[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 28.11.2005

KOM(2005) 606 končno

ZELENA KNJIGA

O PRIHODNOSTI EVROPSKE MIGRACIJSKE MREŽE

(predložila Komisija)

KAZALO

1. UVOD 3

2. OZADJE POLITIKE 3

3. OBSTOJEČE INFORMACIJSKE VRZELI 3

4. SEDANJA EVROPSKA MIGRACIJSKA MREŽA 4

4.1. Položaj in struktura 4

4.2 Financiranje 5

4.3 Naloge in glavni dosežki 5

4.4 Ocenjevanje 6

5. PRIHODNJA EVROPSKA MIGRACIJSKA MREŽA 7

5.1. Glavni cilj in področja ukrepanja 7

5.2. Konkretne naloge 7

5.3. Odnosi z drugimi organi, ki zbirajo informacije, in institucionalnimi zainteresiranimi stranmi 8

5.4. Oblika in struktura 9

6. SKLEP 11

PRILOGE 12

1. UVOD

Namen te zelene knjige je pridobiti stališča od vseh ustreznih zainteresiranih strani o prihodnosti Evropske migracijske mreže (EMN), vključno z možnostmi za njene morebitne naloge in strukturo.

Evropska migracijska mreža je bila vzpostavljena leta 2002 kot pilotni/pripravljalni ukrep, da kot odgovor na potrebo po izboljšanju izmenjave informacij glede vseh vidikov migracije in azila. Njen glavni cilj je, da se Skupnosti in njenim državam članicam s sistematičnim zbiranjem in shranjevanjem obstoječih podatkov in informacij iz držav članic zagotovi objektivne, zanesljive in primerljive informacije na teh področjih in izvede analizo na nacionalni in evropski ravni. EMN trenutno sestavljajo nacionalne kontaktne točke, ki so jih imenovale države članice, in znanstveni koordinator, oba pa podpira in spremlja Evropska komisija.

Ker bo pripravljalni ukrep zaključen leta 2006, je potrebno proučiti dosedanji napredek in na podlagi Zelene knjige razmisliti o najboljšem načinu za nadaljevanje.

2. OZADJE POLITIKE

Evropska komisija je že leta 1994 v svojem prvem sporočilu o politiki priseljevanja in azila poudarila vrednost oblikovanja mehanizma za spremljanje migracijskih tokov na izčrpni podlagi in na ravni celotne EU. Kot odgovor na to je bila leta 1996[1] izpeljana študija izvedljivosti.

Evropski Svet decembra 2001 v Laekenu je v svojih sklepih pozval Komisijo, „da vzpostavi sistem za izmenjavo informacij o azilu, migraciji in matičnih državah“, zatem pa je bila leta 2002 EMN vzpostavljena kot pilotni projekt.

Za začetek izvajanja je bilo z državami članicami dogovorjeno, da se najprej vzpostavi mreža nacionalnih kontaktnih točk, ki bi zagotavljale potrebne informacije.

Evropski Svet junija 2003 v Solunu je podprl ustanovitev EMN in predlagal, da se oceni možnost „oblikovanja stalne strukture v prihodnosti“.

Evropski Svet z dne 4.–5. novembra 2004 v Haaškem programu tudi navaja, da mora „sedanji razvoj Evropske azilne in migracijske politike temeljiti na skupni analizi migracijskih pojavov v vseh njihovih vidikih. Ključnega pomena so okrepitev zbiranja, zagotavljanja, izmenjave in učinkovite uporabe najnovejših informacij in podatkov o vseh pomembnih razvojih migracij“.

3. OBSTOJEčE INFORMACIJSKE VRZELI

Kot je bilo opredeljeno že v študiji izvedljivosti leta 1996 in potrjeno z oceno EMN[2] leta 2005, obstajajo za oblikovalce politike na ravni EU in držav članic znatne potrebe po informacijah na področju migracije in azila, vsaka prihodnja struktura EMN pa mora pomagati zadostiti tem potrebam.

