[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 12.5.2009

COM(2009) 224 konč.

SPOROČILO KOMISIJE

Posvetovanje o ribolovnih možnostih za leto 2010

KAZALO

1. Uvod 3

2. Stanje virov 3

3. Uspešnost ribištva 4

4. Načela za leto 2010 5

5. Ribolovne možnosti, določene v skladu s SRP 5

5.1. Določitev TAC 5

5.2. Določitev ribolovnega napora 5

6. Posledice Lizbonske pogodbe 6

7. Upravljanje z dolgoročnimi načrti 6

8. Delovni postopek, pri katerem se dolgoročni načrti še ne uporabljajo 7

9. Zavržki 8

9.1. Smernice za pilotne študije zavržkov 9

10. Časovni razpored predlogov 9

10.1. Sredozemsko morje in Črno morje 9

10.2. Baltsko morje 10

10.3. Atlantski ocean, Severno morje in mednarodne vode 10

10.4. Časovni načrt 10

11. Dialog z zainteresiranimi stranmi 10

12. Zaključek 11

PRILOGA I 12

PRILOGA II – Pravila za TAC 13

PRILOGA III – Zahtevek ICES za kategorije od 6 do 9 15

1. UVOD

Evropska unija vsako leto določi ribolovne možnosti – kvote za ribe in dovoljen ribolovni napor – za evropske ribiče in evropske vode. Te odločitve se sprejmejo na podlagi predloga Evropske komisije.

Predlog Komisije mora biti oblikovan v skladu s številnimi vodilnimi načeli. Prvič, letne ribolovne možnosti morajo biti v skladu z glavnimi cilji skupne ribiške politike (SRP)[1] določene na taki ravni, ki bo zagotovila trajnostno izkoriščanje virov v okoljskem, ekonomskem in socialnem smislu. Drugič, da bi zagotovili trden in predvidljiv okvir za subjekte, ki so odvisni od ribištva, letni odmiki ne bi smeli prekoračiti vnaprej določenih meja. Tretjič, spoštovati je treba mednarodne obveznosti, vključno z obveznostjo glede obnovitve staležev, da dosežejo svojo največjo produktivnost[2]. Nazadnje, v skladu s pristopom, dogovorjenim v Sporočilu o izboljšanju posvetovanja o upravljanju ribištva v Skupnosti iz leta 2006, morajo biti zainteresirane strani že v prvi fazi vključene v razprave o ribolovnih možnostih.

V skladu z novo delovno metodo iz leta 2006 ta dokument vključuje cilje Komisije glede njenih predlogov za celotne dovoljene ulove (TAC) in ribolovni napor za leto 2010, s katerimi bo izpolnila svojo obvezo do trajnostnega ribištva. Stanje ribolovnih virov je še vedno zaskrbljujoče. Številni staleži se še naprej izkoriščajo preko omejitve, ki zagotavlja trajnost. Za ribolovne možnosti so bile določene previsoke omejitve, da bi zagotovile trajnost staležev. Kljub temu je bilo več dolgoročnih načrtov uspešno izvedenih in kažejo, da se je stalež obnovil.

Komisija zbira stališča zainteresiranih strani glede pravil iz tega dokumenta in poziva države članice in industrijo, naj predlagajo izboljšanja. V letu 2009 se načrtujejo nadaljnja posvetovanja glede izboljšave drugih vidikov upravljanja ribištva. Splošni pristop iz Priloge II k temu sporočilu pa se lahko kljub temu revidira na podlagi strokovnega mnenja, če je to na voljo, in zaradi tega Komisija ne izključuje sprememb svojega predloga za ribolovne možnosti za leto 2010.

2. STANJE VIROV

Politika ohranjanja virov v številnih sektorjih ne zagotavlja trajnosti. Večina pridnenih staležev se je zmanjšala in ni na trajnostnih ravneh, saj se izkorišča zunaj varnih bioloških meja. Ribolov številnih pelagičnih staležev pa je trajnosten.

Znanstvene agencije vsako leto ocenijo, ali je prihodnja reprodukcija staležev ogrožena, tj. ali so zunaj „varnih bioloških meja“. Stanje približno 59 % staležev ni znano predvsem zaradi nenatančnih poročil o ulovu. Za 69 % staležev, katerih stanje je znano, obstaja velika nevarnost, da se bodo izčrpali, in ribolov le 31 % staležev je trajnosten. Za 86 % staležev velja, da je prelov tako velik, da bi bilo ulovljenih več rib, če bi bil ribolov manjši. To število je veliko večje od stanja zunaj EU, kjer svetovno povprečje prekomerno izkoriščanih staležev znaša 28 %[3]. Približno 18 % staležev je v tako slabem stanju, da znanstveniki svetujejo ustavitev ribolova (glej razpredelnice v Prilogi I).

Kljub velikim prizadevanjem ni od leta 2003 nobenih večjih znakov, ki bi kazali, da se je stalež obnovil ali da se je prelov zmanjšal. Upravljanje ribolova v Evropski uniji ni učinkovito in cilj glede dolgoročne trajnosti ni izpolnjen. Zato se je z zeleno knjigo začela splošna reforma SRP.

