P9_TA(2022)0075

Evropski okvir za davčni odtegljaj

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 10. marca 2022 o Evropskem okviru za davčni odtegljaj (2021/2097(INI))

(2022/C 347/14)

Evropski parlament,

— ob upoštevanju členov 12, 45, 49, 58, 63, 64, 65, 113, 115 in 116 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

— ob upoštevanju predloga Komisija z dne 11. novembra 2011 za direktivo Sveta o skupnem sistemu obdavčevanja plačil obresti ter licenčnin med povezanimi družbami iz različnih držav članic (COM(2011)0714),

— ob upoštevanju Direktive Sveta 2011/96/EU z dne 30. novembra 2011 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic (1) (direktiva o matičnih in odvisnih družbah),

— ob upoštevanju Direktive Sveta (EU) 2016/1164 z dne 12. julija 2016 o določitvi pravil proti praksam izogibanja davkom, ki neposredno vplivajo na delovanje notranjega trga (2), in Direktive Sveta (EU) 2017/952 z dne 29. maja 2017 o spremembi Direktive (EU) 2016/1164 v zvezi s hibridnimi neskladji s tretjimi državami (3),

— ob upoštevanju Direktive Sveta 2003/49/ES z dne 3. junija 2003 o skupnem sistemu obdavčevanja plačil obresti ter licenčnin med povezanimi družbami iz različnih držav članic (4) (direktiva o obrestih in licenčninah),

— ob upoštevanju Direktive Sveta 2014/107/EU z dne 9. decembra 2014 o spremembi Direktive 2011/16/EU glede obvezne avtomatične izmenjave podatkov na področju obdavčenja (5),

— ob upoštevanju Direktive Sveta (EU) 2018/822 z dne 25. maja 2018 o spremembi Direktive 2011/16/EU glede obvezne avtomatične izmenjave informacij na področju obdavčevanja v zvezi s čezmejnimi aranžmaji, o katerih se poroča (6),

— ob upoštevanju predlogov Komisije z dne 25. oktobra 2016 o skupni konsolidirani osnovi (COM(2016)0685) in z dne 25. oktobra 2016 o skupni konsolidirani osnovi za davek od dohodkov pravnih oseb (COM(2016)0683), svežnja o obdavčitvi digitalnega gospodarstva (7) ter stališča parlamenta o teh dokumentih,

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 18. maja 2021 z naslovom Obdavčitev podjetij za 21. stoletje (COM(2021)0251),

— ob upoštevanju svojega stališča s prve obravnave direktive Sveta o predlogu direktive Sveta o skupnem sistemu obdavčevanja plačil obresti ter licenčnin med povezanimi družbami iz različnih držav članic z dne 11. septembra 2012, (8)

— ob upoštevanju svojega priporočila z dne 13. decembra 2017 Svetu in Komisiji po preiskavi o pranju denarja, izogibanju davkom in davčni utaji (9),

— ob upoštevanju nadaljnjega ukrepanja Komisije na podlagi vsake od zgoraj navedenih resolucij Evropskega parlamenta (10),

— ob upoštevanju poročila Evropskega organa za vrednostne papirje in trge z dne 23. septembra 2020 o sistemih Cum/Ex in Cum/Cum ter sistemih za vračilo davčnih odtegljajev,

— ob upoštevanju priporočila Komisije z dne 19. oktobra 2009 o postopkih za oprostitev davčnega odtegljaja (11),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 11. novembra 2011 z naslovom Dvojno obdavčevanje na enotnem trgu (COM(2011)0712),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 15. julija 2020 z naslovom Akcijski načrt za pravično in preprosto obdavčitev, ki podpira strategijo za okrevanje (COM(2020)0312),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom Unija kapitalskih trgov za ljudi in podjetja – novi akcijski načrt, objavljenega 24. septembra 2020 (COM(2020)0590),

— ob upoštevanju kodeksa ravnanja Komisije v zvezi z davčnim odtegljajem za leto 2017,

— ob upoštevanju poročila Evropskega bančnega organa z dne 11. maja 2020 o sistemih Cum/Ex in Cum/Cum ter sistemih za vračilo davčnih odtegljajev,

— ob upoštevanju končnega poročila Evropskega organa za vrednostne papirje in trge z dne 23. septembra 2020 o pregledu uredbe o zlorabi trga,

— ob upoštevanju poročila Komisije z dne 24. marca 2017 z naslovom Pospešitev unije kapitalskih trgov: odprava nacionalnih ovir za pretok kapitala (COM(2017)0147),

— ob upoštevanju študije davčnega observatorija EU iz oktobra 2021 o učinkih prihodkov iz minimalnega svetovnega davka: ocene po posameznih državah,

