EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 9.7.2015 COM(2015) 329 final POROČILO KOMISIJE Spremljanje uporabe prava Unije:

Letno poročilo 2014 {SWD(2015) 133 final}

{SWD(2015) 134 final}



Spremljanje uporabe prava Unije: Letno poročilo 2014 I.UVOD II.POLITIKA O SPREMLJANJU UPORABE PRAVA UNIJE

III.FAZE V POSTOPKIH ZA UGOTAVLJANJE KRŠITEV IV.PRED ZAČETKOM POSTOPKA ZA UGOTAVLJANJE KRŠITEV 1.Ugotavljanje težav 2.Reševanje težav V.POSTOPEK ZA UGOTAVLJANJE KRŠITEV 1.Predhodna faza 2.Predložitev zadev Sodišču na podlagi členov 258 in 260(2) PDEU VI.PRENOS DIREKTIV 1.Pozen prenos 2.Predložitev zadev Sodišču na podlagi člena 258/260(3) PDEU VII.NAPREDEK NA PODROČJU POLITIK 1.Približevanje prava Unije državljanom Evrope 2.Prehod v okviru „tretjega stebra“: policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah sta zdaj enakovredna drugim politikam EU 3.Načrti za izvajanje in obrazložitveni dokumenti: trenutno stanje 4.Agenda za boljšo pravno ureditev 5.Ustreznost predpisov EU VIII.SKLEPNE UGOTOVITVE I.UVOD Učinkovita uporaba prava EU je nujna, če želi Evropska unija doseči svoje cilje, kakor so določeni v pogodbah, in povečati verodostojnost institucij EU v očeh državljanov in širše javnosti. Medtem ko so države članice odgovorne za pravočasen in pravilen prenos direktiv ter za pravilno uporabo in izvajanje prava EU kot celote, Komisija spremlja uporabo prava EU in zagotavlja skladnost zakonodaje držav članic s pravom EU.

V ta namen Komisija redno pregleduje besedila nacionalnih ukrepov za prenos, ki jih prejme od držav članic, in izvaja preiskave na lastno pobudo. Poleg tega ocenjuje in odgovarja na pritožbe, ki jih prejme od državljanov, podjetij, nevladnih organizacij in drugih deležnikov, ter na peticije Evropskega parlamenta, ki razkrivajo možne kršitve prava. Če Komisija odkrije možno kršitev, začne dvostranski dialog z državo članico, ki se pozove k hitri in učinkoviti rešitvi težave v skladu s pravom EU. Če ta prizadevanja za rešitev težave niso uspešna, lahko Komisija začne formalni postopek za ugotavljanje kršitev (v skladu s členom 258 Pogodbe o delovanju EU (PDEU)). Če država članica ne upošteva mnenja Komisije, lahko Komisija v skladu s členom 258 PDEU zadevo predloži Sodišču, če so izpolnjeni pogoji iz člena 260(2) ali (3), in celo zahteva denarne kazni. To letno poročilo za leto 2014 vsebuje pregled uspešnosti držav članic v zvezi s ključnimi vidiki uporabe prava EU in poudarja glavne dosežke politike izvrševanja v letu 2014. Poročilo je sestavljeno enako kot prejšnja leta. Delovni dokumenti služb Komisije, ki so priloženi poročilu, vsebujejo pregled uspešnosti in izzivov pri uporabi prava EU po državah članicah in področjih politik. II.POLITIKA O SPREMLJANJU UPORABE PRAVA UNIJE Učinkovito spremljanje uporabe prava EU je del agende Komisije za boljšo pravno ureditev. Rezultati takšnega spremljanja prispevajo k vrednotenjem prava, ocenam učinka za nove pobude in, splošneje, k zakonodajnemu ciklu. Cilj tega je izboljšati izvajanje in izvrševanje veljavne zakonodaje ter hkrati okrepiti kakovost nove zakonodaje. Komisija ima edinstveno in ključno vlogo pri nadzoru uporabe prava EU. Hkrati je pravo EU sestavni del nacionalnega pravnega reda v državah članicah, ki so v prvi vrsti odgovorne za njegovo pravilno uporabo. Njihove javne uprave in sodstvo morajo zagotoviti, da se zakoni in obveznosti pravilno uporabljajo in izvajajo. Komisija pred začetkom formalnih postopkov za ugotavljanje kršitev sodeluje z državami članicami, da bi učinkovito rešila težave v skladu s pravom Unije, in sicer s postopkom strukturiranega dialoga z jasnimi roki, uvedenim v ta namen. Ta postopek se imenuje „EU Pilot“. Če ni dosežena rešitev, si Komisija prizadeva za dvostranski pogovor in lahko začne formalne postopke za ugotavljanje kršitev v skladu s členom 258 PDEU. Denarne kazni se naložijo, če države članice ne izvršijo sodb Sodišča (člen 260(2) PDEU) ali če ne prenesejo pravočasno zakonodajnih direktiv EU (člen 260(3) PDEU). Te določbe so ključne za splošni cilj politike izvrševanja Komisije, ki je zagotoviti, da se pravo EU izvaja in uporablja pravilno in pravočasno v korist državljanov in podjetij. Državljani, podjetja, nevladne in druge organizacije znatno prispevajo k spremljanju Komisije s poročanjem o pomanjkljivostih pri prenosu in/ali uporabi prava EU s strani organov držav članic. Komisija v celoti priznava njihovo pomembno vlogo in se je zavezala zagotavljanju upravnih jamstev pri obravnavi pritožb, kot sta obveščanje pritožnika o vseh ukrepih, ki jih Komisija sprejme pri nadaljnjem obravnavanju pritožbe, in uradno obveščanje pritožnika pred zaključkom pritožbe.