3. Uspešnost ribištva

Čeprav obstajajo primeri flot EU, ki ustvarjajo dobiček, ima večina evropskih ribolovnih flot izgube ali nizke dobičke. Ta na splošno slaba uspešnost zlasti kaže stanje kronične čezmerne zmogljivosti, pri kateri je prelov hkrati vzrok in posledica. V zvezi s tem je treba nadalje prilagoditi velikost flote, da bi se izognili prelovu pri normalnih gospodarskih pogojih in hkrati zagotovili polno dejavnost plovil.

Na splošno so imele ribolovne flote EU v obdobju 2003–2007 skromne dobičke. Vendar je bilo veliko donosnih delov flot odvisnih od dodatnih prihodkov iz neposrednih subvencij (EU in nacionalna državna pomoč[4]), ki po ocenah znašajo od 10 % do 20 %. Če te prihodke odštejemo, bi bila donosnost več flot v celotnem obdobju verjetno negativna ali v najboljšem primeru približno nič.

Zadnje napovedi za obdobje 2008–2009 kažejo poslabšanje gospodarske uspešnosti flote:

- Ribolovne možnosti se zmanjšujejo za številne ključne staleže, kar bo omejilo potencialne zaslužke velikih sektorjev flote EU.

- Kriza na področju goriv leta 2008 je znatno povečala operativne stroške in povzročila velike skrbi glede prihodnje strukture flote EU, zlasti za plovila z visoko porabo goriva. Medtem ko so se pritiski visokih stroškov goriva od zadnjega poletja zelo zmanjšali (cene dizelskega goriva v pristaniščih EU so bile julija 2008 okoli 75 centov/liter in so se februarja 2009 zmanjšale na okoli 36 centov/liter), se dolgoročno pričakuje, da se bodo cene goriva spet povišale.

- Zdi se, da svetovna gospodarska kriza leta 2009 vpliva na dostop do posojil in povpraševanje po morski hrani ter tako na cene rib. To vpliva na sektor ulova, ki že v preteklem desetletju ni bil sposoben doseči gospodarske koristi zaradi stalne rasti povpraševanja po ribah v EU. Kljub zmanjšanju iztovorjenih količin večine staležev se cene prve prodaje za mnoge pomembne vrste niso spreminjale ali so se celo znižale. Npr. cene trske v Severnem in Baltskem morju so se iz leta v leto zmanjševale, in sicer februarja za okoli 20–30 % (zmanjšanje od povprečnih cen 3,00–3,50 EUR na 2,20–2,75 EUR na kg). V skladu z Globefish–FAO so se v zadnjih mesecih na pomembnih trgih povpraševanje in cene bele ribe močno znižali. Trgi za vrste visoke vrednosti, kot so trska in tuna, bodo leta 2009 verjetno posebej prizadeti. Pri pelagičnih vrstah nizke vrednosti pa bo razvoj potekal dosti ugodneje, prav tako kot pri več rakih in lososu.

4. Načela za leto 2010

Komisija si še naprej prizadeva za ribolovne možnosti, ki so v skladu z mnenjem strokovnjakov trajnostne in za katere obstaja velika verjetnost, da bodo za izčrpane staleže omogočile obnovitev.

Ribolovne možnosti je treba določiti:

- v skladu z dolgoročnimi načrti;

- ob upoštevanju zadevnih mednarodnih sporazumov, vključno z obveznostjo glede obnovitve staležev, da dosežejo svojo največjo produktivnost;

- in ob upoštevanju ciljev skupne ribiške politike ter predvsem dejstva, da je treba zmanjšati ribolov prekomerno izkoriščenih staležev in obnoviti izčrpane staleže.

Komisija pripisuje največjo pomembnost spoštovanju teh načel. Ta načela so podrobneje razložena v nadaljevanju.

5. Ribolovne možnosti, določene v skladu s SRP

5.1. Določitev TAC

Prelov in izčrpanost staleža sta delno posledica previsoko določenih ravni TAC in ribolovnega napora. Celotni dovoljeni ulovi, ki jih je sprejel Svet na podlagi predloga Komisije, so bili povprečno za okoli 48 % višji od ulovov, ki bi bili po mnenju znanstvenih agencij trajnostni v skladu s previdnostnim pristopom (razpredelnica 4, Priloga I)[5]. Predlog Komisije je bil v več primerih drugačen od strokovnega mnenja, ker je raven spremembe TAC omejena na fiksen odstotek (glej Prilogo II), da bi bila upoštevana zahteva industrije po stabilnosti. Poleg znanih težav glede izvrševanja je določitev previsokih kvot prispevala k temu, da so morski viri ostali na nizki ravni.

