[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 10. 1. 2007

SEC(2007) 7

DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE

Omejevanje globalnih podnebnih sprememb na 2 stopinji CelzijaPo t do leta 2020 in naprej

Povzetek presoje vpliva {COM(2007) 2 konč.}{SEC(2007) 8)

Uvod

V sporočilu iz leta 2005 „ Uspešen boj proti svetovnim podnebnim spremembam“ so opisani prihodnji izzivi pri reševanju globalnih podnebnih sprememb. Evropski Svet in Parlament sta potrdila cilj omejiti povečanje globalne povprečne temperature na 2 °C v primerjavi s predindustrijskimi ravnmi. Evropski Svet je poudaril, da je treba najti dodatne strategije, s katerimi bi bilo možno doseči potrebna zmanjšanja emisij, in spodbudil Evropsko komisijo, da poglobi svoje analize. To sporočilo je odgovor na to spodbudo.

Pregled napredka priporočil IZ SPOROčILA IZ LETA 2005

EU namerava doseči svoje kjotske cilje. Projekcije obstoječih politik za EU-15 kažejo, da bodo emisije toplogrednih plinov v letu 2010 samo 0,6 % pod ravnmi izhodiščnega leta, kar je znatno več kot skupni cilj zmanjšanja v višini 8 % za leti 2008–2012. Dodatni ukrepi lahko vrzel zapolnijo za več kot polovico, ostala prizadevanja pa bodo dosežena s kjotskimi mehanizmi in odstranjevanjem po ponorih. S tem je poudarjena pomembnost izvajanja vseh obstoječih in dodatnih ukrepov.

Druga faza Evropskega programa o podnebnih spremembah (ECCP) se je začela v oktobru leta 2005. Takrat je Evropska komisija pripravila predlog za vključitev letalskega prometa v sistem trgovanja z emisijami EU (EU ETS), leta 2007 pa bo predložila sporočilo o emisijah iz avtomobilov, predlog o zajemu in geološkem shranjevanju ogljika (CCS) ter Zeleno knjigo o prilagajanju. Pregled EU-ETS se je začel izvajati, Sedmi okvirni program za raziskave (20072013) pa je proračun za okolje, energijo in prevoz povečal na približno 8 milijard evrov.

Mednarodno sodelovanje je bilo okrepljeno. S ključnimi državami, kot so Kitajska, Indija in ZDA, potekajo redni politični dialogi. Tehnološko sodelovanje se je npr. na področju zajema in geološkega shranjevanja ogljika povečalo, Sedmi okvirni program pa bo to sodelovanje še bolj okrepil. Širi se tudi dostop do financiranja tehnologij z malo ogljika, na primer s Svetovnim skladom za energetsko učinkovitost in obnovljive vire.

Nedavna znanstvena dognanja o podnebnih spremembah

Nove raziskave potrjujejo, da se podnebje dejansko spreminja in da obstajajo znaki, da se spreminja pospešeno. Deset najtoplejših let smo zabeležili po letu 1990. Trenutne ravni metana in CO2 v ozračju v zadnjih 650 000 letih še nikoli niso bile tako visoke. Gladina morja se pospešeno dviguje. Prizadet bo velik del ekosistemski zmogljivosti, kot na primer zmanjšana pokritost z ledeniki in povečano zakisljevanje oceanov, kar lahko dramatično vpliva na okolje.

Zmanjšala se je negotovost glede vplivov podnebnih sprememb. Kritične ravni temperature, ki lahko sprožijo velike motnje, bodo na podlagi projekcij v tem stoletju verjetno dosežene in potrjujejo nujnost omejitve povečanja temperature za največ 2 °C. Nedavne študije kažejo na povečano tveganje, da bo cilj 2 °C presežen in da bodo ravni koncentracije toplogrednih plinov presegle 450 delcev na milijon volumna ekvivalenta CO2 (ppmv CO2 ekv.).

Stroški neukrepanja za Evropo

Zaradi pomanjkanja znanstvenih metod in podatkov celostna analiza stroškov neukrepanja še ni mogoča. Študija PESETA, ki se trenutno izvaja in ki jo usklajuje Skupno raziskovalno središče, bo zapolnila nekatere vrzeli v znanju v EU. Projekt zajema vplive na kmetijstvo, zdravje ljudi, turizem, rečna povodja in obalne sisteme.

