem.
3  Podatki za Ignalino zajemajo podporo EU od zaprtja prve enote leta 2005 do leta 2016; za 
Kozloduj od zaprtja prve enote leta 2003 do leta 2017; za Bohunice od zaprtja prve enote 
leta 2008 do leta 2016.
Vir: ERS, na podlagi podatkov, ki so jih zagotovili organi držav članic.
81 
Upravljanje z delovno silo v elektrarni Ignalina se je od našega prejšnjega po ­
ročila izboljšalo. Vodstvo elektrarne je na primer uvedlo strategijo zunanjega 
izvajanja. To vključuje analizo več dejavnosti, kot sta vzdrževanje opreme in 
dekontaminacija stavb z neomejenim dostopom, ter odločanje o tem, ali bi bilo 
stroškovno učinkoviteje storitve v zvezi z njimi oddati zunanjemu izvajalcu ali 
zanje zagotoviti lastne delavce.
47 Opažanja 
82 
Kljub temu ni bilo zunanjega preverjanja, ali je sedanja raven zaposlovanja 
ustrezna, in še vedno ni podrobnega načrta zaposlovanja, ki bi zajemal celoten 
postopek razgradnje. Glede na pomanjkanje sofinanciranja in lokalne gospodar ­
ske in socialne izzive pri razgradnji elektrarne v Ignalini obstaja tveganje, da bi 
zaposlovanje presegalo potrebe programa razgradnje in bi se finančna sredstva 
EU, namenjena razgradnji, uporabila za podporo takšnemu zaposlovanju.
83 
Kot je navedeno v preglednici 8  in odstavku 76, se je v primeru Litve vrzel v fi ­
nanciranju od našega zadnjega poročila znatno povečala. V  razgovorih s  pred ­
stavniki Litve sta bila omenjena Protokol št. 4, priložen k pristopni pogodbi te 
države k EU, in litovska razlaga, da bo EU še naprej financirala povečanje stro ­
škov v  projektu razgradnje42. Komisija je v svoji oceni učinka za leto 2011 izrazila 
stališče, da je treba zagotoviti podporo vsem trem državam članicam za obdob ­
je 2014–2020 glede na njihove potrebe, da pa po letu 2020 Komisija ne predvide ­
va nadaljnjega podaljšanja finančne podpore EU (glej odstavek  10)43.
V Bolgariji in na Slovaškem je ostala majhna vrzel v financiranju, 
čeprav so se ocene skozi čas znatno spreminjale
84 
Z dodelitvijo finančnih sredstev EU za obdobje 2014–2020 sta se vrzeli v financi ­
ranju, omenjene v našem prejšnjem poročilu, v Bolgariji in na Slovaškem znatno 
zmanjšali, in sicer na 28 milijonov EUR za Bolgarijo in 92 milijonov EUR za Slo ­
vaško. Toda ocene stroškov in vrzeli v financiranju so se močno spreminjale. Na 
primer:
­ ocena vrzeli v financiranju, ki so jo pripravili bolgarski  organi, se je znatno 
zmanjšala z 230 milijonov EUR septembra 2014 na 28 milijonov EUR ob koncu 
leta 2015, predvsem zaradi vključitve stroškov, ki jih ima jedrska elektrarna 
Kozloduj z dejavnostmi priprave na razgradnjo, ki v prejšnjih izračunih niso 
bile upoštevane. V nasprotju s tem so podatki Komisije ob koncu leta 2015 
izkazovali primanjkljaj v višini 150 milijonov EUR;
­ na Slovaškem  je vrzel v financiranju konec junija 2015 po podatkih Komisije 
znašala 193 milijonov EUR, medtem ko v skladu z osnutkom delovnega načrta 
za leto 2016 znaša 92 milijonov EUR.42 Člen 3 Protokola št. 4 o jedrski 
elektrarni Ignalina v  Litvi 
(UL L 236, 23.9.2003) navaja, da 
je razgradnja Jedrske 
elektrarne Ignalina 
dolgoročne narave in 
predstavlja za Litvo izjemno 
finančno breme, ki ni 
sorazmerno z  njeno velikostjo 
in gospodarsko močjo, ter da 
Unija v solidarnosti z Litvo 
zagotovi zadostno dodatno 
pomoč Skupnosti za napore 
razgradnje po letu 2006. 
V protokolu je navedeno tudi, 
da „[morajo biti] [p]ovprečna 
skupna sredstva, ki se odobrijo 
v obdobju naslednjega 
finančnega načrta za načrt 
Ignalina, […] zadostna”.
43 SEC(2011) 1387 final z dne 
24. novembra 2011, „Delovni 
dokument služb Komisije, 
ocena učinka, priložen 
predlogu uredbe Sveta 
o podpori Unije za programe 
pomoči pri razgradnji jedrskih 
elektrarn v Bolgariji, Litvi in na 
Slovaškem”.
48 Opažanja 
85 
Takšne razlike med nacionalnimi podatki in podatki Komisije zbujajo dvome o za ­
nesljivosti in ponovljivosti uporabljenih metodologij izračunavanja. Poleg tega 
znatne spremembe podatkov kažejo, da ocen, ki so bile predstavljene v končnih 
načrtih razgradnje, v času naše revizije nacionalni deležniki niti Komisija še niso 
temeljito preverili.
Ocena načrtov financiranja in razgradnje, ki jo je opravila 
Komisija, je neustrezna
86 
V zakonodajnem okviru za obdobje financiranja 2014–2020 so bili delno kot odziv 
na priporočila iz našega prejšnjega poročila uvedeni trije predhodni pogoji44 (glej 
okvir 1 ). To so pogoji za izplačila vseh novih finančnih sredstev za razgradnjo 
v skladu s  sedanjim večletnim finančnim okvirom, ki so namenjeni zagotavljanju 
uspešne in učinkovite uporabe skladov EU.44 Glej COM(2011) 783 final, 
uredbi Sveta (Euratom) 
št. 1368/2013 in  (Euratom) 
št. 1369/2013 ter Izvedbeni 
sklep Komisije C(2014) 5449.Okvir 1Predhodni pogoji
Tri obravnavane države članice do 1. januarja 2014 sprejmejo ustrezne ukrepe za izpolnitev naslednjih 
predhod  nih pogojev:
1. skladnost s pravnim redom Pogodbe Euratom na področju jedrske varnosti, zlasti kar zadeva prenos Di ­
rektive  2009/71/Euratom in Direktive  2011/70/Euratom v  nacionalno zakonodajo;
2. vzpostavitev finančnega načrta v nacionalnem okviru, v katerem bi bili opredeljeni celotni stroški in 
predvideni viri financiranja, potrebni za varno dokončanje razgradnje jedrskih enot, vključno z  ravnanjem 
z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki;
3. predložitev Komisiji revidiranega podrobnega načrta za razgradnjo, razčlenjenega do ravni dejavnosti 
razgradnje, vključno s  časovnim načrtom in ustrezno stroškovno strukturo na podlagi mednarodno pri ­
znanih standardov za stroškovno oceno razgradnje.
Vir: Člena 4 uredb Sveta (Euratom) št. 1368/2013 in (Euratom) št. 1369/2013.
49 Opažanja 
87 
Komisija bi morala do oktobra 2014, ko je sprejela sklep o financiranju v okviru 
letnega delovnega programa za leto 2014, oceniti, ali so države članice spreje ­
le ustrezne ukrepe za izpolnjevanje teh pogojev45. Po našem mnenju je ocena 
ustreznih načrtov financiranja in podrobnih načrtov razgradnje, ki jo je opravila 
Komisija, tj. ocena drugega in tretjega predhodnega pogoja, neustrezna. Poročilo 
Službe Komisije za notranjo revizijo iz septembra 2015 je potrdilo našo oceno. Na 
primer, znatno so bile spremenjene ocene skupnih stroškov in zneskov financira ­
nja (glej odstavek 84), v nekaterih primerih pa ni bilo podrobnih načrtov za ne ­
katere stroške ali dejavnosti (glej na primer odstavek 79 o stroških za zaposlene). 
Pridržek v zvezi z ustreznostjo ocene predhodnih pogojev GD za energetiko iz 
leta 2014 je vključen v letno poročilo o dejavnostih tega generalnega direktorata 
za leto 201546.
88 
Generalni direktorat Komisije za energetiko je pripravil akcijski načrt za odpravo 
pomanjkljivosti, ki jih je odkrila služba Komisije za notranjo revizijo, v katerem 
je določeno, da je rok za dokončanje ocene predhodnih pogojev konec okto ­
bra 2016. Ključno je, da Komisija dokonča to oceno ter temeljito analizira načrte 
financiranja in razgradnje za vsako državo članico, saj so ti dokumenti podlaga za 
prihodnje financiranje.
Iz proračuna EU se financira velika večina stroškov v vseh 
treh državah članicah
89 
Vse tri države članice so ustanovile namenske nacionalne sklade za financiranje 
svojih nacionalnih politik za varno ravnanje z  radioaktivnimi odpadki in njihovo 
odlaganje ter za razgradnjo jedrskih objektov. Sredstva v teh skladih pa so še 
vedno omejena, zlasti v Litvi.
­ V Litvi  je litovski nacionalni podporni sklad za razgradnjo, ustanovljen 
leta 1995, prejemal prispevke iz prihodkov iz obratovanja jedrske elektrarne 
do njenega zaprtja konec leta 2009. Zdaj je sklad odvisen od prihodka od 
prodaje odvečnih sredstev ter od zunanjih sredstev in obresti, ustvarjenih iz 
tega naslova. V preteklosti so ga uporabljali tudi za financiranje dejavnosti, ki 
ne spadajo pod razgradnjo, kot so posebni tarifni režimi za dobavo elektrike 
in ogrevanje, ali financiranje dodatnih socialnih jamstev za nekdanje zaposle ­
ne. Glede na oceno litovskega ministrstva za energetiko so bili 1. januar ­
ja 2016 v skladu 4 milijoni EUR47.45 Glej člena 4 uredb 
Sveta (Euratom) št. 1368/2013 
in (Euratom) št. 1369/2013.
46 Generalni direktorat za 
energetiko, Letno poročilo 
o dejavnostih za leto 2015, 
sklic Ares(2016)1 667 891, 
8. 4. 2016.
47 V delovnem dokumentu 
SWD(2016) 102 final na 
strani 38 ta sklad ni omenjen, 
je pa navedeno, da skupna 
razpoložljiva sredstva znašajo 
0,5 milijarde EUR. Ni jasno, na 
kaj se ta znesek nanaša.
50 Opažanja 
­ Bolgarija  je leta  1999 ustanovila nacionalni sklad za radioaktivne odpadke in 
sklad za razgradnjo jedrskih objektov. Sklada sta namenjena vsem jedrskim 
objektom v Bolgariji. Prvi sklad se financira zlasti s prispevki proizvajalcev 
radioaktivnih odpadkov, pri čemer največ sredstev, tj. 92 %, prispeva jedrska 
elektrarna Kozloduj. Sklad je za enote 1–4 kot obrate za ravnanje z radioak ­
tivnimi odpadki prispeval 34,8 milijona EUR, konec leta 2015 pa je bilo v njem 
še 61 milijonov EUR. Drugi sklad se financira s prispevki upravljavcev jedrskih 
objektov. Skupna sredstva v skladih za enote 1–4 elektrarne Kozloduj so ko ­
nec leta 2015 znašala 156 milijonov EUR.
­ Slovaška  je leta 2010 uvedla dajatev na porabo električne energije za končne 
uporabnike, da bi nadomestila pretekli primanjkljaj, saj z obveznimi prispev ­
ki upravljavcev jedrskih elektrarn od leta 1995 niso zbrali dovolj sredstev za 
razgradnjo jedrskih elektrarn in končno odlaganje izrabljenega goriva. Konec 
leta 2014 je bilo iz nacionalnega sklada za razgradnjo namenjenih 290 milijo ­
nov EUR za razgradnjo jedrske elektrarne Bohunice V1.
90 
Skupna razpoložljiva nacionalna sredstva, ki zajemajo namenske sklade in druge 
nacionalne vire, ne bodo pokrila celotnih stroškov razgradnje (glej odstavek 67 
in preglednico 8 ). Nacionalna sredstva bi pokrila le 31 % predvidenih stroškov 
v Bolgariji in 38 % na Slovaškem, medtem ko bi nacionalni skladi v programu EU 
za razgradnjo jedrskih elektrarn v Litvi pokrili manj kot 8 % skupnih stroškov raz ­
gradnje. Do zdaj je bil ta primanjkljaj financiran iz proračuna EU prek programov 
za pomoč pri razgradnji jedrskih elektrarn.
91 
Države članice zdaj niso pravno obvezane k sofinanciranju pomoči pri razgrad­
nji, ne na ravni programov in ne na ravni posameznih projektov. Nasprotno pa 
morajo države članice v  okviru evropskih strukturnih in investicijskih skladov48 za 
financiranje sofinanciranih programov ali projektov prispevati določen odstotek 
sredstev iz lastnih virov. V  prejšnjem poročilu smo priporočili, naj Komisija pri 
predlogu financiranja za finančni okvir  2014–2020 upošteva druge sklade EU, kot 
so strukturni skladi, in pogoje za razdelitev sredstev. Komisija se je na to priporo ­
čilo odzvala tako, da je še naprej podpirala ukrepe za blaženje posledic v okviru 
evropskih strukturnih in investicijskih skladov (skladov ESI), vendar se je odločila, 
da bo namenska podpora za razgradnjo ostala ločena, brez dostopa do skladov 
ESI za dejansko razgradnjo.48 Evropski strukturni in 
investicijski skladi med drugim 
zajemajo Evropski sklad za 
regionalni razvoj, Kohezijski 
sklad in Evropski socialni sklad. 
Pred letom 2014 se je za te 
sklade uporabljal izraz 
„strukturni skladi”.
