EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 22.3.2022 COM(2022) 121 final POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ o oceni izvajanja programa za pravosodje za obdobje 2014–2020 in njegovih dosežkov {SWD(2022) 64 final} - {SWD(2022) 69 final}



Pogodba o delovanju Evropske unije zagotavlja vzpostavitev evropskega območja svobode, varnosti in pravice, ki temelji na vzajemnem priznavanju sodnih odločb in medsebojnem zaupanju med državami članicami. Na tem območju se lahko ljudje prosto gibljejo in se zanesejo na spoštovanje temeljnih pravic ter skupnih načel, kot so nediskriminacija, enakost spolov, učinkovit dostop do sodnega varstva za vse, pravna država in dobro delujoči ter neodvisni pravosodni sistemi. Evropski svet je te pravno zavezujoče določbe na območju pravice, določenem v Pogodbi, ponovno potrdil v stockholmskem programu . Uresničevanje Evrope prava in pravice je ena od političnih prednostnih nalog EU, program za pravosodje za obdobje 2014–2020 pa je eden od instrumentov, ki prispevajo k doseganju tega cilja. V poročilu so navedeni rezultati, ki so bili do zdaj doseženi s programom za pravosodje za obdobje 2014–2020, ter kakovostni in količinski vidiki njegovega izvajanja, kot se zahteva s členom 14(2), točka (c), uredbe, ki določa program za pravosodje za obdobje 2014–2020 (v nadaljnjem besedilu: Uredba) . To poročilo ne vsebuje ocene dolgoročnega vpliva in trajnosti učinkov programa za pravosodje. Ta omejitev je posledica dejstva, da je približno 30 % projektov, financiranih v okviru programa za pravosodje, še vedno v teku. Ta položaj je še poslabšala pandemija COVID-19, zaradi katere se je podaljšalo trajanje več projektov. Iz teh razlogov in zaradi smiselne ocene dolgoročnih rezultatov ter učinkov programa bo naknadno ocenjevanje potekalo v dveh delih. V tem poročilu in njegovih spremnih dokumentih je predstavljen prvi del ocene. Poročilo temelji na trenutno dostopnih podatkih, vsebuje pregled porazdelitve financiranja in oceno dosedanjih dosežkov programa za pravosodje. Čeprav je bil nov program za pravosodje za obdobje 2021–2027 že sprejet, med drugim na podlagi rezultatov vmesne ocene programa za pravosodje za obdobje 2014–2020, bo imel ta prvi del naknadne ocene prejšnjega programa dodano vrednost, saj bodo poudarjena morebitna področja za izboljšanje v fazi izvajanja novega programa za pravosodje. Drugi del ocene bo izveden pozneje, ko bodo na voljo vsi končni podatki, in v povezavi z vmesno oceno prihodnjega programa za pravosodje (2021–2027). V drugem delu bodo ocenjeni dolgoročni vplivi in trajnostnost učinkov programa za pravosodje in bodo po potrebi navedena priporočila za nov večletni finančni okvir po letu 2027. To poročilo temelji na ugotovitvah ocene, ki jo je pripravila Evropska komisija in je podprta z zunanjo študijo. 1.Uvod in ozadje Program za pravosodje za obdobje 2014–2020 je bil uveden z Uredbo (EU) št. 1382/2013 Evropskega parlamenta in Sveta. Pred letom 2014 so ista tematska področja, ki jih obravnava program za pravosodje, pokrivali trije individualni programi, tj. program za kazensko pravosodje, program za civilno pravosodje ter program za preprečevanje uporabe drog in obveščanje. Splošni cilj Uredbe je: ·prispevati k nadaljnjemu razvoju evropskega območja pravice, temelječega na vzajemnem priznavanju in medsebojnem zaupanju, zlasti s spodbujanjem pravosodnega sodelovanja v civilnih in kazenskih zadevah. Njeni posebni cilji so: ·olajševanje in podpiranje pravosodnega sodelovanja v civilnih in kazenskih zadevah; ·podpiranje in spodbujanje izobraževanja strokovnjakov v pravosodju (na primer sodnikov, tožilcev, notarjev, uslužbencev v zavodih za prestajanje kazni zapora in odvetnikov) o instrumentih EU na področju civilnega in kazenskega prava, temeljnih pravicah, pravosodni etiki in pravni državi, vključno z jezikovnim izobraževanjem glede pravne terminologije, v