Prvič, kljub ogromnemu številu informacij o mnogih vidikih mednarodne migracije, ki nastajajo, dostopa do informacij ni lahko dobiti, ker so te razpršene in niso zbrane na enem mestu. Ena sama referenčna točka za filtriranje in povzemanje teh informacij, ki bi lahko služila kot center, bi bila zato zelo koristna za institucije in države članice EU, tako za oblikovalce politike kot tudi za javnost.

Drugič, na voljo je premalo zanesljivih, primerljivih in posodobljenih informacij ter analiz pravnega razvoja in razvoja politik v zvezi z azilom in migracijo, tako na nacionalni ravni kot na ravni EU. Na voljo je tudi premalo primerljivih informacij o učinkih EU in nacionalnih politik na tem področju. Poleg tega obstaja povečana potreba za EU in njene države članice po pridobitvi hitrih odgovorov na posebna vprašanja, povezana z migracijo in azilom. Za zapolnjevanje teh informacijskih vrzeli se zahteva določena mrežna struktura, združena z določeno ravnjo centralnega usklajevanja, ki bi se lahko razširila na vse države članice.

Tretjič, največja težava je pomanjkanje natančnih, posodobljenih in primerljivih statističnih podatkov o migraciji in azilu. Te težave se bo lotil nedavno sprejeti predlog Komisije za Uredbo o statističnih podatkih Skupnosti o selitvah in mednarodni zaščiti[3], vendar bo potreba po primerjalni analizi takšnih statističnih informacij še naprej obstajala.

4. SEDANJA EVROPSKA MIGRACIJSKA MREžA

To poglavje opisuje sedanjo EMN, kolikor je to potrebno za razumevanje njenega delovanja, storitev in težav v zvezi z določanjem njene prihodnje strukture[4].

4.1. Položaj in struktura

EMN sedaj sestavlja mreža 14 nacionalnih kontaktnih točk, ki so jih imenovale države članice. Nacionalne kontaktne točke so jedro mreže, ker pripravljajo dokumentacijo in analize ter izvajajo raziskovalne dejavnosti. Večina novih držav članic še ni imenovala nacionalnih kontaktnih točk in sodelujejo kot opazovalke. Pričakovati je, da bodo nekatere države članice v letu 2006 postale polnopravne članice EMN.

Nacionalne kontaktne točke obsegajo strukture znotraj ali pod okriljem ministrstev za notranje zadeve ali pravosodje, nacionalnih statističnih uradov in raziskovalnih inštitutov, struktur v okviru nevladnih organizacij in socialnih ustanov, pa tudi nacionalnih uradov medvladnih organizacij. Nacionalne kontaktne točke se precej pogosto spreminjajo, na primer po reorganizaciji odgovornosti med ministrstvi.

Znanstveni in upravni koordinator je bil izbran decembra 2003 na podlagi odprtega javnega razpisa kot pomoč pri razvoju mreže.

4.2 Financiranje

Sedanjo mrežo sofinancirajo Komisija in države članice. Nekatere nacionalne kontaktne točke, ki so del ali pod okriljem uprav držav članic, niso prejele sredstev Skupnosti zaradi omejitev, povezanih z nacionalnimi javnimi finančnimi pravili ali s pravili Skupnosti o upravičenosti. Sredstva, dodeljena za vzpostavitev mreže, so se povišala iz 1,4 milijona EUR za pilotni ukrep iz leta 2002 na 3 milijone EUR za proračun iz leta 2005, ki se bo izvajal leta 2006, vključno s subvencijami za 9 nacionalnih kontaktnih točk in finančnimi določbami za znanstveno in upravno usklajevanje mreže.

4.3 Naloge in glavni dosežki

Glavni cilj EMN je, kakor je navedeno v njenih izvornih specifikacijah, da Skupnosti, njenim državam članicam in dolgoročno tudi javnosti zagotovi objektivne, zanesljive in primerljive informacije o položaju migracije in azila na evropski in nacionalni ravni.

To je treba doseči z zbiranjem podatkov in informacij in z zagotovitvijo dostopa do njih ter pregledovanjem in analiziranjem pomembnih obstoječih informacij.