51 Opažanja 
92 
Obveznost zagotavljanja sofinanciranja je pomembna, ker prejemnikom sredstev 
EU daje večjo finančno spodbudo, da bi si prizadevali za stroškovno učinkovitost 
pri upravljanju projekta in dosegli napredek pri programih. V  ustreznih uredbah 
Sveta za programe pomoči EU pri razgradnji jedrskih elektrarn se priznava po ­
membnost sofinanciranja, pri čemer je navedeno, da bi moralo biti financiranje 
EU za projekte v višini celotnega zneska odobreno le v „izjemnih in dobro uteme ­
ljenih primerih”49. Toda Komisija še ni določila jasnih smernic v zvezi s tem, kaj se 
šteje za take primere. To je potrjeno tudi v poročilu Službe za notranjo revizijo, ki 
deluje v okviru Komisije, iz septembra 2015. Komisija zato do zdaj še ni izkoristila 
priložnosti, da bi spodbudila sofinanciranje in čim bolj povečala njegov obseg.
Skupni ocenjeni stroški bi se podvojili, če bi se upoštevali 
tudi stroški končnega odlaganja visoko radioaktivnih 
odpadkov
93 
Ocene vrzeli v financiranju iz končnih načrtov razgradnje ne zajemajo podrobne ­
ga pregleda stroškov, ki nastanejo po zaprtju jedrske elektrarne, saj ne vključuje ­
jo stroškov končnega odlaganja izrabljenega goriva.
94 
V skladu z  mednarodno priznanim načelom „onesnaževalec plača” mora država 
članica zagotoviti, da upravljavec izpolni svoje obveznosti kot onesnaževalec in 
rezervira ustrezna finančna sredstva, s  katerimi se bo kril celotni strošek razgrad­
nje, vključno s  končnim odlaganjem izrabljenega goriva (glej odstavek  20).
95 
To načelo izraža tudi direktiva o radioaktivnih odpadkih iz leta 2011. Direktiva 
določa, da morajo države članice poskrbeti, da so opredeljene vse dejavnosti 
ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim jedrskim gorivom, vključno 
s končnim odlaganjem, ter vsi stroški teh dejavnosti, in da so po potrebi na voljo 
ustrezna finančna sredstva50.
96 
Poleg tega je eden od pogojev za financiranje v okviru programov pomoči EU pri 
razgradnji jedrskih elektrarn (glej odstavke 86 do 88), ki ga morajo izpolnjevati 
države članice, „vzpostavitev finančnega načrta v nacionalnem okviru, v katerem 
bi bili opredeljeni celotni stroški in predvideni viri financiranja, potrebni za varno 
dokončanje razgradnje jedrskih enot, vključno z  ravnanjem z  izrabljenim gorivom 
in radioaktivnimi odpadki”51.49 Uvodna izjava 17 Uredbe 
Sveta (Euratom) št. 1368/2013 
in uvodna izjava 15 Uredbe 
Sveta (Euratom) št. 1369/2013.
50 Glej zlasti člen 12 Direktive 
Sveta 2011/70/Euratom.
51 Glej člena 4 uredb 
Sveta (Euratom) št. 1368/2013 
in (Euratom) št. 1369/2013.
52 Opažanja 
97 
Izračunali smo oceno stroškov končnega odlaganja, da bi zagotovili podrobnejši 
pregled stroškov razgradnje obravnavanih jedrskih elektrarn.
98 
Kot je prikazano v preglednici 10 , smo izračunali, da bi se lahko skupni ocenjeni 
stroški razgradnje podvojili, če bi upoštevali stroške, povezane s  končnim odlaga ­
njem, in bi tako skupaj znašali 11,4 milijarde EUR za vse tri države članice. Preglednica 10Ocena stroškov razgradnje, vključno z odlaganjem visoko radioaktivnih odpadkov in 
izrabljenega jedrskega goriva
(v milijonih  EUR)
Ignalina, Litva Kozloduj, Bolgarija Bohunice, Slovaška Skupaj
Ocena stroškov iz leta 2015, ki ne vključuje odlaganja 
visoko radioaktivnih odpadkov in izrabljenega jedrskega 
goriva3 376 1 107 1 239 5 722
Ocena stroškov za končno odlaganje visoko radioaktivnih 
odpadkov in izrabljenega jedrskega goriva iz teh osmih 
reaktorjev12 610 1 590 1 466 5 666
Ocena stroškov, vključno z odlaganjem visoko 
radioaktivnih odpadkov in izrabljenega jedrskega goriva5 986 2 697 2 705 11 388
Nacionalno financiranje 262 348 476 1 086
Financiranje EU 1 553 731 671 2 955
Vrzel v financiranju 4 171 1 618 1 558 7 347
1 Opomba o ocenah stroškov končnega odlaganja
Za Ignalino v Litvi  naša ocena v višini 2 610 milijonov EUR temelji na znesku iz nacionalnega programa, navedenem v sporočilu Komisije iz 
leta 2016 z naslovom Usmeritveni jedrski program.
Za Kozloduj v Bolgariji  v bolgarskem nacionalnem programu znesek ni naveden. Naša ocena v višini 1,59 milijarde EUR temelji na oceni 
skupnih stroškov za nacionalno odlagališče v višini 3 milijard EUR, ki je bila izražena v razpravah z bolgarskimi nacionalnimi organi v zvezi 
s finskim primerom med revizijo. Znesek 3 milijarde EUR smo razpolovili, da bi upoštevali delež enot 1–4 in delež ostalih delujočih enot 5 in 6. 
Načrtov za prihodnje enote ali elektrarne nismo upoštevali, ker še niso bili konkretni.
Za Bohunice na Slovaškem  naša ocena v višini 1,46 milijarde EUR temelji na oceni nacionalnih stroškov končnega odlaganja v višini 4,4 mi ­
lijarde EUR, ki so jo podali slovaški organi, pri čemer smo upoštevali bolj zadržan scenarij, po katerem imajo preostale jedrske elektrarne 
na Slovaškem obratovalno dobo 60 let. Znesek 4,4 milijarde EUR smo razdelili na tri dele, da bi stroške enakomerno porazdelili med dvema 
enotama v postopku razgradnje in štirimi še delujočimi enotami. V nasprotju s slovaškim nacionalnim programom nismo upoštevali dveh 
enot, načrtovanih v okviru jedrske elektrarne Močovce, zaradi zamud pri njuni izgradnji. Če bi ju upoštevali, bi enoti v postopku razgradnje 
predstavljali 16,3 ­odstotni delež 4,4 milijarde EUR, tj. 717 milijonov EUR. V Usmeritvenem jedrskem programu Komisije iz leta 2016 je naveden 
znesek 3,7 milijarde EUR, ki se očitno nanaša na manj zadržan scenarij v zvezi z obratovalno dobo jedrske elektrarne 40 let.
Vir: ERS, na podlagi podatkov Komisije, letnih delovnih programov za leti 2015 in 2016, nacionalnih deležnikov.
53 Opažanja 
99 
Če upoštevamo razgradnjo in končno odlaganje, ima Litva največji delež skupne ­
ga primanjkljaja v višini 7,4 milijarde EUR. Znatni primanjkljaj pa bi nastal tudi 
v primeru Bolgarije in Slovaške (glej sliko 18 ).Slika 18Vrzeli v financiranju pri upoštevanju razgradnje in 
končnega odlaganja
Vir: ERS, na podlagi preglednice 10 . 01 0002 0003 0004 0005 0006 000
Ignalina, Litva Kozloduj, Bolgarija Bohunice, Slovaška58 %70 %
60 %(v milijonih EUR)
Nacionalno /f_inanciranje
Financiranje EU 
Vrzel v /f_inanciranju52 MRS 37, „Rezervacije, pogojne 
obveznosti in pogojna 
sredstva”, in MRSJS 19. Za 
področje razgradnje jedrskih 
elektrarn ni posebnega 
mednarodnega 
računovodskega standarda. 
V Evropskem sistemu računov 
obstaja standard o  načinu 
izračunavanja statističnih 
podatkov o stroških jedrske 
razgradnje, v skladu s katerim 
ni treba knjižiti obveznosti za 
bodoče stroške.
53 V MRS 37.10 je navedeno, da je 
obvezujoč dogodek tisti, ki 
povzroči pravno ali posredno 
obvezo (npr. izgradnja jedrske 
elektrarne, zaradi katere 
nastane obveznost razgradnje 
jedrske elektrarne), zaradi 
katere podjetje nima nobene 
druge stvarne možnosti, kot 
da takšno obvezo poravna.
54 V MRS 37.40 je navedeno, da 
se rezervacije za posamezne 
dogodke (prestrukturiranje, 
okoljsko čiščenje, poravnava 
tožbe) merijo 
v najverjetnejšem znesku.
Obveznosti za prihodnje stroške v treh obravnavanih 
državah članicah niso ustrezno knjižene
100  
V skladu z  mednarodnimi računovodskimi standardi52 bi bilo treba obveznosti, 
ki naj bi po pričakovanjih nastale v prihodnosti, opredeliti kot rezervacije in jih 
pripoznati v bilanci stanja organizacije, ki jih je obvezana plačati, če:
­ je sedanja pravna ali posredna obveza nastala zaradi preteklega dogodka53,
­ je plačilo verjetno, tj. bolj možno kot ne,
­ je mogoče znesek zanesljivo oceniti54.
54 Opažanja 
101  
Če ti trije pogoji niso izpolnjeni, so obveznosti označene kot pogojne obveznosti 
in se razkrijejo zunajbilančno, na primer v pojasnilih k računovodskim izkazom, 
razen če se šteje, da je možnost za plačilo zelo majhna, pri čemer v tem primeru 
razkritje ni potrebno55.
102  
V skladu s tem bi morala stroške razgradnje jedrskih elektrarn in stroške končne ­
ga odlaganja izrabljenega goriva, kadar je tako plačilo verjetno in je znesek mo ­
goče zanesljivo oceniti, kot obveznosti pripoznati organizacija, ki jih je obvezana 
plačati. Ocene stroškov bi lahko na primer temeljile na načrtu razgradnje jedrskih 
elektrarn. Natančna računovodska obravnava je odvisna od pravnega položaja 
v zvezi z obveznostjo plačila in od računovodskih praks, ki jih je sprejela država 
članica ali organizacija56.
103  
Ustrezne organe v državah članicah smo pozvali, naj predložijo informacije o tem, 
kako obračunavajo obveznosti za stroške, povezane z razgradnjo in končnim 
odlaganjem izrabljenega jedrskega goriva.
104  
Kot je prikazano v preglednici 11 , se računovodska obravnava v treh državah 
članicah razlikuje in je odvisna od tega, ali so stroški povezani z razgradnjo 
jedrskih elektrarn ali s  končnim odlaganjem. Stroški razgradnje jedrskih elektrarn 
niso pripoznani kot rezervacije v nobeni bilanci stanja v Litvi, razkrite pa so samo 
manjše pogojne obveznosti. Stroški razgradnje niso pripoznani v računovodskih 
izkazih jedrske elektrarne Kozloduj v Bolgariji, le delno pa so pripoznani v prime ­
ru jedrske elektrarne Bohunice na Slovaškem.
105  
Ustrezne organizacije v Litvi in Bolgariji v zvezi s stroški končnega odlaganja nista 
pripoznali rezervacij za te stroške v bilanci stanja ali razkrili informacij v pojasnilih 
k računovodskim izkazom. Le na Slovaškem so ustrezne organizacije pripoznale 
rezervacijo v zvezi s stroški končnega odlaganja v podračunu nacionalnega jedr ­
skega sklada.55 V skladu z MRS 37 razkritje ni 
obvezno, če je možnost za 
plačilo zelo majhna.
56 Nekatere organizacije morajo 
uporabljati mednarodne 
računovodske standarde, 
druge pa lahko uporabljajo 
nacionalne računovodske 
strandarde.
55 Opažanja 
106  
Dejstvo, da prihodnji stroški niso samodejno pripoznani kot rezervacije in/ali 
vključeni v pojasnila k računovodskim izkazom, omejuje preglednost in ovira 
sposobnost ustreznih organov, da bi lahko primerno načrtovali način pokrivanja 
prihodnjih stroškov razgradnje in odlaganja. Preglednica 11Računovodska obravnava obveznosti, povezanih z razgradnjo jedrskih elektrarn in 
končnim odlaganjem izrabljenega goriva
Računovodski izkazi jedrskih elektrarn (brez konč -
nega odlaganja izrabljenega jedrskega goriva)Zaključni računi sklada/ministrstva/države  
(vključno s  končnim odlaganjem izrabljenega jedrskega goriva)
Ignalina, LitvaNi pripoznanih rezervacij.  
V pojasnjevalni opombi je navedeno, da za razstavljanje 
ni na voljo zanesljive ocene. Zato ni razkritih pogojnih 
obveznosti.Ni pripoznanih rezervacij.  
Manjše pogojne obveznosti v zvezi z razgradnjo jedrskih elektrarn so 
razkrite zunajbilančno (13 milijonov EUR), in sicer v zvezi z dodatnimi 
socialnimi jamstvi za nekdanje osebje jedrske elektrarne Ignalina.
Kozloduj, 
BolgarijaNi pripoznanja rezervacij za razgradnjo ali stroškov skladi ­
ščenja izrabljenega goriva in ravnanja z njim. Za računo ­
vodske izkaze za leto 2014 je zato neodvisni revizor podal 
mnenje s  pridržkom.Prihodki in odhodki nacionalnih skladov za razgradnjo in radioaktivne 
odpadke so vključeni v letne proračunske izkaze bolgarskega ministrstva 
za energetiko. Neporabljeni deli vnaprej vračunanih finančnih sredstev, 
vključno s sredstvi iz preteklih let, so razkriti zunajbilančno.
