EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 30.6.2017 COM(2017) 601 final POROČILO KOMISIJE LETNO POROČILO ZA LETO 2016

O ODNOSIH MED EVROPSKO KOMISIJO IN NACIONALNIMI PARLAMENTI



POROČILO KOMISIJE LETNO POROČILO ZA LETO 2016

O ODNOSIH MED EVROPSKO KOMISIJO IN NACIONALNIMI PARLAMENTI 1. UVOD Ko je predsednik Juncker leta 2014 predstavil politične usmeritve, s katerimi je določil okvir dela Komisije pod svojim vodstvom, je izpostavil pomen odnosov z nacionalnimi parlamenti, zlasti pri zagotavljanju spoštovanja načela subsidiarnosti. Komisija je v svojem drugem polnem letu delovanja nadaljevala prizadevanja za poglobitev teh pomembnih odnosov z nacionalnimi parlamenti s ciljem približati Evropsko unijo njenim državljanom. Predsednik Juncker je na pomen, ki ga Komisija pripisuje svojim odnosom z nacionalnimi parlamenti, opozoril v svojih poslanicah vsem članom Komisije, poleg tega pa je v nagovoru o stanju v Uniji Evropskemu parlamentu 14. septembra 2016 jasno povedal: „Evropo lahko [...] zgradimo le skupaj z državami članicami, nikoli proti njim“. Opomnil je na številne sestanke med člani Komisije in nacionalnimi parlamenti od začetka mandata, ki so prispevali k približevanju Evrope njenim državljanom in njihovim nacionalnim predstavnikom. Napovedal je tudi, da namerava Komisija še bolj oživiti ta odnos, tako da bodo komisarji stanje v Uniji predstavili nacionalnim parlamentom. Stanje v Uniji je bilo posledično predstavljeno v skoraj vseh nacionalnih parlamentih in se je tam o njem tudi razpravljalo. Komisija je poleg teh neposrednih stikov med člani Komisije in nacionalnimi parlamenti skrbela tudi za aktivno pisno izmenjavo mnenj z nacionalnimi parlamenti prek političnega dialoga in mehanizma za preverjanje subsidiarnosti. To dvanajsto letno poročilo se osredotoča na politični dialog Komisije z nacionalnimi parlamenti, ki se je začel leta 2006 in katerega namen je spodbujati sodelovanje nacionalnih parlamentov pri oblikovanju in izvajanju politike EU. Mehanizem za preverjanje subsidiarnosti, ki daje nacionalnim parlamentom pravico oceniti, ali so zakonodajni predlogi na področjih, ki ne spadajo v izključno pristojnost Evropske unije, skladni z načelom subsidiarnosti, je obravnavan v letnem poročilu za leto 2016 o subsidiarnosti in sorazmernosti. Navedeno poročilo, ki je objavljeno vzporedno, je treba obravnavati kot dopolnilo temu poročilu. 2. PISNA MNENJA NACIONALNIH PARLAMENTOV a. Splošna opažanja Leta 2016 se je znatno povečalo število mnenj (tudi obrazloženih mnenj), ki so jih nacionalni parlamenti naslovili na Komisijo. Nacionalni parlamenti so v navedenem letu skupno izdali 620 mnenj, kar pomeni 77-odstotno povečanje v primerjavi z letom 2015, ko so izdali 350 mnenj. Samo število obrazloženih mnenj se je povečalo z 8 leta 2015 na 65 leta 2016, kar je več kot 700-odstotno povečanje. b. Sodelovanje in področje uporabe

Podobno kot v prejšnjih letih je bilo število mnenj, poslanih Komisiji, neenakomerno razporejeno med nacionalnimi parlamenti. Deset najbolj dejavnih domov parlamentov je izdalo približno 73 % mnenj (tj. 452 mnenj), kar je podoben delež kot v letu 2015, ko je deset najbolj dejavnih domov parlamentov poslalo 70 % mnenj. V primerjavi s prejšnjimi leti, ko je bil najbolj dejaven portugalski dom Assembleia da República, je leta 2016 največ mnenj poslal italijanski dom Senato della Repubblica. Njegovih 81 mnenj predstavlja približno 13 % vseh prejetih mnenj. Drugi nacionalni parlamenti ali domovi, ki so poslali deset ali več mnenj, so romunski Camera Deputaților (70 mnenj), portugalski Assembleia da República (57 mnenj), nemški Bundesrat (47 mnenj), češki Senát (46 mnenj), romunski Senat (43 mnenj), francoski Assemblée nationale (33 mnenj), italijanski Camera dei Deputati (27 mnenj), francoski Sénat (25 mnenj), švedski Riksdag (23 mnenj), češki Poslanecká sněmovna (19 mnenj), poljski Senat (17 mnenj), britanski House of Lords (17 mnenj), španski Cortes Generales (13 mnenj) in avstrijski Bundesrat (11 mnenj). c. Ključne teme političnega dialoga Posebno pozornost nacionalnih parlamentov so pritegnili predvsem dokumenti, navedeni v nadaljevanju (več podrobnosti je v Prilogi 2): 1. Sporočilo o delovnem programu Komisije za leto 2016: Čas je za drugačen pristop, 2. Predlog direktive