EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 18.5.2022 JOIN(2022) 13 final SKUPNO SPOROČILO EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU Strateško partnerstvo z Zalivom



1. Uvod Zaliv je dinamična sosednja regija ter pomemben prehod med Evropo, Azijo in Afriko. Varnost in stabilnost v zalivski regiji neposredno vplivata na EU. Podobno lahko EU zalivskim partnerjem veliko ponudi kot največji enotni trg na svetu, trgovinski blok in vlagateljica, vodilna na področju raziskav in inovacij ter pomembna posrednica in promotorka multilateralizma, demokracije in družbene preobrazbe, vključno s človekovimi pravicami in enakostjo spolov. V času negotovosti in velikih izzivov za mednarodni red, ki temelji na pravilih, v Evropi in zalivski regiji in medtem, ko se svet spoprijema s posledicami ruske agresije proti Ukrajini in pandemije COVID-19 ter nujnostjo zelenega in digitalnega prehoda, ima lahko Evropska unija velike koristi od trdnejšega in bolj strateškega partnerstva z Zalivskim svetom za sodelovanje (v nadaljnjem besedilu: GCC) in njegovimi državami članicami. Povečanje trgovine in naložb, boj proti podnebnim spremembam, zagotavljanje globalnega zdravja, energetske varnosti in nemotenega zelenega prehoda, spoprijemanje z vse večjim globalnim razvojem in humanitarnimi potrebami ter spodbujanje miru in stabilnosti in umiritve napetosti v širši regiji so vprašanja močnega skupnega interesa. Strateško partnerstvo med EU in GCC ter njunimi državami članicami bo povečalo varnost in blaginjo obeh partnerjev in naredilo resnično spremembo v obvladovanju svetovnih izzivov. To partnerstvo bo temeljilo na tradicionalnih, že obstoječih trdnih povezavah med posameznimi državami članicami GCC in EU. Z razvojem in dozorevanjem odnosov se bo morda odprla tudi možnost za vključitev drugih ključnih zalivskih držav. Trdnejše partnerstvo z zalivsko regijo ima ključno vlogo pri izvajanju evropske strategije za REPowerEU in dopolnilne zunanje energetske strategije EU. Ta vključuje pomembne teme, kot so povečanje oskrbe z utekočinjenim zemeljskim plinom (UZP), ukrepe za stabilizacijo naftnih trgov, sodelovanje na področju vodika, energijske učinkovitosti in hitrejše uporabe energije iz obnovljivih virov. Nedavni razvoj v Zalivu je spodbuden. Konec nesoglasij v GCC leta 2021 je olajšal nadaljevanje in širitev sodelovanja med EU in GCC. Obetavne družbene in gospodarske spremembe, ki potekajo v državah članicah GCC na podlagi ambicioznih programov preoblikovanja (v nadaljnjem besedilu: vizije), ter njihov nadaljnji razvoj ponujajo najrazličnejše priložnosti za sodelovanje in naložbe. Poleg tega bi lahko pozitiven izid pogajanj na Dunaju, katerih namen je olajšati vrnitev Združenih držav Amerike k jedrskemu dogovoru z Iranom ter nadaljevati popolno izvajanje vseh zavez Združenih držav Amerike in Irana v okviru tega dogovora, zagotovil platformo za nadaljnja prizadevanja za zmanjšanje napetosti in krepitev zaupanja v širši regiji. Glede na obseg razvoja od sklenitve sporazuma o sodelovanju med EU in GCC iz leta 1989 ter potrebo po veliko trdnejšem in celovitejšem sodelovanju je EU odločena, da bo sodelovala z zalivsko regijo in oživila sodelovanje s trdnim strateškim partnerstvom in trdnimi dvostranskimi institucionalnimi okviri. Zato je v tem skupnem sporočilu predlagano trdnejše partnerstvo na več ključnih področjih politike in navedenih je več konkretnih predlogov, kako lahko EU in GCC ter njune države članice okrepijo sodelovanje v njihovem skupnem interesu, z jasnim poudarkom na doseganju rezultatov. 2. Partnerstvo za blaginjo EU in GCC skupaj predstavljata 20 % svetovnega gospodarstva in 17,5 % svetovne trgovine ter zagotavljata več kot polovico neposrednih tujih naložb na svetu. EU je bila leta 2020 največja uvozna partnerica in četrta največja izvozna partnerica GCC (z deležema 17,8 % oziroma 6,9 %) . Privilegiran trgovinski in naložbeni odnos med EU in GCC ter njunimi državami članicami je tema močnega skupnega interesa, poleg tega pa je vse pomembnejši in ima jasen nadaljnji potencial. To je še pomembneje v hitro spreminjajočih se geopolitičnih razmerah, v katerih mora EU sklepati zavezništva in vzpostavljati platforme za sodelovanje, da bi lahko uresničila cilje in krepila svojo odprto strateško avtonomijo. Zaradi ruske agresije proti Ukrajini si bo EU dejavno prizadevala za razvoj močnejših vezi z GCC, da bi poiskala alternativne vire energije, vključno z obnovljivimi viri energije. EU in GCC sta na podlagi sporazuma o sodelovanju iz leta 1989 začela pogajanja o sporazumu o prosti trgovini, ki so se prenehala leta 2008, predvsem zaradi različnih ravni ambicioznosti v zvezi s ključnimi točkami. Od takrat se je okvir EU za sporazume o prosti trgovini nadalje razvil in zdaj vključuje ambiciozne določbe o trajnostnem razvoju, pravicah delavcev ter postopni odpravi izvoznih dajatev in drugih ukrepov, ki izkrivljajo trgovino in naložbe. Z razpravami na strokovni ravni se še naprej izboljšuje vzajemno razumevanje stališč zaradi morebitnih pogajanj o trgovinskem sporazumu, ki bi obravnaval vprašanja skupnega interesa, vključno z okrepljenim trgovinskim in naložbenim okoljem, regulativnim in carinskim sodelovanjem ter cilji trajnostnega razvoja. Medtem bo EU proučila načine za poglobitev gospodarskega partnerstva ter okrepitev obstoječega dialoga med EU in GCC o trgovini in naložbah, da bi se dodatno olajšalo regulativno sodelovanje, povečalo varstvo pravic intelektualne lastnine, vključno z geografskimi označbami, dodatno okrepilo sodelovanje na področju carine in boja proti goljufijam, vključno z bojem proti ponarejanju in tihotapljenju, podprli energija iz obnovljivih virov, energijska učinkovitost in učinkovita raba virov ter digitalno trgovanje pa tudi spodbudile trajnostne in globalne dobavne verige. EU in GCC bosta usklajevala stališča o večstranskih programih trgovinske politike, tudi v okviru Svetovne trgovinske organizacije o njeni reformi. EU si bo prizadevala tudi za okrepitev sodelovanja med EU in GCC v zvezi z gospodarskim povezovanjem ter trajnostnim poslovnim in naložbenim okoljem z dobro delujočimi in pravičnimi trgi, na katerih si lahko podjetja konkurirajo na podlagi uspešnosti pod enakimi konkurenčnimi pogoji, in obravnavala bo nepoštene trgovinske prakse ali subvencije, ki izkrivljajo konkurenco. Poleg tega bo EU utrdila dvostranska