[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 31.1.2007

SEC(2007) 99

DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE Spremni dokument

SPOROČILA KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU Razširitev glavnih vseevropskih prometnih osi na sosednje države Smernice za promet v Evropi in sosednjih regijah Povzetek presoje vpliva {COM(2007) 32 konč.}{SEC(2007) 98}

Kazalo

1. Postopkovna vprašanja in posvetovanje zainteresiranih strani 3

1.1 Postopkovna vprašanja 3

1.2 Posvetovanje zainteresiranih strani 3

2. Opredelitev problema 4

2.1 Politični okvir 4

2.2 Prometni sektor 4

2.2.1 Vseevropska prometna omrežja za ozemlje EU 4

2.2.2 Panevropski koridorji in območja 4

3. Cilji predloga komisije 5

4. Politične možnosti 5

5. Analiza vplivov in primerjava možnosti 6

6. Priporočeno politično ravnanje 6

POSTOPKOVNA VPRAšANJA IN POSVETOVANJE ZAINTERESIRANIH STRANI

Postopkovna vprašanja

Načrtovanje prevoza med EU in njenimi sosednjimi državami je treba posodobiti, da bi bolje odražalo spremembe, ki so se pojavile v EU, in se odzvalo na potrebe vedno večjih trgovinskih in prometnih tokov. Širitvi EU leta 2004 in 2007 sta prinesli velike spremembe znotraj EU, pa tudi zunaj nje. Cilj sporočila je odgovoriti na te izzive in spremembe ter razviti okvir za načrtovanje prometa med EU in njenimi sosednjimi državami v svetu, v katerem je vse več soodvisnosti. Nadaljuje delo skupine na visoki ravni za razširitev glavnih vseevropskih prometnih osi na sosednje države in regije , ki jo je ustanovila Komisija[1], da bi raziskala prometne povezave med EU in njenimi sosednjimi državami. Skupina je svoje delo končala novembra 2005, predsednica skupine Loyola de Palacio pa je 7. decembra 2005 poročilo[2] izročila podpredsedniku Barrotu.

Posvetovanje zainteresiranih strani

Službe Komisije so organizirale dvofazni postopek posvetovanja za strnitev stališč in skrbi zainteresiranih strani med postopkom osnovanja politike. Prva faza je potekala na ob ustanovitvi skupine na visoki ravni, njen namen pa je bil zbiranje idej in stališč zainteresiranih strani glede pomembnih vprašanj, ki jih je treba preučiti v zvezi z obstoječimi prometnimi, okoljskimi in drugimi ozkimi grli, ki so že prisotna ali bodo verjetno nastala v bližnji prihodnosti, ter v zvezi s prometnimi koridorji, ki se pogosto uporabljajo v mednarodnem prometu. Prejetih je bilo približno 70 pisnih prispevkov, aprila 2005 pa je bila organizirana tudi konferenca o javnem posvetovanju s približno 300 udeleženci in s pomočjo skoraj 20 zainteresiranih strani.

Druga faza se je začela decembra 2005, njen namen pa je bil zbiranje stališč zainteresiranih strani o poročilu in priporočilih skupine na visoki ravni. Prejetih je bilo skoraj 100 pisnih prispevkov od številnih zainteresiranih strani, konferenca o javnem posvetovanju pa je potekala marca 2006. Na tej konferenci je sodelovalo približno 120 udeležencev, približno 20 zainteresiranih strani pa je predstavilo svoja stališča in predloge.

Različne zainteresirane strani so na splošno pozdravile poročilo skupine in njena priporočila. Okoljske organizacije so izpostavile vprašanja glede infrastrukturnih projektov ter pomanjkanja celovite in pregledne presoje vpliva na okolje. Delavske organizacije so poudarile pomen vključitve poglavja o socialnih zadevah v eno od prihodnjih usklajevalnih struktur ter pomen ocenjevanja družbenih vplivov načrtov in projektov.

OPREDELITEV PROBLEMA

Politični okvir

S širitvama EU leta 2004 in 2007 so se meje EU premaknile proti vzhodu in jugu. EU je dobila nove sosede. Komisija je v Sporočilu o razširšjeni Evropi[3] poudarila nov okvir za odnose med razširjeno EU in njeno okolico. Njegov cilj je zagotoviti uravnotežen in trajnostni razvoj za EU in njene sosede. Pomemben sestavni del tega političnega okvira je tudi regionalno in medregionalno sodelovanje.