o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev, 3. Predlog uredbe o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (prenovitev), 4. Predlog direktive o nekaterih vidikih pogodb o dobavi digitalnih vsebin in predlog direktive o nekaterih vidikih pogodb o spletni in drugi prodaji blaga na daljavo. Predlog direktive o napotitvi delavcev je bil podlaga za 14 obrazloženih mnenj in je sprožil mehanizem iz člena 7(2) Protokola št. 2 k Pogodbama, ki je postal znan kot postopek „rumenega kartona“, kar je šele tretji tak primer, odkar je mehanizem začel veljati. Predlog uredbe o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (prenovitev) je bil podlaga za osem obrazloženih mnenj. Podrobnejši opis je v letnem poročilu o subsidiarnosti in sorazmernosti. ·Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij o delovnem programu Komisije za leto 2016: Čas je za drugačen pristop V skladu z zavezami iz političnih usmeritev o osredotočanju na tista področja, na katerih lahko Evropska unija dejansko kaj spremeni, je delovni program za leto 2016 vseboval omejeno število novih pobud, temelječih na desetih prednostnih nalogah, ki jih je predsednik Juncker opredelil ob začetku mandata. Tako kot predhodno leto je delovni program za leto 2016 zajemal tudi seznam s predlogi za umik zakonodajnih predlogov v obravnavi ter seznam zakonodajnih aktov, ki bi jih bilo treba pregledati na podlagi programa ustreznosti in uspešnosti predpisov (REFIT).

Delovni program za leto 2016 je bil sprejet 27. oktobra 2015, nato pa ga je prvi podpredsednik Frans Timmermans poslal predsednikom odborov za evropske zadeve v vseh nacionalnih parlamentih skupaj s spremnim dopisom, v katerem je potrdil pripravljenost članov Komisije obiskati nacionalne parlamente na njihovo zahtevo ter predstaviti delovni program in o njem razpravljati. Komisija je o delovnem programu za leto 2016 skupno prejela 25 mnenj, od tega posamična mnenja 9 domov parlamentov in skupno mnenje, ki ga je nizozemski Tweede Kamer predložil v imenu 16 domov parlamentov in v katerem je vsak dom navedel svoje prioritete med pobudami, ki jih je predlagala Komisija. Skoraj vsi domovi, ki so podpisali skupno mnenje, so med prioritetami navedli sveženj ukrepov na področju energetske unije in boljše upravljanje migracij. Ostale pobude, ki jim je večina domov namenila posebno pozornost, zajemajo sveženj ukrepov na področju krožnega gospodarstva, pregled večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020, uvedbo strategije za enotni digitalni trg, sveženj ukrepov na področju mobilnosti delovne sile, dokončanje bančne unije in sveženj ukrepov na področju upravljanja meja. Komisija je v svojih odgovorih na prejeta mnenja pozdravila zanimanje nacionalnih parlamentov za njen delovni program in tudi njihovo stalno podporo osredotočanju Komisije na omejeno število pobud, ki imajo evropsko dodano vrednost. Pozdravila je tudi možnost, ki jo ponuja delovni program za zgodnjo izmenjavo mnenj z nacionalnimi parlamenti o njihovih prioritetah. ·Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 96/71/ES z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev Komisija je 8. marca 2016 sprejela predlog o ciljno usmerjeni reviziji direktive o napotitvi delavcev iz leta 1996. Namen revizije je bil predvsem zagotoviti, da bodo pri uveljavljanju svobode opravljanja storitev v EU zagotovljeni enaki konkurenčni pogoji za podjetja in spoštovanje pravic delavcev. Predlog uvaja spremembe na treh glavnih področjih: plačilo napotenih delavcev, tudi v primeru oddaje del podizvajalcem, pravila glede delavcev, zaposlenih pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela, in dolgoročna napotitev. Predlog zlasti zagotavlja, da se vsa obvezna pravila o plačilu v državi članici gostiteljici uporabljajo za delavce, ki so napoteni v navedeno državo članico. Komisija je na ta predlog prejela 23 mnenj, vključno s 14 obrazloženimi mnenji, zaradi česar je bil sprožen postopek na podlagi člena 7(2) Protokola št. 2 k Pogodbama (tako imenovani postopek rumenega kartona). Vsebina obrazloženih mnenj in odgovor Komisije na pripombe nacionalnih parlamentov glede subsidiarnosti sta podrobneje opisana v letnem poročilu za leto 2016 o subsidiarnosti in sorazmernosti. Na splošno so iz prejetih mnenj razvidne