(4)Ob upoštevanju hitro spreminjajočih se gospodarskih in geopolitičnih razmer evropski semester v letu 2022 nadaljuje usklajevanje širših smernic ekonomskih politik in politik zaposlovanja, hkrati pa se razvija v skladu z zahtevami glede izvajanja mehanizma za okrevanje in odpornost, kot je opisano v letnem pregledu trajnostne rasti 2022. Izvajanje sprejetih načrtov za okrevanje in odpornost je bistveno za doseganje prednostnih nalog politik v okviru evropskega semestra, saj načrti obravnavajo vsa zadevna specifična priporočila za države, izdana v ciklih semestra leta 2019 in 2020, ali pomemben del njih. Specifična priporočila za države iz let 2019 in 2020 ostajajo enako relevantna tudi za načrte za okrevanje in odpornost, kot so bili dopolnjeni, posodobljeni ali spremenjeni v skladu s členi 14, 18 in 21 Uredbe (EU) 2021/241, poleg morebitnih specifičnih priporočil za države, izdanih do datuma predložitve spremenjenega načrta.

(3)Ruska invazija na Ukrajino, ki je sledila globalni pandemiji, je bistveno spremenila geopolitične in gospodarske razmere. Vpliv invazije na gospodarstva držav članic je na primer opazen v višjih cenah energentov in hrane ter slabših obetih za rast. Višje cene energentov bremenijo zlasti najranljivejša gospodinjstva, ki se soočajo z energetsko revščino ali jim ta grozi. EU je tudi priča doslej največjemu pritoku ljudi, ki bežijo iz Ukrajine. V zvezi s tem je bila 4. marca 2022 prvič uporabljena direktiva o začasni zaščiti, s katero sta bila razseljenim osebam iz Ukrajine dodeljena pravica do zakonitega prebivanja v EU ter dostop do izobraževanja in usposabljanja, trga dela, zdravstvenega varstva, stanovanj in socialnega varstva.

(2)Komisija je 24. novembra 2021 sprejela letni pregled trajnostne rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2022. Ustrezno je upoštevala ponovno potrjeno skupno zavezo, sprejeto na socialnem vrhu v Portu maja 2021, da se nadalje izvaja evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je 25. marca 2022 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda trajnostne rasti za leto 2022. Komisija je 24. novembra 2021 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Nizozemsko opredelila kot eno od držav članic, za katere bo potreben poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja, ki ga je Svet sprejel 5. aprila 2022, ter predlog skupnega poročila o zaposlovanju za leto 2022, v katerem je analizirano izvajanje smernic za zaposlovanje in načel evropskega stebra socialnih pravic ter ki ga je Svet sprejel 14. marca 2022.

(1)Uredba (EU) 2021/241 Evropskega parlamenta in Sveta, s katero je bil vzpostavljen mehanizem za okrevanje in odpornost, je začela veljati 19. februarja 2021. Mehanizem za okrevanje in odpornost zagotavlja finančno podporo za izvajanje reform in naložb s pomočjo fiskalne spodbude, ki jo financira Unija. Prispeva h gospodarskemu okrevanju ter izvajanju trajnostnih reform in naložb, ki spodbujajo rast, zlasti za spodbujanje zelenega in digitalnega prehoda, hkrati pa krepi odpornost in potencialno rast gospodarstev držav članic. Poleg tega pomaga krepiti vzdržne javne finance ter srednje- in dolgoročno prispeva k spodbujanju rasti in ustvarjanju delovnih mest. V skladu s členom 11(2) Uredbe (EU) 2021/241 [je bil] najvišji finančni prispevek na državo članico v okviru mehanizma za okrevanje in odpornost posodobljen [XX] junija 2022.

ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij in zlasti člena 6(1) Uredbe,

(5)Splošna odstopna klavzula se uporablja od marca 2020. Komisija je v svojem sporočilu z dne 3. marca 2021 navedla svoje mnenje, da bi morala biti odločitev o deaktivaciji ali nadaljnji uporabi splošne odstopne klavzule sprejeta na podlagi celovite ocene stanja gospodarstva, pri čemer bi bila raven gospodarske aktivnosti v EU ali euroobmočju v primerjavi z ravnmi pred krizo (konec leta 2019) ključno kvantitativno merilo. Večja negotovost in močna negativna tveganja za gospodarske obete zaradi vojne v Evropi, rekordna povišanja cen energentov in nenehne motnje v dobavni verigi upravičujejo podaljšanje splošne odstopne klavzule Pakta za stabilnost in rast do leta 2023.

(6)V skladu s pristopom iz mnenja Sveta z dne 18. junija 2021 o programu stabilnosti za leto 2021 se fiskalna naravnanost trenutno najbolje meri kot sprememba primarnih odhodkov (brez diskrecijskih ukrepov na strani prihodkov), razen začasnih nujnih ukrepov, povezanih s krizo zaradi COVID-19, vendar vključno z odhodki, ki se financirajo z nepovratno podporo (nepovratnimi sredstvi) iz mehanizma za okrevanje in odpornost ter drugimi sredstvi EU, glede na srednjeročno potencialno rast. Poleg upoštevanja splošne fiskalne naravnanosti se za oceno, ali je nacionalna fiskalna politika preudarna ter ali njena struktura podpira trajnostno okrevanje v skladu z zelenim in digitalnim prehodom, pozornost namenja tudi razvoju nacionalno financiranih tekočih primarnih odhodkov (brez diskrecijskih ukrepov na strani prihodkov in začasnih nujnih ukrepov, povezanih s krizo zaradi COVID-19) in naložb.

(7)Komisija je 2. marca 2022 sprejela sporočilo, ki zagotavlja široke smernice za fiskalno politiko v letu 2023, da bi podprla pripravo programov stabilnosti in konvergenčnih programov držav članic ter s tem okrepila usklajevanje politik. Navedla je, da se na podlagi makroekonomskih obetov iz zimske napovedi iz leta 2022 prehod s spodbujevalne skupne fiskalne naravnanosti v obdobju 2020–2022 na večinoma nevtralno skupno fiskalno naravnanost v letu 2023 zdi ustrezen, hkrati pa se je pripravljena odzvati na spreminjajoče se gospodarske razmere. Napovedala je, da bi se morala fiskalna priporočila za leto 2023 še naprej razlikovati med državami članicami in upoštevati morebitne učinke čezmejnega prelivanja. Komisija je države članice pozvala, naj upoštevajo smernice v svojih programih stabilnosti in konvergenčnih programih. Zavezala se je, da bo pozorno spremljala gospodarska gibanja in prilagodila svoje smernice za politiko po potrebi oziroma najpozneje v okviru pomladanskega semestrskega svežnja konec maja 2022.

(8)Kar zadeva fiskalne smernice, zagotovljene 2. marca 2022, fiskalna priporočila za leto 2023 upoštevajo slabše gospodarske obete, večjo negotovost, nadaljnja negativna tveganja in višjo inflacijo v primerjavi z zimsko napovedjo. Glede na navedeno je treba s fiskalnim odzivom povečati javne naložbe za zeleni in digitalni prehod ter energetsko varnost in ohraniti kupno moč najranljivejših gospodinjstev, da bi ublažili vpliv dviga cen energentov in pomagali omejiti inflacijske pritiske zaradi drugih učinkov s ciljno usmerjenimi in začasnimi ukrepi; fiskalna politika mora ostati prožna, da se prilagodi hitro spreminjajočim se okoliščinam, in se med državami razlikovati glede na njihov fiskalni in gospodarski položaj, tudi glede izpostavljenosti krizi in dotoku razseljenih oseb iz Ukrajine.

(9)Nizozemska je 29. aprila 2022 v skladu s členom 4 Uredbe (ES) št. 1466/97 predložila program stabilnosti za leto 2022, ni pa še predložila nacionalnega reformnega programa, saj bo vključen v načrt za okrevanje in odpornost.

