EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 14.10.2015 COM(2015) 510 final SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, EVROPSKEMU SVETU IN SVETU Obvladovanje begunske krize: stanje izvajanja prednostnih ukrepov

v okviru evropske agende o migracijah







Obvladovanje begunske krize: stanje izvajanja prednostnih ukrepov v okviru evropske agende o migracijah I. Uvod V prvih devetih mesecih letošnjega leta je v Evropo prispelo več kot 710 000 oseb – beguncev, razseljenih oseb in drugih migrantov, ta trend pa naj bi se v prihodnje še nadaljeval. To je preizkus za Evropsko unijo. Evropska agenda o migracijah, ki jo je Komisija predstavila maja 2015, poudarja potrebo po celovitem pristopu k obvladovanju migracij. Od takrat je bilo sprejetih več pomembnih ukrepov, vključno s sprejetjem dveh programov nujnih premestitev 160 000 oseb, ki nedvomno potrebujejo mednarodno zaščito, iz najbolj prizadetih držav članic v druge države članice EU. Vendar sedanja begunska kriza zahteva nadaljnje takojšnje ukrepanje. Evropska komisija je zato 23. septembra predstavila niz prednostnih ukrepov za izvajanje evropske agende o migracijah, ki jih je treba sprejeti v naslednjih šestih mesecih. Obsegali so kratkoročne ukrepe za stabilizacijo sedanjih razmer in dolgoročne ukrepe za vzpostavitev trdnega sistema, ki bo prestal preizkus časa. Na seznamu prednostnih ukrepov so opredeljeni ključni ukrepi, ki jih je treba takoj sprejeti, in sicer v zvezi z: (i) operativnimi ukrepi, (ii) proračunsko podporo in (iii) izvajanjem prava EU. Seznam je bil potrjen na neformalnem srečanju voditeljev držav in vlad 23. septembra 2015. Tri tedne pozneje je v tem sporočilu opisan napredek pri izvajanju prednostnih ukrepov (glej Prilogo 1). Evropski svet ta teden voditeljem držav ali vlad ponuja priložnost za jasno in nedvoumno zavezo za začetek nove faze odziva EU na begunsko krizo, za katero bo značilno hitro in odločno izvajanje. II. Operativni ukrepi Učinkovito obvladovanje pritiska migracijskih tokov na nekatere dele skupnih zunanjih schengenskih meja zahteva odgovornost in solidarnost vseh držav članic. Hitra uvedba pristopa „žariščnih točk“ zagotavlja podporo najbolj prizadetim državam članicam za zagotovitev ustreznega sprejema, identifikacije in obravnave migrantov. Dodatni ukrepi, ki jih je predlagala Komisija in sprejel Svet, vključujejo premestitev 160 000 oseb, ki nedvomno potrebujejo mednarodno zaščito. S tem se bo občutno, čeprav le delno, zmanjšal pritisk na najbolj prizadete države članice. Bistvenega pomena je, da bodo ti vzporedni ukrepi zdaj v celoti izvedeni, z odvzemom prstnih odtisov vsem migrantom, hitro izbiro in premestitvijo prosilcev za azil ter ustreznimi sprejemnimi zmogljivostmi, hkrati pa bodo sprejeti ukrepi, da se preprečijo sekundarna gibanja in omogoči takojšnja vrnitev v državo premestitve za premeščene osebe, najdene v drugih državah članicah. Drugi bistveni element so ukrepi za zagotovitev hitrega vračanja, prostovoljnega ali prisilnega, za osebe, ki ne potrebujejo mednarodne zaščite in zato ne izpolnjujejo pogojev za premestitev. Prednostni ukrepi, ki jih je določila Komisija, so močno osredotočeni na operativno delovanje teh ukrepov. II.1 Izvajanje pristopa „žariščnih točk“ Dobro delujoče in učinkovito upravljanje migracij na zunanjih mejah, ki so izpostavljene največjemu pritisku, je ključnega pomena za povrnitev zaupanja v celotni sistem, zlasti v schengensko območje prostega gibanja brez nadzora na notranjih mejah. Osrednjega pomena za strategijo in verodostojnost EU je dokazati, da je mogoče ponovno vzpostaviti ustrezno delovanje migracijskega sistema, zlasti s pomočjo podpornih skupin za upravljanje migracij na„žariščnih točkah“, ki bodo državam članicam, ki so izpostavljene največjemu pritisku, pomagale izpolniti njihove obveznosti in odgovornosti. Podporne skupine potrebujejo za delovanje močno jedro agencij EU, kar najtesnejše sodelovanje z organi v Italiji in Grčiji ter podporo drugih držav članic. Komisija je poslala posebne odposlance v Italijo in Grčijo za zagotovitev praktičnega usklajevanja in podpore. V Grčiji deluje posebna skupina pod vodstvom generalnega direktorja podporne službe za strukturne reforme Komisije, ki poroča neposredno predsedniku. Ta skupina je sprejela postopni pristop za prepoznavanje „žariščnih točk“, napotitev podpornih skupin, začetek premestitev, nadaljevanje vračanja in krepitev meje. Isti model neposredne podpore in usklajevanja v realnem času deluje v Italiji. Ta intenzivna podpora Komisije v vsakem trenutku je bila v veliko pomoč tema dvema državama članicama pri prehodu v izvedbeno fazo premestitve (glej Prilogo 2 in Prilogo 3). V Grčiji in Italiji se oblikujejo podporne skupine za upravljanje migracij, ki jih usklajujejo evropske regionalne skupine za posredovanje, kar je sledilo večji uporabi agencij iz evropske agende o migracijah. Sodelujejo Frontex, Evropski azilni podporni urad (EASO), Europol in Eurojust. Posledično se lahko takoj odzovejo na potrebe, ugotovljene v časovnih načrtih Italije in Grčije. Vendar je njihovo delo v veliki meri odvisno od podpore