ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SL Uradni list Evropske unije C 13/1

Resolucija Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o aktualni begunski krizi

(2016/C 013/01)

EESO poziva Evropo, naj nemudoma, odgovorno in enoglasno ukrepa v zvezi z izjemnim številom prihajajočih beguncev

Sedanje nesprejemljive razmere, v katerih so se znašli prosilci za azil, zahtevajo trdno strategijo na ravni EU v sodelovanju z državami članicami, socialnimi partnerji in drugimi vpletenimi stranmi za takojšen spoprijem s številnimi problemi, s katerimi se soočajo begunci.

Odbor je zelo zaskrbljen zaradi trenutne humanitarne krize, v kateri so se znašli številni begunci, saj ti moški, ženske in otroci vsak dan tvegajo življenje, da bi prišli v Evropo. Razsežnost trenutne begunske krize presega vse dosedanje, kar ima nesorazmerne posledice za vrsto držav članic. V tej težavni situaciji morajo države članice EU pokazati solidarnost, tako z ljudmi, ki bežijo pred vojno, pregonom, konflikti in revščino kot tudi druga z drugo. Zagotovitev varnega vstopa in gostoljuben sprejem beguncev je odgovornost vseh držav članic in del naših temeljnih evropskih vrednot.

EESO izraža solidarnost ter globoko obžaluje izgubo življenj in težke razmere, s katerimi se soočajo begunci na poti v varno zavetje. Organizacije civilne družbe, še posebej tiste, ki so zastopane v EESO, pozivamo, naj storijo vse, kar je v njihovi moči, da bodo begunci sprejeti in vključeni. Odbor ceni predanost uslužbencev v lokalnih javnih upravah, nevladnih organizacij in prostovoljcev, ki delujejo v pobudah na terenu povsod v Evropi in tako pomagajo ljudem v stiski.

Evropska unija mora danes delovati kot resnična unija in sprejeti enotno azilno zakonodajo, začeti pa mora z revizijo dublinske uredbe. Čas je, da vlade in politiki sledijo zgledu državljanov, združenj in tudi številnih občin, ki ukrepajo veliko intenzivneje in hitreje kot naše vlade in institucije EU. EESO obžaluje, da Svet še ni uspel sprejeti potrebnega sklepa o tej pereči humanitarni krizi. Zato poziva Evropski svet, naj se še pred koncem meseca sestane na izrednem zasedanju, da bo sklenil sporazum o konkretnih ukrepih, tudi o poštenem sistemu kvot.

EESO je zelo zaskrbljen zaradi aktualnega odmikanja od Schengenskega sporazuma in prostega gibanja, saj gre za enega temeljnih dosežkov, ki koristi državljanom EU.

Nujno je pripraviti takojšnje ukrepe, ki bodo med drugim reševali izvorne razloge aktualnega pritoka beguncev. EU mora pri teh vprašanjih sodelovati z državami izvora in tranzita, zato EESO pozdravlja pristop, temelječ na človekovih pravicah, ki ga za to sodelovanje predvideva Komisija. EESO tudi poudarja, da je treba v dialog s tretjimi državami nujno vključiti civilno družbo.
5.2

EESO ugotavlja, da organizacije civilne družbe zajemajo združenja, ki si prizadevajo za širok nabor zelo raznolikih ciljev, zastopajo člane, ki so vanje vključeni, in v družbi opravljajo funkcijo, ki zajema zlasti izvajanje ukrepov za blaginjo prebivalstva, socialno vključevanje in boj proti izključenosti, zaščito pravic in socialnih, gospodarskih, kulturnih in poklicnih interesov prebivalstva ali skupin državljanov, varstvo okolja in boj proti podnebnim spremembam, zaščito človekovih pravic in nasprotovanje v imenu dolžnosti skrbnega ravnanja, pa tudi opozarjanje in pritisk na oblasti za zaščito interesov članov, ki jih združujejo, in uveljavljanje njihovih družbenih vrednot.
4.1

