[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 29.10.2009

COM(2009)598 konč.

POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU

o delovanju sistema Evropskih šol v letu 2008

POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU

o delovanju sistema Evropskih šol v letu 2008

UVOD

Komisija se je leta 2008 v tesnem sodelovanju z uradom generalnega sekretariata ter finskim in švedskim predsedstvom[1] močno zavzela za pospešitev procesa reforme sistema Evropskih šol, ki se je začel leta 2005 na pobudo Komisije in Evropskega parlamenta.

S to reformo naj bi sistem postal učinkovitejši in bolj odprt. Pomembno je, da se osebju zagotovijo boljše storitve, hkrati pa omogoči večja razširjenost evropskega učnega načrta kot instrumenta za povečanje evropske zavesti pri mladih in spodbujanje vrednot, kot sta raznolikost in odprtost, v šolah Evropske unije.

Komisija je torej izrazila zadovoljstvo nad pozitivnim izidom tega ambicioznega procesa, ki se je zaključil aprila 2009. Ta reforma ne pomeni le poenostavitve in izboljšanja vodenja Evropskih šol, temveč pomeni tudi, da bodo s tako opredeljenim okvirom v prihodnje vsi otroci, ki imajo starše zaposlene v evropskih institucijah in agencijah, imeli možnost šolanja v šoli z učnim načrtom, ki se zaključi z evropsko maturo. To velja za nekatere učence šole v Parmi, akreditirane od leta 2007, ki bodo maturirali po programu evropske mature od leta 2009 naprej. Komisija je pozvala države članice, naj v okviru svojih nacionalnih šol v čim širšem obsegu razširjajo učni načrt in evropsko maturo.

Na kraju samem in v pričakovanju izvedbe reforme so se pomanjkljivosti trenutnega sistema nadaljevale tudi v letu 2008. Komisija je še naprej zelo zaskrbljena zaradi težav, povezanih s prenatrpanostjo Evropskih šol v Bruslju, in politike omejevanja vpisa, ki jo je bilo treba posledično ohraniti. Prav tako jo skrbi, da nekatere države članice vse pogosteje ne izpolnjujejo obveznosti, ki jih imajo v skladu s Konvencijo o statutu Evropskih šol. Komisija je odločno ukrepala zoper nekatere države članice, ki niso spoštovale svojih obveznosti, in okrepila svoje politične stike, da bi zagotovila ustrezne rešitve.

POMEMBNI DOGODKI V LETU 2008

Pregled splošnih razmer v Evropskih šolah

V sistemu Evropskih šol je bilo v letu 2008 v sedmih državah 14 šol z 21 649 učenci[2].

Bruselj

Prehodna lokacija Berkendael se je v letu 2008 v pričakovanju odprtja dokončnih prostorov četrte šole v Laeknu še naprej polnila. Belgija je ponovno potrdila zavezo, v skladu s katero naj bi šola v Laeknu začela v celoti delovati septembra 2012. Dokler zgradbe na tej lokaciji ne bodo prevzete, morajo dodatne prostore, potrebne za Evropske šole, zagotoviti belgijski organi.

Zaradi prostorske stiske se je v zadnjih letih izvajala zelo stroga politika omejevanja vpisa, zlasti za učence, ki niso otroci osebja evropskih institucij. Komisija obžaluje, da je treba zaradi pomanjkanja infrastrukture ohraniti to politiko omejevanja vpisa.

Svet guvernerjev Evropskih šol se je januarja 2008 soglasno odločil, da se z belgijskimi organi začne dialog o odprtju pete Evropske šole v Bruslju. Urad ministrskega predsednika Leterma, kabinet podpredsednika Komisije Kallasa in generalni sekretar Evropskih šol so se julija 2008 dogovorili o ocenah prihodnjega števila učencev v Bruslju. Na podlagi teh podatkov bo srednjeročno potrebna peta šola.