gospodarska partnerstva s posameznimi državami članicami GCC, ki dopolnjujejo obstoječe trgovinsko in naložbeno partnerstvo med EU in GCC. To bi prispevalo tudi h gospodarski diverzifikaciji, za katero imajo zalivske države velik interes. Te države so sprejele strateške vizije , katerih cilj je diverzificirati njihova gospodarstva, pri čemer se odmikajo od odvisnosti od prihodkov od nafte in plina. Osredotočene so tudi na razvoj drugih sektorjev in trdnega zasebnega sektorja, ki lahko ustvarja delovna mesta, rast in tuje naložbe, ter na obravnavanje izkrivljanj na trgu dela z ustvarjanjem delovnih mest za svoje državljane. EU in njene države članice bi si lahko z državami članicami GCC izmenjale dobre prakse o tem, kako spodbuditi ugodno poslovno okolje za mala in srednja podjetja v sektorjih, kot so digitalizacija, energija, zeleno gospodarstvo in trajnostni turizem, ter o podpori usklajevanju učnih načrtov ter razvoju in podpori podjetniške kulture. EU bo še naprej sodelovala z GCC, da bi dodatno izboljšala poslovno sodelovanje z odpravo preostalih ovir za dostop do trga ter podporo pravičnim, preglednim in nediskriminatornim politikam, ki spodbujajo naložbe. EU namerava za dosego teh ciljev podpreti ustanovitev gospodarske zbornice EU v državah članicah GCC . Gospodarska preobrazba, ki trenutno poteka v obeh regijah, je priložnost za razmislek o tem, kako najbolje odpraviti pomanjkanje delovne sile in zagotoviti, da imajo naša gospodarstva znanja in spretnosti, ki jih potrebujejo za rast in inovacije, s poudarkom na mobilnosti mladih med EU in državami članicami GCC. Zalivske države so pomembne partnerice pri skupnih prizadevanjih za odpravo posledic pandemije COVID-19, svetovno zdravstveno varnost in mednarodne pobude za izboljšanje pripravljenosti in odzivanja na pandemijo. Skupna prizadevanja bodo pomembna za nadaljnje izboljšanje zagotavljanja javnega zdravja in zagotovitev trdnega svetovnega okvira, ki bo povečal odpornost in zmogljivost odzivanja na prihodnje zdravstvene krize. Nadaljnje delo v zvezi s povezovanjem zalivskih držav s sistemom digitalnega COVID potrdila EU in priznavanjem cepljenj bi podprlo varna mednarodna potovanja in prispevalo k svetovnemu okrevanju. EU bo sodelovala z njimi tudi v zvezi z instrumenti za dolgoročno okrevanje in instrumentom NextGenerationEU ter jih prosila za podporo pri svoji diverzificirani strategiji financiranja, ki vključuje izdajanje srednje- in dolgoročnih obveznic. EU bo tudi izboljšala in okrepila skupna prizadevanja na področju pripravljenosti in odzivanja na nevarnosti za javno zdravje. Na področju prevoza si bo EU še naprej prizadevala za izboljšanje sodelovanja z zalivskimi državami na področju letalstva in skupnih prizadevanj za bolj regulativno sodelovanje in konvergenco ter izmenjavo dobrih praks in standardov na področjih, kot so letalska varnost in zaščita, upravljanje zračnega prometa, socialni in okoljski standardi v letalstvu pa tudi pravice potnikov v zračnem prometu. EU podpira tudi regionalno sodelovanje na področju letalstva med zalivskimi državami. Okrepljeno sodelovanje med EU in Zalivom na področju železnic bi lahko zajemalo uporabo sistema EU za železniško signalizacijo ter upravljanje prometa, raziskave in inovacije, brezemisijske tehnologije ter regulativne modele in dobre prakse . Kar zadeva infrastrukturo, bo EU proučila sodelovanje z zalivskimi državami, tudi v zvezi s tekočimi razpravami o prihodnjem vsesredozemskem prometnem omrežju v južnem sosedstvu, katerega namen je spodbuditi trdnejše povezave s sosednjimi strateškimi koridorji v podsaharski Afriki in Srednji Aziji. EU bo nadaljevala dialog z regijo o pomorskem prometu in prizadevanjih za okrepitev sodelovanja, zlasti na področju pomorske varnosti, varstva okolja in medsebojnih povezav v pomorskem prometu. Še naprej bo sodelovala z zalivskimi državami v okviru Mednarodne pomorske organizacije, da bi se zagotovili varnostni in okoljski standardi na visoki ravni ter ambicioznejši cilji zmanjšanja emisij toplogrednih plinov. EU je odločena, da bo obravnavala izzive in povečala priložnosti, ki jih omogoča digitalizacija, ter sodelovala z GCC, tudi na področju digitalnega prehoda, povezljivosti in inovacij. V okviru strategije Global Gateway bo EU podprla uporabo digitalnih omrežij in infrastruktur v manj pokritih regijah po svetu, pri čemer bo zagotovila njihovo varnost, odpornost in verodostojnost ter zavarovala osebno integriteto, zlasti s spodbujanjem nabora orodij EU za kibernetsko varnost tehnologije 5G. EU bo podprla povečanje varne mednarodne povezljivosti, zlasti med Evropo in Zalivom, in se bo vključila v razprave o podpori pristopu k digitalizaciji, osredotočenemu na človeka, vključno s spoštovanjem univerzalnih vrednot. To lahko v zameno odpre možnosti za nadaljnje sodelovanje na področju podatkovnega gospodarstva, visokozmogljivostnega računalništva ali pristopa k umetni inteligenci, osredotočenega na človeka. Izhodišče za okrepitev podatkovnega gospodarstva bi lahko bila proučitev skupnih interesov za sodelovanje na področju industrijskih podatkovnih prostorov. EU in GCC lahko sodelujeta pri nadaljnjem podpiranju digitalnega izpopolnjevanja državljanov držav članic GCC, zlasti žensk in mladih, da bi lahko izkoristili priložnosti digitalnega prehoda. Prouči se lahko skupni interes za sodelovanje v zvezi s konceptom EU o vozliščih za digitalne inovacije. EU bo tudi podprla izmenjave z zalivskimi državami o politikah in praksah EU za varstvo podatkov, da bi se spodbudilo nadaljnje zbliževanje s standardi EU in mednarodnimi standardi. S sodelovanjem med EU in državami članicami GCC na področju raziskav in inovacij se bodo oblikovali novi trgi in delovna mesta, prispevalo se bo k diverzifikaciji gospodarstva in okrevanju gospodarstva v regiji ter obravnavali se bodo družbeni izzivi, kot so podnebni in energetski prehod in svetovni zdravstveni izzivi. To sodelovanje bo temeljilo na novi strategiji EU , ki bo tudi podprla in usmerjala mednarodno sodelovanje v okviru okvirnega programa Obzorje Evropa . Spodbujalo bo odprtost, uravnoteženo z višjo stopnjo vzajemnosti, in si prizadevalo za enake konkurenčne pogoje na podlagi spoštovanja temeljnih načel, kot so akademska svoboda, enakost spolov, etika, integriteta ter vključenost raziskav, odprte znanosti in oblikovanja politike, ki temelji na dokazih.