Med krizo zaradi COVID-19 se je pokazalo, da potrošniki bolj povprašujejo po trajnostnih proizvodih in načinih poslovanja. Trgovci na drobno in na debelo so bili bistven vezni člen s končnimi potrošniki ter so imeli ključno vlogo pri napovedovanju in spodbujanju povpraševanja po bolj trajnostnih proizvodih in embalaži ter po proizvodih in embalaži, ki jih je mogoče reciklirati in/ali ponovno uporabiti. Trgovci na drobno in na debelo so več let dejavno spodbujali trajnostno potrošnjo in zmanjševanje emisij CO 2 v okviru svojega poslovanja in dobavnih verig, a so se pri uresničevanju tega prehoda spoprijemali z izzivi, saj gre za sektor z visokimi fiksnimi stroški in nizkimi maržami.
6.2

Spodbujanje telesne dejavnosti je kompleksno vprašanje, ki zahteva močno vodstvo in politično ukrepanje v zdravstvenem sektorju, zlasti na nacionalni ravni, pa tudi tesno sodelovanje z drugimi sektorji, kot so izobraževalni, kulturni, prometni, urbanistični in gospodarski sektor. Za povečanje telesne dejavnosti in odvračanje od sedečega življenjskega sloga je treba obravnavati najpomembnejše okoljske, socialne in individualne vidike telesne nedejavnosti ter v sodelovanju med različnimi sektorji na nacionalni, regionalni in lokalni ravni izvajati učinkovite in trajnostne ukrepe v skladu z medsektorskim pristopom, ki omogoča uporabo ukrepov za spreminjanje nezdravih vedenjskih vzorcev, in sicer z vplivanjem na življenjski slog posameznika, pa tudi ustvarjanjem okoljskih in socialnih pogojev, ugodnih za spremembo nezdravega vedenja.
4.19

Kot že omenjeno, so se z nekaterimi študijami preučevale posledice elektromagnetnega sevanja za zdravje ljudi in živali. V zvezi s kompleksnim učinkom, ki bi ga lahko imela izpostavljenost neionizirajočemu elektromagnetnemu sevanju kot atermični vpliv na živalske in rastlinske vrste, pa je bilo razjasnjeno zelo malo in objavljeno še manj. Najbolj znane študije obravnavajo znaten in takojšen učinek na opraševalce in ptice, znanstveniki pa so zelo zaskrbljeni zaradi dolgoročnega učinka elektromagnetnih emisij na žive ekosisteme.
2.7

Prostovoljstvo ima kot eden najvidnejših izrazov solidarnosti vrednost za posameznike, skupnosti, okolje, gospodarstvo in družbo nasploh. Spodbuja in olajšuje socialno vključenost, ustvarja socialni kapital ter ima preoblikovalni učinek na družbo. Razvoj uspešne civilne družbe z angažiranimi prostovoljci lahko ponudi ustvarjalne in inovativne rešitve za skupne izzive. Prostovoljstvo prispeva h gospodarski rasti, zato si zasluži posebno in ciljno merjenje tako z vidika gospodarskega kot socialnega kapitala. Prav tako ima čedalje večjo vlogo pri varovanju okolja in je ključni vir učenja za mnoge prostovoljce. Glede na to bi morale javne politike, ob tem ko so neposredno usmerjene v podporo prostovoljcem, izražati tudi potrebo po podporni infrastrukturi za prostovoljstvo z zadostnimi in ustreznimi sredstvi za podporne ukrepe, kot so stroški usposabljanja in zavarovanja.
3.1