— ob upoštevanju študije davčnega observatorija EU z dne 22. novembra 2021 o novih oblikah davčne konkurence v Evropski uniji: empirična preiskava,

— ob upoštevanju Uredbe (EU) 2021/241 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. februarja 2021 o vzpostavitvi Mehanizma za okrevanje in odpornost (12),

— ob upoštevanju delovnega dokumenta služb Komisije z dne 22. januarja 2021 z naslovom Smernice za države članice – načrti za okrevanje in odpornost (SWD(2021)0012),

— ob upoštevanju izjave vključujočega okvira skupine G20 in Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) za preprečevanje erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička z dne 1. julija 2021 o dvostebrni rešitvi za obravnavanje davčnih izzivov, ki izhajajo iz digitalizacije gospodarstva,

— ob upoštevanju projekta OECD za poenostavitev postopkov priznavanja davčnih ugodnosti po mednarodnih pogodbah in krepitev ravnanj, skladnih z zakonodajo (TRACE),

— ob upoštevanju začetne ocene učinka z dne 28. septembra 2021 o pobudi v zvezi z novim sistemom EU za preprečevanje dvojnega obdavčevanja in davčne zlorabe na področju davčnih odtegljajev,

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 25. novembra 2015 o davčnih stališčih in drugih ukrepih podobne narave ali s podobnim učinkom (13),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 6. julija 2016 o davčnih stališčih in drugih ukrepih podobne narave ali s podobnim učinkom (14),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 29. novembra 2018 o aferi Cum Ex: gospodarski kriminal in vrzeli v veljavnem pravnem okviru (15),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 26. marca 2019 o finančnem kriminalu, davčni utaji in izogibanju davkom (16),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 21. januarja 2021 o reformi seznama davčnih oaz EU (17),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 16. septembra 2021 o izvajanju zahtev EU za izmenjavo davčnih informacij: doseženi napredek, pridobljene lekcije in preostale ovire (18),

— ob upoštevanju člena 54 Poslovnika,

— ob upoštevanju poročila Odbora za ekonomske in monetarne zadeve (A9-0011/2022),

A. ker države članice zaradi škodljivih davčnih praks še vedno izgubljajo davčne prihodke, izgube zaradi izogibanja davkom na dohodke pravnih oseb pa po ocenah znašajo med 36 do 37 milijard (19) in 160 do 190 milijard EUR na leto (20);

B. ker neodvisne raziskave (21) kažejo, da države članice EU kot skupnost izgubijo več prihodkov od davka na dohodek pravnih oseb v prid drugim državam članicam EU kot pa tretjim državam;

C. ker velik pretok plačil licenčnin, obresti ali dividend preko neke jurisdikcije kažejo, da se dobički preusmerjajo samo zaradi zmanjšanja davčnega bremena;

D. ker lahko strukture agresivnega davčnega načrtovanja razvrstimo v tri glavne struje: (i) plačila licenčnin, (ii) izplačila obresti in (iii) določanje transfernih cen (22), ki predstavljajo pomen tokov pasivnih dohodkov pri izogibanju davkom in davčni utaji;

E. ker so bili z vključujočim okvirom OECD/G20 za preprečevanje erozije davčne osnove in preusmerjanje dobička v odziv na izzive digitalizacije gospodarstva določeni najpomembnejši elementi dvostebrne reforme mednarodnega davčnega sistema, med drugim minimalna efektivna stopnja davka od dohodkov pravnih oseb v višini 15 %;

F. ker se bodo davčni prihodki 27 držav članic z izvajanjem drugega stebra dogovora OECD/G20 po ocenah davčnega observatorija EU takoj povečali za 63,9 milijarde EUR;

G. ker se lahko z davčnimi odtegljaji zmanjša tveganje davčne utaje in izogibanja davkom, vendar lahko privedejo tudi do dvojne obdavčitve; ker so ti davki vir prihodkov držav članic za financiranje javne porabe ter učinkovito orodje za določitev domače davčne osnove in boj proti preusmerjanju dobička v jurisdikcije z nizkimi davki;

H. ker bi bilo treba pri spremembah sistema davčnega odtegljaja na ravni EU in držav članic upoštevati obstoječe in prihodnje določbe proti izogibanju davkom, kot je izvajanje zgornjega dogovora vključujočega okvira OECD/ G20 za preprečevanje erozije davčne osnove in preusmerjanje dobička;

I. ker sta sistema Cum Ex in Cum Cum omogočila vračanje davčnega odtegljaja od dividend, do katerega prejemniki niso bili upravičeni, in ker sta davkoplačevalcem po ocenah med letoma 2000 in 2020 povzročila približno 140 milijard EUR škode; ker se večina teh vračil šteje za nezakonite in je bil z njimi razkrit največji škandal v zvezi z davčnimi goljufijami v Evropski uniji doslej;

