EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 22.12.2021 COM(2021) 823 final 2021/0433(CNS) Predlog DIREKTIVA SVETA o zagotavljanju globalne minimalne davčne stopnje za mednarodne skupine v Uniji {SWD(2021) 580 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji V sklepih Sveta z dne 27. novembra 2020 je bilo potrjeno, da Svet še naprej podpira delo znotraj vključujočega okvira OECD/G20 za preprečevanje erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička (v nadaljnjem besedilu: vključujoči okvir), katerega cilj je doseči globalno sporazumno rešitev ob upoštevanju interesov vseh držav članic za zagotovitev, da vse družbe plačajo pravičen delež davka na dobiček, ki je bil ustvarjen z njihovimi dejavnostmi v EU. Ta direktiva določa pravila za zagotovitev minimalne ravni dejanske obdavčitve dohodkov pravnih oseb v primeru velikih mednarodnih in velikih izključno domačih skupin, ki delujejo na enotnem trgu, pri čemer so ta pravila skladna z dogovorom, ki je bil znotraj vključujočega okvira dosežen 8. oktobra 2021, in strogo upoštevajo vzorčna pravila OECD, ki so bila sprejeta znotraj vključujočega okvira in so bila objavljena 20. decembra 2021. Vključujoči okvir si je kot razširitev projekta OECD za preprečevanje erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička iz leta 2015 prizadeval za rešitev davčnih izzivov, ki izhajajo iz digitalizacije gospodarstva. Razprave so bile osredotočene na dve delovni področji: Steber 1 predlaga delno prerazporeditev pravic do obdavčitve v tržne jurisdikcije, steber 2 pa uvedbo minimalne dejanske obdavčitve za velike mednarodne skupine. Oba stebra sta namenjena obravnavi različnih, a povezanih vprašanj, ki zadevajo vse večjo globalizacijo in digitalizacijo gospodarstva. Cilja politike stebra 1 in 2 sta obravnava preostalih izzivov s področja erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička ter odprava pretirane davčne konkurence med jurisdikcijami. Steber 2 sestavljata dve pravili, ki naj bi bili uvedeni v nacionalno domačo davčno zakonodajo, in pravilo, ki temelji na Pogodbi. Dve domači davčni pravili, tj. pravilo o vključitvi dohodkov in njegov varovalni mehanizem oziroma pravilo o prenizko obdavčenih plačilih, sta skupaj znani kot pravili globalne protierozije davčne osnove (v nadaljnjem besedilu: vzorčni pravili GloBE). Pravilo o obdavčitvi (STTR) je pravilo, ki temelji na Pogodbi in jurisdikcijam vira omogoča, da uvedejo omejeno obdavčitev vira za nekatera plačila povezanih strani, ki so obdavčena pod minimalno stopnjo. Vzorčna pravila OECD vsebujejo določbe, ki se nanašajo zgolj na vzorčni pravili GloBE. V podrobnem izvedbenem načrtu, vključenem v izjavo vključujočega okvira iz oktobra 2021, je navedeno, da bi morale biti nacionalne izvedbene določbe za vzorčni pravili GloBE uvedene in se uporabljati od 1. januarja 2023. Ker enotni trg Evropske unije predstavlja tesno povezano gospodarstvo, je pomembno zagotoviti usklajeno in dosledno izvajanje dvostebrnega sporazuma po državah članicah. Da se zagotovita ta raven izvajanja v EU in skladnost s pravom EU, je poglavitni način za uvedbo stebra 2 v EU direktiva. Z direktivo se uvedeta zgolj vzorčni pravili GloBE. Pravilo o obdavčitvi je seveda primerno za obravnavo v dvostranskih davčnih sporazumih. Direktiva z nekaterimi potrebnimi prilagoditvami zaradi zagotavljanja skladnosti s pravom EU odraža globalni sporazum OECD. •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Ta direktiva temelji na Sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu z naslovom „Obdavčitev podjetij za 21. stoletje“, ki ga je Komisija predložila 18. maja 2021. Izvajanje vzorčnih pravil GloBE v EU bi lahko vplivalo na obstoječe določbe direktive proti izogibanju davkom (ATAD) in zlasti na pravila o nadzorovanih tujih družbah, ki bi lahko bila medsebojno povezana s primarnim pravilom stebra 2, tj. pravilom o vključitvi dohodkov. Komisija je preučila, kako najbolje upoštevati medsebojni vpliv med nadzorovano tujo družbo iz direktive proti izogibanju davkom in pravilom o vključitvi dohodkov, ter ugotovila, da v zvezi s tem ni treba spreminjati direktive proti izogibanju davkom. Poleg tega je v skladu z vzorčnimi pravili OECD, da se pravilo o nadzorovanih tujih družbah iz direktive proti izogibanju davkom še naprej uporablja vzporedno z vzorčnimi pravili GloBE. V praksi se bodo najprej uporabljala pravila o nadzorovanih tujih družbah iz direktive proti izogibanju davkom, vsi dodatni davki, ki jih matična družba plača v okviru režima za nadzorovane tuje družbe v danem poslovnem letu, pa se bodo upoštevali v vzorčnih pravilih GloBE, tako da bodo pripisani zadevnemu nizko obdavčenemu subjektu za namene izračuna njegove dejanske davčne stopnje v jurisdikciji. Drugič, prenos vzorčnih pravil GloBE v EU bi moral utreti pot dogovoru o predlogu za prenovitev direktive o obrestih in licenčninah, ki je od leta 2011 v obravnavi na Svetu. Cilj prenovljene direktive je bil, da se ugodnosti direktive (ki odpravlja ovire pri davčnem odtegljaju za čezmejna plačila obresti ter licenčnin znotraj skupine družb) pogojijo z obdavčitvijo obresti v namembni državi. Nekatere države članice so menile, da bi morala direktiva o obrestih in licenčninah iti dlje in kot pogoj za upravičenost do odprave davčnega odtegljaja določiti minimalno davčno stopnjo v namembni državi. Z izvajanjem vzorčnih pravil GloBE v EU naj bi se rešilo vprašanje, o katerem se razpravlja v zvezi s prenovitvijo direktive o obrestih in licenčninah. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Pravna podlaga za zakonodajne pobude na področju neposredne obdavčitve je člen 115 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). Čeprav člen 115 izrecno ne navaja neposredne obdavčitve, se nanaša na direktive za približevanje nacionalnih zakonodaj, saj te neposredno vplivajo na vzpostavitev ali delovanje notranjega trga. Za izpolnitev tega pogoja si mora predlagani zakonodajni akt EU na področju neposredne obdavčitve prizadevati za odpravo obstoječih neskladij v delovanju notranjega trga. V sedanjem scenariju predstavlja odsotnost pravil za zagotovitev minimalne dejanske obdavčitve dohodkov pravnih oseb na enotnem trgu tako obstoječe neskladje. V skladu s členom 115 naj bi imeli pravni ukrepi približevanja iz tega člena pravno obliko direktive. •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) Ta predlog spoštuje načelo subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji (PEU). Narava zadevnega področja zahteva skupno pobudo za celoten notranji trg. Ta direktiva uvaja minimalno dejansko obdavčitev predvsem za dobičke velikih mednarodnih podjetij, ki poslujejo na notranjem trgu in zunaj njega. Zagotavlja skupni okvir za usklajeno in zahtevam prava EU prilagojeno uvedbo vzorčnih pravil OECD v nacionalno zakonodajo držav članic.

Ukrepanje na ravni EU je nujno, saj je zagotovitev enotnega izvajanja vzorčnih pravil OECD v EU ključnega pomena. Vzorčna pravila OECD so namreč „skupni pristop“, zato bi bilo pomembno imeti sklop enotnih pravil in skupno minimalno raven zaščite na notranjem trgu. V EU, na trgu, kjer so gospodarstva močno povezana, obstaja potreba po skupnih strateških pristopih in usklajenem ukrepanju, da se izboljša delovanje notranjega trga in kar najbolj poveča pozitivni učinek minimalne dejanske obdavčitve poslovnih dobičkov. To je mogoče doseči le, če se zakonodaja uvede na centralni ravni in enotno prenese. Poleg tega je glede na to, da so mednarodne skupine običajno prisotne v več državah članicah EU in imata vzorčni pravili GloBE čezmejno razsežnost, bistveno, da pri izvajanju pravil ne pride do razlik, na primer pri metodi izračuna dejanske davčne stopnje ali povrhnje obveznosti za davek. Takšne razlike bi lahko povzročile neskladja in izkrivljale pošteno konkurenco na notranjem trgu. Zato je ključno sprejetje rešitev, ki delujejo za notranji trg kot celoto, kar se lahko doseže samo na ravni Unije. Pobuda EU bi imela dodano vrednost v primerjavi s tem, kaj se lahko doseže s številnimi nacionalnimi izvedbenimi metodami. Glede na to, da imata vzorčni pravili GloBE močno čezmejno razsežnost, bi ukrepi na ravni EU zagotavljali ravnovesje med različnimi interesi znotraj notranjega trga ter za opredelitev skupnih ciljev in rešitev upoštevali celotno sliko. Nazadnje, ukrepe za izvajanje vzorčnih pravil OECD je treba sprejeti v skladu s primarno zakonodajo in s skupnim pristopom po vsej Uniji, da se davčnim zavezancem zagotovi pravna varnost, da je novi pravni okvir združljiv s temeljnimi svoboščinami EU, vključno s svobodo ustanavljanja. •Sorazmernost Ta predlog je v skladu z načelom sorazmernosti iz člena 5 PEU. Vzorčna pravila OECD se uporabljajo za mednarodna podjetja, katerih skupni promet skupine na podlagi konsolidiranih računovodskih izkazov znaša najmanj 750 milijonov EUR. Predvideni ukrepi ne presegajo zagotovitve minimalne dejanske obdavčitve takih subjektov, ki delujejo na notranjem trgu, in so skladni z vzorčnimi pravili OECD ter zahtevami prava EU. Razširitev pravila o vključitvi dohodkov na velike domače skupine (s skupnim prometom skupine najmanj 750 milijonov EUR) bo predvidoma vključevala omejeno število davčnih zavezancev in je omejena na nujen minimalen obseg, da se zagotovi skladnost pravil direktive s pravom EU. Direktiva torej ne presega tistega, kar je nujno za doseganje njenih ciljev, in spoštuje načelo sorazmernosti. •Izbira instrumenta Gre za predlog direktive, ki je edini razpoložljivi instrument v skladu s pravno podlago, tj. členom 115 PDEU. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z DELEŽNIKI IN OCEN UČINKA •Posvetovanja z deležniki Večina držav članic je članic OECD in je med letoma 2019 in 2021 sodelovala v podrobnih tehničnih razpravah o delovnem postopku v zvezi s stebrom 2. Poleg tega so strokovnjaki OECD redno poročali in odgovarjali na vprašanja Sveta o projektu. OECD je decembra 2019 in januarja 2021 organizirala javna posvetovanja o nekaterih elementih zasnove stebra 2, katerih vrhunec so bile spletne javne konference za oba dogodka. Poleg tega je imela Komisija zlasti z nekaterimi državami članicami in strokovnjaki OECD notranje razprave, pri čemer je imela pomisleke glede nekaterih tehničnih vidikov predlaganih rešitev. Nadalje je Generalni direktorat za obdavčenje in carinsko unijo 6. novembra 2019 organiziral srečanje delovne skupine IV, države članice pa so imele priložnost razpravljati o: ciljih in načelih pri posodobitvi mednarodne obdavčitve družb, o pravnih vidikih in posledicah sodne prakse Sodišča Evropske unije pri možnih pristopih k posodobitvi mednarodne obdavčitve družb in specifičnih možnih zasnovah za posodobitev mednarodne obdavčitve družb. Ker se bo z direktivo o stebru 2 uvedel mednarodno dogovorjeni standard za zagotovitev minimalne dejanske obdavčitve dobička pravnih oseb v primeru velikih mednarodnih skupin, OECD pa je o tej temi organizirala obširna javna posvetovanja, saj je časovni okvir za uvedbo takega standarda zelo kratek, se je Komisija odločila, da bo ta predlog direktive obravnavala brez javnega posvetovanja. •Ocena učinka Ocena učinka za ta predlog ni bila izvedena iz razlogov, pojasnjenih v nadaljevanju. Sekretariat OECD je 12. oktobra 2020 objavil oceno gospodarskega učinka, ki je bila pripravljena v podporo razpravam znotraj vključujočega okvira, ki so se nanašale na vprašanja o zasnovi, povezana s predlogi za stebra 1 in 2. Oceno gospodarskega učinka je pripravil sekretariat OECD v posvetovanju s člani vključujočega okvira, delovno skupino OECD št. 2, drugimi mednarodnimi organizacijami, akademsko skupnostjo in drugimi deležniki. Ob upoštevanju tega Komisija ni pripravila lastne celovite ocene učinka. Vendar so službe Komisije izvedle svojo predhodno oceno učinka stebra 2 predlaganih mednarodnih reform OECD/vključujočega okvira na področju davka od dohodkov pravnih oseb, ki jo je Svet predstavil 25. oktobra 2019. Pomembne politične odločitve so bile dejansko že sprejete znotraj vključujočega okvira in na najvišji politični ravni (finančni ministri in voditelji držav skupine G20). Vse države članice EU, ki so članice vključujočega okvira, so se že dogovorile o glavnih vidikih stebra 2 in se zavezale k uporabi vzorčnih pravil OECD. EU ne bi imela možnosti izbire politike, saj so bili ključni elementi okvira, kot so obseg uporabe, davčne stopnje ali osnova, že predpisani in dogovorjeni. Poleg tega je s političnega vidika izjemno nujno, da se projekt nadaljuje, tj. da se vzorčna pravila OECD v EU začnejo uporabljati že od začetka leta 2023, kot je bilo dogovorjeno znotraj vključujočega okvira. To pomeni, da je hiter proces prilagajanja in izvajanja pobude za države članice EU nujno potreben.