(10)Komisija je 23. maja 2022 objavila poročilo o državi za Nizozemsko za leto 2022. V njem je bil ocenjen napredek Nizozemske pri obravnavanju zadevnih specifičnih priporočil, ki jih je Svet sprejel v letih 2019, 2020 in 2021, ter novih in nastajajočih izzivov, vključno s tistimi, ki izhajajo iz ruske invazije na Ukrajino. V njem je bil ocenjen tudi napredek Nizozemske pri izvajanju evropskega stebra socialnih pravic, doseganju krovnih ciljev EU glede zaposlovanja, znanj in spretnosti ter zmanjševanja revščine kot tudi napredek pri doseganju ciljev trajnostnega razvoja ZN.

(11)Komisija je za Nizozemsko opravila poglobljeni pregled v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011 in rezultate objavila 23. maja 2022. Ugotovila je, da na Nizozemskem obstajajo makroekonomska neravnotežja. Ranljivosti so povezane zlasti z visokim zasebnim dolgom in velikim presežkom na tekočem računu, ki imata čezmejni pomen.

(12)Svet je 20. julija 2020 Nizozemski priporočil, naj v letih 2020 in 2021 v skladu s splošno odstopno klavzulo sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo. Prav tako ji je priporočil, naj, kadar gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb. Na podlagi podatkov, ki jih je potrdil Eurostat, se je v letu 2021 primanjkljaj sektorja država Nizozemske zmanjšal s 3,7 % BDP v letu 2020 na 2,5 % BDP v letu 2021. Odziv fiskalne politike na Nizozemskem je podprl okrevanje gospodarstva v letu 2021, začasni nujni podporni ukrepi pa so znašali 3,3 % BDP tako v letu 2020 kot tudi v letu 2021. Ukrepi, ki jih je Nizozemska sprejela v letu 2021, so v skladu s priporočilom Sveta z dne 20. julija 2020. Diskrecijski proračunski ukrepi, ki jih je vlada sprejela v letih 2020 in 2021, so bili začasni ali so jih spremljali izravnalni ukrepi. Na podlagi podatkov, ki jih je potrdil Eurostat, je dolg sektorja država v letu 2021 znašal 52,1 % BDP.

(13)Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske projekcije v programu stabilnosti za leto 2022, je realističen. Vlada napoveduje, da bo realni BDP v letu 2022 zrasel za 3,6 %, v letu 2023 pa za 1,7 %. V pomladanski napovedi Komisije iz leta 2022 je predvidena podobna realna rast BDP, in sicer za 3,3 % v letu 2022 in za 1,6 % v letu 2023. Vlada v programu stabilnosti za leto 2022 pričakuje, da bo nominalni primanjkljaj v letu 2022 ostal pri 2,5 % BDP in se v letu 2023 zmanjšal na 2,3 %. V skladu s programom naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP v letu 2022 zmanjšal na 53,1 %, v letu 2023 pa na 52,7 %. Na podlagi ukrepov politike, znanih na presečni datum napovedi, pomladanska napoved Komisije iz leta 2022 za leti 2022 in 2023 predvideva javnofinančni primanjkljaj v višini 2,7 % BDP oziroma 2,1 % BDP. To je višje od primanjkljaja, napovedanega za leto 2022 v programu stabilnosti za leto 2022, predvsem ker program le delno vključuje ukrepe, sprejete v odziv na visoke cene energentov, in nekoliko nižje za leto 2023, predvsem zaradi nižje ravni bruto investicij v osnovna sredstva in drugih odhodkov, ki jih pričakuje Komisija. Pomladanska napoved Komisije iz leta 2022 predvideva nižji dolg sektorja država kot odstotek BDP, in sicer v višini 51,4 % BDP v letu 2022 in 50,9 % BDP v letu 2023. Razlika je posledica drugačne napovedi za nominalni BDP.

Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2022 je srednjeročna (10-letna povprečna) potencialna rast BDP ocenjena na 1,5 %.

