8.4

EESO želi poudariti morebiten prispevek nekaterih glavnih interesnih skupin: — Socialni dialog je pomembno orodje pri oblikovanju družbe znanja. Pomembno je vključiti MSP v dialog. Vseživljenjsko učenje, inovativnost in dodatna socialna zaščita je nekaj pomembnih vprašanj, ki jih je mogoče obravnavati v socialnem dialogu. — Socialni partnerji v številnih državah članicah so pomembno prispevali, zlasti s skupnimi izjavami in kolektivnimi pogodbami o vseživljenjskem učenju. Vseeno pa še zdaleč niso vsi delavci vključeni v takšne skupne sporazume. Čeprav se ukrepi po naravi zelo razlikujejo, imajo nekaj skupnega, na primer pravico vseh delavcev, da sodelujejo pri nadaljnjem usposabljanju, oblikovanje shem poklicnega razvoja in okvire za oceno usposobljenosti. Oceniti je treba, kako na nacionalni ravni poteka izvajanje okvirnega sporazuma med evropskimi socialnimi partnerji, ki je bil sklenjen v letu 2002. — Kolektivna pogodba lahko popravi tržne nepopolnosti podjetij, ki ne vlagajo dovolj v usposabljanje (14). S sektorskimi in državnimi kolektivnimi pogodbami se vzpostavijo enotni konkurenčni pogoji delovanja, ki podjetjem omogočijo, da povečajo naložbe tudi v usposabljanje nižje usposobljenih delavcev. Dostop do vseživljenjskega učenja se je izboljšal tako, da je financiranje naložb v človeške vire postalo obojestransko. — Podjetja so ključni akterji pri ustvarjanju več in boljših delovnih mest v skupnem evropskem prostoru znanja. S strateškimi naložbami v ustvarjanje in uporabo znanja morajo predvideti in upravljati spremembe ter javno poročati o svojih ukrepih na področju vseživljenjskega učenja, inovativnosti in raziskav ter tudi na področju prestrukturiranja kot dela socialne odgovornosti podjetij. — Finančne ustanove in ustanove s tveganim kapitalom lahko dobavljajo zasebni lastniški kapital in tvegani kapital ter sklade za inovativna podjetja, zlasti MSP, in lahko skupaj z javnimi oblastmi oblikujejo celostne pakete pomoči. Uporabiti morajo nove pomoči, ki jih ponujata Program za konkurenčnost in inovativnost (PKI) (15) in Evropski investicijski sklad (EIS) ter najti nove finančne rešitve. — Organizacije socialnega gospodarstva, ki temeljijo na solidarnosti, lahko spodbujajo ekonomske in socialne inovacije za ustvarjanje delovnih mest in boj proti socialni izključenosti, tako da se vključijo prikrajšane skupine. — Neformalne izobraževalne organizacije zunaj javnega izobraževalnega sistema — na primer tiste, ki jih upravljajo socialni partnerji ali združenja — so se izkazale za zelo učinkovite pri oskrbovanju in prilagajanju struktur in metod vseživljenjskega učenja, da bi vsem družbenim skupinam omogočili sodelovanje v družbi znanja. — Potrošniki lahko podpirajo in spodbujajo inovacije in tehnologije, katerih namen je izboljšati kakovost življenja, ob upoštevanju socialnih in etičnih posledic. — Mladi lahko v veliki meri prispevajo, ker so dovzetni za novo znanje in tehnologije. V lizbonski strategiji lahko prispevajo na podlagi Pakta za mlade (16). Pomembna področja ukrepanja so ustvarjanje zaposlitvenih možnosti za študente v visokem šolstvu in ukrepi za zmanjšanje zgodnjega osipa na šolah. — Pripadniki svobodnih poklicev in samozaposleni tudi imajo svojo vlogo v družbi znanja, in sicer uvajanje usposobljenosti za dostop in vseživljenjsko učenje za svoja delovna področja. — Univerze in ustanove visokošolskega izobraževanja morajo dejavno sodelovati, ker so ključne institucije za napredek pri uresničevanju družbe znanja. Pomembno je spodbuditi sodelovanje med industrijo in akademskim svetom za prenos rezultatov izvedenih raziskav in tudi za spodbujanje nadnacionalne mobilnosti študentov. — Raziskovalna skupnost lahko skupaj z državami članicami poveča vrednost raziskovanja kot poklicne dejavnosti in vključi raziskovalce v sodelovanje preko državnih meja v skladu z Evropsko listino za raziskovalce in kodeksom ravnanja pri njihovem zaposlovanju ter s tem poveča privlačnost poklicev raziskovalcev.