4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Ta predlog direktive nima proračunskih posledic za EU. 5.DRUGI ELEMENTI •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga Namen direktive je določiti pravila za zagotovitev minimalne davčne stopnje za velika mednarodna podjetja in velike domače skupine ob doslednem upoštevanju globalnega sporazuma, ki ga je vključujoči okvir dosegel 8. oktobra 2021, in na podlagi vzorčnih pravil OECD, o katerih se je dogovoril vključujoči okvir in so bila objavljena 20. decembra 2021, v primerih, ko mora država članica uporabljati vzorčni pravili GloBE. Splošna struktura stebra 2 Steber 2 sestavljata dve pravili, ki naj bi bili uvedeni v nacionalno domačo davčno zakonodajo, in pravilo, ki temelji na Pogodbi. Dve domači davčni pravili, tj. pravilo o vključitvi dohodkov (IIR) in njegov varovalni mehanizem oziroma pravilo o prenizko obdavčenih plačilih (UTPR), sta skupaj znani kot vzorčni pravili GloBE. Pravilo o obdavčitvi (STTR) je pravilo, ki temelji na Pogodbi in jurisdikcijam vira omogoča, da uvedejo omejeno obdavčitev vira za nekatera plačila povezanih strani, ki so obdavčena pod minimalno stopnjo. Ker pa bodo jurisdikcije to izvajale posamično, v zvezi s pravilom o obdavčitvi ne bo ukrepov na ravni EU in ta predlog se na pravilo o obdavčitvi ne nanaša. Steber 2 se uporablja za mednarodne skupine podjetij in velike domače skupine, pri katerih skupni letni promet skupine na podlagi konsolidiranih računovodskih izkazov znaša najmanj 750 milijonov EUR. Ta prag je določil vključujoči okvir, da bi zagotovil skladnost z obstoječimi mednarodnimi politikami na področju davka od dohodkov pravnih oseb, kot so pravila o poročanju po posameznih državah. Za vladne subjekte, mednarodne organizacije, neprofitne organizacije, pokojninske sklade in investicijske sklade, ki so krovni matični subjekti mednarodne skupine podjetij, vzorčni pravili GloBE ne veljata. Pravilo o vključitvi dohodkov deluje tako, da se matičnemu subjektu naloži povrhnji davek v zvezi z nizko obdavčenimi dohodki subjektov v skupini (ki se imenujejo subjekti v sestavi). Pravilo o vključitvi dohodkov se uporablja po načelu „od zgoraj navzdol“, kar pomeni, da ga uporablja subjekt, ki je na vrhu lastniške verige mednarodne skupine podjetij ali blizu nje, to pa je običajno krovni matični subjekt. Če pa krovni matični subjekt ne uporablja pravila o vključitvi dohodkov, bodo morali en ali več vmesnih matičnih subjektov uporabiti pravilo o vključitvi dohodkov za svoje nizko obdavčene subjekte v sestavi. Za pravilo o vključitvi dohodkov velja pravilo delitve lastništva za deleže, nižje od 80 %. To pomeni, da bo matični subjekt v delni lasti uporabljal pravilo o vključitvi dohodkov za svoja nadzorovana odvisna podjetja iz podskupine znotraj mednarodne skupine podjetij, pri čemer bo imel prednost pred krovnim matičnim subjektom, če je tak matični subjekt v več kot 20-odstotni lasti delničarjev zunaj mednarodne skupine podjetij. Če je v mednarodni skupini podjetij več matičnih subjektov v delni lasti, bo pravilo o vključitvi dohodkov uporabljal matični subjekt v delni lasti, ki je v lastniški verigi najbliže nizko obdavčenemu subjektu v sestavi. Pravilo o prenizko obdavčenih plačilih deluje kot varovalni mehanizem za pravilo o vključitvi dohodkov in se uporablja v primerih, ko v jurisdikciji krovnega matičnega subjekta ni kvalificiranega pravila o vključitvi dohodkov ali če se v jurisdikciji krovnega matičnega subjekta pojavi nizka davčna stopnja. Pravilo o prenizko obdavčenih plačilih deluje tako, da se povrhnji davek dodeli jurisdikciji v obsegu, v katerem se za nizko obdavčen dohodek subjekta v sestavi ne uporablja davek na podlagi pravila o vključitvi dohodkov. Na podlagi pravila o prenizko obdavčenih plačilih se povrhnji davek dodeli jurisdikcijam na podlagi formule, ki temelji na dveh dejavnikih: knjigovodski vrednosti opredmetenih sredstev v jurisdikciji in številu zaposlenih v jurisdikciji. Medtem ko si globalni sporazum prizadeva, da bi pravilo o vključitvi dohodkov začelo veljati 1. januarja 2023, je treba pravilo o prenizko obdavčenih plačilih začeti izvajati eno leto pozneje. Vzorčni pravili GloBE delujeta tako, da se na podlagi jurisdikcije uvede povrhnji davek, pri čemer se uporabi preskus dejanske davčne stopnje. Če dejanska davčna stopnja subjektov v sestavi mednarodne skupine podjetij, ki so bili pri izračunu upoštevani kot eno podjetje, v jurisdikciji pade pod minimalno davčno stopnjo v višini 15 %, je treba plačati povrhnji davek v zvezi z vsakim subjektom v sestavi v tej jurisdikciji, da se dejanska davčna stopnja v tej jurisdikciji poveča na minimalno stopnjo. Dejanska davčna stopnja za neko obdobje se izračuna tako, da se davki na dohodke pravnih oseb in enakovredni davki, ki jih je v zadevni jurisdikciji mogoče pripisati temu obdobju (znani kot prilagojeni zajeti davki), delijo s prilagojenim dohodkom te mednarodne skupine podjetij za to jurisdikcijo. Preskus dejanske davčne stopnje tako sproža uporabo pravil iz stebra 2, obenem pa omogoča opredelitev, koliko dodatnega davka mora plačati mednarodna skupina podjetij. V vzorčnih pravilih GloBE je na podlagi formule določeno tudi vsebinsko izvzetje, katerega cilj je zmanjšati učinek stebra 2 na mednarodne skupine podjetij v jurisdikciji, kjer opravljajo dejanske gospodarske dejavnosti. Izvajanje v EU – možne zasnove in druge izbire Direktiva uvaja vzorčna pravila GloBE v EU na podlagi vzorčnih pravil OECD ter ob upoštevanju posebnosti prava EU in enotnega trga. Ker se bo z direktivo uvedel mednarodno dogovorjeni standard za zagotovitev minimalne dejanske obdavčitve za velike mednarodne skupine, so bile pri zasnovi direktive na voljo le omejene možnosti in izbire. Čeprav se direktiva na splošno strogo zgleduje po vzorčnih pravilih OECD, razširja svoje področje uporabe na velike, povsem domače skupine, da se zagotovi spoštovanje temeljnih svoboščin. Poleg tega direktiva uporablja možnost, ki jo ponuja komentar k vzorčnim pravilom, v skladu s katerim mora država članica subjekta v sestavi, ki uporablja pravilo o vključitvi dohodkov in v jurisdikciji katere je običajno krovni matični subjekt, zagotoviti dejansko obdavčitev na minimalni dogovorjeni stopnji ne samo tujih odvisnih podjetij, ampak tudi vseh subjektov v sestavi, ki so rezidenti v tej državi članici, in stalnih poslovnih enot mednarodne skupine podjetij s sedežem v tej državi članici. V vzorčnih pravilih OECD je določeno, da jurisdikcija, ki uporablja pravilo o vključitvi dohodkov, upošteva dejansko davčno stopnjo izključno tujih subjektov v sestavi. Poglavje I Splošne določbe Poglavje I direktive obravnava splošne določbe, in sicer predmet urejanja, področje uporabe, opredelitve pojmov in lokacijo subjekta v sestavi.