držav članic. Frontex in EASO sta objavila pozive za prispevke in od držav članic zahtevala človeške vire in tehnično opremo. V obeh primerih ti pozivi vsebujejo izjemno velike številke v primerjavi z zahtevki agencij v preteklosti, kar odraža izjemno naravo izzivov, s katerimi se trenutno soočajo najbolj prizadete države članice. Bistveno je, da se druge države članice pozitivno, konkretno in hitro odzovejo na te pozive. Zadnji poziv agencije Frontex je zahteval 775 dodatnih mejnih policistov, pregledovalcev, izpraševalcev in tolmačev – to so vse nujne naloge za učinkovito upravljanje zunanjih meja Evropske unije. Poziv je bil razdeljen na 670 uradnikov, večinoma za neposredno podporo pristopu „žariščnih točk“ v Italiji in Grčiji, ki bodo pokrivali ocenjene potrebe do konca januarja 2016, in 105 gostujočih uradnikov, ki bodo razporejeni na različnih zunanjih kopenskih mejah Evropske unije. Najnovejši poziv urada EASO za več kot 370 strokovnjakov je namenjen kritju potreb v Italiji in Grčiji do tretjega četrtletja leta 2017. Ti strokovnjaki bi podprli organe za upravljanje azila teh dveh držav članic pri postopku registracije, nalogah obveščanja v zvezi s premestitvijo in odkrivanju morebitnih lažnih listin. Potreba po osebju in opremi je bila izrecno priznana na neformalnem srečanju voditeljev držav ali vlad EU septembra, rok za zadostitev tem potrebam pa je novembra. Vendar za zdaj sprejete zaveze držav članic še zdaleč ne pokrivajo dejanskih potreb. Do 8. oktobra se je le šest držav članic odzvalo na poziv za prispevke za EASO z 81 strokovnjaki od potrebnih 374. Do zdaj se je šest držav članic odzvalo na poziv agencije Frontex z 48 mejnimi policisti. Države članice bi morale hitro predložiti svoje prispevke za zadovoljitev ocenjenih potreb agencij.

Italija je kot „žariščne točke“ opredelila Augusto, Lampeduso, Porte Empedocle, Pozzallo, Taranto in Trapani (glej Prilogo 5). Prva podporna skupina za upravljanje migracij že deluje na Lampedusi in sloni na evropski regionalni skupini za posredovanje, ustanovljeni junija 2015 v Catanii na Siciliji. Podporno skupino trenutno sestavljajo dve skupini za izpraševanje iz agencije Frontex in strokovnjaki urada EASO na „žariščnih točkah“ in v bližnjem centru, ki se uporablja za premestitve. Agencija Frontex je že napotila 42 gostujočih uradnikov, urad EASO pa je napotil 6 strokovnjakov. Da bi bil pristop „žariščnih točk“ učinkovit, je nujno povečanje sprejemnih zmogljivosti, ki bi sprejele prosilce za azil pred njihovo premestitvijo. Uvesti je treba tudi ustrezne zmogljivosti za zadržanje migrantov z neurejenim statusom do izvršitve odločbe o vrnitvi. Italija je povečala svoje sprejemne zmogljivosti in ima zdaj centre za prvi sprejem na štirih opredeljenih „žariščnih točkah“, kjer je mogoče nastaniti približno 1 500 oseb. Zmogljivost se bo do konca leta povečala za dodatnih 1 000 mest, tako da se bo skupna zmogljivost prvega sprejema povečala na 2 500 oseb. Grčija je opredelila pet „žariščnih točk“, in sicer na Lezbosu, Hiosu, Lerosu, Samosu in Kosu (glej Prilogo 4). Evropska regionalna skupina za posredovanje, locirana v Pireju, v celoti deluje. Prva podporna skupina za upravljanje migracij bo locirana okrog „žariščnih točk“ na Lezbosu. Agencija Frontex je že razporedila 53 strokovnjakov; trenutno je en uslužbenec urada EASO stalno nameščen v Grčiji za pomoč pri organizaciji namestitve strokovnjakov urada EASO. Grčija je povečala svoje sprejemne zmogljivosti in ima zdaj sedem centrov za prvi sprejem, centrov za razvrščanje in začasnih objektov na območjih štirih opredeljenih „žariščnih točk“ (Lezbos, Hios, Samos in Leros), kjer je mogoče nastaniti približno 2 000 ljudi. Zmogljivosti se še naprej povečujejo. Del potreb glede sprejema na območjih „žariščnih točk“ je povezan z identifikacijo in registracijo migrantov z neurejenim statusom, ki mednarodne zaščite ne potrebujejo nedvomno in zato ne izpolnjujejo pogojev za premestitev. Za to morajo biti na voljo zadostne zmogljivosti s sredstvi za preprečevanje pobega migrantov z neurejenim statusom. II.2 Uvedba programa premestitve Svet je 14. septembra 2015 sprejel predlog Komisije za sklep o premestitvi 40 000 oseb, ki nedvomno potrebujejo mednarodno zaščito, iz Italije in Grčije. Teden kasneje mu je sledil sklep, prav tako na predlog Komisije, o premestitvi 120 000 oseb, ki nedvomno potrebujejo mednarodno zaščito, iz Italije, Grčije in drugih držav članic, na katere neposredno vpliva begunska kriza. Podporne skupine za upravljanje migracij naj bi zagotovile, da se bo ta premestitev lahko izvedla na zunanjih mejah Unije. Oba sklepa zahtevata takojšnje ukrepanje institucij EU, držav članic pod pritiskom in držav članic, ki so se zavezale, da bodo gostile premeščene osebe. Evropska komisija je 1. oktobra gostila več kot 80 delegatov iz držav članic, agencij EU, Mednarodne organizacije za migracije in Urada Visokega komisarja Združenih narodov za begunce (UNHCR) na forumu o premestitvi in preselitvi, da bi bil dosežen napredek pri izvajanju v praksi. Italija in Grčija sta na forumu predstavili svoje načrte za premestitev, v katerih sta opisali