EMN je zato osredotočena na dve medsebojno povezani dejavnosti: dokumentacijo in analizo ter raziskavo. To zajema spremljanje, primerjavo, analizo in raziskavo informacij s pomočjo zbiranja obstoječih informacij iz držav članic in izvedbe nekaterih lastnih raziskav za analizo na evropski ravni in razvijanje celovite podatkovne baze za takšne informacije. Mreže na nacionalni ravni prispevajo k analitični in raziskovalni dejavnosti EMN. Dejavnost EMN se izvaja na podlagi letnih delovnih programov, ki jih odobri Komisija.

Ob upoštevanju navedenega se lahko naslednji glavni dosežki – poleg sedanje vzpostavitve nacionalnih kontaktnih točk, kar zadeva osebje, objekte in računalniško opremo – opredelijo od leta 2002 do danes:

Dokumentacija

Zaradi skladnosti s ciljem, da se razvije shranjevalnik za podatke in informacije, se vzpostavlja računalniški informacijski sistem, ki predstavlja hrbtenico dejavnosti EMN. Spletni uporabniški vmesnik, razvit leta 2004, lajša zbiranje podatkov in dokumentacije tako, da nudi praktični sistem predlog, ki zagotavljajo neposreden vnos zbranih podatkov v informacijski sistem. Sistem zagotavlja tudi iskalni in navigacijski mehanizem.

Sistem bo kmalu dokončan, tako da bo njegovo delovanje sedaj le vprašanje vnašanja podatkov in informacij. V zvezi s tem so do sredine leta 2005 nacionalne kontaktne točke vnesle več kot 1 700 publikacij; poleg tega so bili označeni pravni dokumenti in kontakti organizacij in posameznikov, ki so dejavni na področju. Trenutno se dela na izboljšanju kakovosti teh vnosov s pomočjo skupnih smernic, ki jih je pri vnosu informacij treba upoštevati. Jasno je, da so potrebni mnogi vnosi, če želi dokumentacijski center EMN za oblikovalce politik, strokovne osebe in morebiti javnost zagotavljati celovito zbirko pomembnih in posodobljenih informacij o azilu in migraciji.

Analiza in razvojna dejavnost

EMN je izvedla več analiz, raziskovalnih projektov in razširjanja informacij, med temi pilotno raziskovalno študijo leta 2004 o vplivu priseljevanja na družbe v Evropi[5]; prispevke za letna poročila EU o statistikah[6] v obdobju 2001–2003 z zagotavljanjem informacij o nacionalnih politikah in praksah ter analiziranje nacionalnih številk; poročilo analize politik 2004, ki je služilo za pridobitev pregleda o razvoju nacionalnih politik in izvedbo primerjalnega pregleda ter drugih raziskovalnih študij. Zaradi zapolnjevanja informacijskih vrzeli na dveh pomembnih področjih politike sta trenutno v pripravi druga raziskovalna študija o državni politiki do nezakonitega prebivanja državljanov tretjih držav in kratka študija o sistemih za sprejem prosilcev za azil.

Čeprav je še vedno zgodaj za ocenjevanje celotne kakovosti dela EMN, je mogoče reči, da so nacionalne kontaktne točke pripravile zelo kakovostna poročila, ki okvirno ocenjujejo zmogljivosti mreže, še posebno v smislu zagotavljanja zanesljivih in posodobljenih analiz, ki omogočajo primerjavo med državami članicami.

Povezovanje v mrežo in prepoznavnost

Z razvojem mreže so se okrepili tudi dvostranski stiki med nacionalnimi kontaktnimi točkami. Na podlagi povezovanja v mrežo na nacionalni ravni je največ nacionalnim kontaktnim točkam uspelo vzpostaviti nacionalne mreže z ustreznimi udeleženci in postopke za pridobivanje prispevkov od svojih partnerjev. Nacionalne mreže so pripravile seznam, ki nudi pregled morebitnih in dejanskih partnerjev. Mreže so si tudi prizadevale za vzpostavitev stikov z drugimi mrežami in projekti na ravni EU. Vendar ti stiki niso okrepili sodelovanja, ki ga zahteva EMN za zagotovitev sinergij in preprečevanje prekrivanja.

