o pooblastilu za začetek pogajanj o sporazumu med Evropsko unijo in Novo Zelandijo o izmenjavi osebnih podatkov med Agencijo Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) in pristojnimi organi Nove Zelandije za boj proti hudim kaznivim dejanjem in terorizmu

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PRIPOROČILA

V globaliziranem svetu, v katerem so huda kazniva dejanja in terorizem vedno bolj nadnacionalni in raznovrstni, bi morali biti organi kazenskega pregona v celoti opremljeni za sodelovanje z zunanjimi partnerji, da bi lahko zagotovili varnost svojih državljanov. Zato bi morala biti Europolu omogočena izmenjava osebnih podatkov z organi kazenskega pregona iz tretjih držav v obsegu, ki je potreben za izpolnjevanje njegovih nalog v okviru zahtev, določenih v Uredbi (EU) 2016/794 z dne 11. maja 2016.

Europol lahko od začetka uporabe Uredbe izmenjuje podatke s tretjimi državami ali mednarodnimi organizacijami na podlagi mednarodnega sporazuma, ki zagotavlja ustrezne zaščitne ukrepe glede varstva zasebnosti ter temeljnih pravic in svoboščin posameznikov. Komisija je v imenu Unije odgovorna za pogajanja o takih mednarodnih sporazumih. Če je to potrebno za opravljanje njegovih nalog, lahko Europol tudi vzpostavi in vzdržuje sodelovanje z zunanjimi partnerji z delovnimi in upravnimi dogovori, ki sami po sebi ne morejo biti pravna podlaga za izmenjavo osebnih podatkov.

Komisija je v Enajstem poročilu o napredku pri vzpostavljanju učinkovite in prave varnostne unije opredelila osem prednostnih držav v regiji Bližnjega vzhoda/severne Afrike (regija MENA), s katerimi bi se morala začeti pogajanja, in sicer na podlagi teroristične grožnje, izzivov, povezanih z migracijami, in operativnih potreb Europola. Ob upoštevanju politične strategije, kot je začrtana v evropski agendi za varnost, sklepih Sveta in globalni strategiji, operativnih potreb organov kazenskega pregona iz vse EU ter morebitnih koristi tesnejšega sodelovanja na tem področju, ki so razvidne tudi iz nadaljnjega ukrepanja po napadu v Christchurchu marca 2019, Komisija meni, da je treba Novo Zelandijo dodati na seznam prednostnih držav, s katerimi bi se morala kmalu začeti pogajanja. Nova Zelandija je 23. avgusta 2019 uradno zaprosila za to pobudo.

Europol in policija Nove Zelandije sta aprila 2019 podpisala delovni dogovor. Ta je okvir za strukturirano sodelovanje na strateški ravni, vključno z varno povezavo, ki omogoča varno neposredno komunikacijo, Nova Zelandija pa je v Europol napotila uradnika za zvezo. Vendar delovni dogovor ni pravna podlaga za izmenjavo osebnih podatkov. Trenutno ni pravne podlage za redno in strukturirano izmenjavo osebnih podatkov med organi kazenskega pregona Nove Zelandije in Europolom, ki je bistvenega pomena za učinkovito operativno sodelovanje.

Pravne standarde za varstvo osebnih podatkov na Novi Zelandiji določa predvsem Zakon o zasebnosti (Privacy Act) z dne 17. maja 1993, kakor je bil spremenjen z Zakonom o spremembi Zakona o zasebnosti z dne 7. septembra 2010. Zakon v ta namen določa dvanajst načel informacijske zasebnosti, ki urejajo obdelavo osebnih podatkov. Zakon o zasebnosti velja za zasebne in javne organe, vključno z organi kazenskega pregona. Prav tako vzpostavlja funkcijo pooblaščenca za zasebnost, neodvisnega organa za varstvo podatkov na Novi Zelandiji.

Politični okvir

Po napadu v Christchurchu sta francoski predsednik Emmanuel Macron in predsednica novozelandske vlade Jacinda Ardern skupaj gostila dogodek „poziv iz Christchurcha“ (Christchurch Call) 15. maja 2019 v Parizu, ki se ga je udeležil tudi predsednik Juncker. Na dogodku je bil poudarjen pomen obravnavanja terorističnih vsebin na spletu ob hkratnem zagotavljanju varstva temeljnih pravic. Sodelujoče vlade in tehnološke družbe ter Evropska komisija so podprle zaveze v okviru „poziva iz Christchurcha k ukrepanju“ za odstranitev terorističnih in nasilnih ekstremističnih vsebin na spletu ( https://www.christchurchcall.com/ ).

EU in Nova Zelandija sta podobno misleči partnerici s podobnimi stališči in pristopom v zvezi s številnimi globalnimi vprašanji. Partnerski sporazum o odnosih in sodelovanju med EU in Novo Zelandijo, podpisan 5. oktobra 2016, utira pot močnejšim in trdnejšim odnosom, saj vsebuje številne člene, v katerih se pogodbenici zavezujeta, da bosta sodelovali na področjih, kot so boj proti terorizmu, kazenski pregon, preprečevanje korupcije in organiziranega kriminala ter boj proti njima, boj proti drogam, kibernetski kriminaliteti, pranju denarja in financiranju terorizma, migracije in azil.

