SL Uradni list Evropske unije C 46/13

Objava vloge na podlagi člena 6(2) Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila

2010/C 46/11

Ta objava daje pravico do ugovora zoper vlogo na podlagi člena 7 Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 (1). Izjavo o ugovoru mora Komisija prejeti v šestih mesecih po dnevu te objave.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

„BRUNA BÖNOR FRÅN ÖLAND“

ES št.: SE-PGI-0005-0692-03.04.2008

ZGO ( X ) ZOP ( )

1. Ime:

„Bruna bönor från Öland“

2. Država članica ali tretja država:

Kraljevina Švedska

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila:

3.1 Vrsta proizvoda:

Skupina 1.6: Sadje, zelenjava in žita, sveži ali predelani

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1:

Proizvod sestavljajo suha semena rjavega fižola (Phaseolus vulgaris L.) sort Bonita, Karin, Katja in Stella I.

Okus fižola lahko opišemo takole:

Fižol sorte Bonita ima nežen in rahlo sladko-kisel vonj. Je blagega okusa, obdajata ga izrazit vonj fižola in rahel priokus po kuhanem krompirju. Fižol ima čvrsto teksturo in ga je treba žvečiti. Fižol s kuhanjem najpogosteje postane kašast/mokast. Na lestvici s stopnjami od ena do deset je ocenjen z osem, pri čemer stopnja ena pomeni, da fižol s kuhanjem ne postane kašast, stopnja deset pa, da fižol postane kašast. Fižol sorte Bonita, ki je blede, svetlo rjave barve, je glede na obarvanost med štirimi sortami drugi najsvetlejši po vrsti.

Fižol sorte Karin ima nežen in rahlo sladko-kisel vonj. Okus je zelo blag, nevtralen, z rahlim priokusom po kuhanem krompirju. Ima mehko teksturo in lahko ga je žvečiti. Fižol s kuhanjem najpogosteje postane kašast/mokast. Na lestvici s stopnjami do deset je ocenjen z deset. Fižol sorte Karin, ki je blede, svetlo rjave barve, je glede na obarvanost med štirimi sortami najsvetlejši.

Fižol sorte Katja ima nežen in rahlo sladko-kisel vonj. Ima zelo izrazit okus po fižolu, njegova konsistenca je nežna in mehka, z rahlo kislim priokusom. Tekstura je čvrsta in fižol je treba žvečiti. Fižol s kuhanjem najverjetneje ne postane kašast/mokast. Na lestvici s stopnjami do deset je ocenjen z dve. Fižol sorte Katja, ki je izrazito kostanjevo rjave barve, je med temi štirimi sortami najbolj obarvan.

Fižol sorte Stella I ima nežen in rahlo sladko-kisel vonj. Je izrazito kremast z nežnim vonjem fižola in rahlim priokusom po kuhanem krompirju. Njegova tekstura je mehka in nekoliko bolj trda za žvečenje; je bolj trd od fižola sort Karin ali Bonita, vendar manj od fižola sorte Katja. Fižol je po kuhanju po navadi srednje kašast/mokast. Na lestvici s stopnjami do deset je ocenjen s sedem. Fižol sorte Stella I, ki je izrazito svetlo rjave barve, je med temi štirimi sortami drugi najbolj obarvan.

Barvo fižola lahko po mednarodni barvni lestvici enotno opišemo kot rumeno-rjavo v barvnem obsegu med okoli S 4050-Y20R, S 4050-Y30R, S 3060-Y20R, S 3060-Y30R, S 2060-Y20R in S 2060-Y30R.

V suhem stanju imajo vse štiri vrste značilno surovo vsebnost beljakovin med 19 % in 21 %. Vsebnost kalcija je med 0,08 % in 0,12 %, vsebnost fosforja med 0,40 % in 0,55 % ter vsebnost magnezija med 0,10 % in 0,20 %.

Vse sorte imajo kratka, jajčasta ali eliptična ter okrogla semena, ki so ena in pol do dvakrat daljša kot široka. Dolga so od 8 do15 mm.

Vsebnost vode v fižolu mora biti najmanj 9 %.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode):

Se ne uporablja.

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora):

Se ne uporablja.

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju:

Rast in sušenje z zlaganjem v redi, v kopah na poljih, na stojalih za sušenje sena ali v sušilnicah morata potekati na geografskem območju. Sušenje z zgoraj navedenimi metodami pomeni človekovo poseganje, ki zahteva dobro praktično znanje o tem, kako bo to vplivalo na kakovost svežnjev fižola.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itd.:

Se ne uporablja.

3.7 Posebna pravila za označevanje:

Se ne uporablja.

4. Kratek opis geografskega območja:

Semena „Bruna bönor från Öland“ se pridelujejo v območjih, ki zajemajo občini Mörbylånga in Borgholm na otoku Öland v Baltskem morju, blizu vzhodne obale kopnega ozemlja Švedske.

5. Povezava z geografskim območjem:

5.1 Posebnost geografskega območja:

Öland ima na splošno mile jeseni in zime. Poleti je veliko sonca s povprečno temperaturo 17 °C. Letnih padavin je med 400 in 500 mm.

Prst na otoku Öland je pretežno iz peska in mivke, ki sta posebej primerna za gojenje rjavega fižola. Po ustnem izročilu fižol doseže najboljšo kakovost, če raste na peščenih tleh, ker so toplejša od glinastih in jeseni ne zadržujejo veliko vode. Prst, ki jeseni zadržuje veliko vode, ustvarja večje možnosti za pojav glivičnih bolezni pri fižolu, ki pri spravilu pogosto pride v stik s prstjo. Sušenje na poljih z zlaganjem v redi, v kopah, na stojalih za sušenje sena ali v sušilnicah pomeni človekovo poseganje, kar zahteva dobro praktično znanje o tem, kako bo to vplivalo na kakovost svežnjev fižola.