podporo skupni pravni in pravosodni kulturi; ·olajšanje učinkovitega dostopa do sodnega varstva za vse, vključno s spodbujanjem in podpiranjem pravic žrtev kaznivih dejanj ter procesnih pravic osumljencev in obtožencev v kazenskih postopkih; ·podpiranje pobud na področju politike proti drogam, kar zadeva vidike pravosodnega sodelovanja in preprečevanja kriminala, kolikor tovrstne pobude niso zajete v Instrumentu za finančno podporo policijskemu sodelovanju, preprečevanju kriminalitete in boju proti njej ter krizno upravljanje v okviru Sklada za notranjo varnost ali v programu Zdravje za rast . Program izvaja Evropska komisija v okviru neposrednega upravljanja. V smislu geografske pokritosti je program za pravosodje dostopen vsem državam članicam EU, razen Danski in Združenemu kraljestvu. Poleg držav članic EU so bile do sodelovanja v programu upravičene tudi države Evropskega združenja za prosto trgovino, ki so pogodbenice Evropskega gospodarskega prostora, države kandidatke, potencialne kandidatke in pristopne države, če so sklenile sporazum z Unijo, v katerem so določene podrobnosti sodelovanja v programu. Albanija se je programu za pravosodje pridružila leta 2017, Črna gora pa leta 2019. 2.Ključni elementi in izvajanje programa

Program za pravosodje v skladu s členom 6 Uredbe financira različne dejavnosti, kot so analitične dejavnosti, dejavnosti vzajemnega učenja, sodelovanja, ozaveščanja in razširjanja, dejavnosti izobraževanja in ukrepi za podporo glavnim akterjem, tj. evropska omrežja, javne in zasebne organizacije, ki so običajno neprofitne, nacionalni, regionalni in lokalni organi v državah članicah EU, organizacije civilne družbe, univerze, raziskovalni inštituti in mednarodne organizacije, katerih dejavnosti prispevajo k posebnim ciljem. Ciljne skupine (skupine, ki jim lahko koristi izvajanje programa, in sicer neposredno na podlagi sodelovanja pri dejavnostih projektov ali posredno) potencialno vključujejo vse ljudi v EU, saj je cilj programa oblikovanje evropskega območja pravice, na katerem se vsi zavedajo svojih pravic in jih lahko uveljavljajo. Kot je določeno v Uredbi, program kot glavne mehanizme financiranja v podporo projektom, povezanim z njegovimi cilji, uporablja nepovratna sredstva za ukrepe, nepovratna sredstva za poslovanje in javna naročila. 2.1. Posebni cilji programa ·Posebni cilj 1: pravosodno sodelovanje Program podpira dejavnosti, ki prispevajo k uspešni in skladni uporabi pravnega reda EU, ki se nanaša na pravosodno sodelovanje v civilnih in kazenskih zadevah, tudi z nadgradnjo in/ali izboljševanjem zbiranja statističnih in drugih podatkov o uporabi pravnega reda EU. Financirane dejavnosti prispevajo tudi k izvrševanju instrumentov EU in sodnih odločb, zlasti tistih, ki izhajajo iz čezmejnih sporov. Program financira tudi projekte, katerih cilj je izboljšati izmenjavo informacij med strokovnjaki, da bi okrepili operativno sodelovanje in medsebojno zaupanje v EU. ·Posebni cilj 2: izobraževanje v pravosodju Program podpira projekte, ki spodbujajo izobraževanje pravosodnih strokovnjakov o pravu EU, vključno z jezikovnim izobraževanjem glede pravne terminologije, v podporo skupni pravni in pravosodni kulturi v EU. Izobraževanje v pravosodju lahko zajema splošne kompetence, kot so jezikovna znanja in terminologija, pa tudi bolj specializirane vidike, kot sta poznavanje prava EU ter pravosodno sodelovanje v civilnih in kazenskih zadevah. Poteka lahko v različnih oblikah, kot so seminarji, e-učenje, izmenjave strokovnjakov, priprava smernic dobre prakse in izmenjava izkušenj. Financirane dejavnosti podpirajo predvsem izobraževanje sodnikov in sodnega osebja, pa tudi drugih delavcev v pravosodju, ki so povezani s sodstvom. Nazadnje spodbuja tudi razvoj orodij za izvajalce izobraževanja. Končni cilj je podpora pravilni uporabi prava EU z izmenjavo dobrih praks in povezovanjem v mreže. ·Cilj 