ukrepe na področju azila, prvega sprejema in vračanja ter ukrepe, ki jih nameravata sprejeti v naslednjih tednih za zagotovitev popolne uvedbe programa premestitve. Prve premestitve oseb, ki nedvomno potrebujejo zaščito, so bile izvedene, vendar je potrebnega še veliko dela za zagotovitev, da bo hitro sledil obsežen val več sto premestitev na mesec. Vse države članice so bile pozvane, naj določijo nacionalne kontaktne točke doma: do zdaj je nacionalne kontaktne točke določilo 21 držav članic. Prav tako so bile naprošene, naj v Italijo in Grčijo pošljejo uradnike za zvezo, če je to ustrezno. Do zdaj je uradnike poslalo 22 držav članic. Bistveni del verige premestitev je obstoj ustreznih sprejemnih zmogljivosti v državah članicah prejemnicah za namestitev premeščenih oseb. Doslej je le šest držav članic priglasilo sprejemne zmogljivosti, ki so jih ponudile za sprejem premeščenih oseb. Vse države članice bi morale izvesti to priglasitev do konca oktobra. Prva učinkovita premestitev oseb, ki nedvomno potrebujejo mednarodno zaščito 9. oktobra 2015 je s prvim letom iz Rima 19 Eritrejcev odpotovalo na Švedsko, kjer bodo začeli novo življenje. Pet žensk in 14 moških je odletelo z letališča Ciampino v prisotnosti komisarja za migracije in notranje zadeve Dimitrisa Avramopoulosa, luksemburškega ministra za zunanje zadeve Jeana Asselborna in italijanskega ministra za notranje zadeve Angelina Alfana. To je bil pomemben simboličen trenutek, ki je zaznamoval začetek novega evropskega pristopa k načinu obravnave prošenj za azil. Premestitve pa morajo poleg simbolike postati sistematična in rutinska dejavnost v Italiji in Grčiji. Prvi let je bil rezultat intenzivnih priprav na terenu italijanskih in švedskih organov, agencije Frontex in drugih agencij EU, lokalnih nevladnih organizacij in posebnih odposlancev, ki jih je napotila Evropska komisija. Z neutrudnimi prizadevanji je sistem postal operativen, potrebna registracija in obravnava pa sta mogoči na vsakem koraku. Vzpostavitev stika z eritrejsko skupnostjo je bila ključnega pomena pri zagotavljanju uspeha prve izvedbe. Na začetku se prosilci za azil niso želeli registrirati, ker niso zaupali v sistem. Odposlanci Komisije na terenu so morali v zadnjih tednih v sodelovanju z Uradom Visokega komisarja Združenih narodov za begunce in lokalnimi nevladnimi organizacijami vložiti veliko truda, da so prepričali prvo skupino ljudi, da bodo res premeščeni. Vendar se zaupanje v sistem povečuje, zlasti, odkar je bila izvedena prva premestitev. Ljudje, ki se želijo registrirati, zdaj čakajo v vrstah v Lampedusi in Villi Sikanii. Za več kot 100 Eritrejcev je že bilo opredeljeno, da so kandidati za premestitev. Zdaj morajo nujno slediti nadaljnje premestitve, zlasti zato, da bi se izognili ozkemu grlu zaradi kopičenja kandidatov za premestitev. Uspešna premestitev prvih skupin oseb v okviru izvajanja premestitev je pomemben prvi korak. Izvajanje premestitev je zdaj treba postaviti na trdne in trajne temelje, in to v zadostnem obsegu. Zdaj morajo vse države članice Komisiji predložiti jasne zaveze glede števila ljudi, ki jih bodo premestile od zdaj do konca leta, pri čemer je treba upoštevati nujnost tega izziva. II.3 Preselitev Preselitev oseb, ki potrebujejo mednarodno zaščito, neposredno iz tretjih držav ustreza humanitarnim obveznostim EU in zagotavlja varno alternativo za begunce v primerjavi z nevarnim potovanjem v Evropo, na katero se odpravijo sami. Na forumu o premestitvi in preselitvi 1. oktobra so države članice potrdile zaveze, ki so jih dale julija, da bodo na ta način sprejele več kot 20 000 beguncev v naslednjih dveh letih. Na delavnici o preselitvi 2. oktobra so bile razvite praktične rešitve za zagotavljanje učinkovitega izvajanja preselitev. Prve preselitve so bile zdaj izvedene. Države članice morajo Komisiji zdaj predložiti informacije o številu ljudi, ki jih bodo preselile v naslednjih šestih mesecih, in od kod. II.4 Vračanje in ponovni sprejem Ključni element povezanih mehanizmov, ki tvorijo azilni sistem EU, je zagotavljanje učinkovitega vračanja oseb, ki niso upravičene do mednarodne zaščite. Trenutno se v praksi izvrši veliko premalo odločb o vrnitvi, mreže tihotapcev pa to izkoriščajo za privabljanje migrantov, ki ne potrebujejo mednarodne zaščite. Bolj ko je sistem vračanja učinkovit, manj je verjetno, da bo tihotapcem uspelo prepričati ljudi, da se bodo lahko izmuznili, če bo ugotovljeno, da ne potrebujejo mednarodne zaščite. V okviru Sveta za pravosodje in notranje zadeve oktobra 2015 so države članice potrdile akcijski načrt EU na področju vračanja, ki ga je predlagala Komisija. Pozornost je zdaj usmerjena na hitro in učinkovito ukrepanje. Italija je nedavno izvedla dve operaciji vračanja – 28 Tunizijcev je bilo vrnjenih iz Italije v Tunizijo, 35 Egipčanov pa je bilo vrnjenih v Egipt. Ena skupna operacija vračanja, ki jo usklajuje agencija Frontex, je predvidena oktobra iz Italije, dve pa iz Grčije. Pogostost teh operacij je treba povečati. Zagotavljanje učinkovitega vračanja je ključni del dejavnosti podpornih skupin za upravljanje migracij na lokacijah „žariščnih točk“.