Predhodni rezultati kažejo, da se bo pridelek žitaric v Južni Evropi zmanjšal, v Severni Evropi pa povečal. Učinki na zdravje vključujejo povečano smrtnost in obolelost (bolezni) zaradi visokih poletnih temperatur. Nasprotno velja za zimo. Predhodni rezultati tudi potrjujejo, da bi lahko brez aklimatizacije smrtnost zaradi vročine ob koncu stoletja preseglo smrtnost zaradi mrazu. Brez prilagoditev bo dviganje morske gladine v EU povzročilo zelo veliko škodo. Srednjeročno bodo prilagoditve stroške zmanjšale za do 50 %, dolgoročno pa za več kot 70 %. Rezultati kažejo prednosti zgodnjega prilagajanja z ukrepi, kot so gradnja jezov in ohranjanje plaž. Stroški bodo kljub temu precejšnji.

Predvideva se, da bodo izjemni vremenski pojavi, kot so velike poplave, pogostejši. Predhodni rezultati za dve rečni povodji omogočajo skladne ugotovitve. Ocenjena skupna škoda stoletne poplave povodja zgornje Donave se bo predvidoma povečala za do 40 % in za do 14 % za povodje reke Meuse. Predhodni rezultati tudi kažejo, da se bodo sredozemska območja, ki imajo odlične pogoje za turizem na plaži, pomaknila proti severu; spomladanski in jesenski pogoji v Sredozemlju pa se bodo izboljšali. Obseg vpliva bo odvisen od stopnje prilagoditve turistov na te spremembe in vremenske razmere.

Prednosti ukrepanja NA PODROčJU PODNEBJA ZA DRUGA PODROčJA POLITIKE

Kakovost zraka: Podnebne spremembe so močno povezane s politikami onesnaženosti zraka. Zmanjšanje emisij CO2 znatno zmanjša onesnaženost drugih onesnaževal zraka, zlasti žveplovega dioksida, trdnih delcev in dušikovih oksidov. Zmanjšanje emisij CO2 za skoraj 22 % v primerjavi z izhodiščnim letom 2020 zmanjšuje vpliv na zdravje ljudi in predvideva koristi v višini 27,8 do 48,1 milijarde evra ter znatno zmanjšanje stroškov drugih ciljev zmanjšanja onesnaženosti zraka. Podobni ali večji prihranki se pričakujejo v državah v razvoju.

Varnost energije: Nedavni razvoj dogodkov je ponazoril nihanje energetskega trga. G8 je pozval k ukrepanju proti podnebnim spremembam in k čisti energiji. Vlaganja v energetski sistem še nikoli niso bila tako velika. Po ocenah Mednarodne agencije za energijo bodo do leta 2030 znašala nekoliko več kot 20 bilijonov USD. S tem se odpirajo nove možnosti. Izbrati možnost z manj ogljika je ob zamenjavi ali širitvi obstoječe infrastrukture ceneje. Svetovna banka ocenjuje, da bi dodatna vlaganja, potrebna za proizvodnjo energije, ki bi znatno zmanjšala nastajanje ogljika v državah nečlanicah OECD, znašala do 25 milijard evrov na leto. Za nobeno tehnologijo, ki jio Mednarodna agencija za energijo opredeljuje kot tako, da bi lahko zmanjšala emisije, predvideni dodatni stroški vlaganja pri popolni uporabi ne presegajo 20 evrov na tono emisij CO2.

Tudi varnost energije v EU postaja velik problem. Po projekcijah modela PRIMES se bo uvoz nafte v letih 2000–2030 povečal za okoli 25 %, uvoz naravnega plina pa se bo več kot podvojil. Zelena knjiga z naslovom „ Evropska strategija za trajnostno, konkurenčno in varno energijo“, ki je bila predložena marca 2006, navaja tri politične možnosti, ki so pomembne za doseganje ciljev energetske varnosti in podnebnih sprememb: energetsko učinkovitost, obnovljivo energijo ter zajem in geološko shranjevanje ogljikovega dioksida (CCS). Predvideni vplivi povečane energetske učinkovitosti in uveljavitve obnovljivih virov so znatni, saj bi CO2 do leta 2020 zmanjšali za 21 % v primerjavi z letom 1990. Do leta 2020 bi tako uvoz nafte in plina zmanjšali za več kot 15 % v primerjavi z običajnim postopanjem. CCS predvideva še eno možnost za tehnologijo z manj ogljika. Predvidevanja globalnega modela POLES napovedujejo CCS pomembno vlogo pri vezavi približno 30 % emisij CO2 iz elektrarn na fosilno gorivo do leta 2030 v EU kot tudi globalno, kar bi povečalo energetsko varnost.