Svobodni poklici so odločilnega pomena za gospodarski in družbeni razvoj EU. So del širokega spektra reguliranih poklicev, za katere se zahtevajo določene kvalifikacije, in predstavljajo 22 % vseh delojemalcev v Evropi. Leta 2013 je sektor svobodnih poklicev ustvaril že več kot desetino bruto dodane vrednosti v EU. Kriza zaradi COVID-19 je jasno pokazala na eksistenčno odvisnost naše družbe od visokokvalificiranih storitev, ki jih opravljajo svobodni poklici. Kot delodajalci in podjetja, ki so odporni na krize, ponujajo precejšen potencial za zaposlovanje. Poleg tega opravljajo pomembne naloge v splošnem interesu. Njihove storitve so tesno povezane s temeljnimi potrebami posameznika, kot so življenje, delo, zdravje, varnost ali lastnina. Zato je pomembno, da je zagotovljen demokratičen dostop do njihovih storitev, na primer na področju zdravja, v okviru sistemov socialne varnosti ali na področju prava s pravno pomočjo. Zgornje meje honorarjev in stroškov ali priporočila glede njihove višine naj bi zaščitile uporabnike storitev svobodnih poklicev, ki so zaradi asimetričnosti informacij odvisni od takšnih podatkov.
4.4.4

Potreba po enakem dostopu do interneta: — Digitalni svet je dostopen samo tistim, ki imajo dostop do interneta. Kako lahko odpravimo digitalni razkorak v Evropi, ko nekatere regije, otoki in podeželje nimajo dostopa do interneta, kar pomeni, da ljudje v prihodnosti ne bodo imeli dostopa do digitalnega zdravstvenega varstva? Evropa in države članice morajo izvesti obsežne naložbe, s katerimi bi vsem zagotovili dostop do interneta, da bodo tako vsi lahko imeli koristi od razvoja. — Veliko javnih storitev je samo na spletu in so za njihovo uporabo potrebna posebna znanja, spretnosti in viri. Digitalna razkorak lahko poveča neenakosti v evropskih socialnih družbah. — Okolica, življenjsko okolje, skupnosti in mesta lahko državljanom olajšajo odprt in brezplačen dostop do interneta ter jim tako omogočijo aktivno sodelovanje v družbi. — Ustanovitev javno-zasebnega partnerstva bi lahko prispevala k temu, da bi imeli vsi v Evropi brezplačen dostop do interneta. — Dostop do interneta je človekova pravica, kadar se vlade tako močno opirajo na digitalne storitve.
5.1.1

Leta 2012 je bilo v evropskem raziskovalnem programu o kratkih verigah in lokalnih sistemih preskrbe s hrano, pri katerem je sodelovala Univerza v Coventryju in v katerega so bili vključeni tudi generalni direktorati Evropske komisije za kmetijstvo in zdravje, poudarjeno, da mora dejanje nakupa in prodaje temeljiti na kakovosti, sledljivosti in preglednosti. Zato mora EU proizvajalcem in potrošnikom zagotoviti sredstva za vzpostavitev in stabilizacijo teh treh dejavnikov, ki sestavljajo kratko verigo preskrbe s hrano. Ugotovljeno je, da večina proizvodov, ki se prodajajo v kratkih verigah preskrbe s hrano, izhaja iz ekološkega kmetijstva ali necertificiranih metod brez uporabe sintetičnih sredstev, odvisno od posameznih držav članic. To je očitno ključni element zbliževanja agroekologije in kratkih verig preskrbe s hrano. Na podlagi načel in okvira agroekologije se lahko ustvari okolje dovolj velikega in stabilnega zaupanja tudi zunaj certificiranega kmetijskega sistema, da bi potrošnikom zagotovili kakovost, sledljivost in preglednost, ki so potrebne za razvoj in trajnost kratkih verig preskrbe s hrano. Redni obiski potrošnikov in drugih proizvajalcev na kmetijah so učinkovita metoda „participativnega jamstva“za povečanje preglednosti, oblikovanje kontekstualiziranih kazalnikov in spremljanje agroekoloških praks ( 17 )
4.7.6