III.FAZE V POSTOPKIH ZA UGOTAVLJANJE KRŠITEV Kršitve se lahko odkrivajo s pomočjo lastnih preiskav Komisije. Začnejo se lahko tudi po pritožbah ali peticijah državljanov, podjetij, nevladnih organizacij ali drugih organizacij. Če neformalni dvostranski dialog z državo članico ni uspešen, se lahko Komisija odloči, da bo začela formalni postopek za ugotavljanje kršitev v skladu s členom 258 PDEU. Postopek za ugotavljanje kršitev je razdeljen na predhodno fazo in fazo sodnega postopka. Obstajajo tri glavne vrste kršitev prava EU: neizpolnitev obveznosti v zvezi z obveščanjem: država članica ni pravočasno obvestila Komisije o svojih ukrepih za prenos direktive; neskladnost: Komisija meni, da zakonodaja države članice ni skladna z zahtevami zakonodaje EU; nepravilna/slaba uporaba: pravo Unije se ne uporablja pravilno ali ga nacionalni organi sploh ne uporabljajo. V predhodni fazi postopka za ugotavljanje kršitev Komisija najprej pošlje državi članici uradni opomin, s katerim zahteva obrazložitev v določenem roku. Če odgovor države članice ni zadovoljiv ali če država članica sploh ne odgovori, Komisija nato pošlje obrazloženo mnenje, s katerim poziva državo članico k upoštevanju določenega roka. Če država članica ne upošteva obrazloženega mnenja, Komisija začne sodni postopek s predložitvijo zadeve Sodišču. Ko Komisija predloži zadevo Sodišču v skladu s členom 258 PDEU, ker država članica ni izpolnila svojih obveznosti glede priglasitve ukrepov za prenos direktive, lahko predlaga denarne kazni v skladu s členom 260(3) PDEU. Če država članica ne sprejme potrebnih ukrepov za izvršitev sodbe Sodišča, s katero je ugotovljena kršitev obveznosti po pravu Unije, lahko Komisija nadaljuje postopek za ugotavljanje kršitev v skladu s členom 260(2) PDEU in znova napoti državo članico pred Sodišče, potem ko je poslala uradni opomin v skladu s členom 260(2) PDEU. V tem primeru lahko Komisija predlaga in Sodišče naloži denarne kazni (pavšalni znesek in/ali dnevne kazni).

IV.PRED ZAČETKOM POSTOPKA ZA UGOTAVLJANJE KRŠITEV 1.Ugotavljanje težav 1.1 Zadeve na lastno pobudo Komisija preverja izvajanje prava EU predvsem na lastno pobudo. Tako kot pri pritožbah Komisija na splošno najprej začne dvostranske pogovore z zadevno državo članico prek sistema EU Pilot, da bi se našla rešitev, ki bi bila skladna s pravom EU (podrobnosti v točki 2). Leta 2014 je bilo začetih 777 preiskav prek sistema EU Pilot (leta 2013 jih je bilo začetih 1 023). Pri tem so bili okolje, energija in mobilnost/promet tri področja politik z največ možnimi kršitvami (s 151, 115 oziroma 115 novimi zadevami v sistemu EU Pilot). Glavne zadevne države članice so bile Italija, Španija in Nemčija (59, 47 oziroma 42 novih zadev v sistemu EU Pilot). 1.2 Pritožbe in peticije Leta 2014 so državljani, podjetja, nevladne in druge organizacije še naprej zelo dejavno poročali o možnih kršitvah prava EU. Spodnji diagram kaže, da se število od leta 2012 povečuje. Zato se je leta 2014 skupno število še nerešenih pritožb povečalo za približno 5,7 %.