Potreba po boljšem povezovanju prometnih omrežij EU z njenimi sosednjimi državami je v procesu vključevanja sosednjih držav na trge in v družbo EU opredeljena kot jasna prednostna naloga To zahteva združljivo in medsebojno povezano infrastrukturo kot tudi usklajena zakonodajna okolja. Zgoraj navedeno sporočilo jasno navaja, da je v okviru vseevropskih omrežij treba sestaviti strategije za dosego tega cilja.

Prometni sektor

Vseevropska prometna omrežja za ozemlje EU

Širitev EU je povzročila spremembe tudi v prometnem sektorju. Leta 2004 so bile smernice za razvoj vseevropskih prometnih omrežij (TEN) revidirane in razširjene na nove države članice, tudi na Bolgarijo in Romunijo. Nove smernice so revidirale in posodobile načrte, osnovane v devetdesetih letih, tako da so naložbe zdaj osredotočene na 30 glavnih transnacionalnih evropskih osi in prednostne projekte.

Prednostne osi TEN so namenjene predvsem prometu na dolge razdalje in mednarodnemu prometu na enotnem trgu EU 27. Smernice zato kljub velikemu obsegu prometa, ki trenutno obstaja na številnih takšnih povezavah, ne vključujejo prednostnih projektov[4] za povezavo EU s sosednjimi državami. Te povezave so zajete v posebni nalogi, tj. „panevropski koridorji in območja“, ki sledi drugačnemu konceptu in postopku odločanja.

Panevropski koridorji in območja

Panevropski koridorji in območja[5] (PEC) so bili razviti v okviru dveh ministrskih konferenc na Kreti (1994) in v Helsinkih (1997) z namenom, da se EU-15 poveže s takratnimi sosednjimi državami. Sodelovanje vzdolž panevropskih koridorjev je organizirano z memorandumi o soglasju, ki večinoma določajo tudi predsedstvo in sekretariat.

Po širitvi leta 2004 in reviziji smernic TEN je večji deli panevropskih koridorjev postal del omrežja TEN, le manjši deli so ostali zunaj EU. Države, ki jih zadeva večina teh koridorjev, izvajajo jasne pritiske za njihovo nadaljnjo širitev, da bi se bolje upoštevali spreminjajoči se trgovinski in prometni tokovi v regiji in da bi se spremenili usklajevalni okviri za razvoj koridorja.

Kakor je opisano v glavnem dokumentu o presoji vpliva (poglavje 2.2.2), je uspeh koridorjev različen in odvisen predvsem od posebnih okoliščin koridorja. Usklajevanje ostaja kljub obstoječim strukturam šibko, razvojni načrti koridorjev pa obravnavajo večinoma nacionalna ozka grla, ki zlasti na mejah povzročajo nepotrebne dolgotrajne zamude. Ker te zamude vplivajo predvsem na železniški promet, se lahko pričakuje prehod z železnic na ceste, kar bo vedno bolj negativno vplivalo na okolje in varnost v prometu.

Razmere se bodo v prihodnosti še poslabšale, saj bo rast trgovine in prometa med EU in njenimi sosedami še naprej hitro rasla (glej napovedi trgovine in prometa v poglavju 2.3 glavnega dokumenta o presoji vpliva).

Cilji predloga komisije

Skupni cilj tega predloga Komisije je pospeševanje in spodbujanje trgovine med EU in sosednjimi državami z učinkovitimi prometnimi povezavami in razširitvijo enotnega trga na sosednje države. Priporočila skupine na visoki ravni in predsedstev panevropskih koridorjev predstavljajo dobro osnovo za pripravo smernic za prometno infrastrukturno politiko v Evropi in sosednjih regijah.

Politične možnosti

Na podlagi analize težav, dela skupine na visoki ravni in dragocenih izkušenj predsedstev panevropskih koridorjev ter prispevkov v okviru javnega posvetovanja so bile za podrobnejšo analizo izbrane naslednje tri politične možnosti:

- nadaljevanje trenutnih razmer („narediti najnujnejše“) – Panevropski koridorji/območja bi ohranili svojo obstoječo obliko ali pa bi se nekoliko razširili. Spremljanje in izvajanje teh ukrepov bi se nadaljevalo v okviru obstoječih memorandumov o soglasju. TRACECA bi bila za Turčijo in Kavkaz še naprej osnova za sodelovanje.