Raziskovalno področje kognitivne ergonomije je v dobi digitalizacije v vzponu. Znanstvene metode kognitivne ergonomije omogočajo objektivno ocenjevanje umskih zahtev pri ravnanju z novimi sistemi za tehnično pomoč. Kognitivna ergonomija pri ocenjevanju uporabniških vmesnikov združuje različne raziskovalne discipline, kot sta psihologija in ergonomija. Njen cilj so optimalna zasnova delovnih mest in razmere, ki koristijo tako zaposlenim kot delodajalcem. V takšnih razmerah zaposleni dosegajo optimalno raven zadovoljstva na delovnem mestu, dobrega počutja in zdravja ter gospodarski družbi zagotavljajo optimalno dolgoročno uspešnost in produktivnost. EESO priporoča, da takšne metode ocenjevanja postanejo standardne, saj koristijo tako zaposlenim kot podjetjem. Digitalno preobrazbo bi bilo treba spremljati z obsežnimi in v delo usmerjenimi raziskavami o digitalizaciji kot načinu za zagotavljanje dostojnega dela, ki bi se financirale iz evropskih sredstev. EESO meni, da bo digitalizacija dolgoročno uspešna le, če bo zasnova sistemov industrije 4.0 učinkovita in prijazna do zaposlenih.
6.2

Programa sta se zaradi dolgoročnega tehnološkega načrta in finančnih zavez izkazala kot učinkovita in sta dokazala svojo dodano vrednost za javne organe in inovacijsko verigo, predvsem pri 1) zasnovi, razvoju, proizvodnji in uporabi bolj konkurenčnih, varnejših in okolju prijaznejših zrakoplovov ter sistemov upravljanja zračnega prometa; 2) oblikovanju velike in učinkovite znanstvene in tehnološke skupnosti akademskih raziskovalcev in industrijskih panog, od velikih podjetij do MSP, v vseh državah EU-28, in 3) zagotavljanju odličnih demonstratorjev z dejanskim učinkom na programe in trg za zrakoplove.
2.6

Vse večji delež delovne sile morda ne prispeva v uveljavljene sisteme socialne varnosti, kot so pomoč za primer brezposelnosti ter pravice do zdravstvenega in pokojninskega varstva. Socialni partnerji in vlade držav članic morajo to vprašanje resno preučiti; razpravo pa je treba razširiti tudi na raven EU in vanjo vključiti lokalne oblasti, druge akterje civilne družbe, združenja in izvajalce ter opredeliti izvedljive in vzdržne politične in zakonodajne ukrepe ter dodatne ukrepe, s katerimi se zagotavlja ustrezna socialna zaščita za vse delavce, vključno s samozaposlenimi.
4.8

MSP niso dovolj opremljena ali usposobljena za obvladovanje tveganj, ki jih ustvarja zlonamerna kibernetska dejavnost (Belgija, Nemčija). Zato so nekatera tradicionalna MSP zadržana glede razvoja spletnih dejavnosti (Portugalska). Tista, ki so se odločila za digitalno poslovanje, imajo omejen dostop do obsežnih baz podatkov, ki so na voljo večjim podjetjem, in nerada uporabljajo na primer napredna orodja in aplikacije, ki temeljijo na umetni inteligenci. To jih postavlja v neugoden konkurenčni položaj v primerjavi z velikimi podjetji (Nemčija). Obenem so MSP v vseh sektorjih zelo izpostavljena kibernetskim grožnjam in morajo pogosto najemati zunanje strokovnjake, kar vodi v dodatne stroške.
1.3