EU namerava okrepiti sodelovanje z GCC v zvezi z vesoljskimi vprašanji. Države članice GCC so postale dejavnejše na tem področju in so izrazile interes za skupni razvoj vesoljskega dopolnilnega sistema za GPS in Galileo, da bi se zajela zalivska regija. To bo varnostno kritičnim aplikacijam omogočilo uporabo sistemov GPS in Galileo za zelo natančno približevanje letališčem, s čimer se bo zmanjšala potreba po zemeljski infrastrukturi . V okviru sodelovanja med EU in GCC bi se lahko obravnavala tudi uporaba podatkov, pridobljenih z opazovanjem Zemlje, ki jih zagotavlja evropski sistem Copernicus, za dejavnosti, kot so spremljanje onesnaževanja ali meritve vodnih hlapov. Glavni ukrepi: ·Okrepiti sodelovanje med EU in GCC na področju trgovine in naložb na splošno, vključno z gospodarskim povezovanjem in diverzifikacijo gospodarstva, ter zlasti obstoječi dialog med EU in GCC o trgovini in naložbah. To bi vključevalo preučitev možnosti, da se doseže skupno razumevanje o morebitnih pogajanjih o trgovinskem sporazumu, ki bi obravnaval vprašanja skupnega interesa, vključno z okrepljenim trgovinskim in naložbenim okoljem, regulativnim in carinskim sodelovanjem ter cilji trajnostnega razvoja. ·Organizirati izmenjave na področju zaposlovanja mladih in ustanavljanja podjetij. ·Skupna prizadevanja za spoprijemanje s pandemijo COVID-19, zlasti v zvezi s priznavanjem potrdil in cepljenj. ·Izboljšati in okrepiti skupna prizadevanja na področju pripravljenosti in odzivanja na nevarnosti za javno zdravje ter si prizadevati za izboljšano svetovno zdravstveno strukturo za boj proti zdravstvenim krizam. ·Izboljšati sodelovanje na področju vprašanj v zvezi s prevozom, vključno z regulativnimi vidiki, varnostjo, upravljanjem prometa, medsebojnimi povezavami ter socialnimi in okoljskimi standardi. ·Nadaljnje sodelovanje na področju razvoja pristopa k digitalizaciji, osredotočenega na človeka, tudi z vidika povezljivosti, razvoja infrastrukture, digitalnega prehoda, digitalnih spretnosti in znanj ter varstva podatkov. ·Povečati ozaveščenost o priložnostih za sodelovanje na področju raziskav in inovacij ter priložnostih za institucionalno usposabljanje, tudi v okviru programa Obzorje Evropa. ·Okrepiti sodelovanje na področju vesoljskih vprašanj. 3. Partnerstvo za zeleni prehod in trajnostno energetsko varnost Glede na obseg izzivov zaradi podnebnih sprememb in priložnosti, ki jih lahko zagotovi zeleni prehod, je združitev moči zelo pomembna za EU in zalivsko regijo. Doseganje prevladujočih ciljev trajnostnega razvoja ZN ter prevladujočih ciljev Pariškega sporazuma in Konvencije o biološki raznovrstnosti so ključne skupne prednostne naloge. Medtem ko so zalivske države novi akterji na mednarodnem prizorišču boja proti podnebnim spremembam, ki zlasti vplivajo na zalivsko regijo, lahko EU kot pionirka pobud na področju podnebnih sprememb zagotovi strokovno znanje in izkušnje na povezanih področjih. Hkrati so zalivski partnerji zanesljivi ponudniki utekočinjenega zemeljskega plina ter imajo pomembno vlogo in nadaljnji potencial v zvezi s splošno trajnostno energetsko varnostjo in nemotenim prehodom na neto ničelne emisije. Ker pa so zalivske države največji proizvajalec fosilnih goriv na svetu, bodo morale sprejeti drzne ukrepe za dolgoročno preusmeritev od tega gospodarskega modela, pri čemer ne bodo postale le pomembni izvozniki, ampak tudi glavni vlagatelji v energijo iz obnovljivih virov in energijsko učinkovitost na širšem Bližnjem vzhodu ter finančni podporniki svetovnih prizadevanj v zvezi s podnebjem. Hkrati je EU zainteresirana za alternativne vire energije in bo vse bolj potrebovala znaten uvoz obnovljive energije iz različnih virov z razvojem ugodnega okolja za neizkrivljeno trgovanje z izdelki zelene energije in naložbe vanje. Zato obstaja prevladujoč skupni interes za bolj strateško vključevanje, pospešitev zelenega prehoda in prehoda na krožno gospodarstvo, obravnavanje zadevnih trgovinskih interesov obeh regij ter uspešno izpolnjevanje s podnebjem povezanih zavez. To se odraža tudi v zunanji energetski strategiji EU. Nedavne napovedi o ogljični nevtralnosti, ki so jih predložili zalivski partnerji, so pomembni koraki naprej za zapolnitev vrzeli pri blažitvi podnebnih sprememb in približevanje cilju Pariškega sporazuma, da se dvig temperature omeji na 1,5 °C, pri čemer jih morajo spremljati enako ambiciozne dolgoročne strategije za razvoj z nizkimi emisijami toplogrednih plinov. Zdaj je treba dati prednost izpolnjevanju danih zavez in napovedi ter postopnemu odpravljanju subvencionirane energije iz fosilnih goriv. Zmanjšanje emisij metana je še eno možno področje sodelovanja med EU in Zalivom, ki bi lahko prispevalo k doseganju postopnega odpravljanja fosilnega zemeljskega plina ter prehodu na bioplin in biometan, obnovljiva in nizkoogljična vodikova in sintetična goriva. EU bo tudi okrepila sodelovanje z zalivskimi državami na področju podnebnih ukrepov in prehoda na čisto energijo, tako da bo olajšala izmenjave in partnerstva v zvezi z energijo iz obnovljivih virov (vključno z obnovljivim vodikom), energijsko učinkovitostjo, vključno z načelom „energijska učinkovitost na prvem mestu“, zajemanjem, uporabo in shranjevanjem ogljika, določanjem cen za emisije ogljika in trgi ogljika, prilagajanjem podnebnim spremembam ter zmanjševanjem tveganja nesreč in odpornostjo proti njemu. V okviru tega sodelovanja se bodo tudi proučili dobre prakse, tehnološke možnosti, inovacije, regulativni okviri in standardi. EU si bo še naprej prizadevala za dejavno vključevanje Mednarodne agencije za obnovljivo energijo (IRENA) in podporo zanjo v Združenih arabskih emiratih, s čimer bi se lahko zagotovila uporabna možnost za delo na področju prehoda na čisto energijo. EU bo sodelovala z zalivskimi državami in predvsem z Združenimi arabskimi emirati v zvezi s pripravami za COP27 v Egiptu in COP28 v Združenih arabskih emiratih ter z okviri, kot sta savdska zelena pobuda in zelena pobuda Bližnjega vzhoda. Za zeleni prehod ter prilagajanje podnebnim spremembam in njihovo blažitev bodo potrebne obsežne naložbe na svetovni ravni. Strategija Global Gateway zagotavlja uporaben okvir za skupen podvig z Zalivom, da se spodbudijo trajnostne naložbe v širši regiji Bližnjega vzhoda in tudi Afriki. Lahko bi bila ključna za združitev naložbenih zmogljivosti EU, zalivskih držav in njihovih finančnih institucij ter za učinkovito vključevanje zasebnega sektorja, da bi se sprostili potreben kapital, strokovno znanje in izkušnje. Sodelovanje med EU in GCC ima lahko pomembno vlogo pri usklajevanju finančnih tokov s potjo k razvoju z nizkimi emisijami toplogrednih plinov in razvoju, odpornemu proti podnebnim spremembam, zlasti z vidika cilja podnebnega financiranja za obdobje po letu 2025. EU in zalivske države bodo okrepile sodelovanje z izmenjavo pobud za trajnostno financiranje in izdajanjem zelenih obveznic, vključno z evropskimi, zalivskimi in večstranskimi razvojnimi finančnimi institucijami, in z razpravami v okviru ustreznih mednarodnih forumov. Zato EU spodbuja sodelovanje zalivskih držav v mednarodni platformi za trajnostno financiranje. Partnerstvo med EU in GCC bo ključno tudi v kontekstu svetovne in regionalne trajnostne energetske varnosti in nemotenega zelenega prehoda, kot se odraža v zunanji energetski strategiji EU, objavljeni vzporedno s tem sporočilom. Države članice GCC so bogate z nekaterimi najboljšimi viri sončne in vetrne energije na svetu, zato imajo velik potencial za vodilni položaj pri prehodu na trajnostnost in razogljičenje, tudi z izboljšanjem energijske učinkovitosti in uporabo načela „energijska učinkovitost na prvem mestu“. Sodelovanje med EU in Zalivom se bo med drugim osredotočalo na strokovno znanje, tehnologijo, regulativne okvire, standarde in naložbe. Zalivske države lahko prispevajo k omejitvi nestanovitnosti trgov, na katere vpliva energetski prehod, tudi s povečanim izvozom utekočinjenega zemeljskega plina kot alternative plinu iz plinovoda. Vendar ima lahko zalivska regija tudi vlogo proizvajalca in dobavitelja razogljičene energije, vključno z obnovljivim vodikom in električno energijo. Sporočilo REPowerEU poudarja potrebo po nadomestitvi plina z višjimi ravnmi energije iz obnovljivih virov, vključno z vodikom. To bo skupaj s prizadevanji zalivskih partnerjev, da bi postali vodilni izvozniki, zagotovilo nove možnosti sodelovanja med EU in GCC. EU bo proučila priložnosti za proizvodnjo in trgovino, da se omogoči neizkrivljen uvoz zlasti obnovljivega vodika, in sicer na podlagi obstoječih projektov, zlasti v vzhodnem in južnem Sredozemlju. Integrirana infrastruktura za plin in vodik, naprave za shranjevanje vodika ter pristaniška infrastruktura so nujne za EU in zalivske države. EU si že prizadeva za sredozemsko partnerstvo za zeleni vodik in bo z zalivskimi državami preučila možnosti za sklenitev partnerstev za zeleni vodik. Spodbujala bo tudi tesnejše sodelovanje na področju električne povezljivosti in trajnostnih prometnih povezav. Poleg tega si bo prizadevala za priložnosti za tristransko sodelovanje na področju pravičnega prehoda na čisto energijo, zlasti z Afriko, Azijo in širšim Bližnjim vzhodom. EU bo spodbujala regionalno povezovanje in sodelovanje na področju energije.