3: dostop do sodnega varstva Cilj financiranih dejavnosti na tem področju je državljanom EU zagotoviti učinkovita pravna sredstva v primeru kršitev prava EU, zlasti kadar so nacionalni postopki prezahtevni, da bi jih državljani lahko uporabili. Program zlasti spodbuja uporabo alternativnih vrst pravnih in drugih sredstev, razvitih v EU, ki lahko zagotovijo hitro, učinkovito in cenejšo rešitev sporov, kot jih podpira na primer portal e-pravosodje. Cilj financiranih dejavnosti je prav tako spodbujati tesno sodelovanje med nacionalnimi in upravnimi organi, kar je še zlasti pomembno za učinkovitost nekaterih pravic EU. ·Cilj 4: politika za preprečevanje uporabe drog Program na področju politike za preprečevanje uporabe drog spodbuja pobude, osredotočene na pravosodno sodelovanje in preprečevanje kriminala. Glavne prednostne naloge so spodbujanje praktične uporabe raziskav, ki se nanašajo na droge, podpora organizacij civilne družbe in ključnih deležnikov ter razširitev baze znanja in razvoj inovativnih metod za obravnavo pojava novih psihoaktivnih snovi. 2.2. Proračun Prvoten skupni proračun programa za obdobje 2014–2020 je znašal 377 604 000 EUR. Glede na letne delovne programe je bilo med letoma 2014 in 2020 načrtovanih skupno 333 971 000 EUR. V spodnjih tabelah je povzeta porazdelitev načrtovanega proračuna po letih in posebnih ciljih. Proračunsko leto Načrtovan znesek letnega delovnega programa (EUR) Letna razlika (%): 2014 45 812 000 EUR – 2015 48 051 000 EUR 4,9 % 2016 52 250 000 EUR 8,7 % 2017 52 631 000 EUR 0,7 % 2018 45 949 000 EUR –12,7 % 2019 43 675 000 EUR –4,9 % 2020 45 603 000 EUR 4,4 % Skupaj 333 971 000 EUR Vir: letni delovni programi za obdobje 2014–2020.

Skupni proračun se je do leta 2017 nenehno povečeval in dosegel vrhunec pri 52 631 000 EUR. Od takrat se je zmanjševal, dokler ni dosegel približno enake ravni kot leta 2014. Zmanjšal se je zaradi prerazporeditve sredstev iz programa za pravosodje v mehanizem na področju civilne zaščite (COM(2017) 772) in zaradi zagotavljanja finančnih sredstev agenciji eu-LISA za razvoj evropskega sistema kazenskih evidenc za državljane tretjih držav. Posebni cilj Nepovratna sredstva za ukrep Nepovratna sredstva za poslovanje Naročila Drugo Načrtovani znesek (EUR) Delež skupnega zneska Pravosodno sodelovanje 49 089 600 EUR 9 258 400 EUR 35 833 000 EUR 237 000,00 EUR 94 418 000 EUR 28,45 % Dostop do sodnega varstva 48 454 400 EUR 14 473 170 EUR 36 436 430 EUR – 99 364 000 EUR 29,94 % Izobraževanje v pravosodju 44 493 000 EUR 69 380 000 EUR 6 035 000 EUR – 119 908 000 EUR 36,12 % Droge 16 781 000 EUR – 3 500 000 EUR – 20 281 000 EUR 6,11 % Skupaj 158 818 000 EUR 93 111 570 EUR 818 044,30 EUR 237 000 EUR 333 971 000 EUR 100 % Vir: letni delovni programi za obdobje 2014–2020. Porazdelitev sredstev po posebnih ciljih kaže, da je bil posebnemu cilju „izobraževanje v pravosodju“ vsako leto namenjen velik del razpoložljivih finančnih sredstev. Zato je program skladen z dodelitvijo iz priloge k pravni podlagi programa. Tudi pravosodno sodelovanje in dostop do sodnega varstva sta pomembna stebra programa za pravosodje. Kar zadeva politiko za preprečevanje uporabe drog, je treba pri obravnavi nizkega deleža proračuna upoštevati dejstvo, da so dejavnosti na tem področju osredotočene predvsem na dopolnjevanje pobud, povezanih s pravosodnim sodelovanjem in preprečevanjem kriminala. Poleg tega je ta posebni cilj tesno povezan z drugimi instrumenti EU, kot sta Sklad za notranjo varnost ali program Zdravje za rast. 2.3. Prejete vloge in izbrani projekti V obdobju, ki ga zajemajo letni delovni programi za obdobje 2014–2020, je bilo objavljenih 118 razpisov za zbiranje predlogov. Velik delež projektov je bil financiran v okviru posebnega cilja „dostop do sodnega varstva za vse“. V spodnjih tabelah je povzeta dodelitev sredstev in porazdelitev vrst dejavnosti, ki so se izvajale v okviru