P9_TA(2021)0385

Pošteni delovni pogoji, pravice in socialna zaščita za platformne delavce – nove oblike zaposlovanja, povezane z digitalnim razvojem

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 16. septembra 2021 o poštenih delovnih pogojih, pravicah in socialni zaščiti za platformne delavce – nove oblike zaposlovanja, povezane z digitalnim razvojem (2019/2186(INI))

(2022/C 117/06)

Evropski parlament,

— ob upoštevanju Uredbe (EU) 2019/1150 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2019 o spodbujanju pravičnosti in preglednosti za poslovne uporabnike spletnih posredniških storitev (1),

— ob upoštevanju Direktive (EU) 2019/1152 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2019 o preglednih in predvidljivih delovnih pogojih v Evropski uniji (2),

— ob upoštevanju Direktive (EU) 2019/770 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2019 o nekaterih vidikih pogodb o dobavi digitalne vsebine in digitalnih storitev (3),

— ob upoštevanju Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (4),

— ob upoštevanju evropskega stebra socialnih pravic,

— ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 8. novembra 2019 o dostopu delavcev in samozaposlenih oseb do socialne zaščite (5),

— ob upoštevanju sklepov Sveta z dne 24. oktobra 2019 o prihodnosti dela: Evropska unija podpira deklaracijo ob stoletnici Mednarodne organizacije dela (MOD) (6),

— ob upoštevanju sklepov Sveta z dne 13. junija 2019 o spreminjajočem se svetu dela: preudarki o novih oblikah dela ter posledicah za varnost in zdravje pri delu (7),

— ob upoštevanju predloga Komisije z dne 15. decembra 2020 za uredbo Evropskega parlamenta in Sveta o enotnem trgu digitalnih storitev (akt o digitalnih storitvah) in spremembi Direktive 2000/31/ES (COM(2020)0825),

— ob upoštevanju predloga Komisije z dne 15. decembra 2020 za uredbo Evropskega parlamenta in Sveta o tekmovalnih in pravičnih trgih v digitalnem sektorju (akt o digitalnih trgih) (COM(2020)0842),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 4. marca 2021 z naslovom Akcijski načrt za evropski steber socialnih pravic (COM(2021)0102),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 19. februarja 2020 z naslovom Evropska strategija za podatke (COM(2020)0066),

— ob upoštevanju Bele knjige Evropske komisije o umetni inteligenci – evropski pristop k odličnosti in zaupanju z dne 19. februarja 2020 (COM(2020)0065),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 14. januarja 2020 z naslovom Močna socialna Evropa za pravičen prehod (COM(2020)0014),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 2. junija 2016 z naslovom Evropska agenda za sodelovalno gospodarstvo (COM(2016)0356),

— ob upoštevanju posvetovalnega dokumenta Komisije z dne 24. februarja 2021 z naslovom „First phase consultation of social partners under Article 154 TFEU on possible action addressing the challenges related to working conditions in platform work“ (Prva faza posvetovanja s socialnimi partnerji v skladu s členom 154 PDEU o možnih ukrepih za reševanje izzivov, povezanih z delovnimi pogoji pri platformnem delu) (C(2021)1127),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 21. januarja 2021 s priporočili Komisiji o pravici do odklopa (8),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 17. decembra 2020 o močni socialni Evropi za pravičen prehod (9),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 22. oktobra 2020 o politiki zaposlovanja in socialni politiki v euroobmočju leta 2020 (10),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 20. oktobra 2020 s priporočili Komisiji o okviru za etične vidike umetne inteligence, robotike in sorodne tehnologije (11),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 20. oktobra 2020 s priporočili Komisiji o aktu o digitalnih storitvah: izboljšanje delovanja enotnega trga (12),

— ob upoštevanju svojega stališča z dne 10. julija 2020 o predlogu sklepa Sveta o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (13),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 10. oktobra 2019 o politiki zaposlovanja in socialni politiki v euroobmočju (14),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 19. januarja 2017 o evropskem stebru socialnih pravic (15),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 15. junija 2017 o Evropski agendi za sodelovalno gospodarstvo (16),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 15. junija 2017 o spletnih platformah in enotnem digitalnem trgu (17),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 4. julija 2017 o delovnih pogojih in prekarni zaposlitvi (18),

— ob upoštevanju poslanice komisarja Nicolasa Schmita z dne 10. septembra 2019 in delovnega programa Komisije za leto 2021,

— ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora z dne 18. septembra 2020 z naslovom Pošteni delovni pogoji v platformnem gospodarstvu,

— ob upoštevanju mnenja Evropskega odbora regij z dne 5. decembra 2019 z naslovom Evropski okvir za regulativne odzive v zvezi s sodelovalnim gospodarstvom,

— ob upoštevanju okvirnega sporazuma evropskih socialnih partnerjev o digitalizaciji iz junija 2020 (19),

— ob upoštevanju priporočila Mednarodne organizacije dela št. 198 o delovnih razmerjih,

— ob upoštevanju študije Komisije z dne 13. marca 2020 z naslovom „Study to gather evidence on the working conditions of platform workers“ (Študija za zbiranje dokazov o delovnih pogojih platformnih delavcev),

— ob upoštevanju poročila Skupnega raziskovalnega središča Komisije z naslovom „The changing nature of work and skills in the digital age“ (Spreminjajoča se narava dela in spretnosti v digitalni dobi),

— ob upoštevanju poročila Skupnega raziskovalnega središča Komisije z naslovom „Platform Workers in Europe“ (Platformni delavci v Evropi),

— ob upoštevanju študije z naslovom „The platform economy and precarious work“ (Platformno gospodarstvo in prekarno delo), ki jo je generalni direktorat Evropskega parlamenta za notranjo politiko objavil 11. septembra 2020 (20),

— ob upoštevanju študije z naslovom „The Social Protection of Workers in the Platform Economy“ (Socialna zaščita delavcev v platformnem gospodarstvu), ki jo je generalni direktorat Evropskega parlamenta za notranjo politiko objavil 7. decembra 2017 (21),

— ob upoštevanju poročila Cedefopa z dne 24. septembra 2020 z naslovom „Developing and matching skills in the online platform economy“ (Razvoj in usklajevanje znanj in spretnosti v platformnem gospodarstvu),

— ob upoštevanju informativnega poročila Cedefopa z dne 30. julija 2020 z naslovom „Online Work and learning in the coronavirus era“ (Spletno delo in učenje v času koronavirusa),

— ob upoštevanju študije Eurofounda z dne 24. septembra 2018 z naslovom „Employment and working conditions of selected types of platform work“ (Zaposlovanje in delovni pogoji izbranih vrst platformnega dela),

— ob upoštevanju poročila o politikah Eurofounda z dne 23. septembra 2019 z naslovom „Platform work: Maximising the potential while safeguarding standards?“ (Platformno delo: povečanje potenciala ob ohranjanju standardov?),

— ob upoštevanju raziskovalnega poročila Eurofounda z dne 21. septembra 2020 z naslovom „Back to the future: Policy pointers from platform work scenarios“ (Nazaj v prihodnost: smernice politike iz scenarijev platformnega dela),

— ob upoštevanju spletnega repozitorija Eurofounda o platformnem gospodarstvu (22),

— ob upoštevanju študije Evropske agencije za varnost in zdravje pri delu (EU-OSHA) z dne 7. novembra 2017 z naslovom „Protecting Workers in the Online Platform Economy: An overview of regulatory and policy developments in the EU“ (Zaščita delavcev v spletnem platformnem gospodarstvu: pregled regulativnega razvoja in razvoja politik v EU),

— ob upoštevanju poročila Mednarodne organizacije dela z dne 23. februarja 2021 z naslovom „World Employment and Social Outlook 2021: The role of digital labour platforms in transforming the world of work“ (Svetovne zaposlitvene in socialne napovedi za leto 2021: vloga digitalnih delovnih platform pri preoblikovanju sveta dela),