Bohunice, 
SlovaškaDelno so pripoznane, a niso namenjene za Bohunice V1.Predhodne informacije o končnem odlaganju so vključene v podračun 
nacionalnega jedrskega sklada.
Vir: ERS, na podlagi informacij nacionalnih organov.
56
 Zaključki in priporočila
107  
Programi financiranja EU, namenjeni razgradnji jedrskih elektrarn, niso ustva ­
rili ustreznih spodbud za pravočasno in stroškovno učinkovito razgradnjo. Od 
objave našega prejšnjega poročila leta 2011 je bilo pri razgradnji jedrskih elek ­
trarn Ignalina v  Litvi, Kozloduj v  Bolgariji in Bohunice na Slovaškem doseženo 
nekaj napredka. Ključni sestavni deli na nenadzorovanih območjih elektrarn so 
bili razstavljeni. Toda pri skoraj vseh ključnih infrastrukturnih projektih za raz ­
gradnjo so nastale zamude, vse tri države članice pa v prihodnje še vedno čakajo 
ključni izzivi pri delu na nadzorovanih območjih. Organi držav članic trdijo, da 
so elektrarne nepovratno zaprte, čeprav niso bili v celoti doseženi vsi pričako ­
vani izložki, ki jih Komisija uporablja za ocenjevanje napredka pri nepovratnem 
zapiranju. Od naše zadnje revizije se je vrzel v financiranju v Litvi povečala in zdaj 
znaša 1,6  milijarde  EUR. Ocenjeni stroški razgradnje v  vseh treh elektrarnah bodo 
skupaj najmanj 5,7  milijarde  EUR, z  upoštevanjem stroškov končnega odlaganja 
pa 11,4 milijarde EUR.
Od leta 2011 je bil pri razgradnji dosežen določen napredek, 
vendar ključni izzivi še prihajajo
108  
Tri obravnavane države članice so od leta 2011 razstavile nekatere ključne sestav ­
ne dele na nenadzorovanem območju in, razen v primeru Litve, napredovale pri 
pridobivanju ustreznih dovoljenj za začetek del na nadzorovanem območju. Litva 
tega dovoljenja še nima, pridobila pa naj bi ga leta 2022, tj. deset let pozneje, kot 
je bilo prvotno načrtovano (glej odstavka 40 in 42).
109  
Vsi nacionalni organi trdijo, da doseženi napredek pomeni, da je zapiranje zdaj 
dejansko nepovratno. Toda še nobena od treh jedrskih elektrarn ni v celoti 
dosegla pričakovanih izložkov, ki jih Komisija uporablja za ocenjevanje napredka 
pri nepovratnem zapiranju. Načrti za razstavljanje sredic reaktorjev/primarnih 
krogov še niso dokončani, do zdaj pa so bila izvedena le manjša dela v reaktorski 
zgradbi. To pomeni, da se bodo morale vse tri države članice v prihodnje soočiti 
s pomembnimi izzivi pri delu na nadzorovanih območjih, vključno z reaktorskimi 
zgradbami (glej odstavke 38 do 42).
110  
Dosežen je bil delni napredek pri vzpostavitvi infrastrukture za ravnanje z od ­
padki, vendar so v  obravnavanih treh državah članicah v  obdobju  2011–2015 pri 
številnih ključnih infrastrukturnih projektih nastale zamude (glej odstavek  43 in 
odstavke 59 do 71). Zamude so bile najdaljše v Litvi, v kateri je bil od leta 2011 
končni datum razgradnje preložen za dodatnih devet let, in sicer na leto 2038 
(glej odstavke 59 do 63).
57 Zaključki in priporočila 
111 
V vseh treh državah članicah še naprej ostajajo nekateri izzivi, kot sta odvisnost 
od zunanjih strokovnjakov (glej odstavek  69) in obravnavanje povsem novih 
tehnoloških rešitev na tem področju (glej odstavka 67 in 68). Pomanjkanje uspo ­
sobljenih in izkušenih inženirjev po vsej EU pomeni tveganje, zlasti v Litvi (glej 
odstavek  70).
Priporočilo 1 – Zagotavljanje napredka pri razgradnji
Zadevne tri države članice bi morale:
(a) izboljšati prakse vodenja projektov, da bi imele v načrtovanem roku 
vzpostavljeno potrebno infrastrukturo za ravnanje z  odpadki in izrabljenim 
gorivom;
(b) sprejeti ukrepe, s katerimi bi okrepile lastne tehnične kompetence, da bi tako 
dosegle boljše ravnotežje med lastnimi in zunanjimi strokovnjaki;
(c) najti boljše načine za izmenjavo najboljših praks in tehničnega znanja med 
seboj ter s  širšo skupnostjo udeležencev, vključenih v  procese razgradnje 
jedrskih elektrarn, v EU in zunaj nje. Komisija  bi morala to spodbujati na 
stroškovno učinkovit način.
Ciljni rok za uresničitev: do konca leta 2017.
112  
Projekti, financirani v okviru programov pomoči EU pri razgradnji jedrskih elek ­
trarn, se ne nanašajo na končno odlaganje, ampak le na začasno skladiščenje 
izrabljenega jedrskega goriva. Razvoj končnega odlagališča za izrabljeno jedr ­
sko gorivo lahko traja več desetletij in zahteva zelo veliko finančnih sredstev. To 
je lahko težko za nekatere države, ki ustvarjajo majhno količino radioaktivnih 
odpadkov, imajo omejena finančna sredstva ali nimajo primernih geoloških po ­
gojev. Pogovori v  treh obravnavanih državah članicah o  morebitnih nacionalnih 
ali regionalnih rešitvah za končno odlaganje visoko radioaktivnih odpadkov in 
izrabljenega jedrskega goriva so še vedno v fazi snovanja (glej odstavke 48 do 
58). Komisija mora poročati o načrtih držav članic na tem področju, a tega še ni 
naredila (glej odstavek  53).
58 Zaključki in priporočila 
Priporočilo 2 – Rešitve za končno odlaganje izrabljenega 
jedrskega goriva
(a) Komisija  bi morala skupaj z  vsemi ustreznimi državami članicami EU preučiti 
možnosti za odlaganje izrabljenega jedrskega goriva in visoko radioaktivnih 
odpadkov, vključno z  morebitnimi regionalnimi in večnacionalnimi rešitvami, 
ter pri tem ustrezno upoštevati varnost, zaščito in stroškovno učinkovitost 
nadomestnih možnosti. Presojo o tej zadevi bi morala vključiti v svoje prvo 
poročilo Evropskemu parlamentu in Svetu o  izvajanju direktive o  radioaktiv ­
nih odpadkih.
Ciljni rok za uresničitev: takojšnji začetek; objava poročila najpozneje do 
sredine leta 2017.
(b) Obravnavane tri države članice  bi morale hkrati napredovati pri svojih 
načrtih za končno odlaganje, da bi lahko izvedle popolnejše ocene stroškov 
in pripravile načrte financiranja za odlaganje izrabljenega goriva in radioak ­
tivnih odpadkov, kot določa direktiva o  radioaktivnih odpadkih.
Ciljni rok za uresničitev: do sredine leta 2017.
Ocenjeni stroški razgradnje bodo najmanj 
5,7 milijarde EUR, z upoštevanjem stroškov končnega 
odlaganja pa dvakrat toliko
113  
Ocene skupnih stroškov razgradnje v  treh obravnavanih programih so se med 
letoma 2010 in 2015 povečale za 40 %, tj. s 4,1 milijarde EUR na 5,7 milijarde EUR 
(glej odstavka 73 in 74). Če bi upoštevali stroške, povezane s končnim odlaganjem 
izrabljenega jedrskega goriva, bi se celotni stroški podvojili in dosegli 11,4 milijar ­
de EUR (glej odstavke 93 do 99).
114  
Trenutno razpoložljivo nacionalno financiranje in financiranje EU v višini 4,0 mi ­
lijarde EUR ne zadostuje za pokritje skupnih ocenjenih stroškov v višini 5,7 mili ­
jarde EUR, pri čemer niso upoštevani stroški končnega odlaganja. To pomeni, da 
vrzel v financiranju do dokončanja razgradnje znaša 1,7 milijarde EUR. Za 93 % 
celotne vrzeli v financiranju je odgovorna Litva s primanjkljajem v višini 1,6 mili ­
jarde EUR (glej odstavke 73 do 85). Bolgarija in Slovaška ocenjujeta, da njuni vrzeli 
v financiranju zdaj znašata 28 oziroma 92 milijonov EUR (glej odstavek 84).
59 Zaključki in priporočila 
115  
V skladu z  mednarodno priznanim načelom „onesnaževalec plača” mora država 
članica zagotoviti, da upravljavci jedrskih elektrarn izpolnijo svoje obveznosti 
kot onesnaževalci in rezervirajo zadostna finančna sredstva, s katerimi se bo kril 
celotni strošek razgradnje in končnega odlaganja (glej odstavka 20 in 93). Vse tri 
lokacije upravljajo državna podjetja. Vse tri države članice so ustanovile namen ­
ske nacionalne sklade za financiranje svojih nacionalnih politik za varno ravnanje 
z radioaktivnimi odpadki in njihovo odlaganje ter za razgradnjo jedrskih objek ­
tov. Toda v obravnavanih treh programih za razgradnjo jedrskih elektrarn so bili 
nacionalni skladi do zdaj slabo izkoriščeni, sredstva v teh skladih pa so še vedno 
omejena, zlasti v Litvi (glej odstavke 89 do 92).
116  
Zato je bilo sofinanciranje projektov iz nacionalnih skladov redka izjema in ne 
pravilo. Čeprav v nasprotju z drugimi skladi EU v teh programih ni pravne zahte ­
ve po sofinanciranju projektov, pa pravna podlaga predvideva, da bi moralo biti 
financiranje projektov s strani EU v višini celotnega zneska odobreno le v „izje ­
mnih in dobro utemeljenih primerih”57. Toda Komisija še ni določila jasnih smernic 
v zvezi s tem, kaj se šteje za take primere. Če bi Komisija določila jasne smernice, 
bi lahko učinkoviteje ustvarjala prave spodbude, da bi se za razgradnjo namenila 
višja raven nacionalnega sofinanciranja (glej odstavek  92).
117  
Za zagotavljanje, da so za razgradnjo in končno odlaganje na voljo ustrezna 
finančna sredstva, so navsezadnje odgovorne tri obravnavane države članice (glej 
odstavka 20 in 95). Komisija je v svoji oceni učinka iz leta 2011 na podlagi ocene 
potreb držav članic navedla, da naj EU po letu 2020 ne bi več zagotavljala finanč ­
ne podpore (glej odstavek 10). V zvezi s tem so nas predstavniki Litve oppozorili 
zlasti na njihove protokole k pristopni pogodbi (glej odstavek 83 in opombo 43).
Priporočilo 3 – Upoštevanje načela „onesnaževalec plača” 
s povečanjem nacionalnega financiranja za obdobje 2014–
2020 in po njem
Obravnavane tri države članice  bi se morale zavedati svoje vloge pri zagota ­
vljanju upoštevanja načela „onesnaževalec plača” ter bi morale biti pripravljene, 
d a v sedanjem obdobju financiranja in po njem stroške razgradnje, vključno 
s stroški končnega odlaganja, krijejo iz nacionalnih skladov.
Ciljni rok za uresničitev: začetek s povečanjem nacionalnega sofinanciranja 
iz letnih delovnih programov za leto 2017.57 Uvodna izjava 17 Uredbe 
Sveta (Euratom) št. 1368/2013 
in uvodna izjava 15 Uredbe 
Sveta (Euratom) št. 1369/2013.
60 Zaključki in priporočila 
Priporočilo 4 – Povečanje nacionalnega sofinanciranja 
v obdobju financiranja 2014–2020
Komisija  bi si morala prizadevati za povečanje nacionalnega sofinanciranja 
v obdobju financiranja 2014–2020. Jasno bi morala opredeliti – na primer v svo ­
jem sklepu  – „izjemne in dobro utemeljene” pogoje, pod katerimi lahko projekte 
v celoti financira EU v okviru programov pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn.
Ciljni rok za uresničitev: do konca decembra 2017.
Priporočilo 5 – Ukinitev posebnih programov financiranja, 
namenjenih razgradnji jedrskih elektrarn v Litvi, Bolgariji in 
na Slovaškem, po letu 2020
Posebne programe financiranja, namenjene razgradnji jedrskih elektrarn v  Litvi, 
Bolgariji in na Slovaškem, bi bilo treba po letu 2020 ukiniti. Če bi se ugotovilo, da 
je uporaba sredstev EU v eni ali več od teh treh držav članic nedvomno potrebna 
tudi po letu 2020, bi moralo morebitno prihodnje financiranje EU, ki ga predla ­
ga Komisija in s katerim se strinja zakonodajalec, vključevati prave spodbude za 
izvedbo razgradnje, vključno s tem, da bi bilo financiranje časovno omejeno in 
da bi ustrezno raven sofinanciranja zagotovila država članica. To bi bilo mogoče 
med drugim doseči s tem, da bi se ob izpolnjevanju teh pogojev razširil dostop 
do evropskih strukturnih in investicijskih skladov, tako da bi ti skladi zajemali tudi 
dejavnosti razgradnje jedrskih elektrarn.
Ciljni rok za uresničitev: po potrebi do konca leta 2018.
118  
Število zaposlenih se je v vseh treh elektrarnah zmanjšalo. Toda v elektrarni 
Ignalina v Litvi, ki še vedno obratuje z dovoljenjem za obratovanje, je bila izpraz­
njena le ena od dveh sredic reaktorja, zato število zaposlenih in s tem stroški, 
ki jih financira EU, ostajajo visoki. Tretjina zaposlenih se še vedno ukvarja z var ­
nim vzdrževanjem elektrarne. Glede na pomanjkanje sofinanciranja in lokalne 
gospodarske in socialne izzive pri razgradnji elektrarne v Ignalini v Litvi obstaja 
tveganje, da bi zaposlovanje presegalo potrebe programa razgradnje ter da bi 
se finančna sredstva EU, namenjena razgradnji, uporabila za podporo takšnemu 
zaposlovanju (glej odstavka 80 in 81).
