EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 1.9.2016 COM(2016) 550 final POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU Rezultati končnega ocenjevanja programa ISA {SWD(2016) 279 final}



Kazalo 1. Uvod 2. Interoperabilnost omogoča modernizacijo javnega sektorja 3. Ozadje 4. Metodologija 5. Težave in vprašanja v zvezi z ocenjevanjem 6. Ugotovitve Doseganje ciljev programa 6.1 Ustreznost 6.2 Zmogljivost 6.3 Učinkovitost 6.4 Uporabnost 6.5 Trajnost 6.6 Skladnost 6.7 Usklajevanje 7. Sklepne ugotovitve končnega ocenjevanja 8. Priporočila 8.1 Komunikacija z javnimi upravami in ozaveščanje o njihovi interoperabilnosti 8.2 Krepitev celostnega pristopa in horizontalnega medsektorskega vidika interoperabilnosti

8.3 Sodelovanje z drugimi politikami in pobudami EU 9. Naslednji koraki

1. Uvod S sklepom Evropskega parlamenta in Sveta (v nadaljnjem besedilu: sklep o ISA) se je 1. januarja 2010 začel izvajati šestletni program o interoperabilnostnih rešitvah za evropske javne uprave (v nadaljnjem besedilu: program ISA) kot naslednik programa za interoperabilno zagotavljanje vseevropskih e-vladnih storitev javnim upravam, podjetjem in državljanom (v nadaljnjem besedilu: IDABC). Program se je izvajal od 1. januarja 2010 do 31. decembra 2015. Kot je navedeno v členu 1 sklepa o ISA, je bil cilj programa ISA podpreti sodelovanje med evropskimi javnimi upravami s pospeševanjem učinkovitega in zmogljivega elektronskega čezmejnega in čezsektorskega sodelovanja med takimi upravami (vključno z organi, ki namesto njih opravljajo javne naloge), kar omogoča zagotavljanje elektronskih javnih storitev v podporo izvajanju politik in dejavnosti EU. V tem poročilu so predstavljeni glavni rezultati končnega ocenjevanja programa, ki je bilo opravljeno v skladu s členom 13(3) sklepa o ISA. V skladu z navedeno določbo je bilo treba rezultate končnega ocenjevanja do 31. decembra 2015 sporočiti Evropskemu parlamentu in Svetu. Končno ocenjevanje Komisije je potekalo od decembra 2014 do februarja 2016, ko je usmerjevalna skupina sprejela osnutek poročila Komisije. Vendar so nedavne spremembe postopkov ocenjevanja Komisije povzročile veliko zamudo pri spoštovanju roka, določenega v pravni podlagi. Med končnim ocenjevanjem je Komisiji pomagala skupina neodvisnih strokovnjakov iz svetovalnega podjetja (v nadaljnjem besedilu: skupina za končno ocenjevanje). Končno ocenjevanje so prek usmerjevalne skupine Komisije nadzorovali predstavniki ustreznih služb Komisije. 2. Interoperabilnost omogoča modernizacijo javnega sektorja Modernizacija javnih uprav je ena od ključnih prednostnih nalog za uspešno izvajanje strategije Evropa 2020. Letni pregledi rasti, ki jih je Komisija objavila med letoma 2011 in 2015, kažejo, da kakovost evropskih javnih uprav neposredno vpliva na gospodarsko okolje ter je zato ključna za spodbujanje produktivnosti, konkurenčnosti in rasti. Komisija je v Letnem pregledu rasti 2013 menila, da sta čezmejna interoperabilnost spletnih storitev in digitalizacija evropskih javnih uprav pomembna dejavnika za rast in večjo učinkovitost. Interoperabilnost med upravami je ključna za učinkovitejše in uspešnejše zagotavljanje digitalnih storitev. V Evropski digitalni agendi je opisano, kako interoperabilnost bistveno prispeva k čim večjemu izkoriščanju družbenega in gospodarskega potenciala IKT, zato je lahko Evropska digitalna agenda uspešna le, če se zagotovi interoperabilnost. V njej posvečenem stebru „Interoperabilnost in standardi“ so bile države članice pozvane, naj sprejmejo posebne ukrepe, povezane z interoperabilnostjo, in sicer naj uresničijo zaveze iz Malmöške in Granadske deklaracije ministrov, vključno s sprejetjem evropskega okvira interoperabilnosti (EIF) in prenosom v nacionalno zakonodajo. Evropski svet je 24. in 25. oktobra 2013 sprejel sklepe, v katerih je poudaril, da bi se morala modernizacija javnih uprav nadaljevati s hitrim uvajanjem storitev, katerih uspešno delovanje je odvisno od