Ker potekajoče razprave o zmogljivosti Evropskih šol otežujejo pogajanja z belgijsko vlado, je bilo dogovorjeno[3], da se začne revizija zmogljivosti Evropskih šol v Bruslju, na podlagi katere bo mogoče oceniti infrastrukturo, ki je potrebna glede na potrebe v prihodnosti. Svet guvernerjev je na svojem sestanku oktobra 2008 odobril objavo javnega razpisa za izdelavo te revizije in se strinjal z delitvijo stroškov[4] na podlagi sporazuma o sofinanciranju.

Komisija je poudarila, da je ta revizija povsem neodvisna od potreb po dodatni začasni opremi v pričakovanju odprtja šole v Laeknu in da dejstvo, da rezultati revizije ne bodo na voljo pred letom 2010, ne more upravičiti zamude pri dobavi te opreme.

Delo osrednjega organa za vpis v Bruslju

Generalni sekretar Evropskih šol je oktobra 2008 Svetu guvernerjev natančno predstavil politiko in potek vpisa za šolsko leto 2008/2009 ter ugotovil, da je osrednji organ izpolnil svoj mandat, saj je bilo v Evropske šole v Bruslju vpisanih 9 048 učencev[5]. Septembra 2008 je bilo v šolo Bruselj IV vpisanih 438 učencev[6]. Poleg tega je 200 učencev zavrnilo ponudbo za vpis, med drugim zaradi možnosti preselitve v šolo v Laeknu.

Prednostni cilj politike vpisa za šolsko leto 2009/2010[7] je uravnotežena porazdelitev učencev med štirimi Evropskimi šolami. Svet guvernerjev je na zahtevo Komisije odobril, da je kot opazovalec na sestanku osrednjega organa za vpis, na katerem bo opredeljena politika vpisa v bruseljske Evropske šole od šolskega leta 2009/2010, prisoten tudi predstavnik staršev bodočih učencev.

Komisija je poudarila željo, da bi vpisni postopek potekal prek spleta. Starši so lahko vlogo za vpis v šolsko leto 2009/2010 že predložili na podlagi spletnega obrazca.

Varnost

Komisija je zaskrbljena zaradi prekoračitve nominalnih zmogljivosti sprejema v treh od štirih Evropskih šolah v Bruslju, ker bi to lahko vplivalo na varnost učencev in šolskega osebja, zlasti v primeru evakuacije.

Komisija je februarja 2008 na sestankih upravnih odborov Evropskih šol v Bruslju ponovno zahtevala, da se ob prisotnosti gasilcev organizira evakuacijska vaja, na podlagi katere bo mogoče pridobiti oceno varnosti ustanov in oceno števila učencev, ki se lahko sprejmejo, da se hkrati upoštevajo tudi varnostni pogoji. Te evakuacijske vaje so v Evropskih šolah v Bruslju potekale leta 2008. Služba za požarno varnost in nujno medicinsko pomoč regije glavnega mesta Bruselj je dala nekaj priporočil, ni pa opredelila največjega števila učencev, za katero se lahko zagotovi varnost. Poudarila je, da parkiranje avtobusov in avtomobilov na notranjem dvorišču Evropske šole Bruselj II-Woluwe ter prisotnost evakuiranih oseb ovirata dostop gasilskih služb. S tem je Komisija lahko ponovno odprla pogajanja za parkirišče avtobusov Evropske šole Bruselj II-Woluwe in januarja 2009 dosegla, da je ministrski predsednik regije glavnega mesta Bruselj podpisal urbanistično dovoljenje, kar je omogočilo zaključitev vprašanja, ki je bilo odprto od leta 2002. Revizija zmogljivosti Evropskih šol bo vključevala tudi varnostne pogoje.

Komisija je leta 2008 v okviru „načrta neprekinjenega poslovanja na področju varnosti“ prav tako prispevala k oblikovanju smernic o komunikacijskih kanalih, ki se uporabljajo med institucijami in Evropskimi šolami v nujnih primerih.

Luxembourg

V Luxembourgu še vedno vzporedno delujeta dve Evropski šoli na območju Kirchberga. Evropska šola Luxembourg I žal ni mogla uporabljati nove športne dvorane, katere prevzem je bil predviden septembra 2008, kar je povzročilo težave pri organizaciji pouka. Dvorana naj bi bila na voljo septembra 2009.