V spodnjem diagramu so prikazani nadaljnji ključni podatki o pritožbah državljanov: Leta 2014 je bilo evidentiranih 3 715 novih pritožb. Tri države članice, zoper katere je bilo vloženih največ pritožb, so: • Španija: 553 pritožb, večina teh je bila povezana z zaposlovanjem (222 pritožb), okoljem (111 pritožb) in pravosodjem (76 pritožb); • Italija: 475 pritožb, zlasti v povezavi z zaposlovanjem (110 pritožb), okoljem (92 pritožb) ter notranjim trgom in storitvami (65 pritožb); in • Nemčija: 276 pritožb, večina teh je bila povezana z notranjim trgom in storitvami (55 pritožb), okoljem (54 pritožb) in pravosodjem (50 pritožb). Spodnji diagram prikazuje pet področij politik z največjim številom pritožb (kar predstavlja 76 % vseh predloženih pritožb). Leta 2014 je bilo obravnavanih 3 744 pritožb. Po presoji pritožb je Komisija v zvezi s 447 pritožbami začela dvostranske pogovore z državami članicami, da bi ugotovila, ali so bila kršena pravila EU. Od teh pritožb jih je 223 vodilo do postopkov za ugotavljanje kršitev, potem ko je Komisija zavrnila odgovore, ki so jih predložile države članice v sistemu EU Pilot. Komisija lahko v skladu s členom 258 PDEU pošlje uradni opomin državi članici brez predhodnega dvostranskega pogovora, in sicer v nujnih in izrednih primerih. Pritožbe, na podlagi katerih so se začeli pogovori v sistemu EU Pilot, so bile najpogosteje povezane z notranjim trgom in storitvami, obdavčenjem in carinsko unijo ter okoljem (80, 60 oziroma 59 zadev v sistemu EU Pilot). Zadevale so predvsem naslednje države članice: • Italija: 66 zadev, večina teh je bila povezana s pritožbami glede okolja (16 novih zadev v sistemu EU Pilot), obdavčenjem in carinsko unijo (10) ter okoljem (10); • Španija: 37 zadev, zlasti v povezavi s pritožbami glede okoljskih vprašanj (6 novih zadev v sistemu EU Pilot), podjetništvom (5), pravosodjem (4), zaposlovanjem (4) ter obdavčenjem in carinsko unijo (4); • Francija: 33 zadev, večinoma povezanih z obdavčenjem in carinsko unijo (7 novih zadev v sistemu EU Pilot), pravosodjem (5) in okoljem (4); in Nemčija: 33 zadev, večina teh je bila povezana s pritožbami glede notranjega trga in storitev (15 novih zadev v sistemu EU Pilot), obdavčenjem in carinsko unijo (3), podjetništvom (3) ter mobilnostjo in prometom (3). Evropski parlament je leta 2014 s peticijami in vprašanji opozoril Komisijo na pomanjkljivosti v načinu, kako države članice izvajajo in uporabljajo pravo EU. To vključuje: • okolje: poslani so bili trije uradni opomini glede dovoljenja za različne razvojne projekte v Franciji. V drugih 13 zadevah v zvezi z ravnanjem z odpadki, varstvom voda in ocenami učinka je Komisija začela dvostranske dialoge z državami članicami. Večina od teh zadev je zadevala Italijo, Francijo, Luksemburg in Španijo;

• promet: Komisija je začela dvostranske dialoge z Irsko, Italijo in Španijo v štirih zadevah v zvezi z diskriminatornimi cenami lokalnega prevoza, vozniškimi dovoljenji za voznike invalide, zahtevami za vzpostavitev dejavnosti cestnega prevoza potnikov in prevoza za šolarje; • zdravje in potrošniki: Komisija je proučila domnevne kršitve pravil EU o dobrobiti živali in varnosti hrane; • obdavčitev: pisno vprašanje v Parlamentu je pri Komisiji zbudilo pomisleke glede zakonodaje na Danskem, ki izključuje prenos izgub, ki jih na nacionalnem ozemlju ustvari nerezidenčna podružnica podjetja, ustanovljena v drugi državi članici, na podjetje iste skupine, ustanovljeno na nacionalnem ozemlju. 2.Reševanje težav EU Pilot je pobuda Komisije, ki od držav članic zahteva, da odgovorijo na vprašanja in najdejo rešitve za težave, povezane z uporabo prava EU. Sistem je podprt s spletno podatkovno zbirko in komunikacijskim orodjem. Komisija in države članice z dialogom v okviru sistema EU Pilot hitreje rešujejo težave, kar koristi državljanom in podjetjem, pri čemer se dosega skladnost z obveznostmi, ki izhajajo iz prava EU. Število novih zadev v sistemu EU Pilot se je med letoma 2011 in 2013 postopno povečevalo (glej spodnji diagram). Vendar se je leta 2014 število zmanjšalo na raven iz leta 2011: odprtih je bilo 1 208 novih zadev (približno 20-odstotno zmanjšanje). Spodnji diagram prikazuje glavne statistične podatke v zvezi s pobudo EU Pilot za leto 2014: Leta 2014 je bilo v sistemu EU Pilot 1 208 novih zadev. To število je seštevek 423 zadev, odprtih na podlagi pritožb, 8 zadev, odprtih na podlagi preiskav, in 777 novih zadev na lastno pobudo. Spodnji tortni diagram prikazuje področja politik, na katerih je bila leta 2014 večina novih zadev v sistemu EU Pilot: Leta 2014 je bilo obravnavanih 1 336 zadev v sistemu EU Pilot. Od 1 336 obravnavanih zadev v sistemu EU Pilot leta 2014 jih je Komisija zaključila 996, ker je bil odgovor države članice zadovoljiv. To pomeni, da je bila stopnja uspešnosti reševanja zadev za države članice 75-odstotna, tj. višja v primerjavi s 70 % leta 2013. Eno zadevo je država članica na tej stopnji zavrnila in Komisija je sprejela njeno zavrnitev. Potem ko je Komisija zavrnila odgovore, ki so jih predložile države članice, je bilo skupaj končanih 339 zadev v sistemu EU Pilot. Od tega so bili za 325 zadev začeti formalni postopki za ugotavljanje kršitev (leta 2013 je bilo takih zadev 396). Te so vključevale 91 zadev na področju mobilnosti in prometa, 43 zadev na področju okolja, 39 zadev na področju obdavčenja in carinske unije ter 37 zadev na področju zaposlovanja in socialnih zadev. Največ zadev, za katere je bilo treba začeti postopke za ugotavljanje kršitev, so imele Italija, Španija, Nemčija in Francija (31, 28 oziroma vsaka po 22). Ob koncu leta 2014 je bilo v sistemu EU Pilot 1 348 nekončanih zadev. Ob koncu leta 2014 je bila večina še nekončanih zadev v sistemu EU Pilot naslovljena na Italijo (139), Španijo (91), Grčijo in Poljsko (vsaka po 73). Okolje je ostalo glavno zadevno področje politike, s 390 nekončanimi zadevami, sledila pa sta mu pravosodje (157) ter mobilnost in promet (157). Spodnji diagram prikazuje stopnjo uspešnosti reševanja zadev v sistemu EU Pilot za vse države članice v letu 2014 (v odstotkih). Države članice bi morale odgovoriti na vprašanja v sistemu EU Pilot v 10 tednih (70 dneh). Spodnji diagram prikazuje povprečni odzivni čas (v dnevih) po državah članicah v letu 2014.