Področje uporabe direktive je opredeljeno s sklicem na subjekte v sestavi s sedežem v Uniji, ki so del mednarodnih skupin podjetij ali velikih domačih skupin (katerih člani so subjekti v sestavi) s konsolidiranimi prihodki skupine, ki so v vsaj dveh od štirih predhodnih let znašali najmanj 750 milijonov EUR. Iz različnih političnih razlogov, kot je ohranitev načela davčne nevtralnosti, in v skladu z vzorčnimi pravili OECD so s področja uporabe direktive izključeni naslednji subjekti: vladni subjekti, mednarodne organizacije, neprofitne organizacije, pokojninski skladi in, če so na vrhu strukture skupine, investicijski subjekti in nosilci nepremičninskih investicij. Subjekti, ki so v vsaj 95-odstotni lasti izključenih subjektov, so prav tako izključeni s področja uporabe direktive. V zvezi z lokacijo subjekta v sestavi, vključno s stalno poslovno enoto, se v skladu z direktivo šteje, da se subjekt v sestavi, ki ni stalna poslovna enota ali pretočni subjekt, nahaja v jurisdikciji, v kateri se šteje za rezidenta za davčne namene. Kadar lokacije takega subjekta v sestavi ni mogoče določiti na podlagi tega pravila, se šteje, da se nahaja v jurisdikciji, v kateri je bil ustanovljen. Direktiva določa tudi lokacijo subjekta v sestavi, ki je stalna poslovna enota, in vključuje prelomna pravila za posebne primere. Poglavje II Uporaba pravila o vključitvi dohodkov in pravila o prenizko obdavčenih plačilih Poglavje II določa pravila, na podlagi katerih države članice uporabljajo pravilo o vključitvi dohodkov in pravilo o prenizko obdavčenih plačilih. Pravilo o vključitvi dohodkov V skladu s pravili direktive se pravilo o vključitvi dohodkov uporablja v naslednjih primerih: (1)Krovni matični subjekt v EU Če se krovni matični subjekt nahaja v EU, se bo zanj uporabljal povrhnji davek v zvezi z njegovimi nizko obdavčenimi subjekti v sestavi v isti in drugih državah članicah EU ter v jurisdikcijah tretjih držav. (2)Vmesni matični subjekt / matični subjekt v delni lasti v EU s krovnim matičnim subjektom zunaj EU Če se krovni matični subjekt ne bi nahajal v EU, bi nizko obdavčene subjekte v sestavi mednarodne skupine podjetij v EU dejansko upošteval krovni matični subjekt skupine s sedežem v tretji državi, če bi uporabljal pravilo o vključitvi dohodkov. Če pa bi se v EU nahajal vsaj en matični subjekt v delni lasti ali en vmesni matični subjekt (če jurisdikcija, v kateri se nahaja krovni matični subjekt, ne uporablja pravila o vključitvi dohodkov), bi bil vmesni matični subjekt / matični subjekt v delni lasti obdavčen s povrhnjim davkom, ki bi se v jurisdikcijah EU in tretjih držav uporabljal za nizko obdavčene subjekte v njegovi sestavi, ki so v njegovi neposredni ali posredni lasti. (3)Matični subjekt v delni lasti v EU s krovnim matičnim subjektom v EU Čeprav se krovni matični subjekt, ki se nahaja v EU, običajno obdavči s povrhnjim davkom, ki se uporablja za nizko obdavčena podjetja v njegovi sestavi (glej točko 1 zgoraj), obstaja tudi možnost, da ima primarno pravico do obdavčitve država članica matičnega subjekta v delni lasti. V teh primerih je treba pri opredelitvi matičnega subjekta v delni lasti, ki je zavezan plačilu davka, uporabiti metodo „od spodaj navzgor“. Začeti bo treba pri subjektih v sestavi, ki so v popolni lasti in na najnižji ravni, ter preiti na prvi matični subjekt v delni lasti, ki bo v skladu s pravilom o vključitvi dohodkov zavezan plačilu povrhnjega davka, ki se bo uporabljal za njegove nizko obdavčene subjekte v sestavi. Za druge matične subjekte v delni lasti vse do krovnega matičnega subjekta bo prav tako veljalo pravilo o vključitvi dohodkov, vendar s pravico do prejetja dobropisa za povrhnji davek, ki ga mora plačati drug matični subjekt v delni lasti, ki je nižje v verigi. Direktiva določa, kolikšni delež povrhnjega davka subjekta v sestavi lahko matični subjekt pobere na podlagi pravila o vključitvi dohodkov. Ta dodeljivi delež na splošno temelji na sorazmernem deležu matičnega subjekta pri dohodkih nizko obdavčenega subjekta v sestavi. Poleg tega je v primeru velikih domačih skupin krovni matični subjekt, ki se nahaja v državi članici, zavezan plačilu povrhnjega davka na podlagi pravila o vključitvi dohodkov, ki se uporablja za njegove nizko obdavčene subjekte v sestavi. Domači povrhnji davek Direktiva za ohranitev suverenosti držav članic določa, da se lahko država članica odloči, da bo povrhnji davek uporabljala doma za subjekte v sestavi, ki se nahajajo na njenem ozemlju (domači povrhnji davek). Ta opcija omogoča, da se povrhnji davek obračuna in pobere v jurisdikciji, v kateri je prišlo do nizke davčne stopnje, namesto da se ves dodatni davek pobere na ravni krovnega matičnega subjekta. Ob izvršitvi te opcije bo moral matični subjekt, ki uporablja pravilo o vključitvi dohodkov, pri izračunu povrhnjega davka v zvezi z zadevno jurisdikcijo izdati dobropis za kvalificirani domači povrhnji davek. Pravilo o prenizko obdavčenih plačilih Direktiva določa, da v primerih, ko se krovni matični subjekt nahaja zunaj EU v jurisdikciji, ki ne uporablja kvalificiranega pravila o vključitvi dohodkov, za vse subjekte v njegovi sestavi velja pravilo o prenizko obdavčenih plačilih, če se nahajajo v jurisdikcijah, v katerih je bil vzpostavljen ustrezen okvir, ki temelji na tem pravilu. V tem primeru bo subjektom v sestavi take mednarodne skupine podjetij, ki se nahajajo v državi članici, dodeljen delež povrhnjega davka, povezanega z nizko obdavčenimi odvisnimi podjetji te mednarodne skupine podjetij, ki ga bodo ti subjekti morali plačati v svoji državi članici.

Direktiva določa, da se bo pravilo o prenizko obdavčenih plačilih uporabljalo tudi v primerih, ko jurisdikcija, v katero spada krovni matični subjekt, uporablja kvalificirano pravilo o vključitvi dohodkov, vendar pa je krovni matični subjekt skupaj s svojimi odvisnimi podjetji, ki se nahajajo v isti jurisdikciji, nizko obdavčen. Povrhnji davek, ki ustreza nizko obdavčenemu krovnemu matičnemu subjektu in njegovim domačim odvisnim podjetjem, bo na podlagi pravila o prenizko obdavčenih plačilih obračunan za vse upravičene subjekte v mednarodni skupini podjetij, vključno s subjekti, ki se nahajajo v državi članici. To bi se moralo zgoditi le, če se krovni matični subjekt nahaja zunaj EU, kajti krovni matični subjekt, ki se nahaja v EU, bodisi uporablja načelo pravila o vključitvi dohodkov zase in za svoja domača odvisna podjetja bodisi potrjuje, da je bil povrhnji davek lokalno obračunan v okviru domačega povrhnjega davka. Zato se povrhnji davek v okviru pravila o prenizko obdavčenih plačilih ne bi smel dodeliti, če se krovni matični subjekt nahaja v EU. V skladu z vzorčnimi pravili OECD izračun in dodelitev povrhnjega davka na podlagi pravila o prenizko obdavčenih plačilih v direktivi temeljita na dveh dejavnikih: številu zaposlenih in knjigovodski vrednosti opredmetenih sredstev. Poglavje III Izračun kvalificiranih dohodkov ali izgube Poglavje III vsebuje pravila za določitev „kvalificiranih dohodkov“, tj. prilagojenih dohodkov, ki se bodo upoštevali pri izračunu dejanske davčne stopnje. Za izračun teh dohodkov so izhodišče neto dohodki ali izguba na podlagi finančnega računovodenja subjekta v sestavi za poslovno leto, kakor so določeni za namene priprave konsolidiranih računovodskih izkazov. Nato se ti dohodki ali izguba prilagodijo, kot je opredeljeno v členu 15. Direktiva v skladu z vzorčnimi pravili OECD iz uporabe vzorčnih pravil GloBE izključuje dohodek od mednarodnega ladijskega prevoza in deloma dohodek od opravljanja pomožnih dejavnosti mednarodnega ladijskega prevoza. Ta izključitev sledi načelu, v skladu s katerim se v nacionalnih davčnih sistemih dohodek od ladijskega prevoza pogosto obdavči v skladu s sklopom pravil, ki so ločena od pravil splošnega sistema davka od dohodkov pravnih oseb. To poglavje vključuje tudi pravila, specifična za subjekte v sestavi, ki so stalne poslovne enote ali pretočni subjekti. V teh primerih so potrebna posebna pravila, da bi se izognili dvojnemu štetju ali neupoštevanju dohodka, ki ga je mogoče pripisati tem subjektom. Ta posebna pravila bodo omejila tudi možnosti izogibanja davkom. Poglavje IV Izračun prilagojenih zajetih davkov V poglavju IV so opredeljeni zajeti davki in opisana pravila za izračun prilagojenih zajetih davkov subjekta v sestavi za poslovno leto. Glavno načelo pri dodeljevanju zajetih davkov je, da se jih dodeli jurisdikciji, v kateri je bil ustvarjen dobiček, ki je osnova za te davke. Za zagotovitev tega načela direktiva določa tudi posebna pravila v zvezi s čezmejnimi davki ali tokovi dohodkov v primeru stalne poslovne enote, transparentnega subjekta, nadzorovane tuje družbe, hibridnega subjekta ali davkov na dividende. Poglavje V Izračun dejanske davčne stopnje in povrhnjega davka Poglavje V vsebuje pravila za izračun dejanske davčne stopnje mednarodne skupine podjetij v določeni jurisdikciji za poslovno leto. Dejanska stopnja se izračuna tako, da se prilagojeni zajeti davki skupine delijo s prilagojenim dohodkom skupine v specifični jurisdikciji za poslovno leto. Direktiva v skladu z globalnim sporazumom določa minimalno dejansko davčno stopnjo za namene vzorčnih pravil GloBE v višini 15 %. Poglavje V obravnava tudi izračun in dodelitev povrhnjega davka. Prvič, odstotek povrhnjega davka se za določeno jurisdikcijo izračuna kot razlika med minimalno dejansko davčno stopnjo v višini 15 % in dejansko davčno stopnjo jurisdikcije. Ta odstotek povrhnjega davka se nato pomnoži z dohodkom za namene globalne protierozije davčne osnove te jurisdikcije za zadevno leto. Od tega zneska se pri izračunu povrhnjega davka jurisdikcije odšteje tudi morebitna vsebinska izključitev dohodkov. Direktiva v skladu z vzorčnima praviloma GloBE določa vsebinsko izključitev dohodkov na podlagi stroškov za plače in opredmetenih sredstev. Vložniški subjekt mednarodne skupine podjetij se lahko odloči, da za določeno jurisdikcijo ne bo uporabil vsebinske izključitve dohodkov. Nazadnje, povrhnji davek za vsak subjekt v sestavi v določeni jurisdikciji se izračuna tako, da se povrhnji davek jurisdikcije porazdeli med subjekte v sestavi v tej jurisdikciji na podlagi dohodka za namene globalne protierozije davčne osnove vsakega subjekta v sestavi v tej jurisdikciji. Direktiva določa, da je treba v primeru, ko je treba zaradi prilagoditve zajetih davkov ali kvalificiranih dohodkov ali izgube v prejšnjem poslovnem letu pobrati dodatni povrhnji davek, tak povrhnji davek obravnavati kot dodatni povrhnji davek za poslovne leto, ki se pregleduje. Za zmanjšanje regulativnega bremena v primerih z majhnim tveganjem se izključitev uporablja za minimalne zneske dobička: izključitev dohodkov po načelu de minimis. To velja, kadar je dobiček subjektov v sestavi mednarodne skupine podjetij v določeni jurisdikciji nižji od 1 milijona EUR, prihodki pa so nižji od 10 milijonov EUR. V takih okoliščinah in pod pogojem, da se sprejme opcija o uporabi izključitve dohodkov po načelu de minimis, se šteje, da je za namene globalne protierozije davčne osnove povrhnji davek subjektov v sestavi v tej jurisdikciji enak nič. Poglavje VI Posebna pravila za združitve in prevzeme To poglavje vsebuje posebna pravila za združitve, prevzeme, skupne podvige in mednarodne skupine z več matičnimi podjetji. Določa uporabo konsolidiranega praga prihodkov za člane skupine v primeru združitve ali razdružitve. Kadar mednarodna skupina podjetij pridobi ali proda subjekt v sestavi v okviru področja uporabe pravil, bi bilo treba tak subjekt v sestavi med letom obravnavati kot del obeh skupin z nekaterimi prilagoditvami vrednosti atributov, ki se uporabljajo za izvrševanje vzorčnih pravil GloBE (zajeti davki, upravičene plače, upravičena opredmetena sredstva, odložene terjatve za davek GloBE). Poglavje vsebuje pravila za prepoznavanje dobička ali izgube in knjigovodske vrednosti pri prenosu sredstev in obveznosti, vključno z reorganizacijami. Navedena je posebna določba za vključitev skupnih podvigov, ki sicer ne bi bili vključeni v opredelitev mednarodne skupine podjetij za namene globalne protierozije davčne osnove. Nazadnje, za mednarodne skupine z več matičnimi podjetji velja posebno pravilo, in sicer se subjekti skupine obravnavajo kot del ene mednarodne skupine podjetij. Poglavje VII Režimi davčne nevtralnosti in distribucijski režimi

