POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Uporaba Direktive 2007/44/ES o spremembah Direktive Sveta 92/49/EGS in direktiv 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES in 2006/48/ES glede postopkovnih pravil in ocenjevalnih meril za skrbno oceno pri pridobitvah in zvišanju deležev v finančnem sektorju /* COM/2013/064 final */





POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Uporaba Direktive 2007/44/ES o spremembah Direktive Sveta 92/49/EGS in direktiv 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES in 2006/48/ES glede postopkovnih pravil in ocenjevalnih meril za skrbno oceno pri pridobitvah in zvišanju deležev v finančnem sektorju 1. Uvod 1. V skladu s členom 6 Direktive 2007/44/ES[1] o spremembah Direktive Sveta 92/49/EGS in direktiv 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES in 2006/48/ES glede postopkovnih pravil in ocenjevalnih meril za skrbno oceno pri pridobitvah in zvišanju deležev v finančnem sektorju (v nadaljnjem besedilu: direktiva o kvalificiranih deležih ali Direktiva), mora Komisija pregledati uporabo Direktive ter o tem predložiti poročilo Evropskemu parlamentu in Svetu, skupaj z morebitnimi ustreznimi predlogi za pregled Direktive. Rok za to se je iztekel 21. marca 2011. Zaradi intenzivnega dela Komisije v zvezi s celovitim programom finančne regulativne reforme za vzpostavitev stabilnejšega in preglednejšega finančnega sistema po finančni krizi ter zaradi težav pri ocenjevanju uporabe Direktive v obdobju finančne krize je bilo delo v zvezi s poročilom odloženo. 2. Direktiva o kvalificiranih deležih določa pravni okvir za skrbno oceno pridobitev kvalificiranega deleža v kreditni instituciji, zavarovalnici, pozavarovalnici ali investicijskem podjetju s strani fizičnih ali pravnih oseb. Direktiva spreminja evropske direktive (CRD[2], MiFID[3], Solventnost II[4]), ki se uporabljajo za kreditne institucije, investicijska podjetja ter zavarovalnice in pozavarovalnice. Direktiva usklajuje pogoje za uradno obveščanje o predlagani pridobitvi ali odtujitvi kvalificiranega deleža, opredeljuje jasen in pregleden ocenjevalni postopek in določa seznam meril, ki se nanašajo izključno na skrbno oceno. Za ta pravila velja največja možna uskladitev, pri čemer države članice ne morejo določiti strožjih pravil. Za dve od navedenih direktiv, tj. direktivi CRD in MiFID, trenutno poteka postopek pregleda. Predlogi Komisije v zvezi s tema direktivama ne spreminjajo pravil, ki so bila uvedena leta 2007. 3. Cilji direktive o kvalificiranih deležih so pomembni za finančne trge. In sicer so cilji Direktive naslednji: · izboljšati pravno varnost, jasnost in preglednost postopka nadzorne odobritve v zvezi s pridobitvami in zvišanjem deležev v bančnem in zavarovalniškem sektorju ter sektorju vrednostnih papirjev in · zagotoviti, da se vse predlagane pridobitve ali odtujitve kvalificiranega deleža obravnavajo na enak način po vsej EU in v vseh sektorjih. 4. Za doseganje ciljev Direktive morajo nacionalni nadzorni organi v vseh treh sektorjih tesno sodelovati in spodbujati zbliževanje nadzornih praks znotraj enotnega pravnega okvira, vzpostavljenega z Direktivo. Zato so leta 2008 nekdanji trije odbori na ravni 3 (CEBS, CESR in CEIOPS) pripravili nezavezujoče smernice za skrbno oceno pridobitev[5] (v nadaljnjem besedilu: smernice 3L3), da bi zagotovili usklajene prakse sprejemanja odločitev znotraj EU. V smernicah so določeni naslednji cilji: · doseči enotno razumevanje petih meril skrbne ocene, ki so določena v Direktivi; · opredeliti ustrezne dogovore o sodelovanju, ki bi zagotovili ustrezen in pravočasen pretok informacij med nadzorniki; in · vzpostaviti izčrpen in usklajen seznam informacij, ki jih morajo bodoči pridobitelji vključiti v svoja uradna obvestila za pristojne nadzorne organe. 