ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.7

Zakonodajni predlog Komisije se od sporočila z dne 14. julija 2004 razlikuje v naslednjem: — trajanje: uredba bo veljala do vključno tržnega leta 2014/2015; — najnižja cena sladkorne pese se bo znižala za 42,6 % v dveh tržnih letih (na 25,05 eura za tono) z možnostjo nadaljnjega znižanja za 10 % v okviru dogovora znotraj trgovine; — referenčna cena sladkorja se bo znižala za 39 % v štirih letih (na 385,5 eurov za tono), neto referenčna cena pa v dveh tržnih letih (razlika je dajatev, ki jo je treba plačati skladu za prestrukturiranje); — dajatev na proizvodnjo bo znašala 12 eurov na tono kvote za sladkor, pridelovalci in proizvajalci pa jo bodo krili v enakem deležu; — kvote A in B bodo združene v enotno proizvodno kvoto. Dodatna kvota enega milijona ton bo razdeljena med države članice, ki proizvajajo sladkor C, proti plačilu 730 eurov za tono dodatne kvote; — shema za prestrukturiranje bo delovala štiri leta, nato pa se bodo kvote postopoma manjšale; — kvote za izoglukozo se bodo tri leta večale za 100.000 ton na leto; — določbe za upravljanje trga sestavljajo: prenos sladkorja, ki je izločen iz sistema kvot, možen odvzem sladkorja iz kvot, ki presega potrebe trga, ter možnost zagotavljanja pomoči za zasebno skladiščenje, kadar tržna cena pade pod referenčno; — možnost, da se kemična in farmacevtska industrija lahko oskrbita tudi s sladkorjem, ki je izločen iz sistema kvot, kot je v sektorju kvasa in alkohola, in če je zaloge težko preskrbeti, se predvidi posebna tarifna kvota; — do leta 2009/2010 bo dobava za rafinerije zagotovljena v skladu z njihovimi tradicionalnimi potrebami; — predlog ne omejuje uvoza sladkorja iz najmanj razvitih držav do leta 2009/2010; — kar se tiče izvoza, predlog prepoveduje izvoz sladkorja, ki je izločen iz sistema kvot, in ne načrtuje izvoza sladkorja iz kvot brez nadomestila; — Komisija bo opustila prenosljivost kvot na evropski ravni in linearno zmanjšanje kvot za 2.800.000 ton v naslednjih štirih letih. Uveden bo program prestrukturiranja, ki se bo financiral iz dajatve na kvoto za sladkor, izoglukozo in inulin. Več kot 50 % dajatev na kvoto sladkorja bodo plačali pridelovalci skozi znižanje cene sladkorne pese; — sklad za prestrukturiranje bo proizvajalcem sladkorja, izoglukoze in inulina, ki so opustili svoje kvote, prenehali s proizvodnjo in podrli obrate, dodelil pomoč, ki bo postopno upadala glede na leto, v katerem so prenehali z obratovanjem; — Komisija predlaga, da bi sklad za prestrukturiranje pokril do 6,160 milijonov ton kvote, s skupnim proračunom v višini 4,2 milijardi eurov; — nadomestilo, enakovredno 60 odstotkom ocenjene izgube prihodka, ki je posledica nižanja cen sladkorne pese, bo dodeljeno pridelovalcem sladkorne pese in cikorije v obliki neposredne pomoči v skladu z vsotami na hektar, namenjenimi proizvodnji A in B, in z zgornjo mejo, določeno za vsako državo članico; — vsaka država članica se bo sama odločila, v katerem referenčnem obdobju bo pomoč razdelila; — skupni finančni okvir, predlagan za neposredno dohodkovno podporo kmetom, bo v letu 2006/2007 znašal 907 milijonov eurov in 1542 milijonov od leta 2007/2008 dalje.
5.4

V obdobju globalizacije je civilna družba ustvarila kulturo, ki temelji na vrednotah in pojmovanju socialno tržnega-gospodarstva, kot so: osebna odgovornost, priznavanje pravne države, spoštovanje posameznika in lastnine, transparentnost, človekovo dostojanstvo, enakost in svoboda, priznavanje temeljnih pravic sindikatov in delavcev, trdna delovna razmerja, dostop do izobraževanja in usposabljanja ne glede na spol ter visoka stopnja socialne zaščite. Te vrednote in pojmovanje so temelji pristopa EU do globalizacije.
4.3.1

Po mnenju Odbora bi moral biti glavni cilj tega programa osredotočanje na medevropski medkulturni dialog. Sedanja razprava o ustavni pogodbi je pokazala, da je bilo premalo upoštevano nepoznavanje kulturnih razlik znotraj Evrope, ravno tako zakoreninjeni stereotipi, ki so včasih v popolnem nasprotju z najbolj temeljnimi elementi, zlasti pravnimi in ustavnimi, ki določajo pogled države članice na svet. Na enak način so bile podcenjene razlike v načinu življenja, vrednotah, pogledu na svet in prepričanje, da se „homo europeus“ jasno razlikuje od vseh drugih na svetu, kar zadeva državljanstvo. Ta „homo europeus“ je produkt konkretnega uresničevanja duhovne in moralne dediščine Unije, ki temelji na nedeljivih in univerzalnih vrednotah človeškega dostojanstva, svobode, enakosti in solidarnosti ter se opira na načeli demokracije in pravne države. Posameznika postavlja v središče svojega delovanja z uvedbo evropskega državljanstva in ustvarjanjem območja svobode, varnosti in pravice. Zato je treba močno podpirati zelo odmevne dogodke, sredstva obveščanja in širjenje informacij, študije, ki priznavajo ne samo dejansko raznolikost (namesto stereotipov), temveč tudi — in predvsem — t. i. „evropski način življenja“. Evropska kultura ne temelji samo na podedovanih vrednotah, temveč tudi na vrednotah, ki so nastale s samo izgradnjo Evropske unije, njenega enotnega trga, skupne valute in ponovnega združenja Evrope (širitev Unije na vzhodnoevropske države). Da bi ti izredno odmevni dogodki spodbujali občutek pripadnosti in dejansko krepili evropsko identiteto, morajo biti državljani in njihove organizacije tesno vključeni v njihovo zasnovo in izvajanje, še bolje pa je, da jih sami predlagajo, saj najbolje poznajo ključne elemente in simbole identitete, ki so del njihovega vsakdana.
2.3

EESO želi tudi v tem mnenju poudariti, da je hmelj (humulus lupulus) osnovna surovina v proizvodnji piva in da se v osmih država članicah, ki pridelujejo hmelj, s tem ukvarjajo specializirana družinska podjetja s povprečno manj kot osmimi hektarji. Evropskim pridelovalcem hmelja je uspelo zagotoviti vodilni položaj na svetovnem trgu. Skupna ureditev trga za hmelj se je v zadnjih letih pozitivno odzivala na velikansko prilagoditev trga. Sprejela in podprla je celovit sistem zagotavljanja kakovosti, ki je potreben za uspešno pridelavo in prodajo. Ta sistem, za katerega so odgovorna združenja pridelovalcev, je jedro skupne ureditve trga za hmelj. Ta načela bi morala obdržati tudi nova skupna ureditev trga.
6.4.1

Da bi evropskim državljanov zagotovili življenje na območju, kjer vladajo svoboda, varnost in pravica, so nujno potrebni ustrezni ukrepi na ravni Skupnosti, ki naj bi prispevali k učinkovitosti in porazdelitvi finančnega bremena. Uspešna integracija priseljencev je pomemben dejavnik socialne kohezije in obenem predpogoj za gospodarsko učinkovitost. EESO podpira ustanovitev Evropske agencije za varstvo meja, skupno azilno politiko in politiko in priseljevanja, ukrepe, ki se nanašajo na legalne priseljence oz. državljane tretjih držav, ki šele kratek čas živijo v eni izmed držav članic EU, ter preprečevanje ilegalnega priseljevanja in zavračanje ilegalnih priseljencev.
3.4.1.1

Natančneje povedano EESO meni, da je potrebna enotna opredelitev (10) politike na področju izobraževanja, usposabljanja in mladine, kajti po njegovih ocenah je vseživljenjsko učenje zaključen proces, ki se začne v predšolski starosti in sega do upokojitve (11). Poleg tega je čas za odpravo starostne meje za izobraževanje, ki je doslej evropskim državljanom vsiljevala evropske sisteme izobraževanja in usposabljanja. EESO je od programa pričakoval več, zlasti glede določitve okvira za vseživljensko izobraževanje. Po njegovem mnenju je najtežje najti praktično in pravno pod lago za enotni, transverzalni koncept vseživljenjskega izobraževanja in usposabljanja, ki gre še dlje od pravice do dostopa do sektorskih programov. Celostni program naj bi bila spodbuda državam članicam Evropske unije, da le-te ustvarijo pogoje, ki bodo omogočili brezpogojen dostop do programov izobraževanja in usposabljanje unije za vse, ne glede na starost in življenjske pogoje. To pravno načelo pa bi hkrati moralo biti mogoče zagovarjati pred Sodiščem evropskih skupnosti kot temeljno pravico.
3.8

Promoviranje koncepta državljanstva EU in krepitev čuta pripadnosti vse tesneje prepleteni Evropski uniji: to sta cilja, s katerima odbor izraža zadovoljstvo. K tema ciljema je usmerjeno tudi delovanje EU. Z enim od specifičnih akcijskih področij EU se ukvarja predlog komisije, ki ga obravnavamo v tem mnenju. V svojem sporočilu Konkretno uresničevanje aktivnega državljanstva: promoviranje evropske kulture in raznoterosti s programi na področju mladine, udeležbe državljanov, kulture in avdiovizualnih medijev (9) Komisija poudarja, da morajo državljani EU imeti možnost, da čutijo pripadnost Uniji. Komisija pa ugotavlja tudi, da veliko državljanov občuti Unijo kot povsem politično in gospodarsko tvorbo, ki jim je daleč in tuja. Zato se odbor pridružuje mnenju, da so potrebni tovrstni ukrepi, ki promovirajo to občutje državljanstva EU in pripadnosti EU. Obenem pa morajo institucije in države članice razmišljati tudi o tem, v kolikšni meri so odgovorni za to, da ti cilji niso v celoti doseženi in da del prebivalstva EU gleda na Unijo kot na zvezo držav z različnimi gospodarskimi interesi, ki jih je treba stalno usklajevati.
3.2.4.2

EESO se v splošnem strinja s strukturo, ki jo je predlagala Komisija. Vendar pa bi uporaba obeh dokumentov lahko povzročila zmedo. To velja predvsem za znanje o infrastrukturi. Treba bi bilo jasno ločiti med poznavanjem operativnih in varnostnih določb, ki veljajo za določeno infrastrukturo, ter poznavanjem prog in območij. Medtem ko bi se poznavanje operativnih določb, ki veljajo za enega ali več infrastrukturnih omrežij, moralo potrditi na vozniškem dovoljenju, bi se moralo poznavanje prog in območij — ki ga je treba redno dopolnjevati — potrditi na usklajenem dopolnilnem spričevalu.
1.1

Predlog omenjene direktive (1) ne sodi med običajne postopke kodifikacije zakonodaje Skupnosti. Komisija je opozorila, da je potrebna temeljita revizija določb o DDV, ki so bile prvotno predmet šeste direktive Sveta 77/388/EGS in deležne številnih sprememb. Tekom let so bile določbe večkrat revidirane, popravljene in dopolnjene, kar je nujno vodilo do ponavljanja in nejasnosti. Zato so bile potrebne spremembe, ki bi pripomogle k jasnejšemu in razumljivejšemu besedilu ter določb ne bi spremenile vsebinsko: torej delo, ki presega enostavno kodifikacijo.
4.3

Člen 6, točka a), in člen 10, točka b): zaželena je vedno večja ponudba energetskih storitev. Toda EESO se ne strinja s pristopom Komisije, da jih morajo zagotoviti le dobavitelji energije in maloprodajna podjetja in da morajo biti stroški vključeni v dobavne in prodajne cene, dokler ni dosežena določena uveljavljenost na trgu. Energetske storitve že sedaj zagotavljajo tudi drugi — npr. podjetja za vzdrževanje stavb, svetovalna podjetja in podjetja za energetske storitve (energy service companies — ESCO) — in vsi morajo imeti enake možnosti pri dostopu do trga teh storitev. Predlog, da na račun vseh uporabnikov 5 % strank dobi brezplačne storitve, ni pravičen do strank in zapostavlja druge dobavitelje.
4.3

Odbor meni, da Komisija in Svet ne moreta spregledati preplaha zaradi situacije, v kateri so bile na podlagi obveznosti iz Tampereja sprejete direktive in regulativni ukrepi, ki so dajali prednost enemu pristopu pred drugim. Odbor vztraja pri tem, da evropsko javno mnenje sestavljajo množinski tokovi, da je neenovito in neenotno, kar je značilno za odprto družbo, ki se sklicuje na demokracijo in pravo. Komisija v svojem pristopu in Svet v svojih odločitvah bi torej morala razumeti obveznosti, ki so bile sprejete v Tampereju za oblikovanje prostora svobode in pravice, bolj v pomenu pravic državljanov in oseb v smislu Listine o temeljnih pravicah in obveznosti držav, ki izhajajo iz nje.
3.8

EESO ugotavlja, da direktiva ne ustvarja novih obveznosti na področjih, ki jih že pokriva Uredba (ES) 725/2004 (9) ali na razširjenih pristaniških območjih. Vseeno pa ob tej priložnosti ponavlja temeljno načelo, da morajo biti ukrepi za zaščito pristanišč uravnoteženi z zastavljenimi cilji, njihovimi stroški in njihovim vplivom na prometne in trgovinske tokove. Zato je treba pazljivo preučiti njihovo potrebnost in oceniti, ali so realistični in praktično izvedljivi. Ukrepi morajo spoštovati temeljne pravice in upoštevati načela, ki so priznana predvsem v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah, da ne bi prišlo do kratenja človekovih pravic državljanov ali kršenja ustavnega reda, saj bi to služilo namenu teroristov. Zato se je treba skrbno izogibati: — preusmeritvi prometnih tokov v korist nekaterih pristanišč (zaradi povečanih zaščitnih ukrepov) na škodo drugih pristanišč. Takšne spremembe pristanišč lahko prizadenejo zlasti majhna pristanišča. Zaščitni ukrepi ne smejo postati vprašanje konkurenčnosti med pristanišči; — uvedbi nesorazmernega števila birokratskih postopkov ali visokih stroškov; — vsem neravnovesjem med zaščito plovil in zaščito pristanišč, ki lahko povzročijo, da se plovilom in njihovim upravljavcem naloži obveznost zagotovitve dodatne zaščite pristana za ponovno vzpostavitev ravnotežja. Pristanišča ne bi smela biti neupravičeno obremenjena s stroški skladnosti, od česar bi imeli korist drugi načini prevoza; — nesorazmerni tehnični infrastrukturi, ki lahko spodbuja določene poslovne interese.
9.2

Ko bo direktiva v celoti izvajana, bo v skladu cilji Komisije bistveno prispevala k krepitvi in s tabilnosti pozavarovalniških tržišč v Evropski uniji. Po preučitvi predloga Komisije je Odbor razmislil o nekaterih vidikih predloga direktive, da bi Komisiji posredoval konkretne napotke in priporočila o poglobljenih razmišljanjih in analizah. Odbor predlaga, da se uporabi na področju pozavarovanj izračuna solvence, uporabljenega pri neživljenjskem pozavarovanju. Zahteve po solvenci prav tako ne spadajo na področju izvajanja postopka Lamfalussy. Odbor poudarja pomen predloga direktive in se zavzema za hiter zakonodajni postopek. .
2.2.5

Hkrati se je treba zavedati, da direktiva temelji na razpravah in pripombah, ki so stare več kot štirinajst let. Razlage, ki jih je Evropsko sodišče določilo glede pojmov „delovni čas“ in „nadomesten počitek“, so veliko državam članicam povzročila resne težave. Zato Odbor z zanimanjem opaža, čeprav poudarja že navedene omejitve, postopek posvetovanja, ki ga je sprožila Komisija in ki omogoča primerjavo uporabnih mnenj iz različnih virov glede tega, kakšen učinek sta imeli direktiva in kasnejša zakonodaja v državah članicah, in tako zapolnjuje prej omenjeno informacijsko vrzel. Seveda imajo v skladu z določbami Pogodbe ES socialni partnerji še posebej pomembno vlogo.
1.3

Namen sedanje direktive (3) je preprečiti ali zmanjšati vpliv embalaže in odpadne embalaže na okolje s postavitvijo ciljev predelave in recikliranja. Novi dogovorjeni cilji so znatno višji od ciljev za leto 2001 in naj bi bili doseženi do konca leta 2008. Direktiva vsebuje posebne cilje za plastiko, kovine, papir/lepenko in steklo. S posebnimi cilji se bo izboljšala celotna raven varstva okolja v EU. Z izpolnitvijo teh ciljev se bo zmanjšalo tudi sedanje izkrivljanje konkurence, povečala usklajenost na notranjem trgu in zagotovila večja varnost pri načrtovanju naložb v infrastrukturo za recikliranje.
(7)

Kar zadeva stopnje odlivov, ki se uporabijo za stabilne vloge na drobno, so nekateri dejavniki v praksi ovirali uporabo diskrecijske pravice, obravnavane v členu 13 Uredbe Evropske centralne banke (EU) 2016/445 (ECB/2016/4) (3), po kateri lahko pristojni organi institucijam dovolijo uporabo stopnje odliva v višini 3 % za stabilne vloge na drobno, ki jih krije sistem jamstva za vloge, ob predhodni odobritvi Evropske komisije v skladu s členom 24(4) in (5) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/61 (4). Za prikaz, da bi bile stopnje odlivov za stabilne vloge na drobno, ki jih krije sistem jamstva za vloge, kakor je navedeno v členu 24(5) Delegirane uredbe (EU) 2015/61, nižje od 3 % v vseh preteklih stresnih obdobjih v skladu s scenariji iz člena 5 Delegirane uredbe (EU) 2015/61, so potrebni dodatni dokazi in analiza. Ker takih dokazov in analize ni, je bila splošna določitev stopnje odliva v višini 3 % odstranjena iz Smernice Evropske centralne banke (EU) 2017/697 (ECB/2017/9) (5) o izvajanju opcij in diskrecijskih pravic, ki so na voljo v pravu Unije, s strani pristojnih nacionalnih organov v zvezi z manj pomembnimi institucijami. Stališče ECB do te opcije je določeno v razdelku III vodnika ECB. Da se zagotovi skladnost pri izvajanju opcij in diskrecijskih pravic v zvezi s pomembnimi in manj pomembnimi institucijami, bi morali pristojni nacionalni organi sprejeti enako stališče.
(2)

Leta 2018 je centralna banka Banco de España za svojega zunanjega revizorja za poslovna leta 2018 do 2020, z možnostjo podaljšanja mandata na poslovni leti 2021 in 2022, izbrala začasno združenje podjetij Mazars Auditores, S.L.P. – Mazars, S.A., Svet ECB pa je priporočil to imenovanje in možnost podaljšanja mandata na poslovni leti 2021 in 2022 (1).
(2)

Kljub izboljšanju makroekonomskih razmer in zmanjšanju gospodarske negotovosti zaradi pandemije bolezni COVID-19 od 27. marca 2020 je raven negotovosti še vedno povišana in še naprej vpliva na zmožnost bank, da napovejo svoje srednjeročne potrebe po kapitalu. Glede na to, da se izvajajo ukrepi javnofinančne podpore in da gospodarski upad učinkuje na bilance stanja kreditnih institucij z zamikom, se morda polni učinek gospodarskega šoka, povezanega z boleznijo COVID-19, na bančni sektor še ni v celoti uresničil. Ta nenehna negotovost terja izjemno preudarnost pri politikah in praksah razdelitve v kreditnih institucijah. Zato ECB vidi potrebo po spodbujanju kreditnih institucij, da se vzdržijo razdelitve dividend in odkupov delnic. V vsakem primeru je najpomembnejše, da kreditne institucije pri razpravah o razdelitvi dividend in odkupih delnic upoštevajo svojo sposobnost ustvarjanja notranjega kapitala v prihodnosti in prihodnji učinek gospodarskega upada na kakovost njihovih izpostavljenosti in kapitala. Poleg tega ECB na splošno meni, da ne bi bilo preudarno, če bi te kreditne institucije v teh razpravah obravnavale možnost razdelitve in odkupa delnic, ki bi znašala več kot 15 % njihovega akumuliranega dobička v poslovnih letih 2019 in 2020 ali več kot 20 bazičnih točk z vidika količnika navadnega lastniškega temeljnega kapitala, kar koli od tega je nižje.
1.3

ECB do zdaj ni zaznala konkretnih znakov sistemskega tveganja, ki bi ga povzročali trgovci z blagom in zaradi katerega bi bilo v tej fazi nujno odpraviti izvzetje iz zahtev glede velikih izpostavljenosti in kapitala, ki se zdaj uporabljajo. Trgovci z blagom, ki delujejo v Evropi, imajo na splošno manjši finančni vzvod in odpornejšo strukturo kapitala kot banke. Običajno imajo razmeroma nizka razmerja med sredstvi in lastniškim kapitalom in zdi se, da se ne ukvarjajo s transformacijo zapadlosti in likvidnosti, podobno bankam. Poleg tega se zdi, da so povezave z bančnim sistemom prek dolga in s tem povezanih stopenj neplačil precej omejene. Zdi se, da je neposredna izpostavljenost bank do trgovcev z blagom razmeroma majhna, kar zmanjšuje možno tveganje širjenja škodljivih vplivov. Končno, kljub znatni rasti trgov izvedenih finančnih instrumentov na blago v zadnjih 15 letih ni prepričljivih dokazov, da trgovanje z izvedenimi finančnimi instrumenti na blago negativno vpliva na širši finančni sistem. Vendar se zdi, da je za sprejetje najustreznejše odločitve glede odprave ali začasnega podaljšanja izvzetja potrebna podrobna analiza učinka. Zlasti bi bilo treba proučiti vprašanja enakih konkurenčnih pogojev v razmerju do kreditnih institucij, ki trgujejo z blagom.
2.2

ECB pozdravlja predlagano uredbo II, ki naj bi nepreklicno določila menjalno razmerje med eurom in slovenskim tolarjem, enako srednjemu tečaju slovenskega tolarja v mehanizmu deviznih tečajev II (ERM II), t. j. 1 EUR = 239,640 SIT. ECB nima pripomb na to, da se predlagana uredba II sprejme nekaj mesecev pred tem, ko bo Slovenija sprejela euro. Kot določba uredbe Skupnosti, ki se splošno uporablja (t. j. pravno zavezujoča je v celoti in se neposredno uporablja v vseh državah članicah), se bo menjalno razmerje med eurom in slovenskim tolarjem od 1. januarja 2007 uporabljalo v vseh pravnih instrumentih, ki se sklicujejo na valuto Slovenije, kakor je bilo v primeru menjalnih razmerij med eurom in valutami drugih sodelujočih držav članic, ko so le-te sprejele euro.
3.

Predlagana uredba spreminja Uredbo Sveta (ES) št. 3605/93 z dne 22. novembra 1993 o uporabi Protokola o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki je priloga k Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti (1). Cilj predlagane uredbe je izboljšati kakovost državnih računov, potrebnih za uporabo Protokola o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem (excessive deficit procedure — EDP), zlasti podatkov o javnofinančnem primanjkljaju in javnem dolgu (v nadaljevanju: „podatki za potrebe EDP“). Predlagana uredba zavezuje države članice, da zagotovijo podrobne evidence metod, postopkov in virov, ki se uporabljajo za zbiranje podatkov njihovih državnih računov, ter da obvestijo Komisijo (Eurostat) o kakršni koli pomembni spremembi podatkov o dejanskih in načrtovanih javnofinančnem primanjkljaju in javnem dolgu, ki so jih že sporočile, in dokumentirajo kakršno koli pomembno spremembo podatkov o dejanskih javnofinančnem primanjkljaju in javnem dolgu, ki so jih že sporočile. Predlagana uredba nadalje določa, da je ocena kakovosti podatkov za potrebe EDP, vključno s temeljnimi državnimi računi, odgovornost Komisije (Eurostata), ki bo poleg obiskov, namenjenih pogovorom, izvajala temeljite nadzorne obiske v državah članicah, med katerimi bo spremljala sporočene državne račune in s tem povezane postopke pripravljanja podatkov. Predlagana uredba od držav članic zahteva, da sodelujejo z gostujočimi uradniki, objavljajo sporočene državne račune za pretekla leta in potrdijo, da so ti računi v skladu z načeli iz člena 10 Uredbe Sveta (ES) št. 322/97 z dne 17. februarja 1997 o statističnih podatkih Skupnosti (2), ter da v primeru dvoma zahtevajo pojasnilo od Komisije (Eurostata) o pravilni računovodski obravnavi vladnih transakcij. Predlagana uredba tudi priznava Komisiji (Eurostatu) pravico, da izrazi zadržke o kakovosti sporočenih državnih računov in takšne podatke tudi spremeni.
II.

V skladu s finančnimi uredbami v zvezi s sedmim, osmim in devetim ERS je vodstvo (3) odgovorno za pripravo in pošteno predstavitev končnih letnih računovodskih izkazov Evropskih razvojnih skladov ter za zakonitost in pravilnost z izkazi povezanih transakcij: a) Odgovornost vodstva za končne letne računovodske izkaze Evropskih razvojnih skladov zajema zasnovo, izvedbo in vzdrževanje notranjega kontroliranja, ki zadeva pripravo in pošteno predstavitev izkazov stanja, v katerih ni pomembnih napačnih navedb zaradi bodisi goljufije ali napake, izbiro in uporabo ustreznih računovodskih politik na podlagi računovodskih pravil, ki jih je sprejel računovodja ERS (4), ter izdelavo razumnih računovodskih ocen v danih razmerah. Komisija odobri končne letne računovodske izkaze Evropskih razvojnih skladov. b) Način, s katerim vodstvo izvaja svojo odgovornost za zakonitost in pravilnost z izkazi povezanih transakcij, je odvisen od metode izvajanja Evropskih razvojnih skladov. V primeru neposrednega centraliziranega upravljanja izvajalske naloge opravljajo oddelki Komisije. Pri decentraliziranem upravljanju so izvajalske naloge dodeljene tretjim državam, pri posrednem centraliziranem upravljanju pa drugim organom. V primeru skupnega upravljanja Komisija naloge izvaja skupaj z mednarodnimi organizacijami. Izvajalske naloge morajo biti skladne z načelom dobrega finančnega poslovodenja, kar zahteva zasnovo, izvedbo in vzdrževanje uspešnega in učinkovitega notranjega kontroliranja, vključno z ustreznim nadzorom in primernimi ukrepi za preprečevanje nepravilnosti in goljufije ter po potrebi tudi s pravnimi postopki za izterjavo napačno izplačanih ali porabljenih sredstev. Komisija ima ne glede na uporabljeno metodo izvajanja končno odgovornost za zakonitost in pravilnost transakcij, povezanih z računovodskimi izkazi Evropskih razvojnih skladov.