P6_TA(2005)0221

Varovanje kritične infrastrukture v okviru boja proti terorizmu

Priporočilo Evropskega parlamenta Evropskemu svetu in Svetu o varovanju kritične infrastrukture v okviru boja proti terorizmu (2005/2044(INI))

Evropski parlament,

- ob upoštevanju predloga priporočila Stavrosa Lambrinidisa Svetu v imenu skupine PSE o varovanju kritične infrastrukture v okviru boja proti terorizmu (B6-0085/2005),

- ob upoštevanju Ustavne pogodbe in še zlasti členov III-284 o civilni zaščiti in I-43, ki določa, da "Unija in njene države članice delujejo skupaj v duhu solidarnosti, če je kakšna država članica žrtev terorističnega napada, naravne nesreče ali nesreče, ki jo je povzročil človek",

- ob upoštevanju Deklaracije o solidarnosti proti terorizmu, ki so jo 25. marca 2004 sprejeli voditelji držav in vlad,

- ob upoštevanju "Haaškega programa" [1], sprejetega 5. novembra 2004, v skladu s katerim "… učinkovito upravljanje čezmejnih kriz znotraj EU ne zahteva samo krepitve obstoječih dejavnosti glede civilne zaščite in osnovne infrastrukture, temveč tudi učinkovito obravnavo vidikov javnega reda in varnosti v takih krizah … Zato Evropski svet poziva Svet in Komisijo, da … vzpostavita celosten in usklajen evropski režim za krizno upravljanje … vzpostaviti pa se mora najpozneje do 1. julija 2006. Ta režim naj zajema vsaj naslednje postavke: dodatno oceno zmogljivosti držav članic, kopičenje zalog, usposabljanje, skupne vaje in operativne načrte za civilno krizno upravljanje",

- ob upoštevanju sporočil Komisije:

(a) Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij o pospeševanju zmogljivosti Evropske unije na področju civilne zaščite (KOM(2004)0200), ki vrednoti doslej dosežene rezultate, šibke točke in morebitne izboljšave zmogljivosti Evropske unije na področju civilne zaščite, še zlasti kot prvi instrument posredovanja v krizah, ki temelji na prostovoljni podlagi,

(b) Svetu in Evropskemu parlamentu o preprečevanju, pripravljenosti in odzivu na teroristične napade (KOM(2004)0698), ki poudarja potrebo po celostnem pristopu Skupnosti, ki bi bil med drugim osredotočen na ustrezno sporazumevanje oblasti z javnostjo v primeru krize, omenja vlogo EUROPOLA pri vzpostavljanju pravnega mehanizma za alarm za obravnavanje terorizma in ustanovitev Evropskega programa za varovanje kritične infrastrukture (EPCIP), raziskave na področju varnosti ter strukturiran način vključevanja ustreznih delov zasebnega sektorja,

(c) Svetu in Evropskemu parlamentu o pripravljenosti in upravljanju s posledicami v boju proti terorizmu (KOM(2004)0701), ki predlaga združitev sistemov za izredne primere, ki jih upravlja Komisija, v varen splošni sistem za hitro opozarjanje (ARGUS), ki je povezan z osrednjim kriznim središčem, kar bi združilo predstavnike vseh ustreznih služb Komisije in predstavljalo trajno povezavo med državami članicami in evropskimi ustanovami,

(d) Svetu in Evropskemu parlamentu o varovanju kritične infrastrukture v boju proti terorizmu (KOM(2004)0702), ki predlaga EPCIP, ki se vzpostavi v sodelovanju z državami članicami in ustreznimi deli zasebnega sektorja in ki prepoznava morebitne pomanjkljivosti in potrebne korektivne ukrepe (pravne ali drugačne),

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 4. septembra 2003 o učinkih poletnega vročinskega vala [2], v kateri poziva k ustanovitvi evropskih sil za civilno zaščito,

