Predlog DIREKTIVA SVETA o določitvi zahtev za varstvo zdravja prebivalstva pred radioaktivnimi snovmi v vodi, namenjeni za prehrano ljudi /* COM/2012/0147 final - 2012/0074 (NLE) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. Utemeljitev predloga Voda je eno od najbolj celovito urejenih področij v okoljski zakonodaji Skupnosti. Evropska vodna politika je bila prvič urejena v 70. letih 20. stoletja s sprejetjem političnih programov ter pravno zavezujoče zakonodaje. Svet je 3. novembra 1998 sprejel Direktivo 98/83/ES o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi. To novo direktivo je bilo treba prenesti v nacionalno zakonodajo do konca leta 2000, države pa so jo morale začeti upoštevati do konca leta 2003. Do onesnaženja pitne vode z radioaktivnimi snovmi lahko pride zaradi nenamernega izpusta radioaktivnih snovi ali neustreznih načinov njihovega odstranjevanja. Pri vodnih sistemih, ki so izpostavljeni tovrstnemu onesnaženju, je treba natančno spremljati morebitno radioaktivno onesnaženje, da se zagotovi, da je voda iz njih varna za pitje. V Evropi je veliko regij s takimi geološkimi in hidrološkimi značilnostmi, ki zaradi naravno prisotnih radioaktivnih snovi zbujajo zaskrbljenost. Zahteve za spremljanje tritija in skupne indikativne doze v skladu z Direktivo Sveta 98/83/ES še niso bile uvedene, saj je treba najprej sprejeti spremembe prilog II (spremljanje) in III (tehnične zahteve za analizo parametrov). Tehnične zahteve za varstvo zdravja prebivalstva pred radioaktivnimi snovmi v vodi, namenjeni za prehrano ljudi, so bile dokončno sprejete pred približno šestimi leti, in sicer po posvetovanjih, v katera so bili vključeni skupina izvedencev, določena v skladu s členom 31 Pogodbe Euratom, odbor, ustanovljen v skladu z Direktivo o pitni vodi, in odbor predstavnikov držav članic, ustanovljen v skladu s členoma 35 in 36 Pogodbe Euratom. Indikatorski parametri iz dela C Priloge I v zvezi z radioaktivnostjo in tritijem ter ustrezne določbe o spremljanju iz Priloge II k Direktivi 98/83/ES dejansko spadajo v področje uporabe temeljnih standardov, kot je to določeno v členu 30 Pogodbe Euratom. Torej je upravičena vključitev zahtev za spremljanje ravni radioaktivnosti v posebno zakonodajo v skladu s Pogodbo Euratom, da bi se ohranila enotnost, skladnost in celovitost zakonodaje o zaščiti pred sevanjem na ravni Skupnosti. Komisija je zato 27. junija 2011 na podlagi člena 31 Pogodbe Euratom sprejela osnutek predloga o določitvi zahtev za varstvo zdravja prebivalstva pred radioaktivnimi snovmi v vodi, namenjeni za prehrano ljudi. Evropski ekonomsko-socialni odbor (ESSO) je 27. oktobra 2011 sprejel mnenje o tem predlogu Komisije, v katerem je med drugim pozval, naj se v obseg te Direktive vključi tudi plin radon. ESSO se je naslonil tudi na Priporočilo Komisije (2001/928/Euratom) o varstvu prebivalcev pred izpostavljenostjo radonu v pitni vodi. Leta 1998 je bil radon izključen iz področja uporabe te Direktive zaradi dejstva, da predstavlja tveganje predvsem za vdihavanje, manj pa za zaužitje s tekočo vodo. Osnutek predloga za Direktivo Euratom se je osredotočil predvsem na spremembo pravne podlage brez tehničnih sprememb, vendar se Komisija s priporočilom ESSO strinja in je že vzpostavila pogoje za vključitev radona v omenjeno direktivo. Z namenom obravnave specifičnih lastnosti radona je ta vključen kot ločen indikatorski parameter, medtem ko so dolgoživi razpadni produkti radona vključeni v oceno skupne indikativne doze, kot