5.2. Določitev ribolovnega napora

Ribolovni napor se upravlja skupaj s TAC, s čimer se zmanjšajo zavržki in možnost za nezakonit, neprijavljen in nereguliran ribolov ter spodbudi zmanjšanje čezmerne zmogljivosti. Upravljanje napora je prav tako ukrep za ohranjanje staležev, ko napovedi, ki služijo za predlaganje TAC, niso na voljo. Je del dolgoročnih načrtov za staleže trske v Severnem in Baltskem morju, severnomorske morske plošče in morskega lista, morskega lista v zahodnem Rokavskem prelivu, južnega osliča in škampa.

Sprejetje dolgoročnega načrta za staleže trske decembra 2008 je povzročilo znatne spremembe načina upravljanja ribolovnega napora in bi moralo služiti kot primer za nadaljnje izboljšanje sistemov napora, ki se uporabljajo za druge vrste ali na drugih območjih.

Sistem upravljanja ribolovnega napora, ki temelji na veljavnih omejitvah kW na dan, državam članicam omogoča, da se odločijo glede ravnotežja med zmogljivostjo flote in ribolovnimi možnostmi. Državam članicam tudi omogoča, da izboljšajo dodelitve kW na dan za spodbujanje selektivnejšega ribolova. Komisija bo leta 2009 natančno spremljala, kako države članice uporabljajo nov sistem, da bi zagotovila njegovo ustrezno izvajanje. Omejitve kW na dan za leto 2010 bodo prilagojene na podlagi strokovnega mnenja v skladu s pravili glede nadzora ulova, določenimi v zadevnih dolgoročnih načrtih upravljanja. V načrtih upravljanja za južnega osliča in škampa ter morski list v zahodnem Rokavskem prelivu je prehod sheme ribolovnega napora na sistem kW na dan predviden po tem, ko bodo ti načrti pregledani leta 2010.

6. Posledice Lizbonske pogodbe

Čeprav se vse države članice še niso odločile za ratifikacijo Lizbonske pogodbe, Komisija meni, da se je treba pripraviti na možnost, da pogodba začne veljati pred začetkom veljavnosti uredb o ribolovnih možnostih za leto 2010.

V skladu z Lizbonsko pogodbo je postopek soodločanja glavni postopek sprejemanja odločitev za zadeve, ki spadajo pod SRP. V členu 43(3) Pogodbe je predvidena izjema glede ukrepov „o določitvi in dodelitvi ribolovnih možnosti“. Te ukrepe sprejme Svet na predlog Komisije brez udeležbe Parlamenta. Zato je postalo pomembno jasno razlikovati med ukrepi, ki so povezani z določitvijo in dodelitvijo ribolovnih možnosti, in tistimi, ki jih je treba sprejeti s postopkom soodločanja.

Treba je natančno pregledati ponavljajočo se vsebino letnih uredb Sveta o ribolovnih možnostih, da bi videli, katere od njihovih določb je mogoče vključiti v ukrep na podlagi člena 43(3).

Komisija sedaj izvaja ta pregled. V svoje predloge uredb o ribolovnih možnostih za leto 2010 namerava vključiti samo tiste določbe, ki so funkcionalno povezane z določitvijo in dodelitvijo ribolovnih možnosti. To bo pomenilo, da bodo izključene vse tiste tehnične in nadzorne določbe, ki ne izpolnjujejo tega merila, ter določbe v zvezi z izvajanjem pravil v zakonodaji Skupnosti, ki jih sprejmejo regionalne organizacije za upravljanje ribištva.

V zvezi s tem bosta zlasti pomembni predlagana uredba o nadzoru in uredba o tehničnih ukrepih. Ko bosta ti uredbi sprejeti, bosta zagotovili trajne določbe in tako nadomestili prehodne ukrepe, ki se sedaj uporabljajo letno v obliki prilog k uredbam o ribolovnih možnostih.

7. Upravljanje z dolgoročnimi načrti

Dolgoročni načrti ostajajo poglavitni del politike Komisije. Obstoječe načrte, vključno s tistimi, ki so bili sprejeti na mednarodni ravni, je treba izvajati. Takšni načrti so se izkazali za učinkovitejše pri upravljanju staležev in so pomagali izboljšati postopek sprejemanja odločitev, in sicer kar zadeva postopkovne vidike in končni rezultat. Od leta 2002 naprej so bili načrti upravljanja pripravljeni za več staležev: 41 % pelagičnih staležev (41 % ulova) in 29 % pridnenih staležev (44 % ulova) je sedaj zajetih v dolgoročne načrte.

Nadaljevala se bodo prizadevanja za to, da bi se več staležev upravljalo dolgoročno, vključno s pelagičnimi staleži v Baltskem morju in nekaterimi ribiškimi populacijami v Sredozemskem morju. Posebni načrti bodo leta 2009 predlagani za severnega osliča, zahodnega šura, sardona Biskajskega zaliva in lososa v Baltskem morju. Če sta pred sprejetjem takšnih načrtov Svet in Komisija najavila posebne namene glede pravil ulova, bo temu sledila določitev ribolovnih možnosti za leto 2010 za zadevne vrste in poznejša izvedba v predlogih Komisije (npr. sled v Keltskem morju in vahnja zahodno od Škotske).