velike razlike med stališči nacionalnih parlamentov: medtem ko so nekateri domovi parlamentov predlog ostro kritizirali, so drugi pobudo podprli. Kritične pripombe nacionalnih parlamentov so med drugim zajemale izbiro pravne podlage, skladnost predloga z načelom sorazmernosti, njegovo morebitno poseganje v pristojnost socialnih partnerjev za sklepanje kolektivnih pogodb ali v pristojnost nacionalnih vlad za določitev splošne veljavnosti kolektivnih pogodb. Komisija je odgovorila vsem zadevnim domovom in v odgovorih obravnavala njihove posamezne pripombe, razen tistih v zvezi s subsidiarnostjo. Pripombe, ki se nanašajo na vprašanja subsidiarnosti, so bile obravnavane v sporočilu Komisije z dne 20. julija 2016. ·Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (prenovitev) Komisija je 4. maja 2016 predložila tri predloge za reformo skupnega evropskega azilnega sistema. S predlogom o pregledu dublinske uredbe je bil uveden nov korektivni mehanizem za dodeljevanje, s katerim naj bi se zagotovilo, da nobena država članica ne bi trpela nesorazmernega pritiska na svoj azilni sistem. V skladu s tem mehanizmom bi se ob nesorazmerno velikem migracijskem pritisku na državo članico sprožil avtomatski sistem, po katerem bi bili prosilci za azil premeščeni v druge države Evropske unije. Države članice lahko začasno ustavijo svoje sodelovanje v mehanizmu, vendar bi morale v tem primeru prispevati 250 000 EUR za vsakega prosilca za azil, ki bi ga drugače morale sprejeti. Na ta predlog je bilo podanih štirinajst mnenj leta 2016, od tega osem obrazloženih. Vsebina obrazloženih mnenj in odgovor Komisije na pripombe nacionalnih parlamentov glede subsidiarnosti sta podrobneje opisana v letnem poročilu za leto 2016 o subsidiarnosti in sorazmernosti. Kar zadeva trditve v mnenjih, ki se ne nanašajo na subsidiarnost, je več domov parlamentov poudarilo, da je finančni prispevek 250 000 EUR nesorazmeren in da znesek ni upravičen. Številni nacionalni parlamenti so tudi vztrajali, da bi bilo treba spremeniti določbe o mladoletnikih brez spremstva, da bi se upoštevale največje koristi otroka in ustrezna jamstva. Poleg navedenega so nekateri domovi izrazili dvom o pravni podlagi predloga.

Komisija je v odgovoru pojasnila, da znesek solidarnostnega prispevka na prosilca krije stroške sprejema prosilca za azil, ki nastanejo v več letih. Komisija je opozorila tudi na odvračilni element prispevka, saj je cilj predloga polno sodelovanje držav članic v mehanizmu pravičnosti. Komisija je glede vprašanja mladoletnikov brez spremstva navedla, da predlog za zagotovitev hitrega dostopa mladoletnikom brez spremstva do azilnega postopka pojasnjuje, da bi morala biti odgovorna država članica tista, v kateri je mladoletnik vložil prvo prošnjo za mednarodno zaščito, razen če se dokaže, da to ni v največjo korist mladoletnika. Komisija je poudarila, da je načelo, po katerem je največja korist otroka primarni cilj v vseh postopkih, ki jih določa dublinska uredba, še naprej veljavno. Glede pravne podlage predloga je Komisija navedla, da v skladu s členom 78(2)(e) Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski parlament in Svet sprejmeta ukrepe za skupni evropski azilni sistem, ki med drugim zajema merila in mehanizme za določitev, katera država članica je odgovorna za obravnavo prošnje za azil ali subsidiarno zaščito, ter da predlog za prenovitev te uredbe temelji na navedeni določbi, tako kot tudi veljavna uredba Dublin III (EU) 604/2013. ·Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o nekaterih vidikih pogodb o dobavi digitalnih vsebin in predlog direktive o nekaterih vidikih pogodb o spletni in drugi prodaji blaga na daljavo Komisija je v okviru svoje strategije za enotni digitalni trg decembra 2015 sprejela dva predloga: za boljše varstvo potrošnikov, ki v EU kupujejo prek spleta, in za pomoč podjetjem pri širitvi njihove spletne prodaje. Glavni cilj obeh predlogov je odpraviti pogodbenopravne ovire za spletno čezmejno trgovino, kar bi bilo v korist podjetij in potrošnikov. Komisija je na predlog direktive o nekaterih vidikih pogodb o dobavi digitalnih vsebin prejela 11 mnenj, na predlog direktive o nekaterih vidikih pogodb o spletni in drugi prodaji blaga na daljavo pa 12 mnenj; osem mnenj se je navezovalo na oba predloga. Edo