EU in zalivske države bi lahko nadalje sodelovale tudi na področju okoljskih vprašanj. Ohranjanje in trajnostna uporaba ter upravljanje morij, morski viri in upravljanje voda, vključno s povezavo med vodo in energijo, pa tudi potreba po obravnavanju onesnaženja morja, zlasti na močno urbaniziranih obalnih območjih, so področja skupnega interesa. Glede na obseg pomorskega prometa iz Zaliva prek Arabskega morja v Sredozemlje bo EU proučila nadaljnje sodelovanje v zvezi z zmanjšanjem ravni emisij v pomorskem prometu. Nadalje bi se lahko proučile tudi priložnosti za sodelovanje na področju ribištva in akvakulture, razsoljevanja in obalnega turizma. Organizirati bi bilo treba tudi nadaljnje izmenjave med EU in GCC v zvezi s svetovnim okvirom ukrepanja za biotsko raznovrstnost, s čimer bi se razširila obstoječa morska zavarovana območja v Zalivu. Drugi vidiki, ki bi se lahko zajeli, vključujejo obravnavanje vseh vzrokov za izgubo biotske raznovrstnosti, obnovo ekosistemov, razvoj in izvajanje strategij proti invazivnim vrstam ter sodelovanje z drugimi sektorji, kot sta promet in industrija. EU bo z zalivskimi državami izmenjala strokovno znanje o krožnem gospodarstvu, na primer ukrepe za zmanjšanje količine odpadkov in trajnostno ravnanje z odpadki ter recikliranje, in bo z njimi tesno sodelovala pri oblikovanju pravno zavezujočega instrumenta za zaustavitev onesnaževanja s plastiko. EU bo z zalivskimi državami sodelovala tudi za vzpostavitev pravičnih, trajnostnih, zdravih in okolju prijaznih prehranskih sistemov – v skladu s strategijo EU „od vil do vilic“, sporočilom o zagotavljanju prehranske varnosti in krepitvi odpornosti prehranskih sistemov, da bi se okrepila svetovna prehranska varnost. To je zlasti pomembno z vidika učinka ruske agresije proti Ukrajini in njenih posledic za svetovne živilske trge. EU in zalivske države bodo sodelovale tudi v boju proti dezertifikaciji in krčenju gozdov ter pri razvoju agrotehnologije za suho podnebje. Partnerstvo z Zalivom na teh področjih bo osredotočeno na dvostransko in regionalno raven. Okviri, kot sta savdska zelena pobuda in zelena pobuda Bližnjega vzhoda, bi lahko zagotovili pomembno priložnost za dialog. EU bo spodbujala tudi tristransko sodelovanje, katerega dober primer je projekt razsoljevanja za električno energijo, pri katerem sodelujejo Izrael, Jordanija in Združeni arabski emirati. Glavni ukrepi: ·Vzpostavitev namenske strokovne skupine EU in GCC za energijo in podnebje, da bi se okrepil politični dialog o zelenem prehodu na regionalni in dvostranski ravni. ·Organizirati letna ministrska srečanja EU in GCC o zelenem prehodu, ki se dopolnjujejo s povezanimi pobudami zasebnega sektorja (npr. zeleni poslovni forum), da bi se opredelile nadaljnje konkretne skupne pobude. ·Dodatno olajšati regulativno sodelovanje in infrastrukturne povezave, podpreti razvoj energije iz obnovljivih virov, energijsko učinkovitost in proizvodnjo ter spodbuditi vzpostavljanje konkurenčnih trgov, ki omogočajo trgovanje z energijo iz obnovljivih virov brez omejitev izvoza in izkrivljanj cen. ·Razviti sodelovanje na področju trajnostnega financiranja, tudi na podlagi partnerstva z evropskimi in zalivskimi finančnimi institucijami. ·Vzpostaviti namenski instrument, ki bo omogočal izmenjavo strokovnega znanja o področjih politike v zvezi z modeli za zeleni prehod, krožno gospodarstvo in trajnostno rast, ter pomagati pri operacionalizaciji sodelovanja med EU in GCC na področju zelenega prehoda. ·Organizirati seminar na visoki ravni o zelenem prehodu ob pričakovanju COP27 in COP28. ·Sprejeti pobudo za zavarovanje morskega območja okrog Arabskega polotoka, da bi se vzpostavili zavarovana območja in skupni mehanizmi za preprečevanje onesnaževanja morskega okolja ter izboljšanje sodelovanja na področju morske znanosti in pomoči pri nesrečah/zmanjšanja tveganja. 4. Partnerstvo za regionalno stabilnost in svetovno varnost Ohranjanje miru, varnosti in stabilnosti v širši zalivski regiji je ključna prednostna naloga EU ter pomemben skupni interes z GCC, njegovimi državami članicami in drugimi mednarodnimi in regionalnimi partnerji. Nestabilnost v širši zalivski regiji neposredno vpliva na varnost in gospodarske interese EU ter ima posledice ne le za sosedstvo EU, ampak tudi za druga območja skupnega interesa, kot sta Afriški rog in Sahel. Ker so zalivske države vse bolj dejavne v svoji regiji ter na širšem Bližnjem vzhodu in drugod, je jasno, da bo za trajno stabilnost v širšem sosedstvu EU treba z njimi tesno sodelovati. Zalivske države so nedavno naredile pozitivne korake, kot so sklenitev sporazuma iz mesta Al Ula, ki označuje konec nesoglasij v GCC, sporazumi z Izraelom o normalizaciji in prizadevanja nekaterih držav članic GCC za nadaljevanje ali poglobitev dialoga z Iranom. Ta razvoj zagotavlja zalivskim državam priložnost za izboljšanje širše regionalne stabilnosti na podlagi spoštovanja načel Ustanovne listine Združenih narodov in mednarodnega prava, dogovorjenega sklopa skupnih interesov ter univerzalnih načel in vrednot, kot so dobri sosedski odnosi, nevmešavanje v notranje zadeve, mirno reševanje sporov in neširjenje jedrskega orožja, pa tudi s postopno gradnjo regionalne varnostne strukture. Zagotovil bi tudi uporabno platformo za sodelovanje na področju širših družbenih vprašanj in gospodarskega povezovanja. EU, ki je sama uspešen projekt miru, je lahko dragocen partner pri zagotavljanju podpore tem ciljem. EU usklajuje prizadevanja za zagotovitev popolnega in učinkovitega izvajanja skupnega celovitega načrta ukrepanja, ki lahko prispeva k celovitim in trajnim prizadevanjem za zagotovitev, da bo zalivska regija ostala trajno brez jedrskega orožja, ter lahko pomaga pri obravnavanju drugih regionalnih vprašanj. Pozitiven zaključek pogajanj na Dunaju, katerih namen je olajšati vrnitev Združenih držav Amerike k jedrskemu dogovoru z Iranom ter nadaljevati popolno izvajanje vseh zavez Združenih držav Amerike in Irana v okviru tega dogovora, bi lahko zagotovil platformo za nadaljnja prizadevanja za zmanjšanje napetosti in krepitev zaupanja v širši regiji. Države v regiji – na obeh straneh Zaliva – bi seveda morale voditi in usmerjati ta prizadevanja, EU in širša mednarodna skupnost pa lahko ponudita in bi morali ponuditi podporo in svetovanje. V tem kontekstu bo EU pripravljena sodelovati z GCC, njegovimi državami članicami, Iranom in drugimi ključnimi državami v regiji, na podlagi postopnega in vključujočega pristopa, ob popolni preglednosti in s končnim ciljem razvoja ureditev, ki zagotavljajo večjo varnost vseh držav v zalivski regiji. V ta namen bi si EU lahko prizadevala za dialog in ukrepe za preglednost in krepitev zaupanja ter izmenjala strokovno znanje na področjih, kot so pomorska varnost/zaščita; preprečevanje konfliktov