J. ker zapleteni, dolgotrajni, dragi in nestandardizirani postopki vračil povečujejo tveganje davčne goljufije in izogibanja davkom, kar se je pokazalo pri razkritju Cum Ex, hkrati pa povečujejo upravno breme ob čezmejnih naložbah, zlasti za mala in srednja podjetja ter male vlagatelje, zaradi česar lahko od teh naložb odvračajo in ovirajo povezovanje trgov in napredek unije kapitalskih trgov;

K. ker je Evropski parlament izrazil svoje stališče o uniji kapitalskih trgov v resoluciji z 8. oktobra 2020 z naslovom Nadaljnji razvoj unije kapitalskih trgov: boljši dostop do financiranja kapitalskih trgov, zlasti za mala in srednja podjetja, in lažje sodelovanje za male vlagatelje (23), ker se EU še vedno zavzema za dokončanje unije kapitalskih trgov in oblikovanje pravega evropskega trga, ki bo spodbujal čezmejne naložbe; ker je Komisija v svojem sporočilu iz leta 2020 z naslovom „Unija kapitalskih trgov za ljudi in podjetja – nov akcijski načrt“ napovedala kot enega glavnih ukrepov cilj, da se zmanjša davčno breme čezmejnih naložb;

L. ker je Komisija nekoč uvedla nezavezujoče ukrepe za poenostavitev postopkov vračila davka, ki obsegajo kodeks ravnanja z davčnim odtegljajem ter priporočilo za poenostavitev postopkov, s katerimi se uveljavljajo čezmejne oprostitve davčnega odtegljaja, vendar ti ukrepi niso bili zelo uspešni; ker se tudi sveženj TRACE OECD (24) ne uporablja širše;

M. ker so skupni stroški postopkov vračila davčnega odtegljaja v letu 2016 po ocenah Komisije znašali približno 8,4 milijarde EUR, kar je predvsem posledica opuščenih davčnih olajšav, stroškov postopkov vlaganja zahtevkov za povračila in oportunitetnih stroškov (25), zaradi česar so postale čezmejne naložbe manj privlačne;

N. ker so iz direktive o obrestih in licenčninah ter direktive o matičnih in odvisnih družbah iz davčnih odtegljajev zaradi preprečevanja dvojne obdavčitve izključena nekatera čezmejna plačila, ki se izvajajo v EU in so povezana z obrestmi, licenčninami in dividendami;

O. ker je Sodišče Evropske unije 26. februarja 2019 razsodilo v več zadevah o danskem sistemu davčnega odtegljaja za dividende in obresti, ki jih danska podjetja izplačujejo podjetjem v drugih državah članicah EU, kar ima pomembne posledice za uporabo direktive o obrestih in licenčninah ter direktive o matičnih in odvisnih družbah; ker ti primeri potrjujejo pomen zanesljivih informacij o dejanskem lastništvu in ekonomski vsebini prejemnika pasivnega dohodka;

P. ker uvodna izjava direktive o obrestih in licenčninah določa potrebo, „da se plačila obresti ter licenčnin v državi članici obdavčijo samo enkrat“;

Q. ker so pogajanja o reviziji direktive o obrestih in licenčninah v Svetu od leta 2012 zastala zaradi različnih stališč držav članic o možnosti vključitve efektivne minimalne davčne stopnje za licenčnine in obresti; ker bi moral biti prenos drugega stebra vključujočega okvira OECD/G20 o eroziji davčne osnove in preusmerjanju dobička po mnenju Komisije osnova za dogovor o predlogu prenovitve direktive o obrestih in licenčninah, ki je v obravnavi (26);

R. ker se je Komisija zavezala, da bo predlagala zakonodajno pobudo o uvedbi skupnega, standardiziranega, vseevropskega sistema za oprostitev davčnega odtegljaja pri viru, ki bi ga spremljala izmenjava informacij in mehanizem sodelovanja med davčnimi upravami (27);

S. ker so visoki standardi sodelovanja med državami članicami na področju obdavčevanja v mejah Pogodb in evropskega pravnega okvira še vedno ključni za zaščito in ohranitev celovitosti enotnega trga;

Odprava prakse preusmerjanja dobička

1. ugotavlja, da se sistem davčnih odtegljajev po državah članicah kljub nenehnim prizadevanjem še vedno zelo razlikuje v smislu stopenj in postopkov oprostitve, zaradi česar nastajajo vrzeli in pravno negotovost; ugotavlja tudi, da se sedanji sistem zlorablja za preusmerjanje dobička, da omogoča agresivno davčno načrtovanje in poleg ovir za čezmejne naložbe na enotnem trgu povzroča nezaželeno dvojno obdavčevanje;