(14)Vlada je v letu 2022 postopno odpravila večino ukrepov, sprejetih v odziv na krizo zaradi COVID-19, tako da naj bi se začasni nujni podporni ukrepi zmanjšali s 3,4 % BDP v letu 2021 na 0,9 % BDP v letu 2022. Na javnofinančni primanjkljaj vplivajo ukrepi, sprejeti za ublažitev gospodarskega in socialnega učinka zvišanja cen energentov, ki so v pomladanski napovedi Komisije iz leta 2022 ocenjeni na 0,7 % BDP v letu 2022 in postopno odpravljeni v letu 2023. Ti ukrepi vključujejo predvsem socialne transferje revnejšim gospodinjstvom in znižanja posrednih davkov na porabo energije. Ti ukrepi so bili napovedani kot začasni. Če pa bi cene energentov ostale visoke tudi v letu 2023, bi se lahko nekateri od teh ukrepov nadaljevali. Eden od teh ukrepov ni ciljno usmerjen, zlasti znižanje posrednih davkov na porabo energije. Na javnofinančni primanjkljaj vplivajo tudi stroški zagotavljanja začasne zaščite razseljenim osebam iz Ukrajine, ki naj bi po pomladanski napovedi Komisije iz leta 2022 znašali 0,1 % BDP tako v letu 2022 kot tudi v letu 2023, ter stroški odhodkov za obrambo, ki so se povečali za 0,1 % BDP v letu 2023.

(15)Svet je 18. junija 2021 Nizozemski priporočil, naj si v letu 2022 prizadeva za spodbujevalno fiskalno naravnanost, vključno s spodbudo, ki jo zagotavlja mehanizem za okrevanje in odpornost, in ohrani nacionalno financirane naložbe. Prav tako ji je priporočil, naj, kadar gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalno politiko, namenjeno doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju srednjeročne vzdržnosti javnih financ, hkrati pa okrepi naložbe za povečanje potenciala rasti.

(16)V letu 2022 naj bi bila glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2022 in vključno z informacijami iz programa stabilnosti Nizozemske za leto 2022 fiskalna naravnanost spodbujevalna v višini –2,6 % BDP, kot je priporočil Svet. Pozitivni prispevek odhodkov, ki se financirajo z nepovratnimi sredstvi iz mehanizma za okrevanje in odpornost ter drugimi sredstvi EU, h gospodarski aktivnosti naj bi v primerjavi z letom 2021 ostal stabilen. Nacionalno financirane naložbe naj bi v letu 2022 imele nevtralen učinek na fiskalno naravnanost v višini 0,0 odstotne točke. Zato namerava Nizozemska ohraniti nacionalno financirane naložbe, kot je priporočil Svet. Hkrati naj bi imela rast nacionalno financiranih tekočih primarnih odhodkov (brez novih ukrepov na strani prihodkov) v letu 2022 ekspanziven učinek na splošno fiskalno naravnanost v višini 2,0 odstotne točke. Ta znaten ekspanziven učinek vključuje dodaten učinek ukrepov za obravnavanje gospodarskega in socialnega učinka zvišanja cen energentov (0,7 % BDP) ter stroškov zagotavljanja začasne zaščite razseljenim osebam iz Ukrajine (0,1 % BDP), medtem ko naj bi k rasti neto tekočih odhodkov med drugim prispevali tudi dodatni podnebni ukrepi (za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov in spodbujanje trajnostne energije) v višini 0,2 % BDP in ukrepi na področju izobraževanja (preusposabljanje, usposabljanje učiteljev) v višini 0,3 % BDP.