in mediacija, pripravljenost na nesreče in odzivanje nanje; kemična, biološka, radiološka in jedrska varnost; boj proti terorizmu; kibernetska varnost in boj proti dezinformacijam. Poleg tega bi lahko namenski politično-vojaški dialog z GCC in njegovimi državami članicami olajšal izmenjavo informacij o vojaških vajah, politiki in proračunih, prostovoljnih ukrepih za izboljšanje preglednosti pri oborožitvah, ureditvah nadzora nad oborožitvijo v podporo Konvenciji o klasičnem orožju in Ottawski konvenciji o prepovedi protipehotnih min ter učinkovitem izvajanju sporazumov o neširjenju jedrskega orožja. Ta dialog bi se lahko dopolnil s stiki med vojskami. Te dejavnosti bi lahko srednje- in dolgoročno pripomogle k strukturiranemu postopku dialoga, ki ga spodbuja EU in ki bi lahko postopno prispeval k bolj vključujoči regionalni varnostni strukturi. Regionalna konferenca o sodelovanju in partnerstvu v Bagdadu ter postopek nadaljnjega spremljanja, pri katerem sodeluje EU, je lahko koristen primer postopkov, ki jih vodi regija.

Z izboljšanim sodelovanjem na področju pomorske varnosti na podlagi mednarodnega prava bi se lahko okrepil red na morju, ki temelji na pravilih, vključno s pravico do plovbe in preleta. To bi lahko vključevalo kanale za zmanjšanje tveganja nesreč, izmenjavo pomorskih informacij, preprečevanje incidentov in kodekse ravnanja . Vse večja regionalna prisotnost operacije EU ATALANTA omogoča tako sodelovanje. EU bi lahko tudi proučila dodatno sodelovanje na podlagi pomorske ozaveščenosti pod vodstvom Evropske unije v okviru operacije Hormuška ožina, katere cilj je podpreti okolje za varnejšo plovbo in umiritev razmer. Prisotnost na morju v severozahodnem Indijskem oceanu, ki jo koordinira EU, in vzpostavitev interesnega pomorskega območja EU v skladu z indijsko-pacifiško strategijo EU bi poleg tega lahko zagotovili širšo platformo za to delo ob usklajevanju z mednarodnimi in regionalnimi partnerji. EU in GCC bi lahko izmenjala dobre prakse o preprečevanju nesreč in pripravljenosti nanje, zlasti na podlagi izboljšanega sodelovanja med Centrom EU za usklajevanje nujnega odziva in Centrom GCC za ravnanje v izrednih razmerah. Kje je ustrezno, bo EU predlagala tudi tehnične izmenjave z drugimi zalivskimi državami, Ligo arabskih držav in Arabskim mehanizmom usklajevanja za zmanjševanje tveganja nesreč, da bi prispevali k regionalni čezmejni gradnji zmogljivosti. Glede na vse večjo vlogo jedrske energije v državah članicah GCC bi lahko EU predvidela okrepitev sodelovanja na področju jedrske varnosti ter pripravljenosti in odzivanja v jedrskih izrednih razmerah, tudi v zvezi s posledicami namernih ali nenamernih kemičnih, bioloških, radioloških in jedrskih groženj za javno zdravje. Zlasti bi se lahko jedrska varnost okrepila z namensko tehnično podporo na ključnih področjih, kot je kultura jedrske varnosti ali obvladovanje nesreč, pripravljenost in odzivanje v jedrskih izrednih razmerah pa bi se lahko izboljšala z okrepitvijo izmenjave informacij v izrednih razmerah med EU in GCC v skladu s tekočimi projekti v zvezi s tem. Tako sodelovanje bi moralo potekati med EU in Centrom GCC za ravnanje v izrednih razmerah, vanj pa bi se lahko sčasoma vključile še druge zalivske države. Proučila bi se lahko nadaljnja konsolidacija med regionalnimi partnerji in EU v zvezi s KBRJ, KBRJ zdravstvenimi protiukrepi in upravljanjem materialov KBRJ. Center KBRJ bi moral poleg svoje sedanje osredotočenosti na pripravljenost na biološko nevarnost, kemijsko zaščito in varnost ter odzivanje v izrednih razmerah pandemije COVID-19 predlagati regionalne dejavnosti v zvezi s strateškim nadzorom izvoza blaga z dvojno rabo. EU in zalivske države so že okrepile usklajevanje v zvezi z regionalnimi krizami v širši zalivski regiji, na Bližnjem vzhodu ter v severni Afriki in Afriškem rogu. Mir in stabilnost v tej širši regiji sta močan skupni interes, naj bo to v Iraku, Jemnu, Siriji, Libiji, Libanonu, Izraelu/Palestini ali Somaliji, Etiopiji ali Sudanu. EU prav tako ceni pomembno vlogo GCC in njegovih držav članic pri mednarodni mediaciji. Nedavni primeri vključujejo vlogo Katarja v Afganistanu in Čadu, KSA in Združenih arabskih emiratov v Afriškem rogu, Kuvajta v Libanonu in Omana v Jemnu. EU je pripravljena predlagati tesnejše sodelovanje in izmenjavo metodologij, izkušenj in dobrih praks na področju preprečevanja konfliktov in mediacije na dvostranski in regionalni ravni. Poglobitev sodelovanja z zalivskimi državami na področju boja proti terorizmu se lahko načrtuje v zvezi z vprašanji, kot so boj proti nasilnemu ekstremizmu in radikalizaciji, finančna podpora ekstremizmu, izvoz ekstremistične literature ter teroristične grožnje iz regije in z drugih območij. EU bo preučila možnosti za okrepitev podpore izmenjavi dobrih praks za boj proti ekstremistični propagandi ter spodbujanje produktivne uporabe tradicionalnih in družbenih medijev, vključno s tesnejšim sodelovanjem z obstoječimi organizacijami. Okrepljeno sodelovanje bi lahko vključevalo tudi skupne dejavnosti za povečanje ozaveščenosti o pravnih in institucionalnih okvirih za boj proti financiranju terorizma in preprečevanje pranja denarja. Poleg tega bo EU še naprej sodelovala z zalivskimi državami pri uveljavljanju in spodbujanju globalnega, odprtega, stabilnega in varnega kibernetskega prostora s posebnim poudarkom na kibernetski varnosti in zaščiti kritične infrastrukture pred kibernetskimi napadi. EU bo tudi proučila možnosti za izboljšanje sodelovanja na področju pravosodja in kazenskega pregona, da bi se izboljšal boj proti hudim oblikam čezmejnega organiziranega kriminala, zlasti v zvezi z bojem proti terorizmu, preiskavami pranja denarja, odvzemom premoženjske koristi in bojem proti trgovini z ljudmi. Na voljo sta izmenjava dobrih praks in podpora v okviru globalnega instrumenta EU za pomoč pri mednarodni skladnosti v zvezi s preprečevanjem pranja denarja in obravnavanjem financiranja terorizma, zlasti zaradi upoštevanja priporočil Projektne skupine za finančno ukrepanje (FATF). Okrepilo bi se lahko sodelovanje z Eurojustom, po možnosti z vzpostavitvijo kontaktnih točk, in z Evropskim javnim tožilstvom. Hibridni napadi, kot so umetno izzvani migracijski tokovi in terorizem, vključno s terorističnimi napadi, pri katerih se uporabljajo zrakoplovi brez posadke in projektili, so prizadeli tako EU kot zalivske regije. EU in zalivske države bi morale nadalje sodelovati za učinkovito obravnavanje takšnih izzivov. EU v zvezi z obravnavanjem teh hibridnih groženj poleg tega krepi svojo strateško komunikacijo, da bi se odkrila, analizirala in obravnavala tuja manipuliranja z informacijami in vmešavanja, ki bi lahko podžigala regionalne napetosti. EU si bo prizadevala vzpostaviti okvire za podporo svobodi izražanja, svobodi