Luxembourški organi so napovedali, da bodo prostori, predvideni za stalno lokacijo šole Luxembourg II[8], za katero so se dela uradno začela konec marca 2009, na voljo leta 2011. Vsakršni odlog datuma prevzema bi lahko še povečal trenutne težave, povezane s prenatrpanostjo. Politika vpisa v obeh Evropskih šolah bi morala tako v prihodnjih letih še bolj omejiti vpis učencev, čigar starši niso zaposleni v evropskih institucijah.

Združenja staršev še naprej zagovarjajo, da bi se učenci med Evropskima šolama Luxembourg I in II porazdelili po starostni skupini in ne po jezikovnih oddelkih. Vendar odločitev, ki jo je oktobra 2003 sprejel Svet guvernerjev, še vedno velja in dela so se začela. Poleg tega so luxembourški organi na sestanku Sveta guvernerjev aprila 2009 jasno navedli, da nasprotujejo vsakršni spremembi načrtovane strukture.

Druge Evropske šole

Alicante

Evropska šola v Alicanteju je bila ustanovljena za sprejem otrok uslužbencev Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT)[9]. Število otrok uslužbencev v institucijah EU se je v primerjavi z letom 2007 povečalo za 2 % in predstavlja skoraj 42 % vseh učencev. To povečanje vključuje zlasti predšolske in osnovnošolske otroke.

Bergen

V letu 2008 se število učencev v Evropski šoli v Bergnu v primerjavi s prejšnjima dvema letoma ni spremenilo. Glede infrastrukture je Komisija na sestankih upravnih odborov izrazila obžalovanje, da država gostiteljica še ni prenovila in zagotovila varnostnih standardov laboratorijskih učilnic, kar se je izkazalo za potrebno že pred več leti.

Culham

Število učencev v šoli, ki je leta 2008 praznovala svojo trideseto obletnico obstoja, je še vedno stabilno.

Na podlagi odločitve, ki jo je Svet guvernerjev sprejel aprila 2007, da se Evropska šola v Culhamu kot Evropska šola tipa I postopno zapre, in sicer v obdobju sedmih let od leta 2010, je upravni odbor Evropske šole junija 2008 predlagal scenarij postopnega zaprtja, ki hkrati upošteva kakovost poučevanja in interese zaposlenih v Evropski šoli.

Svet guvernerjev je na sestanku oktobra 2008 pooblastil generalnega sekretarja Evropskih šol, naj prouči posledice, ki bi jih scenarij, ki ga je predlagal upravni odbor, imel za zaposlene, pa tudi za finance. Svet guvernerjev je to analizo, predstavljeno januarja 2009, odobril.

Hkrati pa organi Združenega kraljestva pripravljajo načrt za vključitev šole v Culhamu v svoj nacionalni program „akademij“, tj. ustanov, ki se financirajo z državnimi sredstvi.

Frankfurt

Italija je julija 2008 obvestila generalnega sekretarja Evropskih šol, da bo prenehala plačevati posebni prispevek, ki ga mora v skladu s tristranskim dogovorom, podpisanim leta 2002 med ECB in Evropskimi šolami, plačevati za oblikovanje italijanskega oddelka. Italija je nato ponovno proučila svoje stališče in v začetku leta 2009 predložila zahtevo za „regularizacijo“ italijanskega oddelka, saj število otrok uslužbencev ECB znaša manj kot 27 % učencev. Komisija je zaprosila, da se pred vsakršno razpravo o tristranskem dogovoru opravi poglobljena analiza.

Karlsruhe

Število učencev v navedeni Evropski šoli se je leta 2008 nekoliko povečalo, v glavnem zaradi prisotnosti mednarodnih podjetij na tem območju. Število učencev kategorije 2[10] znaša 29 % učencev, medtem ko znaša število otrok uslužbencev evropskih institucij še vedno le približno 16 %. Evropska šola poleg tega nenehno prejema dobrodošlo finančno podporo organov mesta Karlsruhe in dežele Baden-Württemberg. Marca 2009 je bila slovesno odprta nova menza.

