GLOSAR

Carinska deklaracija : dokument, s katerim oseba navede, da želi dati blago v določen carinski postopek.

Carinske kontrole : posebne dejavnosti, ki jih za zagotavljanje pravilne uporabe carinskih predpisov izvajajo carinski organi. Te dejavnosti lahko vključujejo pregled blaga, preverjanje podatkov v deklaraciji ter obstoja in verodostojnosti elektronskih ali pisnih dokumentov, pregled računovodskih evidenc podjetij in druge dokumentacije, kontrolo prevoznih sredstev, kontrolo prtljage in druge podobne dejavnosti.

DDV : davek na dodano vrednost.

Dobava znotraj Skupnosti : dobava blaga, ki ga prodajalec ali pridobitelj ali druga oseba za njun račun odpošlje ali odpelje z ozemlja vsake od njih, vendar znotraj EU, opravljena za drugega davčnega zavezanca ali pravno osebo, ki ni davčni zavezanec, ki deluje kot taka v državi članici, ki ni država članica, v kateri se odpošiljanje ali prevoz blaga začne.

Država članica uvoza : država članica, v kateri se blago fizično uvozi v EU in sprosti v prosti promet.

Fiscalis : akcijski program Skupnosti za financiranje pobud davčnih uprav za izboljšanje delovanja sistemov obdavčitve na notranjem trgu s komunikacijskimi sistemi in sistemi za izmenjavo informacij, večstranskimi kontrolami, izmenjavo uslužbencev, seminarji in drugimi dejavnostmi usposabljanja.

Identifikacijsla številka za DDV : individualna številka, dodeljena vsakemu davčnemu zavezancu, ki namerava dobavljati blago ali storitve ali nabavljati blago za poslovne namene. Vsaka številka ima predpono iz iz dveh črk, po kateri se prepozna ustrezna država članica.

Lastna sredstva iz naslova DDV : lastna sredstva iz naslova DDV so leta 2009 znašala 13,7 milijarde EUR, kar je 11,7 % prihodkov EU. Lastna sredstva iz DDV se izračunajo na podlagi usklajene osnove za odmero DDV. Izhodiščna točka za izračun lastnih sredstev iz naslova DDV so skupni neto prihodki iz DDV, ki jih v danem letu zberejo posamezne države članice. Če se zaradi utaje ali goljufije pobere manj DDV, se običajno zmanjšajo tudi lastna sredstva iz DDV, vplačana v proračun Skupnosti, razen če je za osnove za odmero določena zgornja meja v višini 50 % BND, kot velja za nekatere države članice.

Namembna država članica : država članica, ki ni država uvoza in v katero se odpošlje ali prepelje blago.

Ponovni uvoz : sprostitev v prosti promet blaga, ki je bilo prej začasno izvoženo v okviru drugega carinskega postopka, npr. pasivnega oplemenitenja.

Postopek hišnega carinjenja : poenostavljeni postopek, pri katerem gospodarski subjekt prevzame blago neposredno v svojih prostorih (ali na kraju, določenem za ta namen). Običajno se vloži carinska deklaracija in blago se sprosti z vpisom v evidence gospodarskega subjekta.

Prenos : odpošiljanje ali prevoz blaga izven ozemlja države članice uvoza, vendar znotraj Skupnosti, ki ga izvede uvoznik ali nekdo drug v njegovem imenu.

Prepustitev blaga : dejanje, s katerim carinski organi prepustijo blago za namene, ki jih določa carinski postopek, v katerega je blago dano.

Pridobitev blaga znotraj Skupnosti : pridobitev pravice do razpolaganja s premičninami kot lastnik, ki jih pridobitelju odpošlje ali pripelje prodajalec ali pridobitelj ali druga oseba za njun račun, v drugo državo članico, kot je država, v kateri se pošiljanje ali prevoz blaga začne.

Profil tveganja : kombinacija meril za tveganje in področij kontrole (npr. vrsta blaga, države izvora), ki kaže obstoj tveganja in privede do predloga za izvedbo kontrolnega ukrepa. Kadar so ta merila pripravljena na ravni EU na podlagi skupnega okvira za obvladovanje tveganj, so znana pod imenom profili tveganja EU.

Prosti promet : status blaga, uvoženega iz tretjih držav, za katerega so bile opravljene vse uvozne formalnosti, ki omogočajo prodajo ali porabo na trgu EU.

Rekapitulacijsko poročilo : poročilo, ki ga mora predložiti vsak davčni zavezanec, identificiran za DDV, ki izvaja dobave znotraj Skupnosti. Rekapitulacijsko poročilo se sestavi vsak mesec, v njem pa mora biti navedena skupna vrednost blaga, dobavljenega vsem pridobiteljem v drugih državah članicah, navedenim po identifikacijski številki za DDV.

SCAC : Stalni odbor za upravno sodelovanje je v skladu s členom 44 Uredbe Sveta (ES) št. 1798/2003 regulativni odbor, ki pomaga Komisiji pri zadevah, določenih v tej uredbi. Sestavljajo ga predstavniki držav članic, predseduje pa mu predstavnik Komisije.

Skupina za strategijo boja proti davčnim goljufijam (ATFS) : strokovna skupina, ki jo je Komisija ustanovila z državami članicami v odziv na sklepe Ekonomsko-finančnega sveta z 28. novembra 2006 za strokovne razprave o običajnih ukrepih za okrepitev obstoječega sistema DDV in boj proti goljufijam.

VIES : Sistem izmenjave informacij o DDV je elektronsko omrežje za posredovanje informacij v zvezi z veljavnostjo identifikacijskih številk za DDV podjetij, registriranih v državah članicah. Poleg tega so v VIES upravnim organom držav članic na voljo tudi informacije o dobavah znotraj Skupnosti (oproščenimi davkov). Informacije v zvezi s podatki o registraciji za DDV zberejo nacionalni upravni organi in jih vnesejo v nacionalne zbirke podatkov, ki jih je mogoče pregledovati na daljavo. To velja tudi za dobave znotraj Skupnosti, prijavljene v rekapitulacijskih poročilih. Sistem je bil vzpostavljen kot nadomestilo za odpravo carinskih formalnosti in pregledov.

Upravno sodelovanje : izmenjava informacij med državami članicami, s katero si davčni organi medsebojno pomagajo in sodelujejo s Komisijo v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1798/2003 [9999], da se zagotovi pravilna uporaba DDV pri dobavah blaga in storitev, pridobitvah blaga znotraj Skupnosti in uvozu blaga. Izmenjave informacij med državami članicami praviloma zajemajo vse informacije, ki lahko pomagajo, da se pravilno odmeri DDV, vključno z vsemi informacijami v zvezi s posebnimi primeri. Izmenjave informacij se izvajajo na zahtevo ali brez predhodne zahteve.

POVZETEK

I. Carinski postopek 42 je postopek, ki ga uvozniki uporabljajo za pridobitev oprostitve plačila DDV, kadar bo uvoženo blago prepeljano v drugo državo članico. DDV se plača v namembni državi članici.

II. Cilj revizije, ki jo je opravilo Sodišče, je bil oceniti, ali se s kontrolo carinskega postopka 42 in s tem povezanimi procesi preprečuje in ugotovi utaja DDV. Pri blagu, uvoženem po tem postopku, obstaja tveganje, da v državi uvoza ne bo obdavčeno ali da bo porabljeno v namembni državi članici, ne da bi bil obračunan DDV. To za države članice povzroča tveganje izgube prihodkov iz DDV.

III. Kontrolne dejavnosti in postopki carinskih in davčnih organov v eni državi članici lahko neposredno vplivajo na prihodke v drugih državah članicah. Nepobran DDV vpliva tudi na sestavo in porazdelitev lastnih sredstev Unije.

IV. Sodišče je ugotovilo, da je Komisija s predlogom za spremembo direktive o DDV sprejela razumne ukrepe za izboljšanje zakonodajnega okvira. Vendar je treba ta okvir dodatno izboljšati.

V. Sodišče je ugotovilo, da je kontrola tega postopka v sedmih izbranih državah članicah pomanjkljiva, ker:

(a) carinski organi ne zagotavljajo veljavnosti in popolnosti ključnih podatkov,

(b) davčnim organom niso na voljo bistvene informacije ter

(c) davčni organi ne izvajajo vedno navzkrižnega preverjanja ključnih podatkov.