Za to so potrebni tudi učinkoviti sistemi znotraj EU za izdajo in izvrševanje odločb o vrnitvi. V preteklem mesecu so bili sprejeti konkretni ukrepi za razvoj sistema integriranega upravljanja vračanja in za uporabo sistemov izmenjave informacij EU za vključevanje odločb o vrnitvi in prepovedi vstopa. Agencije držav članic za vračanje morajo imeti tudi potrebna sredstva za opravljanje svojih nalog. Vračanje se lahko izvaja le, če obstaja sporazum z državami izvora o ponovnem sprejemu zadevnih oseb. Ponovni sprejem je nepogrešljivi del učinkovite migracijske politike. Vrnjene osebe morajo biti ponovno sprejete v svoje države izvora. To zahteva tesno partnerstvo s tretjimi državami in uporabo vseh razpoložljivih orodij, ki so nam na voljo. Države članice in Komisija bi morale skupaj poiskati občutljivo ravnovesje pritiska in spodbud v odnosu s tretjimi državami za povečanje števila vračil. Da bi k temu pripomogli, je bilo sklenjeno, da bodo države članice do konca leta 2015 v enajst držav namestile evropske migracijske uradnike za zveze, vendar njihova namestitev še ni bila izvedena. Visoka predstavnica/podpredsednica je začela prvi dialog na visoki ravni z glavnimi državami izvora nedovoljenih migracij, sledil pa mu bo niz širših dialogov z Etiopijo, Somalijo, Afriško unijo in državami Sahela. Takojšnja prednostna naloga je zagotoviti, da se bodo obstoječi sporazumi o ponovnem sprejemu učinkovito uporabljali v praksi. Vzpostavljanje delovanja ponovnega sprejema: praktično sodelovanje s Pakistanom EU ima sporazum o ponovnem sprejemu s Pakistanom od leta 2012. Glede na veliko število vpletenih (glej Prilogo 9) – Pakistan je že več let četrti največji vir državljanov tretjih držav, ki so v EU z urejenim statusom – je ta sporazum še zlasti pomemben. Vendar je po ocenah vrnjenih samo okoli 54 % pakistanskih državljanov, ki so v EU prejeli odločbe o vrnitvi. Učinkovitost izvajanja sporazuma se med državami članicami znatno razlikuje. Do zastoja je prihajalo zlasti v Grčiji, kar je bilo posledica sporov v zvezi z dokumentacijo. Posebne razprave o ponovnem sprejemu med Komisijo, Grčijo in pakistanskimi organi v tem mesecu so namenjene ponovnemu začetku postopka vračanja: razprave o uporabi sporazuma o ponovnem sprejemu med EU in Pakistanom so potekale v Atenah med Komisijo ter grškimi in pakistanskimi uradniki; stiki med delegacijo EU v Islamabadu in pakistanskim ministrstvom za zunanje zadeve so potekali na isti dan; komisar Avramopoulos bo 29. oktobra odpotoval v Islamabad na razprave o skupnem načrtu o migracijah. Pričakovani rezultat je: skupni dogovor o izvajanju sporazuma EU o ponovnem sprejemu med Grčijo in Pakistanom; agencija Frontex bo novembra izvedla skupne operacije vračanja Pakistancev iz Grčije; Komisija bo predstavila operativni akcijski načrt za boljše upravljanje migracij s Pakistanom. II.5 Druge oblike podpore za države članice Obstaja še več drugih oblik podpore EU, za katere lahko zaprosijo države članice in ki zagotavljajo pomoč pri upravljanju meja in migracij, vendar še niso bile v celoti izkoriščene. Države članice lahko zaprosijo za namestitev skupin za hitro posredovanje na mejah (RABIT), da se zagotovi takojšnja podpora mejnim policistom v primeru nenadnega ali izrednega migracijskega pritiska. Po mnenju Komisije so razmere, s katerimi se sooča Grčija v zadnjih nekaj mesecih, natanko take, za kakršne so namenjene te skupine. Niti Grčija niti Italija doslej ni sprožila tega mehanizma. Država, ki meni, da je preobremenjena zaradi krize, lahko aktivira mehanizem Unije na področju civilne zaščite. Mehanizem temelji na prostovoljnih prispevkih držav članic (vključno s strokovnim znanjem, opremo, zatočišči in medicinsko opremo). Države članice so bile prejšnji mesec pozvane, naj Komisijo obvestijo o sredstvih, ki so lahko pripravljena za uporabo za pomoč beguncem. Le osem držav članic je sporočilo, da imajo (omejena) sredstva civilne zaščite ali strokovnjake, ki bi jih lahko uporabile še letos, če bi bile k temu pozvane. Komisija ponovno poudarja potrebo po podpori mehanizmu s strani držav članic z znatnimi prispevki. Mehanizem je bil leta 2015 aktiviran dvakrat za pomoč Madžarski in enkrat za pomoč Srbiji kot odziv na nujne potrebe, ki jih je povzročil doslej največji val beguncev in migrantov. Spomniti je treba tudi, da podpora državam članicam s skupnima operacijama agencije Frontex Triton in Poseidon še naprej zagotavlja vsakodnevno pomoč pri upravljanju zunanjih meja, pri čemer je rešenih na tisoče migrantov in beguncev. Trenutno sredstva za operacijo Triton prispeva 17, za Poseidon pa 18 držav članic. Vendar prispevana sredstva še vedno ne zadoščajo za kritje potreb. Doseženi napredek Prva „žariščna točka“ deluje na Lampedusi (Italija). Prva „žariščna točka“ na Lezbosu (Grčija) naj bi začela delovati v prihodnjih