2. pozdravlja, da je bil v zadnjih letih tako na ravni EU kot na mednarodni ravni dosežen znaten napredek v boju proti škodljivim davčnim praksam, hkrati pa poudarja, da je treba obstoječo zakonodajo dosledneje uporabljati, saj je zlasti od razkritij Cum Ex vse več dokazov o preusmerjanju dobička, škodljivi davčni konkurenci in goljufijah, ter da so ob prizadevanjih za odpravo davčnih ovir za čezmejne naložbe morda potrebni tudi zakonodajni ukrepi;

3. pozdravlja dogovor o dvostebrni reformi, dosežen z vključujočim okvirom OECD/G20, tudi minimalno efektivno stopnjo davka od dohodkov pravnih oseb na svetovni ravni; meni, da je to pomemben korak k odpravi prakse preusmerjanja dobička v jurisdikcije z nizkimi davki, zmanjšanju škodljive davčne konkurence med ozemlji in zagotavljanju, da podjetja plačujejo pravičen delež davka v vsaki jurisdikciji; vendar ugotavlja, da dogovor vključuje klavzule o izvzetju in izključitev de minimis ter da področje njegove uporabe velja predvsem za multinacionalna podjetja, katerih skupni konsolidirani promet znaša vsaj 750 milijonov EUR;

4. izraža zadovoljstvo, ker je 137 držav in jurisdikcij podprlo dogovor vključujočega okvira OECD/G20 o dvostebrni reformi; z zadovoljstvom tudi ugotavlja, da so k dogovoru pristopile vse članice G20 in OECD ter vse države članice EU; pozdravlja, da je Komisija kmalu po tem, ko je OECD oblikovala vzorčna pravila, predložila zakonodajni predlog za izvajanje drugega stebra v skladu z dogovorom; poziva Svet, naj ta predlog ob upoštevanju stališča Parlamenta hitro sprejme, da bo začel leta 2023 veljati; meni, da omejevanje davčne konkurence spada k izvajanju mednarodnega dogovora;

5. opozarja, da so lahko davčni odtegljaji zaščitni ukrep, ki ga države članice sprejmejo proti državam s seznama EU z jurisdikcijami, ki niso pripravljene sodelovati v davčne namene; poziva Komisijo, naj razmisli o pripravi zakonodajnega predloga o strožjih usklajenih zaščitnih ukrepih proti državam s seznama, saj njihova diskrecijska uporaba v posameznih državah članicah ni bila tako učinkovita kot pričakovano; v zvezi s tem poudarja, da je treba upoštevati tudi izvajanje zlasti drugega stebra dogovora OECD/G20;

6. znova poziva Komisijo, naj pripravi zakonodajni predlog za davčni odtegljaj na ravni EU, da bi se plačila, ustvarjena v Uniji, vsaj enkrat obdavčila, preden jo zapustijo ( 28 ) ; poziva Komisijo, naj v ta predlog vključi stroge ukrepe proti zlorabam;

7. ugotavlja, da je preprost, dosleden in pravičen davčni sistem ključni dejavnik za povečanje konkurenčnosti EU; obžaluje, da še vedno prihaja do erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička, saj ni niti skupnega davčnega odtegljaja za plačila v tretje države niti skupnih pravil ali postopkov, s katerimi bi učinkoviteje obdavčevali tokove dividend, licenčnin in obresti znotraj EU, kot je denimo minimalna efektivna davčna stopnja; poudarja, da bi bilo treba preusmerjanje dobička obravnavati kot eno glavnih nalog EU v prihodnjih letih;

8. opozarja, da je Komisija znotraj evropskega semestra in pri oceni nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost ugotovila, da so za obravnavo agresivnega davčnega načrtovanja v šestih državah članicah, ki bi lahko neobstoj ali omejeno uporabo davčnih odtegljajev na izhodna plačila zlorabile za agresivno davčno načrtovanje in izbiranje najugodnejšega sporazuma, potrebne dodatne reforme;

9. poziva Komisijo, naj vztraja pri izvajanju priporočil iz evropskega semestra ter oceni vidik agresivnega davčnega načrtovanja, zlasti izplačila obrest, licenčnin in dividend v nacionalnih načrtih za okrevanje in odpornost;

10. poudarja, da lahko ureditev iz direktive o obrestih in licenčninah ter direktive o matičnih in odvisnih družbah, če ni skupnih pravil in postopkov za obdavčitev izplačil dividend, obresti in licenčnin v EU, povzroči, da ti tokovi neobdavčeni zapustijo EU in pristanejo v tretjih jurisdikcijah z nizkimi davki, kar ima za posledico znatne izgube prihodkov; poudarja, da je treba za rešitev tega vprašanja določiti vsaj pravila za preprečevanje erozije davčne osnove;