Poglavje VII vsebuje pravila v zvezi z režimi davčne nevtralnosti in sistemi davčne distribucije. Da bi se izognili nepredvidenim rezultatom, kot je nesorazmerna povrhnja obveznost za davek na podlagi pravila o prenizko obdavčenih plačilih v mednarodni skupini podjetij, direktiva določa posebna pravila za izračun dohodkov krovnega matičnega subjekta, kadar je tak subjekt pretočen ali zanj velja režim odbitnih dividend. V zvezi z investicijskimi subjekti obstajajo posebna pravila za določitev dejanske davčne stopnje, povrhnjega davka, opcija, da se jih obravnava kot davčno transparentne subjekte in opcija o uporabi metode obdavčljive distribucije. Kar zadeva sisteme davčne distribucije, direktiva določa, da se na podlagi letne opcije vložniškega subjekta glede subjektov v sestavi, za katere velja upravičeni sistem davčne distribucije, davek na predpostavljeno distribucijo vključi v izračun prilagojenih zajetih davkov zadevnih subjektov v sestavi. To pomeni, da je treba za vsako poslovno leto, za katero je bila opcija sprejeta, voditi račun za ponovni zajem davka na predpostavljeno distribucijo. Če v obdobju štirih let za tako predpostavljeno distribucijo davek po minimalni stopnji ni bil plačan in subjekt v sestavi ni utrpel dovoljene izgube, je treba plačati povrhnji davek, za katerega je osnova neporavnani saldo na računu za ponovni zajem za zadevno leto. Poglavje VIII Upravne določbe Poglavje VIII vsebuje upravne določbe, vključno z obveznostmi glede vložitve. Direktiva zavezuje subjekt v sestavi mednarodne skupine podjetij, ki se nahaja v državi članici, da vloži informativno napoved za odmero povrhnjega davka, razen če napoved vloži mednarodna skupina podjetij v drugi jurisdikciji, s katero ima država članica sklenjen sporazum o izmenjavi informacij. Zahtevano napoved lahko vloži bodisi subjekt v sestavi bodisi to v njegovem imenu stori drug imenovani lokalni subjekt, ki se nahaja v državi članici. Če subjektu v sestavi ni treba vložiti napovedi, mora ne glede na to obvestiti svojo davčno upravo o identiteti in lokaciji subjekta v sestavi, ki vloži napoved za mednarodno skupino podjetij. Napovedi je treba vložiti v 15 mesecih po koncu poslovnega leta, na katero se nanašajo. Direktiva določa tudi kazni v primerih, ko mednarodna skupina podjetij ne izpolni obveznosti iz direktive. Poglavje IX Prehodna pravila Poglavje IX vsebuje prehodna pravila. Ta pravila opisujejo, kako določiti nekatere vidike vzorčnih pravil GloBE, ko jih mora skupina prvič uporabiti [da bi se zmanjšalo regulativno breme]. V tem poglavju so zajeta tudi prehodna pravila za vsebinsko izključitev dohodkov; parametri za izvzetje dohodkov, ustvarjenih doma, iz pravila o vključitvi dohodkov in pravila o prenizko obdavčenih plačilih pri velikih domačih skupinah oziroma mednarodnih skupinah podjetij v njihovi začetni fazi dejavnosti; prehodna razbremenitev pri obveznostih glede vložitve in portfeljskih deležih. Poglavje X Posebna uporaba pravila o vključitvi dohodkov pri velikih domačih skupinah To poglavje razširja uporabo pravila o vključitvi dohodkov na izključno domače skupine, ki se nahajajo v državi članici, če dosegajo prag v višini 750 milijonov EUR. Namen tega posebnega vidika pravil EU je preprečiti kakršno koli tveganje diskriminacije v državi članici pri subjektu, ki pripada skupini s čezmejnimi dejavnostmi, v primerjavi s skupino, ki opravlja izključno domače dejavnosti. Te velike domače skupine bodo izračunale svojo dejansko davčno stopnjo in bodo po potrebi zavezane plačilu morebitnega povrhnjega davka v skladu s pravilom o vključitvi dohodkov. Da bi se ohranila enaka obravnava mednarodnih skupin podjetij, ki so v prvih fazah svojih mednarodnih dejavnosti, to poglavje velikim domačim skupinam zagotavlja tudi petletno prehodno obdobje, v katerem bodo njihove nizko obdavčene domače dejavnosti izključene iz uporabe pravil. Poglavje XI Končne določbe Člani vključujočega okvira naj bi do konca leta 2022 uvedli vzorčni pravili, ki vključujeta sporazum o globalni minimalni davčni stopnji za mednarodne skupine podjetij v Uniji. Od vključujočega okvira OECD se pričakuje, da bodo sodelujoče članice tega okvira nato pravočasno izvedle medsebojni strokovni pregled pravil o prenosu v nacionalno zakonodajo, da se ugotovi, ali bo ta nacionalna pravila mogoče obravnavati kot kvalificirana, in sicer, ali so v skladu s črko in duhom vzorčnih pravil. Poleg tega bo vključujoči okvir OECD v ločenem postopku določil pogoje, pod katerimi bo režim ZDA za dohodek od globalno nizko obdavčenih neopredmetenih sredstev soobstajal s praviloma GloBE, da se zagotovijo enaki konkurenčni pogoji. To je v skladu s pričakovano zahtevo ZDA, da se njihov pravni okvir, ki je trenutno v postopku revizije, obravnava kot enakovreden vsebini globalnega sporazuma in zlasti primarnemu pravilu, tj. „pravilu o vključitvi dohodkov“. Direktiva določa pogoje, ki bodo Komisiji omogočili oceno enakovrednosti sistemov tretjih držav in vključitev jurisdikcij, ki izpolnjujejo ustrezne pogoje, na seznam, priložen Direktivi. Komisiji bo dodeljena tudi naloga spreminjanja priloženega seznama na podlagi naknadne ocene, ki se bo izvedla, ko bo jurisdikcija tretje države spremenila svoj pravni okvir. Prilogo bo treba spremeniti v skladu s pravili o delegiranih aktih.

To poglavje se nanaša tudi na začetek uporabe pravil direktive, ki je določen za 1. januar 2023, z izjemo pravila o prenizko obdavčenih plačilih, in sicer bo uporaba tega pravila odložena do 1. januarja 2024. Slika 1: diagram izvajanja pravil v EU



2021/0433 (CNS) Predlog DIREKTIVA SVETA o zagotavljanju globalne minimalne davčne stopnje za mednarodne skupine v Uniji SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 115 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, v skladu s posebnim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Unija je v zadnjih letih sprejela prelomne ukrepe za okrepitev boja proti agresivnemu davčnemu načrtovanju na notranjem trgu. V direktivah proti izogibanju davkom so določena pravila proti eroziji davčnih osnov na notranjem trgu in preusmerjanju dobička z notranjega trga. S temi pravili so bila v pravo Unije preoblikovana priporočila Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (v nadaljnjem besedilu: OECD) v okviru pobude proti eroziji davčne osnove in preusmerjanju dobička, da bi se zagotovila obdavčitev dobička mednarodnih podjetij tam, kjer se izvajajo gospodarske dejavnosti, ki ustvarjajo dobiček, in kjer se ustvarja vrednost.