61 Zaključki in priporočila 
Priporočilo 6 – Financiranje EU bi krilo le stroške razgradnje
Komisija  bi morala zagotoviti, da se financiranje EU v okviru programov pomoči 
pri razgradnji jedrskih elektrarn uporablja le za kritje stroškov za zaposlene, ki se 
ukvarjajo izključno z  dejavnostmi razgradnje.
Ciljni rok za uresničitev: od letnih delovnih programov za leto 2017 in 
pozneje.
119  
Ocena Komisije, ali načrti financiranja in razgradnje izpolnjujejo predhodne po ­
goje, je neustrezna (glej odstavke 86 do 88).
Priporočilo 7 – Izboljšanje nadzora Komisije
Komisija  bi morala dokončati svojo oceno predhodnih pogojev.
Ciljni rok za uresničitev: do konca oktobra 2016.
120  
Računovodska obravnava obveznosti in pogojnih obveznosti za prihodnje 
stroške, povezane z  razgradnjo jedrskih elektrarn in končnim odlaganjem izrab ­
ljenega jedrskega goriva, se razlikuje med tremi državami članicami. Dejstvo, da 
prihodnji stroški niso vedno pripoznani kot rezervacije in/ali vključeni v  pojasnila 
k računovodskim izkazom, omejuje preglednost in ovira sposobnost ustreznih 
organov, da bi lahko primerno načrtovali način pokrivanja prihodnjih stroškov 
razgradnje in odlaganja (glej odstavke 100 do 103).
62 Zaključki in priporočila 
Priporočilo 8 – Računovodska obravnava
Komisija  bi morala sodelovati z vsemi zadevnimi državami članicami, da bi bili 
vsi prihodnji stroški v  zvezi z  razgradnjo jedrskih elektrarn in končnim odlaga ­
njem izrabljenega goriva ustrezno in pregledno knjiženi v skladu z mednarodni ­
mi računovodskimi standardi.
Ciljni rok za uresničitev: do konca decembra 2017.
To poročilo je sprejel senat II, ki ga vodi Henri GRETHEN, član Evropskega 
računskega sodišča, v  Luxembourgu na zasedanju 14.  julija  2016.
 Za Evropsko računsko sodišče
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Predsednik

63
 Priloge
Jedrski reaktorji v razgradnji v okviru programa pomoči EU pri razgradnji jedrskih 
elektrarn
TWhTržno delovanjeNačrtovani datum 
dokončanja razgradnje
Začetek Zaustavitev LetaV % 30-letne 
obratovalne 
dobeV poročilu 
ERS iz 
leta  2011Stanje 
decembra 
2015
LitvaIgnalina  1 86 maj 1985 december  2004 20 652029 2038Ignalina  2 155 december  1987 december  2009 22 73
BolgarijaKozloduj  1 61 oktober  1974 december  2002 28 94
2035 2030Kozloduj  2 63 november  1975 december  2002 27 90
Kozloduj  3 63 januar 1981 december  2006 26 86
Kozloduj  4 61 junij  1982 december  2006 25 82
SlovaškaBohunice V1, 
reaktor 172 april  1980 december  2006 27 89
2025 2025Bohunice V1, 
reaktor 277 januar 1981 december  2008 28 93
Vir: IAEA, podatkovna zbirka sistema PRIS.Priloga I
64 Priloge 
Pregled pravnih podlag za programe pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn
Ignalina, Litva Kozloduj, Bolgarija Bohunice, Slovaška
Pred pristopom 
k EUUredba Sveta (EGS) št. 3906/1989 
z dne 18. decembra 1989Uredba Sveta (ES) št. 1266/1999 z dne 21. junija 1999 (program PHARE)
Pristopne 
pogodbeProtokol št. 4 o jedrski elektrarni 
Ignalina v Litvi k Aktu o pogojih 
pristopa Republike Litve k Evropski 
uniji in prilagoditvah pogodb, 
na katerih temelji Evropska unija 
(UL L 236, 23. 9. 2003, str. 944 
–945)Akt o pogojih pristopa Republike Bolgarije 
in Romunije (UL L 157 , 21. 6. 2005, str. 203)Protokol št. 9 k Aktu o pogojih pristopa Slovaške 
republike k Evropski uniji in prilagoditvah 
pogodb, na katerih temelji Evropska unija
(jedrska elektrarna Bohunice V1) (UL L 236, 
23. 9. 2003, str. 954)
Po pristopu k EUUredba Sveta (ES) št. 1990/2006 
z dne 21. decembra 2006 o iz ­
vajanju Protokola št. 4 o jedrski 
elektrarni IgnalinaUredba Sveta (Euratom) št. 647/2010 z dne 
13. julija 2010Uredba Sveta (Euratom) št. 549/2007 z dne 
14. maja 2007 o izvajanju Protokola št. 9 o eno ­
ti 1 in enoti 2 jedrske elektrarne Bohunice V1 
na Slovaškem k Aktu o pogojih pristopa Češke, 
Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, 
Poljske, Slovenije in Slovaške k Evropski uniji
Uredba Sveta (Euratom) 
št. 1369/2013 z dne 13. decem ­
bra 2013 o podpori Unije za 
programe pomoči pri razgradnji 
jedrskih elektrarn v Litvi in razve ­
ljavitvi Uredbe (ES) št. 1990/2006Uredba Sveta (Euratom) št. 1368/2013 z dne 13. decembra 2013 o podpori Unije za programa 
pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn v Bolgariji in na Slovaškem in razveljavitvi uredb (Eu ­
ratom) št. 549/2007 in (Euratom) št. 647/2010Priloga II
65 Priloge 
Reaktorji jedrskih elektrarn v državah članicah in njihovo stanje na dan 
31. decembra 2015Priloga IIIStanje
Zaustavljeni
V obratovanju
V izgradnji91
129
2244Združeno kraljestvo
ZaustavljeniV obratovanjuV izgradnji3015
45-
NizozemskaZaustavljeniV obratovanjuV izgradnji
11
2-
Belgija
ZaustavljeniV obratovanjuV izgradnji
17
8-
Nemčija
ZaustavljeniV obratovanjuV izgradnji
28
8
36-
FrancijaZaustavljeniV obratovanjuV izgradnji
1258
711
ŠpanijaZaustavljeniV obratovanjuV izgradnji
37
10-
ItalijaZaustavljeniV obratovanjuV izgradnji
4-
4-Finska
Zaustavljeni
V obratovanju
V izgradnji-
4
51
Švedska
ZaustavljeniV obratovanjuV izgradnji3
10
13-
LitvaZaustavljeniV obratovanjuV izgradnji
2
-
2-
Češka ZaustavljeniV obratovanjuV izgradnji
-
6
6-
RomunijaZaustavljeniV obratovanjuV izgradnji
-
2
2-
BolgarijaZaustavljeniV obratovanjuV izgradnji
4
2
6-SlovaškaZaustavljeniV obratovanju
V izgradnji3
4
92
Madžarska
ZaustavljeniV obratovanjuV izgradnji-
4
4-Slovenija (skupaj s Hrvaško)
Zaustavljeni
V obratovanjuV izgradnji-
1
1-
SkupajSkupajSkupajSkupajSkupajSkupajSkupaj
Skupaj Skupaj SkupajSkupajSkupajSkupajSkupajSkupajSkupaj Skupaj
Opomba:  Reaktorski enoti iz elektrarne Ignalina v Litvi imata še vedno dovoljenje za obratovanje (glej odstavek 40).
Vir: ERS, na podlagi podatkov Evropske komisije in informacijskega sistema IAEA o reaktorjih jedrskih elektrarn (PRIS).
66 Priloge 
Pregled udeležencev v programih pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn
Program pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn, dva izvedbena organa v LitviPriloga IV
Prek EBRD Prek nacionalne agencije
Programski 
nadzorni odborLitva
UpravičenecUpravičenec
Projekt 
izvajalcaProjekt
izvajalcaOkvirni sporazum
Letni sporazum 
o prenosuOkvirni sporazum
Letni sporazum o prenosu 
Sporazum o prenosu sredstev
Spremljanje SpremljanjeSpremljanjeOkvirni sporazum
Odobritev sporazumov 
o dodelitvi nepovratnih sredstev 
PogodbaIzplačiloIzplačiloPogodbaSporazum o ﬁnanciranju
Nadziranje NadziranjeLitva
ImenovanjeSpremljanje
Finančno ministrstvo
Finančno 
usklajevanjeZagotovitev
revidiranja in 
pregleda nad 
ﬁnanciranjemMednarodni podporni sklad 
za razgradnjo jedrske 
elektrarne Ignalina
– upravljanje: skupščina 
donatorjev
– administrativno vodenje: 
EBRD (izvršilni organ)Nacionalna agencija 
(CPMA)
Usklajevanje 
programovEvropska komisija 
ob pomoči Odbora za 
program pomoči za 
razgradnjo jedrskih
elektrarn
Leta 2015 je bila EBRD odgovorna za naslednje 
tekoče projekte razgradnje:Financiranje EU 
(v milijonih EUR)
Začasno skladiščenje izrabljenega goriva INPP 205,97
Obrat za ravnanje s trdnimi odpadki in njihovo 
skladiščenje184,02
Enota za vodenje projektov – faze 1–5 (2001–2015) 51,81
Odlagališče blizu površja za nizko in srednje kratkožive 
radioaktivne odpadke (projektiranje)10,63
Skupaj za leto 2015 452,43
Skupaj dokončani in tekoči projekti razgradnje EBRD od 
leta 1999 do konca leta 2015522,91Leta 2015 je bila CPMA odgovorna za naslednje tekoče 
projekte razgradnje:Financiranje EU 
(v milijonih EUR)
Letne dejavnosti razgradnje INPP s povezanimi stroški v letu 2015 50,50
Izgradnja odlagališča za zelo nizko radioaktivne odpadke (odlaga ­
lišče v fazi 3)8,42
Tehnična pomoč za državni inšpektorat za varnost jedrske energije 
VATESI (faza 6)1,80
Posode za odpadni cement 1,00
Ustanovitev projektne skupine za obvladovanje tveganja 0,96
Skupaj za leto 2015 62,68
Skupaj dokončani in tekoči projekti razgradnje CPMA od leta 1999 
do konca leta 2015465,97
67 Priloge 
Program pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn, en izvedbeni organ v Bolgariji in 
na SlovaškemPriloga IV
Prek EBRD
UpravičenecSpremljanjeSpremljanje
Spremljanje
Nadziranje
IzplačiloPogodbaOkvirni sporazum
Letni sporazum o prenosu
Odobritev sporazumov
o dodelitvi nepovratnih sredstev
Projekt 
izvajalcaMednarodni podporni sklad za 
razgradnjo jedrskih elektrarn 
Kozloduy in Bohunice
– upravljanje: skupščina donatorjev
– administrativno vodenje: EBRD 
(izvršilni organ)Bolgarija 
Slovaška
Programska nadzorna 
odbora za Kozloduj in 
BohuniceEvropska komisija ob 
pomoči Odbora za 
program pomoči za 
razgradnjo jedrskih
elektrarn
68 Priloge 
Projekti, ki jih financira EU in so bili pregledani v okviru revizije
Ignalina, Litva
Projekt Ocena ERS
1. Začasno skladiščenje elementov 
izrabljenega goriva
Prvotni proračun: 165 milijonov EUR
Zadnji proračun: 206 milijonov EUR
Prvotni rok: avgust  2008
Zadnji rok: oktober 2017Poročilo 
ERS iz 
leta  2011Znatne zamude bodo močno vplivale na jedrsko varnost, dokler ne bodo vsi elementi izrablje ­
nega goriva shranjeni v zabojnike, in na obratovalne stroške jedrske elektrarne.
Stanje 
decembra 
2015Izgradnja objekta za skladiščenje zamuja za dodatnih šest let, torej za deset let zaostaja za ča ­
sovnim načrtom iz končnega načrta razgradnje iz leta 2005. Dodatni stroški vzdrževanja obrata 
v zvezi s projektom B1 so presegli 61 milijonov EUR.
2. Obrat za ravnanje s trdnimi 
odpadki in njihovo skladiščenje
Prvotni proračun: 120 milijonov EUR
Zadnji proračun: 184 milijonov EUR
Prvotni rok: november  2009
Zadnji rok: november  2018Poročilo 
ERS iz 
leta  2011Znatne zamude pri izvajanju projekta so kritične, ker so poti ravnanja z odpadki potrebne za 
napredek pri projektih razstavljanja in dekontaminacije. Verjetno bodo potrebna dodatna 
sredstva iz sklada IIDSF.
Stanje  
decembra 
2015Projekt zamuja za devet let, pri čemer je pet let zaostanka nastalo v obdobju 2011–2014. 
Jedrska elektrarna Ignalina in litovsko ministrstvo za energetiko sta povezane tržne spore z zu ­
nanjim izvajalcem rešila s plačilom 55 milijonov EUR nadomestila, dodatnih 17 ,9 milijona EUR 
pa sta rezervirala za pričakovana tveganja.
3. Projektiranje, načrtovanje in 
licenciranje dejavnosti razstavlja -
nja in dekontaminacije
Prvotni proračun projekta: 
8 milijonov EUR
Trenutno za projekt ni določenega 
proračuna ali časovnega načrta.Poročilo 
ERS iz 
leta  2011Odločitev za oddajanje dejavnosti projekta v zunanje izvajanje ni temeljila na ustrezni oceni 
razpoložljivosti zahtevanih tehničnih virov na kraju samem ali stroškovne učinkovitosti te 
možnosti.