Prepoznavnost EMN je za zunanji svet trenutno omejena, javnosti so (že) dostopne le nekatere njene storitve. To preprečuje, da bi se rezultati mreže v celoti upoštevali. Do pomanjkanja prepoznavnosti prihaja predvsem zaradi dejstva, da je mreža začela iz nič, in se tako v prvih letih delovanja ukvarjala s svojo vzpostavitvijo. Zaradi izboljšanja prepoznavnosti EMN in razširjanja njenih rezultatov raziskave[7] trenutno potekajo različna prizadevanja.

4.4 Ocenjevanje

Ocenjevalno poročilo 2005 je opredelilo več težav, s katerimi se sedanja EMN sooča pri izpolnjevanju svojih nalog, dve najbolj pomembni sta struktura nacionalnih kontaktnih točk in splošna postavitev projekta.

Pri prvem dejavniku obstaja velika heterogenost v pravnem položaju in specializaciji nacionalnih kontaktnih točk ter v človeških, finančnih virih in tehnični opremi, ki je na voljo, in zato na njihovi ravni obveznosti. Poleg tega so bile nacionalne kontaktne točke imenovane v različnih obdobjih in se tudi redno spreminjajo, bodisi zaradi spremenjene sestave osebja bodisi kot posledica prenosa pristojnosti na drugo ministrstvo. Posledica tega je, da so nacionalne kontaktne točke na zelo različnih stopnjah razvoja.

Glede na drugi dejavnik, zahtevata institucionalna ureditev in vzpostavitev precej visok prispevek Komisije. Poleg tega se je izkazalo, da zahteva upravni postopek, izbran za vzpostavitev in delovanje mreže, tj. sofinanciran ukrep, znatna sredstva. Imenovanje znanstvenega koordinatorja je splošno stanje izboljšalo, čeprav še vedno obstaja potreba po bolj jasni vlogi Komisije.

Začetne naloge in funkcije EMN so bile zaradi pilotne narave projekta in njegovega eksperimentalnega začetka tudi precej široke. Opredelitev vlog in funkcij mreže kot celote in nacionalnih kontaktnih točk ter njihov odnos do koordinatorja, ni bilo dovolj jasno in usmerjeno k cilju.

Gledano v celoti, medtem ko je pričakovati napredek v smeri doseganja njenih ciljev še posebno v letu 2004, ovirajo strukturne težave, povezane s sedanjo vzpostavitvijo EMN, večji in hitrejši napredek. Vsaka prihodnja struktura mora zato te težave obravnavati in jih preprečiti. Graditi bi morala na tem, kolikor je mogoče, kar je sedanja EMN že naredila in bo še dosegla.

5. PRIHODNJA EVROPSKA MIGRACIJSKA MREžA

Ob upoštevanju zgoraj navedenega to poglavje predlaga število elementov, pomembnih pri odločanju o prihodnji strukturi, ki mora biti vzpostavljena po letu 2007, se razume, da so ti elementi medsebojno odvisni. Sodelujoče se poziva, da predložijo pripombe o možnostih, ki jih je predstavila Komisija.

5.1. Glavni cilj in področja ukrepanja

Zaradi obstoječih informacijskih vrzeli na področju migracije in azila, kot je opisano zgoraj, ostaja glavni cilj sedanje EMN, da Skupnosti, njenim državam članicam in javnosti posreduje objektivne, zanesljive in primerljive informacije, veljaven in pomemben. Ta informacija mora biti na voljo z namenom podpiranja skupne politike priseljevanja in azila.

Glede na ponudbo mreže in predvsem podatkovno bazo bi bilo izhodišče, da bi ti v skladu s ciljem morali biti dostopni javnosti. Lahko so tudi primeri, pri katerih bi se izkazalo za koristno ali celo potrebno omejiti takšen dostop posebni skupini uporabnikov, na primer za nekatere informacije, ki jih države članice obravnavajo zaupno.