projektov. Tabela 3: Število letno financiranih projektov (nepovratna sredstva za ukrepe in poslovanje) Posebni cilji 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 SKUPAJ Pravosodno sodelovanje 28 16 29 29 25 16 19 162 Izobraževanje v pravosodju 40 33 28 32 22 12 14 181 Dostop do sodnega varstva 37 32 32 30 25 22 16 194 Droge 7 6 5 5 4 5 – 32 Skupaj 112 87 94 96 76 55 49 569 Vir: podatki za obdobje 2014–2015 so pridobljeni iz vmesne ocene programa za pravosodje. Podatki o projektih, financiranih v obdobju 2016–2020, so bili pridobljeni iz podatkovne zbirke projektov. Na splošno se je število financiranih projektov v programskem obdobju zmanjšalo in leta 2020 doseglo najnižjo točko z 49 projekti. To zmanjšanje se na splošno kaže v posebnih ciljih, iz katerih je prav tako razvidno splošno zmanjšanje števila projektov, izbranih za financiranje. Na spodnji sliki 1 je prikazana porazdelitev dejavnosti v celotnem programskem obdobju glede na vrsto dejavnosti, ki se izvajajo z nepovratnimi sredstvi za ukrepe in poslovanje. Dejavnosti izobraževanja, analitične dejavnosti in dejavnosti spremljanja so bile ključne komponente financiranih projektov. Pomemben mehanizem financiranja v programskem obdobju so bila tudi javna naročila. V letnih delovnih programih za obdobje 2014–2020 je bilo javnim naročilom dodeljenih 81,7 milijona EUR. Največji delež proračuna za dejavnosti javnih naročil je bil dodeljen posebnemu cilju „izobraževanje v pravosodju“ (36 %), ki mu sledi „dostop do sodnega varstva“ (30 %).

Posebni cilji 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 Pravosodno sodelovanje 32 36 22 26 40 24 21 Izobraževanje v pravosodju 1 2 1 1 2 – – Dostop do sodnega varstva 28 23 19 31 32 45 28 Politika za preprečevanje uporabe drog 2 1 – – – – – Skupaj 63 62 42 58 74 69 49 Najpogostejše vrste dejavnosti javnega naročanja, za katere so bile v obdobju 2014–2020 sklenjene pogodbe (glej sliko 2), so bile orodja informacijske in komunikacijske tehnologije in druge dejavnosti, povezane z informacijsko tehnologijo, sledilo pa jim je vzajemno učenje . Vir: analiza podatkov o javnih naročilih, ki jih je predložil GD za pravosodje. 2.4. Glavni dosežki programa Sistem kazalnikov, ki je bil uveden za program za pravosodje za obdobje 2014–2020, se je izkazal za ustreznega za merjenje dosežkov programa. Z medprogramskim kazalnikom se meri napredek pri doseganju splošnega cilja vzpostavitve evropskega območja pravice, ki temelji na vzajemnem priznavanju in medsebojnem zaupanju. Kazalnik je opredeljen kot skupno število pravnih strokovnjakov, ki se izobražujejo. Vključene so vse dejavnosti EU za izobraževanje v pravosodju, ne le tiste v okviru programa za pravosodje. Do leta 2020 naj bi bilo v skladu s ciljem izobraženih 700 000 delavcev v pravosodju. Ta cilj je bil dosežen že veliko prej, in sicer leta 2017, z 820 199 izobraženimi delavci v pravosodju. Na splošno kazalniki ustrezno odražajo prednostne naloge vsakega posebnega cilja programa in so merljivi glede na izhodišče. Opravljena ocena je pokazala znaten napredek na več področjih. Na primer, na področju pravosodnega sodelovanja v civilnih in kazenskih zadevah je število izmenjav informacij v evropskem informacijskem sistemu kazenskih evidenc v letu 2019 preseglo cilj za leto 2020, tj. 3 500 000 izmenjav. Oba cilja v zvezi z „dostopom do sodnega varstva“ za leto 2020, tj. število zadetkov na portalu e-pravosodje in število nacionalnih organizacij za podporo žrtvam, sta že bila dosežena ali presežena. Podoben uspeh je bil zabeležen na področju izobraževanja v pravosodju, in sicer je bil vodilni cilj evropske strategije za izobraževanje v pravosodju za obdobje 2011–2020, tj. med letoma 2011 in 2020 na področju prava EU izobraziti polovico vseh delavcev v pravosodju (800 000), dosežen leta 2017. Program je poleg tega prispeval k uresničitvi splošnega cilja strategije za izobraževanje