Stanje  
decembra 
2015Priprava dokumentacije zamuja za 30 mesecev zaradi previsoke ocene razpoložljivosti sredstev 
zunanjega izvajalca in časa, ki ga potrebujejo institucije jedrskih elektrarn in regulativnih insti ­
tucij za odobritev dokumentov. Triletni zaostanek zaradi prenosa projektov javnega naročanja 
orodij z IIDSF na CPMA.
4. Podpora enoti za vodenje projek -
ta pri vodenju in projektiranju
Prvotni proračun: 45 milijonov EUR
Zadnji proračun: 54 milijonov EURPoročilo 
ERS iz 
leta  2011Podjetje, ki je zagotavljalo svetovanje enoti za vodenje projekta, je bistveno prispevalo k na ­
predku, a so stroški vodenja in upravni stroški visoki, organizacijska struktura jedrske elektrarne 
pa ni dovolj razvita.
Stanje  
decembra 
2015Število osebja podjetja, ki je zagotavljalo svetovanje enoti za vodenje projekta, se je od 
leta 2010 zmanjšalo. Osebje je bolj sodelovalo pri dejavnostih razgradnje, vodilo večje 
infrastrukturne projekte in podpiralo razvoj osebja v  elektrarni. Vendar je veliko dejavnosti sve ­
tovalnega podjetja še vedno usmerjenih v  splošne dejavnosti projektnega vodenja in javnega 
naročanja namesto v naloge razgradnje jedrskih elektrarn.
5. Projekti, povezani z neposredno 
podporo dejavnosti na področju 
delovne sile jedrske elektrarne 
Ignalina, zunanje izvajanje
Proračun: 198 milijonov EUR
Rok: tekoči letni projektPoročilo 
ERS iz 
leta  2011Projekt ni bil preučen.
Stanje  
decembra 
2015Težave z delovno silo so vključevale težave pri upravičevanju števila zaposlenih, nejasno 
poslovodno računovodstvo in uvrščanje stroškov za zaposlene med naloge. Jedrska elektrarna 
Ignalina je uvedla nov model izračunavanja za svoje osebje, oblikovala je stroškovno strukturo 
za dejavnosti in uvedla metodologijo prislužene vrednosti. Toda napredek pri upravičevanju 
števila zaposlenih in izvajanju strategije za zunanje izvajanje ni bil velik.
6. Študija o  razstavljanju reaktorja
Prvotni proračun: 5 milijonov EUR
(le študija izvedljivosti)
Zadnji proračun: 70 milijonov EUR
(zasnova in tehnično projektiranje)Poročilo 
ERS iz 
leta  2011Projekt ni bil preučen.
Stanje  
decembra 
2015Leta 2009 se je v okviru sklada IIDSF začela izvajati študija izvedljivosti za razstavljanje 
reaktorja, a so jo leta 2010 preklicali in prenesli na CPMA. Pri novem projektu, ki ga vodi CPMA, 
so nastale zamude. Pomanjkanje izkušenj pri razstavljanju reaktorjev takšnega tipa lahko 
dodatno ovira napredek. Zato je vprašljivo, ali je reaktor mogoče razstaviti v danem roku, tj. do 
leta  2038.Priloga V
69 Priloge Priloga VKozloduj, Bolgarija
Projekt Ocena ERS
7. Svetovanje enoti za vodenje 
projekta  – splošno
Obdobje 2006–2013
Prvotni proračun: 8 milijonov EUR
Zadnji proračun: 45 milijonov EUR
Prvotni rok: december 2006
Zadnji rok: julij 2013
Obdobje 2014–2016
Prvotni proračun: 14 milijonov EUR
Zadnji proračun: 32 milijonov EUR
Prvotni rok: januar 2016
Zadnji rok: januar 2019Poročilo 
ERS iz 
leta  2011Svetovalno podjetje je pomagalo spremeniti strategijo razgradnje, a so nastale težave z zamu ­
dami pri izvajanju projekta, ocenami stroškov, opredelitvijo potrebnih dejavnosti razgradnje in 
popisi odpadkov. Svetovalno podjetje je bilo bolj osredotočeno na upravljanje kot na razgradnjo.
Stanje  
decembra 
2015Leta 2013 je enota za vodenje projekta postala edini subjekt, odgovoren za upravljanje razgrad­
nje in izgradnje nacionalnega odlagališča. Svetovalno podjetje je zdaj vključeno v organizacij ­
sko strukturo, pristojnosti odločanja pa ima podjetje SERAW. Svetovalci so vse bolj vključeni 
v dejavnosti, pri čemer nič ne kaže na to, da bi se njihova vključenost postopno ukinjala.
8. Projektiranje in izgradnja objek -
ta za suho skladiščenje izrabljenega 
goriva
Prvotni proračun: 49 milijonov EUR
Zadnji proračun: 73 milijonov EUR
Prvotni rok: december 2008
Zadnji rok: marec 2013Poročilo 
ERS iz 
leta  2011Dokončanje objekta zamuja za 2,5 leta. Zaradi sprememb prvotnih zahtev so nastali višji stroški 
in drugačne cenovne osnove za pogodbo, kar je povzročilo 19 ­odstotno prekoračitev proračuna.
Stanje  
decembra 
2015Projekt je bil razdeljen na dve fazi: na izgradnjo skladišča in skladiščenje elementov goriva 
v 34 zabojnikih ter na povečanje skladišča za do 72 zabojnikov. Celotna načrtovana zmogljivost 
skladišča ne bo uporabljena za izrabljeno jedrsko gorivo iz enot 1–4. Da bi se objekt uporabil za 
skladiščenje drugih materialov, bi bilo potrebno dovoljenje regulativnega organa.
9. Obrat za taljenje s plazmo za ob -
delavo in pripravo trdnih odpadkov
Prvotni proračun: 21 milijonov EUR
Najnovejši proračun: 21 milijonov EUR
Prvotni rok: marec 2013
Zadnji rok: junij 2017Poročilo 
ERS iz 
leta  2011Nova tehnologija je bila izbrana brez pravega dokazila o njeni učinkovitosti in ustreznega 
upoštevanja stroškov. Možna je prekoračitev stroškov.
Stanje  
decembra 
2015Zaradi regulativnih sprememb je bilo treba spremeniti zasnovo. Izgradnja obrata zaostaja za 
časovnim načrtom zlasti zaradi pritožbe v zvezi s presojo vplivov na okolje ter številnih tržnih 
in upravnih vprašanj, vključno z neobstojem sporazuma o odškodninah v zvezi z jedrskimi 
elektrarnami. Obrat ni bil preskušen, zato delovanje sistema še ni bilo prikazano. Izgradnja naj 
bi bila končana junija 2017.
10. Spodbujanje učinkovite uporabe 
človeških virov
Obdobje do leta  2009
Prvotni proračun: 20 milijonov EUR
Zadnji proračun: 84 milijonov EUR
Prvotni rok: september  2009
Zadnji rok: marec 2014
Obdobje do leta  2015
Prvotni proračun: 35 milijonov EUR
Zadnji proračun: 46 milijonov EUR
Prvotni rok: december 2015
Zadnji rok: december 2017Poročilo 
ERS iz 
leta  2011Organizacijske spremembe, ki bi omogočile jasno določitev osebja, ki je pripravljalo prehod 
z organizacije za obratovanje v organizacijo za razgradnjo, niso bile izvedene. Dejavnosti 
predpriprave na razgradnjo niso bile ustrezno spremljane.
Stanje  
decembra 
2015Financiranje osebja, ki je sodelovalo v dejavnostih razgradnje, je bilo še naprej odvisno od skla ­
da KIDSF. Pozitiven premik po letu 2011 je, da vseh 650 zaposlenih v podjetju SERAW sodeluje 
izključno pri dejavnostih razgradnje.
11. Izgradnja nacionalnega odlaga -
lišča za nizko in srednje radioaktiv -
ne odpadke
Prvotni proračun: 66 milijonov EUR
Prvotni rok: december 2015
Zadnji rok: januar 2021Poročilo 
ERS iz 
leta  2011Projekt ni bil preučen.
Stanje  
decembra 
2015Po prvotnih načrtih naj bi bila izgradnja odlagališča končana leta 2015. Toda postopek zamuja 
za šest let, zlasti zaradi zavrnitve presoje vplivov na okolje, ki jo je bilo treba znova pripraviti. 
Trenutni rok je leto 2021.
70 Priloge Priloga VBohunice, Slovaška
Projekt Ocena ERS
12. Svetovanje enoti za vodenje 
projekta  – izvajanje projekta
Obdobje 2003–2007
Prvotni proračun: 11 milijonov EUR
Obdobje 2015–2016
Zadnji proračun: 45 milijonov EURPoročilo 
ERS iz 
leta  2011Svetovalno podjetje je pomagalo spremeniti strategijo razgradnje, vendar je bil napredek, 
dosežen pri oblikovanju in izvajanju strategije razgradnje, nezadosten.
Stanje  
decembra 
2015Kljub obsežni vključitvi svetovalnega podjetja so nastale zamude pri izvajanju projekta, ki 
so povzročile prekoračitve stroškov. Od leta 2015 ima novo svetovalno podjetje manjši obseg 
delovnih nalog.
13. Zasnova in izgradnja novih 
nacionalnih odlagališč za zelo nizko 
in nizko radioaktivne odpadke iz 
elektrarne Bohunice V1 v okviru od -
lagališča jedrskih odpadkov Močovce
Proračun: 22 milijonov EUR
Rok: junij  2018Poročilo 
ERS iz 
leta  2011Nastale so zamude pri študiji izvedljivosti, ker jedrska elektrarna ni predložila potrebnih 
informacij.
Stanje  
decembra 
2015Odlagališče je v postopku izgradnje, pri čemer se ta sofinancira iz nacionalnih skladov. Dodana bo 
tretja dvojna vrsta, ki jo bo v celoti financiral sklad BIDSF. Razdelitev stroškov med odlaganjem 
odpadkov iz jedrske elektrarne Bohunice V1 in odlaganjem odpadkov iz drugih objektov ni jasna.
14. Izvajanje programa razgradnje 
s človeškimi viri, ki so na voljo
Proračun za fazo 1: 1,5 milijona EUR
Proračun za fazo 9: 50 milijonov EURPoročilo 
ERS iz 
leta  2011Organizacijske spremembe, ki bi omogočile jasno določitev osebja, ki je pripravljalo prehod 
z organizacije za obratovanje v organizacijo za razgradnjo, niso bile izvedene. Dejavnosti 
predpriprave na razgradnjo niso bile ustrezno spremljane.
Stanje  
decembra 
2015Projekt financira 246 zaposlenih podjetja JAVYS v ekvivalentu polnega delovnega časa, ki 
se ukvarjajo z razgradnjo. Podjetje JAVYS se je iz organizacije za obratovanje spremenilo 
v organizacijo za razgradnjo.
15. Začasno skladiščenje radioaktiv -
nih odpadkov na lokaciji Bohunice
Proračun: 11 milijonov EUR
Prvotni rok: marec 2016
Zadnji rok: avgust 2017Poročilo 
ERS iz 
leta  2011Projekt ni bil preučen.
Stanje  
decembra 
2015Izvedba tega projekta naj bi po prvotnem načrtu potekala od marca 2013 do marca 2016. 
Gradbena dela so se začela leta 2015. Projekt naj bi bil po novem časovnem načrtu dokončan 
avgusta 2017. Po odločitvi o spremembi lokacije sta bili potrebni nova presoja vplivov na 
okolje in sprememba sporazuma o dodelitvi nepovratnih sredstev. Zaradi zamud pri tem 
projektu ne bodo več nastajale zamude pri projektih razstavljanja, ker bodo ti upravljani 
tako, da bodo srednje radioaktivne odpadke začeli proizvajati šele po dokončanju objekta za 
začasno skladiščenje.
16. Dekontaminacija primarnega 
kroga
Prvotni proračun: 6 milijonov EUR
Zadnji proračun: 5 milijonov EUR
Prvotni rok: september  2014
Zadnji rok: september  2016
(delež za ravnanje z radioaktivnimi odpad ­
ki je bil prenesen na podjetje JAVYS)Poročilo 
ERS iz 
leta  2011Projekt ni bil preučen.
Stanje  
decembra 
2015Dela naj bi se po načrtih začela leta 2013, zaključena pa naj bi bila do konca leta 2014. Zaradi 
zamud in nerešenih tehničnih izzivov je projekt začasno ustavljen. Pogodba s takratnim 
dobaviteljem je bila prekinjena. Ta projekt je treba dokončati pred začetkom razstavljanja 
na nadzorovanem območju, zato bi lahko zamude pri tem projektu vplivale na končni datum 
razgradnje.
17. Podatkovna zbirka v zvezi 
z razgradnjo, vključno s popisom in 
radiološko opredelitvijo
Prvotni proračun: 2,48 milijona EUR
Zadnji proračun: 3,5 milijonov EUR
Prvotni rok: maj 2012
Zadnji rok: december 2012Poročilo 
ERS iz 
leta  2011Projekt ni bil preučen.
Stanje  
decembra 
2015Čeprav je bil projekt končan leta 2012, je še vedno treba redno posodabljati opredelitev in 
popis. Pri več podprojektih so nastale zamude in prekoračitve stroškov zaradi nepopolnih 
informacij o popisu in/ali opredelitvi odpadkov.
71 Priloge Priloga VIZamude in prekoračitve stroškov, ki vplivajo na vzorec 18 glavnih infrastrukturnih in 
podpornih projektov v zvezi z razgradnjo, financiranih iz programov pomoči EU od 
leta 2001
ProjektStrošek 
projekta  
(v mio. 
EUR)Pogodbeno financiranje Dose -
danja 
skupna 
zamuda 
(v letih)Dosedanje 
povečanje 
stroškov 
(v %)EU (v mio. 
EUR)Nacional -
no (v mio. 