Ali se strinjate z zahtevo, da se Skupnosti, njenim državam članicam in javnosti zagotovi objektivne, zanesljive in primerljive informacije na področju azila in migracije za prihodnjo EMN? Če ne, kako bi zahtevo spremenili in zakaj? Ali bi morali biti podatki in informacije, ki jih je sistematično zbrala EMN, javno dostopni? |

- 5.2. Konkretne naloge

Opredeliti je potrebno, katere konkretne naloge mora izpolnjevati prihodnja struktura, da bo dosegla glavni cilj, ki je predstavljen zgoraj.

Trenutne naloge so osredotočene na zbiranje obstoječih podatkov in informacij, omejeno število raziskav, izmenjavo in dokumentiranje teh podatkov; analizo podatkov in izdelavo primerjalnih poročil ter povezovanje v mrežo.

Zlasti kar zadeva določbo o primerljivih informacijah, bi EMN lahko razvila poglobljeno razumevanje metodoloških razlik, ki lahko ovirajo primerjavo podatkov, in razvila primerno skupno metodologijo za premagovanje takšnih razlik.

Nadalje se lahko načrtuje, da bo prihodnja EMN na področju ugotovljenih informacijskih vrzeli sprožila in izvedla določeno število nadaljnjih raziskav, bodisi kot del svojega dogovorjenega delovnega programa bodisi na posebno zahtevo institucij Skupnosti in morebiti drugih udeležencev[8].

Glede na izbrano prihodnjo strukturo lahko druge naloge vključujejo izražanje pogledov in mnenj na podlagi zbiranja informacij in analize dejavnosti. Namen bi bil zagotoviti smernice in nasvete o razvojih in izvajanju politike. Vendar je lahko še prezgodaj za obremenjevanje EMN s takšnimi nalogami v smislu, da je bolj zaželjeno, da se prihodnja struktura osredotoči na glavne naloge zbiranja podatkov in analize podatkov, da se na tem področju najprej doseže določen vpliv.

Trenutna nizka prepoznavnost mreže, povezana s potrebo po združitvi z drugimi organi, ki so dejavni na področju, zahteva proaktivno razširjanje dejavnosti in dejavnosti za povečanje ozaveščenosti, vključno z organiziranjem sestankov in konferenc v zvezi z migracijo in azilom, da se zagotovi forum za ključne zainteresirane strani. Takšne naloge bi zahtevale znatna dodatna sredstva.

Kateri od zgoraj navedenih nalog – zbiranje in analiza informacij, raziskava, izdajanje mnenj in priporočil ter dejavnosti za povečanje ozaveščenosti – bo namenjena prihodnja struktura in zakaj? Ali lahko predlagate druge naloge, ki bi morale biti izpolnjene? |

- 5.3. Odnosi z drugimi organi, ki zbirajo informacije, in institucionalnimi zainteresiranimi stranmi

Bistveno je, da se največ sinergij z drugimi dejavnostmi, ki so jih Komisija, EU, države članice ali mednarodne organizacije izvedle na tem področju, zagotovi tako, da se izkoristi največja prednost in doseže medsebojno dopolnjevanje.

Na prihodnjo EMN je treba gledati kot na del bolj splošne reorganizacije in racionalizacije instrumentov za izmenjavo informacij, ki je stalna na področju priseljevanja in azila. To vključuje instrumente, kot so prihodnji predlog o vzajemnem informacijskem sistemu, praktično sodelovanje na področju azila ali nedavno sprejeta Uredba o statističnih podatkih Skupnosti o selitvah in mednarodni zaščiti[9].

Za doseganje sinergij je potrebno združevanje z drugimi organi, ki izvajajo dejavnosti, povezane s tistimi, ki jih opravlja EMN. Določeni udeleženci na ravni Skupnosti, zlasti prihodnja Agencija za temeljne pravice [10] in CARIM[11], se ukvarjajo s podobnim zbiranjem in analizo informacij. Agencija za temeljne pravice bo neodvisni strokovni center, ki bo obravnaval vprašanja na področju temeljnih pravic. Njegova glavna naloga bo vključevala zbiranje podatkov, analizo, nasvet, povezovanje v mrežo in povečanje ozaveščenosti. Projekt CARIM ponuja instrument za opazovanje, analiziranje in napovedovanje migracijskih tokov, razloge zanje in posledice, ki izvirajo iz prehoda preko držav ali so namenjeni državam Barcelonskega procesa. Ti udeleženci imajo različen mandat in pristojnosti kot EMN, ker njihova usmerjenost k migraciji v glavnem obravnava pravice migrantov ali se nanaša na posebne države. To zmanjšuje nevarnost prekrivanja dela. Še vedno obstaja potreba po prihodnji EMN za oblikovanje močne in strukturirane povezave z njimi.