VI. Sodišče je ugotovilo, da je uporaba carinskega postopka 42 privedla do velikih izgub. Znesek izgub, ekstrapoliran na podlagi rezultatov preizkušanja vzorca, je leta 2009 znašal približno 2200 milijonov EUR, od katerih je približno 1800 milijonov izgub nastalo v sedmih izbranih državah članicah, 400 milijonov pa v 21 državah članicah, v katere je bilo namenjeno uvoženo blago iz vzorca. To je 29 % DDV, ki bi se teoretično odmeril na davčno osnovo vsega uvoza, ki je bil leta 2009 v teh sedmih državah članicah EU opravljen po carinskem postopku 42.

VII. Komisija bi morala zlasti:

(a) spremeniti izvedbene določbe carinskega zakonika, da bi gospodarski subjekti obvezno in enotno sporočali ključne podatke za upravljanje oprostitve plačila DDV carinskim organom;

(b) spodbujati Svet, da ukrepa v zvezi s svojim predlogom o spremembi direktive o DDV, po katerem bi bil uvoznik solidarno odgovoren za izgubo DDV, ki nastane v namembni državi članici, če uvoznik ne predloži popolnega in pravočasnega rekapitulacijskega poročila o DDV;

(c) spodbujati samodejno preverjanje veljavnosti identifikacijskih številk za DDV v elektronskih sistemih carinjenja v državah članicah;

(d) pripraviti profil tveganja EU, da bi imele države članice skupen pristop k izvajanju pregledov na podlagi tveganja in naključnih pregledov dokumentacije za uvoze po carinskem postopku 42 za preverjanje prevoza v drugo državo članico in drugih pogojev za oprostitev ter pravilnosti davčne osnove za DDV;

(e) pripraviti predlog za spremembo direktive o DDV, da bi se v rekapitulacijskih poročilih o DDV gospodarskih subjektov ločeno navajale dobave znotraj Skupnosti po uvozu po tem carinskem postopku zaradi lažjega usklajevanja carinskih in davčnih podatkov v državi članici uvoza;

(f) predlagati vzpostavitev neposredne samodejne izmenjave informacij o transakcijah v okviru carinskega postopka 42, pri katerih se pogosto pojavi tveganje, med carinskimi organi v državi članici uvoza in davčnimi organi v namembni državi članici (sistem zgodnjega opozarjanja).

UVOD

1. Carinski postopek 42 je ureditev, ki jo gospodarski subjekt uporabi za oprostitev plačila DDV, kadar bo blago, uvoženo od zunaj EU v državo članico uvoza, prepeljano v drugo državo članico [1]. DDV se plača v slednji, torej v namembni državi članici.

2. Brez ustreznega nadzora se pojavi tveganje, da bo blago ostalo v državi članici uvoza brez plačila DDV ali da bo porabljeno v namembni državi članici, ne da bi bil tam obračunan DDV.

3. Pravilna izvedba carinskega postopka 42 je odvisna od tega, da:

(a) uvoznik [2] v uvozni deklaraciji zagotovi popolne in veljavne informacije o DDV;

(b) carinski organi pred prepustitvijo blaga te informacije preverijo in

(c) jih nato pošljejo davčnim organom;

(d) davčni organi te informacije primerjajo z informacijami v rekapitulacijskem poročilu o DDV, ki ga predloži uvoznik. V tem poročilu je navedeno vse blago, ki ga je uvoznik prodal v druge države članice;

(e) so informacije v rekapitulacijskem poročilu na voljo davčnim organom drugih držav članic, ki uporabljajo sistemu izmenjave informacij o DDV (VIES);

(f) davčni organi v namembni državi članici zagotovijo, da se DDV tam obračuna, tako da primerjajo obračun DDV pridobitelja z informacijami v VIES.

4. Postopek je prikazan v diagramu, pravna podlaga, ki ga ureja, pa je predstavljena v Prilogi I.

DIAGRAM

DIAGRAM POTEKA UVOZA, SKLADNEGA S CARINSKIM POSTOPKOM 42

+++++ TIFF +++++

5. Utaja DDV vpliva na finančne interese držav članic. Vpliva tudi na proračun EU, ker vodi do nižjih lastnih sredstev iz naslova DDV. Ta izguba se nadomesti z lastnimi sredstvi iz naslova BND, kar izkrivlja prispevke posameznih držav članic v proračun EU. Poleg tega davčne goljufije spodkopavajo delovanje notranjega trga in preprečujejo pošteno konkurenco. V okviru je opisan značilen, vendar izmišljen primer goljufije pri uporabi carinskega postopka 42.

OKVIR

ZNAČILEN, VENDAR IZMIŠLJEN PRIMER GOLJUFIJE PRI UPORABI CARINSKEGA POSTOPKA 42

Jahta, vredna 6,6 milijona EUR, je bila uvožena v 1. državo članico po carinskem postopku 42 in prijavljena, kot da bo takoj nadaljevala pot v 2. državo članico. Tri leta pozneje so carinski organi 1. države članice jahto pregledali na svojem območju in iz ladijskega dnevnika ugotovili, da ni bila nikoli v 2. državi članici. Informacije, ki so jih poslali davčni organi 2. države članice, kažejo, da prijavljeni pridobitelj v tej državi članici ni plačal DDV. Znesek DDV, utajen v 1. državi članici, znaša 1,3 milijona EUR.

OBSEG REVIZIJE TER REVIZIJSKI PRISTOP

REVIZIJSKA VPRAŠANJA

6. Glavni cilj revizije je bil oceniti, ali so Komisija in države članice vzpostavile uspešen ureditveni in kontrolni okvir za ta postopek ter ali se s to kontrolo preprečuje in ugotovi utaja DDV.

7. Ključno revizijsko vprašanje na ravni Komisije je bilo, ali v boju proti utaji DDV pri carinskem postopku 42 obstaja trden ureditveni okvir.

8. Na ravni držav članic je bilo pri reviziji ocenjeno, ali nacionalni carinski in davčni organi izvajajo uspešne kontrole tega postopka.

OBSEG REVIZIJE IN REVIZIJSKI PRISTOP

9. Sodišče je zasnovalo kontrolni model (Priloga II), v veliki meri na podlagi priporočil o najboljši praksi, ki jih je pripravila projektna skupina Fiscalis št. 29 [3]. Uporaba tega kontrolnega modela bi pomagalo zagotoviti dobro upravljanje te oprostitve plačila DDV. Sodišče je ocenilo ureditveni okvir, ki ga je pripravila Komisija. Ocenilo je tudi delovanje kontrolnih pristopov v sedmih izbranih državah članicah [4], tako da jih je primerjalo s kontrolnim modelom Sodišča. Te države članice so za leto 2009 sporočile skupno davčno osnovo za blago, uvoženo po carinskem postopku 42, v vrednosti nad 40 milijard EUR, kar je leta 2009 pomenilo 68 % vrednosti uvoza v EU po tem postopku.

10. Ta ocena je bila pripravljena s preizkušanjem naključnega vzorca z vsaj 30 primeri uvoza, opravljenimi leta 2009 po carinskem postopku 42, na državo članico (skupno 219).

11. Sodišče je tudi preverilo, ali je bil DDV za uvoženo blago iz vzorca v enaindvajsetih namembnih državah članicah [5] dejansko obračunan.

OPAŽANJA

KOMISIJA JE PREDLAGALA IZBOLJŠAVE UREDITVENEGA OKVIRA EU, TODA POTREBNA SO DODATNA PRIZADEVANJA

12. Poseben cilj Komisije je [6] ustvariti okvir za davčne organe v EU, ki jim bo omogočil učinkovit boj proti goljufijam zaradi povečanja njihovih prihodkov. Eden od njenih posebnih ciljev na carinskem področju je zagotoviti uspešno upravljanje carinske unije za evropske državljane, gospodarske subjekte in carinske organe z zagotovitvijo enotne uporabe zakonodaje, enakega obravnavanja gospodarskih subjektov in širšo uvedbo računalniške tehnologije. Sodišče je pregledalo dejavnosti, ki jih je Komisija opravila za doseganje teh ciljev v kontekstu carinskega postopka 42.