Poleg tega Komisija razmišlja o morebitni drugačni pravni strukturi za naslednje dolgoročne načrte, npr. dolgoročno upravljanje več različnih staležev v enotni uredbi.

8. Delovni postopek, pri katerem se dolgoročni načrti še ne uporabljajo

Kjer se dolgoročni načrti še ne uporabljajo, se odločitve v zvezi s TAC sprejemajo na podlagi letnih strokovnih mnenj Mednarodnega sveta za raziskovanje morja ( International Council for the Exploration of the Sea – ICES) in Znanstvenega, tehničnega in ekonomskega odbora za ribištvo ( Scientific, Technical and Economic Committee for Fisheries – STECF), slednja vključujejo biološke in družbeno-gospodarske vidike. Za določanje TAC so bila oblikovana pravila[6], da bi bile zagotovljene pravična obravnava in čim večje stabilnost industrije. Ta pravila se bodo še naprej uporabljala, vendar z nekaterimi spremembami, kot se je zahtevalo na podlagi zadnjega strokovnega mnenja.

Leta 2008 je STECF podal poročilo[7] o verjetnem rezultatu pravil v političnih izjavah Komisije. Mnenje je na splošno podprlo dejstvo, da TAC, ki so določeni v skladu s kategorijami 1 do 3 (na podlagi analitične ocene staležev), pogosto povzročijo preoblikovanje in obnovitev staležev. STECF pa je izpostavil eno resno pomanjkljivost: za staleže, za katere analitična ocena ni na voljo (kategorije 6 do 9 in 11), določanje TAC v skladu s trendom ulova na enoto ribolovnega napora (cpue) ne bo ohranilo zdravega staleža in se ne priporoča. Poleg tega je STECF pozneje navedel[8], da v primeru staležev sleda v zahodnem Baltskem morju, ki se drstijo spomladi, iz razdelka IIIa in podrazdelkov 22–24, uporaba pravila iz kategorije 3 ne bi izboljšala stanja tega staleža. Glede na zaključke je potrebna sprememba kategorije 3.

Po izjavi Sveta in Komisije se ponovno pregleda upravljanje staležev, kjer ICES ne more zagotoviti razpredelnice za možnosti ulova. Komisija namerava pripraviti novo pravilo v zvezi s staleži iz kategorij 6 do 9 in je v zvezi s tem predložila zahtevek ICES (glej Prilogo III). Po odgovoru ICES in STECF o tej zadevi bo Komisija odločila, ali bodo njeni predlogi TAC za takšne staleže leta 2010 temeljili na obstoječem pravilu, na novem pravilu, ki je podrobno opredeljeno v Prilogi III, ali pa bo uporabila druga alternativna pravila, ki jih lahko predlaga ICES ali STECF. Regionalni svetovalni sveti ( Regional Advisory Councils – RAC) se pozivajo, naj predložijo svoja mnenja glede teh novih možnosti za upravljanje staležev brez kvantitativne ocene. STECF bo pozvan, naj oceni biološke, socialne in gospodarske učinke teh različnih možnosti in sprememb.

Ta del se nanaša posebej na staleže, za katere ni na voljo strokovnega mnenja (kategorija 11). Znanstvene agencije lahko zaradi netočnih podatkov o iztovorih, ki jih je predložil ribiški sektor, in težav s pridobitvijo podatkov o zavržkih in naporu predvidijo velikost staležev rib, stopnje ribolovne umrljivosti in ravni ulova le za približno 35 % staležev (Priloga I). Videti je, da ta težava postaja vedno večja: pomanjkanje podatkov vodi v napačne odločitve, kar povzroči slabo stanje glede ohranjanja staležev in izčrpane staleže. Če se podatki ne izboljšajo, bo tako upoštevan previdnostni pristop in posledično se bodo uporabljala strožja pravila. Enako se zgodi, če se z različnimi strokovnimi mnenji (in kategorijami) skupaj upravljata dva staleža ali več in je določen skupen TAC.

Države članice se poziva, naj izvajajo navzkrižno preverjanje podatkov in izboljšajo zagotavljanje predloženih podatkov. Okvir za zbiranje podatkov[9] bo izboljšal nekatera vprašanja v zvezi s podatki, in sicer s povečanjem števila vrst na seznamu za obvezno zbiranje podatkov (vključno z raziskavami na morju). Poleg tega bi se morale s sedanjo reformo nadzornega sistema SRP te pomanjkljivosti odpraviti, sistem za spremljanje plovil ( vessel monitoring system – VMS) bi se moral izboljšati in ladijski dnevnik v elektronski obliki bi se moral izvajati hitreje in v širšem obsegu. Komisija bo v letu 2009 to zadevo še naprej pozorno spremljala.