Glede odnosov z institucionalnimi zainteresiranimi stranmi, kot so Evropski parlament, Ekonomski in socialni odbor in Odbor regij, morajo biti te, skupaj z državami članicami in Komisijo, glavne upravičenke prihodnjih dejavnosti EMN. Lahko se tudi oceni, ali bi bile te zainteresirane strani lahko zahtevale posebne informacije, ki bi jih morale nato zagotoviti nacionalne kontaktne točke, na primer, ko se pripravljajo mnenja o predlogih za zakonodajo.

Kako se lahko zagotovi tesno sodelovanje z zainteresiranimi stranmi? Kako lahko prihodnja struktura temelji na obstoječih nacionalnih in mednarodnih organih na področju migracije in azila in jih dopolnjuje? |

- 5.4. Oblika in struktura

To poglavje obravnava vprašanje, katere strukture bi lahko omogočile izvajanje cilja in sklopa morebitnih nalog ter katere prednosti in slabosti bi vsaka struktura vsebovala.

Glede na cilj, dodeljene konkretne naloge in razpoložljive vire, bi se prihodnja EMN lahko različno oblikovala. Med njimi bi se lahko upoštevali dve različni strukturi, temeljne odločitve, ki so pod okriljem mreže in delajo v pristojnosti Komisije, ali mreža, katero je neodvisna agencija Skupnosti izbrala in jo vodi.

Možnost 1: Mreža pod okriljem Komisije

Prihodnjo EMN bi lahko sestavljala mreža nacionalnih kontaktnih točk. Komisija bi prevzela odgovornost za celotno smer, načrtovanje programov in nadaljnji razvoj dejavnosti mreže. Potrebna bi bila se pravna podlaga, ki bi vzpostavila prihodnjo EMN in postavila njene glavne cilje, vključno z merili, ki jih morajo nacionalne kontaktne točke izpolniti. Ta pravna podlaga bi lahko bila v obliki sklepa Sveta.

Pri tej možnosti se Komisijo poziva, da določi ustrezne upravljalne strukture. Sem bi spadalo imenovanje zasebnega ali javnega usklajevalnega organa s postopkom javnega razpisa.

Glede na izbor nacionalnih kontaktnih točk se lahko načrtuje, da jih izberejo bodisi države članice v skladu z merili, navedenimi v pravni podlagi, bodisi Komisija preko razpisa za zbiranje predlogov.

Priključitev mreže h Komisiji bi jamčila, da Komisija prevzema celotno politično odgovornost za njene dejavnosti. To bi omogočilo neopazen prehod od sedanje EMN in bi se lahko obravnavalo tudi kot prehodna faza k stalnejši institucionalizirani strukturi, če za to obstaja potreba. Vendar zagotoviti bi bilo treba učinkovito upravljanje in v zvezi s tem se poraja vprašanje, če zunanje izvajanje nalog s strani izvajalca lahko zagotavlja dovolj kontinuitete. Pravila o javnih naročilih Komisije dejansko predvidevajo določeno najdaljše obdobje za takšne pogodbe.

Možnost 2: Agencija

Agencija Skupnosti bi se lahko obravnavala kot dolgoročna možnost, ki ni odvisna le od nadaljnjega razvoja skupnih politik priseljevanja in azila, temveč tudi od finančnih perspektiv, z upoštevanjem omejenega proračuna, ki je na voljo. Poudariti bi bilo treba, da agencija za vzpostavitev zahteva pravno podlago; zajemala bi tudi upravni odbor s predstavniki držav članic in Komisije.