EUR)
Ignalina, LitvaZačasno skladišče elementov izrabljenega goriva
(glej Prilogo IV, projekt št. 1)211 206 5 9,2 25 %
Obrat za ravnanje s trdnimi odpadki in njihovo skladiščenje
(glej Prilogo IV, projekt št. 2)184 184 9,0 53 %
Odlagališče za zelo nizko radioaktivne odpadke (začasno 
skladiščenje v fazi 1)7 6 1 2,8 0 %
Izgradnja odlagališča za zelo nizko radioaktivne odpadke 
(faza  3)8 8 1,0 12 %
Odlagališče blizu površja za nizko in srednje kratkožive radioak ­
tivne odpadke (projektiranje)11 11 1,0 3 %
Skupaj za teh pet projektov 421 415 6
Skupaj pogodbeno financiranje EU za razgradnjo 
v obdobju  2001–2014/15989
Kozloduj, 
BolgarijaDobava, postavitev in začetek obratovanja opreme za odstra ­
njevanje in obdelavo ionskoizmenjalne mase
(z razširjenim prvotnim obsegom)6 5 1 10,9 132 %
Projektiranje in izgradnja objekta za suho skladiščenje izrablje ­
nega goriva (glej Prilogo IV, projekt št. 8)73 73 4,3 50 %
Obrat za odstranjevanje in predelavo trdnih odpadkov iz upar ­
jalnih posod (faza 1 je končana, faza 2 je prekinjena)10 10 4,6 Ga ni.
Obrat za taljenje s plazmo (glej Prilogo IV, projekt št. 9) 30 21 9 4,2 0 %
Delavnice za zmanjšanje velikosti in dekontaminacijo 19 19 2,8 0 %
Ocena radiološkega popisa 1 1 1,3 Ga ni.
Skupaj za teh pet projektov 139 129 9
Skupaj pogodbeno financiranje EU za razgradnjo 
v obdobju  2001–2014360
72 Priloge Priloga VIProjektStrošek 
projekta  
(v mio. 
EUR)Pogodbeno financiranje Dose -
danja 
skupna 
zamuda 
(v letih)Dosedanje 
povečanje 
stroškov 
(v %)EU (v mio. 
EUR)Nacional -
no (v mio. 
EUR)
Bohunice, 
SlovaškaObdelava historičnih odpadnih odplak in sorbentov 
(dokončano)11 11 3,0 38 %
Dekontaminacija primarnega kroga
(glej Prilogo IV, projekt št. 16) (začasno prekinjeno)4 4 2,0 0 %
Sprememba napajalne sheme podjetja JAVYS po končnem 
zaprtju jedrske elektrarne Bohunice  V111 11 1,5 21 %
Povečanje zmogljivosti obstoječih obratov za fragmentacijo in 
dekontaminacijo2 2 1,2 13 %
Obdelava historičnih odpadkov 6 4 2 0,4 7 %
Razstavljanje tehnične opreme v turbinski dvorani jedrske 
elektrarne Bohunice  V18 8 – 6 %
Sproščanje materialov, ki nastanejo pri razgradnji, v okolje 3 3 – 20 %
Skupaj za teh sedem projektov 45 43 2
Skupaj pogodbeno financiranje EU za razgradnjo 
v obdobju  2001–2014228
SkupajSkupaj za teh 18 projektov 605 587 17
Skupaj pogodbeno financiranje EU za razgradnjo 
v obdobju  2001–20141 577
Vir: Komisija, osnutki letnih delovnih programov za leto 2016, osnutki poročil o spremljanju iz leta 2016. Podatke sta predložili Evropska banka za 
obnovo in razvoj ter Centralna agencija za vodenje projektov.
73 Priloge Priloga VIIIzgradnja globinskega odlagališča za končno odlaganje izrabljenega jedrskega 
goriva v Olkiluotoju na Finskem
Olkiluoto, ki leži na zahodni obali Finske v bližini obstoječe jedrske elektrarne, bo postal lokacija prvega globin ­
skega odlagališča za končno odlaganje izrabljenega jedrskega goriva po civilni uporabi. Namenjen je skladišče ­
nju odpadkov iz dveh finskih jedrskih elektrarn.
Proces njegovega razvoja kaže na dolge časovne okvire, ki so potrebni za tak projekt. Leta 1983 je finska vlada 
načeloma sprejela splošni časovni načrt in strategijo za ravnanje z jedrskimi odpadki, nato pa se je s postopki 
geološkega pregledovanja začelo iskanje morebitnih lokacij. Olkiluoto je bil kot lokacija za končno odlaganje 
izbran leta 2000. Sledila sta intenzivno izkopavanje in raziskovalno delo, da bi omogočili odlaganje izrabljene ­
ga jedrskega goriva 400–450 metrov globoko v skalnati podlagi. Za to dejavnost je bilo porabljenih približno 
150 milijonov EUR. Odlaganje izrabljenega goriva naj bi se predvidoma začelo v začetku 20. let tega stoletja.
Skupni odhodki bodo znašali približno 3,5 milijarde EUR, pri čemer je približno 1 milijarda EUR namenjena grad ­
beni fazi, približno 2,5 milijarde EUR pa delovanju odlagališča v obdobju približno 100 let. Sredstva, ki so zbrana 
z dajatvami na proizvedeno električno energijo, se zbirajo v državnem skladu za ravnanje z jedrskimi odpadki.
© Posiva Oy.
74 Odgovori  
Komisije
Povzetek
I
Bolgarija, Litva in Slovaška so se v okviru pogajanj za pristop k Evropski uniji zavezale, da bodo zaprle in pozneje 
razgradile osem sovjetskih jedrskih reaktorjev prve generacije, ki jih ni mogoče gospodarno posodobiti, da bi ustre ­
zali zahodnim varnostnim standardom.
II
EU se je zavezala, da bo zadevnim državam pomagala reševati izjemno finančno breme, ki ga prinaša postopek 
razgradnje.
IV
Komisija meni, da je finančna podpora EU učinkovito ublažila ekonomske posledice predčasnega zaprtja in da 
postopek razgradnje dobro poteka. Vendar ugotavlja, da je razgradnja zapleten in dolgotrajen postopek, ki presega 
večletni finančni okvir za sedemletno obdobje – v večini primerov traja več kot dve desetletji.
Posodobljeni načrti razgradnje in povezane ocene stroškov, odobreni v okviru večletnega finančnega okvira za 
obdobje 2014–2020, so podlaga za načrtovanje programov v zadevnih treh državah članicah. Komisija v skladu 
s temi ureditvami pozorno spremlja napredek pri doseganju končnega stanja razgradnje, pri čemer ohranja najvišjo 
raven varnosti.
V
Razgradnja na splošno vključuje dve glavni fazi: (i) fazo po zaprtju (tj. še vedno z dovoljenjem za obratovanje zaradi 
prisotnosti izrabljenega goriva) in (ii) fazo razgradnje/razstavljanja.
Slovaška in Bolgarija sta v drugi fazi, medtem ko je Litva zaradi prisotnosti izrabljenega goriva v enem od reaktorjev 
še vedno v fazi po zaprtju.
Komisija v skladu z mnenjem držav članic meni, da nobene jedrske elektrarne, vključene v program pomoči pri 
razgradnji jedrskih elektrarn, ni mogoče gospodarno znova zagnati. Priznava, da, kot je bilo ugotovljeno pri drugih 
primerljivih dejavnostih razgradnje, ključni tehnični izzivi, povezani z  razgradnjo reaktorjev, šele prihajajo.
VI
V zadevnih treh državah članicah so programi razgradnje na različnih stopnjah napredka in pripravljenosti.
Pri programih za jedrski elektrarni Bohunice (SK) in Kozloduy (BG) je bil dosežen največji napredek, programa pa 
naj bi se predvidoma končala leta 2025 oziroma 2030. Trajanje programa za elektrarno Kozloduy je bilo ob njegovi 
spremembi leta 2011 skrajšano za pet let.
V jedrski elektrarni Ignalina (LT) je razgradnja reaktorjev černobilskega tipa prvi tovrstni postopek, ki dejansko 
pomeni največje izzive.
Komisija ne glede na že dosežen napredek priznava potrebo po nenehnem izboljševanje programov razgradnje.
Odgovori Komisije 75
Priporočilo 1
Komisija ugotavlja, da sta priporočili  1(a) in (b) namenjeni državam članicam.
Komisija sprejema priporočilo 1(c), kolikor jo to zadeva. Podpira zamisel o boljši izmenjavi dobrih praks in tehnič ­
nega znanja ter bo k temu spodbujala zadevne tri države članice.
(a) Komisija je že uvedla izboljšave sedanjega večletnega finančnega okvira z vzpostavitvijo celovitega okvira za 
načrtovanje programov, vodenje projektov in spremljanje, v katerem delujejo države članice.
(b) Prepoznala je potrebo po stalni krepitvi strokovnega znanja in sposobnosti, vendar ugotavlja, da je na nekaterih 
strokovnih področjih koristno uporabiti zunanje strokovnjake.
(c) Komisija je že sprejela ukrepe za spodbujanje odprtega in preglednega okolja, olajšanje izmenjave dobrih praks 
in znanja ter spodbujanje postopkov standardizacije s ciljem, med drugim, povečati konkurenčnost in izboljšati 
varnost.
VII
Komisija priznava pomen odgovornega in varnega ravnanja z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki. 
Podala bo mnenja o nacionalnih programih ter leta 2016 Evropskemu parlamentu in Svetu poročala o izvajanju 
Direktive  2011/70/Euratom.
Komisija nadalje ugotavlja, da vprašanja, povezana s  končnim odlaganjem visoko radioaktivnih odpadkov in ravna ­
njem z izrabljenim gorivom, presegajo obseg programa pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn.
Priporočilo 2
(a) Komisija sprejema to priporočilo. Usmeritev bo določila že v mnenjih o nacionalnih programih, ki jih bo izdala 
v obdobju 2016–2017, v skladu z Direktivo 2011/70/Euratom. To bo sprožilo razpravo o možnostih odlaganja, ki 
bo potekala leta 2017, vključno z regionalnimi in drugimi rešitvami v EU. Na podlagi tega bo Komisija v boljšem 
položaju za oblikovanje možnosti politike in načrta do leta 2018.
(b) Komisija ugotavlja, da je to priporočilo namenjeno državam članicam ter da je že obravnavano v oceni nacional ­
nih programov in mnenju, ki ga bo naslovila na države članice.
VIII
Komisija priznava, da sofinanciranje ni sistematično doseženo na ravni posameznih projektov. Ugotavlja, da veljavna 
pravna podlaga ne zagotavlja jasne opredelitve sofinanciranja ali najmanjšega deleža, ki ga je treba doseči. Poleg 
tega ugotavlja, da, kot je navedlo Sodišče, celotni prispevek Litve, Bolgarije in Slovaške k njihovim programom raz ­
gradnje znaša 1,09 milijona EUR.
Priporočilo 3
Komisija ugotavlja, da je to priporočilo namenjeno državam članicam. Ukrepe, ki jih priporoča Sodišče, bo podprla 
s prizadevanji za uvedbo dobro opredeljene stopnje sofinanciranja v okviru programa pomoči pri razgradnji jedr ­
skih elektrarn, s čimer bo podprla načelo „onesnaževalec plača“. V zvezi s tem bo razpravljala z državami članicami 
in kritično preučila stopnjo sofinanciranja, ki so jo te države predlagale v letnem programu dela za leto 2017.
Odgovori Komisije 76
Priporočilo 4
Komisija sprejema to priporočilo.
Priznava, da sofinanciranje prispeva k smotrnemu in učinkovitemu izvajanju programa ter povečuje odgovornost 
držav članic. Sprejela bo ukrepe za pojasnitev pomena „dobro utemeljenih izjemnih okoliščin“, na katere se zdaj 
sklicujejo uredbe, in kritično preučila stopnjo sofinanciranja, ki so jo države članice predlagale v letnih delovnih 
programih za leto 2017.
Priporočilo 5
Komisija delno sprejema to priporočilo. V zvezi s predlogi novih pobud bo izvedla oceno učinka v skladu z zahte ­
vami finančne uredbe in agende za boljšo pravno ureditev. V tej oceni učinka bo preučila, ali bi se moralo finan ­
ciranje nadaljevati in, v primeru potrditve, kateri so najprimernejši mehanizmi financiranja. Če bo s to oceno ugo ­
tovljeno, da se mora financiranje nadaljevati v naslednjem večletnem finančnem okviru po letu 2020, bo Komisija 
upoštevala priporočilo Sodišča in zagotovila, da bo mehanizem financiranja vključeval spodbude za izvedbo raz ­
gradnje, vključno s tem, da bi bilo financiranje časovno omejeno in da bi ustrezne stopnje sofinanciranja zagotovile 
države članice.
Priporočilo 6
Komisija delno sprejema to priporočilo.
Je v postopku opredelitve stroškov, ki niso povezani z razgradnjo. Ta postopek se bo končal med vmesnim vredno ­
tenjem in predlagani bodo morebitni ukrepi za postopno odpravo takih stroškov leta 2018.
Vendar Komisija meni, da nekatere ključne funkcije, kot je varnost, ne bi smele biti izključene iz financiranja EU.
Priporočilo 7
Komisija sprejema to priporočilo in ugotavlja, da so bili že sprejeti ukrepi. Poteka ocenjevanje, ki se bo končalo 
oktobra  2016.
Priporočilo 8
Komisija sprejema to priporočilo. Priznava pomembnost tega vprašanja.
To priporočilo je začela obravnavati z izvajanjem direktive o odpadkih. Trenutno pregleduje nacionalne programe, 
predložene v skladu z direktivo o odpadkih, ter načrtuje več študij, da bi zbrala informacije in si nadalje prizadevala 
za postopek potrjevanja.