in pluralnosti medijev, ki so jedro zdravega informacijskega okolja, tudi z zagotavljanjem podpore družbeni odpornosti v regiji ter ozaveščanjem o vse pogostejši uporabi tujih manipuliranj z informacijami in vmešavanj kot orodij zunanje politike. Izvajanje ukrepov za boj proti dezinformacijam in napačnim informacijam bo še naprej ključni vidik tega pristopa . Glavni ukrepi: ·Začeti in dodatno okrepiti politične in namenske dialoge in usklajevanje na področju vprašanj, povezanih z regionalno in svetovno stabilnostjo in varnostjo, vključno s povečanjem odpornosti in odzivanja na hibridne grožnje. ·Predlagati imenovanje posebnega predstavnika EU za varnost v Zalivu. ·Razviti mehanizem sodelovanja za okrepljeno pomorsko varnost na podlagi operacij ATALANTA, EMASoH in koordinirane prisotnosti na morju v severozahodnem Indijskem oceanu. ·Okrepiti tehnično podporo na področju jedrske varnosti ter spodbuditi sodelovanje med EU in Centrom GCC za ravnanje v izrednih razmerah na področju pripravljenosti in odzivanja v jedrskih izrednih razmerah. ·Okrepiti sodelovanje med EU in GCC na področju boja proti terorizmu in boja proti nasilnemu ekstremizmu med EU, GCC in njegovimi državami članicami. ·Razviti vzajemno koristno sodelovanje med Centrom EU za usklajevanje nujnega odziva in Centrom GCC za ravnanje v izrednih razmerah na področju pripravljenosti na nesreče in odzivanja nanje. ·Začeti dialog o kibernetski varnosti. 5. Svetovno humanitarno in razvojno partnerstvo Donatorji iz zalivske regije in njihove finančne institucije so glavni ponudniki uradne razvojne pomoči za humanitarno pomoč in razvojno sodelovanje, njihova pomoč pa je predvsem dvostranska. Boljše in bolj sistematično sodelovanje z donatorji iz zalivske regije, zlasti v zvezi z zagotavljanjem pomoči prek večstranskih agencij in pristopom na podlagi porazdelitve bremena, je nujno za obravnavanje svetovnih izzivov in zlasti popolnoma novih izzivov za mednarodni humanitarni sistem. Ti vključujejo povečevanje vrzeli v financiranju med hitro rastočimi potrebami in razpoložljivimi finančnimi viri, vse pogostejše neupoštevanje mednarodnega humanitarnega prava in dolgotrajne konflikte . Zalivske države donirajo precej humanitarne pomoči. EU bo v okviru političnega dialoga med EU in Zalivom okrepila sodelovanje z zalivskimi državami na področju financiranja, učinkovitosti, kakovostne pomoči in splošne podpore mednarodnemu humanitarnemu sistemu. V tem kontekstu bo posebna pozornost namenjena državam, ki se spoprijemajo z dolgotrajnimi krizami. EU bo tudi spodbudila donatorje iz zalivske regije, naj povečajo svoje sodelovanje s svetovnim humanitarnim sistemom, ki ga koordinirajo ZN, in zadevnimi agencijami ZN ter njihovo večletno financiranje, vključno z Agencijo Združenih narodov za pomoč in zaposlovanje, ki je ključna za stabilnost na Bližnjem vzhodu. Zalivske države imajo glede na svojo geografsko in/ali kulturno bližino in vpliv na nekatere od najhujših kriz tudi posebno vlogo v smislu spodbujanja in uporabe mednarodnega humanitarnega prava v regiji in zunaj nje. EU bo okrepila dialog in dejavnosti zagovarjanja z donatorji iz zalivske regije z namenom spodbujanja spoštovanja mednarodnega humanitarnega prava in humanitarnih načel, da bi olajšala dostop do humanitarne pomoči in zaščite civilistov ter njuno učinkovito zagotavljanje. Spodbuja sodelovanje zalivskih držav pri ustreznih pobudah za razvoj humanitarnih standardov in smernic za pregledno izvajanje teh smernic na podlagi skupnih izkušenj s krizami, kot so tiste v Jemnu, Siriji, Iraku, Libiji, Sahelu, Afriškem rogu in Afganistanu ter kriza ljudstva Rohinga.

EU si bo prizadevala tudi za trdnejša partnerstva z zalivskimi državami, arabskimi finančnimi institucijami in regionalnimi organi, vključno z Organizacijo islamskega sodelovanja (OIC), da bi se obravnavali temeljni politični in strukturni vzroki za konflikte ter bolje povezali politični dialog, pomoč in dolgoročni razvoj v okviru humanitarnega, razvojnega in mirovnega povezovanja. Zlasti bo proučila možnost za skupne celostne pristope k obravnavanju nestabilnosti na Bližnjem vzhodu / v severni Afriki pa tudi v Afriškem rogu in Sahelu ter Srednji Aziji, vključno z Afganistanom. V okviru večstranskih forumov, kot je dialog med arabskimi donatorji in Odborom OECD za razvojno pomoč (DAC) , in z Arabsko usklajevalno skupino bodo potekale namenske izmenjave o temeljnih vzrokih humanitarne krize. Kar zadeva razvojno sodelovanje, zalivski partnerji tesno sodelujejo na področjih, kot so infrastruktura, energija iz obnovljivih virov, zdravje, izobraževanje in nedavni prispevki k mehanizmu COVAX. To zagotavlja priložnosti za morebitna partnerstva na številnih področjih. Prvi korak je vse večje usklajevanje z zalivskimi donatorji in njihovimi finančnimi institucijami v partnerskih državah v skupnem interesu in na mednarodni ravni. Gradnja centralnega obrata za razsoljevanje v Gazi se šteje za vodilni primer sodelovanja med EU in njenimi arabskimi partnerji. EU bo dodatno okrepila politični dialog in usklajevanje donatorjev z zalivskimi donatorji na večstranski ravni, zlasti v okviru dialoga med arabskimi donatorji in OECD DAC o razvoju. Prizadevala si bo za reformo tega dialoga, da bi postal učinkovitejši, pri čemer se bo oprla na pristop Ekipa Evropa, postopke za boljše usklajevanje, socialne in okoljske zaščitne ukrepe ter učinkovitost pomoči. Poleg tega bo EU okrepila svoje odnose z regionalnimi organizacijami in zalivskimi finančnimi institucijami, zlasti Islamsko razvojno banko in Arabsko usklajevalno skupino, s katerimi bo sodelovala pri prednostnih nalogah in načrtovanjih programov ter spodbujala partnerstva z evropskimi finančnimi institucijami. Zlasti bo proučila priložnosti za naložbe v okviru politik in pobud EU, kot so REPowerEU, evropski zeleni dogovor in strategija Global Gateway. V okviru strategije Global Gateway bi lahko EU in zalivski partnerji proučili skupne pobude v tretjih državah na podlagi tristranskega sodelovanja, finančne podpore, gradnje zmogljivosti in tehnične pomoči. Poleg tega steber za hitro odzivanje Instrumenta za sosedstvo ter razvojno in mednarodno sodelovanje (NDICI) – Globalna Evropa zagotavlja priložnosti za obravnavanje skupnih prednostnih nalog zunanje politike na podlagi političnega dialoga. Glavni ukrepi: ·Organizirati ministrsko srečanje EU in GCC o humanitarni pomoči leta 2023. ·Spodbujati učinkovito zagotavljanje humanitarne pomoči na podlagi potreb in splošne podpore za mednarodni humanitarni sistem ter spodbujati spoštovanje mednarodnega humanitarnega prava in humanitarnih načel. Proučiti sinergije v humanitarnih logističnih operacijah in priložnosti za vzporedno financiranje projektov pod vodstvom ZN v krizah v skupnem interesu. ·Okrepitev političnega dialoga in usklajevanja donatorjev z zalivskimi donatorji na večstranski ravni, zlasti v okviru dialoga med arabskimi donatorji in OECD DAC o razvoju. ·Opredelitev priložnosti za sodelovanje pri pobudah strategije Global Gateway ter spodbujanje sodelovanja zalivskih partnerjev z institucijami EU, državami članicami, finančnimi institucijami in zasebnim sektorjem, kar izraža pristop Ekipa Evropa. 