(2)OECD je v okviru stalnih prizadevanj za odpravo davčnih praks mednarodnih podjetij, ki tem podjetjem omogočajo preusmerjanje dobičkov v jurisdikcije, kjer zanje velja zelo nizka ali ničelna obdavčitev, nadalje razvila sklop mednarodnih davčnih pravil, da bi zagotovila, da mednarodna podjetja plačajo pravičen delež davka ne glede na to, kje poslujejo. Cilj te obsežne reforme je z uvedbo globalne minimalne davčne stopnje zmanjšati konkurenco glede davčnih stopenj pri dohodkih od pravnih oseb. Z odpravo znatnega dela prednosti preusmerjanja dobička v jurisdikcije brez obdavčitve ali z zelo nizko obdavčitvijo bo reforma globalnega minimalnega davka izenačila konkurenčne pogoje za podjetja po vsem svetu in jurisdikcijam omogočila, da bolje zaščitijo svoje davčne osnove. (3)Ta politični cilj je bil prenesen v vzorčni pravili o globalni protieroziji davčne osnove (v nadaljnjem besedilu: vzorčni pravili GloBE), ki ju je 14. decembra 2021 odobril vključujoči okvir OECD/G20 za preprečevanje erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička, h kateremu so se zavezale države članice. Svet je v svojih sklepih z dne 7. decembra 2021 ponovno poudaril, da odločno podpira reformo globalnega minimalnega davka, in se zavezal k hitremu izvajanju sporazuma, ki bo temeljilo na zakonodaji Unije. V zvezi s tem je ključnega pomena, da države članice učinkovito izvajajo svojo zavezo o doseganju globalne minimalne davčne stopnje. (4)V Uniji tesno povezanih gospodarstev je nujno, da se reforma globalnega minimalnega davka izvaja na dovolj dosleden in usklajen način. Glede na obseg, podrobnosti in tehnične podrobnosti teh novih mednarodnih davčnih pravil bi samo skupni okvir Unije lahko preprečil razdrobljenost notranjega trga pri njihovem izvajanju. Poleg tega bi skupni okvir, zasnovan tako, da bi bil združljiv s temeljnimi svoboščinami, zagotovljenimi s Pogodbo, davčnim zavezancem zagotovil pravno varnost pri izvajanju pravil. (5)Določiti je treba pravila za vzpostavitev učinkovitega in skladnega okvira, ki se bo na ravni Unije uporabljal za globalno minimalno davčno stopnjo. Okvir vzpostavlja sistem dveh medsebojno povezanih pravil, ki se skupaj imenujeta pravili GloBE, na podlagi katerih bi bilo treba pobrati dodatni znesek iz naslova davka, imenovanega povrhnji davek, vsakič, ko je dejanska davčna stopnja mednarodnega podjetja v dani jurisdikciji nižja od 15 %. V takem primeru se jurisdikcija šteje za nizko obdavčeno. Ti dve pravili se imenujeta pravilo o vključitvi dohodkov in pravilo o prenizko obdavčenih plačilih. V skladu s tem sistemom mora matični subjekt mednarodnega podjetja, ki se nahaja v državi članici, uporabiti pravilo o vključitvi dohodkov za svoj delež povrhnjega davka, ki se nanaša na kateri koli subjekt skupine, ki je nizko obdavčen, ne glede na to, ali se ta nahaja v Uniji ali zunaj nje. Pravilo o prenizko obdavčenih plačilih bi moralo delovati kot varovalni mehanizem za pravilo o vključitvi dohodkov, in sicer tako, da se kakršni koli preostali znesek iz naslova povrhnjega davka prerazporedi v primerih, ko matični subjekti z uporabo pravila o vključitvi dohodkov niso mogli pobrati celotnega zneska povrhnjega davka v zvezi z nizko obdavčenimi subjekti. (6)Vzorčni pravili GloBE, o katerih so se dogovorile države članice, je treba izvajati tako, da bodo čim bližje globalnemu sporazumu. Ta direktiva natančno sledi vsebini in strukturi vzorčnih pravil GloBE. Za zagotovitev združljivosti s primarnim pravom Unije in, natančneje, s svobodo ustanavljanja bi se morala pravila iz te direktive uporabljati za subjekte, ki so rezidenti v določeni državi članici, in nerezidenčne subjekte matičnega subjekta, ki se nahajajo v tej državi članici. Ta direktiva bi se morala uporabljati tudi za zelo velike izključno domače skupine. Na ta način bi bil pravni okvir zasnovan tako, da bi preprečil kakršno koli tveganje diskriminacije čezmejnih primerov v primerjavi z domačimi. Za vse subjekte, vključno z matičnim subjektom, ki uporablja pravilo o vključitvi dohodkov, ki se nahajajo v državi članici z nizko obdavčitvijo, bi se uporabljal povrhnji davek. Prav tako bi se povrhnji davek uporabljal za subjekte v sestavi istega matičnega subjekta, ki se nahajajo v drugi državi članici z nizko obdavčitvijo. (7)Čeprav je treba zagotoviti odvračanje od praks izogibanja davkom, bi bilo treba preprečiti škodljive učinke za manjša mednarodna podjetja na notranjem trgu. V ta namen bi se morala ta direktiva uporabljati samo za subjekte, ki se nahajajo v Uniji in so člani mednarodnih skupin podjetij ali velikih domačih skupin, ki dosegajo letni prag konsolidiranih prihodkov v višini najmanj 750 000 000 EUR. Ta prag bi bil skladen s pragom obstoječih mednarodnih davčnih pravil, kot so pravila za poročanje po državah. Subjekti, ki spadajo na področje uporabe te direktive, so navedeni kot subjekti v sestavi. Nekatere subjekte bi bilo treba zaradi njihovega posebnega namena in statusa izključiti s področja uporabe. Izključeni bi bili tisti subjekti, ki niso pridobitni in opravljajo dejavnosti v splošnem interesu in za katere iz teh razlogov ni verjetno, da bi bili obdavčeni v državi članici, v kateri se nahajajo. Za zaščito teh posebnih interesov je treba s področja uporabe te direktive izključiti vladne subjekte, mednarodne organizacije, neprofitne organizacije in pokojninske sklade. Tudi investicijski skladi in nosilci nepremičninskih investicij bi morali biti izključeni s področja uporabe, kadar so na vrhu lastniške verige, saj je za te tako imenovane pretočne subjekte ustvarjeni dohodek obdavčen na ravni lastnikov. (8)V središču sistema je krovni matični subjekt mednarodne skupine podjetij ali velike domače skupine, ki ima v neposredni ali posredni lasti nadzorujoči delež v vseh drugih subjektih v sestavi mednarodne skupine podjetij ali velike domače skupine. Ker se od krovnega matičnega subjekta običajno zahteva, da konsolidira finančne račune vseh subjektov mednarodne skupine podjetij ali velike domače skupine, ali, v nasprotnem primeru, bi se to od njega zahtevalo v skladu s sprejemljivim standardom finančnega računovodenja, ima krovni matični subjekt ključne informacije in bi bil najprimernejši za zagotovitev, da je stopnja obdavčitve po jurisdikcijah za skupino skladna z dogovorjeno minimalno stopnjo. Kadar se krovni matični subjekt nahaja v Uniji, bi moral zato v skladu s to direktivo prevzeti primarno obveznost, da pravilo o vključitvi dohodkov uporabi za svoj dodeljivi delež povrhnjega davka, ki se nanaša na vse nizko obdavčene subjekte v sestavi mednarodne skupine podjetij, ne glede na to, ali se nahajajo v Uniji ali zunaj nje. Krovni matični subjekt na vrhu velike domače skupine bi uporabljal pravilo o vključitvi dohodkov za celotni znesek povrhnjega davka v zvezi z nizko obdavčenimi subjekti v sestavi. (9)V nekaterih okoliščinah bi se morala ta obveznost prenesti nižje na druge subjekte v sestavi mednarodne skupine podjetij, ki se nahaja v Uniji. Prvič, kadar se krovni matični subjekt nahaja v jurisdikciji tretje države, ki ni uvedla vzorčnih pravil GloBE ali enakovrednih pravil in zato nima kvalificiranega pravila o vključitvi dohodkov, bi morali biti vmesni matični subjekti, ki so v lastniški verigi pod krovnim matičnim subjektom in se nahajajo v Uniji, v skladu z direktivo obvezani, da uporabijo pravilo o vključitvi dohodkov do višine njihovega dodeljivega deleža povrhnjega davka, razen če ima vmesni matični subjekt, od katerega se zahteva, da uporabi pravilo o vključitvi dohodkov, nadzorujoči delež v drugem vmesnem matičnem subjektu; v tem primeru bi moral pravilo o vključitvi dohodkov uporabiti slednji. (10)Drugič, ne glede na to, ali se krovni matični subjekt nahaja v jurisdikciji, ki ima kvalificirano pravilo o vključitvi dohodkov ali ne, bi morali biti matični subjekti v delni lasti, ki se nahajajo v Uniji in so v več kot 20-odstotni lasti imetnikov deležev zunaj mednarodne skupine podjetij, v skladu s to direktivo obvezani, da uporabijo pravilo o vključitvi dohodkov do višine svojega dodeljivega deleža povrhnjega davka. Vendar pa taki matični subjekti v delni lasti ne bi smeli uporabljati pravila o vključitvi dohodkov, če so v celoti v lasti drugega matičnega subjekta v delni lasti, ki mora uporabljati pravilo o vključitvi dohodkov. Tretjič, kadar se krovni matični subjekt nahaja v jurisdikciji brez kvalificiranega pravila o vključitvi dohodkov, bi morali subjekti v sestavi mednarodne skupine podjetij uporabljati pravilo o prenizko obdavčenih plačilih za kakršen koli preostali znesek povrhnjega davka, ki ni bil zajet s pravilom o vključitvi dohodkov, sorazmerno s formulo za dodelitev, ki temelji na številu zaposlenih in opredmetenih sredstvih. Četrtič, če se krovni matični subjekt nahaja v jurisdikciji tretje države s kvalificiranim pravilom o vključitvi dohodkov, bi morali subjekti v sestavi mednarodne skupine podjetij uporabljati pravilo o prenizko obdavčenih plačilih za subjekte v sestavi, ki se nahajajo v tej jurisdikciji tretje države, če je obdavčitev v tej jurisdikciji tretje države nizka, kar izhaja iz dejanske davčne stopnje vseh subjektov v sestavi v tej jurisdikciji, vključno s krovnim matičnim subjektom. (11)V skladu s političnimi cilji reforme globalnega minimalnega davka, ki se nanašajo na pošteno konkurenco jurisdikcij na področju obdavčitve, bi morala biti dejanska davčna stopnja izračunana na ravni jurisdikcije. Za namene izračuna dejanske davčne stopnje bi morala ta direktiva določati skupen sklop posebnih pravil za izračun davčne osnove, t. i. kvalificiranega dohodka ali izgube, in za plačane davke, tj. zajete davke. Izhodišče so finančni računi, uporabljeni za konsolidacijo, ki so nato predmet vrste prilagoditev, vključno s prilagajanjem časovnih razlik, da bi se izognili kakršnemu koli izkrivljanju med jurisdikcijami. Poleg tega se lahko kvalificirani dohodek ali izguba in zajeti davki nekaterih subjektov dodelijo drugim zadevnim subjektom v mednarodni skupini podjetij, da se zagotovi nevtralnost pri davčni obravnavi kvalificiranega dohodka ali izgube, ki je lahko predmet zajetih davkov v več jurisdikcijah, bodisi zaradi narave subjektov (pretočni subjekti, hibridni subjekti ali stalne poslovne enote) bodisi zaradi posebne davčne obravnave dohodka (plačilo dividend ali davčni režim nadzorovane tuje družbe). (12)Dejansko davčno stopnjo mednarodne skupine podjetij v vsaki jurisdikciji, v kateri ta opravlja dejavnosti, ali velike domače skupine bi bilo treba primerjati z dogovorjeno minimalno davčno stopnjo v višini 15 %, da se ugotovi, ali je mednarodna skupina podjetij ali velika domača skupina dolžna plačati povrhnji davek in bi zato morala uporabljati pravilo o vključitvi dohodkov ali pravilo o prenizko obdavčenih plačilih. Minimalna davčna stopnja v višini 15 %, dogovorjena znotraj vključujočega okvira OECD/G20 za preprečevanje erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička, odraža ravnovesje med stopnjami davka od dohodkov pravnih oseb po vsem svetu. V primerih, ko je dejanska davčna stopnja mednarodne skupine podjetij nižja od minimalne davčne stopnje v dani jurisdikciji, bi bilo treba povrhnji davek dodeliti subjektom v mednarodni skupini podjetij, ki so dolžni plačati davek v skladu z uporabo pravila o vključitvi dohodkov in pravila o prenizko obdavčenih plačilih, da se zagotovi skladnost z globalno dogovorjeno minimalno dejansko stopnjo v višini 15 %. V primerih, ko je dejanska davčna stopnja velike domače skupine nižja od minimalne davčne stopnje, bi moral krovni matični subjekt na vrhu velike domače skupine uporabljati pravilo o vključitvi dohodkov v zvezi z njegovimi nizko obdavčenimi subjekti v sestavi, s čimer bi se zagotovilo, da je taka skupina dolžna plačati davek po dejanski minimalni stopnji v višini 15 %. (13)Da bi se državam članicam omogočilo, da izkoristijo prihodke iz naslova povrhnjega davka, pobranega od njihovih nizko obdavčenih subjektov v sestavi, ki se nahajajo na njihovem ozemlju, bi morale imeti države članice možnost, da se odločijo za uporabo domačega sistema povrhnjega davka. Subjekti v sestavi mednarodne skupine podjetij, ki se nahajajo v državi članici, ki se je odločila, da bo v svojem domačem davčnem sistemu izvajala pravila, enakovredna pravilu o vključitvi dohodkov in pravilu o prenizko obdavčenih plačilih, bi morali tej državi članici plačati povrhnji davek. Čeprav so države članice lahko nekoliko prožne pri tehnični izvedbi domačega sistema povrhnjega davka, bi moral tak sistem zagotoviti minimalno dejansko obdavčitev kvalificiranega dohodka ali izgube subjektov v sestavi na enak ali enakovreden način kot pravilo o vključitvi dohodkov in pravilo o prenizko obdavčenih plačilih iz te direktive. (14)Za zagotovitev sorazmernega pristopa bi bilo treba pri tem upoštevati nekatere posebne okoliščine, v katerih se zmanjšajo tveganja erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička. Zato bi morala direktiva vključevati vsebinsko izvzetje na podlagi stroškov, povezanih z zaposlenimi, in vrednosti opredmetenih sredstev v dani jurisdikciji. To bi do določene mere omogočilo obravnavo primerov, ko mednarodna skupina podjetij ali velika domača skupina opravlja gospodarske dejavnosti, za katere je potrebna fizična prisotnost v jurisdikciji z nizko obdavčitvijo, saj v takem primeru ni verjetno, da bi se prakse erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička razvijale. Razmisliti bi bilo treba tudi o posebnem primeru mednarodnih skupin podjetij, ki so v prvih fazah svoje mednarodne dejavnosti, da ne bi odvračali od razvoja čezmejnih dejavnosti mednarodnih skupin podjetij, ki imajo koristi od nizke obdavčitve v svoji domači jurisdikciji, kjer večinoma poslujejo. Zato bi bilo treba nizko obdavčene domače dejavnosti takih skupin izključiti iz uporabe pravil za prehodno obdobje petih let pod pogojem, da mednarodna skupina podjetij nima subjektov v sestavi v več kot šestih drugih jurisdikcijah. Da bi zagotovili enako obravnavo velikih domačih skupin, bi bilo treba za prehodno obdobje petih let izključiti tudi dohodek iz dejavnosti takih skupin. (15)Za sektor ladijskega prevoza se zaradi njegove zelo spremenljive narave in dolgega gospodarskega cikla te industrije običajno uporabljajo alternativni ali dopolnilni davčni režimi v državah članicah. Da bi se preprečilo spodkopavanje te politične utemeljitve in da bi se državam članicam omogočilo, da še naprej uporabljajo posebno davčno obravnavo za sektor ladijskega prevoza v skladu z mednarodno prakso in pravili o državni pomoči, bi bilo treba prihodke od ladijskega prevoza izključiti iz tega sistema. (16)Za ravnovesje med cilji reforme globalnega minimalnega davka in upravnim bremenom za davčne uprave in davčne zavezance bi morala ta direktiva zagotoviti izključitev po načelu de minimis za mednarodne skupine podjetij ali velike domače skupine, katerih povprečni prihodek je nižji od 10 000 000 EUR in katerih povprečni kvalificirani dohodek ali izguba v jurisdikciji znaša manj kot 1 000 000 EUR. Take mednarodne skupine podjetij ali velike domače skupine ne bi smele plačevati povrhnjega davka, čeprav je njihova dejanska davčna stopnja nižja od minimalne davčne stopnje v tej jurisdikciji. (17)Uporaba pravil iz te direktive za mednarodne skupine podjetij in velike domače skupine, ki se prvič uvrstijo na njeno področje uporabe, bi lahko povzročila izkrivljanja, ki bi bila posledica obstoja davčnih atributov, vključno z izgubami iz prejšnjih poslovnih let, ali časovnih razlik, ter zahteva prehodna pravila za odpravo takih izkrivljanj. Da se omogoči nemoten prehod na novi davčni sistem, bi bilo treba znižanje stopenj za plače in izvzetij za opredmetena sredstva postopoma uvajati v obdobju desetih let. (18)Za učinkovito uporabo sistema je bistveno, da se postopki usklajujejo na ravni skupine. Treba bo upravljati sistem, ki bo zagotavljal neoviran pretok informacij znotraj mednarodne skupine podjetij in do davčnih uprav, v katerih se nahajajo subjekti v sestavi. Za vložitev informativne napovedi bi moral biti v prvi vrsti odgovoren sam subjekt v sestavi. Vendar bi se moral ta subjekt taki odgovornosti odpovedati, če je mednarodna skupina podjetij za vložitev informativne napovedi in njeno posredovanje imenovala drug subjekt . Lahko gre za lokalni subjekt ali subjekt iz druge jurisdikcije, ki ima z državo članico subjekta v sestavi sklenjen sporazum med pristojnimi organi. Komisija bi morala v prvih dvanajstih mesecih po začetku njene uporabe to direktivo pregledati v skladu z dogovorom, doseženim znotraj vključujočega okvira, o zahtevah glede vložitve v skladu z izvedbenim okvirom GloBE. Ob upoštevanju prilagoditev zaradi združljivosti, ki jih zahteva ta sistem, bi bilo treba skupinam, ki se prvič uvrstijo na področje uporabe te direktive, odobriti 18-mesečno obdobje za izpolnitev zahtev glede informacij. (19)Glede na koristi, ki jih prinaša preglednost na področju davkov, je spodbudno, da bo davčnim organom v vseh sodelujočih jurisdikcijah predložena znatna količina informacij. Mednarodne skupine podjetij, ki spadajo na področje uporabe te direktive, bi morale zagotoviti celovite in podrobne informacije o svojem dobičku in dejanski davčni stopnji v vsaki jurisdikciji, kjer imajo subjekte v sestavi. Tako obsežno poročanje bi predvidoma povečalo preglednost. (20)Učinkovitost in pravičnost reforme globalnega minimalnega davka sta močno odvisni od njenega izvajanja po vsem svetu. Zato bo ključnega pomena, da vsi glavni trgovinski partnerji Unije uporabljajo bodisi kvalificirano pravilo o vključitvi dohodkov bodisi enakovreden sklop pravil o minimalni obdavčitvi. V zvezi s tem ter v podporo pravni varnosti in učinkovitosti pravil o globalnem minimalnem davku je pomembno še natančneje opredeliti pogoje, pod katerimi se lahko pravilom, ki se izvajajo v jurisdikciji tretje države, ki ne bo prenesla pravil globalnega sporazuma, prizna enakovrednost s kvalificiranim pravilom o vključitvi dohodkov. V ta namen bi morala ta direktiva zagotoviti, da Komisija oceni merila glede enakovrednosti na podlagi nekaterih parametrov, skupaj s seznamom jurisdikcij tretjih držav, ki izpolnjujejo merila glede enakovrednosti. Ta seznam bi se lahko spremenil z delegiranim aktom po kateri koli naknadni oceni pravnega okvira, ki ga jurisdikcija tretje države izvaja v svojem domačem pravu. (21)Za spremembo nekaterih nebistvenih elementov te direktive bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) sprejema akte. Predvideni cilj tega je, da se po oceni Komisije omogočijo spremembe Priloge, v kateri so navedene jurisdikcije z domačim pravnim okvirom, ki se lahko šteje za enakovrednega kvalificiranemu pravilu o vključitvi dohodkov.