je določena v Direktivi 98/83/ES. ESSO se je zavzel tudi za to, da bi se morali v kar največji možni meri nasloniti na splošne določbe Direktive 98/83/ES, da bi lahko ponudili enovito, celostno politiko. V ta namen bi bilo treba med drugim vključiti tudi ustekleničeno vodo. Komisija se s tem priporočilom strinja, vendar mora upoštevati tudi dejstvo, da je bila po sprejetju omenjene direktive ES iz leta1998 v širšem kontekstu zagotavljanja varnosti hrane sprejeta tudi ločena zakonodaja za nadziranje ustekleničene vode. Zato novi predlog Komisije po eni strani vključuje ustekleničeno vodo v okviru omenjene direktive, po drugi strani pa se navezuje na merila za nadzor, opredeljena v Uredbi (ES) št. 852/2004. Ob upoštevanju izvajanja splošnega načela pravne teorije in prakse, ki določa, da zakon, ki ureja posebno področje, razveljavi zakon, ki ureja le splošna področja („lex specialis derogat legi generali“), določbe direktive v skladu s Pogodbo Euratom nadomeščajo določbe Direktive 98/83/ES v zvezi z radioaktivnimi snovmi v pitni vodi. Kot drugi korak bo Komisija predlagala izbris tritija in skupne indikativne doze s seznama indikatorskih parametrov iz dela C Priloge I k Direktivi 98/83/ES in preklic vseh sklicevanj na te vrednosti parametrov. 2. Subsidiarnost in sorazmernost • Pravna podlaga Določbe te direktive so povezane s temeljnimi standardi za varstvo zdravja delavcev in prebivalstva. Zato je izbrana pravna podlaga Pogodba o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo ter zlasti člena 31 in 32 Pogodbe. • Načelo subsidiarnosti Načelo subsidiarnosti se uporablja, če ta predlog ne spada v izključno pristojnost Unije. Ker so zakonodajna pooblastila Skupnosti v skladu s poglavjem III naslova II Pogodbe Euratom izključna, zanjo ne velja načelo subsidiarnosti. • Načelo sorazmernosti Predlog je skladen z načelom sorazmernosti iz naslednjih razlogov: Predlog določa minimalne usklajene standarde za spremljanje radona, tritija in skupne indikativne doze ter prilagaja zahteve iz Direktive 98/83/ES v zvezi z radioaktivnostjo najnovejšemu znanstvenemu in tehničnemu napredku. • Izbira instrumentov Medtem ko je Skupnost odgovorna za določitev enotnih predpisov na področju zaščite pred sevanjem, namenjenih zagotovitvi visoke ravni varstva zdravja delavcev in prebivalstva, so države članice odgovorne za prenos takih predpisov v nacionalno zakonodajo in njihovo izvajanje. Direktiva je zato najprimernejša za oblikovanje skupnega pristopa k določitvi zahtev glede parametrov radioaktivnosti za spremljanje kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi, ob upoštevanju znanstvenega in tehničnega napredka. Zato so bile določene usklajene zahteve za varstvo zdravja prebivalstva pred radioaktivnimi snovmi v vodi, namenjeni za prehrano ljudi. 3. Proračunske posledice Predlog ne vpliva na proračun Skupnosti. 2012/0074 (NLE) Predlog DIREKTIVA SVETA o določitvi zahtev za varstvo zdravja prebivalstva pred radioaktivnimi snovmi v vodi, namenjeni za prehrano ljudi SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo ter zlasti členov 31 in 32 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije[1], sestavljenega po pridobitvi mnenja skupine oseb, ki jih imenuje Znanstveno-tehnični odbor izmed znanstvenih izvedencev iz držav članic, skladno s členom 31 Pogodbe, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[2], po posvetovanju z Evropskim parlamentom[3], ob upoštevanju naslednjega: (1) Zaužitje vode je ena od poti vnosa