EESO poudarja, da bo EU le s potrebnimi spremembami za uravnoteženo in vključujočo prilagoditev svojih politik in programov trem stebrom ciljev trajnostnega razvoja lahko izpolnila svojo zavezo glede trajnostnega razvoja na svetovni ravni, tj. da bo vsebinsko in učinkovito spodbujala izvajanje Agende 2030. EU in države članice imajo moralno in politično obveznost do državljanov EU in ostalega sveta, da se izvajanja Agende 2030 lotijo na politično dosleden in usklajen način. Institucije EU in države članice se morajo na najvišji politični ravni takoj dogovoriti o tem, kako naprej, in sprejeti medinstitucionalni sporazum med Komisijo, Svetom in Parlamentom, s tem pa oblikovati trdno podlago za nadaljnje politično ukrepanje (1). Ta dogovor o izvajanju ciljev trajnostnega razvoja bi moral biti osnova za splošno strategijo o vključevanju Agende 2030, s ciljem, da EU postane unija trajnostnega razvoja.
6.8

Zaradi digitalnega napredka so potrebne velikanske spremembe orodij, znanj in spretnosti, ki jih potrebujejo zaposleni, zato morajo biti podjetja pripravljena vlagati v stalno izboljševanje znanj, spretnosti in kvalifikacij. Kolektivna pogajanja in socialni dialog se morata osredotočiti na pomen prilagajanja poklicnega usposabljanja na prihodnje potrebe in na omogočanje tega usposabljanja, pa tudi na podroben opis tega, kako se nova tehnologija že uporablja v sektorju. Od primera do primera je treba preučiti, katera znanja in spretnosti potrebujejo sedanji finančni delavci, da bodo tudi v prihodnje potrebni, in kako jih je mogoče tega naučiti.
5.4

Prehod na nizkoogljični promet prinaša naslednje izzive: — pravično uskladitev gospodarskih in socialnih zahtev, — upoštevanje splošnega interesa in okoljskih zahtev, — neoviranje same mobilnosti, temveč občutno zmanjšanje prometa in zasebnega prevoza v mestnih in primestnih središčih prek prostorskega načrtovanja in gospodarske politike ter spodbujanje javnega prevoza, — vplivanje na vedenje, vključno s potovalnimi navadami, ter učinkovita logistika prevoza blaga, tudi v mestnem okolju, ki spodbuja sodelovanje z namenom optimalnega izkoristka virov, — spodbujanje somodalnosti. Na področju prometa bi lahko mesta z ustreznimi dejavnostmi, s katerimi bi znižali emisije na nacionalni in podnacionalni ravni, do leta 2050 dosegla 50-odstotno zmanjšanje emisij v primerjavi z nespremenjenim stanjem. Že obstoječe posamične rešitve bi bilo treba vključiti v politike strateškega načrtovanja mobilnosti, ki omogočajo boljše usklajevanje med mestnimi in prometnimi politikami. Krepitev zmogljivosti, tehnična pomoč ter lažji dostop do financiranja na lokalni in nacionalni ravni so ključni za uresničitev teh ciljev.
4.2.13

Trgovinske ovire. EU beleži v trgovini s kozmetičnimi izdelki precejšen presežek, vendar pa bi si morala Evropska komisija še naprej prizadevati za konvergenco v forumih, kot je skupina za mednarodno sodelovanje na področju predpisov o kozmetičnih izdelkih (International Cooperation on Cosmestics Regulation), in v trgovinskih pogajanjih, kjer predpisi EU postanejo mednarodni standard. Uredba EU o kozmetičnih izdelkih je še vedno model za varstvo potrošnikov, po katerem se zgledujejo regije v vzponu (ASEAN, Rusija, Latinska Amerika, Kitajska). To je priložnost za regulativne organe in industrijo EU, da prispevajo k regulativnim sistemom na glavnih izvoznih trgih, ki so izjemno dobro združljivi s sistemom EU. — Za povečanje trgovanja na notranjem trgu je treba podpreti usklajevanje. Ker ni enotne carinske uprave, se v EU povečujejo trgovinske ovire. Vsaka država članica ima svojo agencijo, pristojno za carinsko zakonodajo EU, in te se ne upravljajo na enoten način. Predpisi EU o razvrščanju, vrednotenju, izvoru in carinskih postopkih se pogosto v vsaki državi članici izvajajo različno, z različnimi stopnjami DDV. — Boj proti goljufijam, ponarejanju in potvorbam pri uvozu in znotraj EU je resno vprašanje. Države EU morajo sodelovati, izmenjavati informacije in hitreje ukrepati glede resnih neželenih učinkov pri uporabi kozmetike. Naraščajoče število lažnih in ponarejenih izdelkov, deloma zaradi vse večjega uvoza, skupaj z omejenimi viri držav članic za nadzor izdelkov pomeni, da se povečujejo tudi tveganja za zdravje potrošnikov. — Trgovinski sporazumi: kozmetični izdelki sodijo med težja poglavja v okviru razprave o čezatlantskem partnerstvu za trgovino in naložbe (TTIP). S TTIP in drugimi trgovinskimi sporazumi bi se lahko razširila uporaba standardov EU ter okrepila verodostojnost in zaupanje v blagovne znamke izdelkov, proizvedenih v EU, kar bi podjetjem EU odprlo dostop do trgov in večjega števila potrošnikov.
6.2