interoperabilnosti, kot so e-uprava, e-zdravje, e-izdajanje računov in e-naročila. To bo omogočilo nove in boljše digitalne storitve za državljane in podjetja po Evropi, prihranke v javnem sektorju ter večjo učinkovitost, preglednost in kakovost storitev v javnem sektorju. Vendar države članice pogosto podpirajo prizadevanja na nacionalni ravni, pri čemer ne upoštevajo skupnega evropskega pristopa, kar lahko ogrozi interoperabilnost na evropski ravni in razpoložljivost čezmejnih digitalnih javnih storitev. Zato obstaja veliko tveganje ustvarjanja novih elektronskih ovir („e-ovire“), ki državljanom in podjetjem preprečujejo uporabo javnih storitev v tujih državah ter ovirajo nemoteno delovanje notranjega trga. 3. Ozadje Program ISA temelji na napredku predhodnih programov (programa IDA – izmenjava podatkov med upravami – in IDABC). Kot je pojasnjeno v sklepu o ISA3, je bil glavni cilj programa ISA podpreti sodelovanje med evropskimi javnimi upravami, da bi se omogočilo zagotavljanje elektronskih javnih storitev v podporo izvajanju politik in dejavnosti EU. Vmesni cilj je bil pospešiti učinkovito in uspešno elektronsko čezmejno in medsektorsko sodelovanje med navedenimi upravami. Da se dosežejo ti cilji, spodbujajo dejavnosti iz členov 1 in 3 sklepa o ISA ter zagotovijo „enotne rešitve in rešitve v skupni uporabi za pospeševanje interoperabilnosti“, je program vključeval izvajanje študij, projektov in spremljevalnih ukrepov s posebnimi dejavnostmi za podporo: upravljanju in izboljševanju obstoječih enotnih storitev ter uvajanja novih;

izboljševanju obstoječih večkrat uporabnih generičnih orodij ter vzpostavljanju novih; vzpostavljanju in izboljševanju skupnih okvirov v podporo čezmejni in medsektorski interoperabilnosti ter ocenjevanju posledic zakonodaje EU za IKT (člen 3 sklepa o ISA). Kot je opredeljeno v členu 2 sklepa o ISA, pojem „enotne storitve“ pomeni operativne aplikacije in infrastrukture generične narave, ki izpolnjujejo skupne zahteve uporabnikov po področjih politike. Pojem „generična orodja“ pomeni referenčne platforme, skupne platforme in platforme za sodelovanje, skupne komponente in podobne sestavne elemente, ki izpolnjujejo skupne zahteve uporabnikov na različnih področjih politike. Pojem „skupni okviri“ pomeni strategije, specifikacije, metodologije, smernice ter podobne pristope in dokumente. Program ISA se izvaja z izvedbenimi akti (člen 9 sklepa o ISA) na podlagi tekočega delovnega programa, ki se revidira vsaj enkrat letno in vključuje dejavnosti financiranja, ki so povezane z eno ali več ravnmi interoperabilnosti (tehnično, semantično, organizacijsko in pravno). Letni delovni programi se oblikujejo po letnem razpisu za zbiranje predlogov služb Komisije in držav članic, ki jih pred začetkom veljavnosti odobri odbor ISA in sprejme Komisija. Posebne dejavnosti, ki se financirajo, so navedene v tekočem delovnem programu. 4. Metodologija Končno ocenjevanje programa ISA je temeljilo na kvantitativnih in kvalitativnih podatkih, ki so bili zbrani različno (s teoretičnimi raziskavami, spletnimi anketami, intervjuji, pisnimi zahtevami po dodatnih informacijah in študijami primerov), v njem pa so sodelovali številni različni predstavniki iz držav članic in služb EU ter omejeno število deležnikov iz civilne družbe in zasebnih organizacij, ki so sodelovali pri programu. 5. Težave in vprašanja v zvezi z ocenjevanjem Pri končnem ocenjevanju je bil uporabljen enak sklop meril kot pri vmesnem ocenjevanju, ki je referenčno merilo za rezultate. Rezultati, sklepi in priporočila končnega ocenjevanja temeljijo na širokem naboru podatkov, ki so trdni dokazi, potrebni za preverjanje utemeljenosti logike pri posredovanju programa in doseganja njegovih ciljev. Ocenjevanje se je osredotočalo na naslednjih sedem glavnih meril: – Ustreznost – Kako zelo so bili cilji programa ustrezni za izpolnitev nastajajočih potreb ter doseganje prednostnih nalog na nacionalni ravni in ravni EU? – Zmogljivost – Kako