13. Komisija je z razpoložljivimi forumi [7] spodbujala izmenjavo najboljših praks za kontroliranje tega postopka in z vložitvijo pobude za spremembo člena 143 direktive o DDV predlagala izboljšavo zakonskega okvira. Ta sprememba od 1. januarja 2011 uvaja obveznost, da se carinskim organom posredujejo identifikacijske številke za DDV in dokaz, da je blago namenjeno za prevoz v drugo državo članico, kar je bistveno za upravljanje te oprostitve plačila DDV [8]. Vendar so bile zahteve iz spremenjene direktive v sedmih izbranih državah članicah v okviru nacionalnih carinskih pravil veljavne že leta 2009.

UREDITVENI OKVIR NE ZAGOTAVLJA, DA BI CARINSKI ORGANI DRŽAV ČLANIC TO OPROSTITEV PLAČILA DDV UPRAVLJALI ENOTNO IN DOBRO …

14. Carinski organi 27 držav članic bi morali ravnati "kot eden", gospodarskim subjektom, ki uvažajo blago po carinskem postopku 42, pa bi morala biti zagotovljena enaka obravnava, ne glede na to, kje se uvoz opravi.

15. Carinska zakonodaja [9] ni bila spremenjena, tako da bi odražala nove zahteve direktive o DDV. Zato ni zagotovljeno, da bi carinski organi enotno obravnavali sporočene prejete informacije iz odstavka 13.

16. Polja v uvozni carinski deklaraciji (običajno znani kot enotna upravna listina), v katera mora uvoznik vnesti zgoraj omenjene identifikacijske številke za DDV, se v državah članicah uporabljajo različno. Ta nestandardizirana obravnava povzroča upravno breme za uvoznika, ki deluje v več kot eni državi članici. Izvedbene določbe carinskega zakonika ne zahtevajo oznake namembne države niti drugih dokazov, da je blago namenjeno za prevoz v drugo državo članico.

17. Direktiva o DDV kot pogoj za oprostitev zahteva, da uvoznik ob uvozu sporoči identifikacijske številke za DDV. Vendar carinska zakonodaja ne zahteva, da se te številke sporočijo tudi ob uporabi postopka hišnega carinjenja. Pri tem poenostavljenem postopku se identifikacijske številke za DDV posredujejo šele pozneje, ob prepustitvi blaga.

… UREDITVENI OKVIR PRAV TAKO NE ZAGOTAVLJA, DA BI BILE INFORMACIJE O TEH TRANSAKCIJAH VEDNO NA VOLJO DAVČNIM ORGANOM V NAMEMBNI DRŽAVI ČLANICI

18. Hiter prenos informacij o dobavi blaga znotraj Skupnosti po uvozu po carinskem postopku 42 davčnim organom namembne države članice je bistven za hitro ugotovitev utaje DDV.

19. Svet je na pobudo Komisije skrajšal obdobje poročanja za rekapitulacijska poročila in rok za izmenjavo informacij o njih med državami članicami. Posledično bi bilo treba rekapitulacijska poročila od začetka leta 2010 predložiti vsak mesec [10], za njihovo izmenjavo med državami članicami pa je bil določen rok enega meseca [11]. To se je v šestih revidiranih državah članicah izvajalo, vendar se Komisija ni mogla izogniti položaju, ki ga je Sodišče ugotovilo na Danskem, kjer gospodarski subjekti leta 2011 rekapitulacijska poročila o DDV še vedno vlagajo četrtletno.

20. Svet še ni sprejel spremembe direktive o DDV, ki jo je predlagala Komisija in po kateri bi bil gospodarski subjekt solidarno odgovoren za izgube DDV, ki nastanejo, kadar ne predloži rekapitulacijskega poročila o DDV. Če to poročilo ni predloženo, namembna država članica ne prejme informacij o teh transakcijah.

21. Po mnenju Sodišča bi morali carinski organi države članice uvoza takrat, ko menijo, da je uvoz še posebno tvegan [12], takoj po uvozu poslati identifikacijske številke za DDV in davčno osnovo za DDV neposredno davčnim organom v namembni državi članici kot nekakšen "sistem zgodnjega opozarjanja".

22. Za uvoz po tem postopku tak sistem ne obstaja, čeprav je Svet pozval Komisijo, naj do konca leta 2010 pripravi potreben zakonodajni predlog [13].

23. Komisija je carinskim organom izdala smernice za revizijo takih uvozov. Te svetujejo, naj se za zahtevanje nadaljnjih informacij od drugih držav članic uporabi "medsebojna pomoč" namesto veljavnih ureditev upravnega sodelovanja [14].

24. Ko so se pojavili dvomi o resničnosti prevoza blaga v končno namembno državo, so zato carinski organi v dveh revidiranih državah članicah [15] carinske organe v namembni državi zaprosili za medsebojno pomoč [16]. Sočasno bi morali uporabiti ureditve upravnega sodelovanja za DDV. Pri medsebojni pomoči carinski organi ne pošljejo nujno informacij davčnim organom, zato obstaja tveganje, da slednji ne vedo, da je na njihovem ozemlju neobdavčeno blago.

KONTROLA V DRŽAVAH ČLANICAH JE POMANJKLJIVA …

25. Prejšnji oddelek kaže, da je treba dodatno izboljšati ureditveni okvir, ker ni v celoti zagotavljal, da so davčnim organom v namembni državi članici na voljo prave informacije. Države članice imajo glavno odgovornost za preprečevanje, odvračanje, ugotavljanje in popravljanje goljufij na področju DDV. Pri carinskem postopku 42 lahko dejanja ene države članice neposredno vplivajo na DDV, plačan v drugi državi članici.

26. V naslednjem oddelku je opisano, kako je sedem držav članic, katerih ureditve za carinski postopek 42 je revidiralo Sodišče, izpolnilo svoje odgovornosti. Opažanja temeljijo na:

(a) primerjavi ureditev držav članic s kontrolnim modelom Sodišča (glej Prilogo III),

(b) analizi tega, kako države članice izpolnjujejo vsebinske zahteve tega postopka (glej Prilogo IV),

(c) informacijah, pridobljenih iz 21 namembnih držav članic (glej opombo 6), o tem, ali je bil na njihovem ozemlju obračunan DDV (glej Prilogo V).

CARINSKI ORGANI V REVIDIRANIH DRŽAVAH ČLANICAH NE ZAGOTAVLJAJO VELJAVNOSTI IN POPOLNOSTI PODATKOV TER IZPOLNITVE DRUGIH POGOJEV ZA OPROSTITEV

OB UVOZU BI UVOZNIKI MORALI CARINSKIM ORGANOM ZAGOTOVITI VELJAVNE IDENTIFIKACIJSKE ŠTEVILKE ZA DDV

27. Če niso zagotovljene identifikacijske številke za DDV, carinski organi ne morejo obvestiti davčnih organov v državi članici uvoza o uvozu po tem postopku. Če številke niso veljavne, VIES ne bo sprejel informacij o teh transakcijah, ki tako ne bodo dosegle davčnih organov v namembni državi članici.

28. Leta 2009 je bila navedba teh identifikacijskih številk za DDV v enotni upravni listini v sedmih izbranih državah članicah v skladu z njihovimi nacionalnimi carinskimi pravili že obvezna, vendar uvoznikova identifikacijska številka za DDV v enotni upravni listini v Španiji, Franciji in Avstriji pogosto ni bila navedena, identifikacijska številka za DDV končnega prejemnika blaga pa v enotni upravni listini ni bila navedena pri nobenem uvozu, izbranem v vzorec v Belgiji, na Danskem in v Franciji (glej točki 1 in 3 Priloge III).

29. Elektronski sistem carinjenja v VIES samodejno preveri veljavnost identifikacijske številke za DDV samo na Danskem in v Sloveniji. Enako preverjanje se v Španiji opravi le za identifikacijsko številko za DDV končnega prejemnika. Vendar se pri uvozu v okviru postopka hišnega carinjenja to preverjanje pred sprostitvijo blaga v prosti promet ne opravi v nobeni obiskani državi članici. V Belgiji je bilo mogoče uvoziti blago po carinskem postopku 42 z izmišljeno identifikacijsko številko za DDV v enotni upravni listini (glej točke 2, 3 in 4 Priloge III).

30. Posledično so bili pri 17 od 219 primerih uvoza v vzorcu ugotovljeni primeri, ko uvoznikova identifikacijska številka za DDV v času uvoza ni bila veljavna. Ti primeri uvoza so bili izvedeni v Španiji in Avstriji (glej točko 1 Priloge IV). Identifikacijska številka za DDV končnega prejemnika ob uvozu ni bila veljavna pri še 12 od 219 primerih uvoza v vzorcu. Ti primeri uvoza so bili izvedeni v Belgiji, na Danskem, v Franciji in Avstriji (glej točko 2 Priloge IV).