(22)Pravila za uporabo pravila o prenizko obdavčenih plačilih bi se morala uporabljati od 1. januarja 2024, da bi lahko jurisdikcije tretjih držav uporabile pravilo o vključitvi dohodkov v prvi fazi izvajanja vzorčnih pravil GloBE. (23)Cilj te direktive, tj. vzpostavitev skupnega okvira za globalno minimalno davčno stopnjo v Uniji na podlagi skupnega pristopa iz vzorčnih pravil GloBE, ne more biti zadovoljivo dosežen, če vsaka država članica ukrepa sama zase. Neodvisno ukrepanje držav članic bi lahko še poglobilo razdrobljenost notranjega trga. Ker je ključnega pomena, da se sprejmejo rešitve, ki delujejo za notranji trg kot celoto, se ta cilj zaradi obsega reforme globalnega minimalnega davka lažje doseže na ravni Unije. Unija lahko zato sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. (24)V skladu s členom 42(1) Uredbe (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta je bilo opravljeno posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov. Za obdelavo osebnih podatkov v okviru te direktive se uporabljata pravica do varstva osebnih podatkov v skladu s členom 8 Listine EU o temeljnih pravicah ter Uredba 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta – SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO: POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE Člen 1

Predmet urejanja Ta direktiva določa skupne ukrepe za minimalno dejansko obdavčitev mednarodnih skupin podjetij v obliki: (a)pravila o vključitvi dohodkov, v skladu s katerim matični subjekt mednarodne skupine podjetij ali velika domača skupina izračuna in pobere svoj dodeljivi delež povrhnjega davka v zvezi z nizko obdavčenimi subjekti v sestavi; ter (b)pravila o prenizko obdavčenih plačilih, v skladu s katerim subjekt v sestavi mednarodne skupine podjetij pobere dodeljivi delež povrhnjega davka, ki ga izračuna krovni matični subjekt skupine in ki ni bil obračunan v okviru pravila o vključitvi dohodkov v zvezi z nizko obdavčenimi subjekti v sestavi skupine. Člen 2

Področje uporabe 1.Ta direktiva se uporablja za subjekte v sestavi, ki se nahajajo v Uniji in so člani mednarodne skupine podjetij ali velike domače skupine, katere letni prihodek glede na njene konsolidirane računovodske izkaze v vsaj dveh od zadnjih štirih zaporednih poslovnih let znaša 750 000 000 EUR ali več. 2.Če je eno ali več od štirih poslovnih let iz odstavka 1 daljše ali krajše od 12 mesecev, se letni prihodki iz navedenega odstavka sorazmerno prilagodijo za vsako od teh poslovnih let. 3.Ta direktiva se ne uporablja za naslednje subjekte (v nadaljnjem besedilu: izključeni subjekti), razen če je vložniški subjekt v sestavi uporabil opcijo, da takšnih subjektov ne bo obravnaval kot izključenih v skladu s členom 43(1): (a)vladni subjekt, mednarodno organizacijo, neprofitno organizacijo, pokojninski sklad, investicijski subjekt, ki je krovni matični subjekt, in nosilca nepremičninske investicije, ki je krovni matični subjekt; ali (b)subjekt, ki je v najmanj 95-odstotni lasti enega ali več subjektov iz točke (a), neposredno ali prek več takih subjektov, razen subjektov, ki opravljajo pokojninske storitve, in ki: (i)posluje izključno ali skoraj izključno za namene posesti ali investiranja sredstev v korist subjekta ali subjektov iz točke (a); ali (ii)izvaja izključno dejavnosti, ki so pomožne tistim, ki jih opravljajo subjekt ali subjekti iz točke (a); ali (c)subjekt, ki je v najmanj 85-odstotni lasti enega ali več subjektov iz točke (a), neposredno ali prek enega ali več takih subjektov pod pogojem, da skoraj ves njegov dohodek izhaja iz dividend ali dobičkov ali izgub iz lastniškega kapitala, ki so izključeni iz izračuna kvalificiranega dohodka v skladu s členom 15(2), točka (b). Člen 3