Zaposlovanje: Presoja vpliva Akcijskega načrta za biomaso ocenjuje, da bi lahko s tem načrtom v EU ustvarili 250 000 do 300 000 dodatnih delovnih mest. Tudi energija vetra je hitro rastoč sektor v Evropi, v katerem je na primer samo v Nemčiji, na Danskem in v Španiji zaposlenih že 120 000 ljudi. Evropska konfederacija sindikatov izvaja trenutno študijo o politikah podnebnih sprememb in zaposlovanju. Vmesni rezultati večine izvedenih študij kažejo, da lahko podnebne politike pozitivno vplivajo na zaposlovanje .

Rodovitnost tal: Organske snovi v prsti so pomembne za cikel ogljika. Prst je hkrati emisijski vir in pomembno skladišče ogljika. V Združenem kraljestvu so pred kratkim izmerili znatne izgube ogljika v prsti. Če se bodo te ugotovitve potrdile za vso EU, bi to pomenilo resen problem, ki bo zahteval dodatno ukrepanje. Negotovost je velika in potrebne so dodatne raziskave. Cilj Tematske strategije o varstvu tal je preprečiti izgubljanje organskih snovi v evropski prsti, prispevati k ohranjanju njene plodnosti in ohranjati ali povečati ravni ogljika v prsti.

Mednarodne strategije za doseganje ver JETNEGA ZMANJšANJA EMISIJ DO LETA 2050

Profili emisij

Nedavne raziskave potrjujejo, da obstaja s stabilizacijo na približno 450 ppmv CO2 ekvivalenta 50-odstotna možnost, da se doseže cilj 2 (C. Koncentracije toplogrednih plinov so se že približale vrednosti 430 ppmv in letno naraščajo za približno 2 ppmv. Za dosego cilja 2 °C je treba koncentracije toplogrednih plinov dolgoročno zmanjšati na 450 ppmv CO2 ekvivalenta, saj bo v naslednjih dveh ali treh desetletjih ta raven presežena. To je tako imenovani scenarij „preseganja“, podoben scenariju 500 ppmv CO2 ekvivalenta v Sternovem poročilu.

Evropska komisija je izvedla oceno vpliva za scenarij preseganja z globalnim modelom POLES (model delnega ravnotežja), modelom GEM E3 (model splošnega ravnotežja) in modelom DIMA (model gozdarstva). Scenarij „preseganja“ predvideva 50-odstotno možnost doseči cilj 2 °C, pri čemer morajo globalne emisije svoje najvišje vrednosti doseči med leti 2015 in 2020. Emisije zaradi spremenjene rabe zemljišč, pretežno zaradi krčenja gozdov, predstavljajo 20 % globalnih emisij. Do leta 2020 je treba ta trend obrniti. Emisije toplogrednih plinov iz drugih virov je treba do leta 2050 zmanjšati za približno 25 % v primerjavi z ravnmi iz leta 1990.

Do leta 2050 je bil uporabljen model POLES, ki je vključil tehnologije prihodnosti. Ocene stroškov so bile izdelane do leta 2030. Osnovni scenarij zajema nedavne višje ocene cen energije in EU-ETS z nižjo ceno 5 evrov/tono CO2. V scenariju z zmanjšanimi emisijami bodo najvišje vrednosti toplogrednih plinov dosežene do leta 2020 in se nato do leta 2050 zmanjšale za 25 % v primerjavi z letom 1990.