BLAGO BI MORALO FIZIČNO ZAPUSTITI OZEMLJE DRŽAVE ČLANICE UVOZNICE

31. Ob uvozu mora biti že gotovo, da je blago namenjeno za prevoz iz države članice uvoznice v drugo državo članico. Po mnenju Sodišča [17] bi bilo treba blago po uvozu prepeljati, ne da bi bilo predelano v blago drugačne narave. Uvoznik bi moral carinskim organom na zahtevo predložiti dokaz, da je uvoženo blago namenjeno za prevoz (na primer, številko prevozne listine). To bi bilo mogoče zagotoviti s sklicem na ta dokaz in navedbo oznake namembne države v enotni upravni listini.

32. Enotna upravna listina je bila sprejeta, čeprav ni vsebovala nobenega sklica na dokaz o tem, da je blago namenjeno za prevoz v drugo državo članico, pri 205 od 219 primerih uvoza v vzorcu. Celo v Španiji, kjer je treba v enotno upravno listino obvezno vnesti številko prevozne listine v namembno državo članico, to ni bilo storjeno pri 20 od 30 revidiranih primerov uvoza (glej točki 5 in 6 Priloge III).

33. Sodišče Evropske unije je razsodilo [18], da oprostitev DDV pri dobavi blaga znotraj Skupnosti velja šele, ko uvoznik dokaže, da je blago fizično zapustilo državo članico uvoznico.

34. Pri 36 od 219 primerov uvoza v vzorcu uvoznik ni zagotovil nobenega dokaza, da je blago fizično zapustilo ozemlje države članice uvoznice. Tako je bilo zlasti v Belgiji (glej točko 3 Priloge IV). Poleg tega so bili v dveh primerih v Belgiji in enem primeru v Španiji kot blago prijavljeni avtomobilski deli, blago, dobavljeno v namembno državo članico, pa končani avtomobili. V takšnih primerih je zelo težavno zagotoviti, da bi bilo vse uvoženo blago dejansko prepeljano v drugo državo članico (glej točko 4 Priloge IV).

NAKNADNI PREGLEDI BI DODATNO ZAGOTOVILI IZPOLNJEVANJE POGOJEV ZA OPROSTITEV

35. Naključni naknadni pregledi izpolnjevanja teh in drugih pogojev za oprostitev in takšni pregledi na podlagi tveganja (glej točki 1 do 5 Priloge IV) pomagajo zagotoviti, da pri plačilu DDV ne pride do utaje. Ti pregledi se v Belgiji in na Danskem niso izvajali (glej točko 9 Priloge III).

BISTVENE INFORMACIJE NISO NA VOLJO

PODATKE O UVOZU V OKVIRU CARINSKEGA POSTOPKA 42 BI BILO TREBA DATI NA VOLJO DAVČNIM ORGANOM DRŽAVE ČLANICE UVOZA

36. Ustrezne informacije, evidentirane v elektronskem sistemu carinjenja, bi bilo treba po mnenju Sodišča samodejno poslati davčnim organom v državi članici uvoza. V petih [19] od sedmih revidiranih držav članic so bili davčni organi obveščeni o vseh primerih uvoza, izbranih v vzorec, ne pa tudi v Avstriji in zlasti v Franciji (glej točko 10 Priloge III). Vendar je uporabnost posredovanih podatkov v Belgiji in na Švedskem zelo omejena.

37. Sodišče je v Belgiji našlo primere, ko je v enotni upravni listini za blago, ki je namenjeno za prevoz v več drugih držav članic, evidentirana samo ena postavka, brez razčlenitve količine, ki se nanaša na posamezno državo. Zato davčni organi ne morejo smiselno primerjati podatkov, ki jih prejmejo od carinskih organov, z rekapitulacijskim poročilom o DDV.

38. Davčni organi na Švedskem iz informacij, ki so jih prejeli od carinskih organov, niso mogli ugotoviti identifikacijske številke za DDV davčnega zastopnika. Tudi v takem primeru ni mogoče opraviti primerjalne analize carinskih podatkov in rekapitulacijskega poročila o DDV.

O DOBAVI ZNOTRAJ SKUPNOSTI BI BILO TREBA POROČATI V REKAPITULACIJSKEM POROČILU O DDV IN INFORMACIJE PREK VIES DATI NA VOLJO DAVČNIM ORGANOM NAMEMBNE DRŽAVE ČLANICE

39. Davčni organi bi morali zagotoviti, da se namembni državi članici prek VIES dajo na voljo popolne, pravočasne in točne informacije o dobavi znotraj Skupnosti ali prenosih po uvozu po tem postopku.

40. V Avstriji, Sloveniji in na Švedskem gospodarski subjekti v rekapitulacijskih poročilih o DDV sistematično poročajo o statistični vrednosti ali carinski vrednosti uvoza pred dobavo znotraj Skupnosti. Te vrednosti so nižje od davčne osnove za DDV pri uvozu, ker ta vsebuje tudi druge stroške, kot so stroški prevoza, carine in trošarine [20]. Zato se prenizko navedeni zneski prek VIES posredujejo v druge države članice, ki ne morejo ugotoviti prave osnove za DDV.

KADAR INFORMACIJ O TRANSAKCIJAH NI MOGOČE POSREDOVATI PREK VIES, BI JIH BILO TREBA IZMENJATI NA DRUGE NAČINE

41. V Španiji so 15 od 30 primerov blaga, izbranih v vzorec, uvozila podjetja s sedežem v drugi državi članici, ki niso bila identificirana za DDV [21] in niso imenovala davčnega zastopnika. Zato o dobavi znotraj Skupnosti ali prenosih po takšnem uvozu ni bilo mogoče poročati v rekapitulacijskem poročilu o DDV/VIES.

42. Španski davčni organi niso obvestili drugih držav članic z "izmenjavo informacij brez predhodne zahteve", ker takšne izmenjave niso obvezne [22] ali ker niso bile posebej predvidene za transakcije po uvozu po carinskem postopku 42 [23].

NAVZKRIŽNO PREVERJANJE KLJUČNIH PODATKOV SE NE IZVAJA VEDNO

43. Davčni organi bi lahko, da bi ugotovili primere nepredložitve rekapitulacijskega poročila in zagotovili njegovo popolnost, izvajali sistematično samodejno primerjanje davčne osnove za DDV pri uvozu, kot so jo evidentirali carinski organi, in davčne osnove za dobave znotraj Skupnosti ali prenose, prijavljene v rekapitulacijskem poročilu. Zneski v drugem dokumentu bi morali biti vsaj enaki kot v prvem, sicer bi bilo treba izvesti nadaljnjo preiskavo in upoštevati dejavnike tveganja, ki se pojavijo pri posameznem primeru.

44. Slovenija je edina država članica, ki je izvajala uspešno usklajevanje. Uporablja informacijska orodja za samodejno primerjavo carinskih podatkov s podatki v ustreznih rekapitulacijskih poročilih o DDV. Razlike se označijo in napotijo davčnemu inšpektorju v nadaljnjo preiskavo. Vendar se pri tem upošteva statistični znesek in ne davčna osnova za DDV (glej točko 11 Priloge III).

45. Sodišče meni, da bi morali davčni organi v namembni državi članici navzkrižno preveriti podatke, ki so jih prek VIES prejeli od drugih držav članic, z obračunom DDV, ki ga je predložil prejemnik blaga.

46. V desetih primerih v vzorcu je bila dobava znotraj Skupnosti prek VIES sporočena namembni državi članici, vendar so te države Sodišče obvestile, da gospodarski subjekt v svojem obračunu DDV ni prijavil nato izvedene pridobitve blaga znotraj Skupnosti. Navzkrižno preverjanje VIES in obračuna DDV bi države članice opozorilo na neskladje.