5. Poleg tega nedavno sprejeta Direktiva 2010/78/EU[6] omogoča, da evropski nadzorni organi (ESA) v bančnem sektorju in v sektorju investicijskih storitev predložijo Komisiji v sprejetje[7]: · regulativne tehnične standarde za vzpostavitev izčrpnega seznama informacij, ki jih morajo bodoči pridobitelji vključiti v svoje uradno obvestilo o pridobitvi kvalificiranih deležev, in · izvedbene tehnične standarde za določitev skupnih postopkov, obrazcev in predlog za posvetovalni postopek v okviru skrbne ocene med ustreznimi pristojnimi organi. 6. V tem poročilu sta opisana učinek direktive o kvalificiranih deležih (oddelek 2) in skladnost z njo, opredeljena so glavna vprašanja v zvezi z uporabo Direktive (oddelek 3) in navedene številne sklepne ugotovitve (oddelek 4). 2. Učinek in skladnost z direktivo o kvalificiranih deležih 7. Službe Komisije so izvedle javno posvetovanje z zainteresiranimi stranmi in pristojnim organom poslale vprašalnik, ki je vključeval zahtevo po statističnih podatkih. Prejeti odgovori na splošno kažejo, da je Direktiva prispevala k zmanjšanju ovir za pridobitve v finančnem sektorju ter da so nacionalne in čezmejne transakcije v vsej EU obravnavane enako. Večina odgovorov potrjuje, da je Direktiva prispevala k enotnemu razumevanju skrbne ocene pridobitev v finančnem sektorju v vsej Evropi in vzpostavitvi enotnih konkurenčnih pogojev. Odgovori so pokazali tudi, da se v več državah članicah (CZ, DE, IE) pravni okvir zaradi Direktive ni bistveno spremenil, saj so podobna pravila obstajala že pred sprejetjem Direktive. 8. Pozitivno oceno Direktive potrjujejo tudi statistični podatki nacionalnih nadzornikov. Med leti 2008 in 2011 so bili pristojni organi obveščeni o več kot 10 700 predlaganih pridobitvah kvalificiranih deležev, pri čemer je bilo več kot 84 % uradnih obvestil predloženih v treh državah članicah (UK, NL, DE)[8]. Nacionalni pristojni organi so veliko večino teh uradnih obvestil odobrili, na podlagi podatkov pa niso bile ugotovljene nobene znatne razlike pri obravnavi nacionalnih in čezmejnih transakcij. Skupno je bilo prepovedanih le 50 predlaganih transakcij (manj kot 0,5 %); uradna obvestila so bila umaknjena v 450 primerih (4,3 %)[9]. Število uradnih obvestil je bilo v tem obdobju razmeroma stabilno, pri čemer se je od leta 2010 nekoliko zmanjšalo, kar je predvsem posledica znatnega zmanjšanja števila uradnih obvestil v Združenem kraljestvu, kjer so bile uvedene upravne spremembe. Zaradi finančne krize je bilo izvedenih 231 pridobitev, povezanih s krizo, tj. pridobitev javnega sektorja za stabilizacijo finančnih trgov. 9. V zvezi z uporabo pravnega okvira v državah članicah ni bila ugotovljena nobena večja težava glede skladnosti. Anketa in javno posvetovanje pa sta pokazala, da obstaja nekaj manjših težav, ki so analizirane v nadaljevanju. 3. Pregled uporabe Direktive: ugotovljene težave 10. Na podlagi pregleda uporabe direktive o kvalificiranih deležih je bilo ugotovljenih več težav. 11. Prvič, ugotovljenih je bilo nekaj težav v zvezi s pravno varnostjo pri opredelitvi zahteve glede uradnega obveščanja in njeni uporabi s strani nacionalnih nadzornikov. Direktiva določa[10]: „Države članice zahtevajo od vsake fizične ali pravne osebe ali takšnih oseb, ki delujejo usklajeno (v nadaljevanju „bodoči pridobitelj“) in ki so se odločile, da neposredno ali posredno pridobijo ali povečajo kvalificirani delež“ v nadzorovanem subjektu[11], „in bi zaradi tega bil njihov delež glasovalnih pravic ali delež kapitala enak ali večji od 20 %, 30 % ali 50 % ali takšen, da bi“ nadzorovani subjekt „posta[l] njihovo odvisno podjetje (v nadaljevanju „predlagana pridobitev“), da najprej pisno obvestijo pristojne organe“ nadzorovanega subjekta, „v kater[em] skušajo pridobiti ali povečati kvalificirani delež, o velikosti predvidenega