— ob upoštevanju poročila Mednarodne organizacije dela z dne 20. septembra 2018 z naslovom „Digital labour platforms and the future of work: Towards decent work in the online world“ (Digitalne delovne platforme in prihodnost dela: na poti k dostojnemu delu v spletnem okolju),

— ob upoštevanju deklaracije za prihodnost dela ob stoletnici Mednarodne organizacije dela z dne 21. junija 2019,

— ob upoštevanju indeksa enakosti spolov Evropskega inštituta za enakost spolov za leto 2020: Digitalizacija in prihodnost dela,

— ob upoštevanju poročil organizacije Data&Society iz februarja 2019 z naslovom „Workplace Monitoring & Surveillance“ (Spremljanje in nadzor delovnega mesta) in „Algorithmic Management in the Workplace“ (Algoritemsko upravljanje na delovnem mestu),

— ob upoštevanju študije z naslovom „Data subjects, digital surveillance, AI and the future of work“ (Posamezniki, na katere se nanašajo osebni podatki, digitalni nadzor, umetna inteligenca in prihodnost dela), ki jo je generalni direktorat Evropskega parlamenta za parlamentarne raziskovalne storitve objavil 23. decembra 2020 (23),

— ob upoštevanju člena 54 Poslovnika,

— ob upoštevanju mnenja Odbora za promet in turizem,

— ob upoštevanju poročila Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve (A9-0257/2021),

A. ker se pojem „platformni delavci“ nanaša na posameznike, ki pod večjim ali manjšim nadzorom opravljajo delo ali zagotavljajo storitve prek digitalnih delovnih platform, kar lahko vključuje tako delavce kot dejansko samozaposlene osebe;

B. ker se pojem „digitalna delovna platforma“ nanaša na podjetje, ki pod večjim ali manjšim nadzorom posreduje ali ponuja storitve na zahtevo, ki jih zahtevajo posamezniki ali poslovne stranke in jih neposredno ali posredno zagotavljajo posamezniki, ne glede na to, ali se take storitve izvajajo s fizično prisotnostjo ali prek spleta;

C. ker se pojem „platformno delo“ nanaša na delo in storitve, ki jih platformni delavci opravljajo oziroma zagotavljajo na zahtevo in za plačilo, ne glede na obliko zaposlitve, vrsto digitalnih delovnih platform (s fizično prisotnostjo ali prek spleta) ali stopnjo zahtevanih znanj in spretnosti;

D. ker ni zadostnih in posodobljenih evropskih podatkov o platformnem delu ter ker je metodologija zbiranja podatkov po državah članicah različna, zaradi česar je težko določiti obseg platformnega dela in število zadevnih delavcev; ker se bo platformno delo na trgu dela zelo verjetno še naprej povečevalo;

E. ker lahko platformno delo ustvari zaposlitve, poveča izbiro, zagotovi dodaten dohodek in zmanjša ovire za vstop na trg dela; ker lahko platformno delo omogoča prožnost in optimizacijo virov ter zagotavlja priložnosti za ljudi, ki delajo na digitalnih delovnih platformah ali prek njih, in stranke, pa tudi usklajevanje povpraševanja po storitvah in njihove ponudbe; ker so inovacije digitalnih orodij temeljni pogoj za platformno delo ter lahko prispevajo k rasti v času krize in okrevanja; ker lahko platformno delo prinese prednosti študentom in osebam, ki želijo združiti študij in delo, ter zagotovi dostop do zaposlitve mladim, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, in ljudem z nižjo stopnjo usposobljenosti;

F. ker platformno delo nikakor ne more biti omejeno na prevoz ali dostavo hrane, saj vključuje tudi strokovne naloge, gospodinjska opravila in mikronaloge;

G. ker platformno delo omogoča dostop do trga dela s sodobnimi oblikami zaposlitve in spodbuja razvoj tehnologij, da bi olajšali uporabo platform ter jih približali podjetjem in potrošnikom;

H. ker platformno delo povzroča tudi zaskrbljenost zaradi prekarnosti in slabih delovnih pogojev, pomanjkljivega ali oteženega dostopa do ustrezne socialne zaščite, nelojalne konkurence, neprijavljenega dela, razdrobljenega in nepredvidljivega dohodka in delovnika, neobstoja mehanizmov reševanja sporov, razvrednotenja znanja in odsotnost možnosti za poklicno napredovanje ter neobstoja ukrepov za zdravje in varnost pri delu, zlasti za nizkokvalificirane platformne delavce, ki so fizično prisotni na delu in opravljajo mikronaloge, kot se je pokazalo med krizo zaradi covida-19; ker k temu prispeva napačna razvrstitev delavcev kot samozaposlenih;

I. ker je kriza zaradi covida-19 opozorila na vlogo platformnih delavcev pri zagotavljanju neprekinjenega poslovanja na tisoče malih in srednjih podjetij po vsej EU, saj delujejo kot prepotreben povezovalni člen med glavnimi sektorji, kot sta živilski in prometni sektor, in potrošniki, platformni model pa nekaterim platformnim delavcem omogoča stalen dohodek; ker več kot 60 % prebivalcev EU navaja, da tudi po krizi zaradi covida-19 ne bodo prenehali uporabljati spletnih storitev, na primer možnosti spletnega naročanja obrokov (24); ker so delavci z nestandardno obliko zaposlitve izpostavljeni večjemu tveganju kot delavci s standardno obliko zaposlitve (25) ter so zlasti platformni delavci zaradi značilnosti dela, ki ga opravljajo, pogosto izpostavljeni zdravstvenim in varnostnim tveganjem, zlasti kolesarji, ki so ranljivi udeleženci v cestnem prometu in ki pogosto delajo v neugodnih in težavnih vremenskih razmerah ter pod pritiskom glede hitrosti in učinkovitosti; ker platformno delo ne bi smelo povzročiti prekarnosti, negotovosti ali zdravstvenih in varnostnih tveganj; ker platformni delavci, ki so zaradi pandemije utrpeli izgubo dohodka, pogosto niso bili upravičeni do ukrepov dohodkovne podpore, kar kaže, da nimajo dostopa do socialne zaščite; ker so platformni delavci, ki so fizično prisotni na delu, izpostavljeni večjemu tveganju okužbe s covidom-19;

J. ker bi lahko navedena tveganja, če ne bodo ustrezno obravnavana, ogrozila celoten evropski model socialnega tržnega gospodarstva in cilje evropskega stebra socialnih pravic; ker bi tehnološki napredek lahko zagotovil tudi rešitve za prilagoditev evropskega socialnega modela realnosti 21. stoletja;

K. ker so digitalne delovne platforme po vsem svetu leta 2019 ustvarile prihodke v višini vsaj 52 milijard USD; ker je bilo približno 70 % prihodkov ustvarjenih zgolj v dveh državah, in sicer v Združenih državah Amerike (49 %) in na Kitajskem (22 %), medtem ko je bil ta delež precej nižji v Evropi (11 %) in drugih regijah (18 %) (26);

L. ker platformno delo zajema različne okoliščine, zanj pa je značilna visoka stopnja heterogenosti izvajanih dejavnosti; ker obstajajo različne kategorije platformnega dela, kot so spletno delo ali delo s fizično prisotnostjo, delo, ki zahteva visoko ali nizko raven znanj in spretnosti, delo, plačano na posamezno nalogo ali uro, ali delo, ki se opravlja kot sekundarna ali primarna dejavnost, in ker se profili platformnih delavcev in vrste platform zelo razlikujejo; ker je po podatkih Eurofounda (27) leta 2017 najbolj razširjene značilnosti platformnega dela v izbranih državah članicah izkazovalo delo s fizično prisotnostjo na področju strokovnih storitev, storitev dostave, storitev potniškega prometa in gospodinjskih storitev;