(17)V letu 2023 naj bi fiskalna naravnanost v pomladanski napovedi Komisije iz leta 2022 ob nespremenjeni politiki znašala +0,5 % BDP. Pozitivni prispevek odhodkov, ki se financirajo z nepovratnimi sredstvi iz mehanizma za okrevanje in odpornost ter drugimi sredstvi EU, h gospodarski aktivnosti naj bi v primerjavi z letom 2022 ostal nespremenjen. Nacionalno financirane naložbe naj bi v letu 2023 imele ekspanziven učinek na fiskalno naravnanost v višini 0,1 odstotne točke. Hkrati naj bi imela rast nacionalno financiranih tekočih primarnih odhodkov (brez novih ukrepov na strani prihodkov) v letu 2023 restriktiven učinek na splošno fiskalno naravnanost v višini 1,0 odstotne točke. To vključuje učinek postopne odprave ukrepov za obravnavanje višjih cen energentov (0,7 % BDP).

(18)V skladu s programom stabilnosti za leto 2022 naj bi se primanjkljaj sektorja država postopno zmanjšal na 2,5 % BDP v letu 2024 in se povečal na 2,9 % do leta 2025. Za primanjkljaj sektorja država se tako načrtuje, da bo v obdobju, ki ga zajema program, ostal pod 3 % BDP. Te projekcije predvidevajo nekatere dodatne ukrepe za konsolidacijo javnih financ, ki še niso določeni. V skladu s programom naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP do leta 2025 povečal, in sicer na 53,1 % v letu 2024 in na 54,4 % v letu 2025. Na podlagi analize Komisije se zdi, da so tveganja za vzdržnost dolga v srednjeročnem obdobju srednje visoka.

(19)Izkrivljanja na trgu stanovanjskih nepremičnin prispevajo k hitremu naraščanju cen stanovanj in visoki zadolženosti gospodinjstev, zaradi česar so gospodinjstva občutljiva na gospodarske šoke. Rast cen stanovanj se je v letu 2021 zelo povečala, pri čemer je letna stopnja rasti znašala 15 %, na trgu stanovanjskih nepremičnin pa so vse pogostejši tudi znaki precenjenosti, kar povečuje tveganja in ranljivosti. Medtem ko se davčna olajšava za hipotekarne obresti postopoma znižuje, je znižanje le delno, davčna olajšava za hipotekarna plačila pa ostaja velikodušna. Skupaj z razmeroma visokimi omejitvami izposojanja (razmerje med vrednostjo kredita in vrednostjo zastavljenih nepremičnin) to še naprej prispeva k močnim davčnim spodbudam za zadolževanje gospodinjstev. Hkrati je trg zasebnih najemnih stanovanj še vedno majhen in premalo razvit. Pomanjkanje dobro delujočega srednjega segmenta na najemniškem trgu gospodinjstva bolj spodbuja k nakupu kot najemu, to pa povzroča visoko razmerje med dolgom in dohodkom ter finančno ranljivost. K izkrivljanjem na trgu stanovanjskih nepremičnin prispeva tudi togost na strani ponudbe. Razmeroma neprožna ponudba stanovanj povečuje tveganje, da bodo politike, ki naj bi povečale cenovno dostopnost stanovanj, na koncu spodbudile povpraševanje ter posledično še povišale cene stanovanj in s tem ogrozile svoj prvotni cilj.

(20)Medtem ko pokojninski sistem deluje dobro, kar zadeva ustreznost pokojnin in vzdržnost javnih financ, je poklicni pokojninski sistem (drugi steber) pomanjkljiv v smislu medgeneracijske pravičnosti, preglednosti pokojninskih pravic in prožnosti. Pokojninski prispevki drugega stebra so visoki, pri čemer bi lahko bile potrebne velike prilagoditve prispevkov, da bi se absorbirala neravnotežja v bilancah stanja pokojninskih skladov. K presežku na tekočem računu prispevajo tudi veliki obvezni prihranki. Z reformo pokojninskega sistema bi lahko pokojninski skladi postali odpornejši na šoke. Po okvirnem sporazumu o splošnih načelih pokojninske reforme iz leta 2019 so se vlada in socialni partnerji junija 2020 dogovorili o novi pogodbeni strukturi za drugi steber. Na splošno je cilj načrtovane reforme odpraviti ključne ranljivosti pokojninskega sistema. Nizozemski parlament naj bi v letu 2022 razpravljal o zakonodajnih ukrepih za izvajanje dogovorjene pokojninske reforme in jih tudi sprejel. Nato bo glavni izziv celovito izvajanje reforme, kar bo treba skrbno spremljati.