11. poziva Komisijo in države članice, naj izdelajo skupen in standardiziran okvir za davčni odtegljaj, ki bo uvedel poenostavitve za vlagatelje, zajezil prakso izbiranja najugodnejšega sporazuma in zagotovil, da bodo vse dividende, obresti, kapitalski dobički, plačila licenčnin, plačila poklicnih storitev in ustrezna pogodbena plačila, ki so bila ustvarjena v EU, obdavčeni po efektivni stopnji;

12. opozarja na stališče, ki ga je 11. septembra 2012 sprejel o direktivi o obrestih in licenčninah v prvi obravnavi; obžaluje, da so pogajanja o reviziji te direktive leta 2012 v Svetu zastala zaradi različnih stališč držav članic o možnosti vključitve efektivne minimalne davčne stopnje za licenčnine in obresti; poziva Svet, naj pogajanja o tej direktivi hitro nadaljuje in zaključi, da bo lahko EU izvajala drugi steber;

13. ugotavlja, da se lahko v razmerah, ko ni minimalne efektivne davčne stopnje za izplačila dividend delničarjem nastale razmere, spodbuja izogibanje davkom; poziva Komisijo, naj preuči to vprašanje in oceni, katere bi bile najboljše zakonodajne možnosti za njegovo obravnavo, na primer možnost pregleda direktive o matičnih in odvisnih družbah;

14. opozarja, da so se pri nedavnih raziskavah ( 29 ) pokazale velike razlike v uporabi davčnih odtegljajev v državah članicah – s stopnjami med 0 % in 35 %, in poudarja, da so stopnje davčnega odtegljaja v davčnih sporazumih pogosto nižje od standardnih stopenj;

15. spodbuja vse države članice, naj ratificirajo Večstransko konvencijo za izvajanje z davčnimi sporazumi povezanih ukrepov za preprečevanje zmanjševanja davčne osnove in preusmerjanja dobička; poziva Komisijo, naj standarde te konvencije vključi v reformo seznama EU z davčnimi jurisdikcijami, ki niso pripravljene sodelovati, in njegovih meril;

16. spodbuja države članice, naj pregledajo vse veljavne davčne sporazume, podpisane s tretjimi državami, da bi zagotovile skladnost z novimi svetovnimi standardi; poziva Komisijo, naj državam članicam predlaga sorazmerne ukrepe v zvezi z dvostranskimi davčnimi sporazumi, ki so jih sklenile, da bi vključevali splošna pravila o preprečevanju zlorab;

17. poziva Komisijo, naj glede na pravilo o obdavčljivosti iz drugega stebra oceni, kako oblikovati smernice EU za pogajanja o davčnih sporazumih med državami članicami in državami v razvoju;

Izboljšanje boja proti dividendni arbitraži

18. opozarja, da se je oktobra 2018 med preiskavo pokazalo, da je 11 držav članic zaradi shem Cum Ex in Cum Cum izgubilo skupaj 55,2 milijarde EUR davčnih prihodkov, po novih ocenah iz preiskave, objavljene oktobra 2021, pa znesek izgube javnih prihodkov za obdobje 2000–2020 znaša približno 140 milijard EUR; se boji, da se te sheme še naprej izkoriščajo na račun javnih financ EU; je zaskrbljen, ker bi menda lahko obstajale druge sheme s podobno škodljivim učinkom, kot so ponaredki Cum; ugotavlja, da je nemško sodišče v Karlsruheju julija 2021 razsodilo, da so sheme Cum Ex nezakonite in zato pomenijo davčno goljufijo;

19. je seznanjen s preiskavo in končnim poročilom o sistemih Cum Ex in Cum Cum ter sistemih za vračilo davčnih odtegljajev, ki sta ju Evropski organ za vrednostne papirje in trge ter Evropski bančni organ opravila na zahtevo Evropskega parlamenta; poziva Komisijo, naj oceni možne rešitve za obravnavo teh shem, in sicer možnost povezovanja vračila davka s povezanim izplačilom dividend, zlasti z enotno identifikacijsko oznako, in/ali dodelitve odgovornosti za pobiranje davčnega odtegljaja in izdajo ustreznega davčnega potrdila enemu subjektu v vsaki državi članici, da se onemogoči večkratno vračilo davka prek ene same dodelitve in da bodo davčne uprave zlahka odkrile zlorabe v postopkih vračila;

20. poudarja, da so razkritja Cum Ex vplivala na celovitost trga in zaupanje vlagateljev; poziva Komisijo, naj na podlagi ugotovitev, ki jih je v svojem končnem poročilu o pregledu uredbe o zlorabi trga zapisal Evropski organ za vrednostne papirje in trge, preuči, ali je bila uredba kršena, in razmisli, ali jo je treba spremeniti; poudarja, da morajo evropski organi, tudi Evropski bančni organ in Evropski organ za vrednostne papirje in trge, izpolnjevati svoje nadzorne pristojnosti;