radioaktivnih snovi v človeško telo. V skladu z Direktivo Sveta 96/29/Euratom z dne 13. maja 1996 o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo zdravja delavcev in prebivalstva pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja[4] je treba zagotoviti čim nižjo razumno dosegljivo izpostavljenost prebivalstva kot celote dejavnostim, ki vključujejo nevarnost ionizirajočega sevanja. (2) Glede na pomen kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi, za človekovo zdravje je treba na ravni Skupnosti predpisati indikatorske standarde kakovosti, ki omogočajo spremljanje upoštevanja teh standardov. (3) V delu C Priloge I v zvezi z radioaktivnimi snovmi so že bili določeni indikatorski parametri, prav tako ustrezne določbe o spremljanju v Prilogi II k Direktivi Sveta 98/83/ES z dne 3. novembra 1998 o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi[5]. Vendar ti parametri spadajo v področje uporabe temeljnih standardov iz člena 30 Pogodbe Euratom. (4) Zahteve za spremljanje ravni radioaktivnosti v vodi, namenjeni za prehrano ljudi, je treba zato vključiti v posebno zakonodajo, ki zagotavlja enotnost, skladnost in celovitost zakonodaje o zaščiti pred sevanjem v skladu s pogodbo Euratom. (5) Določbe te direktive, sprejete v skladu s Pogodbo Euratom, nadomestijo določbe Direktive 98/83/ES v zvezi z onesnaženjem pitne vode z radioaktivnimi snovmi. (6) Zadevna država članica mora v primeru neizpolnjevanja določenega indikatorskega parametra proučiti, ali neizpolnjevanje predstavlja tveganje za zdravje ljudi, in po potrebi sanacijsko ukrepati za ponovno vzpostavitev kakovosti vode. (7) Potrošnike je treba ustrezno in primerno obveščati o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi. (8) Iz področja uporabe te direktive je treba izključiti naravne mineralne vode in vode, ki so zdravila, saj so bila za te vrste vode določena posebna pravila v Direktivi 2009/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2009 o izkoriščanju in trženju naravnih mineralnih vod[6] ter Direktivi 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini[7]. Spremljanje vod, ki se točijo v steklenice ali posode, namenjene za prodajo, z izjemo naravnih mineralnih vod, za namene preverjanja, ali so ravni radioaktivnih snovi v okviru vrednosti parametrov iz te direktive, se izvaja v skladu z načeli analize tveganj in kritičnih nadzornih točk (HACCP), kot to zahteva Uredba (ES) št. 852/2004[8]. (9) Vsaka država članica mora vzpostaviti programe spremljanja stanja, da bi preverila, če voda, namenjena za prehrano ljudi, izpolnjuje zahteve te direktive. (10) Metode, uporabljene za analizo kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi, morajo biti take, da zagotovijo zanesljivost in primerljivost dobljenih rezultatov. (11) Priporočilo Komisije 2001/928/Euratom z dne 20. decembra 2001 o varstvu prebivalcev pred izpostavljenostjo radonu v pitni vodi[9] obravnava radiološko kakovost pitne vode, povezano z radonom in njegovimi dolgoživimi razpadnimi produkti, zato je primerno, da se ti radionuklidi vključijo v področje uporabe te direktive – SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO: Člen 1 Vsebina Direktiva določa zahteve za varstvo zdravja prebivalstva pred radioaktivnimi snovmi v vodi, namenjeni za prehrano ljudi. Določa vrednosti parametrov, pogostnost in metode za spremljanje radioaktivnih snovi. Člen 2 Opredelitve pojmov Za namene te direktive se uporabljajo opredelitve pojmov iz člena 2 Direktive Sveta 98/83/ES. Člen 