gospodarno so bili različni vložki pretvorjeni v izložke in kakšni so bili učinki glede najboljše mogoče uporabe virov? Kateri vidiki programa so bili najbolj (najmanj) učinkoviti, zlasti glede uporabljenih virov? – Učinkovitost – V kolikšnem obsegu so bili z rezultati in učinki programa doseženi cilji? Ali so bili nekateri vidiki bolj ali manj učinkoviti od drugih in kaj se lahko naučimo iz tega? – Uporabnost – Kako so dejanski in pričakovani rezultati in učinki programa ustrezali poslovnimi potrebami, ki naj bi jih zadovoljili? Kateri ukrepi bi se lahko sprejeli, da bi se izboljšala uporabnost dejavnosti v naslednjem programu? – Trajnost – V kolikšnem obsegu sta bili zagotovljeni finančna vzdržnost ter tehnična in operativna trajnost razvitih rešitev, ki se vzdržujejo in delujejo na podlagi programa? – Skladnost – V kolikšnem obsegu so bile dejavnosti programa ISA del „celostnega“ pristopa (v smislu medsebojne skladnosti ter skladnosti z drugimi politikami in pobudami EU)? Kako uspešne so bile razvite sinergije med dejavnostmi programa in z drugimi dejavnostmi EU? – Usklajevanje – Kako zelo so bile dejavnosti, pri katerih so sodelovale države članice, vključno z dejavnostmi odbora ISA, usklajene za zagotovitev sodelovanja deležnikov pri programu ISA? Kako zelo so bile dejavnosti usklajene ali povezane s potrebami drugih deležnikov, s katerimi bi morala Komisija sodelovati v okviru ISA? 6. Ugotovitve

Doseganje ciljev programa Pri končnem ocenjevanju je bilo ugotovljeno, da je program ISA učinkovito dosegel svoje cilje in zagotovil operativne rešitve v podporo „sodelovanju med evropskimi javnimi upravami s pospeševanjem učinkovitega in zmogljivega elektronskega čezmejnega in čezsektorskega sodelovanja med takimi upravami [...], kar omogoča zagotavljanje elektronskih javnih storitev v podporo izvajanju politik in dejavnosti Skupnosti“. To velja zlasti za skupne okvire, večkrat uporabna generična orodja in enotne storitve ter ocenjevanje posledic nove zakonodaje EU za IKT. Na splošno doseženi in pričakovani rezultati in učinki programa ISA večinoma obravnavajo poslovne potrebe, za katere so bili predvideni, čeprav so nekatere dejavnosti uporabnejše od drugih. Pri ocenjevanju so bila opredeljena številna ključna področja, na katerih bi se lahko s spremembami programa ISA², ki je naslednik programa ISA, skupaj ustrezneje obravnavale trenutne potrebe po interoperabilnosti in izboljšala njegova uporabnost. Potrjeno je bilo tudi, da je program ISA z vzpostavitvijo skupnih okvirov prispeval k izmenjavi in ponovni uporabi. Poleg tega se je pri programu ISA ponudila priložnost za revizijo smernic za boljše pravno urejanje za zagotovitev, da je ocenjevanje posledic za IKT nedvomno del ocenjevanja učinka, ki ga izvaja Evropska komisija. V nadaljevanju so povzete splošne ugotovitve: 6.1 Ustreznost Cilj programa ISA („podpreti sodelovanje med evropskimi javnimi upravami s pospeševanjem učinkovitega in zmogljivega elektronskega čezmejnega in čezsektorskega sodelovanja med takimi upravami“) je še vedno ustrezen za izpolnitev potreb, ki nastajajo na nacionalni ravni in ravni EU. To so pokazali končno ocenjevanje učinka rezultatov programa ISA in politični programi držav članic, v katerih je bila jasno izpostavljena potreba po učinkovitem in uspešnem zagotavljanju digitalnih javnih storitev. Poleg tega se je s programom ISA razvil, izvajal in spremljal evropski okvir interoperabilnosti (EIF). V priporočilih in smernicah za evropski okvir interoperabilnosti je ponazorjeno, kako bi morale države članice izvajati interoperabilnost v javnih upravah, njihov cilj pa je: a)spodbujati in podpirati izvajanje evropskih javnih storitev s pospeševanjem čezmejne in medsektorske interoperabilnosti; b)usmerjati javne uprave pri zagotavljanju evropskih javnih storitev podjetjem in državljanom ter c)dopolniti in povezati različne nacionalne okvire interoperabilnosti na evropski ravni. Evropski okvir interoperabilnosti omogoča skupno