9. ZAVRžKI

Zavržki morskih organizmov (tudi zavržene tržne ribe) so velik problem v evropskih vodah. Komisija je jasno izrazila svoj namen, da bo to nezaželeno prakso odpravila[10]. Za doseganje tega cilja so potrebne spremembe v zakonodaji Skupnosti ter obnašanju ribičev. Leta 2009 so bili sprejeti pomembni ukrepi za reševanje problema zavržkov: v Severnem morju in Skagerraku je bila uvedena prepoved višjega sortiranja, ribolovni napor je bil nadalje zmanjšan v okviru večletnih načrtov in sedaj potekajo pilotne študije o tem, kako nadalje zmanjšati zavržke. Leta 2010 bi bilo treba sprejeti pomembnejše ukrepe, kot so npr.:

- Zmanjšanje ribolovnega napora, kakor je bilo dogovorjeno v okviru večletnih načrtov. To je temeljni korak za zmanjšanje zavržkov, saj zmanjšuje zavržke vseh vrst (vključno z nekomercialnimi) zaradi različnih razlogov (npr. nizke ali nobene tržne vrednosti, višjega sortiranja in izkoristka kvot). Zmanjšanje ribolovnega napora pri prekomerno izkoriščanih staležih bo poleg tega povečalo velikost populacije in povprečno velikost rib ter tako zmanjšalo zavržke podmernih rib.

- Na vseh območjih je treba izvajati splošno prepoved višjega sortiranja, tj. prepoved zavržkov vseh morskih organizmov, ki so ulovljeni v ribolovni operaciji in potegnjeni na krov ribiškega plovila, ki je lahko zakonito iztovorjeno.

- Pilotne študije – treba je spodbujati raziskovalne študije posebnih vprašanj v zvezi s prepovedjo zavržkov, kot so preživetje zavrženih vrst, izboljšanje selektivnosti opreme, ekonomski učinki prepovedi zavržkov, mogoče uporabe nezaželenih organizmov itd.

- Ribolovna dovoljenja – države članice so dolžne dati ribolovna dovoljenja samo plovilom, katerim so dodeljene ribolovne možnosti v obliki kvot za vrste, ki bodo verjetno ulovljene pri zadevnem ribolovu.

9.1. Smernice za pilotne študije zavržkov

Pričakuje se, da se bo leta 2009 število pobud za študije posebnih vprašanj, ki izhajajo iz prepovedi zavržkov, povečalo in ustvarilo potrebo po določitvi skupnih pravil. Ta pravila bodo zagotovila enake pogoje za študije, skupni pristop za geografska območja in doseganje ciljev, povezanih s projektom glede zavržkov. Pravila za pilotne študije glede zavržkov tako vključujejo:

- izračun vseh ulovov reguliranih vrst glede na kvote;

- oblikovanje pozitivnih pobud za plovila, vključena v pilotno študijo, samo na ravni države članice znotraj kvote in omejitve ribolovnega napora, dodeljenega državi članici;

- obvezno prisotnost opazovalcev/elektronskega spremljanja na krovu pri vsaj 50 % ribolovnih potovanj plovil, vključenih v pilotno študijo;

- morebitno revizijo tehničnih ukrepov;

- znanstveno analizo rezultatov;

- obveznost poročanja Komisiji o rezultatih projekta v znanstvenem poročilu, ki se objavi na spletni strani (dostopna splošni javnosti).

10. Časovni razpored predlogov

10.1. Sredozemsko morje in Črno morje

Za Sredozemsko morje je trenutno določen le TAC za tuna, ki ga je sprejel ICCAT, ki je določil tudi ponavljajočo se nelovno dobo (1. oktober – 30. november) za ribolov mečarice. Črno morje je od leta 2008 zajeto v posebni uredbi o TAC in kvotah. TAC za leto 2010 bodo določeni v skladu s pravili iz Priloge II in lahko se vključijo dodatne vrste ali tehnični ukrepi.

Komisija meni, da izvajanje uredbe o Sredozemskem morju še vedno ni zadovoljivo, tudi ne v tistih delih, ki zahtevajo pristop od spodaj navzgor, kot so nacionalni načrti upravljanja in zagotavljanje ustreznih informacij za vzpostavitev omrežja ribolovno zavarovanih območij. Še naprej bodo potekala prizadevanja za pripravo dolgoročnih načrtov Skupnosti za upravljanje in spodbujanje tega pristopa skupaj z drugimi ukrepi za ohranjanje staležev in posebnimi ukrepi za spremljanje in nadzor znotraj Generalne komisije za ribištvo v Sredozemlju. STECF se bo še naprej podpiral kot primerna mednarodna znanstvena platforma za spodbujanje prispevka evropskih znanstvenikov h krepitvi znanstvene osnove za trajnostno upravljanje ribištva v regiji in za okrepitev znanstvenih prispevkov znanstvenemu svetovalnemu odboru Generalne komisije za ribištvo v Sredozemlju.

10.2. Baltsko morje

Komisija bo svoj predlog v zvezi s TAC za staleže v Baltskem morju za leto 2010 predstavila septembra 2009. Svet bo pozvan, da predlog sprejme oktobra. Mnenje ICES bo na voljo 29. maja, STECF pa bo svoje mnenje zagotovil do 19. junija. Regionalni svetovalni svet se poziva, naj predloži Komisiji svoje mnenje do konca junija.