21. poziva Komisijo, naj predlaga ukrepe za boljše sodelovanje in medsebojno pomoč med davčnimi organi, organi za nadzor nad finančnimi trgi in po potrebi organi kazenskega pregona na področju odkrivanja in pregona sistemov za vračilo davčnih odtegljajev; opozarja na priporočilo Evropskega organa za vrednostne papirje in trge ( 30 ) Komisiji, naj odpravi sedanje pravne omejitve za izmenjavo informacij med organi za nadzor finančnih trgov in davčnimi organi; poziva Komisijo, naj v prihodnjih zakonodajnih predlogih določi pravno podlago za izmenjavo ustreznih informacij med temi organi, zlasti za označevanje sumljivih dejavnosti;

22. deli zaskrbljenost z Evropskim organom za vrednostne papirje, da sheme za vračilo davčnega odtegljaja največkrat niso omejene samo na EU ( 31 ) , in zato poudarja pomen nadaljnjega mednarodnega sodelovanja na tem področju;

23. poudarja prizadevanja Komisije in pobude Parlamenta za izboljšanje davčnega sodelovanja med državami članicami, na primer program Fiscalis;

24. poudarja, da je Direktiva Sveta 2014/107/EU sicer olajšala izmenjavo informacij, vendar ostajajo druge ovire za odkrivanje sistemov Cum Ex in Cum Cum, tako tudi odlog poravnave transakcij z vrednostnimi papirji, obseg izmenjave informacij o kapitalskih dobičkih ter nezadostna spontana izmenjava informacij; poudarja priporočila iz svoje resolucije z dne 16. septembra 2021 o izvajanju zahtev EU za izmenjavo davčnih informacij: doseženi napredek, pridobljene lekcije in preostale ovire,

25. poudarja, da bi bilo treba upoštevati vlogo posrednikov, ter poziva Komisijo in države članice, naj z ustreznimi ukrepi preprečujejo, da bi same omogočale davčne zlorabe in izogibanje davkom; opozarja, da so bila z Direktivo (EU) 2018/822 (DAC 6) uvedena pravila o obveznem razkritju čezmejnih aranžmajev, za posrednike pa uvedena obveznost, da poročajo o potencialno škodljivih davčnih ureditvah; poziva Komisijo, naj oceni, v kolikšni meri so ta pravila prispevala k razkrivanju škodljivih davčnih ureditev, kot sta sistema Cum Cum in Cum Ex, ter v kolikšni meri so imela odvračilni učinek;

26. poziva Komisijo, naj obvezno izmenjavo informacij razširi na sheme dividendne arbitraže in vse informacije o kapitalskih dobičkih, tudi o dodeljevanju dividend in vračilu davka na kapitalski dobiček; nadalje jo poziva, naj oceni učinek razširitve obveznosti poročanja na čezmejne aranžmaje pri upravljanju sredstev strank, ki so fizične osebe, pri čemer naj upošteva upravno breme, ki bi s tem nastalo; v zvezi s tem poudarja pomen točnih in popolnih informacij o dejanskem lastništvu;

Odprava ovir za čezmejne naložbe na enotnem trgu

27. močno podpira namero Komisije, da do konca leta 2022 pripravi predlog o vzpostavitvi skupnega in standardiziranega sistema za davčne odtegljaje, ki ga bo pospremila z mehanizmom za izmenjavo informacij in sodelovanje med davčnimi upravami držav članic; Komisijo poziva, naj si prizadeva tudi za odpravo razlik pri davčnih odtegljajih v EU, pri tem pa v celoti spoštuje pristojnosti EU;

28. poziva, naj se v tem predlogu obravnava tudi potreba po usklajenem izvajanju, ki bi moralo nadomestiti davčne sporazume med državami članicami; poziva Komisijo, naj zagotovi smernice o določbah iz pogodb, ki bi jih države članice lahko uporabile v svojih dvostranskih sporazumih s tretjimi državami;

29. opozarja na zavezo Komisije, da bo dokončala unijo kapitalskih trgov; zato jo poziva, naj do leta 2022 oceni učinek izvajanja ukrepov iz akcijskega načrta, ki se je začel izvajati leta 2019;

30. ugotavlja, da države članice še niso zadovoljivo izvedle priporočila Komisije, naj uporabljajo dobro delujoče postopke za olajšave pri viru ali, kadar to ni mogoče, vzpostavijo hitre in standardizirane postopke vračila, kot izhaja iz priporočila Komisije z dne 19. oktobra 2009 o postopkih za oprostitev davčnega odtegljaja;