Primerno je spodbujati proaktivni razvoj kibernetskega aktivizma in digitalnega prostovoljstva, saj okolje družabnih omrežij in internetnih portalov ponuja večjo dostopnost, hitrost in kritično maso za družbeno sodelovanje in državljansko soodgovornost ob znatnem prihranku stroškov vodenja, usklajevanja in izvajanja dejavnosti. Poleg tega spodbujajo pogoje, ki podpirajo vključenost, kot so dostopnost, odgovornost in cenovna dostopnost.
2.6

Doseči je treba ravnotežje med energijo iz konvencionalnih virov in energijo iz obnovljivih virov: v ta namen je treba povezati elektroenergetska omrežja oziroma okrepiti obstoječe povezave z omrežji Unije. Na področju zemeljskega plina, ki je pomembno vprašanje, je treba poskrbeti za zanesljivo oskrbo, in sicer s solidarnimi povezavami z Unijo, pa tudi s postavitvijo terminala za utekočinjen zemeljski plin. Posebna priložnost so tudi projekt plinovoda Turški tok, namesto spodletelega projekta Južni tok, ter projekta čezjadranskega (TAP) in jonsko-jadranskega plinovoda (IAP). Opomniti je treba, da je ta regija skoraj neizogibno prehodno območje med proizvodnimi regijami (nafta, plin) in regijami velike porabe znotraj EU. Vendar pa je treba največjo pozornost nameniti uporabi obstoječe infrastrukture, ki se pogosto premalo uporablja; spodbujati je treba tehniko „povratnih tokov“: v okviru pristopa za zanesljivo oskrbo z energijo ne bi smeli dajati prednosti ranljivim velikim plinovodom.
2.3

Za finančno in gospodarsko krizo v zadnjih šestih letih je najbolj značilen ogromen upad financiranja podjetij. S tem ko so evropske banke trudoma skušale zmanjšati svojo izpostavljenost oslabljenim posojilom in terjatvam brez vrednosti, se je običajna ponudba obratnega kapitala za podjetja, zlasti manjša in mikropodjetja, nominalno in realno znižala. Manjši obseg posojanja podjetjem bi lahko opisali kot kronično obliko nedelovanja trga. Poleg tega je razdrobitev evropskih finančnih trgov povzročila nastanek dvojnih obrestnih mer za posojila. Mala podjetja v Italiji in Španiji na primer plačujejo občutno višje obrestne mere kot podobna podjetja v Nemčiji in Združenem kraljestvu. Oblikovalci politike v EU se doslej niso odzvali problemu primerno. Obstajajo tudi nekateri znaki, da so učinki okrepljene bančne regulacije v EU in na mednarodni ravni morda celo poslabšali problem posojanja podjetjem, saj so banke postale bolj nenaklonjene tveganju.
4.5.7