10.3. Atlantski ocean, Severno morje in mednarodne vode

Strokovno mnenje glede večine pridnenih staležev bo STECF zagotovil v sredini julija. Predlog Komisije bo objavljen oktobra, da bi bilo na voljo čim več časa za posvetovanja o predlogu Komisije. Komisija bo obvestila zainteresirane strani o rezultatu pravil, določenih v tem dokumentu, v skladu z najnovejšim strokovnim mnenjem na seji, ki bo sklicana pred koncem julija 2009.

Časovni načrt za jesenski krog sprejemanja odločitev se ohrani, saj bo mnenje o velikih skupnih pelagičnih staležih na voljo šele oktobra. To mnenje bo moralo biti na voljo pred začetkom pogajanj o celotnem paketu ribolovnih možnosti. Predlog bo zato vseboval številne elemente, o katerih še niso sprejete odločitve in za katere niso znane točne številke.

10.4. Časovni načrt

Predvideni časovni razpored je:

Uredba o ribolovnih možnostih | Datum predloga Komisije | Morebiten datum sprejetja s strani Sveta |

Črno morje | september | oktobrski Svet |

Baltsko morje | september | oktobrski Svet |

vsa druga območja | oktober | decembrski Svet |

11. Dialog z zainteresiranimi stranmi

Komisija pripisuje visoko vrednost prispevku zainteresiranih strani v postopku za določitev letnih ribolovnih možnosti. Povratne informacije glede tega dokumenta je mogoče obravnavati kot izhodišče za dialog v letnem zakonodajnem postopku. Različni regionalni svetovalni sveti ter Svetovalni odbor za ribištvo in ribogojstvo so v povratnih informacijah poudarjali, da mora Komisija pri pripravi svojih predlogov upoštevati družbeno-gospodarske dejavnike. Poleg tega si je sektor vedno znova prizadeval za ohranjanje določene stopnje stabilnosti ravni TAC, medtem ko so se stališča glede uspešnosti določanja pravil za posamezne TAC razlikovala.

Komisija je v svojem dialogu z zainteresiranimi stranmi o zgoraj navedenih bistvenih točkah vedno znova poudarjala, da je določitev ribolovnih možnosti ključni element politike, ki vključuje različna orodja za spopadanje z izzivi ribiškega sektorja in sektorja predelave. Komisija si prizadeva za celovit pristop k uporabi takšnih orodij in ostaja zvesta bistvenemu načelu, da je ustrezno upravljanje virov za ribolovno dejavnost predpogoj za gospodarsko vzdržljiv sektor. Po drugi strani Komisija toplo pozdravlja pripravljenost zainteresiranih strani, kot je bila izražena v povratnih informacijah RAC in Svetovalnega odbora za ribištvo in ribogojstvo ( Advisory Committee on Fisheries and Aquaculture – ACFA), da bi sodelovale v partnerstvih med industrijo in znanostjo, katerih namen bi bil odpraviti pomanjkanje podatkov in tako prispevati k večji stabilnosti režimov upravljanja.

12. Zaključek

Komisija poziva države članice in zainteresirane strani, naj podajo svoje mnenje o zgoraj opisanem pristopu.

Močno bo upoštevala mnenja regionalnih svetovalnih svetov in Svetovalnega odbora za ribištvo in ribogojstvo. Z upoštevanjem teh mnenj bo Komisija izpolnila svojo zavezo glede upravljanja za dosego trajnosti v skladu s cilji skupne ribiške politike.

Komisija zavzema odgovoren pristop k upravljanju za dosego trajnosti: pomanjkanje dokazov ne dokazuje trajnosti.

Komisija lahko uporabi mnenje zainteresiranih strani le, če je pripravljeno z uporabo pristopa k trajnostnemu ribolovu, ki temelji na dokazih, kar pomeni, da so potrebni podatki, ki podpirajo mnenje zainteresiranih strani.

Za zagotovitev verodostojnega mnenja so potrebni pravilni podatki o ribolovu in staležih. Zainteresirane strani se spodbuja, naj zagotovijo, da bodo obstoječe sisteme za poročanje o ulovu in zbiranje podatkov izvajale v celoti in učinkovito. To je ključnega pomena za učinkovito upravljanje ribištva. Poleg tega bodo lahko zainteresirane strani na podlagi zanesljivih podatkov uspešneje svetovale Komisiji glede trajnostnih ribolovnih praks.

Komisija bo od drugega četrtletja leta 2009 naprej s sodelovanjem držav članic in zainteresiranih strani izvajala posebno tehnično spremljanje (predvsem glede sistemov za upravljanje napora).

Komisija zahteva, da se prispevki v zvezi s tem sporočilom zaključijo do 31. julija 2009 , zato da se bodo lahko rezultati posvetovanj pravočasno uporabili. Pričakuje se, da bo razprava z državami članicami na politični ravni potekala na seji Sveta za ribištvo 22–23. junija.