M. ker ima večina platformnih delavcev drugo zaposlitev ali drug vir dohodka; ker so platformni delavci običajno slabo plačani, redki med njimi pa imajo relativno dober dohodek; ker so delavci v platformnem gospodarstvu običajno mlajši in višje izobraženi kot širša populacija (28);

N. ker so platformni delavci običajno razvrščeni kot uradno samozaposleni ne glede na svoj dejanski zaposlitveni položaj, pri čemer pa pogosto ne dosegajo ravni strokovne neodvisnosti, ki so značilne za samozaposlene; ker tako številni platformni delavci nimajo koristi od enakovredne socialne zaščite, pravic delavcev ali zdravstvenih in varnostnih določb, ki jih v njihovi državi članici zagotavlja pogodba o zaposlitvi ali delovno razmerje; ker digitalne delovne platforme v takih primerih ne plačujejo prispevkov za socialno varnost; ker ima majhen delež platformnih delavcev status zaposlenega ali agencijskega delavca; ker so številne sodne in upravne odločbe, tudi nacionalnih sodišč na najvišji stopnji in Sodišča Evropske unije, v zvezi s platformnim delom s fizično prisotnostjo, zlasti v sektorjih prometa in dostave hrane v več državah članicah, potrdile obstoj zaposlitvenega razmerja med platformami in platformnimi delavci na podlagi njihovih dejavnosti in povezave z njihovo platformo, s posledičnimi pravicami; ker bi morali delavci imeti neposredna sredstva za pojasnitev in potrditev svojega zaposlitvenega statusa, ne pa da morajo svoje pravice uveljavljati v sodnih postopkih;

O. ker napačna razvrstitev platformnih delavcev kot samozaposlenih, ki se opaža pri platformnem delu, povzroča negotovost ter delavcem onemogoča dostop do pravic iz delovnega razmerja, socialne zaščite, dodatkov in uporabe ustreznih pravil; ker bodo v prihodnosti platformno delo ali podobni vzorci zaposlovanja in digitalizacija vplivali na vse več sektorjev, kot so dostava, promet, človeški viri, zdravje, otroško varstvo, osebne in gospodinjske storitve ter turizem; ker razvoj digitalnih tehnologij v številnih sektorjih, zlasti pri spletnem trgovanju in spletnih storitvah, prinaša priložnosti in tveganja za podjetja in delavce;

P. ker bi morale nove oblike dela ostati vzdržne in pravične, platformno delo bi moralo temeljiti na vrednotah Unije, etiki in pristopu, ki je osredotočen na človeka, digitalna tehnologija pa bi se morala uporabljati kot orodje; ker je v tem smislu v okviru digitalnega prehoda bistveno opremiti vsakega evropskega državljana z digitalnimi veščinami;

Q. ker za eno največjih prednosti platformnega dela šteje visoka stopnja prožnosti;

R. ker so države članice razvile različne pristope, kar vodi do razdrobljenih pravil in pobud z negativnimi učinki za delavce, podjetja, vključno s platformami, in potrošnike, ki izhajajo iz tako nastale negotovosti; ker je potrebna zakonodajna pobuda na evropski ravni, da bi odpravili nastalo pravno negotovost, zagotovili in izboljšali pravice in delovne pogoje platformnih delavcev ter njihov dostop do socialne zaščite, spodbujali inovacijski potencial vzdržnih modelov platformnega dela in izravnali konkurenčne pogoje s „tradicionalnimi“ gospodarskimi subjekti; ker je večina platform dejavnih v različnih državah članicah EU in pogosto nimajo sedeža v državi, kjer njihovi delavci izvajajo dejavnosti;

S. ker na evropski ravni obstaja opredelitev izraza „delavec“, s sodno prakso Sodišča Evropske unije pa so bila vzpostavljena merila za določitev statusa delavca in samozaposlene osebe; ker se značilnosti zaposlitve, ki omogočajo priznanje delovnega razmerja ali pogodbe o zaposlitvi, med državami članicami razlikujejo in spadajo v nacionalno pristojnost; ker bi posebni „tretji status“ za platformne delavce še dodatno izkrivljal konkurenco med digitalnimi delovnimi platformami in podjetji v tradicionalnem gospodarstvu, zlasti malimi in srednjimi podjetji, ter ne bi bil skladen z nacionalnimi razvrstitvami delavcev in dejansko samozaposlenih v državah članicah, kar bi imelo nepredvidljive pravne, upravne in sodne posledice ter bi pomebnilo veliko tveganje za dodatno segmentacijo trga dela; ker bi bilo treba platformne delavce uvrstiti med delavce ali dejansko samozaposlene glede na njihovo dejansko stanje ter bi jim morali biti zagotovljeni ustrezni pogoji in pravice; ker bi izpodbojna domneva delovnega razmerja v kombinaciji z obrnjenim dokaznim bremenom olajšala pravilno razvrstitev platformnih delavcev, kar pomeni, da bi morala stranka, za katero se trdi, da je delodajalec, v primeru, ko bi delavci oporekali razvrstitvi svojega zaposlitvenega statusa v pravnem ali upravnem postopku, dokazati, da ne obstaja zaposlitveno razmerje v skladu z nacionalnimi opredelitvami, določenimi v zakonodaji ali kolektivnih pogodbah zadevne države članice; ker izpodbojna domneva delovnega razmerja ne sme privesti do samodejne razvrstitve vseh platformnih delavcev kot delavcev;

T. ker bi bilo treba zagotoviti uporabo obstoječih določb, zlasti direktive o preglednih in predvidljivih delovnih pogojih ter uredbe o spodbujanju pravičnosti in preglednosti za poslovne uporabnike spletnih posredniških storitev;

U. ker so mala in srednja podjetja hrbtenica evropskega gospodarstva, saj predstavljajo 99 % vseh podjetij v EU;

V. ker platformno delo prevzema razlike med spoloma s širšega trga dela, kot sta plačna vrzel med spoloma in segregacija spolov v poklicih ali sektorjih (29); ker je platformno delo lahko priložnost za večje vključevanje žensk v delovno silo; ker je zastopanost žensk in moških pri različnih vrstah storitev in platform različna, pri čemer so moški bolj zastopani v platformnem delu z večjo samostojnostjo pri delu in je bolj verjetno, da bodo ženske opravljale bolj negotovo platformno delo z omejeno delovno avtonomijo; ker so zato osebe z znatnimi obveznostmi glede oskrbe in družinskimi obveznostmi v slabšem položaju, kar bo verjetno imelo negativne posledice, zlasti za ženske (30); ker so platformne delavke, zlasti voznice in ženske, ki zagotavljajo storitve čiščenja in oskrbe v zasebnih prebivališčih, izpostavljene tveganju spolnega nadlegovanja in nasilja na podlagi spola (31) ter morda ne prijavijo teh dejanj zaradi neobstoja orodij za prijavo, ker nimajo stika s človeškim nadrejenim ali iz strahu pred slabimi ocenami in izgubo prihodnjega dela;

W. ker se platformno delo povečuje vse od njegovega pojava, ki ga je omogočil razvoj digitalnih tehnologij v zadnjih letih, ter delavcem, strankam in delodajalcem zagotavlja nove priložnosti in izbiro glede kraja, časa, prožnosti in pogostosti njihovih odnosov, vključno z delom in zagotavljanjem storitev; ker je glede na svetovno poročilo Mednarodne organizacije dela za večino delavcev, ki so fizično prisotni na delu, in tretjino delavcev, ki delajo prek spleta, platformno delo na digitalnih delovnih platformah njihov glavni vir dohodka, pri čemer so deleži večji v državah v razvoju in pri ženskah (32); ker kljub temu v EU še vedno zajema le majhen delež splošnega trga dela, saj je po ocenah 11 % delovne sile v EU vsaj enkrat zagotovilo storitve prek platform za delo s fizično prisotnostjo ali spletnih delovnih platform, le 1,4 % pa jih od leta 2019 platformno delo opravlja kot glavno zaposlitev (33); ker bi si morale platforme, delavci, stranke in družba na splošno obširno in pravično deliti koristi digitalizacije; ker so potrebni strogi zaščitni ukrepi, ki bi zagotovili, da platformno delo zagotavlja dostojne delovne pogoje in preprečuje segmentacijo trga dela;

