[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 22.6.2007

SEC(2007) 852

DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE Spremni dokument k

predlogu UREDBE SVETA o ustanovitvi skupnega podjetja ENIAC Povzetek OCENE UČINKA COM(2007) 356 konč. SEC(2007) 851

1. UVOD

Za področje nanoelektronike se načrtuje skupna tehnološka pobuda, javno-zasebno partnerstvo med industrijo, državami članicami in Komisijo z glavnimi cilji:

– v enotnem programu povečati in uskladiti vire, ki jih zahtevajo industrijsko vodeni sodelujoči raziskave in razvoj v Evropi, in prenesti rezultate v glavne sektorje za uporabo;

– zvišati raven strateškega partnerstva in pobud med evropskimi partnerji ter evropski industriji zagotoviti kritično maso v smislu virov in usposobljenosti za bistveno vlogo na svetovni ravni;

– preskusiti nov način izvajanja industrijskih raziskav in razvoja za učinkovito predvidevanje sprememb poslovnih in raziskovalnih modelov, ki so bolj prilagojeni industrijskim potrebam, zlasti za MSP, prvič z združitvijo nacionalnega in zasebnega financiranja ter financiranja EU.

Ta dokument se osredotoča na analizo učinka takšne skupne tehnološke pobude na podlagi rezultatov obsežnih posvetovanj Komisije z interesnimi skupinami na področju nanoelektronike.

2. TEžAVE IN IZZIVI

Nanoelektronika je prodorna in je danes gibalo za inovacije na veliko področjih, vključno z mobilnimi komunikacijami, prevozom, računalništvom, potrošniškimi izdelki in avtomatizacijo proizvodnje. To omogoča velik gospodarski učinek ali velik socialno-gospodarski pomen v zvezi z varnostjo, zdravstvom, staranjem, varčevanjem z energijo in spremljanjem stanja v okolju. Evropa mora varovati svojo sposobnost za oblikovanje in proizvodnjo svojih izdelkov z upoštevanjem lastnih standardov visoke kakovosti, trajnosti in prijaznosti do okolja.

Nanoelektronika je svetovni trg (265 milijard USD leta 2005), ki neposredno spodbuja obsežnejšo industrijo elektronike (1 340 milijard USD), vendar Evropa nima svojega tržnega deleža. Evropa je neto uvoznica nanoelektronike. Evropa zajema 12 % svetovne proizvodne zmogljivosti polprevodniških izdelkov, medtem ko porabi 20 % svetovnih polprevodniških izdelkov. Svetovna konkurenca je neizprosna, zlasti iz držav, kot so Tajvan, Koreja, Kitajska in ZDA.

Poslovni modeli se spreminjajo. Nanoelektronika postaja svetovna dejavnost. Podjetja za integrirano načrtovanje in proizvodnjo vedno bolj zaupajo livarnam (proizvodni obrati v lasti tretjih oseb) in se odločajo za strategijo „fab-lite“ (z manj proizvodnimi obrati) v zvezi z operacijami z dodano vrednostjo ali so celo brez proizvodnega obrata, sodelujejo v ekosistemih znanja za svoje raziskave in razvoj ter v strateških združenjih za dostop do najbolj naprednih tehnologij. To je rezultat vedno večjih kapitalskih naložb (npr. 5,5 milijarde EUR za značilen velik obrat za izdelavo), ki so potrebne za raziskave in proizvodnjo nove generacije sestavnih delov. To presega mejo, ki si jo lahko posamezna podjetja privoščijo (razen podjetja Intel) v smislu donosnosti naložbe in stopnje (18 %) raziskav. Zato se splošne raziskave tehnologije nanoelektronike izvajajo v velikih združenjih, medtem ko se proizvodnja naprednih izdelkov izvaja v nekaj velikih proizvodnih obratih. Evropa mora zagotoviti, da lahko imajo njena podjetja strateško vlogo v teh svetovnih združenjih in ohranjajo operacije z dodano vrednostjo, vključno z napredno proizvodnjo v Evropi, ki je dostopna vsem evropskim partnerjem (vključno z aktivnimi MSP pri opremi, podpori, sistemski integraciji in načrtovanju). Eno od glavnih tveganj za konkurenčnost je „začasna tehnološka ustavitev“. Evropski dobavitelji lahko toliko zaostanejo za svojimi konkurenti, da jih ne bodo mogli več ujeti.