dneh. Začele so se premestitve v druge države članice. Podporne skupine za upravljanje migracij delujejo. Prve preselitve so bile izvedene. Agencija Frontex nudi podporo misijam vračanja. Nadaljnji koraki V Italiji naj bi do konca leta začelo delovati skupaj šest „žariščnih točk“. V Grčiji naj bi do konca leta začelo delovati skupaj pet „žariščnih točk“. Države članice se morajo odzvati na pozive po strokovnjakih in opremi in tako podpreti podporne skupine za upravljanje migracij ter omogočiti začetek njihovega polnega delovanja. Države članice morajo sporočiti, koliko lokacij za premestitev in preselitev bodo ponudile, in navesti njihove sprejemne zmogljivosti. Vračanje iz Grčije v Pakistan se mora ponovno začeti. Države članice morajo zagotoviti ustrezne vire za skupni operaciji Triton in Poseidon agencije Frontex. III. Proračunska podpora Pred tremi tedni se je Evropska komisija zavezala k takojšnji okrepitvi finančne podpore. Od takrat je Komisija predlagala spremembo proračuna za povečanje finančnih sredstev, namenjenih reševanju begunske krize, za dodatne 1,7 milijarde EUR za leti 2015 in 2016. To vključuje: dodatno nujno pomoč že v letu 2015 v okviru Sklada za azil, migracije in vključevanje ter Sklada za notranjo varnost – meje (100 milijonov EUR) (glej Prilogo 8); okrepitev treh ključnih agencij za 120 delovnih mest (60 delovnih mest za agencijo Frontex, 30 za urad EASO in 30 za Europol); dodatna sredstva za Evropski instrument sosedstva (300 milijonov EUR) in prerazporeditev drugih sredstev EU, da bo lahko skrbniški sklad EU za Sirijo v tem letu dosegel vsaj 500 milijonov EUR; povečanje sredstev za humanitarno pomoč v višini 500 milijonov EUR (200 milijonov EUR v letu 2015 in 300 milijonov EUR v letu 2016) za neposredno pomoč beguncem, zlasti prek Urada Visokega komisarja Združenih narodov za begunce, Svetovnega programa za hrano in drugih ustreznih organizacij za pomoč beguncem glede osnovnih potreb, kot sta hrana in zatočišče; dodatne zaveze v višini 600 milijonov EUR za leto 2016 za povečanje nujnih sredstev za reševanje problemov v zvezi z migracijami (94 milijonov EUR), podporo svežnju premestitev (110 milijonov EUR), povečanje človeških in finančnih virov za agencijo Frontex, urad EASO in Europol (približno 86 milijonov EUR za pomoč pri vračanju in na območjih „žariščnih točk“ ter okrepitev agencij) in dodatna sredstva za pomoč državam članicam, ki jih je begunska kriza najbolj prizadela (310 milijonov EUR). Skupaj to pomeni, da bodo razpoložljiva finančna sredstva za reševanje begunske krize v letih 2015 in 2016 znašala 9,2 milijarde EUR.

Evropski parlament in Svet sta hitro ukrepala za sprejetje sprememb proračuna za leto 2015. Komisija je zdaj sprejela spremembe proračuna za leto 2016 in proračunski organ poziva, naj sprejme podobno zavezo k hitremu sprejetju proračuna za leto 2016. Bistveno je, da je se zdaj uporabijo nacionalna sredstva za okrepitev skupnih evropskih prizadevanj poleg tega znatnega povečanja porabe v okviru proračuna EU v zvezi z migracijami. To so priznali voditelji držav in vlad EU na zasedanju 23. septembra, na katerem je bilo poudarjeno, da morajo nacionalne vlade prispevati sredstva v enaki višini kot EU v prizadevanjih za: podporo nujnim potrebam beguncev prek UNHCR, Svetovnega programa za hrano in drugih agencij, da bi dosegli vsaj 1 milijardo EUR. Glede na to, da bo proračun EU zagotovil dodatno podporo v višini 200 milijonov EUR v tem letu in 300 milijonov EUR v naslednjem, to pomeni obveznost v višini 500 milijonov EUR iz državnih proračunov. Od 23. septembra se je deset držav članic zavezalo k dodatnemu prispevku v skupni višini približno 275 milijonov EUR. V resnici pa sta več kot 80 % teh sredstev obljubili samo dve državi članici, Združeno kraljestvo in Nemčija. Še vedno torej manjka več kot 225 milijonov EUR, podporo znatnemu povečanju regionalnega skrbniškega sklada EU za odziv na krizo v Siriji. Komisija države članice poziva, naj izenačijo prispevana sredstva v višini 500 milijonov EUR iz proračuna EU. Vendar kljub dejstvu, da je Sirija v jedru današnje krize in da je skrbniški sklad prožno in hitro izvedbeno orodje, je bil odziv držav članic do zdaj minimalen, saj sta se odzvali samo dve državi članici – Italija je obljubila 3 milijone evrov, Nemčija pa 5 milijonov EUR. Tako manjka skoraj celotni znesek v višini 492 milijonov EUR, podporo z nacionalnimi prispevki za nujni skrbniški sklad za stabilnost in odpravljanje temeljnih vzrokov za nezakonite migracije in razseljene osebe v Afriki. Komisija meni, da bi nacionalni prispevki morali ustrezati 1,8 milijarde EUR sredstev EU. Tudi tu je do zdaj obljubljena pomoč zanemarljiva, saj so trenutno le tri države članice, Luksemburg, Nemčija in Španija, namenile vsaka po 3 milijone EUR. Šest držav članic je neuradno potrdilo