6.Partnerstvo za ljudi Družbena in gospodarska preobrazba, ki potekata v zalivski regiji, zagotavljata veliko priložnosti za sodelovanje, zlasti za podporo ambicioznim vizijam preoblikovanja, ki so jih napovedale zalivske države. Diverzifikacija gospodarstva ter naraščajoče število vse bolj dejavnih in „globaliziranih“ mladih sta zalivske države spodbudila k izvajanju notranjih politik družbenega razvoja. Te dolgoročne politike pogosto spremljajo socialne reforme, ki so za te družbe lahko prelomne, zlasti v zvezi s pravicami žensk, vprašanji na področju dela (npr. odprava sistema kafala za delavce migrante) ter versko svobodo in medverskim dialogom. Čeprav izzivi v zvezi s človekovimi pravicami, demokratizacijo in pravno državo ostajajo, lahko EU sodeluje z GCC pri spremljanju teh prizadevanj za reforme, in sicer na osnovi dvostranskih dialogov o človekovih pravicah z državami članicami GCC in z olajšanjem medosebnih stikov, zlasti med mladimi, da bi se poglobilo medsebojno razumevanje in spodbudilo zaupanje med družbama v obeh regijah glede uspešnih dejavnosti sodelovanja. EU bo v zvezi s tem izmenjala svoje izkušnje v zvezi s spodbujanjem vključujočega dialoga s civilno družbo. EU odločno podpira delo, ki ga opravljajo države članice GCC, tudi prek instrumentov EU za sodelovanje, za okrepitev spoštovanja vladavine prava in dobrega upravljanja, da bi se podprli preglednost, odgovornost in zaupanje v institucije. Promovira in izmenjuje lahko svoje izkušnje v zvezi z vključujočim dialogom s civilno družbo in socialnimi partnerji v kontekstu izvajanja socialnih vidikov nacionalnih vizij držav članic GCC. EU zlasti odločno spodbuja države članice GCC, naj izpolnijo svoje mednarodne zaveze o človekovih pravicah, vključno z ratifikacijo ustreznih pogodb ZN o človekovih pravicah, dejavno podporo delu Skupnega urada ZN za človekove pravice in posebnim postopkom ZN, popolnim sodelovanjem z mehanizmi ZN za človekove pravice ter ratifikacijo in izvajanjem konvencij in priporočil Mednarodne organizacije dela. EU bo še naprej zagovarjala in spodbujala pravico do svobode mnenja in izražanja, vključno s pomenom zaščite novinarjev in neodvisnosti medijev. EU je pripravljena izmenjati dobre prakse, zagotoviti tehnično pomoč in zagotavljati strokovno znanje, kot je ustrezno, pri čemer temelji na rednih strukturiranih dialogih o človekovih pravicah in sektorskih dialogih med EU in državami članicami GCC, ki so se izkazali za konstruktivne pri izmenjavi informacij o človekovih pravicah, tudi pri posameznih primerih, ki vzbujajo zaskrbljenost. EU zagovarja načelo, da se človekove pravice uporabljajo na spletu in zunaj njega. Zalivske države spodbuja k izvajanju zakonodaje in zaščitnih ukrepov za zaščito ljudi pred nezakonitim in nepotrebnim nadzorom in zbiranjem podatkov. EU izvaja nadzor nad izvozom, zlasti v zvezi z blagom z dvojno rabo, pri katerem se lahko civilne tehnologije uporabljajo za vojaške in varnostne namene. Ta pravila vključujejo specifične določbe za zagotovitev, da se digitalne tehnologije, s katerimi se trguje, uporabljajo zakonito ob spoštovanju človekovih pravic. EU je pripravljena izmenjati strokovno znanje z zalivskimi partnerji ter skupaj z njimi obravnavati potrebo po tem, da se na večstranski ravni uvedejo in izvajajo mednarodni pravni standardi o digitalnih pravicah. EU namerava tudi bolj dejavno spodbujati enakost spolov in krepitev vloge žensk v tesnem sodelovanju z vladami, civilno družbo, zasebnim sektorjem in drugimi ključnimi deležniki v zalivski regiji. Izboljšana partnerstva na tem področju lahko zlasti spodbudijo dostop žensk in deklet do izobraževanja, usposabljanja in zdravstva ter jim zagotovijo enako pravno sposobnost in dostop do pravnega varstva. Spodbujanje udeležbe in zastopanosti žensk v zaposlovanju, politiki, upravljanju in državljanskem udejstvovanju pa tudi preprečevanje spolne diskriminacije in nasilja ter diskriminacije in nasilja na podlagi spola in boj proti njim so obetavna področja za sodelovanje EU. EU bo še naprej spodbujala varno okolje, ki krepi vlogo civilne družbe, organizacij za pravice deklet in žensk, zagovornice človekovih pravic, mirovnice in novinarke. Sodelovanje ter medkulturne in medverske izmenjave lahko izboljšajo medsebojno razumevanje in zaupanje ter so hkrati nosilci strpnosti in mirnega sobivanja . Abrahamska družinska hiša v Abu Dabiju je na primer dobrodošel primer takih izmenjav na območju GCC. Tudi nacionalni inštituti Evropske unije za kulturo v Saudovi Arabiji, Katarju in Združenih arabskih emiratih še naprej spodbujajo dejavnosti na različnih področjih, kot so moda, film, glasba, arhitektura in oblikovanje ter vizualne umetnosti. EU in države članice GCC so v zadnjih letih tudi vlagale v zaščito kulturne dediščine, kar omogoča priložnosti za okrepljen dialog in skupne ukrepe. EU lahko v okviru programa Erasmus+dodatno podpre medregionalne vezi na področju izobraževanja, poklicnega usposabljanja, razvoja spretnosti in državljanske udeležbe. Program Erasmus+ bo v obdobju 2021–2027 na področju visokošolskega izobraževanja na podlagi ukrepov Jeana Monneta zagotovil priložnosti partnerskim institucijam v Zalivu, da pripravijo učne načrte. kot so učni moduli o temah, povezanih z EU. Visokošolske ustanove iz regije se bodo lahko tudi pridružile akademskemu konzorciju z EU in drugimi mednarodnimi partnerji, da bi zagotovile celostne magistrske programe prek skupnega magistrskega študija Erasmus Mundus. Poleg tega imajo partnerske institucije v zalivski regiji zdaj tudi dostop do mednarodne kreditne mobilnosti, ki olajšuje kratkoročne izmenjave študentov in akademskega osebja, in ukrepov za zasnovo Erasmus Mundus, ki zagotavljajo priložnost za sooblikovanje skupnega magistrskega študija. Delegacije EU v Zalivu v okviru evropskega leta mladih 2022 spodbujajo take priložnosti za mobilnost za mlade v regiji na področjih visokošolskega izobraževanja in raziskav. To bodo dopolnjevale dejavnosti združenja študentov in diplomantov Erasmus+ pa tudi možnost, da zalivske države vzpostavijo nacionalne informacijske točke Erasmus+. S skupnimi promocijskimi prizadevanji se lahko prav tako izboljša sodelovanje med EU in Zalivom na področju raziskav, na primer z zagotavljanjem podpore udeležbi raziskovalcev iz Zaliva pri ukrepih Marie Sklodowske-Curie, vključno z mednarodnimi doktorskimi mrežami in izmenjavami osebja.