X. ker morajo platforme, ki delujejo kot delodajalci, spoštovati vse obveznosti delodajalcev in upoštevati sektorske odgovornosti;

Y. ker digitalne delovne platforme kot del svojega poslovnega modela uporabljajo digitalna orodja, kot so aplikacije, algoritmi in umetna inteligenca, zato da uskladijo ponudbo in povpraševanje ter upravljajo delavce v različnem obsegu; ker algoritemsko upravljanje odpira nove izzive za prihodnost dela in lahko ustvari neravnotežja moči ter nejasnost glede odločanja, tehnološko podprte kontrole in nadzora, kar bi lahko zaostrilo diskriminatorne prakse ter povzročilo tveganja za zasebnost, zdravje in varnost delavcev ter človekovo dostojanstvo (34); ker mora biti algoritemsko upravljanje popolnoma pregledno in pod človeškim nadzorom, da bi lahko delavci po potrebi izpodbijali odločitve z učinkovitimi postopki, in ne sme temeljiti na neobjektivnih podatkovnih nizih, povezanih s spolom, etničnim poreklom ali spolno usmerjenostjo, da se prepreči vsakršna diskriminacija pri njegovih rezultatih; ker pri več ranljivih skupinah, kot so ženske, manjšine in invalidi, obstaja večje tveganje, da bodo pristransko ocenjene (35);

Z. ker je vprašanje neplačanega dela še posebno pereče v okolju platformnega dela;

AA. ker bi lahko bila ustanovitev zadrug pomemben instrument za organizacijo platformnega dela od spodaj navzgor in bi lahko spodbudila konkurenco med platformami;

AB. ker zelo potrebujemo rešitve za integriran prevoz, ki temeljijo na širokem naboru storitev, s poudarkom na sistemu in ne njegovih sestavnih delih, in ker imajo platforme lahko pomembno vlogo pri omogočanju mobilnosti in logistike kot storitev ter sodelovalne mobilnosti; ker takšna digitalizacija lahko ustvari veliko priložnosti za trajnosten, inovativen in multimodalen prometni sektor, tudi z inovacijami v javnem prevozu; ker se mora napreden okvir za platformna podjetja posvetiti morebitnim okoljskim in zdravstvenim vprašanjem in povečati učinkovitost mobilnosti ter ker bi bilo zato treba izvesti poglobljeno oceno vpliva platform na okolje na področju prometa in turizma, saj ni dovolj znanega o njihovem pozitivnem oziroma negativnem vplivu;

AC. ker porast digitalnega platformnega posredništva in sodelovalnih platform korenito spreminja tovorni in potniški promet, predvsem prek novih storitev za podjetja in posameznike, razvoja multimodalnega prometa, boljše povezljivosti izoliranih področij, večje mobilnosti v mestih in optimizacije upravljanja pretoka;

AD. ker sta visokohitrostna brezžična in fiksna povezljivost bistvenega pomena za nadaljnji razvoj digitaliziranih prevoznih storitev; ker EU določa regulativne standarde za uporabo digitalnih storitev in izdelkov, kot je to storila s splošno uredbo o varstvu podatkov in novo evropsko digitalno strategijo, zaostaja pa pri ustvarjanju konkurenčnih pogojev za razvoj in rast novih digitalnih podjetij in platform v EU;

Evropski pravni okvir

1. ugotavlja, da sedanji evropski okvir ni zadovoljiv, in obžaluje, da se pravni instrumenti EU za številne platformne delavce pogosto ne uporabljajo zaradi njihove napačne razvrstitve in da ne obravnavajo v zadostni meri novih razmer v svetu dela; poudarja, da je treba izboljšati delovne pogoje vseh platformnih delavcev, ki delajo prek digitalnih delovnih platform, ključno z dejansko samozaposlenimi; je zaskrbljen, ker so lahko zaradi te razdrobljenosti nekateri platformni delavci v pravno negotovem položaju, zaradi česar imajo manj pravic ali bolj omejene pravice, kot bi jih bilo treba zagotoviti vsem delavcem; meni, da bi lahko neustrezne ureditve privedle do različnih razlag, kar bi ustvarilo nepredvidljivost in nato negativno vplivalo na podjetja in delavce;

2. obžaluje, da pojma „delavec“ in „samozaposleni“ v državah članicah nista enotno opredeljena; nadalje ugotavlja, da je meja med tema izrazoma včasih nejasna pri novih oblikah dela in da obstaja tveganje, da se oblika zaposlitve nekaterih samozaposlenih oseb ali delavcev napačno opredeli in da ti niso upravičeni do pravic, ki izhajajo iz njihovega statusa; zato meni, da bi morali imeti delavci na digitalnih delovnih platformah enake pravice in enak dostop do socialnega varstva, kot jih imajo neplatformni delavci iste kategorije, ob polnem spoštovanju raznolikosti nacionalnih modelov trga dela, avtonomije socialnih partnerjev in nacionalnih pristojnosti;

3. poleg tega poudarja, da se lahko za platformne delavce, ki delajo v različnih državah članicah ali kombinirajo redno zaposlitev s platformnim delom v različnih državah članicah, uporabljajo povsem različni predpisi za isto delo;

4. meni, da je treba to pravno negotovost nujno obravnavati v korist delavcev, podjetij, vključno s platformami, in potrošniki; meni, da mora vsak predlog upoštevati heterogenost platform in platformnih delavcev, različno nacionalno delovno zakonodajo ter sisteme socialnega in zdravstvenega varstva, potrebo po trajnostnih modelih digitalnih delovnih platform in status platformnih delavcev, ki so dejansko samozaposleni; meni, da bi moral obstajati evropski okvir, ki bi temeljil na celoviti presoji vplivov in posvetovanju z ustreznimi akterji ter bi ščitil platformno delo z zagotavljanjem dostojnih delovnih pogojev in hkrati z odpravljanjem prekarnih oblik platformnega dela ter bi bil dopolnjen z nacionalno zakonodajo ali kolektivnimi pogodbami; poudarja, da bi morala vsaka zakonodajna pobuda EU spodbujati inovativnost, oblikovanje novih poslovnih modelov, ustanavljanje zadrug, zagonskih ter malih in srednjih podjetij ter ustvarjanje dostojnih delovnih mest; poudarja, da bi morale biti še naprej možne priložnosti in prožne ureditve dela, ki jih zagotavljajo digitalne delovne platforme, če ne ogrožajo socialne zaščite in pravic delavcev;

5. ugotavlja, da so primeri napačne razvrstitve najpogostejši na digitalnih delovnih platformah, ki neposredno ali prek algoritma strogo urejajo pogoje in plačilo za spletno platformno delo; poziva Komisijo, naj za olajšanje pravilne razvrstitve platformnih delavcev v prihodnji predlog vključi izpodbojno domnevo delovnega razmerja za platformne delavce v skladu z nacionalnimi opredelitvami iz ustrezne zakonodaje držav članic ali kolektivnih pogodb, skupaj z obrnjenim dokaznim bremenom in po možnosti dodatnimi ukrepi; zato poudarja, da kadar koli platformni delavci oporekajo razvrstitvi svojega zaposlitvenega statusa v pravnem postopku pred sodiščem ali upravnim organom v skladu z nacionalno zakonodajo in praksami, mora stranka, za katero se trdi, da je delodajalec, dokazati, da ne obstaja zaposlitveno razmerje; poudarja, da izpodbojna domneva delovnega razmerja ne sme privesti do samodejne razvrstitve vseh platformnih delavcev kot delavcev; meni, da bi morala razvrstitev delavcev temeljiti na dejstvih, ki se nanašajo na dejansko opravljanje dela, in merilih, in sicer na podlagi nacionalne zakonodaje in ne na tem, kako razmerje opisujejo stranke; poudarja, da taka izpodbojna domneva zagotavlja, da lahko delavci, ki so dejansko samozaposleni, še naprej ostanejo samozaposleni in dostopajo do dela prek platform; nadalje poziva Komisijo, naj pojasni, da ni mogoče razmišljati o vzpostavitvi t. i. tretjega statusa EU med delavcem in samozaposlenim, saj ne bi pomagal odpraviti sedanjih težav in bi lahko še bolj zabrisal že tako nejasne pojme, ter naj zagotovi, da bodo platformni delavci razvrščeni bodisi kot delavci bodisi kot samozaposlene osebe v skladu z nacionalnim pravom;

