SL Uradni list Evropske unije C 286/18

Objava vloge v skladu s členom 6(2) Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila

2011/C 286/08

V skladu s členom 7 Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper vlogo. Izjave o ugovoru mora Komisija prejeti v šestih mesecih od dneva te objave.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

„TOMATE LA CAÑADA“

ES št.: ES-PGI-0005-0664-04.12.2007

ZOP ( X ) ZGO ( )

1. Ime:

„Tomate La Cañada“

2. Država članica ali tretja država:

Španija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila:

3.1 Vrsta proizvoda:

Skupina 1.6 Sadje, zelenjava in žita, sveži ali predelani

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1:

Plodovi paradižnika (Lycopersicon esculentum Mill) komercialnih tipov: „okrogli gladki“ (Redondo liso), „rebrasti“ (Asurcado), „izdolženi ali podolgovati“ (Oblongo o alargado) in „češnjev paradižnik“ (Tomate cereza).

— Okrogli gladki: plodovi so žive in zelo temne barve, s temnozelenim vrhom in čudovitim barvnim odtenkom.

— Češnjev paradižnik (vključno s paradižnikom koktajl): plodovi te sorte se odlikujejo po okusu, vsebnosti sladkorja in odpornosti proti razpokam. Rastejo v dolgih in razdeljenih grozdih.

— Rebrasti: plodovi so rebrasti, enakomerni, temne barve, z vrhom izrazito temnozelene barve in izvrstnega okusa.

— Izdolženi in podolgovati: plodovi imajo enotno jajčasto obliko, so čvrsti in izvrstnega okusa; od drugih sort se razlikujejo po manj kislem okusu, razporejeni pa so po pahljačasto razvejanem steblu.

Fizikalno-kemijske in organoleptične značilnosti štirih komercialnih tipov paradižnika „Tomate La Cañada“:

— vsebnost likopena znaša med 10,8 in 44 mg na 100 g,

— vsebnost vitamina C znaša med 62 in 195 mg na 100 g svežih plodov,

— L (svetlost) znaša med 38 in 49,

— obarvanost po barvni lestvici znaša med 2 in 11.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode):

—

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora):

—

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju:

Se ne uporablja.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itd.:

Se ne uporablja.

3.7 Posebna pravila za označevanje:

Etikete, ki jih oštevilči in izda regulativni svet ter ki morajo obvezno vsebovati navedbo „zaščitena geografska označba, Tomate La Cañada“ in logotip ZGP „Tomate La Cañada“, se namestijo na vse vrste embalaže, v kateri se odpremi paradižnik z zaščiteno geografsko označbo.

4. Kratka opredelitev geografskega območja:

Geografsko območje, na katerem se prideluje paradižnik z zaščiteno geografsko označbo „Tomate La Cañada“, obsega zemljišča v hidrogeoloških enotah 06.11 (Campo de Níjar) in 06.12 (Andarax-Almería), ki sestavljata regiji Campo de Níjar in Bajo Andarax v provinci Almería (Španija). Ti enoti sta zgrajeni iz vodonosnikov, katerih težava je zaslanjevanje in za katere je značilna prisotnost natrijevega klorida. Slanost povzroča težave tudi na obdelovalnih zemljiščih, ki se namakajo z vodo iz teh vodonosnikov, tako da te posebne značilnosti opredeljenega geografskega območja vplivajo na posebne značilnosti proizvoda.

Območje, ki ga omejujeta ti hidrogeološki enoti, skupaj meri 901 km2.

Opredeljeno geografsko območje, ki leži na jugovzhodu Španije v provinci Almería (Španija), na severu obdajata mogočni gorski verigi (Sierra Nevada in Sierra de Los Filabres), nekoliko južneje Sierra Alhamilla in Sierra Cabrera ter na zahodu Sierra de Gador. Na jugu in vzhodu meji na Sredozemsko morje.

Pridelovalno območje obsega 22 občin, nekatere od njih samo deloma; te občine so: Almería, Huercal de Almería, Pechina, Viator, Gador, Benahadux, Rioja, Santa Fe de Mondujar, Santa Cruz de Marchena, Alsodux, Alhabia, Huécija, Instinción, Illar, Alboloduy, Bentarique, Terque, Alhama de Almería, Níjar y Carboneras, Lucainena de la Torres in Sorbas.