Tako stabilna struktura bi zagotovila dolgoročno perspektivo pri njenih dejavnostih in bi tudi omogočila širši sklop nalog, ki jih je treba izpolniti. Zato bi lahko zagotavljala kar največjo učinkovitost informacij.

Če se takšna agencija obravnava kot ustrezna za izpolnjevanje predvidenih novih nalog, bi za njeno potrebo in morebitno kontinuiteto morala obstajati ustrezna utemeljitev. Za to se zahteva presoja vpliva, da se v celoti analizirajo posledice takšne agencije. V tem sklopu bi se lahko preverilo delovanje drugih agencij – obstoječih ali prihodnjih – na področju pravosodja in notranjih zadev.

Vloga in položaj nacionalnih kontaktnih točk

Katera koli možnost bo izbrana in če se sprejme celotna zahteva, kakor je navedeno zgoraj, bo vplivala na vlogo in položaj nacionalnih kontaktnih točk, ker bodo te izvajale dejavnosti zbiranja informacij in analiz na nacionalni ravni.

Nacionalne kontaktne točke morajo zato skrbeti za posredovanje te informacije, tj. širše zajemanje njihove zadevne države članice, in morajo biti sposobne zagotoviti stalno posodabljanje podatkovne baze. Glavna naloga je aktiviranje in biti center nacionalne mreže ustreznih udeležencev na področju, kot so raziskovalci in raziskovalne institucije, javni in vladni organi ter nevladne organizacije, ki bi prispevale k dejavnostim. V ta namen morajo biti nacionalne kontaktne točke neodvisne od vlad, istočasno pa morajo vzpostaviti dobre odnose z javnimi organi, da imajo dostop do informacij javnega sektorja.

V zvezi s tem, da so nacionalne kontaktne točke sposobne izpolnjevati te naloge in za doseganje določene ravni homogenosti med njimi, bi morali podrobno opredeliti vrsto najnižjih zahtev v zvezi s splošnimi izkušnjami na tem področju, strukturo zaposlenih, zmogljivostjo, računalniško in drugo opremo.

Kakšna struktura se mora vzpostaviti za naslednjo stopnjo EMN, da bo celoten cilj dosežen in zakaj? Kakšno vlogo in položaj naj bi imele nacionalne kontaktne točke? Kako bi bile nacionalne mreže najbolje strukturirane? |

- 6. SKLEP

Komisija je v tej zeleni knjigi poskušala opredeliti glavna zadevna vprašanja in predstavila številne možnosti, katere je pri vzpostavitvi prihodnje EMN treba upoštevati.

Glavni cilj Zelene knjige je zbiranje prispevkov in začetek poglobljenega posvetovanja med vsemi zadevnimi zainteresiranimi stranmi. V ta namen si želi Komisija do 28/01/2006 prejemati prispevke po elektronski pošti na naslednji naslov:

jls-migration-network@cec.eu.int

Prejeti prispevki bodo objavljeni na spletni strani Komisije v jeziku, v katerem bodo predloženi in z navedbo avtorja, razen če želijo le-ti ostati anonimni ali če zaprosijo, da se celoten njihov prispevek obravnava kot zaupen.

PRILOGE

ANNEX 1: NATIONAL CONTACT POINTS AND COORDINATOR

National Contact Points:

Austria:

International Organisation for MigrationNibelungengasse 13/4,1010 Vienna, Austriancpaustria@iom.intwww.emn.at

Belgium:

SPF Intérieur, DG Office des Etrangers,59b Chaussée d´Anvers1000 Bruxelles, Belgiumemn@ibz.fgov.bewww.ibz.fgov.be

Czech Republic:

Ministry of the InteriorUnit of International RelationsAnd Information on Countries of OriginDepartment for Asylum and Migration PoliciesMV – P.O. box 21/Oam170 34 Prague 7, Czech Republicopu@mvcr.cz

Finland:Statistics FinlandP.O. Box 4B00022 Helsinki, Finlandwww.stat.fi

France:Observatoire des statistiques de l’immigrationet de l’intégration du Haut Conseil à l’Intégration (HCI-OSII)35, rue St. Dominique75007 Paris, France