31. poziva Komisijo, naj predlaga skupen in standardiziran postopek EU za vračilo davčnega odtegljaja za vse države članice; poudarja, da bi bila ta harmonizacija še posebej koristna za male vlagatelje, ki jih pretirano breme zaradi omenjenih razlik pogosto odvrne od uporabe postopka, in bi z njo izboljšali enake konkurenčne pogoje;

32. poziva Komisijo, naj ob tej uskladitvi med drugim uvede pravila o izjemah in odbitkih ter standardizirano obliko zahtevkov in postopek za vračilo ter naj obravnava trenutni neobstoj enotne opredelitve dejanskega lastnika, neusklajenost rokov za zahtevke in vračilo ter jezikovne ovire; poudarja, da je treba v novem okviru preprečevati možnost goljufij;

33. meni, da vračilo davčnih odtegljajev še vedno pretežno temelji na papirnih dokumentih, kar kot postopek ni le počasnejše in bolj obremenjujoče za davkoplačevalce ter dodatno zapleta postopek za tuje vlagatelje, temveč je tudi bolj dovzetno za goljufije; poudarja, da lahko pravilno delujoči, preprosto uporabni, hitri, standardizirani in digitalni postopki za vračilo davčnega odtegljaja ter izboljšano sodelovanje med nacionalnimi davčnimi upravami zmanjšajo upravno breme, negotovost pri čezmejnih naložbah in davčne utaje, hkrati pa pospešijo postopke za vlagatelje in davčne organe, s čimer se izboljša sedanje stanje;

34. je seznanjen s potencialom, ki ga ima tehnologija razpršene evidence za povečanje učinkovitosti sistema odtegljajev v posameznih državah, pa tudi za nemoten potek postopkov med različnimi nacionalnimi sistemi in preprečevanje goljufij; zato poziva Komisijo, naj upošteva obstoječe digitalne rešitve v državah članicah, oceni, kako ob polnem spoštovanju pravil EU o varstvu podatkov izkoristiti tehnologije blokovnih verig za preprečevanje davčnih utaj in izogibanja davkom, ter razmisli o uvedbi pilotnega projekta; poudarja pa, da ni mogoče zgolj s tehnologijo rešiti vseh težav, ki izhajajo iz pomanjkanja skupnega okvira;

35. poudarja, da so bili z direktivo o matičnih in odvisnih družbah ter direktivo o obrestih in licenčninah postopoma odpravljeni davčni odtegljaji na izplačila dividend, obresti in licenčnin med povezanimi družbami v EU, ki dosegajo določen prag, da bi zmanjšali tveganje dvojnega obdavčevanja; ugotavlja, da se davčni odtegljaji še naprej povečujejo za vlagatelje, ki ne dosegajo tega praga, in da so postopki za davčno oprostitev ali olajšavo v tem primeru urejeni s konvencijami o izogibanju dvojnega obdavčevanja;

36. pozdravlja možnost, ki jo je predstavila Komisija, da se vzpostavi celovit skupni sistem EU za olajšave pri viru, ki bi lahko bil zanesljiva dolgoročna rešitev; poudarja, da premik k tovrstnemu sistemu ne sme biti v škodo boju proti davčnim zlorabam ali neposredno ali posredno olajšati preusmerjanja dobička v jurisdikcije z nizkimi davki ali dvojnega neobdavčevanja; poudarja, da mora biti pogoj za olajšavo pri viru, da ciljna država članica v vseh primerih spoštuje zakonodajo EU, tako da izvaja dogovor iz vključujočega okvira OECD/G20;

37. opozarja na načelo OECD, da se poslovna dejavnost obdavči tam, kjer se izvaja; poziva Komisijo in države članice, naj preučijo druge možnosti, kot je alternativni sistem „rezidentske olajšave“, v skladu s katerim bi država članica rezidentstva, v kateri se dohodek prijavi, izravnala vse davčne odtegljaje, plačane državi članici vira, z davčnim dobropisom, s čimer bi zagotovili, da ne bi prišlo do dvojne obdavčitve, in omejili tveganje zlorab;

38. je seznanjen s pobudo OECD o poenostavitvi postopkov priznavanja davčnih ugodnosti po mednarodnih pogodbah in krepitev ravnanj, skladnih z zakonodajo, ki pooblaščenim posrednikom omogoča, da zahtevajo vračilo davčnega odtegljaja na portfeljske naložbe; opozarja, da je pobudo izvajala ena sama država članica; spodbuja druge, naj ocenijo, kaj prinaša v smislu zmanjšanja upravnega bremena, učinka na davčne prihodke in tveganja goljufij;

o

o o

39. naroči svoji predsednici, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji.

(1) UL L 345, 29.12.2011, str. 8.

(2) UL L 193, 19.7.2016, str. 1.