5. Povezanost z geografskim območjem:

5.1 Posebnost geografskega območja:

Tla: raven teren, ki sega od planote reke Andarax-Almería do planjav Níjar, je naplavina. Sicer pa prevladujejo sipine in peščena tla z več kot 95 % peska.

Tla so globoka in so se v glavnem razvila iz apnenčaste kamnine, običajno pa so slabo rodovitna in izpostavljena močni eroziji.

Tla na opredeljenem geografskem območju so slana, predvsem zaradi namakanja s slano vodo, ki prihaja iz hidrogeoloških enot 06.11 in 06.12 in za katero je značilna prisotnost natrijevega klorida. Na območju prevladujeta dve skupini tal, naplavinska, slana, apnenčasta (zelo slana tla) in antropogena tla, ki so nastala s kopičenjem soli in so prav tako precej slana; tla, na katerih se prideluje „Tomate La Cañada“, torej ustrezajo opredelitvi slanih natrijevih tal.

Treba je torej poudariti, da imajo obdelovalne površine na opredeljenem geografskem območju visoko električno prevodnost, kar dokazuje visoka slanost večine tal na tem območju zaradi visokega deleža klora in izmenljivega natrija. Paradižnik, za katerega se uporablja zaščitena geografska označba, je treba gojiti na tleh s prevodnostjo najmanj 4,5 dS/m in vrednostjo pH, nižjo od 8,5.

Kar zadeva delež izmenljivega natrija, je ugotovljeno, da se „Tomate La Cañada“ goji na tleh, ki imajo večji delež izmenljivega natrija (slane natrijeve prsti) kot tla na drugih območjih, na katerih se prideluje paradižnik. Na tleh, na katerih se prideluje „Tomate La Cañada“, je delež izmenljivega natrija (ESP) več kot 15-odstoten, medtem ko je na drugih pridelovalnih območjih nižji, ponekod celo za 50 %, kot na območju Poniente Almeriense.

Vode: namakalna voda, ki se uporablja na kmetijskih gospodarstvih, na katerih se prideluje „Tomate La Cañada“, prihaja izključno iz hidrogeoloških enot 06.11 in 06.12. Vsebuje natrijev klorid, ima veliko vsebnost ionov in visoko električno prevodnost. V namakalni vodi prevladujejo natrijevi, kloridni, žveplovi in kalcijevi ioni, pri čemer Cl– in Na+ dosegata koncentracije, ki so tudi za 40 oziroma 35 % višje kot pri namakalnih vodah z drugih pridelovalnih območij.

Namakalna voda, ki se uporablja za pridelavo „Tomate La Cañada“, ima visoko električno prevodnost, saj dosega vrednosti, ki so za 70 % višje kot na drugih pridelovalnih območjih. Tudi vrednost SAR (natrijevega absorpcijskega koeficienta) te vode je približno štirikrat višja kot pri vodi, ki se uporablja v drugih regijah, kar je vzrok tudi za višjo vsebnost izmenljivega natrija v tleh, na katerih se goji „Tomate La Cañada“.

Električna prevodnost namakalnih voda na opredeljenem geografskem območju ZGP „Tomate La Cañada“ mora imeti najmanj vrednost 2,5 dS/m (voda, ki se že šteje za precej slano in ki vpliva na precejšnje zmanjšanje proizvodnje).

Podnebje in izoblikovanost površja: opredeljeno geografsko območje večinoma leži na območju, ki se s podnebnega vidika šteje za suho (izohieta od 3 do 6) in polpuščavsko; to območje je torej najbolj suho v Evropi, zanj pa sta značilna dejstvo, da ni zmrzali, in tako majhna količina padavin, da bi bilo mogoče govoriti o suhi puščavi.

Za to sušno podnebje so značilne skromne padavine, pri čemer povprečna letna količina padavin znaša med 200 in 400 mm, visoka povprečna letna temperatura, ki znaša med 16,8 in 18,3 °C, ter velika sposobnost izhlapevanja.

Padavine se pojavljajo kot hudi nalivi ter so nestalne po posameznih mesecih in letih. Te naravne danosti so skupaj s hidrogeološkimi značilnostmi območja vzrok za neobstoj površinskih voda, kar pomeni, da je izkoriščanje podzemnih vodnih virov neizogibno.

Visoka povprečna letna temperatura v povezavi z majhno povprečno letno količino padavin zagotavlja močno evapotranspiracijo in manjše odtekanje vode, tako da lahko razgradljive soli ostanejo v tleh in povečajo njihovo električno prevodnost.