3 Področje uporabe Ta direktiva se uporablja za vodo, namenjeno za prehrano ljudi, razen izjem iz člena 3(1) Direktive 98/83/ES, določenih v skladu s členom 3(2) te direktive. Člen 4 Splošne obveznosti Brez poseganja v določbe iz člena 6(3)a Direktive 96/29/Euratom države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe za vzpostavitev ustreznih programov spremljanja, da bi preverile, ali voda, namenjena za prehrano ljudi, izpolnjuje vrednosti parametrov, določenih v skladu s to direktivo. Člen 5 Vrednosti parametrov Države članice določijo vrednosti parametrov, ki se uporabljajo za spremljanje radioaktivnih snovi v vodi, namenjeni za prehrano ljudi, v skladu s Prilogo I; v primeru vode, ki se toči v steklenice ali posode, namenjene za prodajo, to ne vpliva na načela analize tveganj in kritičnih nadzornih točk (HACCP) v skladu z zahtevami Uredbe (ES) št. 852/2004. Člen 6 Spremljanje Države članice zagotovijo redno spremljanje vode, namenjene za prehrano ljudi, v skladu s Prilogo II, da bi preverile, da koncentracije radioaktivnih snovi ne presegajo vrednosti parametrov, določenih v skladu s členom 5. Člen 7 Mesta vzorčenja Države članice vzorce lahko vzamejo: (a) za vodo iz vodovodnega omrežja na mestu znotraj območja oskrbe ali v čistilni napravi, če je mogoče dokazati, da se s takim vzorčenjem pridobi enaka ali višja izmerjena vrednost zadevnih parametrov; (b) za vodo, ki se pridobiva iz cisterne, na mestu, kjer izteka iz cisterne; (c) za vodo, ki se toči v steklenice ali v posode, namenjene za prodajo, na mestu, kjer se voda toči v steklenice ali posode; (d) za vodo, ki se uporablja v podjetju za proizvodnjo hrane, na mestu, kjer se voda uporablja v podjetju. Člen 8 Vzorčenje in analiza 1. Vzorci, ki so reprezentativni za kakovost vode, ki se uporablja vse leto, se vzamejo in analizirajo v skladu z metodami iz Priloge III. 2. Države članice zagotovijo, da imajo vsi laboratoriji, v katerih se analizirajo vzorci vode, namenjene za prehrano ljudi, vzpostavljen sistem nadzora kakovosti analiz. Zagotovijo tudi, da ta sistem občasno preverja oseba, ki ni pod nadzorom laboratorija in jo za ta namen imenuje pristojni organ. Člen 9 Sanacijski ukrepi in obveščanje potrošnikov 1. Države članice zagotovijo, da se takoj razišče vsako neizpolnjevanje vrednosti parametrov iz člena 5, da bi ugotovile vzrok. 2. Če pride do neskladij z vrednostmi parametrov iz člena 5, država članica oceni, ali to neizpolnjevanje ogroža zdravje ljudi. Če takšno tveganje obstaja, država članica sprejme sanacijske ukrepe za ponovno vzpostavitev kakovosti vode. 3. Če tveganja za zdravje ljudi ni mogoče obravnavati kot nepomembnega, država članica poskrbi, da so potrošniki obveščeni. Člen 10 Prenos 1. Države članice sprejmejo zakone, uredbe in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje [eno leto po datumu iz člena 11 – točen datum vstavi Urad za publikacije]. Komisiji nemudoma sporočijo besedilo navedenih predpisov. Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice. 2. Države članice pošljejo Komisiji besedila glavnih predpisov nacionalne zakonodaje, ki jih sprejmejo na področju, ki ga pokriva ta direktiva. Člen 11 Začetek veljavnosti Ta direktiva začne veljati na dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Člen 12 Naslovniki Ta direktiva je naslovljena na države članice. V Bruslju, Za Svet Predsednik PRILOGA I Vrednosti parametrov za radon in tritij ter vrednosti parametrov za skupno indikativno dozo drugih radioaktivnih