… KAR POVZROČA IZGUBE PRI POBIRANJU DDV

47. Napake, ugotovljene pri preizkusih iz Priloge IV, ki jih je za vzorec z 219 primeri uvoza iz leta 2009 izvedlo Sodišče, imajo neposreden finančni učinek v državi članici uvoza ali morebiten učinek na pobiranje DDV v namembni državi članici. Ekstrapolirani znesek izgub je približno 2200 milijonov EUR, od česar je približno 1800 milijonov izgub nastalo v sedmih revidiranih državah članicah [24], 400 milijonov pa v 21 državah članicah, v katere je bilo namenjeno uvoženo blago iz vzorca [25]. V sedmih državah članicah to pomeni 29 % DDV [26], ki bi se teoretično odmeril na davčno osnovo vsega uvoza, ki je bil leta 2009 opravljen po carinskem postopku 42.

48. Do ekstrapolirane izgube v višini 400 milijonov EUR je v namembnih državah članicah prišlo iz dveh razlogov:

od države članice uvoza so prejele nepopolne informacije [27], kar je povzročilo več kot 150 milijonov EUR ekstrapolirane izgube, in

informacije, ki jih je posredovala država članica uvoza, se niso pravilno uporabljale: niso bile navzkrižno preverjene z obračuni DDV prejemnikov. To je povzročilo približno 250 milijonov EUR ekstrapolirane izgube.

49. Uvozu iz vzorca, izbranega v sedmih državah članicah uvoza, bi morala slediti dobava znotraj Skupnosti ali prenosi v 21 držav članic. Sodišče je teh 21 držav članic prosilo, naj potrdijo, da je bilo uvoženo blago dejansko dobavljeno ali preneseno v drugo državo članico in da so posamezni prejemniki blaga davčnim organom prijavili ustrezne pridobitve blaga znotraj Skupnosti. Od 213 primerov blaga [28], ki so bili poslani v potrditev, so bili odgovori prejeti za 175 primerov [29]. Pri 20 postavkah (11 %) je bilo sporočeno, da DDV v namembni državi članici ni bil obračunan. Dodatne podrobnosti so predstavljene v Prilogi V.

ZAKLJUČKI IN PRIPOROČILA

50. Sodišče je ugotovilo, da je Komisija izboljšala ureditveni okvir, toda potrebna so dodatna prizadevanja. Ugotovilo je tudi, da je kontrola v državah članicah pomanjkljiva.

51. Uporaba carinskega postopka 42 je privedla do velikih izgub. Znesek izgub, ekstrapoliran na podlagi rezultatov preizkušanja vzorca, je leta 2009 znašal približno 2200 milijonov EUR, od katerih je približno 1800 milijonov izgub nastalo v sedmih revidiranih državah članicah, 400 milijonov pa v državah članicah, v katere je bilo uvoženo blago iz vzorca namenjeno. To je 29 % DDV, ki bi se teoretično odmeril na davčno osnovo vsega uvoza, ki je bil v teh sedmih državah članicah EU leta 2009 opravljen po carinskem postopku 42 (glej odstavek 47).

52. Ureditveni okvir omogoča, da se ključni podatki za upravljanje te oprostitve plačila DDV zberejo ob uvozu. Vendar so potrebna nadaljnja prizadevanja za zagotovitev, da bodo carinski organi različnih držav članic to odobritev oprostitve plačila DDV upravljali dovolj enotno, da se doseže cilj, "da bi delovali kot eden". Te razlike lahko izkoristijo goljufi (glej odstavke 14 do 17).

PRIPOROČILO 1

Komisija bi morala spremeniti izvedbene določbe carinskega zakonika, da bi se ob uvozu obvezno in enotno sporočali ustrezne identifikacijske številke za DDV, sklic na dokaz o tem, da je blago namenjeno za prevoz v končno namembno državo članico, njena identifikacija in davčna osnova za DDV za uvoženo blago. To bi moralo veljati tudi za postopke hišnega carinjenja.

53. Uvedba solidarne odgovornosti za nesporočanje informacij o transakcijah znotraj Skupnosti po uvozu po tem postopku bi omogočila, da se utaja DDV ugotovi hitreje (glej odstavek 20).

PRIPOROČILO 2

Komisija bi morala spodbuditi Svet, naj ukrepa v zvezi s svojim predlogom za spremembo direktive o DDV, po kateri bi bil gospodarski subjekt (ali njegov davčni zastopnik) solidarno odgovoren za izgubo DDV v namembni državi članici, če ne predloži popolnega in pravočasnega rekapitulacijskega poročila o DDV.

54. Soobstoj dveh poti za komuniciranje (medsebojna pomoč na carinskem področju in upravno sodelovanje za namene DDV) med državami članicami in različnimi organi (carinskimi in davčnimi) je ovira za nemoteno in tekoče obveščanje med pristojnimi organi ter za obračunavanje DDV v končni namembni državi članici (glej odstavka 23 in 24).

PRIPOROČILO 3

Komisija bi morala zagotoviti smernice za pristojne organe držav članic, da se razjasni, kdaj se uporablja medsebojna pomoč in kdaj upravno sodelovanje.

55. Carinske in davčne kontrole pri oprostitvi plačila DDV ob uvozu po carinskem postopku 42 ne delujejo uspešno. V vseh obiskanih državah članicah so bili ugotovljeni primeri nespoštovanja pogojev za oprostitev plačila DDV, npr. raba neveljavnih identifikacijskih številk za DDV in nespoštovanje drugih vsebinskih zahtev, kot sta pravilnost davčne osnove za DDV ali predložitev popolnih, pravilnih in pravočasnih rekapitulacijskih poročil (glej odstavke 27 do 35, 39 in 40).

PRIPOROČILI 4 IN 5

4. Komisija bi morala spodbujati samodejno preverjanje veljavnosti identifikacijskih številk za DDV v VIES v elek- tronskih sistemih carinjenja v državah članicah.

5. Komisija bi morala sestaviti profil tveganja EU, da bi imele države članice skupen pristop k izvajanju pregledov na podlagi tveganja in naključnih pregledov dokumentacije za uvoze po postopku 42, da se preverijo resničnost prevoza v drugo državo članico in drugi pogoji za oprostitev ter pravilnost davčne osnove za DDV.

56. Uspešnost kontrol ovira, da oprostitev plačila DDV izvajata dva različna organa (carinski in davčni), saj med njima ni nemotenega obveščanja o uvozu po tem postopku (glej odstavke 36 do 38).

57. Samodejna izmenjava popolnih in točnih informacij med davčnimi organi držav članic prek VIES je odvisna od pripravljenosti uvoznika, da davčnim organom predloži popolno rekapitulacijsko poročilo o DDV. Pri reviziji je bilo ugotovljeno le malo sistematičnega navzkrižnega preverjanja informacij med carinskimi in davčnimi podatki v državi članici uvoza (glej odstavka 43 in 44).

PRIPOROČILO 6

Komisija bi morala pripraviti predlog za spremembo direktive o DDV, da bi se v rekapitulacijskih poročilih o DDV gospodarskih subjektov ločeno navajale dobave znotraj Skupnosti po uvozu po tem postopku. To bi omogočilo uspešno usklajevanje carinskih in davčnih podatkov v državi članici uvoza.

58. Če se naknadno ugotovi, da uvoznik ni registriran za namene DDV in ni imenoval davčnega zastopnika v državi članici uvoza, davčni organi v namembni državi članici dobijo informacije o dobavah znotraj Skupnosti le, če so jih organi v državi članici uvoza pripravljeni poslati brez predhodne zahteve, saj ta izmenjava informacij zdaj ni obvezna (glej odstavka 41 in 42).

PRIPOROČILO 7

Komisija bi morala predlagati, naj se zakonodaja spremeni tako, da bodo morale države članice brez predhodne zahteve izmenjati informacije, potrebne za pravilno obračunavanje DDV v namembni državi članici.

59. Obračunavanje DDV v namembni državi članici je odvisno tudi od pripravljenosti končnega prejemnika, da pridobitev blaga znotraj Skupnosti prijavi v obračunu DDV. V okviru upravnega sodelovanja davčnim organom v namembni državi članici niso vedno poslane popolne in ustrezne informacije ali pa ti organi ne opravijo sistematičnega navzkrižnega preverjanja informacij, prejetih v okviru upravnega sodelovanja pri obračunih DDV (glej odstavka 45 in 46).

PRIPOROČILO 8

Komisija bi morala predlagati vzpostavitev neposredne samodejne izmenjave informacij o transakcijah v okviru carinskega postopka 42, pri katerih se pogosto pojavi tveganje, med carinskimi organi v državi članici uvoza in davčnimi organi v namembni državi članici (sistem zgodnjega opozarjanja).