Mol

Svet guvernerjev je januarja 2008 odobril, da se v Evropski šoli v Molu s septembrom 2008 oblikuje angleški jezikovni oddelek. Trenutno je v tem oddelku 214 učencev[11]. Zaradi uspeha tega novega jezikovnega oddelka se je zmanjšalo število učencev v drugih oddelkih delovnih jezikov[12]. Če se bo ta trend nadaljeval, bo sposobnost preživetja francoskega in nemškega oddelka postavljena pod vprašaj. Vzpostavitev dodatnega jezikovnega oddelka ni vplivala na število otrok uslužbencev evropskih institucij, vpisanih v Evropsko šolo v Molu, ki se ni spremenilo[13].

München

Število učencev v Evropski šoli v Münchnu še naprej narašča in vprašanje glede infrastrukture postaja zelo občutljivo, ker so se zaradi začasnih dodatnih prostorov začasno zmanjšali razpoložljivi skupni prostori in ukinili nekateri prehodi. Novi dokončni prostori na trenutni lokaciji bodo prevzeti s šestmesečno zamudo[14], vendar so se nemški organi učinkovito odzvali na pričakovanja Evropske šole in za postavitev prostorov, ki bodo izpolnili dodatne izobraževalne potrebe učencev, predlagali dodatno primerno lokacijo v Perlachu, ki se nahaja blizu trenutne lokacije Evropske šole.

Varese

Velika težava šole v Vareseju je še vedno neprimerna infrastruktura. Kljub temu, da sta od leta 2006 generalni sekretar Evropskih šol in podpredsednik Komisije Kallas večkrat izrazila zahtevo po dodatnem proračunu ter kljub peticiji, ki jo je podpisalo več kot 1 200 staršev, italijanski organi tej zahtevi niso ugodili. Namesto tega so zmanjšali običajni prispevek za vzdrževanje zgradb. Finančno stanje menze, ki jo zdaj upravlja združenje staršev, je dobro.

Obveznosti držav gostiteljic

Zagotovitev potrebne infrastrukture

Belgija

Belgijski organi so v letu 2008 večkrat potrdili, da bodo dokončni prostori četrte Evropske šole v Bruslju prevzeti leta 2012. Generalnega sekretarja Evropskih šol so prav tako obvestili, da je Svet ministrov Kraljevine Belgije julija 2008 sprejel proračun, potreben za izvedbo del in vodenje pripravljalnih del, zlasti za odstranjevanje azbesta v letu 2009. Prehodni prostori pa bodo morali nujno biti na voljo od septembra 2010; v nasprotnem primeru nekaterim vlogam za vpis otrok uslužbencev Skupnosti ne bo mogoče ugoditi.

Italija

Prostori v Evropski šoli v Vareseju ne zadostujejo in so neprimerni. Kljub številnim uradnim stikom, ki sta jih leta 2008 vzpostavila generalni sekretar Evropskih šol in podpredsednik Komisije Kallas, ter kljub obljubam različnih odgovornih oseb v Italiji, italijanska vlada ni zagotovila potrebnega financiranja.

Nemčija (Frankfurt)

Evropska šola v Frankfurtu, v kateri je število učencev še naprej raslo, ima še vedno hude težave s pomanjkanjem prostora. Zdi se, da je trenutno nemogoče najti lokacijo, ki bi bila blizu prihodnje lokacije Evropske centralne banke, potekajo pa pogajanja za razširitev prostorov trenutnih zgradb, da bi se izpolnile izobraževalne potrebe učencev. Razprave s krajevnimi organi so bile leta 2008 težavne, vendar naj bi v začetku leta 2009 napredovale. To vprašanje ostaja ena najpomembnejših prednostnih nalog v letu 2009.