EU in Nova Zelandija sta tudi partnerici Globalnega foruma za boj proti terorizmu, mednarodnega foruma 29 držav in Evropske unije, katerega krovni cilj je zmanjšati ranljivost ljudi po vsem svetu za terorizem, in sicer s preprečevanjem terorizma, bojem proti njemu in pregonom terorističnih dejanj ter bojem proti napeljevanju k terorizmu in novačenju za teroristična dejanja. EU in Nova Zelandija tesno sodelujeta pri zunanjih in varnostnih vprašanjih ter imata vzpostavljen reden politični in varnostni dialog. Ta dialog vključuje pogosta posvetovanja na ministrski ravni in ravni visokih uradnikov. Nova Zelandija je lahko na podlagi okvirnega sporazuma o partnerstvu iz leta 2012 sodelovala v nekaterih operacijah EU za krizno upravljanje, saj je na primer prispevala k operaciji EUNAVFOR Atalanta (boj proti piratstvu ob Afriškem rogu).

Operativne potrebe

Na vseh področjih kriminala, za katera je pristojen Europol, bi bilo mogoče raziskati možnosti za nadaljnje sodelovanje z Novo Zelandijo. To je neizčrpen seznam najpomembnejših operativnih potreb Europola v zvezi z Novo Zelandijo:

·Terorizem: terorizem je resna grožnja za Novo Zelandijo in Evropsko unijo, saj sta bili obe tarči terorističnih napadov. Poleg izboljšanja razmer v zvezi z grožnjami in prepoznavanjem novih trendov je potrebno tesnejše sodelovanje, tudi izmenjava osebnih podatkov, da bi se lahko odkrivala, preprečevala in preganjala teroristična kazniva dejanja, vključno s potovanji teroristov, financiranjem terorizma in zlorabo interneta s strani teroristov.



Europolov Evropski center za boj proti terorizmu (ECTC) ima velik operativni interes za izmenjavo operativnih/osebnih podatkov z Novo Zelandijo, kot je razvidno iz obdobja po napadu iz Christchurcha. Po tem napadu je Europolova enota EU za prijavljanje internetnih vsebin delovala na področju odkrivanja vsebin in proučevala vzorce njihovega razširjanja na spletu. Hitrost razširjanja vsebin in obseg zlorab interneta po napadu ter veliko število vpletenih ponudnikov spletnih storitev so bili brez primere in so pokazali omejitve obstoječih postopkov za obravnavanje podobnih groženj. Operativni sporazum z Novo Zelandijo bi ne le okrepil položaj Europola pri vodenju operativnega odziva na poziv iz Christchurcha za odpravo terorističnih in nasilnih ekstremističnih vsebin na spletu, temveč bi tudi zagotovil pravni okvir za Europol za razvoj naprednega sodelovanja z Novo Zelandijo pri vprašanjih, povezanih s terorizmom.

·Kibernetska kriminaliteta: za organe kazenskega pregona EU je Nova Zelandija ključna partnerica pri preiskavah primerov spolnega izkoriščanja otrok.



Novozelandska policija sodeluje v virtualni globalni projektni skupini in je njena dejavna partnerica. Projektna skupina je ključna partnerska mreža Europolovega Evropskega centra za boj proti kibernetski kriminaliteti v boju proti spolni zlorabi otrok na spletu. Pristojni organi držav članic EU, ki so odgovorni za preiskovanje spolnega izkoriščanja otrok na spletu in se pri tem soočajo s številnimi pravnimi in tehničnimi izzivi, izjemno cenijo napredno strokovno znanje novozelandskih organov pri preiskovanju takih kompleksnih kaznivih dejanj in njihovo pripravljenost za izmenjavo znanja z udeleženci teh srečanj. Nova Zelandija lahko z operativnega vidika Europolu prinese znatno dodano vrednost na področju pregona kibernetske kriminalitete, zlasti spolnega izkoriščanja otrok na spletu. Na tem področju delujeta in imata veliko izkušenj novozelandska policija in novozelandska enota za boj proti digitalnemu izkoriščanju otrok v okviru Ministrstva za notranje zadeve, ki sta imeli pomembno vlogo v odmevnih operacijah.



Nova Zelandija je edina država v mreži pet oči (Five Eyes), s katero Europol nima pravne podlage za izmenjavo osebnih podatkov. To omejuje zmožnosti obeh strani za izmenjavo dragocenih operativnih informacij in sistematično sodelovanje. Prav tako ustvarja razmere, v katerih morajo biti dvostranski stiki vzpostavljeni neposredno z državami članicami ali prek tretjih agencij, vključno z Interpolom. Narava takih stikov ovira učinkovitost držav članic pri obravnavanju te vrste kriminala in jim onemogoča, da bi prispevale k dodani vrednosti Europola in jo izkoristile, zlasti na področju terorističnih spletnih vsebin in spolnega izkoriščanja otrok na spletu.

·Motoristične kriminalne tolpe: novozelandska policija in Europol imata velik interes za sodelovanje pri boju proti motorističnim kriminalnim tolpam. Te tolpe so vedno večja težava na Novi Zelandiji, novozelandska policija pa je pred kratkim ustanovila obveščevalno enoto za tolpe. Motoristične kriminalne tolpe so eden od glavnih ciljev te enote. Europolov monitor analitičnih projektov se posebej zanima za potovanja v Evropo in kazenske evidence članov motorističnih kriminalnih tolp na Novi Zelandiji, pa tudi za njihove domnevne stike z nekaterimi organiziranimi kriminalnimi združbami v jugovzhodni Aziji.

·Prepovedane droge: Europol je v preteklosti že obravnaval obsežen primer prepovedane trgovine z amfetamini iz EU na Novo Zelandijo. Na tem področju obstajajo možnosti za nadaljnje sodelovanje.

2.PRAVNI ELEMENTI PRIPOROČILA