POROČILO KOMISIJE

O DELU ODBOROV V LETU 2015

Komisija v skladu s členom 10(2) Uredbe (EU) št. 182/2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (v nadaljnjem besedilu: uredba o postopku v odboru), objavlja letno poročilo o delu odborov v letu 2015.

To poročilo vsebuje pregled sprememb v sistemu postopka v odboru v letu 2015 in povzetek dejavnosti odborov. Poročilu je priložen delovni dokument služb Komisije s podrobnimi statističnimi podatki o delu posameznih odborov.

1. Pregled sprememb v sistemu postopka v odboru v letu 2015

1.1 Splošne spremembe

Komisija je preučila prvih 5 let izvajanja Uredbe (EU) št. 182/2011 v poročilu, sprejetem 26. februarja 2016. Ugotovila je, da je ta uredba v zadnjih petih letih omogočila učinkovito uporabo izvedbenih pooblastil Komisije pod nadzorom držav članic. Poleg tega je ugotovila, da obstoječi okvir omogoča učinkovito in konstruktivno sodelovanje med Komisijo in državami članicami.

Kot je opisano v letnem poročilu za leto 2013 , so bili vsi postopki v odboru, ki jih je določal starejši sklep o postopku v odboru , z izjemo regulativnega postopka s pregledom (RPS) samodejno prilagojeni novim postopkom v odboru, ki jih določa uredba o postopku v odboru (Uredba (EU) št. 182/2011).

Zato so v letu 2015 komitološki odbori delovali v skladu s postopkoma, določenima v uredbi o postopku v odboru, torej svetovalnim postopkom (člen 4) in postopkom pregleda (člen 5), ter v skladu z regulativnim postopkom s pregledom (RPS), določenim v členu 5a sklepa o postopku v odboru.

Po predhodnem pregledu leta 2012 je Komisija v skladu z izjavo , ki jo je podala ob sprejetju uredbe o postopku v odboru, da namerava določbe glede RPS v obstoječih temeljnih aktih prilagoditi merilom iz Pogodbe, leta 2013 sprejela tri predloge za uskladitev skupaj 200 temeljnih aktov s členoma 290 in 291 PDEU. Komisija se je novembra 2014 ob začetku novega mandatnega obdobja in v okviru pregleda zakonodajnih predlogov v postopku sprejemanja odločila, da bo te predloge umaknila in počakala na izid prihodnjih razprav med institucijami v zvezi z medinstitucionalnim sporazumom o boljši pripravi zakonodaje. Na podlagi tega je bil 13. aprila 2016 uradno podpisan nov sporazum, v katerem je poudarjena „potreba po čim hitrejši uskladitvi vseh temeljnih aktov, ki še vedno vsebujejo sklice na regulativni postopek s pregledom“.

V svojem delovnem programu za leto 2017 je Komisija v skladu s tem napovedala, da bo predlagala zakonodajo za uskladitev obstoječih aktov z določbami Pogodbe o delegiranih in izvedbenih aktih, s čimer bi se postopno odpravil regulativni postopek s pregledom, ter svojo namero, da bo ocenila demokratično legitimnost obstoječih postopkov za sprejetje delegiranih in izvedbenih aktov ter preučila možnosti za spremembo obstoječih postopkov za sprejetje nekaterih sekundarnih aktov.

1.2 Razvoj sodne prakse

Sodišče se je s sodbo z dne 16. julija 2015 v zadevi C-88/14, Evropska komisija proti Parlamentu in Svetu (zadeva o mehanizmu vizumske vzajemnosti), vrnilo k primeru razmejitve med delegiranimi in izvedbenimi akti. Z uporabo razmejitve v tej zadevi si je Komisija prizadevala razveljaviti revidiran mehanizem vzajemnosti, ker določbe prenesejo na Komisijo delegirano pooblastilo v skladu s členom 290(1) PDEU, ne pa izvedbenih pooblastil v skladu s smislom člena 291(2) PDEU. Komisija je menila, da je slednje v tej zadevi ustreznejše glede na zadevne naloge (sprememba priloge zaradi vizumske obveznosti, ki jo uveljavlja tretja stran). Sodišče je zavrnilo tožbo Komisije in trdilo, da niti obstoj niti obseg diskrecijske pravice, ki jo ima Komisija na podlagi zakonodajnega akta, ni upošteven za presojo, ali bi moral biti akt, ki ga sprejme Komisija, delegirani ali izvedbeni akt.

V sodbi v združenih zadevah T-261/13 in T-86/14, Nizozemska proti Komisiji („Eurostat“), z dne 23. septembra 2015 je Sodišče razveljavilo določbe v izvedbenih ukrepih Komisije, sprejetih po regulativnem postopku s pregledom. Sodišče je poudarilo, da so pravila o načinu, kako institucije EU sprejemajo sklepe, določena v Pogodbi, tako da z njimi ne morejo razpolagati niti države članice niti institucije. Kraljevina Nizozemska je v tej zadevi trdila, da sprejetje izvedbenih ukrepov v skladu z Uredbo (ES) št. 2494/95 in ukrepov za izvajanje teh izvedbenih ukrepov zahteva uporabo regulativnega postopka s pregledom, medtem ko so zadevni izvedbeni ukrepi Komisije dovolili Eurostatu, da določi in posodobi metodološke okvire, ne da bi bilo treba uporabiti regulativni postopek s pregledom. Komisija je trdila, da se metodološki okviri ne štejejo za zavezujoče za države članice in sami po sebi ne pomenijo izvedbenih ukrepov, kakor je navedeno v Uredbi (ES) št. 2494/95. Sodišče je sklenilo, da takšni okviri pomenijo izvedbene ukrepe, ki se morajo upoštevati, da se zagotovi praktično izvajanje veljavnih predpisov in zagotovi primerljivost harmoniziranih indeksov cen življenjskih potrebščin. Izpodbijane določbe naj bi določile uporabo regulativnega postopka s pregledom, ki se uporablja za sprejetje potrebnih izvedbenih ukrepov, kot je predvideno v Uredbi št. 2494/95.



2. Pregled dejavnosti

2.1 Število odborov in sej

Pomembno je razlikovati med komitološkimi odbori in drugimi subjekti, še posebej „strokovnimi skupinami“, ki jih ustanovi Komisija sama. Slednje Komisiji zagotavljajo strokovno znanje pri pripravi in izvajanju politike in delegiranih aktov, medtem ko komitološki odbori Komisiji pomagajo pri izvajanju izvedbenih pooblastil, ki so ji bila podeljena s temeljnimi pravnimi akti. To poročilo obravnava izključno komitološke odbore. Število dejavnih komitoloških odborov v obdobju od 1. januarja do 31. decembra 2015 je bilo izračunano po področjih dejavnosti (glej razpredelnico I). Za primerjavo so navedeni tudi podatki za preteklo leto (31. december 2014). Oddelki in sestave se ne štejejo ločeno, saj pripadajo skupnemu matičnemu odboru.

RAZPREDELNICA I – Skupno število odborov