To poročilo je sprejel senat IV, ki ga vodi g. Igors LUDBORŽS, član Evropskega računskega sodišča, v Luxembourgu na svojem zasedanju 11. oktobra 2011.

Za Računsko sodišče

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Predsednik

[9999] Uredba Sveta (ES) št. 1798/2003 z dne 7. oktobra 2003 o upravnem sodelovanju na področju davka na dodano vrednost in razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 218/92 (UL L 264, 15.10.2003, str. 1).

[1] Postopek je znan pod imenom "carinski postopek 42", ker mora uvoznik blaga v teh primerih v polje 37 enotne upravne listine vpisati šifro, ki se začne z 42. Pri ponovnem uvozu blaga je treba navesti šifro 63. Za namene tega poročila sklici na carinski postopek 42 vključujejo carinski postopek 63.

[2] Uvoznik, ki ni registriran za namene DDV v državi članici uvoza, lahko za izpolnitev svojih davčnih obveznosti uporabi davčnega zastopnika.

[3] Projektna skupina Fiscalis št. 29 o zlorabi pravil o DDV pri uvozu. Skupino sestavljajo strokovnjaki iz držav članic.

[4] Belgija, Danska, Španija, Francija, Avstrija, Slovenija in Švedska.

[5] Belgija, Bolgarija, Češka, Danska, Nemčija, Irska, Španija, Francija, Italija, Litva, Madžarska, Malta, Nizozemska, Romunija, Avstrija, Poljska, Portugalska, Slovaška, Finska, Švedska in Združeno kraljestvo.

[6] Izjava o dejavnostih za operativne odhodke GD TAXUD, ki je priložena predhodnemu predlogu proračuna za leto 2010.

[7] Skupine strokovnjakov Fiscalis, SCAC, Odbor za carinski zakonik – oddelek za povezovanje in usklajevanje podatkov in ATFS.

[8] Direktiva Sveta 2009/69/ES z dne 25. junija 2009 o spremembi Direktive 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost glede davčne utaje, povezane z uvozom (UL L 175, 4.7.2009, str. 12).

[9] Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, 11.10.1993, str. 1).

[10] V skladu s členom 3 Direktive Sveta 2008/117/ES z dne 16. decembra 2008 o spremembi Direktive 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost zaradi boja proti davčnim goljufijam, povezanim s transakcijami znotraj Skupnosti (UL L 14, 20.1.2009, str. 7).

[11] Uredba Sveta (ES) št. 37/2009 z dne 16. decembra 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 1798/2003 o upravnem sodelovanju na področju davka na dodano vrednost zaradi boja proti davčnim goljufijam, povezanim s transakcijami znotraj Skupnosti (UL L 14, 20.1.2009, str. 1).

[12] Na primer, uvoz, ki ga opravi sumljiv gospodarski subjekt, ali uvoz občutljivega blaga.

[13] Druga izjava Sveta iz Priloge II k dokumentu Sveta 10430/09: "Svet poziva Komisijo, naj nemudoma preuči vzpostavitev samodejne izmenjave informacij, zbranih v skladu s členom 143(2)(a) in (b) Direktive 2006/112/ES, med državami članicami in do konca leta 2010 po potrebi pripravi potrebne zakonodajne predloge."

[14] Uredba Sveta (ES) št. 1798/2003.

[15] Španija in Slovenija.

[16] V skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 515/97 z dne 13. marca 1997 o medsebojni pomoči med upravnimi organi držav članic in o sodelovanju med njimi in Komisijo zaradi zagotavljanja pravilnega izvajanja carinske in kmetijske zakonodaje (UL L 82, 22.3.1997, str. 1).

[17] Na podlagi člena 143(1)(d) direktive o DDV.

[18] Sodba Sodišča z dne 27. septembra 2007 v zadevi C-409/04, Teleos in drugi, Zbirka odločb, str. I-7797, točka 42; sodba Sodišča z dne 27. septembra 2007 v zadevi C-184/05, Twoh International, Zbirka odločb, str. I-7897, točka 23; sodba Sodišča z dne 18. novembra 2010 v zadevi C-84/09, X, Zbirka odločb, točka 27; sodba Sodišča z dne 7. decembra 2010 v zadevi C-285/09, Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof, točka 41; ter sodba Sodišča z dne 16. decembra 2010 v zadevi C-430/09, Euro Tyre Holding BV, točka 29, o uporabi prvega pododstavka člena 28c(A)(a) Šeste direktive, ki ga je zamenjal člen 138(1) veljavne direktive o DDV.

[19] Belgija, Danska, Španija, Slovenija in Švedska.

[20] Prim. člen 86 direktive o DDV.

[21] V nasprotju s špansko davčno zakonodajo.

[22] Prim. člen 19 Uredbe Sveta (ES) št. 1798/2003.

[23] V skladu s členom 3 Uredbe Komisije (ES) št. 1925/2004 z dne 29. oktobra 2004 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje nekaterih določb Uredbe Sveta (ES) št. 1798/2003 o upravnem sodelovanju na področju davka na dodano vrednost (UL L 331, 5.11.2004, str. 13).

[24] Pogoji za oprostitev plačila DDV niso bili izpolnjeni pri več kot 10 % primerov blaga, izbranih v vzorec v Belgiji, Španiji in na Švedskem (glej Prilogo IV, točke 1 do 5).

[25] Ekstrapolacija na podlagi stopenj napake, ki jih je Sodišče ugotovilo v vzorcu uvoza, revidiranega v vsaki od sedmih držav članic.

[26] Ob uporabi povprečne stopnje DDV (18,67 %), ki se uporablja v državah članicah uvoza, če tam ostane vse uvoženo blago iz vzorca.

[27] Informacije v rekapitulacijskem poročilu o DDV so bile nepopolne pri več kot 10 % primerov blaga, izbranih v vzorec v Belgiji, Španiji, Avstriji in Sloveniji (glej Prilogo IV, točka 7).

[28] V potrditev je bilo poslanih 213 od skupno 219 primerov uvoženega blaga. V šestih primerih informacije, ki so bile na voljo na kraju samem, niso omogočale nadaljnjega spremljanja fizičnega pretoka blaga.

[29] Nemčija je odklonila odgovor na prošnjo Sodišča. Sodišče opozarja, da je 25. maja 2011 generalna pravobranilka v zadevi C-539/09, Evropska komisija proti Zvezni republiki Nemčiji, poudarila tesno zvezo med prihodki držav članic iz DDV in prihodki Unije na podlagi lastnih sredstev iz DDV ter da je Računsko sodišče pristojno za revizijo upravnega sodelovanja na področju DDV.

--------------------------------------------------

PRILOGA I

OPIS POSTOPKA

Ko je blago uvoženo in sproščeno v prosti promet v državi članici, se DDV plača v tej državi članici [1]. Toda če je ob uvozu že gotovo, da je uvoženo blago namenjeno v drugo državo članico, se DDV plača v končni namembni državi članici. To je oprostitev plačila DDV ob uvozu na podlagi tega, da uvozu sledi davkov oproščena dobava znotraj Skupnosti ali prenos blaga v drugo državo članico [2].

Ta postopek je znan pod imenom "carinski postopek 42", ker mora uvoznik blaga v takšnih primerih v polje 37 enotne upravne listine vpisati šifro, ki se začne z 42. To pomeni, da gre pri uvozu za "hkratni vnos v domačo porabo in sprostitev v prosti promet za blago, ki je oproščeno DDV v okviru davčne dobave v drugo državo članico" [3]. Pri ponovnem uvozu blaga je treba namesto tega vpisati šifro 63.

Postopek je razmeroma enostaven za vlagatelja, ki carinskim organom države članice uvoza predloži standardno uvozno enotno upravno listino in v polju 37 navede šifro carinskega postopka 42 (za uvoz) ali 63 (za ponovni uvoz). Ob uvozu mora biti že gotovo, da je blago namenjeno za prevoz iz države članice uvoza v drugo državo članico.

Carinski organi v državi članici uvoza so pristojni za priznavanje oprostitve plačila DDV. Člen 131 direktive o DDV daje tej državi članici pooblastila za določitev pogojev, ki veljajo za to oprostitev, da se zagotovi njena pravilna in enostavna raba in prepreči kakršna koli davčna utaja, izogibanje ali zloraba.