svoje prispevke, vendar brez jasnih številk. Štiri druge so dejale, da bodo „zelo verjetno“ prispevale, štiri pa o tem še razmišljajo. Dve državi nečlanici EU sta neuradno predlagali, da bi morda lahko prispevali skupaj približno 9 milijonov EUR. Tako ostaja ogromni primanjkljaj v višini 1 791 milijonov EUR. Finančna sredstva so nepogrešljiva za odziv na sedanjo stisko beguncev in začetek obravnave temeljnih vzrokov. Nujno je, da se primanjkljaj med potrebami, ki jih je opredelil Evropski svet, in resničnostjo do zdaj obljubljenih prispevkov redkih držav članic hitro odpravi (glej Prilogo 7). Doseženi napredek Evropski parlament in Svet sta sprejela okrepitev v višini 800 milijonov EUR za podporo beguncem in migracijskim politikam v letu 2015, kot jo je predlagala Komisija. Nadaljnji koraki Evropski parlament in Svet bi morala sprejeti spremembe proračuna za leto 2016, kot jih je predlagala Komisija. Države članice morajo izpolniti obljubo glede pomoči v višini 500 milijonov EUR za humanitarno pomoč beguncem, da se doseže 1 milijarda EUR. Države članice morajo izenačiti sredstva v višini 500 milijonov EUR iz proračuna EU za skrbniški sklad EU za Sirijo in 1,8 milijarde EUR sredstev EU za skrbniški sklad EU za Afriko. V zvezi s tem so se pojavila vprašanja o obravnavi izdatkov v okviru Pakta za stabilnost in rast za upravljanje begunske krize. Komisija je potrdila, da bi v primeru prejema posebne zahteve države članice preučila, ali in kako bi bilo to mogoče izvesti v okviru obstoječih pravil Pakta za stabilnost in rast. To vključuje prožnost, ki je vključena v Pakt za odzivanje na nepredvidene okoliščine in neobičajne dogodke. To oceno bi bilo treba izvesti za vsak primer posebej v okviru analize nacionalnih proračunskih dokumentov. Temeljiti bi morala na dokazih o nastalih neto stroških v skladu z dogovorjeno metodologijo za izvajanje Pakta. IV. Izvajanje zakonodaje EU Osnova skupnega evropskega azilnega sistema je pomoč ljudem, ki potrebujejo mednarodno zaščito, in vračanje migrantov, ki nimajo pravice do prebivanja na ozemlju EU. Za uresničitev tega ima EU zdaj močan niz skupnih pravil na področju azila in nedovoljenih migracij. Vendar je ta pravila treba pravilno uporabljati. Primer prizadevanj Komisije za spodbujanje učinkovitega izvajanja je na področju vračanja, na katerem Komisija pomaga državam članicam razumeti posledice pravil. Komisija je imela posebne dialoge z državami članicami, da bi poudarila ukrepe, ki jih je treba sprejeti za izpolnitev obveznosti izvršitve vračanja. Države članice bi morale zagotoviti fizično dostopnost migrantov z neurejenim statusom za vrnitev in uporabiti omejitev gibanja kot zakoniti skrajni ukrep, kadar je treba preprečiti, da bi migranti z neurejenim statusom pobegnili. Dokler je upravičeno pričakovati odstranitev, možnosti za njeno izvedbo ne bi smel spodkopati predčasni konec omejitve gibanja. Poleg tega lahko hitrost odločanja ter razpoložljivost osebja in zadostnih zmogljivosti za omejitev gibanja pomembno vplivata na dejansko izvrševanje odločb o vrnitvi. Od avgusta je Komisija petim državam članicam poslala uradne dopise glede uredbe Eurodac o odvzemu prstnih odtisov, desetim pa glede pravilnega izvajanja direktive o vračanju. V zvezi z uredbo Eurodac so odgovorile vse zadevne države članice, Komisija pa zdaj ocenjuje odgovore, da bi ugotovila, ali zadostujejo, ali pa bi bilo treba začeti postopke za ugotavljanje kršitev. V zvezi z direktivo o vračanju je bil doslej prejet le en odgovor; Komisija pričakuje še ostale odgovore in bo hitro ocenila razmere. Nadaljnji upravni dopis je bil naslovljen na eno državo članico glede skladnosti z direktivo o azilnih postopkih, direktivo o pogojih za sprejem in Zakonikom o schengenskih mejah. V zvezi s sklepom o 40 sklepih o potencialnih ali dejanskih kršitvah, sprejetih septembra, v zvezi z direktivo o azilnih postopkih, direktivo o pogojih za sprejem in direktivo o pogojih, poleg 34 primerov, ki so bili že v teku, Komisija doslej še ni prejela odgovorov. Zaradi pomembnosti te zakonodaje so države članice pozvane, da se čim prej odzovejo v roku dveh mesecev. Komisija bo še naprej hitro in učinkovito izvajala postopke za ugotavljanje kršitev, kadar je to potrebno, da bi zagotovila popolno skladnost z zakonodajo EU na tem področju (glej Prilogo 6). Prednostne naloge, opredeljene septembra, so poudarile potrebo, da se posebna pozornost nameni Grčiji. Države članice niso mogle vračati prosilcev za azil v Grčijo od leta 2010 oziroma 2011. Leta 2010 je Evropsko sodišče za človekove pravice razsodilo, da je prišlo do številnih kršitev Evropske konvencije o človekovih pravicah. Evropsko sodišče je nato potrdilo, da ni mogoče domnevati, da države članice spoštujejo temeljne pravice prosilcev za azil, če vračajo osebe Grčiji v skladu z dublinskim sistemom.