Napotitev učiteljev

Problem zaradi nekaterih držav članic, ki niso napotile svojih učiteljev, se je v letu 2008 še poslabšal. V šolskem letu 2008/2009 59 učiteljev ni bilo napotenih[15], kar je povzročilo dodatne stroške v breme proračuna Skupnosti. Na prosta delovna mesta, ki so bila posledica nezadostnega števila napotenih učiteljev iz držav članic, so bili zaposleni lokalni učitelji. S finančnega vidika to pomeni, da so bili stroški za zadevne učitelje prerazporejeni iz proračuna držav članic v del proračuna Unije, ki izvira iz vseh držav članic, vključno s tistimi, ki že izpolnjujejo svoje obveznosti.

Postopek za ugotavljanje kršitev

Belgijski organi od oktobra 2006 nočejo priznati obveznosti Belgije, da prevzame stroške za pohištvo in opremo Evropskih šol na njenem ozemlju ter zlasti poravna neplačane račune za pohištvo in učno gradivo, ki jih je prejela od več Evropskih šol v Bruslju. Ker je bilo to ravnanje v nasprotju s temeljnimi pravili Pogodbe ES, je Komisija začela postopek za ugotavljanje kršitev, ki se je končal z naslovitvijo zahteve Sodišču Evropskih skupnosti marca 2009. To dokazuje, da je Komisija trdno odločena ukrepati, če države članice ne spoštujejo svojih obveznosti.

PRORAčUN IN SREDSTVA ZA LETO 2008

Prvotno dodeljen prispevek proračunskega organa EU v proračun Evropskih šol za leto 2008 je bil 144 milijonov EUR, pri čemer je skupna dodelitev proračunskih sredstev znašala 257,9 milijona EUR.

Na podlagi ugotovljenih prihodkov je bila zadnja razčlenitev različnih prispevkov v celotni proračun (brez presežka) naslednja:

- proračun EU: 56,4 %,

- države članice: 22,1 %,

- Evropski patentni urad[16]: 6,3 %,

- sporazumi o financiranju s podjetji, ki imajo sklenjene sporazume z evropskimi šolami, za učence kategorije II: 5,7 %,

- šolnine za učence kategorije III (ki niso povezani z evropskimi institucijami): 7,3 %,

- drugi viri: 2,2 %.

Povprečni letni stroški na učenca za vse Evropske šole znašajo v letu 2008 približno11 700 €. Del proračuna, dodeljen otrokom s posebnimi potrebami[17], se je v zadnjih dveh letih povečal za 24 %.

UPRAVLJANJE IN REFORMA

Aprila 2008 je Svet guvernerjev na sestanku v Helsinkih sklenil združiti različne delovne skupine, ustanovljene leta 2007, da bi se oblikoval celovit pristop k reformi, s čimer bi se:

1) racionaliziralo splošno upravljanje obstoječega sistema za zagotovitev sprejemanja odločitev na ustrezni ravni;

2) med vsemi državami članicami pošteno porazdelili stroški, povezani z delovanjem sistema;

3) zagotovila odprtost sistema, kar bi omogočalo uvedbo evropskega učnega programa in evropske mature v šolah, ki spadajo v nacionalne sisteme izobraževanja, in sicer v državah, v katerih se nahajajo agencije/organi EU (tako imenovane šole tipa II), ali drugje, na pobudo zadevne države članice (tako imenovane šole tipa III).

Po štirih letih kočljivih pogajanj je Svet guvernerjev aprila 2009 sprejel celovit sporazum, ne da bi bilo treba spremeniti trenutnega. Sporazum temelji na naslednjih elementih:

Samostojnost Evropskih šol in lokalno upravljanje

V okviru reforme je bil dosežen politični dogovor za večjo samostojnost Evropskih šol: več odločitev bo sprejetih na ravni upravnih odborov Evropskih šol in starši, ki imajo pravico do enega glasu od šestih, bodo imeli večjo vlogo v postopku sprejemanja odločitev. Ta samostojnost pa bo nadzorovana. Vključena bo namreč v splošni okvir, ki ga določi Svet guvernerjev, in vpisana v letni časovni načrt za vsako Evropsko šolo, ki bo zajemal cilje, ki jih je treba doseči z vidika poučevanja in upravljanja, pa tudi obveznosti poročanja („accountability“).