V.POSTOPEK ZA UGOTAVLJANJE KRŠITEV 1.Predhodna faza Če država članica ne odpravi domnevne kršitve prava EU, lahko Komisija začne postopek za ugotavljanje kršitev v skladu s členom 258 PDEU in na koncu zadevo predloži Sodišču. Komisija je leta 2014 začela 893 novih postopkov, in sicer tako, da je poslala uradni opomin. Spodnji diagram prikazuje porazdelitev po državah članicah. Spodnji diagram prikazuje glavna področja politik, s katerimi so bili povezani novi postopki. Poleg tega je Komisija leta 2014 državam članicam poslala 256 obrazloženih mnenj. Največ obrazloženih mnenj so prejele Italija (20), Romunija (17), Španija, Slovenija, Grčija in Poljska (vsaka po 14). Največ obrazloženih mnenj je Komisija državam članicam poslala na naslednjih področjih politik: okolje, mobilnost in promet ter notranji trg in storitve (60, 44 oziroma 35). Ob koncu leta 2014 je bilo nekončanih 1 347 postopkov za ugotavljanje kršitev. Medtem ko se je leta 2014 število nekončanih postopkov za ugotavljanje kršitev rahlo povečalo, se je na splošno to število od leta 2010 zmanjšalo, kot prikazuje spodnji diagram. Spodnji diagram prikazuje skupno število nekončanih postopkov za ugotavljanje kršitev po državah članicah ob koncu leta 2014:

Spodnji tortni diagram prikazuje področja politik, na katerih je bila leta 2014 nekončana večina postopkov za ugotavljanje kršitev: Dialog med zadevno državo članico in Komisijo se nadaljuje tudi med formalnim postopkom, da bi se dosegla usklajenost. Statistični podatki potrjujejo, da si države članice resno prizadevajo za odpravo svojih kršitev, preden Sodišče izda sodbo . Komisija je leta 2014 končala: •580 zadev v zvezi s kršitvami po tem, ko je poslala uradni opomin; •190 zadev po tem, ko je državam članicam poslala obrazloženo mnenje; in •11 zadev po tem, ko je sklenila zadevo predložiti Sodišču, vendar pred predložitvijo zahtevka. Poleg tega je Komisija umaknila 16 zadev preden je Sodišče izdalo sodbo. 2.Predložitev zadev Sodišču na podlagi členov 258 in 260(2) PDEU Sodišče je leta 2014 izdalo 38 sodb na podlagi člena 258 PDEU, pri čemer je v 35 zadevah (92 %) ugodilo zahtevku Komisije. Sodišče je največ sodb izdalo v zvezi s Španijo (5, pri čemer je v vseh zadevah ugodilo zahtevku Komisije), Belgijo (4, pri čemer je v vseh zadevah ugodilo zahtevku Komisije), Nemčijo (4, od tega je v eni zadevi ugodilo zahtevku Nemčije), Italijo (4, pri čemer je v vseh zadevah ugodilo zahtevku Komisije), Poljsko (4, pri čemer je v vseh zadevah ugodilo zahtevku Komisije) in Združenim kraljestvom (4, pri čemer je v vseh zadevah ugodilo zahtevku Komisije). Sodišče je leta 2014 večino sodb izdalo v zvezi z okoljem (10), obdavčitvijo (8) ter podjetništvom in industrijo (5). Države članice pogosto sprejmejo potrebne ukrepe, da bi takoj izvršile sodbo Sodišča. Vendar je bilo konec leta 2014 po sodbi Sodišča še vedno nerešenih 61 postopkov za ugotavljanje kršitev, ker je Komisija menila, da zadevne države članice še niso izvršile sodb v skladu s členom 258 PDEU. Večina teh zadev se je nanašala na Španijo (8), Poljsko (7) in Grčijo (6) ter je bila povezana z okoljem (19), obdavčenjem in carinsko unijo (14), prometom (6) ter zdravjem in varstvom potrošnikov (6). Izmed teh 61 zadev so bile tri že drugič predložene Sodišču. Komisija lahko na podlagi člena 260(2) predlaga in Sodišče naloži državi članici kršiteljici plačilo pavšalnega zneska in/ali dnevno kazen, zadevna država članica mora pavšalni znesek plačati takoj, periodično kazen pa plačuje, dokler v celoti ne izvrši prve in druge sodbe Sodišča. Leta 2014 je bilo na podlagi člena 260(2) PDEU izdanih pet sodb Sodišča. Sodišče je plačilo kazni naložilo Italiji (1), Grčiji, Portugalski, Španiji in Švedski. Konec leta 2014 je bilo po sodbi Sodišča v skladu s členom 260(2) PDEU še vedno nerešenih 7 postopkov za ugotavljanje kršitev. Splošno zmanjšanje števila postopkov za ugotavljanje kršitev je mogoče povezati z znatnim povečanjem števila predhodnih odločb v skladu s členom 267 PDEU od leta 2010. Sodišče je od leta 2010 v približno polovici svojih sodb v skladu s členom 267 PDEU obravnavalo vprašanja skladnosti nacionalnih zakonodaj z zakonodajo EU in v številnih primerih ugotovilo neskladnosti. Čeprav se predhodne odločbe razlikujejo od sodb v zvezi s kršitvami, to daje Komisiji dodatno možnost, da na bolj sistematičen način zagotovi, da se odpravijo kršitve prava Unije, ki izhajajo iz nacionalne zakonodaje ali njene uporabe.