razumevanje interoperabilnosti v Uniji, kar je priznano tudi v strategiji za enotni digitalni trg, ki vključuje poseben ukrep za interoperabilnost med javnimi upravami (ukrep št. 15: sprejetje načrta za prednostne standarde IKT in širitev evropskega okvira interoperabilnosti za javne storitve). Tekoča revizija evropskega okvira interoperabilnosti temelji na delu observatorija nacionalnih okvirov interoperabilnosti (National Interoperability Framework Observatory – NIFO) v zadnjih letih, ki spremlja in podpira njegovo izvajanje v državah članicah. Program ISA prispeva k drugim ukrepom iz strategije za enotni digitalni trg,pri katerih je interoperabilnost osnovni element, ki omogoča njihovo izvajanje. Cilji programa so dobro usklajeni z Evropsko digitalno agendo in Evropskim akcijskim načrtom za e-upravo za obdobje 2010–2015, v katerih je interoperabilnost opredeljena kot pogoj za uspeh. Poleg tega je program dobro usklajen z instrumentom za povezovanje Evrope (v nadaljnjem besedilu: IPE), katerega cilj je vzpostaviti povezave in interoperabilnost evropskih digitalnih storitev, saj so nekateri njegovi gradniki (npr. e-dostava, prevajanje, e-izdajanje računov) odvisni od rezultatov ISA. IPE lahko daje operativno podporo rešitvam, ki se razvijejo in izpopolnijo v programu ISA. Program ISA je dejavno prispeval k številnim politikam EU, kot so notranji trg, infrastruktura za prostorske informacije v Evropski skupnosti (INSPIRE), skupno okolje za izmenjavo informacij (CISE), Portal odprtih podatkov Evropske unije in konkurenčno pravo, ki jim je koristila njegova podpora z namenskimi dejavnostmi in skupnimi rešitvami. V teh politikah so bili opredeljeni cilji, katerih izvajanje je odvisno od interoperabilnosti. Še vedno ostajajo potrebe evropskih javnih uprav, kot so modernizacija javnih storitev, izboljšanje usklajevanja med upravami držav članic in službami Komisije, organizacijsko usklajevanje v javnih upravah in večja ponovna uporaba rešitev, opredeljene pri predhodnem ocenjevanju ISA2 in vmesnih ocenjevanjih ISA. Za enotno in z viri gospodarno spodbujanje čezmejnega in medsektorskega zagotavljanja storitev sta potrebna večja ponovna uporaba obstoječih interoperabilnostnih rešitev in tesnejše sodelovanje med upravami držav članic ter med upravami držav članic in Komisijo. S skupni pristopi se prepreči podvajanje prizadevanj. 6.2 Zmogljivost Na splošno se lahko šteje, da je bil program ISA zmogljiv. Dokazi, pridobljeni iz dejavnosti spremljanja in ocenjevanja, so pokazali, da je bil program v obdobju 2010–2015 „na dobri poti“, njegova zamuda pa je v povprečju znašala manj kot 5 %. Poleg tega so skupna proračunska sredstva, porabljena za delovne programe za obdobje 2010–2014, znašala 128,2 milijona EUR, kar je v povprečju približno 2 % manj od skupnih proračunskih sredstev, dodeljenih za to obdobje. Na podlagi teh ugotovitev se zdi, da je bil program v proračunskem smislu učinkovit30. Poleg tega je 90 % vprašanih predstavnikov držav članic in uradnikov Komisije iz ustreznih služb potrdilo, da je bil program izveden pravočasno in v prvotnem obsegu. Kot je navedeno v končnemu ocenjevanju programa ISA, je večina teh deležnikov menila, da so bili v celoti ali delno vključeni v letne revizije programa. Postopek za sprejemanje predlogov za nove dejavnosti in postopek sprostitve finančnih sredstev se lahko štejeta za učinkovita. Zmogljivost v smislu dodelitve človeških virov potrjuje dejstvo, da je bila dejanska dodelitev vedno manjša od dodelitve, predvidene v prvotnem zakonodajnem predlogu o ISA. 6.3 Učinkovitost V programu ISA so bile zagotovljene operativne rešitve, in sicer skupni okviri, večkrat uporabna generična orodja in enotne storitve, ki so v pomoč pri doseganju cilja pospeševanja učinkovitega sodelovanja med evropskimi javnimi upravami. Na splošno je večina intervjuvancev in vprašanih, ki so izpolnili spletno anketo, menila, da rešitve ISA pospešujejo interoperabilnost med navedenimi upravami.