PRILOGA I

Razpredelnica 1. Strokovno mnenje o stanju staleža | Število staležev |

2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Zunaj varnih bioloških meja | 30 | 29 | 26 | 26 | 26 | 28 | 27 |

Znotraj varnih bioloških meja | 12 | 10 | 14 | 11 | 12 | 13 | 12 |

Stanje staleža ni znano zaradi pomanjkanja podatkov | 48 | 53 | 53 | 57 | 58 | 55 | 57 |

Razpredelnica 2. Strokovno mnenje o prelovu | Število staležev |

2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Stopnja ribolova na stalež v primerjavi s stopnjo največjega trajnostnega donosa je znana | 34 | 23 | 32 | 33 | 35 |

Za stalež je presežen dovoljeni obseg ribolova[11] | 32 | 21 | 30 | 29 | 30 |

Stalež se lovi na stopnji največjega trajnostnega donosa | 2 | 2 | 2 | 4 | 5 |

Razpredelnica 3. Strokovno mnenje „v nujnih primerih“ | Število staležev |

2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Strokovno mnenje o ustavitvi ribolova | 24 | 13 | 12 | 14 | 20 | 18 | 17 |

Razpredelnica 4. Razlika med TAC in trajnostnimi ulovi |

2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Odstotek TAC, ki presega trajnostni ulov (v %) | 46% | 49% | 59% | 47% | 45% | 51% | 48% |

Razpredelnica 5. Povzetek strokovnega mnenja o ribolovnih možnostih | Število staležev |

2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Staleži, za katere se lahko napovesta velikost staleža in ribolovna umrljivost | 40 | 34 | 40 | 31 | 29 | 30 | 34 |

Staleži, za katere je na voljo strokovno mnenje o ribolovnih možnostih | 59 | 52 | 54 | 65 | 61 | 62 | 63 |

Staleži, za katere strokovno mnenje ni na voljo | 31 | 40 | 39 | 29 | 35 | 34 | 33 |

PRILOGA II – Pravila za TAC

Odločitve v zvezi s TAC morajo biti sprejete na podlagi strokovnega mnenja, ki ga zagotovi STECF, v katerem so že upoštevani biološki, socialni in gospodarski vidiki.

Različna pravila se uporabljajo glede na stopnjo tveganja za vsak stalež. Staleži so zelo ogroženi, ko se zmanjšajo pod „previdnostno stopnjo (Bpa)“. Pri tej ravni obstaja nevarnost, da se produktivnost staležev zmanjša. Naslednji kazalec visoke ogroženosti je stanje staleža, ko je stopnja ribolovne umrljivosti višja od „previdnostne stopnje“ (Fpa). Stopnja ribolovne umrljivosti je letni ulov deljen s povprečno velikostjo staleža čez leto.

Če je stalež manjši od Bpa ali se lovi z višjo stopnjo kot Fpa, je „zunaj varnih bioloških meja“, in obratno.

Kategorija | Strokovno mnenje | Ukrep, ki se ga sprejme pri določitvi TAC |

1 | Stalež se izkorišča na stopnji največjega trajnostnega donosa. | Cilj je določiti TAC na takšni stopnji, da napovedan ulov ustreza ribolovni umrljivosti, ki bo dolgoročno zagotovila največji donos, vendar se TAC ne spremeni za več kot 25 %. |

2 | Stalež je prekomerno izkoriščan v primerjavi z največjim trajnostnim donosom, vendar znotraj varnih bioloških meja. | Cilj je določiti TAC na višjo vrednost od ene od naslednjih vrednosti: (a) napovedan ulov, ki dolgoročno zagotovi največji donos[12] ali (b) ribolov pri nespremenjeni ribolovni umrljivosti, vendar se TAC ne spremeni za več kot 15 %. |

3 | Stalež je zunaj varnih bioloških meja. | Cilj je določiti TAC na takšni stopnji, da napovedan ulov povzroči 30 % zmanjšanje stopnje ribolovne umrljivosti, vendar ne zmanjšati TAC za več kot 20 %, če se ribolovna umrljivost ne poveča. |

4 | Za stalež se uporablja dolgoročni načrt in upošteva strokovno mnenje o ulovu, ki je v skladu z načrtom. | TAC se določi z upoštevanjem zadevnega načrta. |

5 | Stalež je kratkoživ, zato ni mogoče oblikovati enoletne napovedi. | Začasni TAC je določen in se bo spremenil, ko bodo med letom na voljo nove informacije. |

6* | Natančno stanje staleža ni znano in STECF predlaga primerno raven ulova. | Cilj je določiti TAC v skladu z mnenjem STECF, vendar se TAC ne spremeni za več kot 15 %. |

7* | Natančno stanje staleža ni znano in STECF predlaga zmanjšanje ribolovnega napora. | TAC bi se moral zmanjšati do 15 % in STECF bi bilo treba prositi za mnenje glede primerne stopnje napora. |

8* | Natančno stanje staleža ni znano in STECF meni, da se stalež veča. | TAC bi se moral povečati za največ 15 %. |

9* | Natančno stanje staleža ni znano in STECF meni, da se stalež manjša. | TAC bi se moral zmanjšati za največ 15 %. |