Raziskovalni modeli se spreminjajo. Evropa mora nadalje zagotoviti možnost izvajanja raziskav na evropskih tleh za ohranitev delovnih mest z visoko dodano vrednostjo v Evropi. To zahteva prehod z linearnega modela, pri katerem se rezultati raziskav prenesejo z univerz na inštitute in v industrijo, na model, pri katerem se raziskave opravljajo v sodelovanju in je temeljito vgrajen v industrijsko mrežo, ki podpira ekosisteme znanja. Razen tega mora raziskovanje zagotavljati dovolj kritične mase in omogočiti skupen dostop do dragih najsodobnejših infrastruktur, ki podpirajo evropsko industrijo in njene raziskovalce tako, da delujejo globalno.

Selitev proizvodnje nanoelektronike pomeni resnično tveganje tudi za selitev dejavnosti z visoko vrednostjo v druge dele sveta. Nekatere države so razvile posebne spodbude za pritegnitev in ohranitev tujih polprevodniških naložb, medtem ko je v EU pomanjkanje namenskega sektorskega pristopa v podporo tej ključni industriji. Evropa se mora odzvati s primerljivimi ukrepi.

Učinkovitost in funkcionalnost izdelka naraščata. Napredek v miniaturizaciji omogoča, da se IKT vgradi kamor koli in zagotavlja povečano funkcionalnost, boljše delovanje in bolj personalizirane izdelke ter storitve. Te operacije z dodano vrednostjo so temelj za raznolikost izdelkov in veliko evropsko usposobljenost. Sestavljajo podlago za evropski strateški raziskovalni program z združevanjem miniaturizacije z drugimi elementi sistemske integracije, katerih cilj so ključni vodilni evropski trgi. To pomeni veliko gospodarsko možnost za družbo, ki temelji na znanju. Evropa si ne more privoščiti, da ne izkoristi takšne prihodnosti ter da njen družbeni napredek in blagostanje postaneta odvisna od napredka v drugih regijah sveta. Industrija polprevodnikov se bo morala srečati tudi z izzivom združevanja krajšega življenjskega cikla izdelka z vedno večjo zapletenostjo teh izdelkov. Dejansko le velika naložba v napredne raziskave in razvoj omogoča ohranjanje stika z inovacijami v tem sektorju.

Tehnološki izzivi so številni. Medtem ko se tehnologija zmanjšuje na nanorazsežnosti, raziskave postajajo vedno bolj večdisciplinarne. Za prihodnji napredek je bistvena združitev evropske usposobljenosti. Vedno večja zapletenost pri premagovanju tehnoloških ovir zahteva vedno večje prizadevanje ljudi in drago infrastrukturo. Za doseganje mejnikov sta potrebna mobilizacija vseh virov in svetovno sodelovanje. Pričakuje se, da bo tradicionalna miniaturizacija dosegla svoje meje v 10 do 15 letih. Začeti je treba dejavnosti za pripravo na preseganje tradicionalne primerjave naprav. Del raziskav in razvoja bo treba osredotočiti na izboljšanje učinkovitosti proizvodnje. Zmogljivost za oblikovanje novih izdelkov zaostaja za tehnološkim napredkom. Evropsko raziskovanje bo treba ponovno preusmeriti, da bo bolj upoštevalo tehnološke priložnosti, in več vlagati v uporabne raziskave. To zahteva temeljno spremembo iz enotnega znanstvenega, tehnološkega razmišljanja v večdisciplinarni sistem razmišljanja.

Naložbe v javne raziskave na področju nanoelektronike v Evropi so razdrobljene: Eureka, okvirni program, nacionalne/regionalne pobude (vključno z različnimi „poli konkurenčnosti“). Zato evropski raziskovalni prostor potrebuje prepričljiv, učinkovit in usklajen pristop na področju nanoelektronike.