Politike energetske učinkovitosti se izvajajo v vseh državah. Usmerja jih zaskrbljenost zaradi cen energije. Razvite države se bodo verjetno obvezale do zmanjšanja emisij. Energetsko intenzivne industrije sodelujejo na vedno bolj povezanem globalnem trgu ogljika. Države v razvoju so na začetku izpostavljene nižjim cenah ogljika, ki spodbujajo omejen prodor cen ogljika na ravni družb prek inštrumentov, kot je mehanizem čistega razvoja (CDM). Do leta 2030 bodo razlike v ceni ogljika zaradi boljše sistemske ureditve v državah v razvoju majhne, razen v državah z nizkimi dohodki. Drugi sektorji ne sodelujejo v globalnem trgu ogljika, vendar sprejemajo razvite države politike s podobnimi učinki. V državah v razvoju se izvajajo le politike energetske učinkovitosti.

Napovedi emisij toplogrednih plinov

Po osnovnem scenariju se bodo globalne emisije toplogrednih plinov leta 2050 povečale za 86 % v primerjavi z letom 1990. V letu 2020 bodo emisije držav v razvoju presegle emisije razvitih držav.

Po scenariju zmanjšanja emisij bodo emisije razvitih držav leta 2020 že 18 % nižje od vrednosti iz leta 1990 in 32 % nižje od vrednosti iz leta 2030. V EU-25 b se bodo emisije leta 2020 zmanjšale za 21 % v primerjavi z ravnmi iz leta 1990 in leta 2030 za 36 %. Emisije držav v razvoju bodo najvišje vrednosti dosegle med leti 2020 in 2025. Do leta 2030 bodo globalne emisije le za 10 % presegle ravni iz leta 1990.

Tehnična izvedljivost

Energetski sistem je treba bistveno spremeniti.. Najpomembnejši ukrep je omejitev porabe energije z energetsko učinkovitostjo. Stanovanjski in terciarni sektorji največ privarčujejo in so dovzetni za standarde učinkovitosti. Tudi učinkovitost elektrarn na fosilno gorivo se je povečala kot posledica zamenjave konvencionalnih elektrarn na premog z bolj naprednimi tehnologijami. Do leta 2030 bo EU uvozila 60 % manj premoga in 20 % manj nafte in plina glede na osnovni scenarij.

Elektroenergetski sektor ostaja ključni sektor za zmanjšanje emisij . Obnovljivi viri (razen vodnih virov) se bodo med leti 2005 in 2050 povečali za 24-krat. CCS bo postal pomembna globalna prehodna tehnologija, čeprav se bo po napovedih uporaba premoga zmanjšala. Elektrarne na premog bodo nadomestile naprednejše tehnologije za premog. Premog bo še zlasti izpodrinil naravni plin, ki bo leta 2025 z 33 % dosegel najvišji delež v globalni proizvodnji električne energije. Jedrska energija bo svoj delež proizvodnje električne energije povečala, vendar bo v absolutnem merilu ostala blizu vrednosti osnovnega scenarija.

Stroški in trgovanje z emisijami

Po napovedih POLES bo globalna cena ogljika na tono CO2 do leta 2020 dosegla 37 evrov in 64 evrov do leta 2030. Kot posledica vlaganj v tehnologije z manj ogljika so stroški ocenjeni na manj kot 0,5 % globalnega letnega BDP do leta 2030. Cilji zmanjševanja za do 30 % do leta 2020 in 50 % do leta 2030 bi sprožili trgovanje z ogljikom in dosegli stroškovno učinkovito zmanjšanje emisij na svetovni ravni. Doseganje ciljev s trgovanjem, ki so si jih zastavile razvite države, zmanjša globalne stroške za tri četrtine.

Stroškov, ki so posledica dodatnih vlaganj v tehnologije z manj ogljika, se ne sme zamenjati z vplivi na gospodarsko rast. Za ocenitev vpliva na rast je bil uporabljen model GEM E3 za celotno gospodarstvo. S profilom emisij, združljivim s ciljem 2 ºC, se bo BDP v naslednjih 25 letih skoraj podvojil. Leta 2030 bo rast svetovnega BDP okoli 0,19 % nižja v primerjavi z osnovnim scenarijem na letni ravni. Vpliv na nacionalni BDP se bo spreminjal glede na dodelitev sredstev za obveznosti v zvezi z zmanjševanjem emisij. Sprememba BDP na letni ravni za območje EU je večja kot na svetovni ravni in se giblje okoli -0,19 % do leta 2020 do -0,24 % v letu 2030. BDP največjih držav v razvoju, ki se niso obvezale, da bodo zmanjšale emisije do leta 2020, se bo v primerjavi z osnovnim scenarijem nekoliko zmanjšal (v Braziliji in na Kitajskem za 0,06 % letno in v Indiji za 0,1 %) zaradi učinkov trgovanja.