- prožna struktura sodelovanja (razširjeni memorandumi o soglasju) – Panevropski koridorji/območja in memorandumi bi se geografsko razširili, obravnavali pa bi se tudi horizontalni ukrepi. TRACECA bi bila za Turčijo in Kavkaz še naprej osnova za sodelovanje. Za druge regije bi se predlagal memorandum.

- močnejša struktura sodelovanja (mednarodni sporazum) – Podpisan bi bil večstranski sporazum, ki bi vključeval vse sosednje države in EU. Obsegal bi razvoj infrastrukture in horizontalne ukrepe. Sporazum bi predvideval tudi nadgradnjo obstoječih regionalnih struktur.

ANALIZA VPLIVOV IN PRIMERJAVA MOžNOSTI

Namen analize vplivov je preučitev posledic različnih političnih možnosti večstranskega sodelovanja vzdolž osi. Treba je opozoriti, da namen te presoje vpliva ni analiziranje učinkov nadaljnjega razvoja osi z infrastrukturnimi projekti ali horizontalnimi ukrepi, ker ti niso dovolj natančno opredeljeni.

Vplivi scenarija „narediti najnujnejše“ in scenarija prožne strukture sodelovanja so zelo podobni, saj oba temeljita na memorandumih o soglasju. Razvoj osi bo še naprej temeljil na nacionalnih konceptih, ki zanemarja potrebe mednarodnega prevoza vzdolž celotne osi, oblikovanje glavnih načrtov za osi pa verjetno ne bi bilo mogoče. Ker je memorandum prožna oblika sodelovanja, obstaja velika verjetnost, da bodo zadevne države pripravljene za njegovo nadaljnje razširitev, pričakuje pa se tudi precej hiter dogovor o pogojih memoranduma.

Nasprotno pa bi scenarij močne strukture sodelovanja predstavljal strukturo, ki bi omogočila uskladitev izvajanja ukrepov vzdolž prometnih osi. Ta struktura bi na eni strani horizontalne ukrepe obravnavala na globalni ravni, saj bi zagotavljala usklajena pravila in interoperabilne sisteme, potrebne v vseh državah, na drugi strani pa bi upoštevala nadgradnjo okrepljenega regionalnega izvajanja, ki bi bilo potrebno za infrastrukturne projekte vzdolž osi. Kot del sporazuma bi bili ustanovljeni sekretariati, kar bi omogočilo trajnostno in usklajeno izvajanje ukrepov.

Slabosti te politične možnosti so tesno povezani z njenimi prednostmi. Mednarodni sporazum morajo običajno ratificirati nacionalni parlamenti, kar je lahko politično zahtevno in v nekaterih sosednjih državah celo neizvedljivo. Četudi bi bila ta možnost uspešna, bi verjetno predstavljala dolgotrajen postopek in bi lahko ob pomanjkanju začasnih rešitev zaustavila razvoj transnacionalnih osi.

Priporočen O POLITIčNO RAVNANJE

Prednosti in slabosti različnih političnih možnosti so pokazale, da nobena od njih ne predstavlja najboljše možnosti za vsako regijo in vrsto prevoza. Za pospešitev celotnega postopka in zagotovitev, da oblika in vsebina strukture sodelovanja izpolnjujeta potrebe in pričakovanja zadevnih strank, se zato za izvajanje politike predlaga dvostopenjski pristop :

1. V prvi fazi bi se lahko izvajali predhodni pogovori z vsemi sosednjimi državami. Cilj teh pogovorov bi bila ocena interesa in zavzetosti držav za okrepitev večstranskih usklajevalnih okvirov, kjer ti obstajajo, ali za vzpostavitev takšnega okvira, kjer ta še ne obstaja. V tej fazi bi poiskali tudi začasne rešitve za neprekinjen razvoj osi.

2. V drugi fazi bi se na podlagi rezultatov začetnih pogovorov pripravila priporočila in/ali predlogi za izvajanje politike in usklajevalnega okvira.

[1] Odločba Komisije C(2004) 3618 z dne 29 septembra 2004

[2] Glej http://europa.eu.int/comm/ten/transport/external_dimension/index_en.htm.

[3] COM(2003) 104.

[4] Poleg projektov št. 12 Nordijski trikotnik in št. 6 Lyon−Trst−Divača−Ljubljana−Budimpešta−Ukrajinska meja.

[5] Glej poročilo o napredku na http://europa.eu.int/comm/ten/transport/documentation/index_en.htm.