Odgovori Komisije 77
Uvod
20
V zadnjem desetletju je na področju jedrske energije v  EU prišlo do znatnih sprememb s  sprejetjem pomembne 
zakonodaje na ravni Evropske unije o jedrski varnosti, ravnanju z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom 
ter varstvu pred sevanji. Poleg tega je Komisija leta 2016 sprejela nov usmeritveni jedrski program, ki prvič zajema 
finančne potrebe, povezane z  razgradnjo jedrskih elektrarn ter ravnanjem z  radioaktivnimi odpadki in izrabljenim 
gorivom, tudi za financiranje dolgoročnih rešitev, kot je izgradnja globokih geoloških odlagališč.
Direktiva o radioaktivnih odpadkih (Direktiva Sveta 2011/70/Euratom) vzpostavlja okvir Skupnosti za zagotovitev 
odgovornega in varnega ravnanja z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, da bi se preprečilo ustvarjanje 
prevelikih bremen za prihodnje generacije. Direktiva presega okvire Skupne konvencije, saj morajo imeti države 
članice vzpostavljene nacionalne programe izvajanja politike o ravnanju z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi 
odpadki.
Komisija namerava z usmeritvenim jedrskim programom in direktivo o odpadkih prvič pripraviti celovit pregled 
vseh stroškov, povezanih z razgradnjo in ravnanjem z odpadki, ter načinov, kako države članice zagotavljajo, da se ti 
stroški financirajo v  skladu z  načelom „onesnaževalec plača“.
Opažanja
Skupni odgovor Komisije na odstavke 38–40
Komisija v skladu z mnenjem držav članic meni, da nobene jedrske elektrarne, vključene v program pomoči pri raz ­
gradnji jedrskih elektrarn, ni mogoče gospodarno znova zagnati.
40 Prva alinea
Čeprav Komisija priznava, da pričakovani rezultat, povezan z dovoljenji, ni bil dosežen za jedrsko elektrarno Ignalina 
zaradi prisotnosti izrabljenega goriva v elektrarni, hkrati tudi ugotavlja, da razstavljanje turbinske dvorane v jedrski 
elektrarni Ignalina učinkovito zagotavlja nepovratnost postopka.
40 Druga alinea
Kar zadeva jedrsko elektrarno Kozloduy (BG), Komisija ugotavlja, da so dodatna dovoljenja, ki se morda še vedno 
zahtevajo, povezana z deli, ki bi se izvajala po točki nepovratnosti.
40 Tretja alinea
Kar zadeva jedrsko elektrarno Bohunice (SK), je trenutno stanje skladno z  načrtom razgradnje in načrtovanim datu ­
mom dokončanja leta 2025.
Skupni odgovor Komisije na odstavka 41 in 42
Čeprav Komisija priznava, da glavni izzivi še vedno ostajajo, hkrati tudi ugotavlja, da je trenutno stanje, ki je prika ­
zano v  preglednici  3, skladno z  načrti razgradnje in načrtovanimi datumi zaključka za vse tri države članice. Glavne 
dejavnosti razstavljanja reaktorske zgradbe so mogoče šele proti koncu postopka razgradnje.
Odgovori Komisije 78
Skupni odgovor Komisije na odstavke 43–46
Program pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn zajema postopek razgradnje in infrastrukturo za ravnanje 
z odpadki, vključno z varnim dolgoročnim shranjevanjem odpadkov in odlaganjem odpadkov z nizko stopnjo radio ­
aktivnosti. Odpadki z nizko stopnjo radioaktivnosti običajno predstavljajo več kot 90 % količine odpadkov, pri čemer 
so za odlaganje na voljo preskušene rešitve. Odlaganje izrabljenega goriva in odpadkov z visoko stopnjo radioaktiv ­
nosti je v skladu z direktivo o radioaktivnih odpadkih del odgovornosti držav članic in zajema vse odpadke v drža ­
vah članicah.
48
V skladu z Direktivo 2011/70/Euratom vsaka država članica zagotovi izvajanje svojega nacionalnega programa 
ravnanja z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, ki zajema vse vrste izrabljenega goriva in radioaktivnih 
odpadkov v njeni pristojnosti in vse faze ravnanja z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki od nastanka do 
odlaganja.
Komisija prvič pripravlja celovit pregled načrtov držav članic glede odlaganja odpadkov in povezanih stroškov.
Skupni odgovor Komisije na odstavke 49–52
Komisija bo preučila gospodarske, pravne in socialne učinke skupnih odlagališč, pri čemer bo upoštevala, da je 
skup  na uporaba objektov za ravnanje z  izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, vključno z  odlagališči, 
potencialno koristna, varna in stroškovno učinkovita možnost.
53
Države članice Komisiji prvič priglasijo vsebino svojega nacionalnega programa najpozneje avgusta  2015. Komisija 
lahko v šestih mesecih po datumu priglasitve zahteva pojasnila oziroma izrazi mnenje, ali je vsebina nacionalnih 
programov skladna z Direktivo. Države članice v šestih mesecih po pozivu Komisije predložijo zahtevana pojasnila 
in/ali Komisijo obvestijo o spremembi nacionalnih programov.
Države članice Komisiji tudi prvič predložijo poročilo o izvajanju te direktive do avgusta 2015, nato pa vsaka tri leta.
Komisija na podlagi poročil držav članic, Svetu in Evropskemu parlamentu predloži:
(a) poročilo o napredku, doseženem pri izvajanju te direktive, in
(b) popis radioaktivnih odpadkov in izrabljenega goriva na ozemlju Skupnosti ter napovedi za prihodnost.
Ta postopek je novost in Komisija bo upoštevala izkušnje, pridobljene pri tem postopku, da bi izboljšala in uskladila 
prihodnje poročanje. Pri tem je morala Komisija upoštevati nacionalne programe vseh 28  držav članic in nacionalna 
poročila. Glede na navedeno in da bi pridobila celovito sliko, je pri svojem časovnem razporedu za poročilo Parla ­
mentu in Svetu upoštevala postopek ocenjevanja nacionalnih programov. Poročilo je predvideno za zadnje četrtle ­
tje leta 2016.
Odgovori Komisije 79
Skupni odgovor Komisije na odstavke 60–68
Komisija priznava, da je pri številnih projektih razgradnje prišlo do zamud, zlasti v prejšnjem večletnem finančnem 
okviru. Komisija je uvedla večje zahteve za načrtovanje, spremljanje in poročanje za obdobje 2014–2020 in pozorno 
spremlja izvajanje projekta s pregledi dokumentov in pregledi na kraju samem.
Opozoriti je treba, da zamude v Bolgariji in na Slovaškem trenutno ne vplivajo na datum zaključka.
69
Komisija meni, da je izredno pomembno, da upravljavci jedrskih objektov/imetniki dovoljenja za razgradnjo krepijo 
znanja in sposobnosti, zlasti na področju vodenja projektov. Vendar je na nekaterih strokovnih področjih koristno 
uporabiti zunanje strokovnjake.
Skupni odgovor Komisije na odstavka 73 in 74
V zadnjem desetletju so se napovedi glede razgradnje jedrskih elektrarn znatno spremenile. Komisija je prispevala 
k izboljšanju ocene stroškov programov razgradnje in leta 2012 skupaj z OECD/NEA sodelovala pri oblikovanju 
mednarodne strukture za ocenjevanje stroškov razgradnje jedrskih elektrarn (International Structure for Decom ­
missioning Costing of Nuclear Installations – ISDC). Še vedno so potrebne nadaljnje spremembe ocene stroškov 
razgradnje; to vprašanje vzbuja velik interes po vsem svetu, saj so OECD/NEA in IAEA še vedno precej dejavne pri 
obravnavanju ocene stroškov in negotovosti. Komisija v celoti podpira te dejavnosti.
Ugotavlja, da so se glavni stroški povišali do leta 2011, kot je prikazano tudi na sliki 16. Sprememba dinamike izraža 
izboljšave, dosežene na področju upravljanja programov, ki izhajajo iz prejšnje revizije, zlasti pri bolgarskih in slova ­
ških programih.
75
Za obdobje 2014–2020 se ne pričakujejo finančne vrzeli, saj je Komisija okrepila spremljanje in nadzor programov. 
Komisija je začela tudi podrobno oceno trdnosti finančnih načrtov, ki naj bi se končala konec oktobra 2016.
Poleg tega je uporabila model QUEST za analizo in raziskavo makroekonomske politike (ki ga uporablja za svoje 
napovedi) za izvajanje različnih scenarijev programov po letu  2020. Glavni rezultat je bil, da lahko države članice 
tudi v  najslabšem možnem scenariju financirajo programe razgradnje z  zanemarljivim ali majhnim vplivom na nji ­
hove makroekonomske parametre.
Komisija bo ob upoštevanju finančnega okvira za obdobje po letu 2020 izvedla oceno učinka v skladu z zahtevami 
finančne uredbe in agende za boljšo pravno ureditev glede predlogov novih pobud, pri čemer se za zdaj še ne bo 
zavezala financiranju po letu 2020. V oceni učinka bo preučila, ali bi se moralo financiranje nadaljevati in, v primeru 
potrditve, kateri so najprimernejši mehanizmi financiranja. Glej odgovor Komisije na priporočilo 5.
77
Poleg tega je Komisija okrepila načrtovanje programov v skladu z večletnim finančnim okvirom za obdobje 2014–
2020, saj je uvedla zahtevo po predložitvi načrtov za razgradnjo in načrtov financiranja. Celovitost in trdnost teh 
načrtov trenutno ocenjuje zunanji neodvisni strokovnjak.
Odgovori Komisije 80
80
Komisija je zahtevala temeljito analizo števila zaposlenih v  jedrski elektrarni Ignalina, ob upoštevanju potrebe po 
ohranitvi varnosti elektrarne glede na prisotnost izrabljenega goriva v reaktorju in obstoj še vedno razmeroma 
velike nevarnosti.
82
Komisija priznava tveganje, da lahko nezadostne pobude za omejitev števila zaposlenih na nujno potrebno pov ­
zročijo višje stroške. Že nekaj let se izvajajo različni ukrepi za zmanjšanje tega tveganja, vključno s sistematičnim 
ocenjevanjem prednosti zunanjega izvajanja dejavnosti in letnim kvantitativnim načrtom zaposlovanja na podlagi 
načrtovanih dejavnosti. Potekajo razprave o  praktičnih načinih nadaljnje uporabe programov sofinanciranja za 
uskladitev interesa lokalnih deležnikov z  interesi Komisije.
84
Komisija ugotavlja, da se finančne vrzeli odpravljajo tako v Bolgariji kot tudi na Slovaškem. Ocene Komisije temeljijo 
na načrtu razgradnje in razpoložljivih virih. Znova bodo ocenjene po pridobljenih rezultatih vmesnega vrednotenja.
85
Komisija se zaveda, da je potrebno nadaljnje delo v zvezi z oceno stroškov razgradnje. To priznavajo tudi druge 
mednarodne organizacije, kot so OECD/NEA in IAEA. Komisija pozorno spremlja razvoj na tem področju in ima stro ­
kovno skupino za financiranje razgradnje, ki ji bo pomagala usmerjati njena prizadevanja na tem področju.
Glede zadevnih programov Komisija uporablja konzervativnejši in preudarnejši pristop kot države članice. Vendar se 
v primeru Bolgarije in Slovaške v zvezi s finančno vrzeljo opaža splošni trend zmanjševanja.
Glej tudi odgovora Komisije na odstavek 75 in priporočilo 5.
87
Služba Komisije za notranjo revizijo je že opredelila te pomanjkljivosti pri upravljanju sheme in nadzornem sistemu. 
Zato je od leta 2015 vzpostavljen akcijski načrt, ki se trenutno izvaja. Ključni ukrepi, ki obravnavajo vprašanje, ki 
ga je poudarilo Sodišče, bodo dokončani do konca oktobra 2016, nadaljnji niz dogovorjenih ukrepov pa naj bi bil 
dokončan do konca leta.
Skupni odgovor na odstavka 89 in 90:
Ob upoštevanju dejstva, da so bile te jedrske elektrarne predčasno zaprte zaradi politične odločitve, je logično, 
da sredstva ne morejo pokriti vseh stroškov razgradnje. Eden od razlogov za finančno podporo EU je bil zmanjšati 
nastalo finančno breme zadevnih držav članic.
Odgovori Komisije 81
91
Pravna podlaga ne določa stopnje nacionalnega sofinanciranja. Nanaša se le na potrebo po nadaljevanju pred ­
hodno vzpostavljene prakse sofinanciranja. Čeprav sofinanciranje na splošno ni doseženo na ravni posameznih 
projektov, se bo izvajalo na splošni ravni programov.
Celotni prispevek Litve, Bolgarije in Slovaške k njihovim programom razgradnje znaša 1,09 milijarde EUR.
92
Komisija meni, da je cilj okrepitve nacionalnega sofinanciranja pomemben. Vendar se v tej fazi ne more trdno 
zavezati priporočilu Sodišča glede povečanja sofinanciranja s strani držav članic do konca leta 2016. Možnosti bodo 
preučene med vmesnim vrednotenjem programa, ki bo opravljeno leta 2017.
93
Načrti razgradnje in ocene stroškov, odobrene v okviru večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020, so 
podlaga za načrtovanje programov v  zadevnih treh državah članicah. Odlaganje izrabljenega goriva in odpadkov 
z visoko stopnjo radioaktivnosti je v skladu z direktivo o radioaktivnih odpadkih del odgovornosti držav članic, zato 
ni bilo vključeno v programe pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn.
94
Direktiva 2011/70/Euratom določa, da stroške ravnanja z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki krijejo tisti, 
pri katerih so te snovi nastale (člen 4(3)(e)), določa pa tudi jasno dodelitev odgovornosti organom, ki so vključeni 
v različne faze ravnanja z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki (člen 5(1)(f)), ter da države članice poskrbijo, 
da se v nacionalnem okviru predpiše razpoložljivost ustreznih finančnih sredstev, ki so potrebna, zlasti za ravnanje 
z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, pri čemer je ustrezno upoštevana odgovornost proizvajalcev izrab ­
ljenega goriva in radioaktivnih odpadkov (člen  9).