snovi v vodi, namenjeni za prehrano ljudi Radioaktivnost Parameter || Vrednost parametra || Enota || Opombe Radon || 100 || Bq/l || Tritij || 100 || Bq/l || Skupna indikativna doza || 0,10 || mSv/leto || (opomba 1) Opomba 1: Razen tritija, kalija‑40, radona in kratkoživih razpadnih produktov radona. PRILOGA II Spremljanje radioaktivnih snovi 1. Splošna načela in pogostnost spremljanja Državi članici ni treba spremljati vsebnosti tritija v pitni vodi ali njene radioaktivnosti za določitev skupne indikativne doze, če je bilo na podlagi druge vrste spremljanja ugotovljeno, da so ravni tako tritija kot tudi izračunane skupne indikativne doze krepko pod vrednostjo parametra. Spremljanje vsebnosti radona v pitni vodi ni potrebno, če je država članica na podlagi druge vrste spremljanja ugotovila, da so ravni radona krepko pod vrednostjo parametra. V teh primerih sporoči Komisiji razloge za svojo odločitev, vključno z rezultati drugega izvedenega spremljanja. 2. Radon in tritij Spremljanje vsebnosti radona ali tritija v pitni vodi se izvede, če je v zajetju vode prisoten vir radona ali tritija ter na podlagi drugih programov spremljanja ali preiskav ni mogoče ugotoviti, da je raven radona ali tritija krepko pod vrednostjo indikativnega parametra, ki je 100 Bq/l. Če je potrebno spremljanje radona ali tritija, se izvaja v skladu s spodaj navedeno pogostnostjo. 3. Skupna indikativna doza Spremljanje skupne indikativne doze v pitni vodi (total indicative dose – TID) se izvede, če je v zajetju vode prisoten vir umetne ali obsežne naravne radioaktivnosti ter na podlagi drugih programov spremljanja ali preiskav ni mogoče ugotoviti, da je raven TID krepko pod vrednostjo indikativnega parametra, ki je 0,1 mSv/leto. Če je potrebno spremljanje ravni umetnih radionuklidov, se izvaja v skladu s pogostnostjo, navedeno v spodnji preglednici. Če je potrebno spremljanje ravni naravnih radionuklidov, države članice določijo pogostnost spremljanja, ob upoštevanju vseh ustreznih razpoložljivih informacij o časovnih variacijah ravni naravnih radionuklidov v različnih vrstah voda. Glede na pričakovane variacije se lahko pogostnost spremljanja razlikuje, in sicer od enega samega merjenja do spodaj navedene pogostnosti. Če je potrebno le eno preverjanje naravne radioaktivnosti, je potrebno ponovno preverjanje vsaj takrat, ko se pojavi sprememba v zvezi z oskrbo, ki bo verjetno vplivala na koncentracije radionuklidov v pitni vodi. Če so bile uporabljene metode odstranjevanja radionuklidov iz pitne vode za zagotovitev, da vrednost parametra ne bi bila presežena, se spremljanje izvede v skladu s spodaj navedeno pogostnostjo. Če se za zagotovitev skladnosti s to direktivo uporabijo rezultati drugih programov spremljanja ali preiskav, razen tistih iz prvega odstavka te točke, država članica sporoči Komisiji razloge za svojo odločitev, vključno z ustreznimi rezultati teh programov spremljanja ali preiskav. 4. Pogostnost spremljanja je določena v spodnji preglednici: PREGLEDNICA Pogostnost spremljanja vode, namenjene za prehrano ljudi, dobavljene iz vodovodnega omrežja Količina vode, ki se vsak dan porabi za oskrbo ali proizvede znotraj območja oskrbe (opombi 1 in 2) m³ || Število vzorcev na leto (opomba 3) ≤ 100 || (opomba 4) > 100 ≤ 1 000 || 1 > 1 000 ≤ 10 000 || 1 + 1 za vsakih 3 300 m³/d in del skupne količine > 10 000 ≤ 100 000 || 3 + 1 za vsakih 10 000 m³/d in del skupne količine > 100 000 || 10 + 1 za vsakih 25 000 m³/d in del skupne količine Opomba 1: Območje