od mnenj, ki se je navezovalo na oba predloga, je bilo obrazloženo mnenje francoskega doma Sénat. Nacionalni parlamenti so se v večini mnenj strinjali, da je na področju dobave digitalnih vsebin potrebna ustrezna raven varstva potrošnikov na ravni EU. Glede predloga direktive o nekaterih vidikih pogodb o dobavi digitalnih vsebin so številni nacionalni parlamenti poslali pripombe glede njegove skladnosti s preostalo zakonodajo EU o varstvu potrošnikov, varstvu intelektualne lastnine ali varstvu podatkov, glede možnosti, da se dobavitelji izognejo odgovornosti za neskladnost s pogodbo, ali glede vključitve digitalnih vsebin, ki se zagotovijo v zameno za podatke, v področje uporabe predloga. Komisija je v svojih odgovorih navedla, da bi skupna pravila zapolnila pravno praznino in zagotovila pravno varnost ter obenem preprečila razdrobitev enotnega trga. Z vidika vsebine predlog sicer ne določa garancijskega roka za digitalne vsebine, ker te niso obrabljive, vandar pa določa časovno neomejeno obrnjeno dokazno breme, ki bo zagotovilo zelo visoko raven varstva potrošnikov. Komisija je glede razmerja med predlogom o digitalnih vsebinah in Splošno uredbo o varstvu podatkov odgovorila, da je v predlogu pojasnjeno, da direktiva ne bi posegala v pravila o varstvu podatkov, vključno s tistimi, ki se nanašajo na varstvo mladoletnikov. Glede predloga o spletni in drugi prodaji blaga na daljavo je več nacionalnih parlamentov opozorilo, da bi se nova pravila nanašala le na spletno in drugo prodajo blaga na daljavo, ne pa tudi na osebno prodajo. Poleg tega so nacionalni parlamenti predložili pripombe k predlaganim novim pravilom glede obrnjenega dokaznega bremena, odškodninske odgovornosti in predlaganega garancijskega roka. Komisija je v svojih odgovorih poudarila potrebo po odpravi razlik med nacionalnimi pravili potrošniškega pogodbenega prava na ključnih področjih, tudi glede trajanja garancijskega roka in obrnjenega dokaznega bremena. Poudarila je tudi pomen zagotovitve skladnega pravnega okvira v vsej EU za spletno prodajo in prodajo na daljavo ter za osebno prodajo blaga. Poleg tega je Komisija navedla, da je začela preverjati ustreznost prava EU na področju potrošnikov in trženja, ki zajema šest direktiv, vključno z direktivo o prodaji potrošniškega blaga in garancijah. Nenazadnje je Komisija poudarila, da bo raven varstva potrošnikov v vseh državah članicah na splošno ostala zelo visoka, saj bodo morebitno zmanjšanje nacionalne ravni varstva potrošnikov, do katerega bi lahko prišlo pri omejenem številu vprašanj v nekaterih državah članicah deloma izravnala druga pravila v predlogu, ki predvidevajo višjo raven varstva potrošnikov, kot je na primer časovno podaljšanje obrnjenega dokaznega bremena s šest mesecev na dve leti.

Komisija je glede pomislekov francoskega Sénat o subsidiarnosti spomnila, da je izbira popolne usklajenosti na evropski ravni skupaj z visoko ravnijo varstva potrošnikov edina možnost za dosego obeh ciljev – pravne varnosti in zaupanja potrošnikov. Poudarila je, da države članice ne bi mogle na lastno pobudo zadostno odpraviti sedanjih ovir med nacionalnimi zakonodajami, ki se nanašajo na pogodbe. Različna pogodbena pravila, na primer o garancijskem roku ali skladnosti s pogodbo, so prav tiste ovire, ki jih predlog Komisije namerava preseči. d. Izid političnega dialoga Zakonodajni postopek, ki je privedel do sprejetja dveh predlogov Komisije, ki sta v letu 2016 sprožila velik odziv nacionalnih parlamentov, se je končal še istega leta. Zato je v tem poročilu mogoče primerjati začetna predloga Komisije s končnima sprejetima besediloma. Zaradi številnih vključenih akterjev pa stališč posameznih nacionalnih parlamentov ni mogoče neposredno povezati z izidom zakonodajnega postopka. Ne glede na to so bila mnenja nacionalnih parlamentov nepogrešljiv vir vpogleda in analize za interakcijo Komisije z drugimi institucijami. ·Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o evropski mejni in obalni straži ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 2007/2004, Uredbe (ES) št. 863/2007 in Odločbe Sveta 2005/267/ES Komisija je v okviru prizadevanj za zagotovitev trdnega in deljenega upravljanja zunanjih meja Evropske unije 15. decembra 2015 sprejela predlog za ustanovitev evropske mejne in