- ob upoštevanju ustrezne pravne podlage Pogodb, ki pooblašča Skupnost in Unijo, da opredelita in izvajata politiko za podpiranje dejavnosti držav članic za varovanje zdravja, varnost in zaščito evropskih državljanov,

- ob upoštevanju členov 114(3) in 94 svojega Poslovnika,

- ob upoštevanju poročila Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve (A6-0161/2005),

A. ker se zaveda, da je treba evropske državljane še naprej varovati pred tveganji, povezanimi s terorističnimi napadi (kot so jedrski, radiološki, kemični in biološki napadi na javnih mestih itd.) in tudi z naravnimi nesrečami (kot so potresi, poplave, požari, gozdni požari), s tehnološkimi nesrečami (kot je nesreča v Seversu, nesreče na morju, nesreče pri prevozu), kot tudi z zdravjem in drugimi krizami (npr. s epidemijami) v okviru celostne evropske strategije, glede na to, da taki dogodki nimajo le večje čezmejne posledice na evropski ravni, temveč morajo države članice pokazati solidarnost druga z drugo in da mora obstajati dosleden in medoperabilen sistem odziva,

B. ker mora biti učinkovita strategija osredotočena na pripravljenost (oceno tveganja in ogroženosti kritične infrastrukture, poostrene varnostne ukrepe, spodbujanje skupnih standardov varnosti ter izmenjavo strokovnega znanja, spodbujanje usklajevanja in sodelovanja po vsej EU) ter upravljanje posledic napadov in nesreč (izmenjava znanja in izkušenj, predvidevanje možnih dogodkov in vaj za usposabljanje ter vzpostavitev primernega upravljanja kriznih razmer, mehanizmov hitrega obveščanja in civilne zaščite),

C. ker lahko še zlasti pri terorističnih napadih, ko preprečevanje in svarilo ne uspeta, samo dobro organiziran in učinkovit sistem odziva zagotovi hiter povratek normalnih razmer; samo z izboljšanjem strokovnega znanja, tesnega sodelovanja, združevanja virov, zagotavljanja ocene tveganja, obveščanja, usposabljanja, sporazumevanja, predhodnih analiz in analiz po napadu, zagotavljanja pravočasnega povratka v normalno stanje, z zvišanjem financiranja in zagotavljanjem nujne pomoči za varovanje žrtev so lahko države članice in EU bolje pripravljene na zaščito državljanov, ko pride do katastrofe znotraj in zunaj Unije, z dejanskimi ali neizbežnimi posledicami za državljane EU,

D. ker postaja kritična infrastruktura v EU medsebojno povezana in soodvisna, zaradi česar je veliko bolj ranljiva zaradi prekinitev in uničenja,

E. ker se zaveda, da zaščita kritične infrastrukture zahteva dosledno, kooperativno partnerstvo med lastniki in operaterji take infrastrukture ter oblastmi držav članic; ugotavlja, da morata analiza in obravnava tveganja v vsaki infrastrukturi temeljiti na strogih, v EU določenih postopkih in standardih; ugotavlja, da so za obravnavo tveganj znotraj fizičnih objektov, postopkov nabave, informacijskih tehnologij in komunikacijskih omrežij v končni fazi odgovorni lastniki in operaterji, ki skrbijo za vsakodnevno delovanje teh infrastruktur; vendar ugotavlja, da morajo EU in države članice na vseh ravneh javnih organov, vključno s finančnimi in drugimi spodbudami, kot in kadar je to primerno, pomagati, svetovati, podpirati in nadzorovati industrijo pri izpolnjevanju njenih obveznosti; v tej zvezi ugotavlja, da morajo imeti operaterji možnost posredovati obstoječe podatke organom in da morajo slednji prevzeti odgovornost za analizo podatkov ter za razvoj ustreznih varnostnih rešitev v povezavi z operaterji; ker je bistvenega pomena, da se v vsakem posamičnem primeru, povezanem s temi dejavnostmi, zagotovi temeljna pravica do zaščite podatkov na evropski in nacionalni ravni,