deleža in jim sporočijo ustrezne informacije iz“ ustreznih členov spremenjenih direktiv. Anketa je pokazala, da lahko neskladno uporabo v državah članicah povzročijo naslednji pojmi, uporabljeni v opredelitvi zahteve glede uradnega obveščanja: · Pojem „posredni kvalificirani delež“ ni opredeljen v Direktivi. Čeprav smernice 3L3 vključujejo nekaj pojasnil o tem, kaj pomeni posredni delež[12], države članice upoštevajo predvsem pojem iz svoje nacionalne zakonodaje. Anketa pristojnih organov je pokazala, da se zato uporabljajo različne metode za določitev obstoja posrednih deležev, posledično pa se različno razlaga vprašanje, ali je treba pristojni organ o predlagani pridobitvi kvalificiranega deleža uradno obvestiti ali ne. Rezultati javnega posvetovanja potrjujejo, da pristojni organi držav članic uporabljajo različne pristope za določanje obstoja posrednega deleža, kar pomeni, da se podobne okoliščine obravnavajo različno. · Opredelitev pojma „osebe, ki delujejo usklajeno,“ prav tako ni navedena v Direktivi. Smernice 3L3 vključujejo zelo splošno razlago o tem, v katerih primerih se osebe obravnavajo kot osebe, ki delujejo usklajeno[13]. Anketa kaže, da se lahko razlaga tega pojma nekoliko razlikuje. Potreba po nadaljnjih pojasnilih je bila prav tako izražena v odgovorih zainteresiranih strani v okviru javnega posvetovanja. Z javnim posvetovanjem je bilo ugotovljeno tudi, da se zaradi razlik med opredelitvami v direktivi o kvalificiranih deležih, direktivi o ponudbah za prevzem[14] in direktivi o preglednosti[15] pojavljajo nekatera vprašanja v zasebnem sektorju. · Nekateri nacionalni nadzorniki so navedli, da se pojem „odločitev za pridobitev“ ne sme uporabljati v okoliščinah, v katerih je pridobitelj brez zavestne odločitve presegel prag, in sicer v primeru dedovanja ali zmanjšanja kapitala izdajatelja. Vendar je v smernicah 3L3 razloženo, da „je uradno obvestilo potrebno tudi, če pridobitelj nenamerno preseže prag“. Neskladnost med določbo Direktive in razlago v smernicah 3L3 ter možno tveganje neenakomerne uporabe, do katere bi lahko zaradi te neskladnosti prišlo, sta bila navedena v enem od odgovorov v okviru javnega posvetovanja. 12. Drugič, zdi se, da so potrebni nadaljnji ukrepi za zagotovitev usklajene uporabe načela sorazmernosti. Načelo je omenjeno v uvodnih izjavah 5, 8 in 9 direktive o kvalificiranih deležih. V odstavku 18 smernic 3L3 je uporaba načela sorazmernosti dodatno pojasnjena: „To načelo, ki je omenjeno v uvodnih izjavah 5, 8 in 9, se nanaša na sestavo potrebnih informacij in na postopke ocenjevanja. Na vrsto informacij, ki jih mora predložiti pridobitelj, lahko vplivajo posebnosti pridobitelja (pravna ali fizična oseba, nadzorovana finančna institucija ali drug subjekt, dejstvo, ali je finančna institucija nadzorovana v EGP ali ustrezni tretji državi itd.), posebnosti predlagane transakcije (transakcija znotraj skupine ali „zunanja“ transakcija itd.), stopnja pridobiteljeve vključenosti v upravljanje ciljne finančne institucije ali vrednost deleža, ki se pridobi.“ Vendar rezultati javnega posvetovanja do neke mere dokazujejo, da nacionalni nadzorni organi načela sorazmernosti ne uporabljajo zadosti v zvezi s potrebnimi informacijami in postopkom ocenjevanja. Izpostavljena so bila zlasti vprašanja v zvezi z oceno transakcij znotraj skupine[16]. Anketa kaže, da v takih primerih postopek ocenjevanja ni vedno dosleden. Nekatere države članice v takih primerih uporabljajo „poenostavljeno različico“ postopka ali včasih niti ne zahtevajo uradnega obvestila o transakcijah znotraj skupine, ki se izvajajo v čezmejnih bančnih skupinah, medtem ko nekatere države članice, na podlagi odgovorov zainteresiranih strani v okviru javnega posvetovanja, vse transakcije znotraj skupine ocenijo na enak način kot ostala uradna obvestila. Po mnenju predstavnikov zasebnega sektorja, ki so sodelovali na javnem posvetovanju, to predstavlja nepotrebno obremenitev. 