Germany:Bundesamt für Migration und Flüchtlinge (BAMF)Frankenstraße 21090461 Nürnberg, Germanywww.bamf.de

Greece:Centre of Planning and Economic Research (KEPE)22 Hippokratous st.10680 Athens, Greecekepe@kepe.grwww.kepe.gr

Ireland:Economic and Social Research Institute (ESRI)4 Burlington Rd., Dublin 4, Irelandwww.esri.ie

Italy:Immigrazione Dossier Statistico (IDOS)of Caritas Diocesana die RomaViale Baldelli 4100147 Roma, Italywww.emnitaly.it

Netherlands:Immigration and Naturalisation Service,Information and Analysis Centre (INDIAC)Dr. H. Colijnlaan 3412283 XL Rijswijk, The Netherlandsemn@ind.minjus.nlwww.ind.nl

Portugal:Serviço de Estrangeiros e FronteirasRua Conselheiro José Silvestre Ribeiro 41649-007 Lisboa, Portugalemn@sef.ptwww.sef.pt

Spain:Observatorio Permanente de la InmigraciónC/Amador de los Rios 728010 Madrid, Spainopi@amador.mir.eswww.imsersomigracion.upco.es

Sweden:Statistics Sweden/Swedish Migration Board701 89 Örebro, Swedenwww.scb.se

United Kingdom:Immigration Research and Statistics Service, Home Office1305 Apollo House, 36 Wellesley Road,Croydon CR9 3RR, United Kingdomwww.homeoffice.gov.uk

Coordination Team:

Berlin Institute for Comparative Social Research (BIVS)Schliemannstr. 23,10437 Berlin, Germanyemn@emz-berlin.de

www.emz-berlin.de

Technical University BerlinComputation and Information StructuresSecr. E-N7, Einsteinufer 17,10587 Berlin, Germanyhttp:/cis.cs.tu-berlin.de/emn/web

ANNEX 2: REFERENCES

Studies

1996 Feasibility Study for a European Migration Observatory

2005 EMN First Activities report covering 2004

2005 Report on the Evaluation of the Activities of the European Migration Network

Website of the current EMN

www.european-migration-network.org

[1] „Študija izvedljivosti za Evropski migracijski observatorij“, 1996.

[2] „Ocena dejavnosti Evropske migracijske mreže“, 2005.

[3] COM(2005) 375 konč. z dne 26. avgusta 2005.

[4] Za bolj celoten pregled glej prvo letno poročilo o dejavnostih EMN (2005), ki je na voljo na spletni strani www.european-migration-network.org .

[5] Devet nacionalnih kontaktnih točk je predložilo nacionalna poročila, katere je znanstveni koordinator združil v zbirno sporočilo, v njem pa povzel in ocenil ugotovitve nacionalnih študij.

[6] Na voljo na spletni strani Generalnega direktorata Komisije za pravosodje, svobodo in varnost http://europa.eu.int/comm/justice_home/doc_centre/asylum/statistical/doc_annual_report_2001_en.htm.

[7] Ti vključujejo spletno stran EMN http://www.european-migration-network.org, splošni informator , četrtletni bilten EMN in organizacijo sestankov razširjene EMN za predstavitev rezultatov raziskave širši javnosti.

[8] Upoštevati je treba raziskave v zvezi z migracijo, izvedene v okvirnih programih Skupnosti RTD.

[9] COM(2005) 375 konč. z dne 26. avgusta 2005.

[10] Predlog Komisije za Uredbo Sveta o vzpostavitvi Agencije za temeljne pravice Evropske unije, COM(2005) 280 konč. z dne 30. junija 2005. Predlagana Uredba bo podaljšala mandat sedanjega Evropskega centra za spremljanje rasizma in ksenofobije (EUMC) od leta 2007. Medtem ko se dejavnosti EUMC osredotočajo na rasizem, ksenofobijo in antisemitizem, bo Agencija širše obravnavala temeljne pravice.

[11] Evro-mediteranski konzorcij za uporabne raziskave v zvezi z mednarodno migracijo, www.carim.org.