obalne straže. Evropska mejna in obalna straža, ki je eden od ukrepov na podlagi evropske agende o migracijah, bo združevala Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo, vzpostavljeno na podlagi agencije Frontex, in organe držav članic, odgovorne za upravljanje meja, ki bodo še naprej izvajali vsakodnevno upravljanje zunanjih meja. Komisija je na ta predlog prejela deset mnenj. Številni domovi parlamentov so izrazili podporo ustanovitvi evropske mejne in obalne straže. Hkrati pa so mnogi domovi izrazili pomisleke glede določb, v skladu s katerimi bi lahko pristojnosti Agencije posegale v pristojnosti držav članic glede varovanja njihovih meja ter ohranjanja notranje varnosti in javnega reda. Številni domovi so imeli pomisleke glede določb člena 18 predloga Komisije, v skladu s katerim bi lahko Komisija v nekaterih primerih, ki bi zahtevali takojšnje ukrepanje na zunanjih mejah (npr. nesorazmeren migracijski pritisk), po posvetovanju z Agencijo sprejela odločitev o ukrepih, ki naj jih Agencija izvede, in od zadevne države članice zahtevala sodelovanje z Agencijo pri izvedbi navedenih ukrepov. Po mnenju domov parlamentov bi moral biti Svet tisti, ki bi bil odgovoren za sprejetje takih ukrepov (in ne Komisija ter Agencija), države članice pa bi se morale strinjati z njimi. Predlagana uredba je bila po razpravah v Evropskem parlamentu in Svetu sprejeta 14. septembra 2016, s čimer se je pokazala zmožnost evropskih institucij, da se hitro odzovejo na pereče izzive. Na podlagi uredbe bo evropska mejna in obalna straža združevala novo, okrepljeno Agencijo, ki bo gradila na temeljih, ki jih je postavil Frontex, ter ji bodo stalno na voljo mejni policisti v okviru obveznega nabora za hitri odziv. V uredbi je navedeno, da države članice ohranijo primarno odgovornost za upravljanje svojih odsekov zunanjih meja Unije. Države članice bodo obdržale svoje pristojnosti in suverenost nad svojimi mejami in bodo še naprej vsakodnevno upravljale svoje zunanje meje. Potrebne odločitve v primerih, ki zahtevajo nujno ukrepanje na zunanjih mejah, v skladu z uredbo sprejme Svet na podlagi predloga Komisije in po posvetovanju z Agencijo. V takih odločitvah bi lahko bili predvideni ukrepi za zmanjšanje tveganja na mejah držav članic, ki jih bo Agencija izvajala v sodelovanju z zadevno državo članico na podlagi skupno dogovorjenega operativnega načrta. ·Predlog direktive Sveta o določitvi pravil proti praksam izogibanja davkom, ki neposredno vplivajo na delovanje notranjega trga Komisija je 28. januarja 2016 predstavila svoj predlog direktive proti izogibanju davkom kot del svežnja proti izogibanju davkom. Svet je 20. junija 2016 sprejel Direktivo (EU) 2016/1164 o določitvi pravil proti praksam izogibanja davkom, ki neposredno vplivajo na delovanje notranjega trga. Komisija je 25. oktobra 2016 predstavila predlog za dopolnitev sedanjega pravila o hibridnih neskladjih, da bi zagotovila celovit okvir o hibridnih neskladjih, vključno v razmerju do tretjih držav (COM(2016) 687 final). Namen pravil o hibridnih neskladjih je družbam preprečiti, da bi se z izkoriščanjem razlik v nacionalnih zakonodajah izognile obdavčenju. Direktiva proti izogibanju davkom vsebuje pet pravno zavezujočih ukrepov proti zlorabi, ki bi jih morale vse države članice uporabljati proti običajnim oblikam agresivnega davčnega načrtovanja. Teh pet ukrepov zajema pravila o odvračanju od prelivanja dobička v davčne jurisdikcije z nizko/ničelno davčno stopnjo, o preprečevanju dvojne neobdavčitve nekaterih dohodkov, o preprečevanju družbam, da bi se izognile davkom ob premeščanju sredstev, o odvračanju od sklepanja umetnih dolžniških dogovorov, katerih namen je zniževanje davkov, in o preprečevanju agresivnega davčnega načrtovanja, kadar se druga pravila ne uporabljajo. Komisija je od nacionalnih parlamentov skupno prejela sedem mnenj o predlogu direktive proti izogibanju davkom, vključno z obrazloženima mnenjema malteškega doma Kamra tad-Deputati in švedskega doma Riksdag. Malteški Kamra tad-Deputati je menil, da boj proti izogibanju davkom ne bi smel temeljiti na enotnih skupnih pravilih, ne da bi omogočal prožnost. Švedski Riksdag pa je sicer izrazil podporo ciljem predloga, a je Komisijo kritiziral, da ga je pripravila na hitro in brez izvedbe ocene učinka.