Opredelitev pojmov

V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1)„subjekt“ pomeni katerokoli pravno osebo ali pravno ureditev, ki pripravlja ločene finančne račune; (2)„subjekt v sestavi“ pomeni subjekt ali stalno poslovno enoto, ki je del mednarodne skupine podjetij ali velike domače skupine; (3)„skupina“ pomeni: (a)zbirko subjektov, ki so povezani prek lastništva ali nadzora, kot je opredeljeno v sprejemljivem računovodskem okviru, v skladu s katerim krovni matični subjekt pripravi konsolidirane računovodske izkaze, vključno s katerim koli subjektom, ki je bil morda izključen iz konsolidiranih računovodskih izkazov krovnega matičnega subjekta izključno zaradi svoje majhnosti, majhnega pomena ali na podlagi dejstva, da je na prodaj; ter (b)subjekt, ki ima eno ali več stalnih poslovnih enot, če ni del druge skupine, kot je opredeljena v točki (a); (4)„mednarodna skupina podjetij“ pomeni katero koli skupino, ki vključuje vsaj en subjekt ali stalno poslovno enoto, ki se ne nahaja v jurisdikciji krovnega matičnega subjekta; (5)„velika domača skupina“ pomeni katero koli skupino, vsi subjekti katere se nahajajo v isti državi članici; (6)„konsolidirani računovodski izkazi“ pomeni (a)računovodske izkaze, ki jih v skladu s sprejemljivim standardom finančnega računovodenja pripravi subjekt, v katerih so sredstva, obveznosti, dohodki, odhodki in denarni tokovi tega subjekta in vseh subjektov, ki jih obvladuje, predstavljeni kot sredstva, obveznosti, dohodki, odhodki in denarni tokovi istega gospodarskega subjekta; (b)za skupine, kot so opredeljene v točki 3(b), računovodske izkaze, ki jih glavni subjekt pripravi v skladu s sprejemljivim standardom finančnega računovodenja; (c)računovodske izkaze, ki jih krovni matični subjekt ne pripravi v skladu s sprejemljivim standardom finančnega računovodenja in so bili naknadno prilagojeni, da se prepreči kakršno koli pomembno izkrivljanje konkurence; ali (d)če krovni matični subjekt ne pripravi računovodskih izkazov, kot je opisano v točkah (a), (b) ali (c), računovodske izkaze, ki bi bili pripravljeni, če bi se od krovnega matičnega subjekta zahtevalo, da takšne računovodske izkaze pripravi v skladu: (i)s sprejemljivim standardom finančnega računovodenja ali (ii)z drugim standardom finančnega računovodenja in pod pogojem, da so bili taki računovodski izkazi prilagojeni, da se prepreči kakršno koli pomembno izkrivljanje konkurence; (7)„poslovno leto“ pomeni obračunsko obdobje, v zvezi s katerim: (a)krovni matični subjekt mednarodne skupine podjetij ali velike domače skupine pripravi svoje konsolidirane računovodske izkaze ali, če krovni matični subjekt ne pripravi konsolidiranih računovodskih izkazov, koledarsko leto; ter (b)se izračunata dejanska davčna stopnja in povrhnji davek; (8)„vložniški subjekt v sestavi“ pomeni subjekt, ki vloži informativno napoved za odmero povrhnjega davka v skladu s členom 42 te direktive; (9)„pretočni subjekt“ pomeni subjekt, ki se šteje za fiskalno transparentni subjekt glede na svoje dohodke, odhodke, dobiček ali izgubo v jurisdikciji, v kateri je bil ustanovljen, in ki ni davčni rezident in ni zavezan plačilu zajetega davka na svoj dohodek ali dobiček v drugi jurisdikciji;

za namene te opredelitve fiskalno transparentni subjekt pomeni subjekt, katerega dohodke, odhodke, dobiček ali izgubo zakonodaja jurisdikcije obravnava na enak način, kot če bi jih neposredno ustvaril ali imel lastnik tega subjekta; (10)„stalna poslovna enota“ pomeni: (a)poslovno enoto ali predpostavljeno poslovno enoto, ki se nahaja v jurisdikciji, kjer se obravnava kot stalna poslovna enota v skladu z veljavnim davčnim sporazumom, pod pogojem, da taka jurisdikcija obdavči dohodek, ki ga je tej enoti mogoče pripisati v skladu z določbo, podobno členu 7 Vzorčne konvencije OECD o davku na dohodek in kapital; (b)če ni veljavnega davčnega sporazuma, poslovno enoto ali predpostavljeno poslovno enoto, ki se nahaja v jurisdikciji, ki obdavči dohodek, ki ga je taki enoti mogoče pripisati, na neto osnovi na podoben način, kot obdavči svoje lastne davčne rezidente; (c)če jurisdikcija nima sistema obdavčitve dohodkov pravnih oseb, poslovno enoto ali predpostavljeno poslovno enoto, ki se nahaja v njej, ki bi se obravnavala kot stalna poslovna enota v skladu z Vzorčno konvencijo OECD o davku na dohodek in kapital, pod pogojem, da bi imela taka jurisdikcija pravico obdavčiti dohodek, ki bi ga bilo tej poslovni enoti mogoče pripisati v skladu s členom 7 navedene konvencije; ali (d)drugo poslovno enoto ali predpostavljeno poslovno enoto, prek katere se izvajajo dejavnosti zunaj jurisdikcije, v kateri se nahaja glavni subjekt, če je v tej jurisdikciji dohodek, ki ga je mogoče pripisati takim dejavnostim, izvzet; (11)„krovni matični subjekt“ pomeni: (a)subjekt, ki ima neposredno ali posredno v lasti nadzorujoči delež v katerem koli drugem subjektu in ki ni neposredno ali posredno v lasti drugega subjekta, ki bi imel v njem nadzorujoči delež; ali (b)glavni subjekt; (12)„minimalna davčna stopnja“ pomeni petnajst odstotkov (15 %); (13)„povrhnji davek“ pomeni dodatni davek, izračunan za jurisdikcijo ali subjekt v sestavi v skladu s členom 26; (14)„davčni režim nadzorovane tuje družbe“ pomeni sklop davčnih pravil, v skladu s katerimi je neposredni ali posredni delničar tujega subjekta zavezan plačilu davka na svoj delež dela ali celotnega dohodka, ki ga ta tuji subjekt ustvari, ne glede na to, ali se ta dohodek razdeli delničarju; (15)„kvalificirano pravilo o vključitvi dohodkov“ pomeni sklop pravil, ki se izvajajo v domačem pravu jurisdikcije, in: (a)je enakovredno pravilom iz te direktive, v skladu s katerimi matični subjekt mednarodne skupine podjetij izračuna in pobere svoj dodeljivi delež povrhnjega davka v zvezi z nizko obdavčenimi subjekti v sestavi skupine; (b)se izvaja in upravlja na način, ki je skladen s pravili iz te direktive in jurisdikciji ne omogoča, da bi zagotavljala kakršne koli ugodnosti, povezane s temi pravili; (16)„nizko obdavčeni subjekt v sestavi“ pomeni: (a)subjekt v sestavi mednarodne skupine podjetij, ki se nahaja v jurisdikciji z nizko obdavčitvijo; ali (b)subjekt v sestavi brez države, katerega dejanska davčna stopnja v poslovnem letu je nižja od minimalne dejanske davčne stopnje; (17)„vmesni matični subjekt“ pomeni subjekt v sestavi, ki ima neposredno ali posredno v lasti lastniški delež v drugem subjektu v sestavi v isti mednarodni skupini podjetij in se ne šteje za krovni matični subjekt, matično podjetje v delni lasti, stalno poslovno enoto ali investicijski subjekt; (18)„nadzorujoči delež“ pomeni lastniški delež v subjektu, pri katerem mora ali bi moral imetnik deleža konsolidirati sredstva, obveznosti, dohodke, odhodke in denarne tokove subjekta po posameznih postavkah v skladu s sprejemljivim standardom finančnega računovodenja;

šteje se, da ima glavni subjekt nadzorujoče deleže v svojih stalnih poslovnih enotah; (19)„matični subjekt v delni lasti“ pomeni subjekt v sestavi, ki ima neposredno ali posredno v lasti lastniški delež v drugem subjektu v sestavi iste mednarodne skupine podjetij, več kot 20 % njegovega lastniškega deleža pri njegovem dobičku pa je v neposredni ali posredni posesti oseb, ki niso subjekti v sestavi mednarodne skupine podjetij, in ki se ne šteje za končni matični subjekt, stalno poslovno enoto ali investicijski subjekt; (20)„lastniški delež“ pomeni kakršno koli pravico do dobička, kapitala ali rezerv subjekta ali stalne poslovne enote; (21)„matični subjekt“ pomeni krovni matični subjekt, ki ni izključeni subjekt, vmesni matični subjekt ali matični subjekt v delni lasti; (22)„sprejemljivi standard finančnega računovodenja“ pomeni mednarodne standarde računovodskega poročanja (MSRP in MSRP, kot jih je sprejela EU v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002) in splošno sprejeta računovodska načela Avstralije, Brazilije, Kanade, držav članic Evropske unije, držav članic Evropskega gospodarskega prostora, Hongkonga (Kitajska), Japonske, Mehike, Nove Zelandije, Ljudske republike Kitajske, Republike Indije, Republike Koreje, Rusije, Singapurja, Švice, Združenega kraljestva in Združenih držav Amerike; (23)„kvalificirani domači povrhnji davek“ pomeni povrhnji davek, ki se uporablja v domačem pravu jurisdikcije, in: (a)opredeljuje določitev presežnega dobička subjektov v sestavi, ki se nahajajo v tej jurisdikciji, v skladu s pravili iz te direktive in uporabo minimalne davčne stopnje pri presežnem dobičku za to jurisdikcijo in subjekte v sestavi v skladu s pravili iz te direktive ter (b)se izvaja in upravlja na način, ki je skladen s pravili iz te direktive in jurisdikciji ne omogoča, da bi zagotavljala kakršne koli ugodnosti, povezane s temi pravili; (24)„investicijski subjekt“ pomeni: (a)investicijski sklad ali nosilec nepremičninske investicije; (b)subjekt, ki je neposredno ali posredno v vsaj 95-odstotni lasti subjekta iz točke (a) ali je v lasti prek enega ali več takih subjektov in ki posluje izključno ali skoraj izključno zaradi posedovanja ali vlaganja sredstev v korist teh subjektov: (c)subjekt, ki je v najmanj 85-odstotni lasti subjekta iz točke (a), pod pogojem, da skoraj ves njegov dohodek izhaja iz dividend ali dobičkov ali izgub iz lastniškega kapitala, ki so za namene te direktive izključeni iz izračuna kvalificiranega dohodka; (25)„investicijski sklad“ pomeni subjekt ali dogovor, ki izpolnjuje naslednje pogoje: (a)namenjen je združevanju finančnih ali nefinančnih sredstev mnogih večinoma nepovezanih vlagateljev; (b)vlaga v skladu z opredeljeno naložbeno politiko; (c)vlagateljem omogoča, da zmanjšajo stroške transakcij, raziskav in analiz ali skupaj porazdelijo tveganje; (d)prvenstveno je namenjen ustvarjanju investicijskega dohodka ali dobička ali zaščiti pred določenim ali splošnim dogodkom ali rezultatom; (e)njegovi vlagatelji imajo pravico do donosov iz sredstev sklada ali dohodka, ustvarjenega iz teh sredstev, na podlagi njihovega prispevka; (f)zanj ali njegovo upravljanje velja regulativni režim za investicijske sklade v jurisdikciji, v kateri je ustanovljen ali se upravlja; ter (g)v imenu vlagateljev ga upravljajo strokovnjaki za upravljanje investicijskih skladov;