VI.PRENOS DIREKTIV 1.Pozen prenos Pozen prenos direktiv v državah članicah je še vedno ponavljajoča se težava, ki ovira zagotavljanje konkretnih koristi prava Unije za državljane in podjetja v dogovorjenih obdobjih, ki jih določi zakonodajalec za direktive in ki negativno vplivajo na splošno pravno varnost in zagotavljanje enakih pogojev na enotnem trgu. Če direktiva ni prenesena v določenih rokih, se po definiciji rok za prenos neupravičeno podaljša precej čez rok, ki velja za vse države članice. Preprečevanje poznega prenosa je zato uveljavljena prednostna naloga Komisije. Ta cilj je izražen tudi z novostjo, uvedeno z Lizbonsko pogodbo v členu 260(3) PDEU, in sicer možnostjo, da Komisija predlaga denarne kazni, kadar napoti državo članico pred Sodišče v skladu s členom 258, ker država članica ni sporočila Komisiji svojih ukrepov za prenos direktiv, sprejetih v okviru zakonodajnega postopka v roku, ki ga določi zakonodajalec v direktivi (podrobnosti v pododdelku VI.2). Če države članice direktiv ne prenesejo pravočasno, Komisija predlaga kazni v skladu s posebnimi kazenskimi določbami iz člena 260(3) PDEU (podrobnosti v pododdelku VI.2). Leta 2014 je bilo treba prenesti manj direktiv kot v prejšnjem letu (tj. 67 v primerjavi s 74 leta 2013), vendar več kot leta 2012 (56). Vendar se je leta 2014 število novih kršitev zaradi poznega prenosa močno povečalo v primerjavi s prejšnjim letom: leta 2014 je bilo začetih 585 postopkov za ugotavljanje kršitev zaradi poznega prenosa v primerjavi s 478 leta 2013 (447 postopkov je bilo leta 2012, 1 185 leta 2011 in 855 leta 2010). Konec leta 2014 je bilo še vedno nekončanih 421 postopkov za ugotavljanje kršitev zaradi poznega prenosa, kar pomeni 7,4-odstotno povečanje v primerjavi s 390 postopki konec leta 2013. Spodnji diagram prikazuje ključne statistične podatke o postopkih za ugotavljanje kršitev zaradi poznega prenosa, ki jih je Komisija začela leta 2014: Spodnji diagram prikazuje število nekončanih postopkov za ugotavljanje kršitev zaradi poznega prenosa na dan 31. decembra 2014 po državah članicah, ne glede na leto, ko je bil postopek začet.

Spodnji diagram prikazuje nove postopke (skupaj 585), začete leta 2014, po državah članicah. Štiri področja politik, na katerih je bilo leta 2014 začetih največ novih postopkov, so prikazana v spodnjem tortnem diagramu: Novi postopki so bili začeti zoper 27 držav članic zaradi poznega prenosa direktive o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij. Poleg tega je bilo 24 držav članic vključenih v postopke v zvezi s poznim prenosom direktive o energetski učinkovitosti. Začetih je bilo 17 postopkov v zvezi z direktivo o zahtevah za proračunske okvire držav članic, direktivo o pravicah potrošnikov in direktivo o odpadni električni in elektronski opremi. 16 držav članic ni preneslo in/ali v določenem roku priglasilo svojih nacionalnih ukrepov za prenos v skladu z direktivo o uveljavljanju pravic pacientov pri čezmejnem zdravstvenem varstvu in v skladu z direktivo o lažji čezmejni izmenjavi informacij o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu. 2.Predložitev zadev Sodišču na podlagi člena 258/260(3) PDEU Kadar Komisija v skladu s členom 260(3) PDEU predloži zadevo v zvezi z nepopolnim prenosom Sodišču na podlagi člena 258 PDEU, lahko že v tej fazi predlaga denarne kazni, ne da bi ji bilo treba počakati na prvo sodbo. Namen te novosti v Lizbonski pogodbi je bolj spodbuditi države članice k prenosu direktiv v rokih, določenih v pravu Unije. Komisija določi višino denarnih kazni, ki jih predlaga v skladu s politiko iz svojega sporočila o izvajanju člena 260(3) PDEU. Komisija je leta 2014 Sodišču še naprej posredovala več primerov kršitev zaradi poznega prenosa, v zvezi s katerimi je zahtevala dnevne kazni v skladu s členom 260(3) PDEU. Leta 2014 so bile Sodišču predložene zadeve v zvezi s tremi državami članicami: Belgijo, Finsko in Irsko (dve zadevi). Komisija je v enem primeru v zvezi s poznim prenosom direktive o energiji iz obnovljivih virov na Irskem umaknila svoj zahtevek s Sodišča. Vse predložitve Sodišču zaradi poznega prenosa s predlogi za dnevne kazni so bile povezane z direktivami o energetski politiki. Odločitve za predložitev so bile poleg energetskega sektorja sprejete tudi v drugih sektorjih, vendar so države članice v teh primerih sprejele potrebne ukrepe za prenos, preden so bili zahtevki poslani Sodišču, in se tako izognile sodnim postopkom. Komisija Sodišču še ni predlagala uporabe plačila pavšalnih zneskov. Ko je Komisija sprejela svojo politiko o izvajanju člena 260(3) PDEU, je dejansko upala, da bo plačilo kazni zadoščalo za doseganje cilja te novosti, tj. še bolj spodbuditi države članice k pravočasnemu prenosu direktiv. Čeprav so bile vse zadeve, ki so bile od leta 2011 predložene Sodišču v skladu s členoma 258 in 260(3) PDEU, v tem času umaknjene s Sodišča zaradi popolnega prenosa, je treba opozoriti, da so bili ti popolni prenosi izvedeni v zelo pozni fazi sodnega postopka, zaradi česar so imele nekatere države članice koristi od neupravičenega podaljšanja roka za prenos, ki ga je zakonodajalec določil enako za vse države članice. Države članice so leta 2014 okrepile prizadevanja za dokončanje prenosa pred izdajo sodbe Sodišča. Vendar je skupaj z drugimi postopki, ki so bili v prejšnjih letih začeti na podlagi členov 258 in 260(3) PDEU, ostalo nekončanih osem postopkov s predlogom za dnevne kazni: po dva postopka zoper Avstrijo in Poljsko ter po en zoper Belgijo, Finsko, Nizozemsko in Irsko.