(3) UL L 144, 7.6.2017, str. 1.

(4) UL L 157, 26.6.2003, str. 49.

(5) UL L 359, 16.12.2014, str. 1.

(6) UL L 139, 5.6.2018, str. 1.

(7) Sveženj vključuje sporočilo Komisije z dne 21. marca 2018 z naslovom Čas za vzpostavitev modernega, pravičnega in učinkovitega standarda obdavčenja za digitalno gospodarstvo (COM(2018)0146), predlog Komisije z dne 21. marca 2018 za direktivo Sveta o določitvi pravil glede obdavčitve dohodkov pravnih oseb v zvezi s pomembno digitalno prisotnostjo (COM(2018)0147), predlog Komisije z dne 21. marca 2018 za direktivo Sveta o skupnem sistemu davka na digitalne storitve za prihodke od opravljanja nekaterih digitalnih storitev (COM(2018)0148) ter priporočilo Komisije z dne 21. marca 2018 glede obdavčitve dohodkov pravnih oseb v zvezi s pomembno digitalno prisotnostjo (C(2018)1650).

(8) UL C 353 E, 3.12.2013, str. 196.

(9) UL C 369, 11.10.2018, str. 132.

(10) Skupni nadaljnji ukrepi z dne 16. marca 2016 o spodbujanju preglednosti, usklajevanja in konvergence pri davčnih politikah v Uniji in resolucij odbora TAXE 1, nadaljnji ukrepi z dne 16. novembra 2016 na podlagi resolucije Evropskega parlamenta o davčnih odločbah in drugih ukrepih podobne narave ali s podobnim učinkom, nadaljnji ukrepi iz aprila 2018 na podlagi priporočila odbora PANA, nadaljnji ukrepi z dne 26. marca 2019 na podlagi resolucije o aferi Cum Ex in nadaljnji ukrepi z dne 27. avgusta 2019 na podlagi resolucije TAX3.

(11) UL L 279, 24.10.2009, str. 8.

(12) UL L 57, 18.2.2021, str. 17.

(13) UL C 366, 27.10.2017, str. 51.

(14) UL C 101, 16.3.2018, str. 79.

(15) UL C 363, 28.10.2020, str. 102.

(16) UL C 108, 26.3.2021, str. 8.

(17) UL C 456, 10.11.2021, str. 177.

(18) Sprejeta besedila, P9_TA(2021)0392.

(19) Poročilo Komisije z dne 18. maja 2021 o letnem poročilu Komisije o obdavčitvi za leto 2021.

(20) Dover, R. et al., „Bringing transparency, coordination and convergence to corporate tax policies in the European Union, Part I: Assessment of the magnitude of aggressive corporate tax planning“ (Vnašanje preglednosti, usklajenosti in konvergence v politike obdavčitve dohodkov pravnih oseb v Evropski uniji, del I: Ocena vrednosti agresivnega načrtovanja davka od dobička pravnih oseb), Evropski parlament, generalni direktorat za parlamentarne raziskovalne storitve, oddelek za evropsko dodano vrednost, september 2015.

(21) Tørsløv, T., Wier, L., in Zucman, G., „The Missing Profits of Nations“ (Izostanek dobička narodov), Delovni dokument 24701, junij 2018, na voljo na: https://www.nber.org/papers/w24701.

(22) https://ec.europa.eu/taxation_customs/system/files/2018-03/taxation_papers_71_atp_.pdf

(23) UL C 395, 29.9.2021, str. 89.

(24) Uvodni nagovor Paula Gisbyja (Accountancy Europe) na javni predstavitvi Pododbora za davčne zadeve v Evropskem parlamentu 27. oktobra 2021.

(25) Poročilo Komisije z dne 24. marca 2017 z naslovom Pospešitev unije kapitalskih trgov: odprava nacionalnih ovir za pretok kapitala (COM(2017)0147).

(26) Sporočilo Komisije z dne 18. maja 2021 o obdavčitvi podjetij za 21. stoletje (COM(2021)0251).

(27) Akcijski načrt Komisije za pravično in preprosto obdavčitev, ki podpira strategijo za okrevanje“.

(28) Resolucija Evropskega parlamenta z dne 6. julija 2016 o davčnih stališčih in drugih ukrepih podobne narave ali s podobnim učinkom, odstavek 26.

(29) Van’t Riet, M. in Lejour, A., „A Common Withholding Tax on Dividend, Interest and Royalties in The European Union“ (Skupni davčni odtegljaj na dividende, obresti in licenčnine v Evropski uniji), 2020.

(30) Končno poročilo Evropskega organa za vrednostne papirje in trge z dne 23. septembra 2020 o pregledu uredbe o zlorabi trga, odstavek 624.

(31) Prav tam, točka 617.