Upravljanje sistema

Reforma na željo Komisije predvideva prilagoditev in poenostavitev postopka odločanja ter jasno opredelitev odgovornosti različnih organov[18]. Ti elementi bodo Svetu guvernerjev omogočili, da se bo osredotočil izključno na politične odločitve, medtem ko se bodo druge odločitve sprejemale na ustreznih nižjih ravneh. Generalni sekretar Evropskih šol bo imel večjo usklajevalno vlogo ter mu bodo izrecno pomagala predsedstva in Komisija[19].

Obveznosti „poročanja“

Z opredelitvijo odgovornosti in obveznosti poročanja („reporting“) vsakega organa bo lahko zagotovljena skladnost celotnega sistema.

Delitev stroškov med državami članicami

Delitev stroškov napotitve učiteljev med državami članicami je bila kočljiva politična tema ob procesu reforme. Razprave v okviru sestankov delovne skupine za reforme leta 2008 so bile težavne, ker države članice niso pokazale velikega navdušenja.

Na sestanku Sveta guvernerjev aprila 2009 je bil dogovorjen okvirni kazalec, ki bo pravično odražal sorazmernost med odstotkom osebja, ki ga napoti država članica, in odstotkom učencev v okviru sistema Evropskih šol, ki so državljani zadevne države članice. Neposrednega finančnega nadomestila ne bo mogoče zahtevati, če država članica ne napoti zadostnega števila učiteljev, ker so tej možnosti uradno nasprotovale vse države članice. Za lažje sodelovanje vseh držav članic na področju napotitve je Svet guvernerjev odobril strukturni pristop, ki učiteljem, ki niso materni govorci, daje možnost, da poučujejo v enem od delovnih jezikov sistema[20], pod pogojem, da se pred zaposlitvijo strogo preverijo njihove jezikovne sposobnosti.

V primeru nezadostnega števila napotenih učiteljev bo prispevek Skupnosti še naprej pokrival odhodke za zaposlitev lokalnih učiteljev. Ta prizadevanja Skupnosti bodo jasno opredeljena in se bodo letno spremljala. Komisija upa, da bo poudarek na dejstvu, da je strošek breme Skupnosti in ne zadevnih držav članic, spodbudilo države članice k spoštovanju svojih obveznosti.

Zagotovitev odprtosti sistema in reforma mature

Akreditacija in financiranje akreditiranih šol

Svet guvernerjev je sprejel načelo odprtosti sistema Evropskih šol, v skladu s katerim bi bila mogoča ustanovitev šol, ki jih akreditira Svet guvernerjev. Te šole tipa II in tipa III so akreditirane nacionalne šole, ki zagotavljajo evropski študijski program in evropsko maturo ob upoštevanju strogih pedagoških meril. Razlikujejo se od obstoječih 14 Evropskih šol tipa I. Šole tipa II so šole, ki se nahajajo blizu institucij EU ali agencij in lahko sprejmejo otroke osebja, kar pa načeloma ne velja za šole tipa III.

Svet guvernerjev je prav tako odobril, da se v sporazum o akreditaciji vključi nov člen o prispevku Evropske unije k financiranju šol tipa II, sorazmernem s številom otrok uslužbencev evropskih institucij in agencij, ki obiskujejo zadevno šolo. Ta prispevek bo temeljil na enostavnih, pravičnih in vnaprej znanih merilih ter bo upošteval razlike v nacionalnih referenčnih stroških med državami članicami.

Po zaslugi prizadevanj nekaterih držav članic za pospešitev tega procesa odprtja sistema je šest šol že akreditiranih ali skoraj akreditiranih[21]:

Evropska matura

Eden od nujnih pogojev za odprtost sistema je reforma evropske mature, s katero bi se zagotovila njena kakovost, priznanje v EU in okrepila že zelo priznana vrednost za dostop do visokošolskega študija.