Literatura o pridelovanju semen kmetijskih pridelkov (Nilsson-Leissner; Weibull & Nordén, 1950) navaja, da rjavi fižol rabi lahko in toplo prst. Optimalni pogoji so prodnata tla z odličnim odvajanjem vode, visoko vrednostjo pH, dobrim rastlinjem in brez plevela. Navaja tudi, da je fižol zdrži sušo, vendar je zelo občutljiv na nočne zmrzali ter za visoko kakovost med zorenjem potrebuje suho in toplo vreme.

Na Švedskem je nekaj območij, ki izpolnjujejo pogoje, to pomeni, da imajo dolgo rastno obdobje z zgodnjo pomladjo, malo padavin v rastni dobi, mile jeseni in veliko ur sončne svetlobe. Otok Öland je območje, kjer so pogoji najboljši.

5.2 Posebnost proizvoda:

V nasprotju s tujimi rjavimi sortami imajo semena „Bruna böner från Öland“ enakomerno, enotno in izrazito rumeno rjavo barvo, po mednarodni barvni lestvici razvrščeno med okoli S 4050-Y20R, S 4050-Y30R, S 3060-Y20R, S 3060-Y30R, S 2060-Y20R in S 2060-Y30R. Značilna barva je delno odvisna od sorte in delno od enakomernega sušenja fižola.

Vse sorte imajo kratka, jajčasta ali eliptična ter okrogla semena, ki so ena in pol do dvakrat daljša kot široka. Dolga so od 8 do15 mm. Na tem geografskem območju se ne goji nobena druga sorta rjavega fižola.

5.3 Vzročna zveza med geografskim območjem in kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (za ZOP) ali posebno kakovostjo, slovesom ali drugo značilnostjo proizvoda (za ZGO):

„Bruna böner från Öland“ lahko dobi svojo značilno zlato rjavo barvo, če je dovolj sonca in med zorenjem jeseni ni preveč padavin. Pogoste padavine v prvi polovici septembra dajo fižolu bolj sivo, temnejšo barvo, skrajšajo dobo hranjenja fižola in povzročijo glivične bolezni.

Na Švedskem je nekaj območij, ki izpolnjujejo pogoje, kar pomeni, da imajo dolgo rastno obdobje z zgodnjo pomladjo, malo padavin v rastni dobi, mile jeseni z malo padavinami in veliko ur sončne svetlobe. Otok Öland je območje, kjer so pogoji najboljši.

Da bi fižol obdržal optimalno kakovost, ga je treba sušiti na poljih zloženega v redi, v kopah, na stojalih za sušenje sena ali v sušilnicah. Te dejavnosti pomenijo, da na kakovost vpliva človeški dejavnik, kar zahteva dobro praktično znanje za ocenitev kakovosti fižola. Znanje o sušenju na poljih je tradicija, ki jo kmetje ustno prenašajo iz generacije v generacijo. Fižol se po potrebi lahko dodatno suši v sušilnicah za stročnice.

Obstaja pisni dokaz, da fižol na otoku Öland tradicionalno nepretrgoma gojijo od leta 1883. Zgoraj opisane zadevne sorte na otoku Öland gojijo odkar so se pojavile na trgu.

Fižol „Bruna böner från Öland“ imajo zelo radi v celi državi, kar dokazuje dejstvo, da je švedsko združenje pridelovalcev semen gojiteljem fižola „Bruna böner från Öland“ podelilo različne nagrade na nacionalnih in regionalnih prireditvah. Ni zapisov, ki bi kazali, da so nagrado švedskega združenja gojiteljev semen dobile še katere druge sorte fižola.

V letih od 1930 do 1950 je švedsko združenje pridelovalcev semen organiziralo nacionalne sejme semen z ocenjevanjem semen različnih sort iz vseh delov Švedske. Nagrado so za svoj rjavi fižol leta 1937, 1942 in 1950 osvojili bratje Petersson, pridelovalci semen iz Lille Frö na otoku Öland.

Vsako leto otok Öland organizira praznik žetve (običajno zadnji konec tedna v septembru) in „dan rjavega fižola“ (v drugi polovici septembra). Veliko je prireditev, na katerih so javnosti predstavljeni rjavi fižol in recepti za jedi iz rjavega fižola. Prebivalci krajev in regij na otoku Öland že deset let izdajajo posebno zbirko receptov za rjavi fižol.

Fižol „Bruna böner från Öland“ je bil 10. novembra 2006 vključen na seznam okusov, vrednih ohranitve na nacionalnem in mednarodnem nivoju, ki ga sestavlja Slow Food Svenska Arkkommission.

V maloprodajni verigi se sorta „Bruna böner från Öland“ prodaja po vsaj 10-odstotno višji ceni kot ostale sorte, na primer, beli fižol, fižol Borlotti in fižol Kidney. Na Švedskem je to edini fižol, ki se goji v trgovinsko pomembnem obsegu. Cena, ki se plača švedskim gojiteljem fižola „Bruna böner från Öland“, je do 50 % višja od cene uvoženega fižola za isto uporabo.

Če povzamemo, zahtevek za ZGO utemeljujemo z dejstvom, da fižol potrebuje zlasti ugodno podnebje, in njegovim slovesom v maloprodajni verigi.

Sklic na objavo specifikacije:

http://www.slv.se/upload/dokument/remisser/remisser_2007/Ansokan_Bruna_%20bonor_fran_%20Oland_webbversion.pdf

(1) UL L 93, 31.3.2006, str. 12.