F. je prepričan, da je treba okrepiti sisteme računalniške zaščite v sodelovanju z evropskimi (npr. ENISA) in pristojnimi nacionalnimi organi z uporabo najnovejše informacijske tehnologije zaradi vse bolj sofisticirane nevarnosti.,

1. naslovi na Evropski svet in Svet naslednja priporočila:

a) naj v celoti izvajata predlog Evropskega sveta za vzpostavitev "celostne ureditve za krizno upravljanje EU" kot ključnega elementa za krepitev vezi med državljani in institucijami EU ter za krepitev medsebojne odvisnosti in solidarnosti med državami članicami,

b) da zagotovita, da celostna evropska strategija zlasti obravnava grožnjo kritične infrastrukture, vključno z informacijsko opremo, motnja ali uničenje katere bi imela resne posledice za zdravje, varnost, zaščito ali gospodarsko blaginjo državljanov, in da vzpostavita usklajeno metodo EU, tako da lahko države članice ter upravljavci, prek skupnih standardov in organizacij ter oseb, odgovornih za varnost, prepoznajo kritično infrastrukturo, analizirajo njeno ranljivost in soodvisnost ter čezmejne učinke kriz in opravijo ustrezne ocene tveganja ter najdejo rešitve za varovanje take infrastrukture pred nevarnostmi in za pripravljenost nanje ter se ustrezno odzovejo v primeru napada ali nesreče,

c) da se na predlog Komisije in po privolitvi Evropskega parlamenta ustanovi Evropski program za varovanje kritične infrastrukture (EPCIP), ki ga morajo financirati države članice, pri čemer morajo udeleženke zagotoviti celotno sodelovanje, vključno z javnim in zasebnim sodelovanjem, z viri podatkov, človeškimi in logističnimi viri, različnimi stopnjami projekta, potrebnimi za pravično spodbujanje proporcionalnosti, solidarnosti in uravnoteženosti, posebno v zvezi s pravicami državljanov, varovanjem podatkov in političnimi koristmi,

d) naj sprejmeta dejstvo, da morajo organi pregona držav članic in odgovorni za nacionalne mehanizme civilne zaščite EPCIP obravnavati kot dopolnilo k nacionalnemu načrtovanju in boljšemu ozaveščanju; da je treba uspešnost EPCIP vrednotiti neodvisno in s posebnimi standardi; po predlogu Komisije mora Svet vzpostaviti EPCIP prek prepoznavnega in dosegljivega koledarja postopnega izvajanja posebnih in jasno opredeljenih korakov in ciljev; naj spoznata, da mora evropska informacijska mreža za zgodnja opozorila o kritični infrastrukturi pomagati pri spodbujanju izmenjave podatkov o skupnih grožnjah in ranljivosti ter pri snovanju ustreznih ukrepov in strategij za ublažitev tveganja za podporo varovanja kritične infrastrukture,

e) sprejmeta dejstva, da:

- mora biti evropski sistem za analizo tveganja ustvarjen ob upoštevanju zahtev glede varovanja podatkov na evropski in nacionalni ravni v sodelovanju z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov za zagotavljanje medoperabilnosti,

- mora obstajati usklajevanje med vsemi zadevnimi organi na nacionalni, evropski in mednarodni ravni, ki si izmenjujejo podatke, z vključitvijo organov za varovanje podatkov v vsako raven,

- je treba pomembne podatke obravnavati točno, zanesljivo in po potrebi zaupno, ne glede na vir (vojaške ali civilne obveščevalne službe, policijsko sodelovanje); pri čemer je treba zagotoviti ustrezen parlamentarni nadzor preko posebnega medinstitucionalnega sporazuma, sprejetega v ta namen, ker gre za vprašanja notranje varnosti Evrope,