Po sprostitvi blaga v prosti promet v državi članici uvoza je blago treba dobaviti stranki ali neposredno prenesti uvozniku v drugi državi članici. Ta dobava ali prenos blaga je transakcija znotraj Skupnosti, ki je v skladu s členoma 17 in 138 direktive o DDV oproščena plačila DDV.

Uvoznik ali njegov davčni zastopnik mora poleg obveznosti, ki veljajo za vsakega davčnega zavezanca, izpolniti nekatere obveznosti v državi članici uvoza [4]:

(a) v državi članici uvoza mora biti identificiran za namene DDV ali mora v njej imenovati davčnega zastopnika [5],

(b) v namembni državi članici mora biti v primeru prenosa identificiran za namene DDV ali pa mora dobaviti blago stranki, ki je tam ustrezno identificirana, ter

(c) to dobavo znotraj Skupnosti ali prenos mora vnesti v rekapitulacijsko poročilo, ki ga predloži davčnim organom države članice uvoza [6].

Od začetka leta 2011 [7] oprostitev velja le, če uvoznik pristojnim organom države članice ob uvozu predloži vsaj naslednje informacije:

(a) svojo identifikacijsko številko za DDV, izdano v državi članici uvoza, ali identifikacijsko številko za DDV svojega davčnega zastopnika, ki je dolžan plačati DDV, izdano v državi članici uvoza;

(b) identifikacijsko številko za DDV stranke, ki ji je blago dobavljeno v skladu s členom 138(1), izdano v drugi državi članici, ali svojo identifikacijsko številko za DDV, izdano v državi članici, v kateri se pošiljanje ali prevoz blaga konča, ko se za blago izvede prenos v skladu s členom 138(2)(c);

(c) dokaz, da je uvoženo blago namenjeno za prevoz ali odpošiljanje iz države članice uvoza v drugo državo članico.

Vendar lahko države članice določijo, da se dokaz iz točke (c) pristojnim organom posreduje le na zahtevo.

Davčni organi države članice uvoza vnesejo podatke iz rekapitulacijskega poročila v podatkovno zbirko VIES, tako da so ti podatki na voljo davčnim organom v namembni državi članici.

Stranka (pri dobavi) ali uvoznik sam (pri prenosu) mora davčnim organom prijaviti pridobitev blaga znotraj Skupnosti v namembni državi članici, kar je obdavčljiv dogodek, na podlagi katerega je mogoče obračunati DDV v tej končni namembni državi.

[1] Člen 201 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (direktiva o DDV), UL L 347, 11.12.2006, str. 1.

[2] Člen 143(1)(d) direktive o DDV.

[3] Prim. Priloga 38 Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93.

[4] Direktiva o DDV 2006/112/ES – člen 242: "Vsak davčni zavezanec vodi dovolj podrobno knjigovodstvo, da omogoča uporabo DDV in nadzor davčnega organa". Člen 220: "Vsak davčni zavezanec mora zagotoviti, da sam, pridobitelj ali prejemnik ali tretja oseba v njegovem imenu in za njegov račun izda račun [...]". Člen 250(1): "Vsak davčni zavezanec mora predložiti obračun DDV, ki vsebuje vse podatke, potrebne za izračun davka, za katerega je nastala obveznost obračuna in odbitkov, in, kolikor je to potrebno za določitev osnove za obdavčitev, skupno vrednost transakcij, ki se nanašajo na ta davek in odbitke, ter vrednost kakršnih koli oproščenih transakcij".

[5] Člena 214 in 204 direktive o DDV.

[6] Člen 262 direktive o DDV.

[7] V skladu s členoma 1 in 2 Direktive Sveta 2009/69/ES.

--------------------------------------------------

PRILOGA II

KONTROLNI MODEL EVROPSKEGA RAČUNSKEGA SODIŠČA ZA CARINSKI POSTOPEK 42

I. Obvezna navedba veljavnih identifikacijskih številk za DDV uvoznika (ali njegovega davčnega zastopnika) in končnega prejemnika (stranke ali pri prenosih uvoznika) v namembni državi članici v polju 44 enotne upravne listine. Preverjanje veljavnosti teh identifikacijskih številk za DDV v VIES pred sprostitvijo blaga v prosti promet. Sicer je treba DDV plačati ob uvozu (prim. pričakovane ključne kontrole št. 1 do 4 v Prilogi III).

II. V poljih št. 44 oziroma 17(a) enotne upravne listine sta navedena sklic na dokaz, da je blago namenjeno za prevoz v namembno državo članico, npr. številka prevozne listine, in oznaka namembne države. Sicer se carinska deklaracija ne sprejme (prim. pričakovane ključne kontrole št. 5 do 8 v Prilogi III).

III. Carinski organi ob uporabi ustreznih metod obvladovanja tveganja naknadno preverijo, ali je bil prevoz v namembno državo članico, navedeno v polju 17(a) enotne upravne listine, dejansko izveden kmalu po uvozu, ali je blago, dobavljeno v namembno državo članico, isto kot uvoženo blago, ali sta uvoznik in dobavitelj blaga ista oseba ter ali sta določitev carinske vrednosti blaga in davčna osnova za DDV točni. Če zgoraj navedene zahteve niso izpolnjene, se naknadno izterja DDV. Če je navedena prenizka davčna osnova, mora gospodarski subjekt po potrebi v rekapitulacijskem poročilu popraviti vrednost ustreznih dobav znotraj Skupnosti ali prenose blaga (prim. pričakovana ključna kontrola št. 9 v Prilogi III).

IV. Samodejna izmenjava informacij med carinskimi in davčnimi organi države članice uvoza o tem uvozu (prim. pričakovana ključna kontrola št. 10 v Prilogi III).

V. Davčni organi informacije, ki so jih prejeli od carinskih organov, primerjajo z rekapitulacijskim poročilom o DDV, ki ga je predložil uvoznik (ali njegov davčni zastopnik), da se zagotovi popolnost/točnost poročila. Če so sporočeni zneski nižji od davčne osnove za DDV za uvoz, bi moral sistem za obvladovanje davčnega tveganja odločiti, ali je ob upoštevanju dejavnikov tveganja v posameznem primeru treba nadalje raziskati razliko (prim. pričakovana ključna kontrola št. 11 v Prilogi III).

VI. Če se rekapitulacijsko poročilo ne predloži ali informacije v njem niso popolne/točne, se s pomočjo ureditev upravnega sodelovanja obvestijo davčni organi v namembni državi članici (prim. pričakovani ključni kontroli št. 12 in 13 v Prilogi III).

VII. Davčni organi v namembni državi članici primerjajo informacije, ki so jih prejeli od drugih držav članic, z obračuni DDV stranke (pridobitelja) ali v primeru prenosov uvoznika (prim. Priloga V).

--------------------------------------------------

PRILOGA III

OCENJEVANJE USPEŠNOSTI DRŽAV ČLANIC GLEDE NA KONTROLNI MODEL EVROPSKEGA RAČUNSKEGA SODIŠČA

Št. | Pričakovane ključne kontrole carinskih organov | BE | DK | ES | FR | AT | SI | SE | Skupaj za vzorec | Na pričakovano ključno kontrolo se ni mogoče zanesti, če: |

1. | V polju 44 (ali drugje v enotni upravni listini) je navedena identifikacijska številka za DDV uvoznika (ali njegovega davčnega zastopnika). | da | da | ne (30/30) | ne (27/35) | ne (13/30) | da | da | ne (70/219) | sta ugotovljeni 2 odstopanji ali 1 sistematično odstopanje |

2. | Carina je pred sprostitvijo blaga preverila veljavnost te številke. Če ni bila veljavna, je bila oprostitev zavrnjena. | ne (34/34) | da | ne (30/30) | ne (35/35) | ne (29/30) | ne (2/30) | ne (30/30) | ne (160/219) | sta ugotovljeni 2 odstopanji ali 1 sistematično odstopanje |

3. | V polju 44 je navedena identifikacijska številka za DDV končnega prejemnika (stranke ali v primeru prenosov samega uvoznika) v namembni državi članici. | ne (15/34) | ne (25/30) | da | ne (16/35) | da | da | da | ne (56/219) | sta ugotovljeni 2 odstopanji ali 1 sistematično odstopanje |