6. poudarja, da zakonodaja v državah članicah in na ravni Evropske unije še zdaleč ni usklajena s hitrostjo digitalne preobrazbe, zaradi česar nimamo predpisov v zvezi z novimi metodami zaposlovanja, kar neposredno vpliva na pravice delavcev in delovanje spletnih platform;

7. poudarja, da mora vsaka ureditev v zvezi s spletnimi platformami spoštovati načelo subsidiarnosti in različne pristope držav članic glede na obstoječe razlike med platformami, od števila delavcev do obsega, v katerem krijejo pravice delavcev, ter da mora prestati preskus časa in digitalno preobrazbo;

8. pozdravlja namero Komisije, da predstavi predlog za zakonodajno pobudo za izboljšanje delovnih pogojev platformnih delavcev do konca leta 2021, kot je bilo napovedano v akcijskem načrtu za evropski steber socialnih pravic, pred tem pa opravi dvostopenjsko posvetovanje s socialnimi partnerji; poziva Komisijo, naj v primeru, da socialni partnerji ne izrazijo želje po začetku postopka iz člena 155 PDEU, in na podlagi ugotovitev iz javnih posvetovanj predstavi predlog direktive o platformnih delavcih za zagotovitev pravic za vse platformne delavce, obravnava posebnosti platformnega dela za zagotovitev pravičnih in preglednih delovnih pogojev, zdravega in varnega delovnega okolja, dostopa do ustrezne in pregledne socialne zaščite ter pravice delavcev do organiziranja, med drugim ustanavljanja sindikatov, prostovoljne pridružitve sindikatom in zastopanosti s strani sindikatov ter pogajanja o kolektivnih pogodbah, dostopa do usposabljanja in spretnosti, varstva podatkov v skladu s splošno uredbo o varstvu podatkov ter preglednega, etičnega in nediskriminatornega algoritemskega upravljanja, z zagotavljanjem enakih konkurenčnih pogojev v vseh državah članicah ter ustvarjanjem predvidljivega in stabilnega poslovnega okolja, ki spodbuja naložbe in inovacije;

9. poziva Komisijo, naj prizna status digitalnih delovnih platform kot delodajalca, agencije za zaposlovanje (ali začasno delo) ali posrednika glede na sektor dejavnosti, da bi zagotovila izpolnjevanje vseh obveznosti, ki so povezane s posameznim statusom, med drugim za prispevke za socialno varnost, odgovornost za zdravje, odgovornost za plačilo davka od dohodkov, obvezno skrbnost in družbeno odgovornost podjetja, ter da bi se ohranili enaki konkurenčni pogoji za vsa podjetja, ki so dejavna v sektorju;

10. poudarja, da se je treba s pomočjo direktive bolje boriti proti navideznemu samozaposlovanju, da bi zajeli platformne delavce, ki izpolnjujejo pogoje, ki so značilni za delovno razmerje na podlagi dejanskega opravljanja dela, ne pa na podlagi opisa razmerja s strani strank;

11. poudarja, da se velik vpliv spletnih platform ne kaže le pri koristih, ki jih nudijo potrošnikom, temveč se občuti tudi širše in vpliva na vso dobavno verigo, vključno z dobavitelji, proizvajalci, distributerji in potrošniki, ter poudarja, da bi bilo treba to ustrezno upoštevati pri razpravi o zakonodaji;

Pošteni in pregledni delovni pogoji

12. poziva Komisijo, naj pri iskanju načinov za izboljšanje delovnih pogojev: — zagotovi pravilno in učinkovito delovanje okvirov kolektivnih pogajanj ter — v skladu z direktivo o preglednih in predvidljivih delovnih pogojih bolje izvaja prepoved konkurenčne klavzule in zagotovi, da bodo lahko vsi platformni delavci delali za več platform hkrati in da zaradi tega ne bodo obravnavani manj ugodno; — zagotovi prenosljivost potrdil o usposobljenosti in spodbuja interoperabilnost ocen med platformami; — izboljša pravice v primeru omejitve, začasne onemogočitve ali ukinitve delovanja platforme z zagotovitvijo, da imajo vsi platformni delavci pravico do predhodne obrazložene izjave in, če jo izpodbijajo, pravico do odgovora ter do učinkovitega in nepristranskega reševanja sporov, ki zagotavlja možnost ponovne vzpostavitve skladnosti ali izpodbijanja izjave, kar vključuje tudi skupinske zahtevke; — obravnava sedanjo premajhno preglednost, ob varovanju poslovnih skrivnosti v skladu z Direktivo (EU) 2016/943 (36), zlasti uvodnih izjav 13 in 18 ter členov 3 in 5 Direktive, z zagotavljanjem osnovnih informacij o delovnih pogojih in pravilih sodelovanja, načinu izračuna cene ali pristojbine, dodeljevanju nalog ter preglednosti v primeru spremembe pogojev in postopkov za morebitno začasno ali trajno onesposobitev, pred katero bi se bilo treba posvetovati; meni, da bi moralo biti to sporočilo v skladu z veljavno zakonodajo EU in nacionalno zakonodajo o pravicah delavcev jasno, izčrpno in enostavno dostopno ter zagotovljeno delavcem in njihovim predstavnikom; — če se uporablja umetna inteligenca, poskrbi za preglednost platform glede načina uporabe umetne inteligence in algoritemskih parametrov, ki vplivajo na delovne pogoje, zlasti v zvezi z dodeljevanjem nalog, ocenami in interakcijami, ter zagotavljanje razumljivih in posodobljenih informacij o delovanju algoritma v smislu dodeljevanja nalog, ocenjevanja, postopka onesposobitve in oblikovanja cen; upošteva dejstvo, da morajo biti algoritmi vedno pod človeškim nadzorom ter da morajo biti njihove odločitve odgovorne, izpodbitne in po potrebi reverzibilne; — preuči možnost, da se znotraj platform ustvarijo neobvezne in pregledne funkcije, prek katerih se bodo lahko delavci medsebojno identificirali in po želji komunicirali drug z drugim;

13. poziva Komisijo, naj preuči, v kolikšni meri se lahko veljavni predpisi Unije uporabljajo za trg digitalnih delovnih platform, in naj poskrbi, da se bodo ustrezno izvajali in izvrševali; poziva države članice, naj v sodelovanju s socialnimi partnerji in drugimi deležniki proaktivno in po logiki predvidevanja ocenijo, ali je treba veljavno zakonodajo, vključno s sistemi socialne varnosti, posodobiti ter na ta način upoštevati tehnološki razvoj, ob tem pa zagotavljati varstvo delavcev; poziva Komisijo in države članice, naj uskladijo sisteme socialne varnosti, da bo v skladu z zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo dajatve socialne varnosti mogoče plačevati v tujino, delovno dobo pa seštevati;