Pomanjkljivosti trga upravičujejo javno intervencijo na področju nanoelektronike. Osnovno znanje, razvoj nove opreme, snovi in orodja za oblikovanje vključujejo veliko področij uporabe, težko jih je zaščititi, ustvarjajo veliko prelivanja znanja in štejejo za „javno dobro“. Raziskave so špekulativne, izkoriščanje rezultatov pa negotovo ob neizprosni svetovni konkurenci, ki ustvarja nepopolne in asimetrične informacije. MSP, ki sodelujejo v inovativnih visokotehnoloških projektih, težko dosežejo kritično maso za konkuriranje na svetovni ravni. Prodornost nanoelektronike na veliko različnih področjih industrije, naloge javnega sektorja in nove družbene uporabe onemogočajo udeležencem raziskav in razvoja, da se jim njihova prizadevanja v celoti izplačajo. To povzroča veliko prelivanje raziskav in razvoja ter pozitivne zunanje učinke. Težave usklajevanja in omrežij med udeleženci trga, javnim sektorjem in področji čezsektorske uporabe prav tako upravičujejo javno intervencijo v predkonkurenčnih raziskavah in razvoju.

3. POLITIKA

Interesne skupine so prepoznale kritično naravo težave in so se zbrale na evropski tehnološki platformi ENIAC, kjer vsi udeleženci sodelujejo za okrepitev vodilnega položaja EU na področju oblikovanja, integracije in dobave nanoelektronike. Platforma je objavila evropski strateški raziskovalni program, ki opisuje razvoj področja s srednje- do dolgoročnega vidika ter opredeljuje številne pomembne tehnološke in ureditvene izzive za Evropo.

Predlagana skupna pobuda ENIAC bo eden od stebrov za izvajanje tehnoloških in gospodarskih ciljev evropske tehnološke platforme ENIAC. Skupna tehnološka pobuda bo prispevala k delitvi vedno večjih stroškov dejavnosti in infrastrukture v raziskavah in razvoju; prevzela ali ohranila vodilni položaj pri razvejanih uporabah polprevodniških tehnologij; uredila prodore na področju tehnologije in oblikovanja, da se zmanjšajo vedno večje razlike med uresničljivim v tehnologiji in gospodarsko izvedljivim; MSP zagotovila učinkovita orodja za podporo v inovacijskem postopku in za delovanje na svetovni ravni.

Ocenili in zavrnili so več možnosti za izvajanje skupne tehnološke pobude. Te možnosti so različne – od neukrepanja (poslovanje kot običajno) do sodelovanja v skupnih ukrepih držav članic (z različnimi pravnimi modeli). Le nov ukrep na ravni Skupnosti lahko razvije pristop, ki združuje koristi evropskega povezovanja s hitrim usklajevanjem ciljev in industrijskih politik ter s prilagodljivostjo pri udeležbi in nacionalnih obveznostih držav članic.

Analiza možnosti morebitnega izvajanja skupne pobude ENIAC je pokazala, da je model skupnega podjetja na podlagi člena 171 Pogodbe edina možnost, ki izpolnjuje omejitve in zahteve za doseganje ciljev . To je trajna struktura, ki je pravna oseba in (a) zagotavlja jasen pravni okvir za sodelovanje vseh javnih in zasebnih interesnih skupin, (b) lahko sprejme financiranje iz različnih virov in (c) lahko sproži pomembne pobude za daljše obdobje.

Poleg tega se pričakuje, da bo skupna tehnološka pobuda ustvarila dodatnost v smislu dodatnih stroškov za raziskave in razvoj zaradi predvidene naložbe ES v višini 450 milijonov EUR kot spodbude programu s 3 milijardami EUR, z dodatno nacionalno podporo in večjim financiranjem industrije (za 1 EUR prispevka ES se pričakuje 6 do 7 EUR, nastalih zaradi prizadevanj na področju raziskav in razvoja). Skupna tehnološka pobuda bo ustvarila „dodatnost za vedenje“ , kar je še pomembneje v smislu začetih evropskih projektov sodelovanja, pospeševanja rezultatov raziskav in razvoja ter razširjenega razpona, obsega in zapletenosti projektov.

4. STRUKTURA IN VODENJE

Ustanovni člani skupnega podjetja ENIAC bi bile države članice, ES ter izvajalci raziskav in razvoja (industrija in raziskovalne organizacije, povezane v združenje AENEAS). Drugi člani se lahko skupnemu podjetju pridružijo pozneje. Statut združenja AENEAS mora za pristop upoštevati splošna načela poštenosti, odprtosti in preglednosti. Razpisi za zbiranje predlogov bodo javni in sodelovanje bo odprto za vse organizacije in ne le za člane združenja.