Komisija je menila, da harmonizirana pravila proti izogibanju davkom koristijo delujočemu enotnemu trgu, ter poudarila, da bi lahko različni nacionalni pristopi ustvarili nove vrzeli za agresivne davčne načrtovalce in sprožili tekmovanje med državami članicami, s čimer bi si države medsebojno zmanjšale učinkovitost davčnih pravil. Delovni dokument služb Komisije, ki je bil priložen predlogu, je vseboval obsežne ekonomske dokaze in poudaril dejavnike, povezane z agresivnim davčnim načrtovanjem. Nemški dom Bundesrat, ki je na splošno podprl predlog Komisije, je izrazil kritiko, da bo direktiva zajela le družbe, ki so zavezane plačilu davka od dohodka pravnih oseb,ne pa tudi družb, ki se vodijo kot partnerstva ali samostojni podjetniki. Vendar je področje uporabe sprejete direktive ostalo enako kot v predlogu Komisije, in sicer se direktiva uporablja za družbe, ki so zavezane plačilu davka od dohodka pravnih oseb. Nemški dom Bundesrat se je želel izogniti tudi izjemam za nekatere sektorje. Komisija je namreč predlagala, naj se pravila glede nadzorovanih tujih družb ne uporabijo za družbe, katerih glavni razred delnic je vključen v redno trgovanje na eni ali več priznanih borzah. V sprejeti različici direktive te določbe ni več. Nemški dom Bundesrat je poleg tega imel pomisleke o učinku, ki bi ga pravilo o omejevanju odbitnosti obresti lahko imelo na mala in srednja podjetja. Odbitni presežni stroški izposojanja so v sprejeti direktivi tako omejeni na 3 milijone EUR, v primerjavi z 1 milijonom EUR, kot je bilo določeno v izvirnem predlogu Komisije. Nenazadnje je nemški dom Bundesrat predlagal, da bi bilo treba v primeru hibridnih neskladij razmisliti, ali je različne pristope bolje obravnavati v poročilu Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) o eroziji davčne osnove in preusmerjanju dobička. Svet za ekonomske in finančne zadeve (ECOFIN) je objavil izjavo o hibridnih neskladjih kot del končnega kompromisnega predloga za direktivo proti izogibanju davkom z dne 20. junija 2016. V tej izjavi je Komisijo pozval, naj do oktobra 2016 pripravi predlog o hibridnih neskladjih, pri katerih so udeležene tretje države, in v njem določi pravila, ki so skladna z in enako učinkovita kot pravila, priporočena v poročilu OECD o preprečevanju erozije davčne osnove in preusmerjanju dobička, da bi dogovor lahko dosegli do konca leta 2016. Komisija je 25. oktobra 2016 predložila predlog direktive o spremembi direktive proti izogibanju davkom, ki izhaja iz priporočil OECD o eroziji davčne osnove in preusmerjanju dobička glede ukrepa 2 „Nevtralizacija učinkov hibridnih neskladij“. 3. DRUGI DOGODKI ·Drugi „zeleni karton“ V zadnjih letih je več nacionalnih parlamentov izrazilo željo, da bi imeli v okviru okrepljene oblike političnega dialoga, ki je bolj znan kot „zeleni karton“, možnost povabiti Komisijo k predložitvi zakonodajnega predloga ali predložitvi sprememb obstoječe zakonodaje. Osem parlamentarnih domov je 11. julija 2016 na pobudo francoskega Assemblée nationale podpisalo „zeleni karton“, s katerim so Komisijo pozvali, naj predloži ambiciozen zakonodajni predlog za izvajanje načel družbene odgovornosti podjetij na evropski ravni, ki bi se uporabljal za vsa podjetja s sedežem v Evropski uniji ter bi vseboval natančne obveznosti in sankcije. Dne 26. julija 2016 se jim je pridružil še deveti dom. To je bila po pobudi o zmanjševanju živilskih odpadkov iz leta 2015 že druga pobuda „zelenega kartona“. Komisija se je v odgovoru parlamentarnim domovom zahvalila za njihove prispevke k temu pomembnemu vprašanju in poudarila, da si še naprej proaktivno prizadeva za spodbujanje družbene odgovornosti podjetij v vseh svojih politikah. Izpostavila je številne ukrepe, ki jih je sprejela na področju družbene odgovornosti podjetij, predvsem na regulativnem področju (uredba o lesu, uredba o konfliktnih mineralih, revidirane direktive o javnem naročanju, direktiva o razkrivanju nefinančnih informacij, predlog revidirane direktive o pravicah delničarjev ter predlog spremembe direktive o računovodskih izkazih v zvezi z obveznostjo nekaterih podjetij in podružnic glede razkritja davčnih informacij v zvezi z dohodki) ter tudi prek dokumentov splošne politike in prostovoljnih smernic in posvetovalnih pobud. Komisija je v svojem sporočilu iz novembra 2016 o novih ukrepih za trajnostno prihodnost Evrope poudarila, da bo poglobila svoja prizadevanja glede odgovornega poslovanja in se osredotočila na konkretne ukrepe za spoprijemanje s sedanjimi ter prihodnjimi socialnimi, okoljskimi in upravnimi izzivi, pri čemer se bo oprla na temeljna načela in pristope k politiki, opredeljene v strategiji EU za družbeno odgovornost podjetij, ki jo je predlagala leta 2011. Poleg tega Komisija v tesnem sodelovanju z glavnimi zainteresiranimi stranmi skrbno spremlja razvoj razmer v državah članicah in mednarodnih organih, ki so vključeni v proces krepitve družbene odgovornosti podjetij. ·Vloga regionalnih parlamentov Regionalni parlamenti posredno prispevajo k odnosom Komisije z nacionalnimi parlamenti. V skladu s Protokolom št. 2 k Pogodbama se nacionalni parlamenti pri preverjanju subsidiarnosti osnutkov zakonodajnih aktov EU za namene izdaje obrazloženega mnenja posvetujejo, kadar je to primerno, z regionalnimi parlamenti, ki imajo zakonodajna pooblastila.