oskrbe je zemljepisno opredeljeno območje, na katerem voda, namenjena za prehrano ljudi, prihaja iz enega ali več virov in znotraj katerega se lahko kakovost vode obravnava kot približno enotna. Opomba 2: Količine so izračunane kot povprečja v koledarskem letu. Država članica lahko namesto količine vode za določitev najmanjše pogostnosti uporabi število prebivalcev na območju oskrbe, pri čemer predvideva porabo vode 200 l/dan/na prebivalca. Opomba 3: Kolikor je mogoče, bi moralo biti število vzorcev razporejeno enakomerno v času in prostoru. Opomba 4: Pogostnost določi zadevna država članica. PRILOGA III Metode vzorčenja in analiziranja 1. Preverjanje skladnosti s skupno indikativno dozo (TID) Države članice lahko uporabljajo metode preverjanja za skupno aktivnost alfa in skupno aktivnost beta za spremljanje vrednosti indikatorskega parametra za TID, razen tritija, kalija‑40, radona in kratkoživih razpadnih produktov radona. Če skupna aktivnost alfa znaša manj kot 0,1 Bq/l in skupna aktivnost beta znaša manj kot 1,0 Bq/l, lahko država članica domneva, da je TID manjša od vrednosti indikatorskega parametra, ki znaša 0,1 mSv/leto, in radiološke preiskave niso potrebne, razen če drugi viri informacij kažejo, da so v vodi prisotni specifični radionuklidi, ki lahko povzročijo povišanje TID nad 0,1 mSv/leto. Če skupna aktivnost alfa preseže 0,1 Bq/l ali skupna aktivnost beta preseže 1,0 Bq/l, je potrebna analiza specifičnih radionuklidov. Radionuklide, ki jih je treba izmeriti, določijo države članice, in sicer ob upoštevanju vseh pomembnih informacij o verjetnih virih radioaktivnosti. Ker lahko povišane ravni tritija pomenijo prisotnost drugih umetnih radionuklidov, je treba v istem vzorcu izmeriti tritij ter skupno aktivnost alfa in beta. Kot nadomestilo za zgoraj navedeno preverjanje skupne aktivnosti alfa in beta se lahko države članice odločijo za uporabo drugih zanesljivih metod preverjanja za radionuklide, da bi izmerile prisotnost radioaktivnosti v pitni vodi. Če koncentracije ene od aktivnosti presežejo 20 % referenčne koncentracije ali če koncentracija tritija preseže vrednost parametra 100 Bq/l, je treba izvesti analizo dodatnih radionuklidov. Radionuklide, ki jih je treba izmeriti, določijo države članice, in sicer ob upoštevanju vseh pomembnih informacij o verjetnih virih radioaktivnosti. 2. Izračun skupne indikativne doze (TID) TID je predvidena efektivna doza za eno leto vnosa, ki izhaja iz vseh radionuklidov, tako naravnega in umetnega izvora, katerih prisotnost je bila zaznana v vodi, razen tritija, kalija‑40, radona in kratkoživih razpadnih produktov radona. TID se izračuna na podlagi koncentracij radionuklidov in doznih koeficientov za odrasle iz preglednice A Priloge III k Direktivi 96/29/Euratom ali novejših informacij, ki so jih potrdili pristojni organi v zadevni državi članici. Če je izpolnjena naslednja enačba, lahko država članica domneva, da je TID nižja od vrednosti indikatorskega parametra, ki znaša 0,1 mSv/leto, in ji ni treba izvesti dodatne preiskave: (1) pri čemer velja: Ci(obs) = opažena koncentracija radionuklida i Ci(ref) = referenčna koncentracija radionuklida i n = število odkritih radionuklidov. Če enačba ni izpolnjena, se lahko vrednost parametra šteje za preseženo le, če so radionuklidi vse leto stalno prisotni v podobnih koncentracijah aktivnosti. Države članice določijo obseg ponovnega vzorčenja, potrebnega za zagotovitev, da so izmerjene vrednosti vse leto reprezentativne za povprečno