13. Tretjič, videti je, da je treba nekatera ocenjevalna merila iz direktive o kvalificiranih deležih dodatno pojasniti. Direktiva določa, da morajo nacionalni nadzorni organi med drugim oceniti „finančn[o] trdnost bodočega pridobitelja, zlasti v zvezi z vrsto opravljanih in načrtovanih dejavnosti v [finančni instituciji], v kateri si prizadeva za pridobitev“.[17] V smernicah 3L3[18] je razložen tudi namen tega ocenjevalnega merila in naveden okvirni seznam informacij, ki so potrebne za oceno finančne trdnosti bodočega pridobitelja. Vendar anketa in javno posvetovanje kažeta, da se dokumenti, ki jih za oceno potrebujejo nacionalni nadzorni organi, med državami članicami razlikujejo. Prav tako ni dovolj jasno, ali je treba solventnost bodočega pridobitelja oceniti v skladu s tem merilom. Poleg tega je bilo navedeno, da se uporaba lastnih sredstev v primerjavi z izposojenimi sredstvi razlaga nedosledno. 14. Vsaj za nekatere nacionalne nadzorne organe se tudi zdi, da ni bilo dovolj jasno opredeljeno, kaj pomenita pojma pranje denarja in financiranje teroristov, ko se ocenjuje „ali obstajajo razlogi za utemeljen sum, da gre ali je šlo v zvezi s predlagano pridobitvijo za pranje denarja ali financiranje teroristov v smislu člena 1 Direktive 2005/60/ES ali za poskus tega ter da predlagana pridobitev lahko poveča tveganje za takšno ravnanje“.[19] Ena od držav članic je opozorila na težavo pri zagotavljanju pregledne uporabe tega ocenjevalnega merila, ki nastane zaradi občutljive narave s tem povezanih informacij. 15. Četrtič, ugotovljene so bile nekatere nedoslednosti v zvezi z uporabo določb Direktive o rokih. V direktivi o kvalificiranih deležih je določeno[20]: „Pristojni organi takoj, vsekakor pa v dveh delovnih dneh po prejemu uradnega obvestila [...] ter po morebitnem kasnejšem prejemu informacij [...] bodočemu pridobitelju pisno potrdijo njegov prejem.“ Anketa kaže, da si nacionalni nadzorni organi potrdilo o prejemu razlagajo različno, tj. v nekaterih državah članicah se razlaga kot uradna potrditev, ki ne vključuje ocene prejetih dokumentov, medtem ko se v drugih državah članicah potrdilo izda potem, ko nacionalni nadzorni organi pregledajo celovitost informacij, ki so navedene v prejetih dokumentih. Poleg tega Direktiva določa[21]: „Pristojni organi imajo na voljo največ šestdeset delovnih dni po datumu pisnega potrdila o prejemu uradnega obvestila in vseh dokumentov, za katere države članice zahtevajo, da se priložijo uradnemu obvestilu [...], da opravijo oceno.“ Anketa zagotavlja nekaj dokazov, da je bil v nekaterih državah članicah ta rok prekoračen. Večina nacionalnih nadzornih organov je predlagala podaljšanje rokov. Po drugi strani pa rezultati javnega posvetovanja kažejo, da zainteresirane strani v zasebnem sektorju menijo, da je ta rok predolg in bi podprle njegovo skrajšanje, vsaj kadar je pridobitelj nadzorovan subjekt EU in v primerih transakcij znotraj skupine. 16. Petič, ugotovljeno je bilo, da se prakse držav članic v zvezi s pogojnimi odobritvami pridobitev razlikujejo. Rezultati ankete so pokazali, da se v nekaterih državah članicah vse predlagane pridobitve odobrijo ob upoštevanju pogojev, medtem ko se v drugih državah članicah Direktiva razlaga tako, da pogojne odobritve niso dovoljene. 17. Šestič, z anketo je bilo ugotovljeno, da se sodelovanje med različnimi (sektorskimi in/ali nacionalnimi) nadzornimi organi v nekaterih primerih zdi preveč formalno in zamudno. Pristojni organi v različnih državah članicah uporabljajo tudi različne pristope glede vrste in celovitosti informacij, ki jih zahtevajo zadevni pristojni organi. Poleg tega se sodelovanje s pristojnimi organi tretjih držav včasih zdi neučinkovito. Potreba po nadaljnjem izboljšanju sodelovanja med pristojnimi organi je bila izražena tudi v številnih odgovorih v okviru javnega posvetovanja. 