Z vzpostavitvijo skupnih okvirov, kot je na primer evropski okvir interoperabilnosti, sta se podpirali tudi izmenjava in ponovna uporaba rešitev z njunimi ustreznimi priporočili. Okvir izmenjave in ponovne uporabe se je začel razvijati v programu ISA in se trenutno dokončuje v programu ISA2. V programu se je začelo delo na dveh zgornjih ravneh interoperabilnosti, in sicer na organizacijski in pravni ravni interoperabilnosti, ki lahko zelo vplivata na modernizacijo javnih uprav držav članic ter ki ju je treba še naprej razvijati in utrjevati. Ocenjevanje posledic nove zakonodaje EU za IKT, kot je na primer učinek zaradi izvajanja novih ali prilagoditve obstoječih rešitev IKT, je bilo vključeno v ocenjevanje učinka Komisije v smernicah za boljše pravno urejanje. Program ISA je naredil korak naprej, saj je spodbujal take ocene ter podpiral generalne direktorate in službe, ki so jih izvajale. Prizadevanja programa na področju semantične interoperabilnosti in vzpostavitve tesnejšega sodelovanja z organizacijami za standardizacijo so pomembno prispevala k večji medsektorski interoperabilnosti. Čeprav program in uporabniki rezultatov programa ISA ponovno uporabljajo obstoječe skupne okvire, enotne storitve in večkrat uporabna generična orodja, bi moral program nadalje spodbujati njihovo ponovno uporabo, kar so izpostavili anketirani predstavniki iz držav članic in uradniki Komisije. 6.4 Uporabnost Doseženi in pričakovani rezultati in učinki programa ISA večinoma obravnavajo opredeljene poslovne potrebe. V programu ISA je bilo razvitih 23 rešitev, ki so brezplačno na voljo na spletišču ali kot skupne storitve. Te rešitve zajemajo vse od sistemov, s katerimi se podpira izvajanje politik EU, kot je informacijski sistem za notranji trg (IMI), do skupnih specifikacij, kot je profil aplikacije za podatkovni slovar (DCAT-AP – Data Catalogue Application Profile), ki ga uporablja Portal odprtih podatkov Evropske unije. Nekatere ali vse države članice uporabljajo 15 od 23 rešitev, več služb Komisije jih uporablja 14, peščica drugih institucij EU pa jih uporablja pet. Ta uspeh je še bolj presenetljiv, ker državam članicam ni treba ponovno uporabiti rešitev. Metoda, razvita za ocenjevanje posledic nove zakonodaje EU za IKT, ki je vključena v zbirko orodij za boljše pravno urejanje Komisije, se pri ocenjevanju učinkov obsežno ponovno uporablja. Druge dejavnosti so dokazale, da so uporabne, saj se obsežno uporabljajo, kot so pokazali statistični podatki, zbrani pri dejavnostih spremljanja in ocenjevanja. Predstavniki držav članic in uradniki Komisije so opredelili naslednje štiri največje prednosti programa ISA za države članice: 1)uporaba rešitev ISA; 2)obstoj programa pri ozaveščanju o pomenu interoperabilnosti in njegovo ohranjanje na političnem dnevnem redu; 3)določanje referenčnih meril, ki jih podpira observatorij nacionalnih okvirov interoperabilnosti, kot je evropski okvir interoperabilnosti, ter 4)zagotovljene storitve, kot sta omrežje sTESTA in platforma CIRCABC. Pri končnem ocenjevanju je bilo poudarjeno, da ključni deležniki, ki so bili intervjuvani in anketirani, predstavniki držav članic in uradniki Komisije niso bili dobro obveščeni o programu. To potrjuje dejstvo, da so dodatni ukrepi, ki so jih predlagali intervjuvanci in anketiranci, že vzpostavljeni ali pa se razvijajo ali širijo. Prispevek programa k drugim politikam in pobudam EU ter k modernizaciji javnega sektorja v Evropi je povečal njegovo uporabnost30. Dejansko uporabo (vključno s številom uporabnikov) vsake rešitve ISA bi bilo treba sistematično meriti, prednosti rešitev pa spodbujati. 6.5 Trajnost Pri končnem ocenjevanju je bilo ugotovljeno, da so razvite rešitve, ki se vzdržujejo in delujejo v programu, trajnostne s finančnega, tehničnega in operativnega vidika. Tehnična in operativna trajnost rešitve ISA se ocenjuje neposredno z njenim delovanjem in uporabo, kot se merita s spremljanjem in ocenjevanjem. V finančnem smislu vzdržnost zagotavlja zlasti naslednik programa ISA, tj. program ISA², ali druge pobude in programi EU, npr. IPE. V nekaterih primerih bi se lahko načrtovala uporaba možnosti financiranja, kot sta delitev stroškov in plačilo za uporabo, s katerimi bi se zagotovila dolgoročna finančna vzdržnost.

Za zagotavljanje splošne trajnosti je ključna tudi organizacijska trajnost. Dolgoročno upravljanje rešitev in storitev bi se lahko načrtovalo sistematično, da bi se zagotovila njihova neprekinjenost. Upoštevati je treba, da se morajo informacije o upravljanju rešitev, ki se financirajo v programu, vedno predložiti v letnem postopku predložitve vlog. 6.6 Skladnost Pri končnem ocenjevanju je bilo ugotovljeno, da so dejavnosti programa ISA del celostnega pristopa. Ta celostni pristop, ki je bil odboru ISA predstavljen januarja 2013, upošteva, da je za zagotavljanje dejanske interoperabilnosti med javnimi upravami potrebno delo na več področjih, in sicer na področju strateških ciljev, okvirov in strukturnih smernic, razvoja specifikacij in izvajanja ter delovanja in širjenja rešitev. Poleg tega interoperabilnost omogočajo tudi drugi pomembni elementi, kot so spremljanje in opredelitev področja interoperabilnosti v Evropi ter ozaveščanje. Celostni pristop omogoča, da se odkrijejo vrzeli in začnejo izvajati ustrezne dejavnosti ali projekti za njihovo obravnavo. Celostni pristop ni jasen deležnikom ISA, ki so bolje seznanjeni s posameznimi dejavnosti kot s samim programom. Tudi intervjuvanci in anketiranci so potrdili, da niso dovolj obveščeni o sinergijah programa, čeprav je bil pri končnem ocenjevanju ugotovljen napredek od vmesnega ocenjevanja. Deležniki so v intervjujih in spletnih anketah bistveno pogosteje od drugih dejavnosti navedli le dejavnost ISA (EUSurvey), ki naj ne bi bila skladna s cilji programa36. Med izvajanjem programa so skladnost povečale številne sinergije med dejavnostmi programa ter drugimi politikami in pobudami EU, pri katerih je interoperabilnost ključna za njihovo izvajanje. S programom je bila jasno izražena in obravnavana potreba po horizontalnem ukrepanju, da se zagotovi interoperabilnost na področjih politike. Ta horizontalna razsežnost ni zajeta pri izvajanju na posameznih področjih. Program ISA je ustvaril sinergije s področji, kot so notranji trg, konkurenčno pravo, INSPIRE, skupno okolje za izmenjavo informacij (CISE), Portal odprtih podatkov Evropske unije in nedavno IPE, ki v nekoliko temelji na rezultatih programa. Medsektorski pristop k interoperabilnosti ima konkretne prednosti, ki jih v nasprotnem primeru ne bi bilo mogoče doseči s sektorskimi pristopi in rešitvami. Področjem javnega naročanja, informacij javnega sektorja, standardizacije IKT, pravosodja in notranjih zadev ter obdavčenja bi koristila večja povezanost z medsektorskimi interoperabilnostnimi rešitvami na ravni EU in morebitno sodelovanje, ki izhaja iz tega. V poznejših fazah programa ISA so bile ustvarjene sinergije s službami Komisije, pristojnimi za evropske strukturne in investicijske sklade (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI). Pri tematskem cilju št. 11, katerega namen je izboljšati institucionalno zmogljivost in učinkovitost javnih uprav, se lahko s skladi ESI podpirajo prizadevanja nacionalnih, regionalnih in lokalnih uprav, da bi se izboljšala interoperabilnost in s tem modernizirale njihove javne uprave. Tesnejše sodelovanje pri programu ISA2 bi lahko dalo rezultate, ki bi bili lahko koristni za izvajanje programa in skladov ESI v državah članicah. Poleg tega dejavno sodelovanje GD za informatiko pri nedavno oblikovani medsektorski skupini za kakovost javne uprave in inovacije zagotavlja sodelovanje med programom in skladi ESI. Prizadevanja pri programu in prizadevanja GD za informatiko so omogočila tesnejšo povezanost z upravljanjem IT Komisije. 6.7 Usklajevanje Med izvajanjem programa je bilo v skladu s sklepom o ISA vzpostavljeno dobro usklajevanje uradnih dejavnosti z državami članicami in službami Komisije (člena 12 in 14). Dve tretjini predstavnikov držav članic in več kot polovica uradnikov Komisije so se v celoti ali delno strinjali, da je bilo sodelovanje med programom ISA in njegovimi deležniki dovolj učinkovito za zagotovitev dosledne izmenjave informacij, stališč in dobrih praks. Poleg tega so se v programu dobro usklajevale dejavnosti z deležniki zunaj javnih uprav, ki so se vključili po potrebi. Med njimi so bili organizacije za standardizacijo, akademiki, organizacije iz zasebnega sektorja in tretje države, npr. Združene države Amerike, Japonska in Avstralija, kjer je bilo to ustrezno in primerno. Pri končnem ocenjevanju so bila priznana skupna prizadevanja za usklajevanje na ravni EU in nesporno je, da so rezultati pozitivni. Medsektorska skupina za kakovost javne uprave in inovacije bo ključna za izboljšanje usklajevanja vseh pobud na ravni EU, ki prispevajo k modernizaciji javnih uprav v Evropi. Pri ocenjevanju je bilo ugotovljeno, da pri vprašanju interoperabilnosti obstajajo priložnosti za boljše usklajevanje predstavnikov držav članic v odboru ISA, skupini za usklajevanje in delovni skupini s kolegi v domačih državah, s čimer bi prispevali k uspešnosti naslednika programa. Program zagotavlja dober pregled dogodkov na področju interoperabilnosti na nacionalni ravni, saj na enem mestu združuje sklope informativnih pregledov observatorija nacionalnih okvirov interoperabilnosti in e-uprave držav članic, tj. na platformi Joinup. Večina predstavnikov držav članic in uradnikov Komisije se je v celoti ali delno strinjala, da so elektronske platforme, ki jih program ISA uporablja za zagotavljanje doslednega sodelovanja med deležniki in Komisijo (npr. Joinup, spletišče ISA in nadzorna plošča), ustrezne. Vendar so deležniki premalo obveščeni o rezultatih, doseženih na nacionalni ravni (npr. ponovna uporaba programa) in ravni EU, in o tem, kako službe Komisije uporabljajo rezultate ISA. 7. Sklepne ugotovitve končnega ocenjevanja Rezultati končnega ocenjevanja so večinoma pozitivni in ugotovljeno je bilo, da je program ISA usklajen s prednostnimi nalogami politike Unije in potrebami držav članic. Ugotovljeno je bilo, da se izvaja učinkovito in skladno, Komisije in države članice pa ponovno uporabljajo njegove rezultate. Program ISA je učinkovito dosegel svoje cilje in zagotovil operativne rešitve za pospeševanje učinkovitega sodelovanja med evropskimi javnimi upravami, vključno z ocenjevanjem posledic nove zakonodaje EU za IKT. Na splošno doseženi in pričakovani rezultati in učinki programa ISA večinoma zadovoljujejo poslovne potrebe, za katere so bili predvideni, dejavnosti programa pa so bile dobro usklajene z deležniki, da se je zagotovilo njihovo sodelovanje. Ugotovljeno je bilo, da se je treba osredotočiti na izboljšanje ponovne uporabe rešitev ISA in rešitve za nove nastajajoče potrebe. Poleg tega je treba izboljšati usklajevanje pobud na ravni EU, zlasti med generalnimi direktorati v okviru medsektorske skupine za kakovost javne uprave in inovacije ter med državami članicami in Komisijo, da se zagotovita večja skladnost z drugimi pobudami EU in nacionalnimi pobudami ter usklajevanje z deležniki.