Strukturo vodenja skupnega podjetja oblikujejo upravni odbor, odbor za industrijo in raziskave, odbor javnih organov in izvršni direktor s sekretariatom.

Skupno podjetje bo sestavilo večletni delovni program na podlagi strateškega raziskovalnega programa, v okviru katerega se bodo izvajale dejavnosti raziskav in razvoja z javnim zbiranjem predlogov. Države članice skupnega podjetja bodo vsako leto dodelile sredstva, ki se bodo večinoma porabila za financiranje nacionalnih udeležencev. Tudi ES bo dodelila proračun (ki ga prispeva okvirni program). Industrija bo dodelila enakovredne stvarne vložke za več kot 50 % svojih stroškov. Razen tega bo industrija z denarnimi prispevki poravnala približno dve tretjini operativnih stroškov in stroškov skupnega podjetja, ki ne nastanejo zaradi raziskav in razvoja.

5. GOSPODARSKI VPLIV

Evropska javna sredstva delujejo kot magnet za nadaljnje zasebne in nacionalne naložbe. Veliko nacionalnih politik se prilagaja evropski. Države članice so sprožile več novih strateških pobud za podporo tem tehnologijam.

Ta pobuda zadeva celotno vrednostno verigo nanoelektronike. Zato je bistveno oblikovati rešitve, da najboljša evropska podjetja ohranijo ta položaj. Takšne rešitve bodo sestavljene iz združene usposobljenosti in se bodo ustvarile s pospeševanjem mrežnega povezovanja med podjetji in raziskovalnimi inštituti. Razen tega bo strateško povezovanje med dobavitelji sestavnih delov nanoelektronike in oblikovalci sistema zagotovilo več spodbud za ohranjanje znanja v Evropi in ustvarjanje raznolikih izdelkov z evropskim pridihom.

Z doseganjem tehničnih ciljev skupne tehnološke pobude bo Evropa postala enakovredna drugim svetovnim udeležencem in bo upoštevana kot strateško pomemben partner v svetovnih združenjih s stališča raznolikosti in povezovanja zapletenih sistemov.

Skupna tehnološka pobuda bo odpravila negotovost tako, da bo ustvarila stabilnost za naložbe v dolgotrajno pobudo. Zlasti za MSP bo nova ureditev privlačnejša. Dodatna korist skupne tehnološke pobude je v primerjavi s sedanjim sočasnim obstojem različnih programov večja učinkovitost izplačil na ravni EU, pričakovani prihranki zaradi izogibanja priprav predlogov v različnih jezikih, racionalizacija postopkov poročanja o projektih in večja stopnja uspešnosti zaradi zagotovljenih postopkov usklajenega financiranja.

6. VPLIV NA DRUžBO IN OKOLJE

Skupna tehnološka pobuda bo prispevala k ohranitvi in ustvarjanju več in bolj kakovostnih delovnih mest v skladu s prenovljeno lizbonsko strategijo. Zlasti večja uporaba izdelkov in storitev, ki temeljijo na nanoelektroniki, bo povzročila nastanek več tisoč delovnih mest v Evropi.

Skupna tehnološka pobuda je usmerjena k viziji „inteligentnega okolja“: okolje, ki se zaveda naše prisotnosti in se odzove na naše potrebe. Skupna tehnološka pobuda je usmerjena na takšna okolja na šestih področjih uporabe: zdravstvo, energija, mobilnost in prevoz, zaščita in varnost, komunikacije in izobraževanje ter okolje. Vsa področja imajo velik družbeni pomen in prispevajo k izboljšanju kakovosti življenja ter dobrega počutja v naši družbi. Jasno je, da posamezna podjetja ne morejo pričakovati dovolj donosa, da upravičijo raven naložb v raziskave in razvoj, ki bi bile socialno najugodnejše, razen če javni sektor ukrepa z ustrezno podporo. Nanoelektronika bo na primer bistvena v inteligentnih sistemih, ki morajo zmanjšati porabo energije v gospodinjstvu, obratih in transportnih sistemih, kar bo ključno pri varstvu okolja.