Za industrijske sektorje so značilne stalne spremembe. Nenehno se ustvarjajo nova delovna mesta in novi proizvodi, medtem ko drugi izginjajo. Potrebna prestrukturiranja morajo biti organizirana ob predvidevanju sprememb. Vsi socialni partnerji – sindikati in delodajalci – kot tudi vlade in institucije EU morajo sodelovati pri dialogu, da bi razvili bolj prožen in pozitiven pristop do sprememb v industriji. Po možnosti se je treba izogibati odpuščanju presežnih delavcev, da bi v podjetjih obdržali usposobljeno in kvalificirano delovno silo. Neizogibne izgube delovnih mest bi bilo treba organizirati in ublažiti na socialno pravičen način. V nekaterih državah Srednje in Vzhodne Evrope obstajajo primeri posodobitve gospodarstva, ki je zdaj produktivnejše in okolju prijaznejše ter ustvarja nova, dobro plačana delovna mesta.
3.1

V skladu z opredelitvijo Mednarodne organizacije za biološki in integrirani nadzor nad škodljivimi živalmi in rastlinami (IOCB) je integrirana pridelava kmetijski sistem za proizvodnjo hrane, ki najbolje uporablja naravne vire in regulacijske mehanizme ter zagotavlja, da je kmetijstvo dolgoročno izvedljivo in trajnostno. Znotraj tega sistema so biološke metode, tehnike pridelave in kemični procesi skrbno izbrani v iskanju ravnovesja med okoljem, donosnostjo in družbenimi zahtevami.
3.2

V Evropi se energetska revščina kaže v vedno večjem številu ljudi (več kot 50 milijonov po podatkih evropskega projekta European Fuel Poverty and Energy Efficiency, 2009), ki s težavo poravnavajo svoje račune za energijo ali pa imajo omejen dostop do energije, in sicer zaradi majhnih dohodkov, neizoliranih stanovanj, neučinkovite opreme (za ogrevanje, kuhanje in toplo vodo) ter visokih stroškov energije. Tudi mobilnost obremenjuje proračune gospodinjstev, ki so pogosto daleč od mestnih središč in za katere je zaposlitev odvisna od prevoza. To zadeva starejše, starše samohranilce, brezposelne, prejemnike socialne pomoči in druge. Posledice so mnogotere: omejena mobilnost vpliva na zaposlovanje, pomanjkanje ogrevanja vpliva na higieno in zdravje (dilema "heat or eat" ("grej ali jej"), bolezni dihal itd.) in pogosto vodi v povečano umrljivost, prezadolženost ter socialno in geografsko izolacijo.
3.10

Pomemben referenčni dokument za „leto medkulturnega dialoga EU-Kitajska“ je tudi resolucija Evropskega parlamenta z dne 12. maja 2011 (10), v kateri Evropski parlament opozarja na močno vlogo civilne družbe pri tem sodelovanju ter „poudarja, da so demokratične in temeljne svoboščine, kot so svoboda govora, svoboda tiska, pravica do življenja brez pomanjkanja, strahu, nestrpnosti in sovraštva, prost dostop do tiskanih in digitalnih informacij ter posebna pravica do povezovanja in komuniciranja, preko spleta in preko drugih medijev, pomembni osnovni pogoji za kulturno izražanje, kulturne izmenjave in kulturno raznolikost“.
5.18

Obseg izgub hrane in odpadkov ter razlogi zanje so na splošno dobro znani. Vendar pa bi bilo treba natančneje opredeliti posamezne razloge in z njimi povezane izgube. Različne študije za količinsko opredelitev izgub in odpadkov na različnih stopnjah so bistvenega pomena za boljše razumevanje pojava in sprejem ukrepov preprečevanja, ki bi temeljili na resnih in preverljivih argumentih. To je še toliko bolj pomembno zato, ker se bodo stroški, povezani z odpadki ter njihovim obsegom, le še povečevali.