Konzularna zaščita je zaradi naraščajočega števila državljanov EU, ki prebivajo v Zalivu ali potujejo tja, vse pomembnejša. Boljše sodelovanje med EU in njenimi državami članicami ter organi v Zalivu bi lahko temeljilo na sklenjenih dogovorih , tudi o pripravljenosti konzulatov na krize in odzivanju nanje. Veliko državljanov držav članic GCC prebiva ali ima v lasti nepremičnino v EU ali študira na evropskih univerzah. EU priznava velik interes držav članic GCC, da jih EU vključi na svoj seznam držav, katerih državljani so izvzeti iz vizumske obveznosti. EU kot lasten interes obravnava tudi spodbujanje medosebnih stikov ter potovanja med EU in državami članicami GCC. Za Združene arabske emirate je bila leta 2015 odpravljena vizumska obveznost. Komisija je Svetu in Evropskemu parlamentu predložila predlog o izvzetju državljanov Katarja in Kuvajta. Komisija bo za preostale države članice GCC, da bi spodbudila partnerstvo med regijama in okrepila že tako goste politične, gospodarske, raziskovalne, izobraževalne, kulturne in družbene izmenjave, hitro začela tehnične razprave za zagotovitev izpolnjevanja ustreznih meril, da bi končno dosegli izvzetje iz vizumske obveznosti za vse države članice GCC, kar je v skupnem interesu GCC in EU. Medtem si EU še naprej prizadeva za zmanjšanje bremena prosilcev za vizume iz držav članic GCC na podlagi lokalnega prilagajanja svojih vizumskih pravil in za sistematično izdajanje vizumov za večkratni vstop z dolgo veljavnostjo (veljavnost do 5 let) za potnike, ki ne pomenijo nobenih posebnih tveganj. Na podlagi predloga o digitalizaciji postopka izdajanja schengenskih vizumov bo vizumski postopek v veliki meri potekal elektronsko in brez stikov, s čimer bodo prosilci prihranili čas in stroške. Glavni ukrepi: ·Hitro začeti tehnične razprave o izvzetju iz vizumske obveznosti s preostalimi državami članicami GCC, za katere velja vizumska obveznost. Olajšati izdajanje vizumov za večkratni vstop z dolgo veljavnostjo. ·Okrepiti izmenjave na področju migracij in mobilnosti, zlasti za mlade, kulturo in šport, da bi povezali ljudi in povečali povezanost družb. ·Okrepiti dialoge z zalivskimi partnerji o človekovih pravicah in nadaljnje dejavnosti ter spodbujati vključujoč dialog s civilno družbo. Spodbujati zlasti enakost spolov in krepitev vloge žensk. ·Razviti sodelovanje pri medkulturnem in medverskem dialogu, da bi spodbujali bratstvo med ljudmi, strpnost in mirno sobivanje. ·Izboljšati sodelovanje med GCC in EU na področju upravljanja v zvezi z vprašanji, kot so boj proti korupciji, spodbujanje preglednosti in zagotavljanje odgovornosti. ·Okrepiti sodelovanje med EU in GCC na področju izobraževanja, poklicnega usposabljanja, znanstvenih raziskav in državljanske udeležbe v okviru programa Erasmus+ in ukrepov Marie Sklodowske-Curie. ·Okrepiti kulturno in javno diplomacijo za ozaveščanje in povečanje prepoznavnosti EU v državah članicah GCC, da bi se povečalo obojestransko razumevanje. 7. Okrepljeno institucionalno partnerstvo Strukturirano sodelovanje z GCC in njegovimi državami članicami urejajo sporazum o sodelovanju, sklenjen leta 1989, ter dvostranski dogovori o sodelovanju med Evropsko službo za zunanje delovanje in ministrstvi za zunanje zadeve šestih držav članic GCC. Ta okvir zajema različne oblike političnega in sektorskega posvetovanja in sodelovanja ter izmenjav v zvezi z regionalnim razvojem na različnih ravneh. Z Združenimi arabskimi emirati, Bahrajnom, Katarjem, Kuvajtom in Saudovo Arabijo so se začeli dialogi o človekovih pravicah. Prisotna sta večji zagon in velik skupni interes v zvezi z zagotavljanjem, da so odnosi med EU in GCC bolj strateško osredotočeni, in okrepitvijo institucionalnih dogovorov o sodelovanju. EU bo gradila na obstoječem okviru, pri čemer bo združila dvostransko sodelovanje in okrepljeno regionalno partnerstvo ter razvijala vodilne ukrepe, kjer je to mogoče. V tem smislu bi EU lahko proučila možnost vrha z GCC. EU bo z odprtjem delegacije v Katarju leta 2022 povečala prepoznavnost in učinkovitost ukrepanja EU. Proučuje možnost odprtja delegacije v Omanu in imenovanja veleposlanika EU v GCC, saj je tudi GCC zastopan v EU. EU namerava proučiti možnost pogajanj z državami članicami GCC o partnerskih sporazumih, ki bi zagotovili trdnejši in celovitejši okvir za institucionalno sodelovanje. Organiziranje sektorskih ministrskih srečanj med EU in GCC o vprašanjih skupnega interesa, na primer trgovina in naložbe, diverzifikacija gospodarstva, promet, zeleni prehod in digitalizacija, bo izboljšalo dvostranski regionalni okvir. Ta nova oblika bo dopolnjevala obstoječe ureditve, kot sta skupni svet EU-GCC in srečanje trojk EU-GCC, organizirano ob robu sej UNGA. Zagotovila bo izvajanje novega skupnega akcijskega načrta EU-GCC, sprejetega na zadnjem ministrskem srečanju EU-GCC, ki je potekalo 21. februarja 2022. Uvedba letnega političnega dialoga med EU in GCC bi prispevala k obravnavanju geopolitičnega razvoja, ki vpliva na obe regiji, ter političnih vidikov sodelovanja, zagovorništva in reševanja konfliktov. V tem okviru bi lahko EU in zalivske države tudi spodbujale medregionalno sodelovanje, zlasti z regijo južnega sosedstva, in sodelovale z drugimi regionalnimi organizacijami, kot so Liga arabskih držav, Unija za Sredozemlje in Organizacija islamskega sodelovanja. Poleg tega si bo EU prizadevala za sodelovanje z generalnim sekretariatom GCC prek delavnic, medsebojnih izmenjav in študijskih obiskov na podlagi institucionalnih in organizacijskih izkušenj EU na področjih interesa generalnega sekretariata GCC, na primer oblikovanje politike in usklajevanje ter javna diplomacija. Glavni ukrepi: ·Dodatno okrepiti institucionalno sodelovanje med EU in GCC z organizacijo letnega političnega dialoga EU-GCC, letnega posvetovanja o večstranskih vprašanjih in sektorskih ministrskih srečanj, pri čemer bosta najprej obravnavana zeleni prehod in usklajevanje humanitarnih dejavnosti.