Na sestanku Sveta guvernerjev v Helsinkih aprila 2008 so bile odobrene spremembe, s katerimi so bile šole, ki jih je akreditiral Svet guvernerjev, vključene v sporazum iz leta 1984 o evropski maturi. Za šolo v Parmi velja začasni sporazum, ki se bo začel uporabljati za maturo junija 2009.

Univerza v Cambridgeu je na zahtevo Sveta guvernerjev izvedla zunanjo oceno evropske mature in aprila 2009 je bilo predloženo končno poročilo. Svet guvernerjev je oblikoval delovno skupino, pristojno za pripravo reforme mature, ki je z delom začela leta 2009.

DIALOG , INFORMACIJE IN NJIHOVA IZMENJAVA

Komisija je v letu 2008 še naprej poudarjala vidike informacij in njihove izmenjave med različnimi zainteresiranimi partnerji Evropskih šol. Službe Komisije so imele redna srečanja z združenji staršev in lokalnim odborom osebja v Bruslju, da se zagotovi jasen in neposreden dialog.

Obveščanje osebja je zlasti zagotovljeno prek intraneta. V internem tedenskem časopisu Evropske komisije „Commission en Direct“ je bilo objavljenih več člankov, zlasti da bi osebje seznanili z napredkom reforme sistema Evropskih šol.

Podpredsednik Komisije Kallas je večkrat stopil v stik s pristojnimi nacionalnimi organi, da bi se pospešilo reševanje problemov v zvezi z Evropskimi šolami. Imel je redna srečanja z osebjem Komisije, na katerih je obravnaval njihovo zaskrbljenost v zvezi z Evropskimi šolami.

Predsednik Komisije José Manuel Barroso je o vprašanju glede Evropskih šol razpravljal z različnimi voditelji držav in predstavniki osebja, zlasti v zvezi s problemi, povezanimi s prenatrpanostjo v evropskih šolah v Bruslju.

Evropski parlament je v letu 2008 pokazal vse večje zanimanje za Evropske šole: podpredsednik Komisije Kallas je imel priložnost odgovarjati na vprašanja v zvezi z reformo, evropsko maturo, financiranjem Evropskih šol, versko vzgojo, vključitvijo sistema Evropskih šol v dela mreže Eurydice, pa tudi na vprašanja v zvezi z vključitvijo otrok s posebnimi potrebami[22].

DEJAVNOSTI ZA OTROKE S POSEBNIMI POTREBAMI

Evropske šole so si še naprej prizadevale, da bi bolje vključile otroke s posebnimi potrebami3, ki bi se tako lahko integrirali v Evropsko šolo, po potrebi s prilagojenim učnim programom.

Komisija v celoti podpira vključitev otrok s posebnimi potrebami, pri čemer daje na voljo potrebna finančna in druga sredstva. Med letoma 2004 in 2008 sta se proračun in število maturantov, ki so otroci s posebnimi potrebami, povečala za več kot 50 %[23]. Septembra 2008 se je na evropsko maturo za junij 2009 prijavilo 49 učencev s posebnimi potrebami.

Medskupina Evropskega parlamenta za probleme invalidov je glasovala, da se za Evropske šole dodelijo proračunska sredstva v višini 200 000 EUR z namenom spodbujanja poučevanja otrok s posebnimi potrebami. To je Svetu guvernerjev omogočilo, da izvede zunanjo oceno veljavnega programa za učence s posebnimi potrebami, na podlagi katere bi se lahko opredelile možnosti za izboljšave.

DELO PREDSEDSTEV EVROPSKIH šOL V LETU 2008: FINSKA IN ŠVEDSKA

Finsko predsedstvo v šolskem letu 2007/2008 je sovpadlo s pomembno fazo procesa reforme Evropskih šol, v kateri je potekala priprava določb, potrebnih za uresničenje reforme.

Finska je avgusta 2008 predsedstvo Evropskih šol predala Švedski. Med švedskim predsedstvom v šolskem letu 2008/2009 se je zaključil proces reforme sistema, ki se je začel leta 2005.