v pravosodju, tj. s sredstvi EU podpreti izobraževanje vsaj 20 000 delavcev v pravosodju na leto. V okviru strategije za izobraževanje v pravosodju je bil prvotni letni cilj programa za pravosodje, tj. 16 000 izobraženih sodnikov in članov sodnega osebja, dosežen v letih 2015 in 2017, ker se je zaradi poznejšega zmanjšanja sredstev za razpise za izobraževanje v pravosodju zmanjšalo število izobraženih oseb. Vendar je nekaj izbranih kazalnikov težko izmeriti. Primer je drugi kazalnik za pravosodno sodelovanje, ki je opredeljen kot povprečna dolžina postopka predaje v okviru evropskega naloga za prijetje. Ta kazalnik, ki ni dosegel cilja, je težko izmeriti, saj nanj vplivajo zunanji dejavniki. Med temi so na primer različna raven vključevanja direktiv EU na nacionalni ravni in različne ravni reform pravosodnega sistema v državah članicah EU, ki pomembno vplivajo na raven izvrševanja pravnega reda EU . Drug primer so kazalniki, povezani s politiko za preprečevanje uporabe drog. Kazalnika, tj. število novih psihoaktivnih snovi, ki so bile raziskane, in število težavnih uživalcev prepovedanih opiatov pri zdravljenju zasvojenosti, nista dosegla cilja. V nasprotju z zunanjimi dejavniki, ki so vplivali na postopek predaje v okviru evropskega naloga za prijetje, so na kazalnike, povezane s politiko za preprečevanje uporabe drog, imeli večji vpliv makroekonomski pogoji. Zato je zaradi vpliva zunanjih dejavnikov težko oceniti, v kolikšni meri je program prispeval k doseganju ciljev, določenih z izbranimi kazalniki. Še vedno obstajajo možnosti za nadaljnje izboljšave, saj trenutno ni enotne ankete o zadovoljstvu, ki bi zajela mnenja udeležencev v dejavnostih izobraževanja. Vsak projekt je oblikoval lastno shemo ocenjevanja. Od leta 2021 pa se v okviru programa bolj dosledno zbirajo podatki upravičencev glede mnenja o kakovosti financiranih dejavnosti. 2.5. Udeleženci in partnerstva Rezultati analize jasno kažejo, da se v okviru programa za pravosodje sklepajo uspešna nadnacionalna partnerstva. Glede na odgovore članov odbora programa za pravosodje iz držav članic EU je nadnacionalna narava programa ključni del njegove edinstvene dodane vrednosti. Po besedah upravičencev so imela partnerstva, razvita z nepovratnimi sredstvi za ukrepe in poslovanje v okviru programa za pravosodje, koristne učinke na zmogljivosti njihovih organizacij. Upravičenci poročajo, da se zaradi mrež in vzajemnih učnih izkušenj, ki jih financira program, znatno povečujejo zmogljivosti njihove organizacije. Nepovratna sredstva za poslovanje, s katerimi se spodbujata vzpostavitev in vzdrževanje mrež, so ključni steber za podporo akterjem pri razvoju pravosodnega sodelovanja, dostopa do sodnega varstva in izobraževanja v pravosodju. Nepovratna sredstva za poslovanje so ključnega pomena, saj ob podpori Evropske komisije okvirnim partnerjem zagotavljajo možnost načrtovanja dejavnosti za obdobje štirih let. Medtem ko mreže prispevajo k prenosu znanja in zmogljivosti v državah članicah EU, je jasno, da države članice v programu za pravosodje niso sodelovale v enaki meri. Glede na geografsko porazdelitev sredstev je bilo sodelovanje v programu večje v več državah članicah (npr. v Italiji, Belgiji, Španiji, Nemčiji, na Nizozemskem in v Franciji), medtem ko je bilo na primer povpraševanje manjše v državah članicah, ki so se EU pridružile po letu 2004, z izjemo Bolgarije in Romunije. Približno 22 % vseh upravičencev predstavljajo mreže, vzpostavljene v Italiji ali Belgiji, ki izvajajo dejavnosti, ki pokrivajo večino držav članic EU. 3.Rezultati ocenjevanja Kot je pokazala študija, program za pravosodje dobro izpolnjuje posebne cilje v smislu uspešnosti, učinkovitosti, ustreznosti, skladnosti, dopolnjevanja, sinergij, dodane vrednosti EU, pravičnosti in možnosti za poenostavitve. Še vedno so možnosti za izboljšave, zlasti glede geografske porazdelitve sredstev programa.