Vsi elektronski sistemi uporabljajo električno energijo in so del splošnega trenda „elektrifikacije“ družbe. Vendar uporaba elektronskih sistemov omogoča tudi boljše upravljanje in nadzor nad energetsko učinkovitostjo. To je njihov prvotni namen na številnih področjih uporabe. Razen tega je zmanjšana poraba energije za elektronske naprave pomemben in stalen tehničen cilj. Še več, spremljanje okolja in samo upravljanje je za skupno tehnološko pobudo ključno področje uporabe.

Nanoelektroniko je treba razvijati na varen in odgovoren način v skladu z varno, integrirano in odgovorno strategijo za nanoznanosti in nanotehnologije za Evropo iz sporočil Evropske komisije „K evropski strategiji za nanotehnologijo“ COM(2004) 338 in „Nanoznanosti in nanotehnologije: Akcijski načrt za Evropo 2005–2009“ (COM(2005) 243). Strategija potrjuje, da mora razvoj nanotehnologije in nanodelcev pravočasno obravnavati vsa potencialna tveganja v zvezi z javnim zdravjem, varnostjo, okoljem in potrošniki, z zagotavljanjem podatkov, ki so nujni za oceno tveganja, integracijo ocene tveganja v vsako stopnjo življenjskega cikla izdelkov, ki temeljijo na nanotehnologiji, in s prilagajanjem sedanjih metodologij ter po potrebi razvojem novih. Ustanovitev skupnega podjetja za nanoelektroniko bo združila vse interesne skupine, da bodo razpravljale o pomembnejših vprašanjih, se dogovarjale o skupnih načinih reševanja vseh potencialnih tveganj in posebno pozivale k skupnim ukrepom za podporo okolju prijaznega upravljanja življenjskega cikla nanoelektronike.

7. KORISTI IN TVEGANJA

Celotna finančna podpora ES na področju nanoelektronike se bo med Sedmim okvirnim programom povečala.

Tveganje za okvirni program je zelo majhno. Prispevek ES je odvisen od prispevkov držav članic in se bo plačal z letnimi obveznostmi/plačili glede na napredek skupne tehnološke pobude.

Pričakuje se, da bo del dejavnosti na področju nanoelektronike, ki ga zdaj podpirajo skupine programa Eureka, postopno vključen v skupno pobudo ENIAC.

Kaj storiti v primeru neukrepanja? Evropa lahko prevzame tveganje, da bo sposobnost za integracijo novih funkcionalnosti v pametne sisteme upoštevala trend zunanjega proizvajanja izdelkov, kar dolgoročno slabša sposobnost za proizvodnjo dodane vrednosti v elektronskih sistemih v Evropi. To bi povzročilo bistveno zmanjšanje konkurenčnosti na splošno, zlasti zato, ker je nanoelektronika na dnu široke živilske verige, ki sestavlja podlago družbe znanja, in je gibalo za prihodnje gospodarstvo na splošno. To bi imelo tudi velike posledice za številna visokokakovostna delovna mesta, ne le za sektor strojne opreme, ampak tudi za vse druge dejavnosti, ki so odvisne od inovacij strojne opreme. Da bi se izognili takšnemu skrajnemu poteku dogodkov, obstaja politična volja za boljše varovanje evropske usposobljenosti na evropskih tleh s spodbujanjem strateških združenj, da oblikujejo ekosisteme, ki temeljijo na znanju, in tudi okrepijo evropsko prisotnost v svetovnih združenjih.

8. SPREMLJANJE

Skupna pobuda bo potekala sočasno s Sedmim okvirnim programom in zanjo bodo veljali podobni postopki spremljanja in ocenjevanja. Strateški raziskovalni program ENIAC zagotavlja temelj za ocene, katerih merila lahko vključujejo povečanje naložb, učinkovitost postopkov, tehnološki napredek, netehnološke dejavnosti in vključevanje MSP ter novih udeležencev. Predvideni sta dve oceni spremljanja: ena vmesna ocena in druga ob zapiranju skupnega podjetja.

9. SKLEP

Skupna tehnološka pobuda o nanoelektroniki predlaga pomoč pri zaščiti evropske konkurenčnosti na področju nanoelektronike. Dolgoročna integrirana evropska pobuda, oblikovana za povezovanje različnih zahtevanih usposobljenosti, bo poglobila strateško povezovanje med evropskimi partnerji in zagotovila dovolj kritične mase v smislu virov, dostopa do infrastrukture in usposobljenosti za konkuriranje ali sodelovanje na svetovni ravni.