Kot je navedeno zgoraj, je Komisija namenila precejšnja sredstva za pomoč Grčiji. Države članice zdaj začenjajo prispevati k tem prizadevanjem. V kratkem času je bil dosežen pomemben napredek. Delovanje podpornih skupin za upravljane migracij odpravlja ključne pomanjkljivosti, povezane z dejansko začasno prekinitvijo predaj v skladu z dublinsko uredbo, s povečanjem sprejemnih zmogljivosti in preoblikovanjem vračanja v trden sistem obravnave prošenj za azil. Dosedanji napredek je spodbuden in se mora nadaljevati. Na osnovi tega bo Komisija do 30. novembra 2015 ocenila stanje in, če bodo izpolnjeni vsi pogoji, Evropskemu svetu decembra 2015 ali marca 2016 priporočila ponovno uvedbo predaj Grčiji v skladu z dublinsko uredbo. Nedavno je več držav članic na podlagi Zakonika o schengenskih mejah uporabilo možnost začasne ponovne uvedbe mejnega nadzora. To je lahko upravičeno v izjemnih kriznih razmerah, zlasti v primeru resne nevarnosti za javni red ali notranjo varnost v zadevni državi članici. Vendar to nikoli ne sme biti več kot kratkoročen ukrep do stabilizacije razmer. Komisija trenutno zaključuje oceno razmer s sprejetjem mnenja o podaljšanju začasnega nadzora na mejah z Nemčijo, Avstrijo in Slovenijo na podlagi Zakonika o schengenskih mejah. Doseženi napredek Komisija obravnava pomanjkljivosti držav članic pri popolnem prenosu in izvajanju zakonodaje EU. Povečujejo se sprejemne zmogljivosti in vzpostavljajo se pogoji za pravilen azilni sistem in obravnavo prošenj za azil v Grčiji. Naslednji koraki Komisija bo zagotovila aktivno in hitro spremljanje vseh postopkov za ugotavljanje kršitev na področju azila in vračanja. Komisija bo do 30. novembra 2015 ocenila stanje glede predaj Grčiji v skladu z dublinsko uredbo. V. Zunanja razsežnost Evropska agenda o migracijah poudarja, da mora uspešna migracijska politika tako kot znotraj nujno delovati tudi zunaj Unije. Evropa mora vedno sprejeti ljudi, ki potrebujejo zaščito. V interesu vsakogar pa je, da se krize, ki begunce prisilijo, da zapustijo svoje domove in potujejo v veliki nevarnosti, rešujejo pri njihovem izvoru. V središču prednostnih nalog ter skupnega sporočila Komisije in visoke predstavnice/podpredsednice prejšnji mesec je bila vključitev migracij na vrh zunanjepolitičnih vprašanj EU. To se je pokazalo z zgoraj opisanimi zavezami za dodatno financiranje. Vendar je diplomatska ofenziva, ki zdaj poteka, prav tako postavila migracije v središče dvostranskih, regionalnih in večstranskih dialogov. Turčija je ključna partnerica. Skupaj z Libanonom in Jordanijo je nosila glavno breme humanitarnih prizadevanj za nudenje zatočišča sirskim beguncem. Zaradi svoje geografske lege je glavni kanal za migrante, ki prispejo na Zahodni Balkan. Turčija je pokazala, da je sposobna sprejeti odločne ukrepe za boj proti tihotapljenju ljudi. Podroben akcijski načrt o migracijah, ki ga je predsednik Juncker 5. oktobra predstavil predsedniku Erdoğanu, določa vrsto konkretnih ukrepov, ki zajemajo podporo beguncem, migrantom in njihovim gostiteljskim skupnostim ter krepitev sodelovanja za preprečevanje nedovoljenih migracij. Določa kratkoročne, srednjeročne in dolgoročne ukrepe. Komisija zdaj vodi aktivne razprave s turškimi organi za dokončno oblikovanje akcijskega načrta. Sodelovanje s Turčijo je bilo tudi ključni vidik konference na visoki ravni o vzhodnosredozemski in zahodnobalkanski poti 8. oktobra pod okriljem visoke predstavnice/podpredsednice in luksemburškega predsedstva. Na tem srečanju je bil sprejet dogovor o vrsti praktičnih korakov za spodbujanje učinkovitejšega sodelovanja s partnerskimi državami na tej poti, vključno z nudenjem podpore državam prvega azila in tranzitnim državam, poudarjena pa so bila tudi širša vprašanja odpravljanja temeljnih vzrokov za tihotapljenje ljudi in boj proti njemu. Visoka predstavnica/podpredsednica je bila vključena v obsežne diplomatske stike, da bi bil dosežen dogovor glede krize v Libiji. Ta prizadevanja, politična in finančna, so potekala s podporo posebnega predstavnika generalnega sekretarja Združenih narodov Bernardina Léona, ki je 8. oktobra predstavil končno besedilo libijskega političnega dogovora vsem udeležencem v političnem dialogu. Pozornost je zdaj usmerjena na to, da strani potrdijo ta dogovor, EU pa čaka na to s pripravljenim obsežnim in takojšnjim svežnjem podpore novi vladi narodnega soglasja, ki bo v korist libijskemu prebivalstvu. Svet za zunanje zadeve je 12. oktobra sprejel sklepe v zvezi s tem. 7. oktobra je vojaška operacija EU v južnem Sredozemlju EUNAVFOR MED Sophia prešla v drugo fazo v mednarodnih vodah, potem ko je uspešno izpolnila cilje prve faze (opazovanje in ocenjevanje mrež tihotapcev in trgovcev z ljudmi) ter pripomogla k reševanju več kot 3 000 ljudi. Zdaj bo lahko izvajala vkrcavanja na plovila, za katera obstaja sum, da se uporabljajo za trgovino z ljudmi in tihotapljenje ljudi, ter preiskave, zasege in preusmeritve takih plovil na odprtem morju in tako prispevala k temu, da bo osumljene tihotapce dosegla roka pravice. To predstavlja ključni razvoj pri uničenju poslovnega modela tihotapcev/trgovcev in je bilo deležno pomembne politične potrditve v resoluciji Varnostnega sveta ZN št. 2240 z dne 9. oktobra. Pod vodstvom visoke predstavnice/podpredsednice je Svet za zunanje zadeve 12. oktobra sprejel sklepe o krizi v Siriji, na podlagi katerih bo EU okrepila svojo podporo mednarodnim prizadevanjem pod okriljem ZN, da bi našli politično rešitev konflikta. Visoka predstavnica/podpredsednica aktivno sodeluje z vsemi ključnimi regionalnimi in mednarodnimi akterji, vključno z Rusijo, ZDA, Saudovo Arabijo, Iranom, Turčijo in Irakom. Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD) je sprejela ukrepe za okrepitev podpore politični opoziciji znotraj in zunaj Sirije kot stranke v procesu tranzicije in nadaljnje spodbujanje zbliževanja in poenotenja njenih številnih političnih in vojaških segmentov za skupno strategijo. ESZD je 7. in 9. septembra skupaj s posebnim odposlancem ZN Staffanom de Misturo izvedla natančna posvetovanja s strokovnjaki za mediacijo, zlasti iz Rusije, Irana, Egipta in Saudove Arabije, ter odposlanci za Sirijo iz držav članic. EU deluje tudi v nekaterih delovnih skupinah, ki jih je ustanovila skupina svetovne koalicije za boj proti Daišu, in sicer za stabilizacijo, tuje teroristične borce in preprečevanje financiranja terorizma. Izvajanje regionalne strategije EU za Sirijo in Irak ter proti grožnji, ki jo pomeni Daeš, še poteka. Migracije so bile ključna tema razprave s predstavniki institucij EU in držav članic na 70. zasedanju Generalne skupščine Združenih narodov konec septembra. V tem okviru je bila poudarjena potreba po bolj proaktivnem odzivu in okrepljenem sodelovanju mednarodne skupnosti pri spopadanju z izzivi migracij in mobilnosti ljudi, zlasti glede na sirsko begunsko krizo. Akcijski načrt EU za boj proti tihotapljenju migrantov, ki je bil predstavljen maja, se zdaj izvaja, prav tako pa operacije kazenskega pregona znotraj in zunaj EU – v teku so na primer kampanje v Etiopiji in Nigru za zatiranje tihotapljenja v kali. Naslednji mesec bo v središču pozornosti novih prednostnih nalog na področju migracij Vrh v Valetti na temo migracij (11.–12. novembra). Intenzivne priprave na vrh z afriškimi partnerji so v teku. To bo priložnost, da EU in njene afriške partnerice pokažejo, da lahko izvedejo konkretne ukrepe za odpravo temeljnih vzrokov nezakonitih migracij in za zagotovitev urejenih, varnih, zakonitih in odgovornih migracij in mobilnosti ljudi. Osnova takšnih partnerstev je, da mora EU podpreti svoje partnerje, in sicer s finančno pomočjo, strokovnim znanjem ter zaupanjem v sodelovanje in skupna prizadevanja. Njegov uspeh je zato neločljivo povezan s skupnimi prizadevanji za doseganje velike finančne zaveze za nujni skrbniški sklad EU za Afriko (glej točko III zgoraj). Doseženi napredek Številna srečanja na visoki ravni visoke predstavnice/podpredsednice in komisarjev so dala pomen novi diplomatski ofenzivi glede migracij. Operacija EUNAVFOR MED Sophia je izpolnila cilje prve faze. Nadaljnji koraki Dokončanje akcijskega načrta s Turčijo. Dialogi na visoki ravni, ki jih visoka predstavnica/podpredsednica načrtuje z Etiopijo, Afriško unijo in Somalijo 20. in 21. oktobra. V teku je druga faza operacije EUNAVFOR MED Sophia. EU bo podprla novo vlado nacionalnega soglasja v Libiji. EU bo izboljšala sodelovanje za podporo mednarodnim prizadevanjem pod okriljem ZN, da bi našli politično rešitev za konflikt v Siriji. Vrh v Valletti na temo migracij. VI.Zaključek Zgoraj navedeni operativni in proračunski ukrepi so namenjeni zagotavljanju potrebne podpore za ponovno vzpostavitev urejenega sistema migracij v EU, za katerega bosta značilna ustrezna uporaba pravil in dovolj trden sistem za odzivanje na neizogibne vrhunce migracij. Za ponovno vzpostavitev stabilnosti je nujna zunanja meja. To je v središču zaveze Komisije, da bo do konca leta predstavila predloge za razvoj povsem delujoče evropske mejne in obalne straže, kot priznanje, da je treba države članice močneje podpreti pri izzivu upravljanja zunanjih meja Evrope. Povzetek posebnih sklepov Države članice morajo hitro predložiti svoje prispevke za zadovoljitev ocenjenih potreb agencij EU za izvajanje pristopa „žariščnih točk“; Italija in Grčija morata povečati svoje sprejemne zmogljivosti; države članice morajo uradno sporočiti svoje sprejemne zmogljivosti za sprejem premeščenih oseb; države članice morajo podati jasne zaveze glede števila ljudi, ki jih bodo premestile od zdaj do konca leta; države članice morajo Komisiji zdaj predložiti informacije o številu ljudi, ki jih bodo preselile v naslednjih šestih mesecih, in od kod; države članice morajo hitro začeti izvajati akcijski načrt EU na področju vračanja, ki ga je predlagala Komisija, za vzpostavitev učinkovitega sistema vračanja na ravni EU; EU mora do konca leta 2015 v enajst tretjih držav napotiti evropske migracijske uradnike za zveze; države članice morajo z znatnimi prispevki podpreti mehanizem Unije na področju civilne zaščite; države članice morajo zagotoviti zadostna sredstva za skupni operaciji agencije Frontex Triton in Poseidon; Države članice morajo prispevati k financiranju EU in ga izenačiti v prizadevanjih za podporo Uradu Visokega komisarja Združenih narodov za begunce, Svetovnemu programu za hrano in drugim mednarodnim organizacijam, skrbniškemu skladu EU za Sirijo in skrbniškemu skladu EU za Afriko; Evropski parlament in Svet morata sprejeti predlog sprememb proračuna za leto 2016, kot ga je predlagala Komisija; Komisija si bo še naprej prizadevala za hitre in učinkovite postopke za ugotavljanje kršitev, kadar bo to potrebno, za zagotovitev popolne skladnosti s pravnim redom Unije na področju azila in vračanja; Komisija bo do 30. novembra 2015 ocenila, ali so izpolnjeni vsi pogoji, da Evropskemu svetu decembra 2015 ali marca 2016 priporoči ponovno uvedbo predaj Grčiji v skladu z dublinsko uredbo; Komisija bo zaključila svoje mnenje o podaljšanju začasnega nadzora v Nemčiji, Avstriji in Sloveniji na podlagi Zakonika o schengenskih mejah; Komisija bo dokončala akcijski načrt s Turčijo.