3.1. Uspešnost Kar zadeva uspešnost , je trenutna analiza potrdila glavni rezultat vmesne ocene. Dejavnosti, financirane z nepovratnimi sredstvi za ukrepe in poslovanje ter javnim naročanjem, so dosegle pričakovane rezultate. Z drugimi besedami, razpoložljiv proračun je bil porabljen za dosego rezultatov, ki so dobro usklajeni s splošnim in posebnimi cilji programa. Čeprav so kazalniki, specifični za program, primerni za spremljanje napredka pri doseganju ciljev programa, bi bilo mogoče pri sedanjem sistemu spremljanja programa uporabiti bolj sistematičen in zanesljiv pristop k zbiranju podatkov. Komisija je to težavo obravnavala v predlogu, ki je bil podlaga za sprejetje Uredbe (EU) 2021/693, ki je pravna podlaga za program za pravosodje za obdobje 2021–2027. Od leta 2021 bo zato v programu za pravosodje obravnavana potreba po pridobitvi poglobljenih vpogledov v ciljne skupine, kar je eno možnih področij za izboljšanje programa za obdobje 2014–2020. Zaradi širokega področja uporabe na uspešnost programa vplivajo tudi notranji in zunanji dejavniki. Glavni zunanji dejavnik, ki so ga v razgovorih omenjali upravičenci, je pandemija COVID-19, zaradi katere je moralo več upravičencev izvajanje svojega projekta na novo zasnovati ali ga preklicati. Med zunanje dejavnike, ki vplivajo na uspešnost programa za pravosodje, spadajo tudi makroekonomski pogoji, begunska kriza in prenos prava EU s strani držav članic. Kar zadeva notranje dejavnike, je najpomembnejše področje za izboljšavo prijavni postopek. Študija je pokazala, da je treba poleg obstoječega gradiva prijaviteljem zagotoviti več smernic in pomoči. To bi jim omogočilo bolj enake konkurenčne pogoje in povečalo število kakovostnih predlogov. To bi povečalo uspešnost programa. 3.2. Učinkovitost Program je v primerjavi s predhodnimi programi dosegel tudi znaten napredek v smislu učinkovitosti. Deležniki, s katerimi so potekala posvetovanja, so večkrat potrdili stroškovno učinkovitost programa. Tako prijavitelji kot upravičenci so poudarili, da so koristi sodelovanja v programu celo večje od razmeroma visokih stroškov priprave predloga. Ta ugotovitev je skladna s pozitivnim odzivom na racionalizacijo prijavnega postopka. Vendar je nekaj vidikov, o katerih so bila izražena tudi bolj kritična stališča. Prijavitelji so na primer večkrat poudarili, da so imeli kljub očitnim izboljšavam v ciklusu upravljanja težave pri izpolnjevanju zahtev za prijavo v času, ki ga je določila Evropska komisija. Kar zadeva uporabo razpoložljivega proračuna s strani upravičencev projekta, neporabljena sredstva na ravni projektov še vedno negativno vplivajo na učinkovitost programa. 3.3. Ustreznost Analiza je pokazala zelo visoke ravni ustreznosti programa in njegovih ukrepov. V analizi je ugotovljeno, da cilji in dejavnosti projekta ustrezajo potrebam ciljnih deležnikov. V obratni smeri, ciljne skupine v programih ustrezajo doseganju posebnih ciljev programa. To je rezultat strukture programa, ki je dovolj prožna, da se prednostne naloge prilagodijo in spremenijo glede na nastajajoče potrebe na terenu. Kljub temu je bilo opredeljenih nekaj področij za izboljšave. Med temi so bolj sistematično in odprto sodelovanje z deležniki, da bi se dejavnosti in posebni cilji, opisani v letnih delovnih programih, bolje uskladili s potrebami ciljnih skupin programa. Prav tako je treba nadaljevati obstoječa in uspešna prizadevanja za razširitev ciljne skupine programa in vključitev več deležnikov, pomembnih za program. Zlasti bi bilo mogoče bolj dejavno podpreti organizacije civilne družbe, ki delujejo na področju pravic žrtev. 