Ocena kaže, da je zmanjšanje globalnih emisij na raven, ki dosega cilj 2 (C, izvedljivo ob razširitvi sodelovanja. Vse države morajo izboljšati svojo energetsko učinkovitost in zmanjšati emisije v prevoznem, stanovanjskem in terciarnem sektorju. Energetsko intenzivni sektorji, še zlasti elektroenergetski sektor, se morajo postopoma vključiti v globalni trg ogljika, s čimer se bo zagotovila stroškovna učinkovitost. Skupina razvitih držav si mora zadati za cilj znižanje za približno 30 % v letu 2020 v primerjavi z letom 1990, ta pa se mora povečati na 40–55 % do leta 2030 in zagotoviti polni dostop do globalnega trga ogljika. Taki cilji bodo pomenili notranje zmanjšanje emisij v razvitih državah za 20 % do leta 2020. Emisije držav v razvoju bodo najvišje vrednosti dosegle v letih 2020 in 2025 in se nato zmanjševale.

Zmanjševanje emisij v EU

Zmanjševanje emisij v EU bi koristilo energetski varnosti in onesnaženosti zraka ter spodbudilo konkurenčne tehnologije. Vpliv posameznih ciljev zmanjšanja v EU z 21 % in 31 % do leta 2020 je bil brez širšega sodelovanja ocenjen z modelom GEM-E3. Kljub pomembnemu političnemu sporočilu, ki bi ga izražal tak posamezni cilj, se bi globalne emisije zmanjšale le za manj kot 5 % v primerjavi z osnovnim scenarijem. Dostop do CDM, ki učinkuje kot „varnostni ventil“, bo treba zagotoviti tudi brez širšega sodelovanja. Brez dostopa do CDM bodo cene ogljika 8- do 11-krat višje. Z dostopom do CDM bo doseganje ciljev bistveno cenejše kot scenarij zmanjšanja brez globalnega sodelovanja.

Poln dostop do CDM bi povzročil omejeno notranje zmanjšanje z omejenimi spremljajočim koristmi, vendar bi bilo taka zmanjšanja in spremljajoče koristi mogoče doseči tudi s spremljajočimi energetskimi politikami EU.

Obrnitev trenda krčenja gozdov

Emisije zaradi krčenja gozdov bodo ključne pri izpolniti cilja 2 (C. Dinamični integrirani model gozdarjenja in nadomestne rabe zemljišč (DIMA) analizira vzroke za krčenje gozdov. Za to oceno vpliva je bila v model vključena finančna spodbuda na tono CO2, ki je podobna ceni, načrtovani v modelu POLES na regionalni ravni. Načrtovani vpliv je velik in kaže preobrat od neto vira do neto ponora do leta 2020. Obrniti trend na tak način bo velik izziv.

Za uvedbo finančnih spodbud, ki bi obrnile trend krčenja gozdov, je potrebna natančna analiza. Finančne spodbude v okviru modela DIMA za preprečitev krčenja gozdov bi lahko postale astronomske, če bi bile uvedene za vse še obstoječe gozdove. Sistem spodbud je zapleten zaradi številnih dejavnikov. Gozdovi se krčijo zaradi različnih razlogov. Njihovo upravljanje in lastništvo je raznoliko in pogosto nejasno. Nedavno poročilo Svetovne banke predlaga financiranje ogljika kot orodja, vendar pa izpostavlja tudi potrebo za druge ukrepe, kot so financiranje biološke raznovrstnosti, boljši nadzor in ocenjevanje, boljši zakonodajni predpisi o lastniških pravicah in boljši postopki načrtovanja, na primer pri gradnji cest.

Izkušnje z različnimi sistemi spodbud in drugimi pristopiso že zbrane, vendar pa jih je težko uveljaviti na mednarodni ravni. Eden od naslednjih korakov mora biti zbiranje praktičnih izkušenj s pomočjo poskusnih projektov.[pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic]