OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

• Razlogi za predlog in njegovi cilji

EU in Maroko sta v skoraj petdesetih letih razvila bogato in večstransko partnerstvo, na podlagi katerega je bil Maroku leta 2008 odobren „napredni status“, ki odraža moč dvostranskih vezi ter skupne ambicije in zaveze obeh pogodbenic pri razvijanju njune skupne agende. Hkrati pa EU dosledno poudarja svojo zavezo za razrešitev spora v Zahodni Sahari. EU v celoti podpira prizadevanja generalnega sekretarja Združenih narodov in njegovega osebnega odposlanca, katerih cilj je pomagati obema stranema, da bi našli pravično, trajno in obojestransko sprejemljivo politično rešitev, ki bi omogočila samoodločanje prebivalstva v Zahodni Sahari v okviru ureditve, ki je skladna z načeli in namenom Ustanovne listine Združenih narodov, kakor so zapisani v resolucijah Varnostnega sveta Združenih narodov, vključno z resolucijama 2152 (2014) in 2218 (2015).

Z vidika odobritve tarifnih preferencialov sedanji predlog predvideva spremembe Protokola 4 in Protokola 1 k Evro-mediteranskemu pridružitvenemu sporazumu med državami članicami Evropske skupnosti na eni strani in Kraljevino Maroko na drugi (v nadaljnjem besedilu: Pridružitveni sporazum EU-Maroko ali Pridružitveni sporazum) na podlagi sodbe Evropskega sodišča z dne 21. decembra 2016 v zadevi C-104/16 P, v kateri je Evropsko sodišče razsodilo, da se Pridružitveni sporazum EU-Maroko in Sporazum o trgovini s kmetijskimi proizvodi ne uporabljata za Zahodno Saharo.

Pred izrekom sodbe so se trgovinski preferenciali, ki so bili predvideni v Pridružitvenem sporazumu in protokolih k temu sporazumu, de facto uporabljali za izdelke s poreklom iz Zahodne Sahare, ki je nesamoupravno ozemlje. Vendar se po izreku sodbe Sodišča taka praksa ne more nadaljevati, razen če se Protokol 4 o poreklu spremeni tako, da bo omogočil izenačenje proizvodov iz Zahodne Sahare s tistimi iz Maroka. Po izreku sodbe je negotovost na trgih vplivala na dvostranske trgovinske odnose.

Namen sedanjega priporočila je odobritev začetka pogajanj z namenom, da se v skladu s preteklo prakso določi pravna podlaga za nadaljnje odobritve preferencialov za izdelke s poreklom iz Zahodne Sahare. Ker so ti trgovinski preferenciali na trgu EU za kmetijske in ribiške izdelke določeni v Protokolu 1 k Pridružitvenemu sporazumu, bi bilo treba razjasniti tudi področje uporabe tega protokola. S tem se bo mogoče izogniti prekinitvam pri trgovanju, hkrati pa bo raven dostopa na trg EU stabilna, ker novi preferenciali ne bodo odobreni. Spremembe relevantnih protokolov Pridružitvenega sporazuma se lahko v poznejši fazi po potrebi dopolnijo z naknadno spremembo Pridružitvenega sporazuma. Nazadnje bi bilo treba opozoriti, da Sodišče Evropske unije v zvezi z Marokom še vedno obravnava dve zadevi (C-266/16 in T-180/14), ki se navezujeta na Sporazum o partnerstvu v ribiškem sektorju med EU in Marokom in na podlagi katerih bodo najverjetneje začrtane nadaljnje smernice o pogojih za razširitev sporazuma na nesamoupravno ozemlje. Poleg tega je treba upoštevati, da bo kakršna koli ureditev samo začasna, dokler se razrešitev konflikta še obravnava v okviru Združenih narodov in v skladu z relevantnimi resolucijami Varnostnega sveta ZN.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

Sedanje priporočilo je v celoti skladno s trenutno trgovinsko politiko, saj so carinski uradniki de facto uporabljali preferenciale za izdelke iz Zahodne Sahare, ki so bili certificirani kot izdelki s poreklom iz Maroka. Maroku novi trgovinski preferenciali ne bodo odobreni, ker je zadani cilj zgolj razširitev geografskega območja, zajetega s preferenciali, in ne sprememba količine. Predlog je skladen s krovnimi cilji Evropske sosedske politike v obsegu, v katerem v duhu tesnega sodelovanja prispeva k izboljšanju trgovinskih in gospodarskih odnosov v južnem sosedstvu. Skladen je tudi s splošno politiko EU glede Maroka, katere cilj je spodbujanje privilegiranega partnerstva z Marokom, ne da bi se posegalo v izid procesa pod vodstvom ZN v zvezi z Zahodno Saharo. Razširitev področja uporabe trgovinskih preferencialov ni brez precedensa, saj Pridružitveni sporazum EU-Maroko vsebuje dve skupni izjavi, v skladu s katerima „Maroko sprejema izdelke s poreklom iz Republike San Marino in Andorre kot izdelke s poreklom iz Skupnosti v smislu Sporazuma.“

•Skladnost z drugimi politikami Unije

EU že od nekdaj zagovarja stališče, da je možno pod nekaterimi pogoji dvostranske sporazume z Marokom razširiti na Zahodno Saharo po zgledu na primer Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju, v katerem so izrecno zajete vode ob obali Zahodne Sahare. Spremembe relevantnih protokolov Pridružitvenega sporazuma bi poleg tega omogočile, da se odobritve tarifnih preferencialov s strani EU utemeljijo na podlagi ocen koristi za lokalno prebivalstvo in spoštovanja človekovih pravic.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga

Priporočilo temelji na členu 218(3) in (4) Pogodbe o delovanju Evropske unije.

•Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)