(21)Nizozemska je programske dokumente kohezijske politike predložila 22. decembra 2021, 23. decembra 2021 in 22. marca 2022. V skladu z Uredbo (EU) 2021/1060 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. junija 2021 bo Nizozemska pri načrtovanju programov skladov kohezijske politike za obdobje 2021–2027 upoštevala zadevna specifična priporočila. To je predpogoj za izboljšanje učinkovitosti in povečanje dodane vrednosti finančne podpore, prejete iz skladov kohezijske politike, ob hkratnem spodbujanju usklajevanja, dopolnjevanja in skladnosti med temi skladi ter drugimi instrumenti in skladi Unije. Uspešno izvajanje programov kohezijske politike je odvisno tudi od odprave ozkih grl za naložbe v podporo zelenemu in digitalnemu prehodu ter uravnoteženemu teritorialnemu razvoju.

(22)Delež prožnih zaposlitev ostaja visok in predstavlja pomemben delež nizozemskega trga dela. To kaže na vse večje tveganje segmentacije trga dela. Na uporabo teh vrst zaposlitve v veliki meri vplivajo institucionalni dejavniki in odločitve nacionalne politike, kot so razlike v davčni obravnavi (za samozaposlene brez zaposlenih), socialnem zavarovanju in predpisih o zaščiti delavcev. Ta različna gonila in institucionalni dejavniki ustvarjajo velike finančne spodbude/odvračilne učinke, pri čemer izkrivljanja še posebej vplivajo na ljudi na obrobju trga dela. Pandemija COVID-19 je izpostavila tudi tveganja segmentiranega trga dela, neugodne zaposlitvene in socialne razmere nekaterih skupin ter znatne izzive v smislu dostopa do ustrezne socialne zaščite za samozaposlene, ki so pogosteje premalo zavarovani za primer bolezni, invalidnosti, brezposelnosti in starosti. Poleg tega bi lahko nadaljnji ukrepi za pojasnitev kvalifikacije delovnega razmerja samozaposlenih in izvrševanje veljavnih pravil prispevali k zmanjšanju navideznih samozaposlitev.

(23)Pomanjkanje delovne sile se je še povečalo in je postalo bolj splošno v različnih sektorjih v skladu s splošnim gospodarskim okrevanjem in povečanjem povpraševanja po delovni sili. Napovedi za trg dela kažejo, da bo trg dela v prihodnosti še naprej tesen, zlasti kar zadeva izobraževanje, zdravstveno varstvo, tehnična delovna mesta in sektor IKT. Kratkoročno je pomanjkanje zelo veliko tudi v gradbeništvu. Obstaja tveganje, da bo tesen trg dela oviral velike naložbe, ki so potrebne v okviru zelenega in digitalnega prehoda. Hkrati je delovna sila neizkoriščena ali premalo izkoriščena, zlasti glede na nižjo stopnjo delovne aktivnosti oseb z migrantskim ozadjem in visok delež zaposlitev za krajši delovni čas. Spodbujanje povečanja števila delovnih ur delavcev s krajšim delovnim časom, med katerimi je veliko žensk (s krajšim delovnim časom je v letu 2021 delalo 62,5 % zaposlenih žensk), bi lahko dodatno zmanjšalo obstoječe pomanjkanje na trgu dela ter povprečno plačilno in pokojninsko vrzel po spolu. Aktiviranje ter izpopolnjevanje ali preusposabljanje neaktivnih (torej tistih, ki niso zaposleni in ne iščejo zaposlitve), dolgotrajno brezposelnih in tistih na obrobju trga dela s ciljno usmerjenimi in prilagojenimi ukrepi bi lahko prispevalo k zmanjšanju pomanjkanja delovne sile, znanj in spretnosti, hkrati pa spodbujalo enake možnosti in dejavno vključevanje.