Zdravo in varno delovno okolje

14. poudarja, da so lahko nekateri platformni delavci izpostavljeni večjim zdravstvenim in varnostnim tveganjem tako pri platformnem delu s fizično prisotnostjo (na primer prometnim nesrečam ali telesnim poškodbam zaradi strojev ali kemikalij) kot pri delu prek spletnih platform (na primer v zvezi z ergonomijo delovnih mest, na katerih se uporablja računalnik) in da ta tveganja niso omejena le na telesno zdravje, temveč vplivajo tudi na duševno/psihosocialno zdravje; poudarja, da mora predlog Komisije obravnavati zdravje in varnost platformnih delavcev pri delu v skladu z evropskim pravnim okvirom za zdravje in varnost pri delu ter platformnim delavcem omogočati, da uveljavljajo svoje pravice, vključno s pravico do odklopa, v skladu z izvajanjem okvirnega sporazuma evropskih socialnih partnerjev o digitalizaciji, ne da bi bili zaradi tega oškodovani; poudarja, da morajo biti vsi platformni delavci s fizično prisotnostjo na delu opremljeni z ustrezno osebno zaščitno opremo, tisti, ki se ukvarjajo s prevozom in dostavo, pa morajo imeti zagotovljeno nezgodno zavarovanje; nadalje poudarja, da morajo digitalne delovne platforme sprejeti zaščitne ukrepe za zaščito platformnih delavcev pred nasiljem in nadlegovanjem, vključno z nasiljem na podlagi spola, ter vzpostaviti učinkovite mehanizme prijave tovrstnega ravnanja;

15. meni, da bi morali biti vsi platformni delavci upravičeni do odškodnine v primeru nezgod pri delu in poklicnih bolezni ter imeti zagotovljeno socialno zaščito, vključno z zdravstvenim in invalidskim zavarovanjem; v zvezi s tem pozdravlja pobude nekaterih digitalnih delovnih platform, da bi kot prvi korak zagotovile zavarovanje ter ukrepe za zdravje in varnost pri delu, dokler ne bo vzpostavljen zakonodajni okvir, in poudarja, da imajo lahko kolektivne pogodbe pomembno vlogo pri tem;

Ustrezna in vzdržna socialna zaščita

16. je trdno prepričan, da bi morali uradno in učinkovito kritje ter ustreznost in preglednost sistemov socialne zaščite veljati za vse delavce, tudi za samozaposlene; poziva države članice, naj v celoti in nemudoma začnejo izvajati Priporočilo Sveta z dne 8. novembra 2019 o dostopu delavcev in samozaposlenih oseb do socialne zaščite ter naj sprejmejo ukrepe za zagotovitev socialne zaščite platformnih delavcev; poziva Komisijo, naj v okviru priporočil evropskega semestra za posamezne države skrbno pregleduje napredek držav članic na tem področju;

17. opozarja, da je socialna zaščita varnostna mreža, ki temelji na solidarnosti in ne koristi le posamezniku, ampak tudi družbi kot celoti; poudarja, da se platformni delavci srečujejo z edinstvenimi izzivi pri izpolnjevanju zahtev za upravičenost in pogojev za prejemanje nadomestila za socialno varnost, kar vpliva na prihodnje obete ter finančno stabilnost in solidarnost sistemov socialne varnosti; meni, da bi morali imeti platformni delavci dostop do vseh vrst socialne varnosti v skladu s svojim statusom; opozarja zlasti, da morajo države članice zagotoviti in po potrebi razširiti dostop do socialne zaščite na samozaposlene platformne delavce, tudi na osebe, ki prehajajo iz ene oblike zaposlitve v drugo ali delajo v obeh oblikah, za zagotovitev prenosljivosti zbranih socialnih pravic ter za sisteme, ki urejajo materinska in enakovredna starševska nadomestila ter nadomestila za brezposelnost, nezgodo, dolgotrajno oskrbo, invalidnost, bolezen, zdravstveno varstvo in starost;

Zastopanje in pravice do kolektivnih pogajanj

18. opozarja, da sta svoboda združevanja in pravica do kolektivnih pogajanj temeljni pravici vseh delavcev, in meni, da bi morala direktiva o platformnih delavcih zagotavljati učinkovitost, dosledno uveljavljanje in spoštovanje teh pravic; je zaskrbljen zaradi neravnovesja in nesimetrije med digitalnimi delovnimi platformami in delavci, ki pogosto nimajo individualne pogajalske moči za pogajanja o pravičnih pogojih; ugotavlja tudi, da obstajajo praktična vprašanja, npr. neobstoj skupnih komunikacijskih sredstev ali priložnosti za srečanje v živo ali po spletu, kar v praksi lahko prepreči kolektivno zastopanje; nadalje ugotavlja, da obstaja potencial za odpiranje novih možnosti za socialni dialog in organizacijo prek digitalnih rešitev; poziva Komisijo, naj v svojem predlogu obravnava te ovire; poudarja, da morajo biti za spodbujanje socialnega dialoga in kolektivnega pogajanja platformni delavci in platforme ustrezno organizirani in zastopani;

19. poudarja, da bi lahko bila zadružna pravna oblika pomembno orodje za organizacijo platformnega dela od spodaj navzgor, kar bi lahko pozitivno vplivalo tudi na notranjo demokracijo in krepitev vloge delavcev;

20. obžaluje pravne težave, s katerimi se platformni delavci srečujejo pri kolektivnem zastopanju, in se zaveda, da samozaposleni v splošnem veljajo za podjetja, zato zanje velja prepoved sporazumov, ki omejujejo konkurenco; v zvezi s tem je seznanjen z začetno oceno učinka, ki jo je objavila Komisija ( 37 ) , in načrtovano pobudo za odpravo te ovire, in sicer poleg pobude za izboljšanje delovnih pogojev platformnih delavcev, ob upoštevanju obstoječih sistemov kolektivnih pogajanj; je prepričan, da konkurenčno pravo EU ne sme ovirati izboljšanja delovnih pogojev (vključno z določanjem plačila) in socialne zaščite samozaposlenih platformnih delavcev s kolektivnimi pogajanji, in poziva Komisijo, naj pojasni, da kolektivne pogodbe ne spadajo na področje uporabe konkurenčnega prava, da bi zagotovili, da se lahko tudi resnično samozaposleni platformni delavci združujejo in kolektivno pogajajo, ter zagotovili boljše ravnovesje pogajalske moči in pravičnejši notranji trg;

Usposabljanje in spretnosti

21. poudarja, da morajo digitalne delovne platforme svojim delavcem zagotoviti usposabljanje, zlasti usposabljanje o uporabi njihovega spletnega mesta ali aplikacije, nalogah, ki jih opravljajo, ter zdravju in varnosti pri delu; poudarja tudi, da bi morale platforme platformnim delavcem, zlasti manj usposobljenim, omogočiti dostop do dodatnega izobraževanja, kar bi omogočilo usposabljanje in prekvalifikacijo za izboljšanje možnosti zaposlitve in poklicne poti; poziva k omogočanju lažjega priznavanja, potrjevanja in prenosljivosti dosežkov na področju neformalnega in priložnostnega učenja, pa tudi priznavanja spretnosti, pridobljenih med platformnim delom; zato meni, da bi morali platformni delavci, ki bi se udeležili takšnega izobraževanja, dobiti potrdilo o izkušnjah, ki bi ga bilo mogoče naložiti na individualni učni račun; v zvezi s tem poziva Komisijo, naj obravnava izobraževanje in usposabljanje platformnih delavcev v prihodnjih predlogih o evropskem pristopu za mikrokvalifikacije in individualne izobraževalne račune; poudarja nekatera strateška partnerstva, ki so jih vzpostavile platforme, da bi platformnim delavcem zagotovile dostop do usposabljanja (kot so jezikovni tečaji, individualizirano mentorstvo in video mentorstvo), da bi lahko sprejeli nadaljnje ukrepe na svoji poklicni poti; meni, da bi bilo treba to najboljšo prakso vključiti v vse platforme v vseh sektorjih;