18. Poleg tega je za zagotavljanje večjega zbliževanja ocen predlaganih pridobitev kvalificiranih deležev na vseh področjih finančnega sektorja in za nadaljnji razvoj enotnega trga več zainteresiranih strani podprlo širitev okvira na tržne segmente, ki trenutno niso zajeti z Direktivo, zlasti na regulirane trge. 19. Finančna kriza je pokazala, da lahko združitve in pridobitve, vsaj v bančnem sektorju, privedejo do tveganj za finančno stabilnost. Direktiva trenutno ne vključuje eksplicitnega ocenjevalnega merila, ki bi pristojnim organom omogočilo oceno učinka predlagane pridobitve na stabilnost finančnega sistema. Vendar je finančna stabilnost implicitno obravnavana v ocenjevalnih merilih iz Direktive. Oceno tveganj finančne stabilnosti implicitno vključujeta zlasti merili glede finančne trdnosti bodočega pridobitelja in izpolnjevanja zahtev v zvezi s skrbno oceno, saj obe merili vsebujeta element, usmerjen v prihodnost. Opozoriti je treba, da je bilo eksplicitno merilo finančne stabilnosti v ZDA uvedeno z zakonom „Dodd-Frank Act“ in je že bilo uporabljeno pri ocenjevanju predlaganih pridobitev. Rezultati javnega posvetovanja kažejo, da zainteresirane strani na splošno priznavajo, da je ocena možnega učinka predlagane pridobitve na stabilnost finančnega sistema potrebna. Po drugi strani je z anketo bilo ugotovljeno, da imajo pristojni organi različna mnenja v zvezi s potrebo po eksplicitnem merilu finančne stabilnosti, čeprav je stališče, da je treba pri ocenjevanju predlaganih pridobitev upoštevati tveganja za finančno stabilnost, splošno sprejeto. 4. Sklepne ugotovitve 20. S pregledom uporabe direktive o kvalificiranih deležih je bilo ugotovljeno, da ureditev, ki je bila vzpostavljena z Direktivo, deluje zadovoljivo. V zvezi z uporabo pravnega okvira v državah članicah ni bila ugotovljena nobena večja težava glede skladnosti, Direktiva pa je prispevala k enotni obravnavi nacionalnih in čezmejnih pridobitev kvalificiranih deležev v finančnem sektorju. Kljub temu je treba upoštevati, da se Direktiva uporablja šele od leta 2009 ter da so bile zaradi gospodarske in finančne krize okoliščine v finančnem sektorju izjemne. Zato je težko natančno oceniti učinkovitost vzpostavljenega pravnega okvira za oceno združitev in pridobitev v finančnem sektorju. 21. Kljub temu bi se lahko obravnavale nekatere pomanjkljivosti pri uporabi Direktive, da se zagotovita usklajena uporaba v vsej EU in v finančnih sektorjih ter večja pravna varnost za pridobitelje. Ena od možnosti, kako obravnavati ugotovljene nedoslednosti pri uporabi, bi lahko vključevala poziv evropskim nadzornim organom, da posodobijo in pojasnijo smernice 3L3. Tako pojasnilo bi lahko na primer zagotovilo natančnejše smernice, kako uporabiti načelo sorazmernosti, kako obravnavati kvalificirane deleže, kako uporabljati roke, in kako zagotoviti usklajeno razlago in uporabo ocenjevalnih meril v državah članicah in v posameznih sektorjih. Komisija namerava evropske nadzorne organe pozvati, naj dodatno pojasnijo obstoječe smernice. 22. Za reševanje težav pri usklajevanju med nacionalnimi nadzornimi organi v primeru medsektorskih ali čezmejnih transakcij so evropski nadzorni organi pristojni za pripravo osnutka regulativnih in izvedbenih tehničnih standardov, kot je določeno že v Direktivi 2010/78/EU, da se rešijo težave pri usklajevanju med nacionalnimi nadzorniki in zmanjšajo negotovosti v zvezi z informacijami, ki jih je treba predložiti nadzornikom za oceno predlaganih pridobitev. 