VII.NAPREDEK NA PODROČJU POLITIK 1.Približevanje prava Unije državljanom Evrope Komisija si je v letu 2014 še naprej prizadevala za boljše obveščanje državljanov o njihovih pravicah v skladu s pravom EU in za zagotovitev, da se poiščejo ustrezni mehanizmi odškodnine, če državljani menijo, da so bile te pravice kršene. Ta prizadevanja so bila osredotočena na zagotavljanje boljšega dostopa do informacij o uporabi prava EU, na instrumente za reševanje težav za državljane EU in podjetja v državah članicah ter na izboljšanje obravnave pritožb državljanov EU in podjetij glede kršitev prava EU. 1.1 Boljši dostop do informacij o uporabi prava Unije Evropska komisija je 9. decembra 2014 vzpostavila nov spletni oddelek „Uporaba prava Unije“, podatkovno zbirko odločb, ki jih sprejme Komisija o postopkih za ugotavljanje kršitev, in spletni pritožbeni obrazec za državljane in podjetja. 1.1.1 Nov spletni oddelek o uporabi prava Unije Z več kot 30 000 obiskovalci mesečno je oddelek „Uporaba prava Unije“ drugi najbolj obiskani spletni oddelek na portalu Europa. Vsebina in struktura tega spletnega oddelka sta bili v celoti prenovljeni in poenostavljeni. Oddelek omogoča državljanom hitrejše iskanje informacij, ki jih potrebujejo, v vseh uradni jezikih EU.

1.1.2 Podatkovna zbirka odločitev Komisije o kršitvah Komisija je vzpostavila tudi novo spletno podatkovno zbirko svojih odločitev o kršitvah. Izboljšano, uporabniku prijazno iskalno orodje omogoča lažje iskanje odločitev o kršitvah po državah članicah, številkah zadev, področjih politik itd. 1.1.3 Spletni pritožbeni obrazec Komisija je v prizadevanju, da bi državljanom olajšala vložitev pritožbe glede kršitev prava EU, decembra 2014 uvedla enostaven spletni pritožbeni obrazec. Ta je zdaj dostopen prek oddelka Vaše pravice na portalu Europa, ki vključuje povezave do različnih služb za reševanje težav in obravnavanje pritožb na ravni EU in nacionalni ravni. 1.2 Boljši dostop do orodij za reševanje težav za državljane in podjetja v državah članicah Čeprav so pritožniki še vedno pomemben vir informacij o kršitvah prava EU v državah članicah, se je izkazalo, da gre v številnih primerih, o katerih je bila Komisija obveščena prek pritožb, za kršitve prava EU. In pogosto je najhitrejši in najučinkovitejši način, da državljani in podjetja rešijo težave, ki izhajajo iz nepravilne uporabe prava EU v državah članicah, da predajo zadevo zadevnim nacionalnim organom. Portal Komisije Vaša Evropa zagotavlja praktične informacije in nasvete za bivanje in gibanje v EU, da bi se podjetja in državljani lažje seznanili s formalnostmi in postopki, ki jih je treba upoštevati v različnih državah, in s tem, s kom morajo vzpostaviti stik. Portal Vaša Evropa usmerja državljane in podjetja na najprimernejšo službo, ki jim bo pomagala najti rešitev, ter služi kot povezava do pomoči in kanalov za pritožbe, če je to potrebno. 1.3 Hitrejše obravnavanje pritožb državljanov in podjetij Da bi dodatno racionalizirala obravnavo pritožb in zagotovila boljše storitve državljanom in podjetjem, je Komisija leta 2014 povezala službo za reševanje težav SOLVIT z notranjim orodjem za registracijo pritožb, CHAP. CHAP zagotavlja pravilno in pravočasno dodelitev pritožb pristojnim oddelkom Komisije, skupaj s sistematičnimi povratnimi informacijami na pritožbe v skladu s sporočilom Komisije iz leta 2012 Posodobitev načina urejanja odnosov s pritožnikom glede uporabe prava Unije. Orodje za neformalno reševanje težav SOLVIT, ki ga zagotavljajo nacionalne uprave, so leta 2002 vzpostavile Komisija in države članice, da bi pomagale državljanom pridobiti hitre rešitve za težave s čezmejno razsežnostjo, kadar nacionalni organi niso spoštovali prava EU. Povezava med orodjema CHAP in SOLVIT zagotavlja hitrejše obravnavanje pritožb. 2.Prehod v okviru „tretjega stebra“: policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah sta zdaj enakovredna drugim politikam EU 1. decembra 2014 so prenehala veljati pravila, ki so omejevala sodni nadzor nad pravili EU o policijskem in pravosodnem sodelovanju v kazenskih zadevah, ki ga je izvajalo Sodišče, in pooblastilo Komisije za spremljanje uporabe zakonodaje EU na tem področju. Z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe 1. decembra 2009 se je končal „tretji steber“ zakonodaje EU (pravosodje in notranje zadeve). Določbe Pogodbe o policijskem in pravosodnem sodelovanju v kazenskih zadevah so bile vključene v naslov V Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). Vendar pa je Protokol 36 k Lizbonski pogodbi kot prehodni ukrep zagotavljal, da se pooblastila Komisije na podlagi člena 258 PDEU (postopki za ugotavljanje kršitev) in Sodišča do 1. decembra 2014 niso uporabljala za zakone na področju policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah, ki so bili sprejeti pred začetkom veljavnosti Pogodbe, razen če so bili razveljavljeni, razglašeni za nične ali spremenjeni (pogoji, ki so včasih imenovani tudi „lizbonizacija“) po začetku njene veljavnosti. Nekatere države članice (Danska, Irska in Združeno kraljestvo) imajo poseben status, kar zadeva ta področja politik. Odprava stebrne strukture in popolna vključitev policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah v splošno pravo EU in institucije prispevata k učinkovitemu delovanju instrumentov za svobodo, varnost in pravičnost ter povečujeta medsebojno zaupanje med državami članicami in zaupanje javnosti v EU. 3.Načrti za izvajanje in obrazložitveni dokumenti: trenutno stanje 3.1Načrti za izvajanje