22. poudarja, da so digitalne kompetence izjemno pomembne; meni, da so potrebne naložbe v poklicno izobraževanje in vseživljenjsko učenje, da bi delavci pridobili ustrezne spretnosti za digitalno dobo; poziva države članice, naj prilagodijo svoje sisteme izobraževanja in usposabljanja digitalnemu trgu dela za spodbujanje digitalne pismenosti, digitalnih znanj in spretnosti ter podjetništva; poudarja, da se je gospodarstvo platformnega dela doslej razvijalo večinoma v mestih; poziva Komisijo in države članice, naj sprejmejo ukrepe za boj proti digitalnemu razkoraku in zagotovijo dostop do digitalnih storitev za vse; v zvezi s tem poudarja, da je pomembno postaviti širokopasovna omrežja 5G na podeželju;

23. poudarja, da je treba platformnim delavcem v skladu z nacionalno zakonodajo in prakso zagotoviti enak dostop do vseživljenjskega učenja, kot je zagotovljen delavcem v tradicionalnem gospodarstvu, hkrati pa spodbujati inovacije ter konkurenčno in vključujočo rast ter podjetjem zagotavljati enake konkurenčne pogoje;

Algoritmi in upravljanje podatkov

24. meni, da bi morala biti uporaba algoritmov pri delu pregledna, nediskriminatorna, zaupanja vredna in etična za vse delavce; poudarja, da bi morali za dodeljevanje in porazdelitev nalog, oblikovanje cen, oglaševanje, ocenjevanje in interakcije veljati algoritemska preglednost in nediskriminacija; poleg tega poudarja, da bi morale biti funkcije algoritemskega upravljanja, zlasti dodeljevanje nalog, ocenjevanje, postopki onesposobitve in oblikovanje cen, ter vse njihove spremembe razumljivo pojasnjene z jasnimi in posodobljenimi informacijami ter biti del socialnega dialoga, ob spoštovanju poslovnih skrivnosti v skladu z Direktivo (EU) 2016/943, zlasti uvodnima izjavama 13 in 18 ter členoma 3 in 5 Direktive; poudarja, da morajo biti vse algoritemske odločitve etične, odgovorne, izpodbitne in po potrebi reverzibilne, ter poudarja, da so v tem smislu pomembni redni pregledi s strani ustreznih organov v skladu z nacionalnim pravom, da se prepreči napačen rezultat z uporabo umetne inteligence; ponovno poudarja, da morajo biti vse algoritemske odločitve skladne s pravico, da se o osebi ne odloča izključno na podlagi avtomatizirane obdelave, ki je zapisana v členu 22(1) splošne uredbe o varstvu podatkov, kar pomeni, da je potreben človeški nadzor; poudarja, da spodbujevalne prakse, kot so posebni bonusi, ali kaznovalne prakse, kot so ocene, ki vplivajo na delovni čas in vodijo do dodelitve manj dela, ne bi smele privesti do tveganega vedenja ali tveganj za zdravje in varnost, vključno z duševnim zdravjem; je prepričan, da nediskriminatorni algoritmi preprečujejo spolne, rasne in druge družbene pristranskosti pri izbiri in obravnavanju različnih skupin ter ne povečujejo neenakosti in stereotipov;

25. poziva Komisijo in države članice, naj zagotovijo ustrezno varstvo pravic in dobrega počutja platformnih delavcev, kot so nediskriminacija, zasebnost, samostojnost in človekovo dostojanstvo pri uporabi umetne inteligence in algoritemskega upravljanja, vključno z orodji za napovedovanje in označevanje, ki napovedujejo vedenje, spremljanjem napredka v realnem času, programsko opremo za sledenje napredka in uspešnosti ter časovno sledenje v realnem času, avtomatiziranimi vedenjskimi dregljaji in praksami pretiranega nadzora; poudarja, da bi morali biti delavci vedno obveščeni in vključeni v posvetovanje pred uporabo takih orodij in praks; meni, da bi bilo treba spodbujati usposabljanje razvijalcev algoritmov o etičnih, preglednih in protidiskriminacijskih vprašanjih;

26. je zaskrbljen zaradi premajhnega spoštovanja pravic intelektualne lastnine za ustvarjalna dela samozaposlenih platformnih delavcev ter poziva Komisijo in države članice, naj se spoprimejo s tem problemom in zagotovijo ustrezno izvrševanje veljavne zakonodaje;

27. meni, da bi morali biti delavci obveščeni o mnenjih strank; poudarja, da bi morali imeti delavci pravico, da ugovarjajo neplačilu in da to ugovarjanje pregleda zaposleni na platformi;

28. poziva Komisijo in države članice, naj zagotovijo, da se bosta čakanje in razpoložljivost na platformi štela kot delovni čas za platformne delavce, ki so v delovnem razmerju;

29. opozarja, da morajo vse spletne platforme v celoti zagotoviti skladnost z zakonodajo EU, tudi o nediskriminaciji in varstvu podatkov; poudarja, da bi morali imeti platformni delavci in, z njihovo privolitvijo, njihovi predstavniki popoln dostop do vseh podatkov o svojih dejavnostih, razumeti, kako se obdelujejo njihovi osebni podatki, biti obveščeni o vseh razvrstitvah ali ocenah delavca s strani platforme, ki bi lahko vplivale na njihove pogoje zaposlitve ali delovne pogoje, in imeti pravico do izvoza podatkov o svojih ocenah; poziva Komisijo in države članice, naj zagotovijo, da bodo imeli platformni delavci dejansko pravico do prenosljivosti podatkov, kot je določeno v členih 20 in 88 splošne uredbe o varstvu podatkov; meni, da bi bilo treba preučiti možnost prenosnega potrdila o znanjih in spretnostih, povratnih informacijah strank in ocenah ugleda, ki bi ga priznale podobne platforme;

30. ugotavlja, da narava platformnega dela in dejstvo, da platformno delo nima določenega delovnega mesta, lahko vodita v podnajem računov delavcev, ki bi jih lahko uporabljali neprijavljeni delavci; meni, da bi bilo treba zagotoviti zanesljive postopke preverjanja identitete uporabnikov platforme brez obvezne obdelave biometričnih podatkov;

31. poudarja, da bi morale morebitne prednosti spletnih delovnih platform glede učinkovitosti v primerjavi s tradicionalnim trgom dela izhajati iz lojalne konkurence; poudarja, da je za zagotovitev enakih konkurenčnih pogojev med delovnimi platformami in tradicionalnim gospodarstvom, zlasti za mala in srednja podjetja, pomembno, da platformno gospodarstvo plačuje davke in socialne prispevke ter izpolnjuje zahteve delovne in socialne zakonodaje, tako kot vse druge panoge; poudarja, da bi bilo treba v skladu s tem prilagoditi ustrezne politike, kjer je to potrebno;

32. poziva Komisijo, naj zagotovi, da bodo platformni delavci in tisti s podobnimi oblikami zaposlitve, ki jih omogočajo tehnološke inovacije, vključeni v predloge za uvedbo evropske številke socialnega zavarovanja in da se bodo za platformno delo nediskriminatorno uporabljala pravila pravične mobilnosti;

33. priznava, da je mogoče gospodarstvo delovnih platform uporabiti v socialne namene; poziva Komisijo in države članice, naj spodbujajo modele socialnega gospodarstva v gospodarstvu delovnih platform ter v zvezi s tem izmenjujejo zglede dobre prakse, saj so se med krizo zaradi covida-19 socialna podjetja izkazala za bolj vzdržna;