Del podnebnih značilnosti geografskega območja je treba pripisati splošnemu kroženju zraka, ki vpliva na podnebje polotoka, pomembna pa je tudi relativna lega območja na jugovzhodnem koncu španskega ozemlja, torej na delu, ki je najbolj oddaljen od smeri zračnih mas, ki vplivajo na oblikovanje podnebja polotoka, da o velikem vplivu velike afriške puščave sploh ne govorimo.

K temu je treba dodati še lokalne danosti, saj zadevno območje na severu obkrožajo mogočne gorske verige, kot sta Sierra Nevada in Sierra de Los Filabres, nekoliko južneje Sierra Alhamilla in Sierra Cabrera ter na zahodu Sierra de Gador, ki območje varujejo pred vplivi s severa ter zahodnimi in severnimi vetrovi, ne smemo pa pozabiti niti na bližino Sredozemskega morja na jugu in vzhodu.

Ta zavetrni položaj, ki ga severne zračne mase ne dosežejo, zemljepisna širina in vpliv Sredozemskega morja so dejavniki, zaradi katerih ima regija izjemno podnebje. Povprečna letna relativna vlažnost je 73-odstotna, tako velik delež pa je posledica precej stalne vlažnosti skozi celo leto. Pri tem se kondenzacija ne pojavi vedno, zato je za to območje značilnih malo meglenih dni.

Neto količina vpadnega sončnega obsevanja: za opredeljeno geografsko območje sta značilni največja povprečna količina letnega sončnega obsevanja s povprečno 3 040 urami sonca in najmanjša oblačnost v Španiji s povprečno 35 oblačnimi dnevi na leto. Povprečna letna količina vpadnega sončnega obsevanja v topli gredi (invernadero) znaša 137,58 W/m2.

5.2 Posebnost proizvoda:

Svetlost (L) paradižnikov: Kar zadeva barvne odtenke, ima „Tomate La Cañada“ po hunterjevi instrumentalni meritvi vrednosti L, a in b v tridimenzionalnem pravokotnem barvnem prostoru, ki temelji na teoriji nasprotnih barv, vrednost L (svetlost) večjo od vrednosti med 25 in 28, ki so pri paradižnikih najpogostejše.

Okrogli gladki paradižnik: L med 42 in 46,5 (ob pobiranju med 7 in 10 na barvni lestvici).

Izdolženi paradižnik: L med 42,3 in 45 (ob pobiranju med 8 in 9 na barvni lestvici).

Češnjev paradižnik: L med 38 in 40 (ob pobiranju med 10 in 11 na barvni lestvici).

Rebrasti paradižnik: L med 45 in 49 (ob pobiranju med 2 in 3 na barvni lestvici).

Vsebnost likopena: Vsebnost likopena pri sortah paradižnika, ki se pridelujejo na opredeljenem geografskem območju, je precej višja od vrednosti, ki so v literaturi navedene za iste komercialne tipe z drugih pridelovalnih območij.

Okrogli gladki paradižnik: med 21 in 25,8 mg na 100 g suhe teže.

Izdolženi paradižnik: med 10,8 in 13,2 mg na 100 g suhe teže.

Češnjev paradižnik: med 31,6 in 38,4 mg na 100 g suhe teže.

Rebrasti paradižnik: med 35,4 in 44 mg na 100 g suhe teže.

Vsebnost vitamina C: Vsebnost vitamina C pri sortah paradižnika, ki se pridelujejo na opredeljenem geografskem območju, je precej višja od vrednosti, ki so v literaturi navedene za iste komercialne tipe z drugih pridelovalnih območij.

Okrogli gladki paradižnik: med 153 in 195 mg na 100 g teže svežih plodov.

Izdolženi paradižnik: med 142 in 186 mg na 100 g teže svežih plodov.

Češnjev paradižnik: med 62 in 102 mg na 100 g teže svežih plodov.

Rebrasti paradižnik: med 130 in 155 mg na 100 g teže svežih plodov.

5.3 Vzročna povezanost geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma z določeno kakovostjo, slovesom ali drugimi značilnostmi proizvoda (pri ZGO):

Dejavniki, ki vplivajo na kakovost in posebne značilnosti paradižnika „Tomate La Cañada“ (svetlost, vsebnost vitamina C, vsebnost likopena), so namakalna voda (vsebuje natrijev klorid in prihaja izključno iz hidrogeoloških enot Campo de Níjar in Andarax Almería), tla kot vir hranil (slana natrijeva tla, ki se namakajo s to slano vodo) ter dejavniki in okoljske razmere, značilni za to geografsko območje (sončno obsevanje, temperatura in vlažnost).