Regionalni parlamenti so zastopani tudi v Odboru regij. Z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe je bilo Odboru podeljenih več odgovornosti glede subsidiarnosti, ki ima (kot je določeno v členu 5(3) Pogodbe o Evropski uniji) izrecno lokalno in regionalno razsežnost. Odbor regij izvaja dejavnosti nadzora prek mreže za nadzor subsidiarnosti in svoje spletne platforme, oblikovane v podporo sodelovanju regionalnih parlamentov pri mehanizmu zgodnjega opozarjanja o subsidiarnosti (REGPEX). Dejavnosti Odbora regij v okviru nadzora subsidiarnosti so podrobneje opisane v letnem poročilu za leto 2016 o subsidiarnosti in sorazmernosti. Četudi v Pogodbah ni nobene izrecne določbe o neposredni interakciji med Komisijo in regionalnimi parlamenti, je več regionalnih parlamentov, zlasti parlamentov zveznih dežel v Avstriji in Nemčiji, Komisiji v letu 2016 predložilo mnenja s pripombami o različnih vidikih njenih predlogov. Delegacija regionalnih parlamentov, ki so podpisali izjavo iz Heiligendamma, se je januarja 2016 srečala s prvim podpredsednikom Komisije Timmermansom in z njim izmenjala mnenja. Poleg tega se je predsednik Juncker med letom srečal s predstavniki številnih regionalnih vlad in organov, vključno s predstavniki zveznih dežel Severno Porenje-Vestfalija, Brandenburg, Spodnja Saška, Schleswig-Holstein, Porenje-Pfalška in Hessen (Nemčija), regij Provansa-Alpe-Azurna obala in Alzacija-Šampanja-Ardeni-Lorena (Francija), zveznih dežel Tirolska in Štajerska (Avstrija), regije Valonija (Belgija) in dežele Trentinsko-Zgornje Poadižje (Italija). Podobnih srečanj so se udeležili tudi drugi člani Komisije, zlasti komisarka za regionalno politiko Corina Creţu. 4. DVOSTRANSKI STIKI IN OBISKI Člani Komisije so tako kot v prejšnjih letih tudi v letu 2016 obiskali skoraj vseh 28 nacionalnih parlamentov. Predsednik Juncker, prvi podpredsednik, podpredsedniki in komisarji so številne parlamentarne domove obiskali večkrat. Poleg tega so nekateri nacionalni parlamenti v Bruselj poslali delegacije ali tam organizirali srečanja odborov in izkoristili možnost za srečanje s člani Komisije. Leta 2016 je bilo skupno organiziranih skoraj 180 obiskov in srečanj. V tem okviru so bili zlasti pomembni obiski članov Komisije v nacionalnih parlamentih, kjer so predstavili nagovor predsednika Junckerja o stanju v Uniji. Po njegovem nagovoru v Evropskem parlamentu so komisarji obiskali skoraj vse parlamentarne domove. Komisija meni, da so taki obiski in srečanja s poslanci nacionalnih parlamentov neprecenljivi za spodbujanje boljšega razumevanja politik Unije in njihovo podporo. Predsednik Juncker je v svojem nagovoru o stanju v Uniji napovedal, da bo v prihodnje še več obiskov nacionalnih parlamentov in srečanj z njimi, saj je mogoče Evropo zgraditi le skupaj z državami članicami, ne pa proti njim. V letu 2016 so se uradniki Komisije udeležili več kot 80 srečanj odborov nacionalnih parlamentov, da bi se o zakonodajnih predlogih pogovorili na bolj tehnični ravni. Redno so jih tudi vabili na sestanke stalnih predstavnikov nacionalnih parlamentov v Bruslju, na katerih so predstavili ključne pobude. Poleg tega so uradniki za evropski semester na predstavništvih Komisije v državah članicah ohranjali stike z nacionalnimi parlamenti, da bi lahko izmenjali mnenja o evropskem semestru in drugih gospodarskih zadevah. 5. GLAVNA SREČANJA IN KONFERENCE Komisija je v letu 2016 ohranila visoko stopnjo sodelovanja z nacionalnimi parlamenti, saj se je udeležila različnih pomembnih medparlamentarnih srečanj in konferenc, vključno s Konferenco odborov za evropske zadeve (COSAC), evropskim parlamentarnim tednom in medparlamentarnima konferencama za skupno zunanjo in varnostno politiko ter skupno varnostno in obrambno politiko. COSAC Konferenca odborov za evropske zadeve (COSAC), tj. edini medparlamentarni forum, določen v Pogodbah, se je dvakrat sestala v vsaki državi članici, ki je v letu 2016 predsedovala Svetu Evropske unije po načelu rotacije. Evropski parlament, ki je polnopravni član konference COSAC, se je udeležil vseh srečanj. Tudi Komisija, ki ima status opazovalke, je bila zastopana na vseh srečanjih konference COSAC in je predložila pisni odgovor na prispevke, ki jih je konferenca sprejela na dveh plenarnih zasedanjih v navedenem letu.