Komisija zagotavlja načrte za izvajanje, da bi olajšala učinkovito in pravočasno uporabo prava Unije, pri čemer v celoti priznava, da so za uporabo prava Unije odgovorne države članice. Načrti za izvajanje se pripravijo v zgodnji fazi, ko se pripravlja nova zakonodaja. V njih so opredeljeni izzivi, s katerimi se bodo države članice soočale pri uporabi prava in ki jih je treba upoštevati, ko se države članice pripravljajo na prenos in izvajanje. Zagotavljajo tudi širok nabor orodij za pomoč državam članicam pri izvajanju prava Unije, na primer dokumente z navodili, strokovne skupine in posebna spletna mesta. Komisija je leta 2014 sprejela štiri direktive (tri o notranjem trgu in eno o okolju) z načrtom za izvajanje. V načrtih so opredeljeni glavni izzivi in rezultati za države članice pri prenosu direktiv. V njih so predlagani koristni ukrepi (kot so doseganje cilja v roku, uporaba izkušenj, pridobljenih pri prejšnjih izvajanjih, spremljanje in poročanje o kakovosti, delavnice za izvajanje in dvostranska srečanja ter strokovne skupine). Poleg tega so v njih navedene „kontaktne točke“ (glavni oddelki) v Komisiji. Komisija meni, da bodo ti načrti prispevali k učinkovitemu prenosu in izvajanju predlaganih direktiv. Komisija bo spremljala uporabo načrtov za izvajanje. 3.2 Obrazložitveni dokumenti Medtem ko so za pravilen in pravočasen prenos direktiv odgovorne države članice, mora Komisija kot varuhinja pogodb preverjati, ali je bil prenos dejansko izveden. Zato morajo biti informacije, ki jih države članice predložijo Komisiji, jasne in natančne. Leta 2011 so se institucije EU in države članice dogovorile o novem okviru, v skladu s katerim morajo države članice zagotavljati podporne informacije o tem, kako so prenesle direktive v nacionalno zakonodajo. Dogovorjeno je bilo, da bodo take podporne informacije („obrazložitveni dokumenti“) v utemeljenih primerih predložene skupaj z ukrepi za prenos direktiv. Komisija je leta 2014 zahtevala obrazložitvene dokumente v 8 od 12 predlogov za direktive, predloženih Svetu in Parlamentu. V tem času sta Svet in Parlament sprejela 23 direktiv (od 65), za katere je Komisija zahtevala obrazložitvene dokumente in v katerih je bila ohranjena dogovorjena uvodna izjava o potrebi po tovrstnih dokumentih. Države članice so leta 2014 prenesle 67 direktiv, pri čemer so se zavezale, da bodo za osem direktiv predložile obrazložitvene dokumente. Nekatere države članice niso poslale nobenega obrazložitvenega dokumenta. Za direktive na področju pravosodja (dve od osmih) je Komisija prejela 16 obrazložitvenih dokumentov za prvo direktivo (devet v obliki „korelacijskih tabel“) in 16 za drugo (deset v obliki „korelacijskih tabel“). Za direktive o okolju (tri od osmih) je Komisija prejela sedem obrazložitvenih dokumentov za prvo direktivo (štiri v obliki „korelacijskih tabel“), osem za drugo (pet v obliki „korelacijskih tabel“) in 16 za tretjo (deset v obliki „korelacijskih tabel“). Za direktivo na področju energije je Komisija prejela 28 „korelacijskih tabel“ (ne od vseh držav članic, vendar včasih več na državo članico) in 14 drugih obrazložitvenih dokumentov. Za direktive o finančnih trgih (dve od osmih) je Komisija prejela devet obrazložitvenih dokumentov (osem v obliki „korelacijskih tabel“) za prvo direktivo in samo en obrazložitveni dokument (v obliki „korelacijske tabele“) za drugo. Prejeti dokumenti se razlikujejo po obliki in vsebini, pri čemer obsegajo vse od zgolj sklicevanja na nacionalna pravna besedila za prenos direktive do podrobnih korelacijskih tabel. Vključujejo dopise in opombe, vključno s tabelami, poslane Komisiji, v katerih je obrazloženo, kako so države članice prenesle direktivo. Nekatere so navedle podrobnosti o tem, kako se nova direktiva že izraža v obstoječi nacionalni zakonodaji. Na podlagi prve ocene se zdi, da nekatere države članice jasno navajajo, kako je bila direktiva prenesena v njihovo nacionalno zakonodajo. Vendar pa druge ne spoštujejo v celoti svojih predhodnih zavez, saj ne zagotavljajo v vseh primerih jasnih in natančnih informacij, ki jih zahteva ustaljena sodna praksa. Obsežnejša ocena bo mogoča šele, ko bo Komisija prejela obrazložitvene dokumente za bolj reprezentativno število direktiv. Komisija bo Evropskemu parlamentu in Svetu o tem še naprej poročala v svojih letnih poročilih o uporabi prava EU. 4.Agenda za boljšo pravno ureditev Delovni program Komisije za leto 2015 potrjuje, da si bo Komisija dejavno prizadevala zagotoviti, da se pravila pravilno uporabljajo, izvajajo in uveljavljajo, tako da bodo imeli državljani od njih konkretne koristi. To je tesno povezano z vzpostavitvijo funkcije prvega podpredsednika z medsektorsko odgovornostjo za boljšo pravno ureditev, medinstitucionalne odnose, vladavino prava in Listino o temeljnih pravicah znotraj Junckerjeve komisije. V agendi za boljšo pravno ureditev je leta 2014 prišlo do več pomembnih dogodkov. Organizirano je bilo javno posvetovanje o vrednotenju, oceni učinka in smernicah za posvetovanje z deležniki, ki je prispevalo k pripravi smernic za boljšo pravno ureditev. 5.Ustreznost predpisov EU Komisija je s Programom ustreznosti in uspešnosti predpisov (REFIT) pripravila ambiciozen program s skoraj 200 posameznimi ukrepi za poenostavitev in zmanjšanje regulativne obremenitve, razveljavitev obstoječe ureditve in umik predlogov za novo ureditev. Poleg tega je predvidela preverjanje ustreznosti in vrednotenje, namenjeno ocenjevanju učinkovitosti in uspešnosti pravne ureditve EU ter pripravi prihodnjih pobud za zmanjšanje obremenitve. Komisija je junija 2014 sprejela sporočilo, ki je vključevalo številne nove pobude v okviru programa REFIT, in objavila prvo izdajo letnega statističnega pregleda, da bi olajšala spremljanje izvajanja in dialog med deležniki. Novi delovni program Komisije potrjuje, da bodo pobude v okviru programa REFIT izvedene leta 2015.