PRIHODNOST SISTEMA

Na splošno je bil proces reforme dolgotrajen in zahteven, ker je že vzpostavljen sistem vedno težko reformirati. Z odločnostjo Komisije, naslednjih predsedstev ter generalnega sekretarja pa je bilo kljub problemom mogoče premostiti težave in ohraniti temeljne cilje te reforme.

Reforma sistema je bila na zahtevo Evropskega parlamenta in Komisije predmet splošnega sporazuma na sestanku Sveta guvernerjev aprila 2009. Ta sporazum je bil predstavljen Svetu ministrov za šolstvo, ki so se sestali 12. maja 2009.

Slovenija, ki bo Evropskim šolam predsedovala v šolskem letu 2009/2010, bo morala reformo izvesti: za vidike, za katere niso potrebne zakonodajne spremembe, naj bi se ta proces zaključil septembra 2009, za tiste, za katere so take spremembe potrebne, pa septembra 2010.

[1] Pri predsedstvu sistema Evropskih šol se ne upošteva isti vrstni red kot pri predsedstvih Evropskega sveta.

[2] Število se je v primerjavi z letom 2007 povečalo za 2,98 %.

[3] Na srečanju urada ministrskega predsednika Leterma in kabineta podpredsednika Komisije Kallasa maja 2008.

[4] Med Komisijo, uradom generalnega sekretarja Evropskih šol in Régie des Bâtiments.

[5] Tj. 42 % učencev sistema Evropskih šol.

[6] Tj. skoraj polovica največje zmogljivosti prehodne lokacije Berkendael.

[7] Politiko je določil Svet guvernerjev oktobra 2008.

[8] V Bertrangeu/Mamerju.

[9] Leta 2008 je to Evropsko šolo obiskovalo skoraj 80 % šoloobveznih otrok uslužbencev UUNT.

[10] Otroci osebja izvajalskih podjetij.

[11] Tj. 29,8 % skupnega števila učencev Evropske šole.

[12] 23 % manj v nemškem oddelku in 47 % manj v francoskem oddelku.

[13] 148 učencev oziroma 20,3 % od 718 učencev je otrok uslužbencev.

[14] Prevzem je predviden januarja 2010.

[15] V šolskem letu 2007/2008 jih je bilo 39.

[16] Prispevek Evropskega patentnega urada se nanaša na Evropsko šolo v Münchnu.

[17] Učenci s posebnimi potrebami so otroci, ki imajo učne težave zaradi telesnih, duševnih ali vedenjskih okvar.

[18] Proračunski odbor bo imel večja pooblastila pri sprejemanju odločitev v zvezi s proračunskimi in finančnimi vprašanji. Skupni pedagoški odbor, ki je zdaj enotni organ, bo pooblaščen za odločanje v zvezi z večino pedagoških vidikov. Starši, odbor osebja in Komisija bodo imeli vsak po en glas.

[19] V okviru trojke.

[20] Angleščina, francoščina in nemščina.

[21] Šola v Dunshaughlinu (IR), ki se nahaja blizu Urada za prehrano in veterinarstvo v Grangu;

šola v Heraklionu (GR), ki se nahaja blizu Evropske agencije za varnost omrežij in informacij;

šola v Parmi (IT), ki se nahaja blizu Evropske agencije za varnost hrane;

šola v Helsinkih (FI), ki se nahaja blizu Evropske agencije za kemikalije;

šola v Strasbourgu (FR), ki se nahaja blizu Evropskega parlamenta;

šola v Manosquu (FR), ki se nahaja blizu raziskovalnega središča ITER v Cadarachu.

Ne glede na prisotnost evropske institucije/agencije se v Haagu (NL) pripravlja projekt akreditirane šole tipa III.

[22] Učenci s posebnimi potrebami so otroci, ki imajo učne težave zaradi telesnih, duševnih ali vedenjskih okvar.

[23] Število učencev s pogodbo za otroke s posebnimi potrebami je z 274 za šolsko leto 2004/2005 naraslo na 411 za šolsko leto 2007/2008.