4. | Carina je pred sprostitvijo blaga preverila veljavnost te številke. Če ni bila veljavna, je bila oprostitev zavrnjena. | ne (32/34) | ne (30/30) | ne (1/30) | ne (35/35) | ne (30/30) | ne (30/30) | ne (30/30) | ne (188/219) | sta ugotovljeni 2 odstopanji ali 1 sistematično odstopanje |

5. | V polju 44 je navedena številka prevozne listine v namembno državo članico. | ne (34/34) | ne (30/30) | ne (20/30) | ne (35/35) | ne (29/30) | ne (27/30) | ne (30/30) | ne (205/219) | sta ugotovljeni 2 odstopanji ali 1 sistematično odstopanje |

6. | Če v polju 44 ni navedena številka prevozne listine, se deklaracija zavrne. | ne (34/34) | ne (30/30) | ne (30/30) | ne (35/35) | ne (30/30) | ne (30/30) | ne (30/30) | ne (219/219) | sta ugotovljeni 2 odstopanji ali 1 sistematično odstopanje |

7. | V polju 17 a) je navedena oznaka namembne države. | ne (13/34) | ne (12/30) | da | ne (35/35) | da | da | ne (30/30) | ne (90/219) | sta ugotovljeni 2 odstopanji ali 1 sistematično odstopanje |

8. | Če v polju 17 a) ni navedena oznaka namembne države, se deklaracija zavrne. | ne (34/34) | ne (30/30) | da | ne (35/35) | da | da | ne (30/30) | ne (129/219) | sta ugotovljeni 2 odstopanji ali 1 sistematično odstopanje |

9. | Carina je ob uporabi ustreznih metod obvladovanja tveganja naknadno preverila izpolnjevanje pogojev za oprostitev plačila DDV. | ne (34/34) | ne (30/30) | da (28/30) | da (1/35) | da (2/30) | da (18/30) | da (1/30) | ne (169/219) | se kontrola ne izvede za vsaj 2 % primerov blaga iz vzorca |

10. | Davčni organi so bili obveščeni o uvozu. | da | da | da | ne (35/35) | ne (4/30) | da | da | ne (39/219) | sta ugotovljeni 2 odstopanji ali 1 sistematično odstopanje |

Št. | Pričakovane ključne kontrole davčnih organov | BE | DK | ES | FR | AT | SI | SE | Skupaj za vzorec | Na pričakovano ključno kontrolo se ni mogoče zanesti, če: |

11. | Davčni organi so potrdili popolnost in točnost rekapitulacijskega poročila, tako da so z njim primerjali podatke, ki so jih prejeli od carine. | ne (34/34) | ne (30/30) | ne (30/30) | ne (35/35) | ne (30/30) | ne (12/30) | ne (29/30) | ne (200/219) | sta ugotovljeni 2 odstopanji ali 1 sistematično odstopanje |

12. | Informacije, zbrane v rekapitulacijskem poročilu, so v celoti navedene v VIES. | da | da | da | da | da | da | da | da | sta ugotovljeni 2 odstopanji ali 1 sistematično odstopanje |

13. | Če rekapitulacijsko poročilo ni bilo predloženo ali informacije v njem niso popolne, se s pomočjo ureditev upravnega sodelovanja obvestijo davčni organi v namembni državi članici. | ne (4/34) | da | ne (15/30) | da | ne (28/30) | ne (12/30) | da | ne (59/219) | sta ugotovljeni 2 odstopanji ali 1 sistematično odstopanje |

--------------------------------------------------

PRILOGA IV

REZULTATI PREIZKUŠANJA OPROSTITVE IN DRUGIH VSEBINSKIH POGOJEV

Št. | Ali so naslednji pogoji za oprostitev izpolnjeni? | BE | DK | ES | FR | AT | SI | SE | Skupaj za vzorec | Preizkušanje podatkov |

1. | Identifikacijska številka za DDV uvoznika (ali davčnega zastopnika) je bila ob uvozu veljavna. | da | da | ne (15/30) | da | ne (2/30) | da | da | ne (17/219) | Napaka ima neposreden finančni učinek v državi članici uvoza. |

2. | Identifikacijska številka za DDV končnega prejemnika je bila ob uvozu veljavna. | ne (6/34) | ne (1/30) | da | ne (4/35) | ne (1/30) | da | da | ne (12/219) | Napaka ima neposreden finančni učinek v državi članici uvoza. |

3. | Obstajajo dokazi, da je bil prevoz v namembno državo članico, naveden v polju 17 a), dejansko izveden kmalu po uvozu. | ne (20/34) | ne (1/30) | ne (2/30) | da | da | ne (1/30) | ne (12/30) | ne (36/219) | Napaka ima neposreden finančni učinek v državi članici uvoza. |

4. | Blago, dobavljeno v namembno državo članico, je identično uvoženemu blagu. | ne (2/34) | da | ne (1/30) | da | da | da | da | ne (3/219) | Napaka ima neposreden finančni učinek v državi članici uvoza. |

5. | Uvoznik in dobavitelj blaga sta ista oseba (ki pa lahko imenuje davčnega zastopnika, ki deluje v njegovem imenu). | da | da | da | da | da | da | da | da | Napaka ima neposreden finančni učinek v državi članici uvoza. |

Št. | Druge vsebinske zahteve | BE | da | ES | FR | AT | SI | SE | Skupaj za vzorec | Preizkušanje podatkov |

6. | Določitev carinske vrednosti blaga in osnova DDV za obdavčitev sta pravilni. | ne (1/34) | da | da | da | da | ne (4/30) | ne (2/30) | ne (7/219) | Napaka ima potencialen finančni učinek v namembni državi članici. |

7. | Predloženo je bilo popolno rekapitulacijsko poročilo, vključno z dobavo znotraj Skupnosti ali prenosom po uvozu. | ne (8/34) | ne (2/30) | ne (16/30) | da | ne (28/30) | ne (13/30) | ne (3/30) | ne (70/219) | Napaka ima potencialen finančni učinek v namembni državi članici. |

--------------------------------------------------

PRILOGA V

POTRDITEV OBDAVČITVE Z DDV V NAMEMBNIH DRŽAVAH ČLANICAH

ZDRUŽENO PO DRŽAVI ČLANICI UVOZA

DDV obračunan? | BE | DK | ES | FR | AT | SI | SE | Skupaj |

Da | 18 | 19 | 28 | 25 | 14 | 24 | 27 | 155 |

Ne | 2 | 2 | 2 | 4 | 7 | 3 | 0 | 20 |

Brez odgovora | 8 | 9 | 0 | 6 | 9 | 3 | 3 | 38 |

Skupaj | 28 | 30 | 30 | 35 | 30 | 30 | 30 | 213 |

% odgovorov "da" | 90 % | 90 % | 93 % | 86 % | 67 % | 89 % | 100 % | 89 % |

% odgovorov "ne" | 10 % | 10 % | 7 % | 14 % | 33 % | 11 % | 0 % | 11 % |

ZDRUŽENO PO NAMEMBNI DRŽAVI ČLANICI

DDV obračunan? | BE | BG | CZ | DK | DE | IE | ES | FR | IT | LT | HU | MT | NL | RO | AT | PL | PT | SK | FI | SE | UK | Skupaj |

Da | 7 | 2 | 4 | 2 | 0 | 1 | 12 | 31 | 25 | 2 | 6 | 0 | 8 | 1 | 8 | 10 | 13 | 7 | 2 | 0 | 14 | 155 |

Ne | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 2 | 2 | 0 | 2 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 2 | 4 | 0 | 1 | 0 | 20 |

Brez odgovora | 0 | 0 | 0 | 0 | 34 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 38 |

Skupaj | 10 | 2 | 4 | 2 | 34 | 1 | 14 | 33 | 27 | 2 | 8 | 1 | 11 | 1 | 8 | 10 | 15 | 11 | 2 | 2 | 15 | 213 |

% odgovorov "da" | 70 % | 100 % | 100 % | 100 % | NR | 100 % | 86 % | 94 % | 93 % | 100 % | 75 % | 0 % | 89 % | 100 % | 100 % | 100 % | 87 % | 64 % | 100 % | 0 % | 100 % | 89 % |

% odgovorov "ne" | 30 % | 0 % | 0 % | 0 % | NR | 0 % | 14 % | 6 % | 7 % | 0 % | 25 % | 100 % | 11 % | 0 % | 0 % | 0 % | 13 % | 36 % | 0 % | 100 % | 0 % | 11 % |

--------------------------------------------------