VIII.SKLEPNE UGOTOVITVE Učinkovita uporaba prava EU se je v letu 2014 še naprej soočala s pomembnimi izzivi. Veliko število možnih kršitev prava Unije zahteva okrepljena prizadevanja držav članic za pravilno in pravočasno izvajanje prava v korist državljanov in podjetij. Splošno zmanjšanje števila formalnih postopkov za ugotavljanje kršitev v zadnjih petih letih (s skoraj 2 900 na 1 347) kaže na učinkovitost strukturiranega dialoga prek sistema EU Pilot pri hitrem reševanju možnih kršitev v korist državljanov in podjetij. Komisija namerava v prihodnjem letu v celoti odigrati vlogo, ki jo ima kot varuhinja Pogodb, in okrepiti sodelovanje z državami članicami, da bi preprečila kršitve in po potrebi pospešila odpravo kršitev prava EU. Hkrati bo Komisija še naprej zagotavljala koristne informacije državljanom in podjetjem o pravu EU ter jim pomagala reševati težave z nadaljnjo krepitvijo zadevnih orodij, kot je SOLVIT, in z izvajanjem pobud, namenjenih krepitvi zagotavljanja koristi prava EU. Naraščajoče število kršitev v zvezi s poznim prenosom kaže, da je takojšen prenos še vedno izziv v številnih državah članicah in zahteva učinkovit odziv Komisije. Komisija se bo v okviru agende za boljšo pravno ureditev osredotočala na zagotavljanje jasnosti, operabilnosti in izvršljivosti zakonodaje EU. Tega cilja ni mogoče doseči brez dejavnega sodelovanja vseh strani, vključenih v zakonodajni postopek EU. Večja pozornost bo namenjena vidikom izvajanja, upravljanja in izvrševanja tako pri pripravi osnutkov predlogov s strani Komisije kot v celotnem zakonodajnem postopku. Komisija bo po sprejetju direktiv izkoristila obdobje pred iztekom roka za prenos, da se bo osredotočila na zagotavljanje pomoči državam članicam pri izvajanju. Po izteku rokov za prenos bo Komisija okrepila izvrševanje prava EU na podlagi strukturiranega in sistematičnega preverjanja prenosov in skladnosti nacionalne zakonodaje.