koncentracijo aktivnosti. Referenčne koncentracije za radioaktivnost v pitni vodi1 Izvor || Nuklid || Referenčna koncentracija Naraven || U-2382 || 3,0 Bq/l U-2342 || 2,8 Bq/l Ra-226 || 0,5 Bq/l Ra-228 || 0,2 Bq/l Pb-210 || 0,2 Bq/l Po-210 || 0,1 Bq/l Umeten || C-14 || 240 Bq/l Sr-90 || 4,9 Bq/l Pu-239/Pu-240 || 0,6 Bq/l Am-241 || 0,7 Bq/l Co-60 || 40 Bq/l Cs-134 || 7,2 Bq/l Cs-137 || 11 Bq/l I-131 || 6,2 Bq/l 1 Ta preglednica vključuje najbolj pogoste naravne in umetne radionuklide. Referenčne koncentracije za druge radionuklide se lahko izračunajo z uporabo doznih koeficientov za odrasle iz preglednice A Priloge III k Direktivi 96/29/Euratom ali novejših informacij, ki so jih potrdili pristojni organi v zadevni državi članici, in sicer ob upoštevanju vnosa 730 litrov na leto. 2 En miligram (mg) naravnega urana vsebuje 12,3 Bq U-238 in 12,3 Bq U-234. Ta preglednica upošteva le radiološke lastnosti urana in ne njegove kemične toksičnosti. 3. Značilnosti izvedbe in metode analize Za naslednje parametre radioaktivnosti so značilnosti izvedbe določene tako, da mora uporabljena metoda analize meriti najmanj koncentracije, enake vrednosti parametra, z opredeljeno mejo zaznavnosti. Parametri || Meja zaznavnosti (opomba 1) || Opombe Radon || 10 Bq/l || Opombi 2 in 3 Tritij || 10 Bq/l || Opombi 2 in 3 Skupna alfa Skupna beta || 0,04 Bq/l 0,4 Bq/l || Opombi 2 in 4 Opombi 2 in 4 U-238 || 0,02 Bq/l || Opombi 2 in 6 U-234 || 0,02 Bq/l || Opombi 2 in 6 Ra-226 || 0,04 Bq/l || Opomba 2 Ra-228 || 0,08 Bq/l || Opombi 2 in 5 Pb-210 || 0,02 Bq/l || Opomba 2 Po-210 || 0,01 Bq/l || Opomba 2 C-14 || 20 Bq/l || Opomba 2 Sr-90 || 0,4 Bq/l || Opomba 2 Pu-239/Pu-240 || 0,04 Bq/l || Opomba 2 Am-241 || 0,06 Bq/l || Opomba 2 Co-60 || 0,5 Bq/l || Opomba 2 Cs-134 || 0,5 Bq/l || Opomba 2 Cs-137 || 0,5 Bq/l || Opomba 2 I-131 || 0,5 Bq/l || Opomba 2 Opomba 1: Meja zaznavnosti se izračuna v skladu s standardom ISO 11929-7, „Determination of the detection limit and decision thresholds for ionizing radiation measurements-Part 7: Fundamentals and general applications“ (Določitev meje zaznavnosti in pragov sprejemljivosti/zavrnitve za meritve ionizirajočega sevanja – del 7: Temelji in splošne aplikacije), z možnostjo napake prve in druge vrste, ki za vsako znaša 0,05. Opomba 2: Merilne negotovosti se izračunajo in prijavijo kot popolne standardne negotovosti ali kot razširjene standardne negotovosti z razširitvenim faktorjem 1,96 v skladu z „ISO Guide for the Expression of Uncertainty in Measurement“ (Navodilo ISO o izražanju negotovosti pri merjenju) (ISO, Ženeva, 1993, popravljen ponatis: Ženeva, 1995). Opomba 3: Meja zaznavnosti za radon in za tritij zajema 10 % vrednosti parametra 100 Bq/l. Opomba 4: Meja zaznavnosti za skupne aktivnosti alfa in beta zajema 40 % vrednosti preverjanja, ki znaša 0,1 oziroma 1,0 Bq/l. Opomba 5: Ta meja zaznavnosti se uporablja le za redna preverjanja; za nov vodni vir, za katerega je verjetno, da bo vrednost Ra-228 presegla 20 % referenčne koncentracije, pa je meja zaznavnosti za prvo preverjanje 0,02 Bq/l specifičnega nuklida Ra-228. To velja tudi, če je potreben ponovni pregled. Opomba 6: Nizka vrednost določene meje zaznavnosti za U izhaja iz upoštevanja kemične toksičnosti urana. [1] UL C , , str. [2] UL C , , str. [3] UL C , , str. [4] UL L 159, 29.6.1996, str. 1. [5] UL L 330, 5.12.1998, str. 32. [6] UL L 164, 26.6.2009, str. 45. [7] UL L 311, 28.11.2001, str. 67. [8] UL L 226, 25.6.2004, str. 3. [9] UL L 344, 28.12.2001, str. 85.