3.4. Skladnost, dopolnjevanje, sinergije V trenutni analizi je ugotovljeno, da se program v veliki meri sklada in dopolnjuje z drugimi instrumenti, programi in ukrepi EU. Poudarjeno je, da se je z združitvijo predhodnih programov v program za pravosodje skladnost z drugimi pobudami EU povečala zlasti na področju izobraževanja v pravosodju. Enako velja za druge cilje na področju izobraževanja, saj se je zmanjšala verjetnost podvajanja. Ta rezultat potrjuje ugotovitve, opisane v vmesni oceni. V veliki meri se dopolnjuje tudi z nacionalnimi projekti. Razlog za to je nadnacionalno oblikovanje dejavnosti, financiranih s programom za pravosodje, kar zagotavlja, da nacionalne dejavnosti ne nadomeščajo dejavnosti, ki so že financirane v okviru programa za pravosodje, in niso enake tem dejavnostim. Program je skladen tudi z mednarodnimi obveznostmi, kot je agenda ZN za trajnostni razvoj do leta 2030. Na primer, cilj ZN glede zagotavljanja miru in varnosti je povezan z vzpostavitvijo pravičnih in vključujočih družb, ki zagotavljajo enak dostop do sodnega varstva, učinkovito pravno državo ter pregledne in učinkovite pravosodne institucije. S financiranjem članstva EU v Haaški konferenci o mednarodnem zasebnem pravu program prispeva tudi k harmonizaciji mednarodnega zasebnega prava. Zaradi možnosti prekrivanja je treba to pozorno spremljati, da se ohrani visoka raven dopolnjevanja. Nazadnje, upravičenci programa so opredelili in povečali sinergije s projekti, financiranimi v okviru drugih pobud EU, kot so program za pravice, enakost in državljanstvo ter drugi projekti v okviru programa za pravosodje. Treba pa je izboljšati izmenjavo strokovnega znanja in dobrih praks med različnimi upravičenci. Tako obstaja neizkoriščen potencial za povezovanje udeležencev v mreže, ki jih ponuja program za pravosodje, in njihovo dejavno vključitev v medsebojni dialog. 3.5. Dodana vrednost EU Študija v celoti potrjuje visoko dodano vrednost programa. Dodana vrednost EU se kaže predvsem pri spodbujanju nadnacionalnih projektov za reševanje čezmejnih vprašanj, zlasti pri izobraževanju in izmenjavi informacij. Visoka dodana vrednost EU se ustvarja tudi z zagotavljanjem pomembnih finančnih sredstev za financiranje dejavnosti na ključnih področjih, ki niso nujno na vrhu dnevnega reda posameznih držav članic. Poleg tega narava nekaterih projektov (kot je izmenjava strokovnjakov) zahteva skupno ukrepanje vseh držav članic. Z ukrepi posamezne države članice zato v smislu obsega in področja uporabe ne bi bilo mogoče doseči enakih rezultatov kot s programom za pravosodje. To ugotovitev podpirajo rezultati ankete članov odbora za program za pravosodje, ki kažejo, da večina članov meni, da izvajanje dejavnosti v okviru programa za pravosodje brez financiranja EU ne bi bilo mogoče. V tem kontekstu še vedno velja sklepna ugotovitev iz vmesne ocene: omejevanje posredovanja EU bi negativno vplivalo na splošno zmogljivost nacionalnih in evropskih akterjev pri obravnavi vprašanj na področjih, ki jih pokriva program, ali pri izvedbi vrst dejavnosti, financiranih v okviru programa . Posledice zmanjšanja ali umika ukrepanja EU v okviru programa za pravosodje bi bile najverjetneje precejšnje težave pri razvoju nadnacionalnih projektov. Te bi spremljala manjša skladnost med državami članicami na področju razumevanja in izvajanja prava EU.