Na srečanju predsednikov konference COSAC, ki je potekalo 8. februarja 2016 v Haagu, so delegati razpravljali o organizaciji in sodelovanju pri parlamentarnem nadzoru na podlagi študije primera, ki je bila osredotočena na prioritete Europola ter evropske prioritete za leto 2016 in naslednja leta, glavna nagovora pa sta imela takratna podpredsednica Komisije za proračun in človeške vire Kristalina Georgieva in minister za zunanje zadeve Nizozemske Bert Koenders. Na junijskem 55. plenarnem zasedanju, ki se ga je udeležil prvi podpredsednik Komisije Frans Timmermans, se je nadaljevala razprava o vlogi nacionalnih parlamentov, seje pa so bile namenjene izmenjavi najboljših praks na področju parlamentarnega nadzora in parlamentarne diplomacije ter vloge nacionalnih parlamentov pri varovanju pravne države v Evropski uniji. Delegati so razpravljali tudi o migracijah, pri čemer so se osredotočili na izvajanje izjave EU in Turčije. Srečanje predsednikov konference COSAC, ki je potekalo v Bratislavi 11. in 12. julija 2016, med slovaškim predsedovanjem Svetu Evropske unije, je zagotovilo forum za razpravo o socialni razsežnosti Evropske unije in kohezijski politiki. Marianne Thyssen, komisarka za zaposlovanje, socialne zadeve, strokovno usposobljenost in mobilnost delovne sile, je v svojem nagovoru izrazila zavezo Komisije, da poglobi socialno razsežnost Evropske unije, in navedla več predlogov, ki jih na tem področju pripravlja Komisija, vključno z evropskim stebrom socialnih pravic ter programom za nova znanja in spretnosti za Evropo. Priložnost je izkoristila tudi za odziv na nekatere pomisleke o predlogu Komisije za revizijo direktive o napotitvi delavcev, ki so jih nacionalni parlamenti izrazili v svojih obrazloženih mnenjih. Zadnje srečanje konference COSAC v navedenem letu je bilo 56. plenarno zasedanje, ki je 14. in 15. novembra 2016 potekalo v Bratislavi in na katerem so udeleženci razpravljali o različnih temah, med drugim tudi o krepitvi vloge nacionalnih parlamentov, pri čemer je imel glavni nagovor prvi podpredsednik Frans Timmermans, o čezatlantskem partnerstvu za trgovino in naložbe (TTIP), o energetski uniji v navzočnosti podpredsednika Maroša Šefčoviča ter o varovanju zunanjih meja EU v okviru nedovoljenih migracij. Evropski parlamentarni teden Evropski parlamentarni teden, ki je potekal 16. in 17. februarja 2016 v Evropskem parlamentu, je združil poslance nacionalnih parlamentov in njihove kolege iz Evropskega parlamenta v skupnih razpravah o ciklih evropskega semestra 2015/2016 ter o stabilnosti, ekonomskem usklajevanju in upravljanju v Evropski uniji, pri čemer je zadnjenavedeni dogodek soorganiziral in mu sopredsedoval nizozemski parlament. V Bratislavi je med 16. in 18. oktobrom 2016 v času slovaškega predsedovanja Svetu Evropske unije potekala druga medparlamentarna konferenca leta 2016 na temo stabilnosti, ekonomskega usklajevanja in upravljanja v Evropski uniji. Konferenca predsednikov nacionalnih parlamentov Evropske unije Konferenca predsednikov nacionalnih parlamentov Evropske unije, ki vsako leto poteka v državi članici, ki je Svetu Evropske unije po načelu rotacije predsedovala v drugi polovici predhodnega leta, je potekala v Luxembourgu med 22. in 24. majem 2016. Predsednik Komisije Jean-Claude Juncker se je v svojem glavnem nagovoru na konferenci dotaknil izzivov, s katerimi se srečuje Evropska unija, ter potrebe po tesnejšem sodelovanju med Komisijo in nacionalnimi parlamenti. Konferenci SZVP/SVOP Nacionalni parlamenti in institucije Evropske unije so imeli priložnost za izmenjavo mnenj na področju zunanje politike na medparlamentarnih konferencah za skupno zunanjo in varnostno politiko ter skupno varnostno in obrambno politiko (SZVP/SVOP). Osmo srečanje, ki ga je gostil nizozemski parlament, je potekalo aprila 2016. Visoka predstavnica/podpredsednica Komisije Federica Mogherini je poslala sporočilo na videoposnetku na Haaško konferenco, na kateri so bili med govorniki tudi njen posebni svetovalec in predstavniki višjega vodstva Evropske službe za zunanje delovanje. Devetega srečanja, ki ga je v septembru organiziral slovaški dom Národná rada, so se osebno udeležili visoka predstavnica/podpredsednica Komisije Mogherini in člani višjega vodstva Evropske službe za zunanje delovanje. Agencija Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol)