GLOSAR

EKJS : Evropski kmetijski jamstveni sklad

EKSRP : Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja

GD AGRI : Generalni direktorat za kmetijstvo in razvoj podeželja

GIS : Geografski informacijski sistem

IAKS : Integrirani administrativni in kontrolni sistem

KZU : Kmetijska zemljišča v uporabi

POSEI : Program možnosti za oddaljene in otoške regije

POSEICAN : Program za rešitev težav, ki izhajajo iz oddaljenosti in otoške lege Kanarskih otokov

POSEIDOM : Program za rešitev težav, ki izhajajo iz oddaljenosti in otoške lege francoskih čezmorskih departmajev

POSEIMA : Program za rešitev težav, ki izhajajo iz oddaljenosti in otoške lege Madeire in Azorov

RUP : Najbolj oddaljene regije Evropske unije

SUT : Skupna ureditev trga

POVZETEK

I. Svet je v obdobju od leta 1989 do 1993 sprejel posebne ukrepe za kmetijstvo v najbolj oddaljenih regijah Evropske unije (francoski čezmorski departmaji, Kanarski otoki, Azori in Madeira) in na manjših grških egejskih otokih zaradi soočanja s posebnimi razmerami v teh regijah.

II. Pri programih za najbolj oddaljene regije in egejske otoke se uporablja dvoje različnih orodij za odzivanje na posebne potrebe teh regij. Posebni režim preskrbe je sistem nadomestil za dodatne stroške, ki nastanejo zaradi otoške lege in oddaljenosti zadevnih regij. Z ukrepi v podporo lokalnim kmetijskim proizvodom se skuša razviti lokalno kmetijsko proizvodnjo in dobavo kmetijskih proizvodov.

III. Posebni ukrepi so bili leta 2006 reformirani. Komisija je prišla do sklepa, da je bilo upravljanje sistema preveč togo in je zato omejevalo zmogljivost Skupnosti, da se s svojimi dejavnostmi pravočasno odziva na potrebe najbolj oddaljenih regij na način, prilagojen njihovim posebnim težavam. Zato je novi pristop dajal prednost večji regionalni udeležbi, decentralizaciji in prožnosti odločanja na podlagi programov, ki jih države članice predložijo v odobritev Komisiji.

IV. Glede na cilje te reforme se skuša z revizijo Sodišča odgovoriti na naslednja vprašanja:

a) So programi za podporo, ki so jih vzpostavile države članice in jih je odobrila Komisija, zasnovani tako, da zagotavljajo uspešno odzivanje na posebne potrebe?

b) Se ukrepi, ki so jih po reformi leta 2006 zasnovale države članice, uspešno izvajajo?

c) Se programe za podporo, ki so jih vzpostavile države članice in jih je odobrila Komisija, uspešno spremlja?

V. Sodišče je prišlo do sklepa, da so posebni ukrepi na splošno uspešni in zelo pomembni za kmetijstvo v zadevnih regijah. Vendar pa je ugotovilo številne slabosti v upravljanju sheme, zato je posebne ukrepe še vedno mogoče izboljšati.

VI. Komisija je v fazah načrtovanja in odobritve programov, ki sta trajali samo šest mesecev, prednost namenila svoji vlogi preverjanja skladnosti in doslednosti programov, namesto da bi prevzela svojo nalogo upravljavca in dejavno prispevala k snovanju programov ter tako zagotovila njihovo uspešnost. To opažanje se nanaša tudi na postopek spreminjanja programov za naslednja leta.

VII. Glede izvajanja programov je Sodišče ugotovilo, pri katerih ukrepih ali dejavnostih se zaradi njihove zasnove pojavlja tveganje, da bodo v najboljšem primeru le delno uspešni. Poleg tega obstoječi kontrolni sistemi v zadevnih državah članicah niso vedno prilagojeni raznolikosti posebnih ukrepov.

VIII. Komisija ne spremlja dovolj redno uspešnosti posebnih ukrepov. V glavnem se omejuje na vrednotenje ukrepov v petletnem obdobju. Poročila o izvajanju, ki jih letno predložijo države članice, niso dovolj usklajena, da bi lahko Komisiji nudila sistem informacij o upravljanju.

UVOD

POSEBNI UKREPI V PRETEKLOSTI

1. Člen 349 Pogodbe o delovanju Evropske unije določa: "Ob upoštevanju strukturno pogojenih socialnih in gospodarskih razmer Guadeloupa, Francoske Gvajane, Martinika, Reuniona, Saint-Barthélemyja, Saint-Martina, Azorov, Madeire in Kanarskih otokov, katerih razvoj zaradi svoje stalnosti in součinkovanja močno otežujejo dejavniki, kot so oddaljenost, otoška lega, majhnost, težavna topografija in podnebje ter ekonomska odvisnost od maloštevilnih proizvodov, sprejme Svet na predlog Komisije in po posvetovanju z Evropskim parlamentom posebne ukrepe, ki so zlasti namenjeni opredelitvi pogojev uporabe Pogodb za te regije, vključno s skupnimi politikami."

2. Komisija je na podlagi te določbe razvila strategijo za najbolj oddaljene regije [1], ki ima tri cilje:

a) izboljšanje dostopnosti,

b) povečanje konkurenčnosti in

c) okrepitev regionalnega povezovanja.

Glavna orodja za doseganje teh ciljev so strukturni skladi in kmetijska sklada (Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS) in Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (EKSRP)), vključno s posebnim kmetijskim programom za najbolj oddaljene regije, imenovanim "program možnosti za oddaljene in otoške regije (POSEI)".

3. Svet je leta 1989 sprejel program za rešitev težav, ki izhajajo iz oddaljenosti in otoške lege francoskih čezmorskih departmajev (POSEIDOM) [2]. Junija 1991 sta bila sprejeta dva podobna programa: POSEIMA (Azori in Madeira) [3] in POSEICAN (Kanarski otoki) [4].

4. Podobna programa sta bila leta 1993 uvedena za Grčijo [5]. Ker manjši egejski otoki v Pogodbi niso priznani kot najbolj oddaljene regije, se ta shema pravno obravnava ločeno od POSEI, vendar je zajeta v iste proračunske postavke. Struktura intervencijske logike je pri POSEI in programih za manjše egejske otoke enaka in obe shemi upravlja ista enota Komisije. Zato se shemi v tem poročilu obravnavata skupaj, v nadaljnjem besedilu pa se zanju uporablja izraz "posebni ukrepi".

+++++ TIFF +++++

REFORMA POSEBNIH UKREPOV

5. Leta 2006 je bila izvedena reforma sheme POSEI in posebnih ukrepov za manjše egejske otoke [6]. Komisija je prišla do sklepa, da je bilo upravljanje sistema preveč togo in je zato omejevalo zmogljivost dejavnosti Evropske unije pri pravočasnem odzivanju na potrebe najbolj oddaljenih regij na način, prilagojen njihovim posebnim problemom. Zato je reforma zajemala prehod z mikroupravljanja ukrepov s strani Komisije na večjo regionalno udeležbo, decentralizacijo in prožnost odločanja na podlagi programov, ki so jih države članice predložile v odobritev Komisiji (za namene in cilje reforme glej okvir 1).

OKVIR 1

ODLOMEK IZ OBRAZLOŽITVENEGA MEMORANDUMA K PREDLOGU UREDBE SVETA O POSEBNIH UKREPIH ZA KMETIJSTVO V NAJBOLJ ODDALJENIH REGIJAH EVROPSKE UNIJE

"Nasprotno pa ocena stanja teh sistemov ostaja nejasna, kar se tiče upravljanja; pravzaprav je za obe strani sistemov POSEI [7], za specifični sistem preskrbe in za podporo lokalnih proizvodov RUP, značilna upravna togost. Komisija je zadolžena za izdelavo zakonov, ki bi prilagodili oceno potrebam preskrbe za različne, včasih zelo skromne količine izdelkov za preskrbo.

Po drugi strani je sistem podpore lokalnih proizvodov razdeljen na 56 (mikro-) ukrepov, določenih z uredbami Sveta. Prilagoditev teh ukrepov ni mogoča brez medinstitucionalnega zakonodajnega postopka, kar ovira hitro delovanje Evropske unije in potrebo, da bi dejavnosti Evropske unije čimprej prilagodili posebnostim situacij v RUP, pri čemer gre pogosto za skromne zneske.

Zato se predlaga sprememba filozofije pri podpori v korist teh regij s ciljem, da bi sprejeli večjo udeležbo pri sprejemanju odločitev in s tem omogočanje hitrega sprejema ukrepov, da bi se sčasoma zavedli posebnosti teh regij."

VRSTA IN CILJI POSEBNIH UKREPOV

6. Pri programih za najbolj oddaljene regije in egejske otoke se uporablja dvoje različnih orodij za odzivanje na posebne potrebe teh regij:

a) Posebni režim preskrbe, ki je sistem za nadomestila dodatnih stroškov zaradi otoške lege in oddaljenosti zadevnih regij. Izvaja se s pomočjo oprostitve carinskih dajatev za proizvode, uvožene iz tretjih držav, ali s pomočjo za dobavo proizvodov s poreklom iz Evropske unije z enakovrednimi pogoji za končne uporabnike.

b) Ukrepi v podporo lokalnim kmetijskim proizvodom, s katerimi se skuša razviti lokalno kmetijsko proizvodnjo in dobavo kmetijskih proizvodov. Ti ukrepi se nanašajo na številne proizvode in ukrepe, povezane s proizvodnjo, trženjem in predelavo. Pri njih se uporablja vrsta instrumentov, kot so pomoč na površino, premije na živali, plačila organizacijam proizvajalcev, pomoč na tono ali financiranje tržnih študij itd. Čeprav vsi ti ukrepi prispevajo k skupnemu cilju povečanja lokalne kmetijske proizvodnje in konkurenčnosti proizvajalcev, je treba opomniti, da se lahko posamezni cilji vsakega ukrepa, kot so opredeljeni v programih, močno razlikujejo. Primeri ukrepov in dejavnosti v različnih programih so predstavljeni v okviru 2.

+++++ TIFF +++++

OKVIR 2

PRIMERI UKREPOV IN DEJAVNOSTI V RAZLIČNIH PROGRAMIH

Naslednji ukrepi in dejavnosti, ki jih je Sodišče izbralo za revizijo, dajejo pregled nad raznolikostjo programov:

Francija (francoski čezmorski departmaji)

Pomoč proizvajalcem banan;

sektor sladkorni trs/sladkor/rum (z dejavnostmi, kot sta pavšalna pomoč za prilagoditev industrije sladkorja francoskih čezmorskih departmajev skupni ureditvi trga (SUT) in pomoč za prevoz sladkornega trsa);

strukturiranje živinorejskega sektorja (z dejavnostmi, kot je na primer posebna pomoč za obdelavo sektorju govejega in telečjega mesa ali posebna pomoč za upravljanje lokalnega trga sektorju svinjskega mesa).

Španija (Kanarski otoki)

Pomoč sektorju govejega in telečjega, ovčjega in kozjega mesa v obliki neposrednih plačil proizvajalcem;

pomoč proizvajalcem banan.

Portugalska (Azori)

Pomoč živinoreji (z dejavnostmi, kot je neposredna pomoč za proizvodnjo govejega in telečjega mesa ali pomoč za inovacije in kakovost živalskih proizvodov);

pomoč za rastlinsko pridelavo (z dejavnostmi, kot je pomoč za pridelavo tradicionalnih poljščin ali pomoč za pridelavo sadja in zelenjave, rezanega cvetja in okrasnih rastlin).

Grčija (otok Chios)

Pomoč za oljčne nasade;

pomoč za proizvodnjo mastike;

pomoč za proizvodnjo medu.

PRORAČUN ZA POSEBNE UKREPE

7. Za leti 2007 in 2008, ki ju je zajela revizija, je bilo za posebne ukrepe za proračunsko leto 2007 dodeljenih 332 milijonov EUR, za proračunsko leto 2008 pa 618 milijonov EUR (brez dodelitev za ukrepe iz prejšnjih let). Proračun za leto 2008 se je v primerjavi s prejšnjimi leti povečal zaradi prenosa sredstev po reformi skupne ureditve trga za banane od 1. januarja 2007, kar ustreza proračunskemu letu 2008. Ta reforma je bila uvedena zaradi nove ureditve Skupnosti za uvoz banan in mednarodnih trgovinskih pogajanj. Njen cilj je bil prilagoditi sistem v skladu z glavnimi načeli reform v drugih kmetijskih sektorjih, hkrati pa zagotoviti primerno življenjsko raven proizvajalcev banan v Skupnosti in upoštevati posebnosti regij proizvajalk. Proračunska dodelitev shemi POSEI se je povečala za 278,8 milijona EUR, da bi bila po 1. januarju 2007 v te programe zajeta celotna pomoč Skupnosti proizvajalcem banan. Podrobnosti o izvrševanju proračuna so v Prilogi I.

8. Za proračun za posebne ukrepe veljajo zgornje meje, ki so bile določene takole (v milijonih EUR):

+++++ TIFF +++++

UPRAVLJAVSKI IN KONTROLNI SISTEM ZA POSEBNE UKREPE

9. V okviru proračuna Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) se posebni ukrepi izvajajo z deljenim upravljanjem. Zaradi prehoda na večjo regionalno udeležbo, decentralizacijo in prožnost odločanja, uvedene z reformo leta 2006, se za programsko načrtovanje in izvajanje uporablja pristop od spodaj navzgor ("bottom-up approach"). To pomeni, da se potrebe najbolj oddaljenih regij in ukrepi za odzivanje nanje ugotavljajo na ravni, za katero države članice menijo, da je najustreznejša. Države članice so odgovorne za razvijanje, izvajanje in kontroliranje programov.

10. Komisija je odgovorna za predloge osnovnih predpisov in sestavo pravil za izvajanje različnih določb uredb Sveta. Odobri programe, ki jih predložijo države članice, in njihove spremembe ter spremlja njihovo izvajanje.

11. Države članice so morale za ugotavljanje posebnih potreb najbolj oddaljenih regij izvesti ekonomsko analizo in ovrednotiti prejšnje ukrepe, opredeliti strateške in operativne cilje ter zasnovati ukrepe za doseganje teh ciljev. Vse te elemente je bilo treba vključiti v programe, skupaj s kazalniki uspešnosti [8].

12. Programi so bili predloženi v odobritev Komisiji. Ta je ocenila njihovo doslednost z drugimi politikami in dejavnostmi Evropske unije ter skladnost s pravom Evropske unije.

13. Države članice so v svojih programih določile organe, odgovorne za upravljanje in kontrolo. Imenovane plačilne agencije so odgovorne za izvajanje programov in skrbijo tudi za naloge nadzora in kontrole, ki jih opravljajo neposredno ali pa jih deloma ali v celoti prenesejo na druge službe.

14. Zakonodajne zahteve za upravljavski in kontrolni sistem za posebne ukrepe v veliki meri temeljijo na "integriranem administrativnem in kontrolnem sistemu" (IAKS) za neposredna plačila EKJS. Zato se administrativne kontrole izvajajo za vse zahtevke za pomoč, za vzorec 5 % pa se opravijo kontrole na kraju samem. Pri nekaterih ukrepih, pri katerih je pomoč vezana na dobavo proizvodov zaradi njihove predelave ali njihovega trženja, so predvidene druge kontrole: tehtanje, prevoz, dobava itd. Za posebni režim preskrbe morajo države članice preveriti, ali se je korist od pomoči za uvoz v najbolj oddaljene regije ali oprostitev carinskih dajatev dejansko prenesla na končne upravičence.

15. Komisija mora najpozneje 31. decembra 2009 in nato vsakih pet let Evropskemu parlamentu in Svetu predložiti splošno poročilo, v katerem je opisan učinek dejavnosti, izvedenih v okviru posebnih ukrepov, skupaj s primernimi predlogi, kjer je ustrezno. Predložitev tega poročila je bila preložena in kolegij Komisije naj bi ga sprejel septembra 2010. Pri pripravi poročila je Komisija upoštevala tudi vrednotenje posebnih ukrepov, ki je bilo zahtevano v okviru programa vrednotenja Generalnega direktorata za kmetijstvo in razvoj podeželja za leto 2008 [9]. Izvajalec vrednotenja je svoje poročilo predložil novembra 2009.

OBSEG REVIZIJE IN REVIZIJSKI PRISTOP

16. Cilj revizije je bil ovrednotiti uspešnost in določene vidike gospodarnosti posebnih ukrepov po reformi leta 2006. Poudarek je bil na zasnovi ukrepov in upravljavskih postopkih z vidika njihove uspešnosti. Ker je bila reforma izvedene šele pred kratkim, je bilo mogoče izvesti vrednotenje trendov uspešnosti, ne pa tudi dolgoročnega vrednotenja.

17. To poročilo se ukvarja z naslednjimi vprašanji:

a) So programi za podporo, ki so jih vzpostavile države članice in jih je odobrila Komisija, zasnovani tako, da zagotavljajo uspešno odzivanje na posebne potrebe?

b) Se ukrepi, ki so jih po reformi leta 2006 zasnovale države članice, uspešno izvajajo?

c) Se programe za podporo, ki so jih vzpostavile države članice in jih je odobrila Komisija, uspešno spremlja?

18. Revizija je zajela proračunska leta, ki so bila zaključena po reformi posebnih ukrepov (2007, 2008 in 2009).

19. Revizija je bila izvedena v štirih zadevnih državah članicah (v Grčiji, Španiji, Franciji in na Portugalskem). Na kraju samem so bile revidirane regije otok Chios (Grčija), Kanarski otoki (Španija), otok Réunion (Francija) in Azori (Portugalska). Glede ukrepov v drugih regijah je bila revizija omejena na raven centralne uprave v vsaki državi članici.

20. Revizija je zajela izbor ukrepov v podporo lokalnim kmetijskim proizvodom glede na njihov finančni obseg in pomen za kmetijstvo v zadevnih regijah (glej Prilogo II). Ukrepi v podporo lokalnim kmetijskim proizvodom so imeli prednost pred posebnim režimom preskrbe, ker:

a) ukrepi v podporo lokalnim kmetijskim proizvodom predstavljajo 67 % zneskov, dodeljenih za posebne ukrepe v letu 2007, od leta 2009 pa bodo predstavljali približno 82 %;

b) je posebni režim preskrbe zasnovan kot neposredno nadomestilo zaradi slabosti oddaljenosti in otoške lege, po drugi strani pa morajo biti ukrepi v podporo lokalnim kmetijskim proizvodom zasnovani na podlagi poglobljene analize posebnih potreb, da so uspešni. Poleg tega se lahko tveganje pri teh ukrepih poveča zaradi njihove zapletenosti in raznolikosti ter pomanjkanja posebnih skupnih pravil za kontroliranje;

c) je Svet z določitvijo zgornje finančne meje 80 % za ukrepe v podporo lokalnim kmetijskim proizvodom pokazal veliko pomembnost teh ukrepov v primerjavi s posebnim režimom preskrbe;

d) se za zagotavljanje uspešnosti posebnega režima preskrbe uporablja poseben kontrolni mehanizem. Revizija je vključevala omejen pregled tega mehanizma.

21. Revizija je zajela upravljanje in spremljanje programov v Komisiji in zadevnih državah članicah. Revizijsko delo je zajemalo tudi analizo faze programskega načrtovanja in dokumentiranja sistemov za upravljanje in spremljanje programov. Revizorji so opravili pogovore na kraju samem z upravičenci in predstavniki združenj proizvajalcev, da bi pridobili informacije o njihovi udeležbi v programih, izkušnjah in pridobljenih rezultatih. V nadaljevanju so revizijska merila in revizijski postopki podrobneje pojasnjeni za vsako revizijsko vprašanje.

OPAŽANJA

22. Prikrajšanost najbolj oddaljenih regij in manjših egejskih otokov je trajna in je s posebnimi ukrepi ni mogoče povsem odpraviti, temveč le ublažiti. To je razvidno iz tega, kakšen je pri dohodkih nekaterih kmetijskih proizvajalcev v najbolj oddaljenih regijah delež pomoči iz posebnih ukrepov (glej okvir 3). Namen tega poročila torej ni izražati dvom o posebnih ukrepih, temveč prispevati k izboljšanju njihovega delovanja.

OKVIR 3

POMOČ IZ POSEBNIH UKREPOV KOT DELEŽ PROMETA ALI DOHODKOV NEKATERIH KMETIJSKIH PROIZVAJALCEV V NAJBOLJ ODDALJENIH REGIJAH

Pomoč iz POSEI je leta 2009 na primer znašala 38 % prometa povprečnega proizvajalca sladkornega trsa na otoku Réunion (vir: Cahier Technique de la canne, št. 15, avgust 2008).

Za standardno kmetijo za proizvodnjo govejega in telečjega mesa na otoku Réunion je pomoč iz POSEI leta 2007 na primer predstavljala 25 % prometa (vir: poročilo o izvajanju POSEI IV iz leta 2007 za ukrep "strukturiranje živinorejskega sektorja" na otoku Réunion).

Za proizvajalce medu na otoku Chios v Grčiji je pomoč iz posebnih ukrepov leta 2007 znašala med 55 % in 70 % njihovih dohodkov iz čebelarjenja (vir: Računsko sodišče).

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

| | |

SO PROGRAMI ZA PODPORO, KI SO JIH VZPOSTAVILE DRŽAVE ČLANICE IN JIH JE ODOBRILA KOMISIJA, ZASNOVANI TAKO, DA ZAGOTAVLJAJO USPEŠNO ODZIVANJE NA POSEBNE POTREBE?

23. Revizijska merila pri odgovarjanju na to vprašanje so bila povezana s cilji reforme iz leta 2006, zlasti s ciljem, "da bi sprejeli večjo udeležbo pri sprejemanju odločitev in s tem omogočanje hitrega sprejema ukrepov, da bi se sčasoma zavedli posebnosti teh regij". To prožnost naj bi se zagotovilo tako, da se programsko načrtovanje izvaja na ravni države članice, namesto da bi ukrepe neposredno upravljala Komisija. Države članice so morale za ugotavljanje potreb najbolj oddaljenih regij pripraviti ekonomsko analizo in ovrednotiti prejšnje ukrepe, opredeliti strateške in operativne cilje ter zasnovati ukrepe za doseganje teh ciljev. Vse te elemente je bilo treba vključiti v programe, skupaj s kazalniki uspešnosti (glej okvir 4).

24. Posledično so bila za odgovor na to revizijsko vprašanje uporabljena naslednja merila:

a) obstoj metod za spodbujanje udeležbe;

b) obstoj vseh elementov programskega načrtovanja, ki jih zahtevajo predpisi;

c) doslednost različnih elementov, zlasti analize stanja kmetijske proizvodnje, predlagane strategije in predvidenih ukrepov;

d) prožnost, ki omogoča hitro prilagajanje ukrepov.

OKVIR 4

ČLEN 12 UREDBE SVETA (ES) ŠT. 247/2006 Z DNE 30. JANUARJA 2006 O POSEBNIH UKREPIH ZA KMETIJSTVO V NAJBOLJ ODDALJENIH REGIJAH UNIJE

Vsebina programov Skupnosti za podporo

Program Skupnosti za podporo vsebuje:

a) kvantificiran opis stanja zadevne kmetijske proizvodnje ob upoštevanju razpoložljivih rezultatov vrednotenj, iz opisa pa naj bodo razvidne neskladnosti, vrzeli in možnosti razvoja, uporabljena finančna sredstva ter glavni rezultati dejavnosti, izvedenih na podlagi uredb (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001 in (ES) št. 1454/2001;

b) opis predlagane strategije, izbrane prednostne naloge in kvantificirane cilje ter oceno pričakovanih učinkov na ravni gospodarstva, okolja in družbe, vključno s področjem zaposlovanja;

c) opis predvidenih ukrepov, zlasti sistemov pomoči za izvajanje programa, in po potrebi podatke o potrebnih študijah, predstavitvenih projektih, izobraževanju in tehnični pomoči, ki so povezani s pripravo, izvajanjem ali prilagajanjem zadevnih ukrepov;

d) časovni razpored izvedbe ukrepov in okvirno skupno finančno preglednico, v kateri so prikazana sredstva, ki naj bi se uporabila;

e) utemeljitev združljivosti in doslednosti različnih ukrepov programov ter opredelitev meril in količinskih kazalcev, ki se uporabijo za spremljanje in vrednotenje;

f) ukrepe, sprejete za zagotavljanje učinkovitega in ustreznega izvajanja programov, tudi v zvezi z obveščanjem javnosti, spremljanjem in vrednotenjem, obenem pa tudi opredelitev kvantificiranih kazalcev, ki se uporabijo pri vrednotenju, in določbe v zvezi z nadzorom in kaznimi;

g) določitev pristojnih organov in organov, odgovornih za izvajanje programa, ter določitev organov ali povezanih organov ter socialno-ekonomskih partnerjev na primerni ravni, obenem pa tudi rezultate opravljenih posvetovanj.

25. Sodišče je pregledalo postopek programskega načrtovanja, ki so ga vzpostavile države članice, in fazo odobritve s strani Komisije. Analiziralo je proces za ugotavljanje potreb najbolj oddaljenih regij, način določanja ciljev programov ter ukrepe in dejavnosti, oblikovane znotraj programov. Dokumenti, ki so bili pri tem analizirani, so zajemali poročila o vrednotenju, študije, razpoložljive dokumente o mehanizmu posvetovanja med različnimi udeleženci v pristopu od spodaj navzgor (zapisniki in podobni dokumenti) ter dokumentacijo o fazi odobritve, ki je na voljo v Komisiji.

PROGRAMSKO NAČRTOVANJE JE BILO V ZAČETKU NESKLADNO

METODE ZA SPODBUJANJE UDELEŽBE

26. Glede obstoja metod za spodbujanje udeležbe so revizorji Sodišča ugotovili, da so v vseh državah članicah potekala posvetovanja z lokalnimi udeleženci. V Franciji so posvetovanja o posebnih ukrepih potekala v čezmorskih departmajih leta 2005. Čeprav niso bila podrobno dokumentirana, na primer z zapisniki s sestankov z udeleženci na kraju samem, so privedla do štirih regionalnih programov, v katerih so bile povzete potrebe in s tem povezani ukrepi. Ti regionalni programi so bili konsolidirani, da je nastal en sam nacionalni program. Ker so se francoski organi vnaprej lotili programskega načrtovanja, jim je to omogočilo pravilno ovrednotiti stanje in ugotoviti potrebe prek posvetovanja na regionalni ravni, kot zahteva reforma posebnih ukrepov.

27. V Grčiji je ministrstvo za kmetijstvo aprila 2006 povabilo lokalne organe egejskih otokov, naj oddajo predloge za program v roku 15 dni. Obdobje med obvestilom in rokom za predloge lokalnih organov je bilo prekratko, da bi omogočilo poglobljeno analizo potreb in izbiro najuspešnejših ukrepov za odziv nanje. Posledično so odgovori lokalnih organov večinoma vsebovali informacije, ki niso ustrezale zahtevanemu standardu, zato jih ministrstvo za kmetijstvo pri pripravljanju programa ni skrbno analiziralo in upoštevalo. Ministrstvo za kmetijstvo nima zadostnih in zanesljivih informacij na osrednji ravni, ki bi mu omogočile usmerjati politiko k načrtovanim rezultatom in kar najbolj povečati učinek za otoke, katerih potrebe so največje.

28. Čeprav so v Španiji in na Portugalskem med pripravo programov potekala posvetovanja z lokalnimi udeleženci, niso bila dovolj dokumentirana, da bi revizorjem Sodišča omogočila izraziti mnenje o njihovi dodani vrednosti.

ELEMENTI PROGRAMSKEGA NAČRTOVANJA

29. Revizorji so glede obstoja elementov programskega načrtovanja, ki jih zahtevajo uredbe, ugotovili, da vsi programi vsaj formalno vsebujejo vse zahtevane elemente. Vendar so bile v španskem, portugalskem in grškem programu glede vsebine ugotovljene slabosti pri logiki in doslednosti različnih delov programskih načrtovanj.

30. V Španiji so različni elementi, ki jih zahtevajo predpisi, formalno prisotni v programu, vendar so vsebinsko neskladni [10]. Ni bilo resnične analize stanja na podlagi ocene potreb, prav tako pa ne strategije, ki bi zagotovila dopolnjevanje in doslednost posebnih ukrepov z drugimi dejavnostmi Skupnosti ali nacionalnimi dejavnostmi. Cilji programa niso dovolj konkretni, saj so izraženi bolj kot splošne prednostne naloge kot natančni in merljivi cilji, zato ne tvorijo operativnih ciljev. Posledično ni jasna povezava med splošnimi cilji in ukrepi, ki so bili razviti.

31. Novi program posebnih ukrepov za Kanarske otoke je neposredno nadaljevanje prejšnjega programa, saj prejšnji ukrepi predstavljajo 89 % prvotnega celotnega proračuna. To kontinuiteto bi bilo mogoče šteti kot skladno z reformo, če bi temeljila na analizi učinka ali poglobljenem vrednotenju prejšnjega programa, vendar je v primeru španskega programa predvsem posledica težav, s katerimi so se soočali udeleženci pri uvajanju novega pristopa programskega načrtovanja, ki ga zahteva reforma, v rokih, ki jih določajo predpisi.

32. Na Portugalskem se je programsko načrtovanje za splošni program POSEI, sklop Azori, začelo marca 2005. Čeprav so portugalski organi za izvedbo programskega načrtovanja predvideli dovolj časa, tudi tu rezultatu manjka doslednosti med analitičnim delom in predlaganimi ukrepi. Predvsem ni iz ničesar razvidno, da bi se upoštevalo zaključke vrednotenja programa POSEI na Portugalskem za obdobje 1992 do 1999, ki je bilo objavljeno leta 2000. To vrednotenje je med drugim priporočalo:

a) financiranje ekonomske študije za analizo sektorja sadja in kmetijskih rastlin, ki bi poleg predelanih proizvodov zajela tudi sveže proizvode ter bi jo bilo mogoče zasnovati in izvesti za Azore, ločeno od Madeire;

b) pregled celotne pomoči, ali prek posebnega režima preskrbe ali proizvodne pomoči, za živinorejsko področje, da bi bil morebitni negativni učinek tradicionalnega modela proizvodnje mleka čim manjši;

c) boljše ravnotežje med stopnjami podpore, dodeljene različnim področjem živinoreje in pridelkov, da se zagotovi ohranitev rastlinske pridelave na Azorih;

d) poglobljeno študijo stanja industrije sladkorja na Azorih, da se oceni njena možnost za trajnost ob upoštevanju največjih količin sladkorja, ki se uvozijo v okviru posebnega režima preskrbe, možnosti za ponovni izvoz rafiniranega sladkorja in/ali višine pomoči za predelavo;

e) sčasoma zamenjati pomoč za rastlinsko pridelavo z enotno pomočjo na podlagi števila hektarov ornih zemljišč.

33. Kljub tem konkretnim predlogom za prilagoditev programa spreminjanju potreb je imela prednost kontinuiteta. Na primer, že obstoječe premije za živinorejo, ki predstavljajo približno 80 % skupnega zneska, v letu 2007 izplačanega za program za Azore, so se nadaljevale na pretekli osnovi. Posledično bi bilo pri programu posebnih ukrepov za Azore mogoče bolje upoštevati tveganje prevelike odvisnosti lokalnega kmetijskega sektorja od proizvodnje mleka in mesa, čeprav ta ustreza podnebnim in geografskim razmeram na otokih. Ta odvisnost je bila ugotovljena tudi v nedavnem poročilu o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 247/2006 o posebnih ukrepih za kmetijstvo v najbolj oddaljenih regijah Unije [11].

34. V grškem programu je ekonomska analiza kmetijskih potreb egejskih otokov zelo površna. Ni skupne strategije, program pa ne določa niti povezave med različnimi predlaganimi ukrepi in splošnimi cilji niti želenega učinka. Zaradi tega pomanjkanja strateške vizije so nastali ukrepi, pri katerih se že zaradi njihove zasnove pojavlja tveganje, da ne bodo uspešni (glej odstavek 44).

VLOGA KOMISIJE PRI PROGRAMSKEM NAČRTOVANJU

35. Komisija je Španiji, Franciji in Portugalski poslala smernice, katerih namen je bil državam članicam zagotoviti informacije o načinu predstavitve njihovih programov ter o vsebini in stopnji natančnosti, ki bi ju predstavitev morala vsebovati [12]. Komisija je v istem dokumentu tudi opozorila, da reforma POSEI sloni na bistvenem načelu prehoda z mikroupravljanja [13], ki ga izvaja Komisija, pri katerem nastanejo raznoliki ukrepi, na doslednejši pristop programskega načrtovanja. Države članice bodo tako imele več svobode, vendar tudi večjo odgovornost pri ugotavljanju potreb najbolj oddaljenih regij in pripravi strategije za odzivanje nanje. Te koristne smernice niso bile poslane Grčiji, kjer je programsko načrtovanje potekalo med oktobrom in decembrom 2006.

36. Komisija je imela za odobritev programov na voljo štiri mesece. V tem obdobju so potekali redni stiki med GD AGRI in pristojnimi organi v zadevnih državah članicah. Zaradi tega je bilo v programe uvedenih veliko sprememb in njihova kakovost se je izboljšala. Vendar so bile spremembe, ki so jih predlagale službe Komisije, omejene na vidike skladnosti in doslednosti z zakonodajo in politikami Evropske unije. Te službe programov niso pregledale z vidika uspešnosti, na primer ali so določeni cilji in predlagani ukrepi skladni z analizo. Čeprav je skladnost programov z zakonodajo pomembna, pa bi bilo te štiri mesece mogoče bolje uporabiti tako, da bi Komisija tudi dejavno svetovala državam članicam o uspešnosti programov. Na začetku faze novega programskega načrtovanja bi na primer lahko opredelila usklajene kazalnike uspešnosti, zlasti za zaposlovanje ali vrednost kmetijske proizvodnje. Ti kazalniki bi ji po eni strani zagotovili osnovo za razpravo o ukrepih, ki bodo uvedeni, po drugi strani pa bi ji na koncu prvega leta omogočili pripravo priporočil za popravne ukrepe, kar bi pomenilo dodano vrednost, ne da bi bila hkrati postavljena pod vprašaj odgovornost držav članic za programsko načrtovanje. Vendar si Komisija ni dodelila dovolj sredstev, da bi izvedla več kot le pregled skladnosti, zlasti glede na interna sredstva, ki jih je dodelila za upravljanje posebnih ukrepov.

ŽELENA PROŽNOST PRI SPREMINJANJU PROGRAMOV ŠE NI RAZVIDNA

37. Eden od ciljev reforme iz leta 2006 je bil "omogočanje hitrega sprejema ukrepov, da bi se sčasoma zavedli posebnosti teh regij" (glej okvir 1). Zato je bil uveden mehanizem za letno posodabljanje programov.

38. Člen 49 Uredbe Komisije (ES) št. 793/2006 z dne 12. aprila 2006 o nekaterih podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe (ES) št. 247/2006 je v svoji prvotni različici določal, da države članice enkrat na leto predložijo spremembe programov v odobritev Komisiji. Vendar v tej prvi različici ni bil določen rok za predložitev sprememb, kar je povzročilo težave pri izvajanju teh sprememb v začetku naslednjega leta. Z Uredbo Komisije (ES) št. 1242/2007 je bil člen 49 spremenjen in uveden je bil rok (30. september n–1) za predložitev sprememb za leto n v odobritev. Z Uredbo Komisije (ES) št. 408/2009 je bil člen 49 znova spremenjen in kot rok za uvedbo sprememb je bil določen 1. avgust n–1.

39. Komisija je spremembe, ki so jih predložile države članice za leto 2008, odobrila med oktobrom 2007 in julijem 2008, odvisno od datuma predložitve, saj takrat za to ni bil predpisan noben rok. Za leto 2009 se je postopek izboljšal, ker so bile spremembe odobrene z retroaktivnim učinkom od 1. januarja 2009. Vendar so bile odobritve sprejete ob različnih priložnostih med februarjem in majem 2009, kar je med začetkom leta 2009 in datumom odobritve povzročilo negotovost glede zahtevkov za pomoč.

40. Da bi se izognila odobritvam po začetku zadevnega leta, je Komisija kot novi rok za predložitev sprememb uvedla 1. avgust n–1. Čeprav novi rok daje Komisiji več časa za vrednotenje predlaganih sprememb in pripravo sklepov o odobritvi, pomeni tveganje za uspešnost predlaganih sprememb. Dejansko morajo države članice pred 31. julijem n+1 predložiti tudi letno poročilo o izvajanju. Zaradi novega roka 1. avgusta morajo spremembe pripraviti hkrati s pripravo letnega poročila o izvajanju. Spremembe bi bilo treba zaradi zagotavljanja uspešnosti programa predlagati na podlagi poglobljene analize uspešnosti izvajanja, vendar morajo zaradi roka 1. avgusta lokalni udeleženci predlagati spremembe že maja vsako leto. Zato se spremembe predlaga, preden je znano dejansko izvajanje ukrepov iz prejšnjega leta (plačila za leto n se lahko izvrši do 30. junija n+1) in seveda prezgodaj, da bi bilo mogoče oceniti delovanje ukrepov v tekočem letu.

41. Službe Komisije pri pregledu sprememb programa enako kot pri prvotnem programskem načrtovanju dajejo poudarek skladnosti in doslednosti s pravom in politikami Skupnosti, ne pa vidikom uspešnosti. Čeprav se priznava, da je ta postopek pomemben, pa bi Komisija lahko dodala vrednost programom z dejavnim prispevanjem k izboljšanju njihove uspešnosti, zlasti ker ima pregled nad celoto najboljših praks v državah članicah.

SE UKREPI, KI SO JIH PO REFORMI LETA 2006 ZASNOVALE DRŽAVE ČLANICE, USPEŠNO IZVAJAJO?

42. Merili za odgovor na to revizijsko vprašanje sta bili opredelitev ustreznih ciljev in obstoj meril za upravičenost, ustreznih za zagotavljanje, da ukrepi dosežejo te cilje. Še eno merilo je bil obstoj ustreznih kazalnikov uspešnosti.

43. Za odgovor na to revizijsko vprašanje so revizorji analizirali cilje in merila za upravičenost pri izbranih ukrepih ter razpravljali o njihovem izvajanju z medpanožnimi organizacijami ali organizacijami proizvajalcev, ki zastopajo veliko število upravičencev. Obiskali so nereprezentativno število proizvajalcev, da bi se seznanili z izvajanjem ukrepov na terenu. Na teh obiskih na kraju samem so revizorji Sodišča pregledali ukrepe, ki so se izkazali za uspešne, kot je na primer strukturiranje živinorejskega sektorja na otoku Réunion ali pomoč za proizvodnjo mastike na otoku Chios. Toda pri drugih ukrepih so se pokazale različne slabosti, ki so opisane v nadaljevanju. Sicer so uspešnost ukrepov na splošno potrdili tudi izvajalci vrednotenja, ki so ocenili, da se je v 16 od 24 sektorjev, preučenih v njihovem poročilu, zaradi financiranja ukrepov v podporo lokalnim kmetijskim proizvodom izboljšala konkurenčnost [14].

ZASNOVA NEKATERIH UKREPOV OVIRA USPEŠNOST NJIHOVEGA IZVAJANJA

POMOČ ZA OLJČNE NASADE ZA EGEJSKE OTOKE

44. Program podpore za sektor oljčnega olja predvideva plačilo pavšalne pomoči v višini 145 EUR na hektar pridelovalcem oljk na manjših egejskih otokih s ciljem, da se oljčni nasadi ohranijo na območjih, kjer so vedno obstajali, pod pogojem, da se nasadi vzdržujejo v stanju, ki zagotavlja dobro proizvodnjo. Za to pomoč je v proračunu namenjen znesek v višini 13084831 EUR, kar je približno 70 % proračuna za ukrepe za egejske otoke.

45. Uredba št. 1782/2003 daje zadevnim državam članicam možnost izključitve najbolj oddaljenih regij in manjših egejskih otokov iz sheme enotnega plačila in vključitve ustreznih odobrenih proračunskih sredstev v posebne ukrepe. Grčija se je odločila, da manjših otokov ne bo izključila iz sheme enotnega plačila. Zaradi tega pridelovalci oljk na egejskih otokih dobijo plačilne pravice, ki temeljijo na njihovih informacijah, kot so zabeležene v GIS za pridelavo oljk, prek sheme enotnega plačila, zato morajo izpolnjevati pogoje navzkrižne skladnosti.

46. Zneski, ki jih upravičenci prejmejo iz naslova posebnih ukrepov, so običajno zelo nizki. Povprečno plačilo je samo približno 203 EUR na upravičenca letno, najpogostejše plačilo pa je 58 EUR letno. 43 % razdeljenih zneskov je nižjih od 100 EUR (24145 upravičencev), 69 % upravičencev pa letno prejme 200 EUR ali manj. Samo 2 % upravičencev (1126 kmetov) letno prejmeta več kot 1000 EUR, več kot 2000 EUR pa v okviru te sheme prejme 0,35 % upravičencev (194 kmetov).

47. Sodišče meni, da je težko utemeljiti, da v teh razmerah ekonomska spodbuda pripravi veliko večino upravičencev k vzdrževanju njihovih tradicionalnih oljčnih nasadov. Uspešnost tega ukrepa bi bilo mogoče okrepiti, če bi Grčija zahtevala vzdrževanje oljčnih nasadov v okviru navzkrižne skladnosti, kot je na primer v Italiji.

+++++ TIFF +++++

POMOČ ZA INOVACIJE IN KAKOVOST ŽIVALSKIH PROIZVODOV NA AZORIH (PORTUGALSKA)

48. S tem podukrepom se skuša izboljšati in ustvariti razmere za zanesljivo kvantitativno in kvalitativno spremljanje ter klasifikacijo proizvodnje mleka z namestitvijo opreme za merjenje in jemanje vzorcev mleka na krajih, kjer ga sprejemajo vozila za zbiranje mleka. S to pomočjo se financira delo jemanja vzorcev mleka (v letu 2007 vzorci od 4000 krav) pri proizvajalcih, ki so za to prosili vnaprej. Pomoč se odobri za 70 % prejetih vlog v višini največ 35 EUR na glavo. Proračun tega podukrepa je za leta 2007, 2008 in 2010 znašal 539000 EUR letno, za leto 2009 pa 597900 EUR.

49. Ta določba programa za Azore je še en primer pomoči, pri kateri se tvega nizka uspešnost, ker ni definirana in ni ustreznih meril za upravičenost. Pregled značilnega spisa za ta ukrep je pokazal, da v programu in spisu ni splošnih informacij, ki bi lahko pojasnile splošni okvir te aktivnosti ali podukrepa, zlasti jemanje vzorcev mleka pri proizvajalcih zaradi kasnejših laboratorijskih analiz in sporočanje ugotovitev živinorejcem. Ker je končni cilj zagotovitev informacij o kakovosti mleka za vsako žival, da lahko zadevni proizvajalec sprejema bolj utemeljene upravljavske odločitve, bi bilo primerno določiti vse dodatne dejavnosti (kot je laboratorijska analiza vzorcev, posredovanje rezultatov, nakup opreme za zbiranje mleka itd.), ki dejavnosti kot celoti dajejo smisel in jo dopolnjujejo, in različne vire financiranja (Evropska unija, nacionalni in zasebni). Poleg tega ni specifikacij pristojne uprave z navedbo konkretnih opravljenih storitev, pogojev za izvajanje del in ocenjenih stroškov. Zato pavšalna pomoč, ki je bila odobrena pregledanemu upravičencu (31 EUR na kravo v letu 2007), ni temeljila na objektivnih merilih. Čeprav so na voljo dolgi seznami rezultatov analize mleka, ni informacij o tem, ali so ti rezultati konkretno privedli do dejavnosti, ki bi upravičile zneske, vložene v ta ukrep. Ker teh specifikacij ni, obstaja tveganje, da bo pomoč neučinkovita in le malo uspešna.

POMOČ ZA BANANE V ŠPANIJI IN FRANCIJI

50. Skupna ureditev trga banan je bila leta 2007 reformirana, pomoč pa z Uredbo Sveta (ES) št. 2013/2006 z dne 19. decembra 2006 vključena v programe POSEI. Proračun za to pomoč znaša 270200000 EUR za Francijo in Španijo. Uvodna izjava (3) omenjene uredbe določa: "Lokalna proizvodnja banan je pomemben sestavni del okoljskega, družbenega in gospodarskega ravnovesja podeželskih območij v teh regijah".

51. Na podlagi analiz v programih je bila za prispevanje k cilju vzdrževanja tega družbenega in gospodarskega ravnovesja izbrana rešitev zagotavljanja pomoči proizvajalcem. Francoski program opozarja na pomembnost sektorja, ko na primer navaja, da sektor na Antilih zagotavlja približno 20000 neposrednih, posrednih in sekundarnih delovnih mest. V Španiji po navedbah programa to število znaša več kot 17300. Na Kanarskih otokih proizvodnja banan predstavlja približno 25 % vrednosti kmetijske proizvodnje. Ti podatki kažejo, da je pomoč proizvajalcem banan, ki podpira celotni sektor, pomemben dejavnik ohranjanja gospodarske in družbene stabilnosti zadevnih regij. Manj pa je v dopolnilih programov, ki so jih predložile države članice zaradi vključitve sektorja banan v posebne ukrepe, razvit cilj prispevanja k okoljskemu ravnovesju.

52. Program POSEI za sektor banan v Franciji, ki je bil odobren z odločbo Komisije C(2007) z dne 22. 8. 2007, določa cilj spodbujanja sistema trajnostnega upravljanja z uporabo površin za gojenje banan v prahi kot kazalnika spremljanja. Pričakovani vplivi na okolje so upravljanje in zaščita občutljive zemlje in nagnjenih pobočij, ohranjanje kmetijskih zemljišč v uporabi (KZU) s stabilizacijo zemljišč, na katerih se gojijo banane, čim boljša uporaba KZU s povečanjem prahe in kolobarjenja ter aktivna politika omejevanja vložkov, na primer gnojil. V španskem programu okoljski cilj ni izrecno določen.

53. Pomoč je bila pri obeh programih vezana samo na proizvodnjo. Proizvajalci prejmejo pomoč, izračunano na podlagi referenčne tonaže v preteklosti. Ta pomoč se zniža, če dejanska proizvodnja v zadevnem letu ne doseže določenih pragov glede na referenčno tonažo v preteklosti. Naložena ni nobena druga omejitev, na primer v zvezi s proizvodnimi metodami.

54. Pomoč, ki je vezana na proizvodnjo in ne nalaga nobenih omejitev metod, proizvajalcev ne spodbuja k uporabi okolju prijazne proizvodnje. Ker program ne vsebuje nobene določbe za doseganje tega cilja, so za zagotovitev doseganja okoljskega cilja potrebne dodatne ureditve (na primer "trajnostni načrt za banane" v Franciji).

55. Poleg tega bi bilo treba ta cilj spremljati z ustreznimi kazalniki. Vendar takšnih kazalnikov v španskem programu ni, kazalniki v francoskem programu pa niso resnično ustrezni. Dejansko je treba okoljski cilj spodbujanja sistema trajnostnega upravljanja, katerega različni pričakovani učinki so omenjeni v odstavku 50, v skladu s programom meriti samo z enim kazalnikom, površinami za gojenje banan v prahi. Čeprav letno poročilo o izvajanju za leto 2007 vsebuje še en kazalnik, ki v programih ni omenjen (neobdelana zemljišča), oba kazalnika samo omenja, ne da bi ju povezalo z navedenim ciljem in navedlo, v kolikšni meri omogočata ovrednotenje pričakovanih vplivov na okolje. Obstaja tveganje, da države članice ne poznajo resničnega vpliva tega ukrepa POSEI na okolje, zato ne morejo sprejeti popravnih ukrepov, ki so potrebni za zagotovitev polne uspešnosti. To slabost so ugotovili tudi izvajalci vrednotenja [15].

+++++ TIFF +++++

SEKTOR SLADKORNEGA TRSA NA OTOKU RÉUNION

56. Reforma skupne ureditve trga za sladkor je privedla do znižanja cene sladkorja, ki se izplača evropskim proizvajalcem. Vendar se je v času reforme priznalo, da je proizvodnja sladkorja "v najbolj oddaljenih regijah Skupnosti […] drugačna od proizvodnje sladkorja v preostali Skupnosti" [16]. Zato je Svet temu sektorju v okviru posebnih ukrepov zagotovil finančno podporo v obliki virov za kmete v teh regijah. Iz istega razloga je bilo Franciji dovoljeno, da svojim najbolj oddaljenim regijam dodeli fiksni znesek državne pomoči [17].

57. Francoski organi so v programu, ki ga je odobrila Komisija, ugotovili, da je prestrukturiranje industrije sladkorja v čezmorskih departmajih končano. Na otoku Réunionu sta zdaj ostali samo dve enoti (ohranitev ene same ne bi bila realistična zaradi lokacij plantaž trsa in posledičnih razdalj za njegov prevoz). Komisija in Svet sta pripoznala to stanje, ko sta industrijo sladkorja v čezmorskih departmajih izločila iz prestrukturiranja, predvidenega v okviru reforme skupne ureditve trga sladkorja, sprejete 22. februarja 2006 [18]. Glede ohranjanja obeh proizvodnih enot, ki ležita na severu in na jugu otoka, je treba pripomniti, da topografija tega vulkanskega otoka z visokim gorovjem v notranjosti močno podaljšuje čas prevoza celo na kratke razdalje.

58. Sodišče je pregledalo pavšalno pomoč za prilagoditev industrije sladkorja francoskih čezmorskih departmajev SUT, katere cilj je ohranitev sektorja s prilagoditvijo industrije sladkorja in pridelave sladkornega trsa ter izravnava učinka, ki ga ima znižanje cen sladkorja na prejemke njegovih pridelovalcev. Za sektor sladkorni trs-sladkor-rum v francoskih čezmorskih departmajih je leta 2007 znesek pomoči predstavljal odhodke v višini 64308347 EUR, leta 2008 pa 71165224 EUR.

59. Pavšalna pomoč se na osnovi sporazuma med proizvajalci in pridelovalci načeloma porazdeli pridelovalcem prek nakupne cene za sladkorni trs, ki jo plačata proizvodni enoti na otoku. Zaradi polne nadomestitve znižanja cen, ki jih je povzročila reforma SUT za sladkor, uvedena z Uredbo (ES) št. 318/2006, in zagotovitve minimalnega dohodka pridelovalcem je bil v sporazumu o sladkornem trsu za obdobje 2006–2015 za ceno sladkornega trsa, izplačano pridelovalcem, določen znesek 39,09 EUR na tono.

60. Vendar je ciklon, ki je leta 2007 prizadel otok, neposredno vplival na količino pridelanega sladkornega trsa. Zaradi znižane količine trsa, dobavljenega tovarnam, pomoč, ki se je razdeljevala prek nakupne cene, ki sta jo plačali proizvodni enoti, ni bila v celoti porabljena. Pristojni v proizvodnih centrih so se zato odločili porabiti presežna sredstva za ponovno posaditev površin s sladkornim trsom, s čimer so pridelovalci, če so želeli, dobili brezobrestno posojilo za posaditev novih, boljših in primernejših vrst sladkornega trsa na svojih površinah. Če se proizvodnja sladkornega trsa vrne na prejšnjo raven približno 2 milijonov ton, bo treba pavšalno pomoč v celoti porabiti za zagotavljanje višine cene.

61. Pripomniti je treba tudi, da je za sektor sladkorja na otoku Réunion zaradi oddaljenosti otoka značilna medsebojna odvisnost udeležencev. Zato lahko proizvodni enoti dobita le sladkorni trs, ki je pridelan na otoku, njegovi pridelovalci pa lahko svoj pridelek prodajo samo tema enotama. Študije o teh dveh enotah kažejo, da se proračunsko ravnovesje doseže, če celotna proizvodnja sladkornega trsa doseže 2 milijona ton in vsaka tovarna prejme milijon ton surovin, iz katerih proizvede približno 100000 ton ekvivalenta belega sladkorja. Vendar je proizvodnja v obdobju od leta 2006 do 2008 nihala med 1,6 in 1,8 milijona ton sladkornega trsa, leto 2007 pa je bilo zaradi nepričakovanih podnebnih razmer na otoku zelo težko.

62. Pridelovalci, s katerimi so revizorji govorili na kraju samem, pravijo, da je ohranjanje prodajne cene sladkornega trsa najpomembnejši dejavnik za preživetje sektorja. Kmetje imajo z vzdrževanjem parcel s sladkornim trsom in pobiranjem pridelka na njih dejansko takšne stroške, da bi jih lahko najmanjše zvišanje katere koli postavke (kot so na primer gnojila, ki jih je kot primer omenilo največ pridelovalcev) hitro postavilo v zelo težaven položaj. To je potrdila tudi tehnična študija, ki kaže, da je pomoč iz posebnih ukrepov leta 2009 predstavljala že 38 % prometa povprečnega pridelovalca sladkornega trsa na otoku Réunion.

63. Pomoč za prilagoditev industrije sladkorja na otoku Réunion je zasnovana kot fiksna pavšalna pomoč, kar v tem občutljivem okolju povzroča tveganja za uspešnost, če se še naprej višajo zunanji dejavniki, kot so cene vložkov, vključno z gnojili. Dejstvo je, da če pridelovalci zaradi prodajne cene njihovega sladkornega trsa ne morejo prenesti takšnega zvišanja, najsi je še tako majhno, lahko morda prenehajo s pridelovanjem, posledično pa na otoku Réunion zaradi povezanosti udeležencev ta sektor izgine. Pavšalna pomoč se že v celoti porabi za zagotavljanje prodajne cene zadostne proizvodnje, zato je nacionalna pomoč v primerih morebitnih zunanjih dogodkov bistvenega pomena za stabilizacijo lokalne proizvodnje in ohranjanje uspešnosti evropske pomoči za to dejavnost. To so ugotovili tudi izvajalci vrednotenja, ki so poudarili pomembnost dopolnilne nacionalne pomoči [19].

POSEBNI REŽIM PRESKRBE

64. Posebni režim preskrbe je sistem za nadomestila dodatnih stroškov, ki nastanejo zaradi otoške lege in oddaljenosti zadevnih regij. To se doseže z oprostitvijo carinskih dajatev za proizvode, uvožene iz tretjih držav, ali s pomočjo za dobavo proizvodov s poreklom iz Evropske unije z enakovrednimi pogoji za končne uporabnike. Ta ureditev je bila uvedena, da bi se uspešno dosegel cilj znižanja cen nekaterih izdelkov Evropske unije v najbolj oddaljenih regijah, ublažili dodatni stroški, povezani z oddaljenostjo, otoško lego in veliko odročnostjo, hkrati pa ohranila konkurenčnost. Pri tej pomoči bi bilo treba upoštevati dodatne stroške prevoza v najbolj oddaljene regije in cene za izvoz v tretje države, pri kmetijskih vložkih in proizvodih za predelavo pa tudi dodatne stroške zaradi oddaljenosti in velike odročnosti.

65. Upravičeni proizvodi so navedeni v Prilogi I k Pogodbi in morajo biti v najbolj oddaljenih regijah namenjeni predvsem za prehrano ljudi ali izdelavo drugih proizvodov ali se šteti za kmetijske vložke. Države članice morajo pripraviti bilanco predvidene preskrbe, v kateri količinsko opredelijo letne potrebe po teh proizvodih. Zneski, ki se letno dodelijo za posebni režim preskrbe, ne smejo biti višji od naslednjih:

a) za francoske čezmorske departmaje: 20700000 EUR;

b) za Azore in Madeiro: 17700000 EUR;

c) za Kanarske otoke: 72700000 EUR;

d) za manjše egejske otoke: 5470000 EUR.

Komisija je te zneske izračunala na podlagi povprečnih odhodkov v letih 2001–2003, ki so bila zadnja leta, za katera so bili v času reforme na voljo podatki. Zneski odražajo uporabo sklopa "pomoči" v posebnem režimu preskrbe v tistem obdobju, ne da bi se pri njih upošteval sklop "oprostitev plačila carine".

66. Ker so za posebni režim preskrbe na voljo omejena sredstva, so Francija, Grčija in Portugalska usmerile sredstva v pomoč za krmo za živali, da bi dosegle sinergije z ukrepi za lokalne kmetijske proizvode. Namen tega pristopa, ki je v skladu z uredbami, je po mnenju izvajalcev vrednotenja učinkovito uporabiti omejena razpoložljiva sredstva in povečati uspešnost pomoči.

67. Vendar Sodišče meni, da ob upoštevanju finančnih sredstev, ki so na voljo za posebni režim preskrbe, in njihove usmerjenosti v en sam kmetijski proizvod v treh državah članicah, posebni sistem preskrbe ne more bistveno prispevati k ciljem iz Uredbe, zlasti k blaženju prikrajšanosti najbolj oddaljenih regij in egejskih otokov. Razpoložljivi proračun ne omogoča velikega učinka na ceno velikega števila kmetijskih proizvodov, kar je ambiciozni cilj sistema, saj zakonodaja kot končne upravičence predvideva potrošnike, predelovalce ali kmete.

SEDANJI KONTROLNI SISTEMI NISO PRILAGOJENI RAZNOLIKOSTI UKREPOV

68. Za zagotovitev uspešnosti pomoči ni dovolj, da so merila za upravičenost prilagojena ciljem pomoči, temveč je treba tudi dejansko kontrolirati njihovo spoštovanje. Zato so revizorji Sodišča pregledali kontrolne postopke za izbrane ukrepe in ponovno izvedli nekaj pregledov, zlasti meritve površin.

KONTROLE UKREPOV V PODPORO LOKALNIM KMETIJSKIM PROIZVODOM

69. Zakonodajne zahteve za upravljavski in kontrolni sistem za posebne ukrepe v veliki meri temeljijo na integriranem administrativnem in kontrolnem sistemu (IAKS) za neposredna plačila EKJS. Zato se administrativne kontrole izvajajo za 100 % zahtevkov za pomoč, za vzorec 5 % pa se opravijo kontrole na kraju samem.

70. Vendar zaradi raznolikosti različnih ukrepov v programih niso vedno določeni pogoji za izvajanje kontrolnih postopkov, ki bi bili enako zanesljivi kot pri IAKS.

71. V Grčiji se na primer pomoč za proizvodnjo medu odobri organizacijam proizvajalcev, ki predložijo program z ukrepi za izboljšanje pogojev proizvodnje in trženja medu. Plačilo tem organizacijam se izvrši po administrativni kontroli računov, ki so jih predložile. Vendar ni kontrolnega postopka za preverjanje, ali so bili blago ali storitve iz teh računov dejansko zagotovljeni. Grški organi so obvestili Sodišče, da bodo sprejeli nove kontrolne postopke.

72. Pomoč za oljčne nasade v okviru sheme enotnega plačila temelji na teoretični površini, evidentirani v GIS za pridelavo oljk. Na podlagi te površine se opravita izračun in izplačilo pravic do enotnega plačila. Toda pomoč za oljčne nasade, odobrena egejskim otokom v okviru posebnih ukrepov, ki so nastali pred reformo neposrednih plačil, temelji na dejanski površini oljčnega nasada, ki jo obdeluje pridelovalec. Ker površini nista enaki, so potrebne dodatne kontrole. Vendar kmetijske razmere (mešana pridelava) in topografija otokov močno otežujejo meritev dejanske površine, kot so potrdile meritve med revizijo na kraju samem.

73. V Španiji in na Portugalskem sistemi za kontrolo površin pri posebnih ukrepih niso zanesljivi. GIS v Španiji nima posebne šifre za parcele z bananami, zato je te parcele težko identificirati. Na Portugalskem GIS ni bil prilagojen zahtevam ukrepov pomoči za rastlinsko pridelavo. Posledično niti proizvajalci niti nacionalni inšpektorji ne poznajo vsebine GIS. Ko je ekipa revizorjev z nacionalnimi inšpektorji in zadevnimi proizvajalci želela s sistemom GPS izmeriti izbrane parcele, je ugotovila, da se rezultati sploh ne ujemajo z rezultati v GIS ne po obrisu ne po površini, obstajali pa so tudi dvomi o lokaciji.

KONTROLE POSEBNEGA REŽIMA PRESKRBE

74. Za posebni režim preskrbe morajo države članice preveriti, ali se je korist od pomoči za uvoz ali od oprostitve carinskih dajatev dejansko prenesla na končne upravičence. Za to kontrolo je morala vsaka država članica razviti svojo metodologijo. Komisija ni za to področje zagotovila nobenih smernic ali tehnične podpore. Vse uporabljene metode temeljijo na primerjavah med bruto maržo trgovca z blagom, za katerega se prejme pomoč iz posebnega režima preskrbe, z obdobjem brez pomoči ali z drugimi podobnimi trgovci, ki pomoči ne prejemajo. Uspešnost te kontrole v veliki meri temelji na kakovosti podatkov, ki se primerjajo. Vendar je Sodišče ugotovilo, da je ta zelo različna. V Franciji se marže primerja z maržami pred uvedbo posebnega režima preskrbe. Podatki so stari in obstaja tveganje, da ne odražajo več sedanjega gospodarskega stanja. V Grčiji so bili podatki za primerjavo nezanesljivi, ker so bili pridobljeni z neformalno anketo trgovcev na celini. Na Portugalskem nekatere informacije, ki se zbirajo na pol leta, delno kažejo, ali so se koristi od posebnega režima preskrbe prenesle na končne upravičence. V Španiji so kljub znatnemu prizadevanju Consejería de Economía de Canarias pristojni organi priznali, da jim ni uspelo pripraviti dosledne metodologije za ugotavljanje, ali so se te koristi prenesle na končne upravičence.

SE PROGRAME ZA PODPORO, KI SO JIH VZPOSTAVILE DRŽAVE ČLANICE IN JIH JE ODOBRILA KOMISIJA, USPEŠNO SPREMLJA?

75. Merila za ovrednotenje tega revizijskega vprašanja so bila, da se države članice "prepričajo, da so ukrepi, financirani iz proračuna, dejansko izvedeni, in zagotovijo, da so izvedeni pravilno" [20], in da letno poročilo o izvajanju, ki ga predložijo države članice, vsebuje "napredek ukrepov in prednostnih nalog v zvezi s posebnimi in splošnimi cilji na datum predstavitve poročila, z uporabo količinskih kazalcev" [21]. Merilo na ravni Komisije je, da kontrolira "doseganje teh ciljev […] s kazalci poslovanja" [22]. Da bi odgovorili na to revizijsko vprašanje, so revizorji pregledali postopke spremljanja v Komisiji in državah članicah.

KOMISIJA BI LAHKO BOLJ REDNO SPREMLJALA USPEŠNOST POSEBNIH UKREPOV

76. Komisija je v skladu s finančno uredbo odgovorna za porabo proračunskih sredstev v skladu z načelom dobrega finančnega poslovodenja, tj. v skladu z načeli gospodarnosti, učinkovitosti in uspešnosti. Načelo uspešnosti se nanaša na doseganje posebnih ciljev, ki so bili določeni, in doseganje načrtovanih rezultatov. Za spremljanje rezultatov je treba za vsa področja aktivnosti, zajeta v proračunu, določiti specifične, merljive, dosegljive, ustrezne in časovno opredeljene cilje. Doseganje teh ciljev se preverja s kazalniki uspešnosti, ki se določijo za vsako aktivnost, Komisija pa mora vsako proračunsko leto proračunskemu organu zagotoviti informacije o odhodkih, za katere je odgovorna.

77. Komisija je v pravilih za izvajanje za POSEI in manjše egejske otoke določila, da države članice v svojih letnih poročilih o izvajanju zagotovijo nefinančne in finančne kazalnike za vsak ukrep, ki jim sledi analiza podatkov in, kjer je ustrezno, predstavitev in analiza sektorja, na katerega se nanaša ukrep. Pričakovati bi bilo, da te informacije Komisiji pomagajo izpolnjevati njeno obveznost spremljanja uspešnosti odhodkov Evropske unije.

78. Vendar Komisija meni, da bi bilo spremljanje ukrepov v daljšem obdobju uspešnejše. Meni, da je petletno obdobje, predvideno v členu 28(3) Uredbe št. 247/2006 za predložitev poročila o učinku sheme Evropskemu parlamentu in Svetu, razumno obdobje, v katerem je mogoče priti do pomembnih zaključkov. Komisija je pri pripravi tega poročila med drugim upoštevala zgoraj omenjeno poročilo o vrednotenju.

79. Sodišče glede na zahteve iz finančne uredbe meni, da bi morala Komisija za zagotavljanje dobrega finančnega poslovodenja letno spremljati uspešnost posebnih ukrepov. Zdaj se službe Komisije v glavnem omejijo na preverjanje skladnosti letnih poročil o izvajanju z zahtevami iz uredb. Pri kazalnikih uspešnosti Komisija na primer preveri samo njihov obstoj, ne pa tudi ustreznosti. Koordinacijska enota GD AGRI za posebne ukrepe je leta 2008 prvič poskusila analizirati poročila za leto 2007 v smislu uspešnosti programov. Prišla je do zaključka, da so kazalniki uspešnosti v poročilih preveč raznoliki, da bi omogočali skupno ovrednotenje uspešnosti posebnih ukrepov. Komisija namerava v sodelovanju z državami članicami predlagati usklajene kazalnike. Ta pobuda je prvi korak k sistemu za obveščanje in obvladovanje uspešnosti za posebne ukrepe, vendar je nastala šele leta 2010, četrto polno leto po reformi.

ZAKLJUČKI IN PRIPOROČILA

SO PROGRAMI ZA PODPORO, KI SO JIH VZPOSTAVILE DRŽAVE ČLANICE IN JIH JE ODOBRILA KOMISIJA, ZASNOVANI TAKO, DA ZAGOTAVLJAJO USPEŠNO ODZIVANJE NA POSEBNE POTREBE?

80. Sodišče je prišlo do zaključka, da novi decentraliziran pristop od spodaj navzgor, uveden z reformo posebnih ukrepov leta 2006, ni bil dovolj izkoriščen za izboljšanje uspešnosti že obstoječih ukrepov. To se je izkazalo za resničen izziv za nacionalne organe, saj je bil pristop nov in postopek težaven, na voljo je bilo le malo časa (dva meseca), Komisija pa ni nudila dovolj tehnične in finančne podpore. Prednost je namenila svoji vlogi preverjanja skladnosti in doslednosti programov, namesto da bi prevzela svojo nalogo upravljanja in prispevala k zagotavljanju, da bi imeli programi zaradi svoje zasnove čim večji učinek. To je pomenilo veliko oviro za karseda uspešen začetek posebnih ukrepov.

PRIPOROČILO 1

Komisija bi morala pri prihodnjih programskih načrtovanjih posebnih ukrepov pomagati državam članicam pri pripravi njihovih programov z razširjanjem najboljših praks in opredelitvijo usklajenega okvira kazalnikov za spremljanje uspešnosti programov. Kazalniki bi morali vsebovati vsaj informacije o gospodarskih spremembah (npr. vrednost proizvodnje, dodana vrednost) in družbenih spremembah (npr. ustvarjena ali ohranjena delovna mesta).

81. Rok 1. avgust za spremembe programov omejuje zmožnost držav članic za predložitev dobro utemeljenih predlogov sprememb in lahko posledično škoduje uspešnosti programov. Poleg tega ni bil dosežen cilj povečanja prožnosti (glej odstavke 37–41).

PRIPOROČILO 2

Komisija bi morala znova premisliti o roku 1. avgust n–1 za formalno odobritev sprememb programov, da bi države članice v času pripravljanja sprememb imele na voljo zanesljive informacije o odhodkih prejšnjega leta.

SE UKREPI, KI SO JIH PO REFORMI LETA 2006 ZASNOVALE DRŽAVE ČLANICE, USPEŠNO IZVAJAJO?

82. Sodišče je prišlo do zaključka, da se programi na splošno izvajajo uspešno in tako izpolnjujejo potrebe najbolj oddaljenih regij in egejskih otokov. Vendar je pri reviziji odkrilo niz ukrepov, katerih zasnova je omejila uspešnost njihovega izvajanja:

a) Cilj ohranjanja oljčnih nasadov na manjših egejskih otokih bi bilo mogoče okrepiti, če bi Grčija zahtevala vzdrževanje oljčnih nasadov v okviru navzkrižne skladnosti, kot je na primer v Italiji.

b) Ni bilo znakov o uspešnosti prakse financiranja pomoči za inovacije in kakovost živalskih proizvodov na Azorih.

c) Pomoč proizvajalcem banan je z vidika socialno-ekonomskega cilja sicer uspešna, vendar dejansko ne prispeva k cilju ohranjanja okoljskega ravnovesja.

d) Pavšalna pomoč za industrijo sladkorja na otoku Réunion zdaj omogoča, da sektor še naprej deluje. Vendar je zelo ranljiv, zato je uspešnost pomoči Evropske unije odvisna od dodatne nacionalne pomoči.

e) Dodeljeni zneski za posebni režim preskrbe v Grčiji, Franciji in na Portugalskem so premajhni, da bi imeli učinek na veliko število kmetijskih proizvodov.

PRIPOROČILO 3

Države članice bi morale spremeniti zadevne ukrepe, da bi odpravile slabosti iz odstavkov 44 do 67 z uporabo pristopa od spodaj navzgor ob posvetovanju z zainteresiranimi stranmi na kraju samem. Poročilo Komisije o vrednotenju bi moralo služiti tudi za ugotavljanje neuspešnih ukrepov, katerih zasnovo bi bilo treba izboljšati.

83. Kontrolni postopki v državah članicah niso vedno prilagojeni raznolikosti posebnih ukrepov.

PRIPOROČILO 4

Države članice bi morale zasnovati kontrolne postopke, prilagojene vsaki vrsti ukrepov. Zlasti bi morale zagotoviti, da se njihovi identifikacijski sistemi za kmetijske površine redno posodabljajo. Komisija bi morala zagotoviti, da kontrolni postopki delujejo uspešno.

SE PROGRAME ZA PODPORO, KI SO JIH VZPOSTAVILE DRŽAVE ČLANICE IN JIH JE ODOBRILA KOMISIJA, USPEŠNO SPREMLJA?

84. Sodišče je prišlo do zaključka, da sedanje spremljanje programov ni uspešno. Komisija je postavila temelje sistema za obvladovanje uspešnosti z zahtevo, da države članice vsako leto poročajo o kazalnikih uspešnosti v svojih poročilih o izvajanju. Toda kazalniki, ki so jih razvile države članice, so preveč raznoliki, da bi lahko Komisija sprejela zaključke o uspešnosti vseh posebnih ukrepov, čeprav je določene informacije mogoče uporabiti na ustreznejši način. Načrtovana pobuda Komisije za razpravo z državami članicami o skupnem okviru je prvi korak k informacijskemu sistemu za obvladovanje uspešnosti za posebne ukrepe. Dokler ni takšnega okvira, ni informacijskega sistema na podlagi skupnih kazalnikov uspešnosti, ki bi Komisiji kot instituciji omogočil pravočasno ovrednotiti, kako odobrena proračunska sredstva za posebne ukrepe prispevajo k skupnim ciljem SKP. Priporočilo 1 o usklajenem okviru kazalnikov za spremljanje uspešnosti programov se nanaša tudi na to opažanje.

PRIPOROČILO 5

Komisija bi morala izkoristiti informacije, ki jih posredujejo države članice, za letno spremljanje uspešnosti programov, vključno z že obstoječimi informacijami in informacijami, ki jih je treba še dopolniti.

To poročilo je sprejel senat I, ki ga vodi g. Michel CRETIN, član Računskega sodišča, v Luxembourgu na svojem zasedanju 6. oktobra 2010.

Za Računsko sodišče

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Predsednik

[1] Sporočilo Komisije COM(2008) 642 konč.

[2] 89/687/EGS: Sklep Sveta z dne 22. decembra 1989 o programu za rešitev težav, ki izhajajo iz oddaljenosti in otoške lege francoskih čezmorskih departmajev (POSEIDOM) (UL L 399, 30.12.1989, str. 39).

[3] 91/315/EGS: Sklep Sveta z dne 26. junija 1991 o programu za rešitev težav, ki izhajajo iz oddaljenosti in otoške lege Madeire in Azorov (POSÉIMA) (UL L 171, 29.6.1991, str. 10).

[4] 91/314/EGS: Sklep Sveta z dne 2. junija 1991 o programu za rešitev težav, ki izhajajo iz oddaljenosti in otoške lege Kanarskih otokov (POSEICAN) (UL L 171, 29.6.1991, str. 5).

[5] Uredba Sveta (EGS) št. 2019/93 z dne 19. julija 1993 o uvedbi posebnih ukrepov za manjše egejske otoke glede nekaterih kmetijskih proizvodov (UL L 184, 27.7.1993, str. 1).

[6] Uredba Sveta (ES) št. 247/2006 z dne 30. januarja 2006 o posebnih ukrepih za kmetijstvo v najbolj oddaljenih regijah Unije (UL L 42, 14.2.2006, str. 1) in Uredba Sveta (ES) št. 1405/2006 z dne 18. septembra 2006 o posebnih ukrepih za kmetijstvo v korist manjših egejskih otokov in o spremembi Uredbe (ES) št. 1782/2003 (UL L 265, 26.9.2006, str. 1).

[7] Glej odstavek 6.

[8] Člen 12 Uredbe (ES) št. 247/2006.

[9] Poročilo "Évaluation des mesures mises en œuvre en faveur des régions ultrapériphériques (POSEI) et des petites îles de la mer Égée dans le cadre de la politique agricole commune" (Vrednotenje izvedenih ukrepov v korist najbolj oddaljenih regij (POSEI) in manjših egejskih otokov v okviru skupne kmetijske politike), družba Oréade-Brèche, november 2009 (glej http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/posei/index_fr.htm).

[10] Npr. spremenjena različica španskega programa z dne 29. septembra 2006, str. 95: "Skladnost in doslednost programskih ukrepov: Ker se za ukrepe iz tega programa na splošno predpostavlja kontinuiteta z ukrepi, izvedenimi v skladu z Uredbo (ES) št. 1454/2001, so očitno skladni s pravom Skupnosti, drugimi politikami Skupnosti in ukrepi, sprejetimi v skladu z njimi."

[11] Poročilo o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 247/2006 (COM(2009)0510 – C7 0255/2009 – 2009/0138(COD)), Odbor za kmetijstvo in razvoj podeželja, dok. A7-0054/2010 z dne 23. marca 2010.

[12] Pismo Franciji D.1/MO/alf D(2006) 2393 z dne 24. februarja 2006. Pismi Španiji in Portugalski sta bili enaki.

[13] Mikroupravljanje v tem kontekstu pomeni upravljanje vsakega ukrepa prek uredb Komisije.

[14] Poročilo "Évaluation des mesures mises en œuvre en faveur des régions ultrapériphériques (POSEI) et des petites îles de la mer Égée dans le cadre de la politique agricole commune" (Vrednotenje izvedenih ukrepov v korist najbolj oddaljenih regij (POSEI) in manjših egejskih otokov v okviru skupne kmetijske politike), družba Oréade-Brèche, november 2009, povzetek, str. 3, odstavek 3.1.

[15] Poročilo "Évaluation des mesures mises en œuvre en faveur des régions ultrapériphériques (POSEI) et des petites îles de la mer Égée dans le cadre de la politique agricole commune" (Vrednotenje izvedenih ukrepov v korist najbolj oddaljenih regij (POSEI) in manjših egejskih otokov v okviru skupne kmetijske politike), družba Oréade-Brèche, november 2009, povzetek, str. 3, točka 3.1.

[16] Uvodna izjava (41) Uredbe Sveta (ES) št. 318/2006 z dne 20. februarja 2006 o skupni ureditvi trgov v sektorju sladkorja (UL L 58, 28.2.2006, str. 1).

[17] Člen 41(1) Uredbe (ES) št. 318/2006.

[18] Francoski program, odobren z odločbo Komisije C(2006) 4809 z dne 16.10.2006, v skladu z Uredbo (ES) št. 247/2006, poglavje V, str. 4.

[19] Poročilo "Évaluation des mesures mises en œuvre en faveur des régions ultrapériphériques (POSEI) et des petites îles de la mer Égée dans le cadre de la politique agricole commune" (Vrednotenje izvedenih ukrepov v korist najbolj oddaljenih regij (POSEI) in manjših egejskih otokov v okviru skupne kmetijske politike), družba Oréade-Brèche, november 2009, povzetek, str. 32.

[20] Člen 53b(2)(a) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, 16.9.2002, str. 1).

[21] Člen 48 Uredbe Komisije (ES) št. 793/2006 z dne 12. aprila 2006 o nekaterih podrobnih pravilih za izvajanje Uredbe (ES) št. 247/2006 (UL L 145, 31.5.2006, str. 1).

[22] Člen 27 Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002.

--------------------------------------------------

PRILOGA I

IZVRŠEVANJE PRORAČUNA ZA POSEBNE UKREPE

Naslov Poglavje Člen Postavka | Postavka | Odobrena proračunska sredstva 2010 (EUR) | Odobrena proračunska sredstva 2009 (EUR) | Odobrena proračunska sredstva 2008 (EUR) | Izvedba 2008 (EUR) | % | Odobrena proračunska sredstva 2007 (EUR) | Izvedba 2007 (EUR) | % |

05 02 11 04 | POSEI (brez neposrednih pomoči in MARE 11 02 03) | 231000000 | 235000000 | 220000000 | 232679194 | 105,8 | 212000000 | 201226010 | 94,9 |

05 03 02 50 | POSEI – Podporni programi Evropske unije | 394000000 | 377000000 | 377000000 | 372255721 | 98,7 | 64000000 | 63765532 | 99,6 |

05 03 02 51 | POSEI – Druge neposredne pomoči in prejšnji režimi | 22000000 | 22000000 | 22000000 | 21191445 | 96,3 | 3000000 | 3791612 | 126,4 |

05 03 02 52 | POSEI – Egejski otoki | 18000000 | 18000000 | 19000000 | 16791929 | 88,4 | 13550000 | 13528383 | 99,8 |

Seštevek | 665000000 | 652000000 | 638000000 | 642918289 | 100,8 | 292550000 | 282311537 | 96,5 |

--------------------------------------------------

PRILOGA II

SEZNAM REVIDIRANIH UKREPOV IN DEJAVNOSTI

Spodnji zneski so celotni odhodki za navedene ukrepe. Evropsko računsko sodišče je na kraju samem revidiralo regije otok Réunion (Francija), Kanarski otoki (Španija), otok Chios (Grčija) in Azori (Portugalska).

| Plačila leta 2008 (EUR) | Plačila leta 2007 (EUR) | Opažanje v zvezi z izvajanjem | Opažanje v zvezi s kontrolnim sistemom |

Francija [1] (vsi francoski čezmorski departmaji)

Posebni režim preskrbe | 19601176 | 19633602 | odstavki 64–67 | odstavek 74 |

Pomoč proizvajalcem banan | 129100000 | 129052597 | odstavki 50–55 | – |

Sektor sladkorni trs/sladkor/rum (z dejavnostmi, kot sta pavšalna pomoč za prilagoditev industrije sladkorja francoskih čezmorskih departmajev SUT in pomoč za prevoz sladkornega trsa) | 71165224 | 64308347 | odstavki 56–63 | – |

Strukturiranje živinorejskega sektorja (z dejavnostmi, kot je na primer posebna pomoč za predelavo sektorju govejega in telečjega mesa ali posebna pomoč za upravljanje lokalnega trga svinjskega mesa) | 19779394 | 18402827 | – | – |

Španija [2]

Posebni režim preskrbe | 69151890 | 69541851 | – | odstavek 74 |

Pomoč sektorju ovčjega in kozjega mesa v obliki neposrednih plačil proizvajalcem | 7485063 | 6978313 | – | – |

Pomoč proizvajalcem banan | 139706006 | 138836153 | odstavki 50–55 | odstavek 73 |

Portugalska [3]

Posebni režim preskrbe | 6255681 | 5926618 | odstavki 64–67 | odstavek 74 |

Pomoč živinoreji (z dejavnostmi, kot je neposredna pomoč za proizvodnjo govejega in telečjega mesa ali pomoč za inovacije in kakovost živalskih proizvodov na Azorih) | 34001000 | 33750370 | odstavki 48–49 | – |

Pomoč za rastlinsko pridelavo (z dejavnostmi, kot je pomoč za pridelavo tradicionalnih poljščin ali pomoč za pridelavo sadja in zelenjave, rezanega cvetja in okrasnih rastlin) | 7049000 | 6571170 | – | odstavek 73 |

Grčija [4]

Posebni režim preskrbe | 5050453 | 4781251 | odstavki 64–67 | odstavek 74 |

Pomoč za oljčne nasade | 11200034 | 11372595 | odstavki 44–47 | odstavek 72 |

Pomoč za proizvodnjo mastike | 849821 | 885304 | – | – |

Pomoč za proizvodnjo medu | 1187234 | 1194180 | – | odstavek 71 |

[1] Vir: ODEADOM, letno poročilo o izvajanju FranceAgriMer, leto 2008.

[2] Vir: Gobierno de Canarias, Consejeria de Agricultura, Gadanderia, Pesca y Alimentacion, Informe de Applicacion del Regimen Especifico de Abastecimiento en el ano 2008, en el ano 2007 (Vlada Avtonomne skupnosti Kanarski otoki, Oddelek za kmetijstvo, živinorejo, ribištvo in prehrano, Poročilo o izvajanju posebnega režima preskrbe za leti 2008 in 2007).

[3] Secretaria Regional da Agricultura e Florestas, Relarorio de Aplicaçao do Sub-Programa para a Regiao Autonoma dos Açores do Programa Global de Portugal (Regionalni sekretariat za kmetijstvo in gozdarstvo, Poročilo o izvajanju podprograma za avtonomno regijo Azori v okviru skupnega programa za Portugalsko).

[4] Podatki temeljijo na informacijah, ki so sedaj na voljo v letnem poročilu o izvajanju za leto 2008, in se nanašajo na zneske v skupnem razpoložljivem proračunu za vsak ukrep in za vse otoke, razen pri posebnem režimu preskrbe, kjer so navedeni tudi dejansko plačani skupni zneski.

--------------------------------------------------