(a) Vitamin C

Namakanje s slano vodo poveča vsebnost vitamina C.

Ko se poveča električna prevodnost namakalne vode, ki je neposredno povezana s koncentracijo soli v vodi, se poveča tudi vsebnost vitamina C v plodovih.

Na vsebnost askorbinske kisline (vitamina C) v zrelih sadežih vpliva tudi intenzivnost svetlobe na opredeljenem geografskem območju, ki so ji sadike paradižnika izpostavljene pred pobiranjem pridelka.

(b) Likopen

Namakanje s slano vodo poveča vsebnost likopena. Ko se poveča električna prevodnost namakalne vode, ki je neposredno povezana s koncentracijo soli v vodi, se poveča tudi vsebnost likopena v vseh štirih komercialnih tipih paradižnika. Temperature med 18 in 26 °C spodbujajo nastajanje likopena in karotenoidov na splošno; povprečna temperatura 18 °C, dosežena na opredeljenem geografskem območju, torej omogoča nastajanje likopena, kar je razlog za njegovo veliko vsebnost v paradižniku „Tomate La Cañada“.

Sintezo in visoke ravni likopena v paradižniku „Tomate La Cañada“ spodbujata tudi osmotski in slani stres, ki ju povzroča visoka električna prevodnost tal, na katerih se goji ta paradižnik.

(c) Svetlost (L) paradižnika

Vrednosti svetlosti (L), povezane z barvno lestvico in izmerjene po hunterjevi instrumentalni meritvi, so odvisne od vpadnega sončnega obsevanja, temperature ter uporabe slane vode in gojenja na slanih tleh.

Namakanje s slano vodo in gojenje na slanih tleh torej izboljšujeta vrednosti parametra L v plodovih.

Električno prevodnost ob enaki koncentraciji najbolj povečujejo ioni Cl–, sledijo jim ioni Ca2+ in Na+. Prav to je vzrok za večjo električno prevodnost tal, na katerih se goji „Tomate La Cañada“, saj je koncentracija ionov Cl– in Na+ na drugih območjih precej nižja.

Paradižnik potrebuje močno vpadno sončno obsevanje in izpostavljenost soncu, tako da je za uspešen razvoj rastline in enakomerno obarvanost plodov potrebnih od 8 do 16 ur svetlobe na dan. Močno sončno obsevanje vpliva na cvetenje, oploditev in uspevanje rastline, izboljšuje pa tudi absorpcijo vode in hranil ter ne nazadnje povečuje količino pridelka.

Ker se „Tomate La Cañada“ prideluje v delu Evrope z največ urami osončenosti, paradižnik z opredeljenega geografskega območja doseže najboljšo obarvanost v zimskih mesecih.

Pomladi in poleti je pred premočno svetlobo zaščiten s toplimi gredami (invernaderos). Kloroplasti, ki takoj reagirajo na sončno energijo, se navpično obračajo glede na sončne žarke, da se omogoči fotosinteza.

Če je svetlobna energija zelo močna (pomladi in poleti), se s toplimi gredami (invernaderos) prepreči, da bi se zaradi poševne razporeditve kloroplastov svetloba zmanjšala, kar bi vplivalo na obarvanost in zrelost plodov.

Poznan je tudi učinek temperature na barvo; povprečne temperature na opredeljenem geografskem območju, ki znašajo med 16,8 in 18,3 °C, tako ugodno vplivajo na obarvanost paradižnika.

Sklic na objavo specifikacije:

(člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006)

Celotno besedilo specifikacije označbe je na voljo na spletnem naslovu:

http://www.juntadeandalucia.es/agriculturaypesca/portal/export/sites/default/comun/galerias/galeriaDescargas/cap/industrias-agroalimentarias/denominacion-de-origen/Pliegos/Pliego_tomate.pdf

ali neposredno na domači strani Consejería de Agricultura y Pesca (http://www.juntadeandalucia.es/agriculturaypesca/portal) po naslednji poti: „Industrias Agroalimentarias“/„Calidad y Promoción“/„Denominaciones de Calidad“/„Frutas y Hortalizas“, vpogled v specifikacijo je mogoč pod navedbo označbe kakovosti.

(1) UL L 93, 31.3.2006, str. 12.