10 | STECF predlaga ničeln ulov, zmanjšanje do najnižjega možnega nivoja ali podobno. | TAC bi se moral zmanjšati vsaj za 25 %. Izvajati bi se morali ukrepi za obnovitev staležev in zmanjšanje napora ter uvesti bi se morala selektivnejša ribolovna oprema. |

11 | STECF ni podal mnenja. | TAC bi se morali prilagoditi novim realnim ravnem ulova, vendar se ne bi smeli spremeniti za več kot 15 % letno ali pa bi morale države članice oblikovati načrt izvajanja za zagotovitev mnenja v kratkem času. |

* To pravilo se lahko spremeni. Komisija je od ICES zahtevala, naj poda mnenje o morebitnih novih možnostih, kakor so določene v Prilogi III. Končno pravilo, ki se uporabi, bo odvisno od tega mnenja.

PRILOGA III – Zahtevek ICES za kategorije od 6 do 9

Za tiste staleže, razen naravnih kratkoživih vrst, kjer ni mogoče zagotoviti mnenja na podlagi napovedanega ulova glede na previdnostne meje, se je od ICES zahtevalo, naj:

I) poda mnenje o TAC v skladu s spodnjim pravilom;

II) oceni posledice, ki bi jih imela izvedba spodnjega pravila za previdnostni pristop in združljivost z največjim trajnostnim donosom;

III) če je potrebno, svetuje glede alternativnega pravila in ustreznih TAC, kar bi izboljšalo združljivost s previdnostnim pristopom, z največjim trajnostnim donosom ali z izboljšano stabilnostjo TAC. To bi se lahko zagotovilo za vsak primer posebej.

Pravilo:

1. Kjer obstaja dokaz, da je za stalež presežen dovoljen obseg ulova glede na ribolovno umrljivost, ki bo zagotovila največji trajnostni donos, se mora TAC zmanjšati za doseganje te ravni, vendar to zmanjšanje ne sme biti večje od 15 %.

2. Kjer obstaja dokaz, da je stalež pod ravnjo dovoljenega obsega ulova glede na ribolovno umrljivost, ki bo zagotovila največji trajnostni donos, se mora TAC povečati za doseganje te ravni, vendar to povečanje ne sme biti večje od 15%.

3. Če se uporabljata odstavka 1 in 2, odstavki v nadaljevanju ne veljajo.

4. Če informacije kažejo, da ni prišlo do spremembe v velikosti staleža, informacije niso na voljo ali ne odražajo ustrezno sprememb v velikosti staleža, se uporablja nespremenjeni TAC.

5. Če ICES meni, da obstajajo informacije o velikosti reprezentativnega staleža, se uporablja naslednje pravilo:

a. Če povprečna ocenjena velikost staleža v zadnjih dveh letih presega povprečno ocenjeno velikost v treh predhodnih letih za 20 % ali več, se TAC poveča za 15 %.

b. Če je povprečna ocenjena velikost staleža v zadnjih dveh letih za 20 % ali več nižja od povprečne ocenjene velikosti v treh predhodnih letih, se TAC zniža za 15 %.

Če TAC niso bili omejitveni in je potrebno znižanje v skladu z odstavkom 1 ali 5.b, ICES svetuje glede ustrezne ravni potrebnega zmanjšanja TAC, da bi dosegli načrtovano zmanjšanje ulovov. ICES v vsakem primeru odloči o ustreznem približku za ribolovno umrljivost, ki bo zagotovila največji trajnostni donos.

[1] Člen 2 Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike. UL L 358, 31.12.2002, str. 59.

[2] Zagotovitev trajnosti v ribištvu EU z največjim trajnostnim donosom. Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu. COM(2006) 360 konč.

[3] FAO (2009). Stanje svetovnega ribištva in ribogojstva 2008. Organizacija Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo. Rim.

[4] Davčne izjeme (npr. gorivo) in subvencionirane nacionalne socialne sheme niso vključene.

[5] TAC, ki je določen, ko je strokovno mnenje naklonjeno ničnemu ulovu, je izračunan kot presežek v višini 100 %.

[6] Ribolovne možnosti za leto 2008. Politična izjava Evropske komisije. Sporočilo Komisije Svetu: COM(2007) 295 konč.

[7] STECF (2008). Poročilo podskupine za pregled staležev glede pravil za nadzor ulova (SGRST-08-02). 83 str.

[8] STECF (2008). Poročilo z 29. plenarne seje (PLEN-08-03). 67 str.

[9] Uredba Sveta (ES) št. 199/2008 o vzpostavitvi okvira Skupnosti za zbiranje, upravljanje in uporabo podatkov v sektorju ribištva in podporo znanstvenemu svetovanju v zvezi s skupno ribiško politiko.

[10] Politika zmanjševanja neželenega prilova in odprave zavržkov v evropskem ribištvu. Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu. COM(2007) 136 konč.

[11] Uporablja se tudi izraz „prekomerno izkoriščen“.

[12] Izmeri se na podlagi ribolovne umrljivosti, ki ustreza mejnemu donosu v višini 10 % mejnega donosa pri ribolovni umrljivosti blizu nič (F0.1).