95
Izvajanje direktive o  odpadkih s  strani držav članic je prednostna naloga Komisije. Trenutno poteka pregled nacio ­
nalnih programov držav članic, pri katerem bodo obravnavana vsa ta vprašanja.
96
Načrti razgradnje vključujejo stroške ravnanja z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, kot zahtevajo pred ­
pisi programov pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn. Ne vključujejo pa stroškov projektov odlaganja, ki se bodo 
začeli izvajati dolgoročno. Vključujejo tudi stroške obratov za skladiščenje, potrebnih za zapolnitev te vrzeli.
Odgovori Komisije 82
Zaključki in priporočila
107
Komisija je od revizije leta 2011 uvedla številne pomembne izboljšave na področju načrtovanja programov in vode ­
nja projektov. S pravno podlago za obdobje 2014–2020 so bili uvedeni posebni cilji, ki se merijo s ključnimi kazalniki 
uspešnosti, ter nov okvir za spremljanje in poročanje.
Komisija meni, da je zato finančna podpora EU učinkovito ublažila ekonomske posledice predčasnega zaprtja in da 
postopek razgradnje poteka dobro. Vendar ugotavlja, da je razgradnja zapleten in dolgotrajen postopek, ki presega 
večletni finančni okvir za sedemletno obdobje – v večini primerov traja več kot dve desetletji.
Posodobljeni načrti razgradnje in povezane ocene stroškov, odobreni v okviru večletnega finančnega okvira za 
obdobje 2014–2020, so podlaga za načrtovanje programov v zadevnih treh državah članicah. Komisija v skladu 
s temi ureditvami pozorno spremlja napredek pri doseganju končnega stanja razgradnje, pri čemer ohranja najvišjo 
raven varnosti.
Skupni odgovor Komisije na odstavke 108–111
Komisija proaktivno spremlja izvajanje za doseganje ciljev iz uredb Sveta ter vsako leto poroča Parlamentu in Svetu.
Razgradnja na splošno vključuje dve glavni fazi: (i) fazo po zaprtju (tj. še vedno z dovoljenjem za obratovanje zaradi 
prisotnosti izrabljenega goriva) in (ii) fazo razgradnje/razstavljanja.
Slovaška in Bolgarija sta v drugi fazi, medtem ko je Litva zaradi prisotnosti izrabljenega goriva v enem od reaktorjev 
še vedno v fazi po zaprtju.
Komisija v skladu z mnenjem držav članic meni, da nobene jedrske elektrarne, vključene v program pomoči pri 
razgradnji jedrskih elektrarn, ni mogoče gospodarno znova zagnati. Priznava, da, kot je bilo ugotovljeno pri drugih 
primerljivih dejavnostih razgradnje, ključni tehnični izzivi, povezani z  razgradnjo reaktorjev, šele prihajajo.
Priporočilo 1 – Zagotavljanje napredka pri razgradnji
Komisija ugotavlja, da sta priporočili  1(a) in (b) namenjeni državam članicam.
Komisija sprejema priporočilo 1(c), kolikor jo to zadeva. Podpira zamisel o boljši izmenjavi dobrih praks in tehnič ­
nega znanja ter bo k temu spodbujala zadevne tri države članice.
(a) Komisija v sedanjem večletnem finančnem okviru daje prednost vzpostavitvi splošnega okvira za načrtovanje 
programov, vodenje projektov in spremljanje, v katerem bodo delovale države članice. Poleg tega je uvedla 
metodologijo prislužene vrednosti za objektivno merjenje uspešnosti projektov in napredka. Celoten učinek teh 
sprememb se pričakuje v naslednjih letih.
(b) Komisija meni, da je izredno pomembno, da upravljavci jedrskih objektov/imetniki dovoljenja za razgradnjo 
krepijo znanja in sposobnosti, zlasti na področju vodenja projektov, in opredelijo področja, na katerih zunanje 
izvajanje storitev prinaša dodano vrednost. Na nekaterih strokovnih področjih je koristno uporabiti zunanje 
strokovnjake.
(c) Komisija si prizadeva spodbujati odprto in pregledno okolje, olajšati izmenjavo dobrih praks in znanja ter spod ­
bujati postopke standardizacije s ciljem, med drugim, povečati konkurenčnost in izboljšati varnost.
Odgovori Komisije 83
Da bi podprla ta cilj, je leta 2015 znova aktivirala skupino za financiranje razgradnje, v katero so vključeni nacionalni 
strokovnjaki, ki zagotavljajo najnovejše znanje o  stroških razgradnje in upravljanju financiranja.
Poleg tega bo izkoristila sodelovanje v mednarodnih forumih in delovnih skupinah za izmenjavo izkušenj, pridoblje ­
nih med upravljanjem programov razgradnje. Zlasti bo izvajala dejavnosti v sodelovanju z IAEA in OECD/NEA.
112
Za poročilo o načrtih držav članic glej odgovor Komisije na odstavek 53.
Komisija trenutno ocenjuje nacionalne programe vseh 28 držav članic. Ta postopek je novost in Komisija bo upo ­
števala izkušnje, pridobljene pri tem postopku, da bi izboljšala in uskladila prihodnje poročanje. Pri tem je morala 
Komisija upoštevati nacionalne programe vseh 28 držav članic in nacionalna poročila. Glede na navedeno in da bi 
pridobila celovito sliko, je postopek ocenjevanja nacionalnih programov upoštevala pri svojem časovnem razporedu 
za poročilo Parlamentu in Svetu. Poročilo je predvideno za zadnje četrtletje leta 2016.
Priporočilo 2 – Rešitve za končno odlaganje izrabljenega jedrskega goriva
(a) Komisija sprejema to priporočilo. Velik pomen pripisuje varnemu in odgovornemu ravnanju z izrabljenim 
gorivom in radioaktivnimi odpadki, da bi se preprečilo ustvarjanje prevelikih bremen za prihodnje generacije. 
V zvezi s tem bo Komisija usmeritev določila že v mnenjih, ki jih bo v obdobju 2016–2017 izdala o nacionalnih 
programih v skladu z Direktivo 2011/70/Euratom. To bo sprožilo razpravo o možnostih odlaganja, ki bo potekala 
leta 2017, vključno z možnostjo regionalnih in drugih rešitev v EU. Na podlagi tega bo Komisija v boljšem polo ­
žaju za oblikovanje možnosti politike in načrta do leta 2018.
(b) Komisija ugotavlja, da je to priporočilo namenjeno državam članicam. Ugotavlja tudi, da je že obravnavano 
v oceni nacionalnih programov in mnenju, ki ga bo naslovila na države članice. Konec leta 2017 namerava začeti 
študijo, da bi ocenila ocene stroškov držav članic za ravnanje z odpadki.
113
Načrti razgradnje, odobreni v okviru večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020, so podlaga za načrto ­
vanje programov v  zadevnih treh državah članicah. Stroški končnega odlaganja izrabljenega goriva in odpadkov 
z visoko stopnjo radioaktivnosti se v skladu s programi pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn ne štejejo za upra ­
vičene in niso del osnovnega scenarija. Odlaganje izrabljenega goriva in odpadkov z  visoko stopnjo radioaktivno ­
sti je skladu z direktivo o radioaktivnih odpadkih del odgovornosti držav članic. Programi pomoči pri razgradnji 
jedrskih elektrarn bi morali zagotavljati povezljivost in skladnost ustreznih ukrepov Unije, da bi se spoštovalo načelo 
sorazmernosti.
114
Komisija poudarja, da v skladu z večletnim finančnim okvirom za obdobje 2014–2020 ni primanjkljajev v financiranju 
dogovorjenih ciljev.
Priporočilo 3 – Upoštevanje načela „onesnaževalec plača“ s povečanjem nacionalnega 
financiranja za obdobje 2014–2020 in po njem
Komisija ugotavlja, da je to priporočilo namenjeno državam članicam.
Odgovori Komisije 84
Podprla bo ukrepe, ki jih priporoča Sodišče, in sicer s prizadevanji za uvedbo dobro opredeljene stopnje sofinanci ­
ranja, s čimer bo podprla načelo „onesnaževalec plača“. V zvezi s tem bo razpravljala z državami članicami in kritično 
preučila stopnjo sofinanciranja, ki so jo te države predlagale v letnem programu dela za leto 2017.
Priporočilo 4 – Povečanje nacionalnega sofinanciranja v obdobju 
financiranja 2014–2020
Komisija sprejema to priporočilo.
Priznava, da sofinanciranje prispeva k smotrnemu in učinkovitemu izvajanju programov ter povečuje odgovornost 
držav članic. Vendar veljavna pravna podlaga ne določa posebne stopnje takega sofinanciranja. Komisija bo zato kot 
prvi korak sprejela ukrepe za pojasnitev pomena „dobro utemeljenih izjemnih okoliščin“, na katere se zdaj sklicujejo 
uredbe, in kritično preučila stopnjo sofinanciranja, ki so jo države članice predlagale v letnih delovnih programih za 
leto  2017.
Priporočilo 5 – Ukinitev posebnih programov financiranja, namenjenih razgradnji 
jedrskih elektrarn v Litvi, Bolgariji in na Slovaškem, po letu 2020
Komisija delno sprejema to priporočilo. V zvezi s predlogi novih pobud bo izvedla oceno učinka v skladu z zahte ­
vami finančne uredbe in agende za boljšo pravno ureditev. V oceni učinka bo preučila, ali bi se moralo financiranje 
nadaljevati in, v primeru potrditve, kateri so najprimernejši mehanizmi financiranja. Če bo s to oceno ugotovljeno, 
da se mora financiranje nadaljevati v naslednjem večletnem finančnem okviru po letu 2020, bo upoštevala pripo ­
ročilo Sodišča in zagotovila, da bo mehanizem financiranja vključeval spodbude za izvedbo razgradnje, vključno 
s tem, da bi bilo financiranje časovno omejeno in da bi ustrezne stopnje sofinanciranja zagotovile države članice.
118
Komisija je zahtevala temeljito analizo števila zaposlenih v  jedrski elektrarni Ignalina, ob upoštevanju potrebe po 
ohranitvi varnosti elektrarne glede na prisotnost izrabljenega goriva v reaktorju, obstoj s tem povezane nevarnosti 
in posledično potrebo po ohranitvi ključnih varnostnih funkcij.
Priporočilo 6 – Financiranje EU bi krilo le stroške razgradnje
Komisija delno sprejema to priporočilo.
Je v postopku opredelitve stroškov, ki niso povezani z razgradnjo. Ta postopek se bo končal med vmesnim vredno ­
tenjem in predlagani bodo morebitni ukrepi za postopno odpravo takih stroškov leta 2018.
Vendar Komisija meni, da nekatere ključne funkcije, kot je varnost, ne bi smele biti izključene iz financiranja EU.
Priporočilo 7 – Izboljšanje nadzora Komisije
Komisija sprejema to priporočilo in je že sprejela ukrepe. Ocenjevanje predhodnih pogojenosti se bo končalo 
oktobra  2016.
Priporočilo 8 – Računovodska obravnava
Komisija sprejema to priporočilo. Priznava pomembnost tega vprašanja.
To priporočilo je začela obravnavati z izvajanjem direktive o odpadkih. Trenutno pregleduje nacionalne programe, 
predložene v skladu z direktivo o odpadkih, ter načrtuje več študij, da bi zbrala informacije in si nadalje prizadevala 
za postopek potrjevanja.
KAKO DO PUBLIKACIJ EVROPSKE UNIJE
Brezplačne publikacije:
  en izvod:  
na spletni strani EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);
  več kot en izvod ter plakati in zemljevidi:  
pri predstavništvih Evropske unije (http://ec.europa.eu/represent_sl.htm), 
pri delegacijah v državah, ki niso članice EU (http://eeas.europa.eu/delegations/index_sl.htm),  
pri službi Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_sl.htm) ali  
s klicem na telefonsko številko 00 800 6 7 8 9 10 11 (brezplačna številka za celotno EU) (*).
(*)  Informacije so brezplačne, kakor tudi večina klicev (nekateri operaterji, telefonske govorilnice ali hoteli lahko klic zaračunajo).
Publikacije, ki so naprodaj:
 na spletni strani EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Dogodek Datum
Sprejetje revizijskega memoranduma/začetek revizije 25.3.2015
Osnutek poročila uradno poslan Komisiji (ali drugemu revidirancu) 2.5.2016
Sprejetje končnega poročila po razčiščevalnem postopku 14.7. 2016
Prejeti uradni odgovori Komisije (ali drugega revidiranca) v vseh jezikih 15.7.2016
Razgradnja osmih sovjetskih jedrskih reaktorjev v  Litvi, 
Bolgariji in na Slovaškem je bila pogoj za pristop teh držav 
k EU. Ugotovili smo, da programi financiranja EU, uvedeni 
kot pomoč za izpolnitev tega pogoja, niso ustvarili 
ustreznih spodbud za pravočasno in stroškovno učinkovito 
razgradnjo. Doseženega je sicer bilo nekaj napredka, toda 
pri ključnih infrastrukturnih projektih so nastale zamude, 
ključni izzivi pri delu na nadzorovanih območjih pa še 
prihajajo. Do leta 2020 naj bi podpora EU dosegla 
3,8 milijarde EUR. Ocenjeni skupni stroški razgradnje bodo 
znašali vsaj 5,7 milijarde EUR. Če pa vključimo še stroške za 
končno odlaganje visoko radioaktivnih odpadkov, bi se ta 
znesek lahko podvojil.
EVROPSKO  
RAČUNSKO
SODIŠČE