23. Akcijski načrt o upravljanju podjetij in pravu družb z dne 12. decembra 2012 obravnava vprašanje usklajenega delovanja. Komisija priznava, da je treba zagotoviti smernice za pojasnitev vsebinskih omejitev in za zagotovitev večje zanesljivosti pri tem vprašanju, da se olajša sodelovanje zainteresiranih strani pri vprašanjih upravljanja podjetij. Komisija bo v letu 2013 tesno sodelovala s pristojnimi nacionalnimi organi in ESMA pri pripravi smernic za pojasnitev pravil o usklajenem delovanju, zlasti v zvezi s pravili o ponudbah za prevzem. Ob upoštevanju napredka na tem področju bo Komisija z evropskimi nadzornimi organi preučila, kakšne nadaljnje ukrepe (če bodo potrebni) je treba sprejeti za obravnavanje posameznih vprašanj, povezanih z uporabo pojma usklajenega delovanja v okviru direktive o kvalificiranih deležih. 24. Poleg tega bi bilo glede na finančno krizo morda treba preučiti možnost o bolj eksplicitni vključitvi vidikov finančne stabilnosti v postopek ocenjevanja. To bi lahko dosegli z vključitvijo ocene možnosti za reševanje, ki bi se izvedla pred transakcijo. Komisija bo v letu 2013 opravila analizo, s katero bo ocenila različne možnosti, vključno s potrebo, da se zadevno merilo določi tako, da se prepreči različno izvajanje s strani pristojnih organov. 25. V skladu s cilji direktive o kvalificiranih deležih bi lahko podoben pravni okvir za oceno pridobitev in zvišanja kvalificiranih deležev uvedli tudi za regulirane trge, kakor so opredeljeni v členu 4(1)(14) MiFID. 26. V skladu s predlogom Uredbe Sveta, o katerem trenutno potekajo pogajanja, ki bi na ECB prenesla določene naloge v zvezi s politikami glede bonitetnega nadzora kreditnih institucij, bi ECB v tesnem sodelovanju s pristojnimi nacionalnimi organi izvajala ocenjevanje prijav za pridobitev in odtujitev kvalificiranih deležev. ECB bo svojo odločitev o primernosti predlaganega pridobitelja in finančni trdnosti predlagane pridobitve osnovala na ocenjevalnih merilih, ki so določena v direktivi o kvalificiranih deležih, ter v skladu s postopkom in v ocenjevalnih obdobjih iz Direktive, kot tudi v skladu z ustrezno nacionalno zakonodajo, v katero se je prenesla zadevna zakonodaja Unije. Obseg pristojnosti ECB je omejen na kreditne institucije s sedežem v sodelujočih državah članicah. Zaradi predlagane pristojnosti ECB za ocenjevanje prijav za pridobitev in odtujitev kvalificiranih deležev spremembe Direktive niso potrebne. 27. Države članice, Evropski parlament, Evropski ekonomsko-socialni odbor in druge zainteresirane strani so pozvane, da svoje mnenje o pregledu, opisanem v tem poročilu, predložijo do 31. marca 2013. Glede na prejete pripombe in rezultate analize iz odstavka 23 bo Komisija do konca leta 2013 sporočila, ali je treba ureditev ocenjevanja kvalificiranih deležev izpopolniti. PRILOGA K POROČILU KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Uporaba Direktive 2007/44/ES o spremembah Direktive Sveta 92/49/EGS in direktiv 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES in 2006/48/ES glede postopkovnih pravil in ocenjevalnih meril za skrbno oceno pri pridobitvah in zvišanju deležev v finančnem sektorju Slika 1: Število uradnih obvestil v EU v obdobju 2008–2011[22] Slika 2: Odstotek umaknjenih uradnih obvestil in prepovedanih pridobitev v EU v obdobju 2008–2011 [1] Direktiva 2007/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o spremembah Direktive Sveta 92/49/EGS in direktiv 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES in 2006/48/ES glede postopkovnih pravil in ocenjevalnih meril za skrbno oceno pri pridobitvah in zvišanju deležev v finančnem sektorju, UL L 247, 21.9.2007, str. 1. Na voljo na naslovu: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2007:247:0001:0016:SL:PDF. [2] Direktiva 2006/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij (preoblikovano), UL L 177, 30.6.2006, str. 1. [3] Direktiva 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS, UL