Splošni strateški pristop programa, ki se izvaja od leta 2013, dokazuje, da se v okviru programa ISA uporablja celosten pristop. Ustvarjene so bile sinergije med dejavnostmi programa in z drugimi dejavnostmi EU, vendar še vedno obstajajo priložnosti za dodatne sinergije. 8. Priporočila Upoštevati je treba, da so se v skladu s sklepom o ISA dejavnosti programa osredotočale na doseganje interoperabilnosti med javnimi upravami. To je verjetno vplivalo na ravni uporabnosti, ozaveščenosti in ponovne uporabe, saj program ni obsegal povezav javnih uprav s podjetji in državljani. Kljub temu je v nekaterih primerih program pragmatično razširil krog deležnikov ter v razvoj interoperabilnostnih rešitev vključil podjetja in državljane, s čimer je bilo njegovo delovanje bolj celostno, kot bi bilo v nasprotnem primeru. Pri razvoju interoperabilnostnih rešitev je vedno očitnejše, da je treba na eni strani upoštevati povezavo med javnimi upravami, na drugi strani pa državljane, podjetja in njihove posebne potrebe, saj so končni uporabniki vseh storitev javne uprave. Sklep o ISA ne določa dejavnosti za obravnavo potreb končnih uporabnikov, vendar so izkušnje, pridobljene pri izvajanju programa ter na podlagi posvetovanj z „lastniki“ dejavnosti in državami članicami, jasno pokazale, da so potrebne. Ta omejitev je obravnavana v priporočilu o razširitvi obsega novega programa ISA² na podjetja in državljane. Pri ocenjevanju je bilo ugotovljeno, da bi bilo treba v programu ISA² razviti bolj sistematičen pristop, ki temelji na poslovnih primerih in s katerim bi se lahko tudi poudarila dodatna vloga interoperabilnosti pri ustvarjanju gospodarskih in družbenih koristi. Poleg tega bi si morala Komisija, da bi v celoti zagotovila učinkovit program ISA², prizadevati upoštevati cilje pri zaposlovanju, zlasti ker je bilo dejansko dodeljenih manj človeških virov, kot je bilo sprva predvideno v programu. Kar zadeva priporočila vmesnega ocenjevanja, je v programu zadostno obravnavano priporočilo o izboljšanju sodelovanja z deležniki in udeležbi na glavnih dogodkih, poleg tega pa so se dosledno obravnavala tudi druga priporočila. Vendar je bilo pri ocenjevanju ugotovljeno, da je treba v novem programu ISA² še naprej podpirati prizadevanja na naslednjih področjih: komunikacija z javnimi upravami in ozaveščanje o njihovi interoperabilnosti; krepitev celostnega pristopa in horizontalnega medsektorskega vidika interoperabilnosti ter sodelovanje z drugimi politikami in pobudami EU. Poleg tega skupina za končno ocenjevanje meni, da dve od enajstih priporočil iz končnega ocenjevanja programa IDABC še vedno veljata za program ISA, in sicer: pripraviti bi bilo treba skupni dokument za spodbujanje programa, ki bi se osredotočal na usklajenost politik ter sinergije med programi in pobudami Unije (priporočilo IDABC št. 5), ter informacije o finančni vzdržnosti in operativni trajnosti projektov bi morale biti dostopnejše, poleg tega pa bi jih bilo treba bolje pojasniti zunanjim deležnikom (priporočilo IDABC št. 8). Glavna priporočila so navedena v nadaljevanju: 8.1 Komunikacija z javnimi upravami in ozaveščanje o njihovi interoperabilnosti V obdobju 2010–2015 je približno dve tretjini dogodkov, ki so bili organizirani v programu ISA in so se jih udeležili predstavniki držav članic, ter 63 % (25) od 40 dogodkov, ki so jih organizirale države članice in na katerih je sodeloval program ISA, potekalo po letu 2013, tj. po vmesnem ocenjevanju. Program je povečal svojo prisotnost na konferencah in drugih dogodkih, tri četrtine od več kot 60 dogodkov, ki se jih je udeležil, pa je potekalo po vmesnem ocenjevanju. V programu ISA² bi bilo treba posodobiti in izvajati strategijo komuniciranja, ki bi se osredotočala na ciljno vključevanje, med drugim tudi deležnikov iz posameznih sektorjev. S tem bi obravnavali dolgotrajno vrzel med dejansko uspešnostjo programa in dojemanjem uspešnosti deležnikov. 8.2 Krepitev celostnega pristopa in horizontalnega medsektorskega vidika interoperabilnosti Celosten pristop, ki se izvaja od leta 2013, bi bilo treba še naprej uporabljati pri programu ISA², saj sta pravna in organizacijska interoperabilnost še vedno na začetku razvoja. Evropska referenčna arhitektura interoperabilnosti (v nadaljnjem besedilu: EIRA) in evropska kartografija interoperabilnosti (v nadaljnjem besedilu: EICart), ki dokumentirata obstoječe storitve in orodja, bosta ključni za zagotavljanje podpore celostnemu pristopu, saj bosta pomagali pri opredelitvi in ponovni uporabi obstoječih rešitev ter izpostavili področja brez elementov, ki bi omogočali interoperabilnost. EIRA in EICart imata ključno vlogo pri širjenju rezultatov in boljši opredelitvi potreb. Omogočata večjo ozaveščenost, boljše usklajevanje in ustvarjanje večjih sinergij. Zdaj, ko je bilo ocenjevanje posledic nove zakonodaje EU za IKT vključeno v ocenjevanje učinkov, bi moral program ISA² nadalje izvajati svojo predvideno vlogo in uporabljati svoje strokovno znanje za spodbujanje te dejavnosti ter podpiranje generalnih direktoratov in storitev pri izvajanju takega ocenjevanja.