Druga priporočila

34. želi spomniti, da si veliko platform prizadeva za uveljavitev notranjih predpisov in programov, s katerimi bi ustvarile varnejše okolje za svoje delavce, ter meni, da bi bilo treba takšne prakse spodbujati z ukrepi EU in nacionalnimi ukrepi na tem področju; poziva Komisijo, naj razmisli o uvedbi evropskega znaka kakovosti na podlagi temeljite ocene učinka, ki bi se podelil platformam za izvajanje dobre prakse za platformne delavce, da bi se lahko uporabniki, delavci in potrošniki ozaveščeno odločali, in ki bi izpostavil platforme s kakovostnimi delovnimi pogoji, ki temeljijo na kolektivnih pogodbah in visoki stopnji preglednosti;

35. ugotavlja, da so podatki o številu platformnih delavcev in njihovi porazdelitvi po sektorjih še vedno razdrobljeni; poziva Komisijo, naj v sodelovanju z državami članicami zbere zanesljive in primerljive podatke o platformnih delavcih, da bi dobili natančnejšo predstavo o obsegu dejavnosti digitalnih delovnih platform ter se bolje seznanili z delovnimi in zaposlitvenimi pogoji platformnih delavcev, vključno s socialnim zavarovanjem in višino dohodka;

36. poziva nacionalne javne službe za zaposlovanje in mrežo evropskih služb za zaposlovanje (EURES), naj si bolj izmenjujejo informacije o priložnostih delovnih platform;

37. poziva države članice, naj spodbujajo inovativne oblike platformnega dela v skladu z zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo, ter poziva Komisijo, naj v svoj prihodnji pravni okvir vključi kakovostne delovne pogoje in ohranja prožnost ter hkrati zagotavlja pravice delavcev;

38. poziva države članice, naj zagotovijo, da bodo platformni delavci imeli možnost zavrniti delo, ki bi ga morali opravljati izven delovnega časa ali o njem niso bili ustrezno seznanjeni v dogovorjenem najkrajšem odpovednem roku, ne da bi zaradi zavrnitve utrpeli negativne posledice;

39. hkrati poziva Komisijo in države članice, naj preučijo inovativne, učinkovite in družbeno koristne čezmejne rešitve, ki zagotavljajo socialno zavarovanje in socialno zaščito;

40. poudarja, da je zagotavljanje spoštovanja pravic delavcev bistven element trajnostne politike v sektorju turizma; poudarja vse pomembnejšo vlogo digitalnih platform in zbiranja podatkov v turističnih dejavnostih; zato poudarja, da bo zbiranje podatkov o platformnih delavcih imelo ključno vlogo pri uresničevanju projektov resnično trajnostnega turizma, ki bodo zagotavljali, da bodo naložbe in delovna mesta v turizmu koristili lokalnim skupnostim in delavcem, hkrati pa omogočali pravično porazdelitev dobička;

41. opozarja, da ženske predstavljajo le 22 % delavcev v prometnem sektorju in tudi manjšino platformnih delavcev v prometnem in turističnem sektorju, po nepreverjenih dokazih pa imajo ženske v prometnem sektorju slabše zaposlitvene in delovne pogoje kot njihovi moški kolegi;

o

o o

42. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji.

(1) UL L 186, 11.7.2019, str. 57.

(2) UL L 186, 11.7.2019, str. 105.

(3) UL L 136, 22.5.2019, str. 1.

(4) UL L 119, 4.5.2016, str. 1.

(5) UL C 387, 15.11.2019, str. 1.

(6) https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-13436-2019-INIT/sl/pdf

(7) https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-9686-2019-INIT/sl/pdf.

(8) Sprejeta besedila, P9_TA(2021)0021.

(9) Sprejeta besedila, P9_TA(2020)0371.

(10) Sprejeta besedila, P9_TA(2020)0284.

(11) Sprejeta besedila, P9_TA(2020)0275.

(12) Sprejeta besedila, P9_TA(2020)0272.

(13) Sprejeta besedila, P9_TA(2020)0194.

(14) UL C 202, 28.5.2021, str. 35.

(15) UL C 242, 10.7.2018, str. 24.

(16) UL C 331, 18.9.2018, str. 125.

(17) UL C 331, 18.9.2018, str. 135.

(18) UL C 334, 19.9.2018, str. 88.

(19) https://www.etuc.org/system/files/document/file2020-06/Final%2022%2006%2020_Agreement%20on%20Digitalisation%202020.pdf

(20) Študija „The platform economy and precarious work“, Evropski parlament, generalni direktorat za notranjo politiko, tematski sektor A – gospodarska in znanstvena politika ter kakovost življenja, 11. september 2020.

(21) Študija „The Social Protection of Workers in the Platform Economy“, Evropski parlament, generalni direktorat za notranjo politiko, tematski sektor A – gospodarska in znanstvena politika ter kakovost življenja, 7. december 2017.

(22) https://www.eurofound.europa.eu/sl/data/platform-economy

(23) Študija „Data subjects, digital surveillance, AI and the future of work“ (Posamezniki, na katere se nanašajo osebni podatki, digitalni nadzor, umetna inteligenca in prihodnost dela), generalni direktorat za parlamentarne raziskovalne storitve, Oddelek za znanstvene napovedi, 23. december 2020.

(24) https://www.dw.com/pl/ue-chce-lepiej-chroni%C4%87-pracuj%C4%85cych-za-po%C5%9Brednictwem-platform-cyfrowych/a-56676431

(25) Howard (2016), Nonstandard work arrangements and worker health and safety, American Journal of Industrial Medicine, zvezek 60, št. 1, 2016, str. 1–10.

(26) Mednarodna organizacija dela, „World Employment and Social Outlook 2021: The role of digital labour platforms in transforming the world of work“ (Svetovne zaposlitvene in socialne napovedi za leto 2021: vloga digitalnih delovnih platform pri preoblikovanju sveta dela), str. 20.

(27) https://www.eurofound.europa.eu/sites/default/files/ ef_publication/field_ef_document/ef18001en.pdf

(28) Študija „The Social Protection of Workers in the Platform Economy“ (Socialna zaščita delavcev v platformnem gospodarstvu), Evropski parlament, generalni direktorat za notranjo politiko, tematski sektor A – gospodarska in znanstvena politika ter kakovost življenja, 7. december 2017, str. 34, https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2017/614184/IPOL_STU(2017)614184_EN.pdf

(29) Evropski inštitut za enakost spolov, indeks enakosti spolov za leto 2020: digitalizacija in prihodnost dela, str. 14.

(30) Evropski inštitut za enakost spolov, indeks enakosti spolov za leto 2020: digitalizacija in prihodnost dela, str. 98 in 99.

(31) Evropski inštitut za enakost spolov, indeks enakosti spolov za leto 2020: digitalizacija in prihodnost dela, str. 114.

(32) Mednarodna organizacija dela, „World Employment and Social Outlook 2021: The role of digital labour platforms in transforming the world of work“ (Svetovne zaposlitvene in socialne napovedi za leto 2021: vloga digitalnih delovnih platform pri preoblikovanju sveta dela), str. 22.

(33) Skupno raziskovalno središče Evropske komisije, „Platform workers in Europe: Evidence from the COLLEEM survey“ (Platformni delavci v Evropi: dokazi raziskave COLLEEM) (2018) in „New evidence on platform workers in Europe: Results from the second COLLEEM survey“ (Novi dokazi o platformnih delavcih v Evropi – izsledki druge raziskave COLLEEM) (2020).

(34) „Workplace Monitoring & Surveillance“ (Spremljanje in nadzor na delovnem mestu), Data&Society, Mateescu, A., Nguyen, A., Explainer: februar 2019.

(35) Poročilo o indeksu enakosti spolov za leto 2020, digitalizacija in prihodnost dela, str. 99.

(36) Direktiva (EU) 2016/943 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o varstvu nerazkritega strokovnega znanja in izkušenj ter poslovnih informacij (poslovnih skrivnosti) pred njihovo protipravno pridobitvijo, uporabo in razkritjem (UL L 157, 15.6.2016, str. 1).

(37) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/ALL/?uri=PI_COM%3AAres%282021%29102652