L 145, 30.4.2004, str 1. [4] Z Direktivo 2007/44/ES so bile spremenjene direktive EU o (po)zavarovanju 92/49/EGS, 2002/83/ES, 2005/68/ES. Z Direktivo 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja (Solventnost II), UL L 335, 17.12.2009, str. 1, so bile te tri direktive prenovljene. [5] Skupne smernice Odbora evropskih bančnih nadzornikov (CEBS), Odbora evropskih nadzornikov za zavarovanja in poklicne pokojnine (CEIOPS) ter Odbora evropskih zakonodajalcev za vrednostne papirje (CESR) za skrbno oceno pridobitev in zvišanja deležev v finančnem sektorju v skladu z Direktivo 2007/44/ES. Na voljo na naslovu: http://www.eba.europa.eu/getdoc/09acbe4b-c2ee-4e65-b461-331a7176ac50/2008-18-12_M-A-Guidelines.aspx. [6] Direktiva 2010/78/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi direktiv 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2009/65/ES glede pristojnosti Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) ter Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge), UL L 331, 12.12.2010, str. 120. Na voljo na naslovu: http://eur-lex.europa.eu/Result.do?T1=V3&T2=2010&T3=78&RechType=RECH_naturel&Submit=Search. [7] Na trenutnih pogajanjih o Omnibus II sozakonodajalca razpravljata o pooblastilu, v skladu s katerim bi EIOPA pripravil regulativne tehnične standarde in izvedbene tehnične standarde za zavarovanja na istem področju. [8] Glej sliko 1 v Prilogi k temu poročilu. [9] Glej sliko 2 v Prilogi k temu poročilu. [10] Člen 10(3) MiFID; člen 19(1) CRD; člen 57(1) Solventnosti II. [11] Direktiva o kvalificiranih deležih z vključitvijo enake zahteve glede uradnega obveščanja spreminja pet sektorskih direktiv. Izraz „nadzorovani subjekt“ nadomešča izraze „kreditna institucija“, „zavarovalnica“, „pozavarovalnica“ in „investicijsko podjetje“, ki se uporabljajo v sektorskih direktivah. [12] Točka 6 odstavka 15 Dodatka I k smernicam 3L3. [13] V skladu s točko 1 Dodatka I k Smernicam 3L3 „osebe delujejo usklajeno, kadar se vsaka od njih odloči uveljaviti svoje pravice, povezane z deleži, ki jih pridobi v skladu z eksplicitnim ali implicitnim medsebojnim sporazumom“. [14] Člen 2(1)(d) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/25/ES z dne 21. aprila 2004 o ponudbah za prevzem, UL L 142, 30.4.2004, str. 12. [15] Člen 10(a) Direktive 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu, UL L 390, 31.12.2004, str. 38. Na voljo na naslovu: http://eur-lex.europa.eu/Result.do?T1=V3&T2=2004&T3=109&RechType=RECH_naturel&Submit=Search. [16] V skladu z odstavkom 19 smernic 3L3 „načelo sorazmernosti pomeni, da je treba v primeru transakcij znotraj skupine v skupini obstoječega delničarja, kadar se neposredni ali končni lastniški delež finančne institucije ni dejansko ali znatno spremenil, ciljnemu nadzorniku zagotoviti ustrezne informacije. Po drugi strani delničarjeva skupina ne sme biti ponovno ocenjena, saj transakcija ne vpliva na vlogo, ki jo ima v finančni instituciji“. [17] Člen 10b(1)(c) MiFID; člen 19a(1)(c) CRD; člen 59(1)(c) Solventnosti II. [18] Odstavki 56–66. [19] Člen 10b(1)(e) MiFID; člen 19a(1)(e) CRD; člen 59(1)(e) Solventnosti II. [20] Člen 10a(1) MiFID; člen 19(2) CRD; člen 58(1) Solventnosti II. [21] Člen 10a(1) MiFID; člen 19(2) CRD; člen 58(1) Solventnosti II. [22] Komisija je statistične podatke prejela od 25 držav članic. Poleg tega so številne države članice v svoje odgovore vključile podatke o pridobitvah kvalificiranih deležev v družbah za upravljanje KNPVP. Obveznost uradnega obveščanja o predlagani pridobitvi kvalificiranega deleža v družbah za upravljanje KNPVP je določena v členu 11(1) Direktive 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP), UL L 320, 17.11.2009, str. 32. Na voljo na naslovu: http://eur-lex.europa.eu/Result.do?T1=V3&T2=2009&T3=65&RechType=RECH_naturel&Submit=Search.