- je treba znotraj Komisije ustvariti evropski sistem za zgodnje opozarjanje na krize, ki naj bo povezan z obstoječimi evropskimi, nacionalnimi in mednarodnimi specializiranimi sistemi za izredne razmere, kar bi omogočilo učinkovito delitev podatkov, ki bi zahtevali dejavnosti na evropski ravni prek osrednjega omrežja (ARGUS),

- se je priporočljivo povezati z Evropskim odborom za standardizacijo (CEN), če sektorski standardi ne obstajajo ali mednarodne norme še niso postavljene,

f) je treba zagotoviti, da je EPCIP:

- stalno nadzorovan s strani parlamenta na evropski ravni in nacionalnih ravneh,

- ključen element prihodnjega razvoja na celinski in svetovni ravni [3],

g) kot dopolnilni ukrep naj izboljšata delovanje Evropskega socialnega sklada (za posredovanja znotraj Unije) in urada ECHO (za zunanje posredovanje),

h) da prevzameta predlog iz zgoraj omenjene resolucije in ustanovita evropske sile za civilno zaščito, ki lahko nadzorujejo območja, kjer je tveganje za nastanek naravnih katastrof, da se prepreči nastanek katastrof z velikim številom žrtev in da posredujeta v primerih, kot je nedavna poplava v južni Aziji, na podlagi skupnih oznak za intervencijske ekipe, da se izboljša prepoznavnost evropske solidarnosti,

i) krepita naj socialno partnerstvo z usklajevanjem nevladnih organizacij, civilne družbe in lokalnih oblasti,

j) zagotovita naj, da so alarmi, opozorilna sporočila in obvestila objavljena za pomoč javnim in zasebnim interesnim skupinam pri varovanju sistemov kritične infrastrukture, ter tudi vsi alarmi in opozorila, namenjena splošni javnosti v zvezi z nujnimi primeri civilne zaščite, oblikovani tako, da so v celoti potrebni in ustrezni, da ne bi po nepotrebnem zmotili vsakdana državljanov in podjetij ali med prebivalstvom povzročili nepotrebnega strahu ali negotovosti,

k) zagotovita naj spoštovanje pravic do zasebnosti, da lahko potrošniki in upravljavci zaupajo, da se podatke obravnava zaupno, točno ter zanesljivo in da so zaupni poslovni podatki ustrezno vodeni in zaščiteni pred nepooblaščeno uporabo ali razkritjem,

l) da zagotovita, da se evropski okvir za varovanje in zadrževanje podatkov čim prej oblikuje z ustreznimi predpisi, ki se morajo strogo uporabljati na vseh področjih, in da je varstvo temeljnih pravic državljanov zajamčeno,

m) zagotovita naj, da vaje za izboljšanje zmogljivosti civilne zaščite in varovanja kritične infrastrukture Unije obravnavajo realistične in sodobne morebitne poteke dogodkov ter črpajo iz izkušenj in strokovnega znanja ustreznih strokovnjakov držav članic za civilno zaščito in varovanje kritične infrastrukture (npr. strokovnjakov za civilno zaščito in varovanje kritične infrastrukture ter morebitne poteke dogodkov, ki so sodelovali na olimpijskih igrah leta 2004 v Atenah);

2. pooblasti predsednika, naj posreduje to priporočilo Evropskemu svetu,Svetu in v vednost Komisiji, vladam in parlamentom držav članic, Svetu Evrope, Združenim narodom in njihovim specializiranim agencijam.

[1] Posodobljen 17. decembra 2004 z zvezi s posebnim vprašanjem boja proti terorizmu.

[2] UL C 76 E, 25.3.2004, str. 382.

[3] Glej predlog reforme strategije za civilno zaščito in kemične, biološke, radiološke in jedrske grožnje, ki ga obravnavajo na ravni OZN.

--------------------------------------------------