(26)„nosilec nepremičninske investicije“ pomeni subjekt v širši lasti, ki ima v posesti pretežno nepremičnine, ki so bodisi v njegovih rokah bodisi v rokah njegovih imetnikov deležev, in za katerega velja enotna davčna stopnja z največ enoletnim odlogom; (27)„pokojninski sklad“ pomeni: (a)subjekt, ki je ustanovljen in posluje v jurisdikciji izključno ali skoraj izključno za upravljanje ali zagotavljanje pokojnin ter dodatnih ali povezanih ugodnosti posameznikom in ki: (i)je reguliran v tej jurisdikciji ali (ii)je v posesti fiduciarne ureditve ali ustanovitelja sklada in ki zagotavlja te prejemke v skladu z nacionalno zakonodajo; (b)subjekt za pokojninske storitve; (28)„subjekt za pokojninske storitve“ pomeni subjekt, ki je ustanovljen in posluje izključno ali skoraj izključno za vlaganje sredstev v korist subjektov iz odstavka 27 ali za opravljanje reguliranih dejavnosti, ki so pomožne dejavnostim iz odstavka 27, če je subjekt za pokojninske storitve del iste skupine kot subjekti, ki opravljajo te dejavnosti; (29)„jurisdikcija z nizko obdavčitvijo“ pomeni državo članico ali jurisdikcijo tretje države, v kateri ima mednarodna skupina podjetij v danem poslovnem letu dejansko davčno stopnjo, ki je nižja od minimalne davčne stopnje; (30)„kvalificirani dohodek ali izguba“ pomeni finančni računovodski dohodek ali izgubo subjekta v sestavi, prilagojen v skladu s pravili iz poglavja III ter poglavij VI in VII te direktive; (31)„nekvalificirani vračljivi imputacijski davek“ pomeni kakršni koli davek, z izjemo kvalificiranega imputacijskega davka, kateremu je zavezan ali ga plača subjekt, ki: (a)se lahko vrne dejanskemu lastniku dividende, ki jo je razdelil tak subjekt v sestavi, v kolikor se nanaša na to dividendo, ali ki ga dejanski lastnik lahko odbije od davčne obveznosti, ki ni davčna obveznost, ki bi se nanašala na tako dividendo; ali (b)se lahko vrne družbi razdeljevalki ob distribuciji dividende delničarju. Za namene te opredelitve kvalificirani imputacijski davek pomeni zajeti davek, h kateremu je zavezan ali ga plača subjekt v sestavi ali stalna poslovna enota, ki se lahko vrne ali kot dobropis prizna prejemniku dividende, ki jo razdeli subjekt v sestavi ali glavni subjekt, pod pogojem, da se vračilo izplača ali zagotovi dobropis: (a)s strani jurisdikcije, ki ni jurisdikcija, ki je naložila zajete davke; (b)pravni osebi, ki je dejanski lastnik dividende, obdavčene po nominalni stopnji, ki je enaka ali višja od minimalne davčne stopnje za dividende, prejete v skladu z domačo zakonodajo jurisdikcije, ki je subjektu v sestavi naložila zajete davke; (c)posamezniku, ki je dejanski lastnik dividende in davčni rezident v jurisdikciji, ki je subjektu v sestavi naložila zajete davke, in ki je zavezan plačilu davka po nominalni stopnji, ki je enaka ali višja od standardne davčne stopnje, ki se uporablja za običajne dohodke; ali (d)vladnemu subjektu, mednarodni organizaciji, neprofitni organizaciji, pokojninskemu skladu, investicijskemu subjektu, ki ni del mednarodne skupine podjetij, ali zavarovalnici za življenjsko zavarovanje, v kolikor se dividenda prejme v zvezi z dejavnostmi pokojninskega sklada, ki je obdavčen na enak način kot pokojninski sklad; (32)„kvalificirani vračljivi davčni dobropis“ pomeni: (a)vračljivi davčni dobropis, zasnovan tako, da se kot gotovinsko plačilo ali denarni ustreznik izplača subjektu v sestavi v štirih letih od datuma, ko je subjekt v sestavi upravičen do prejetja vračljivega davčnega dobropisa v skladu z zakonodajo jurisdikcije, ki dobropis odobri; ali (b)če je davčni dobropis delno vračljiv, del vračljivega davčnega dobropisa, ki se kot gotovinsko plačilo ali denarni ustreznik plača subjektu v sestavi v štirih letih od datuma, ko je subjekt v sestavi upravičen do prejetja delno vračljivega davčnega dobropisa;

(33)„glavni subjekt“ pomeni subjekt, ki v svoje računovodske izkaze vključi finančni računovodski neto dohodek ali izgubo stalne poslovne enote; (34)„davčno transparentni subjekt“ pomeni: (a)pretočni subjekt, ki se šteje za fiskalno transparentnega v jurisdikciji, v kateri se nahaja njegov lastnik; (b)subjekt, ki na podlagi kraja z njegovim sedežem uprave, kraja ustanovitve ali podobnih meril ni davčni rezident in ni zavezan plačilu zajetega davka ali kvalificiranega domačega povrhnjega davka v zvezi z njegovimi dohodki, odhodki, dobičkom ali izgubo, če: (i)se njegovi lastniki nahajajo v jurisdikciji, ki subjekt obravnava kot fiskalno transparenten; (ii)nima poslovne enote v jurisdikciji, v kateri je bil ustanovljen; ter (iii)prihodkov, odhodkov, dobička ali izgube ni mogoče pripisati stalni poslovni enoti; (35)„subjekt v sestavi, ki je lastnik“ pomeni subjekt v sestavi, ki ima neposredno ali posredno v lasti lastniški delež v drugem subjektu v sestavi iste mednarodne skupine podjetij; (36)„upravičeni sistem davčne distribucije“ pomeni sistem obdavčitve dohodkov pravnih oseb, ki: (a)naloži davek od dohodkov pravnih oseb na dobiček le, če se ta dobiček razdeli delničarjem ali se šteje, da je razdeljen med delničarje, ali če ima družba določene neposlovne odhodke; (b)naloži davek po stopnji, ki je enaka ali višja od minimalne davčne stopnje; ter (c)je bil v veljavi 1. julija 2021 ali pred tem datumom; (37)„kvalificirano pravilo o prenizko obdavčenem plačilu“ pomeni sklop pravil, ki se izvajajo v domačem pravu jurisdikcije in ki: (a)so enakovredna pravilom iz te direktive, v skladu s katerimi jurisdikcija pobere svoj dodeljivi delež povrhnjega davka mednarodne skupine podjetij, ki ni bil obračunan v skladu s pravilom o vključitvi dohodkov, v zvezi z nizko obdavčenimi subjekti v sestavi take skupine; (b)se izvaja in upravlja na način, ki je skladen s pravili iz te direktive in jurisdikciji ne omogoča, da bi zagotavljala kakršne koli ugodnosti, povezane s temi pravili; (38)„imenovani vložniški subjekt“ pomeni subjekt v sestavi, ki ni krovni matični subjekt in ga je mednarodna skupina podjetij imenovala za izpolnjevanje obveznosti glede vložitve iz člena 42 v imenu mednarodne skupine podjetij. Člen 4

Lokacija subjekta v sestavi 1.Za subjekt v sestavi, ki ni pretočni subjekt, se šteje, da se nahaja v jurisdikciji, v kateri se šteje za rezidenta za davčne namene na podlagi njegovega sedeža uprave, kraja ustanovitve ali podobnih meril. Kadar lokacije subjekta v sestavi, ki ni pretočni subjekt, ni mogoče določiti na podlagi prvega pododstavka, se šteje, da se nahaja v jurisdikciji, v kateri je bil ustanovljen. 2.Pretočni subjekt se šteje za subjekt brez države, razen če je krovni matični subjekt mednarodne skupine podjetij ali če mora uporabiti pravilo o vključitvi dohodkov v skladu s členi 5, 6 in 7; v tem primeru se šteje, da se pretočni subjekt nahaja v jurisdikciji, v kateri je bil ustanovljen.

3.Za stalno poslovno enoto, kot je opredeljena v členu 3, točka (10)(a), se šteje, da se nahaja v jurisdikciji, v kateri se obravnava kot stalna poslovna enota, in je zavezana plačilu davka v skladu z veljavnim davčnim sporazumom. Za stalno poslovno enoto, kot je opredeljena v členu 3, točka (10)(b), se šteje, da se nahaja v jurisdikciji, v kateri je njen dohodek obdavčen na podlagi njene poslovne prisotnosti. Za stalno poslovno enoto, kot je opredeljena v členu 3, točka (10)(c), se šteje, da se nahaja v jurisdikciji, v kateri se nahaja. Za stalno poslovno enoto, kot je opredeljena v členu 3, točka (10)(d), se šteje, da je brez države. 4.Kadar se za subjekt v sestavi lahko šteje, da se nahaja v dveh jurisdikcijah, in imata ti jurisdikciji sklenjen veljavni davčni sporazum, se šteje, da se subjekt v sestavi nahaja v jurisdikciji, v kateri se šteje za rezidenta za davčne namene v skladu s tem davčnim sporazumom. Kadar veljavni davčni sporazum zahteva, da pristojni organi dosežejo medsebojni sporazum o predpostavljenem rezidentstvu za davčne namene subjekta v sestavi, in sporazum ni dosežen, se uporablja odstavek 5. Kadar v skladu z veljavnim davčnim sporazumom ni razbremenitve pri dvojni obdavčitvi, ker je subjekt v sestavi rezident za davčne namene v obeh jurisdikcijah, ki sta pogodbenici tega sporazuma, se uporablja odstavek 5. 5.Kadar se za subjekt v sestavi lahko šteje, da se nahaja v dveh jurisdikcijah, in ti jurisdikciji nimata sklenjenega veljavnega davčnega sporazuma, se šteje, da se subjekt v sestavi nahaja v jurisdikciji, ki je obračunala višji znesek zajetih davkov za poslovno leto. Pri izračunu zneska zajetih davkov iz prvega pododstavka se ne upošteva znesek davka, plačanega v skladu z davčnim režimom nadzorovane tuje družbe. Če je znesek zajetih davkov, ki jih je treba plačati v obeh jurisdikcijah, enak ali nič, se šteje, da se subjekt v sestavi nahaja v jurisdikciji, v kateri ima višji znesek vsebinske izključitve dohodkov, izračunan na osnovi subjekta v skladu s členom 27. Če je znesek vsebinske izključitve dohodkov v obeh jurisdikcijah enak ali nič, se šteje, da je subjekt v sestavi brez države, razen če je krovni matični subjekt; v tem primeru se šteje, da se nahaja v jurisdikciji, v kateri je bil ustanovljen. 6.Kadar se zaradi uporabe odstavkov 4 in 5 šteje, da se matični subjekt nahaja v jurisdikciji, v kateri zanj ne velja kvalificirano pravilo o vključitvi dohodkov, se šteje, da zanj velja kvalificirano pravilo o vključitvi dohodkov druge jurisdikcije, razen če veljavni davčni sporazum prepoveduje uporabo takega pravila. 7.Če subjekt v sestavi v poslovnem letu spremeni svojo lokacijo, se šteje, da se nahaja v jurisdikciji, v kateri se je v skladu s tem členom na začetku tega poslovnega leta štelo, da se nahaja. POGLAVJE II

PRAVILO O VKLJUČITVI DOHODKOV IN PRAVILO O PRENIZKO OBDAVČENIH PLAČILIH Člen 5

Krovni matični subjekt v Uniji 1.Države članice zagotovijo, da se za krovni matični subjekt, ki se nahaja v državi članici, uporablja povrhnji davek (v nadaljnjem besedilu: povrhnji davek na podlagi pravila o vključitvi dohodkov) v zvezi z njegovimi nizko obdavčenimi subjekti v sestavi, ki se v določenem poslovnem letu bodisi nahajajo v drugi državi članici ali v jurisdikciji tretje države. 2.Države članice zagotovijo, da se za krovni matični subjekt, ki se nahaja v državi članici, če je ta krovni matični subjekt nizko obdavčeni subjekt v sestavi, uporablja povrhnji davek na podlagi pravila o vključitvi dohodkov, ki se uporablja tudi za njegove nizko obdavčene subjekte v sestavi, ki se v določenem poslovnem letu nahajajo v isti državi članici. Člen 6

Vmesni matični subjekt v Uniji 1.Države članice zagotovijo, da se za vmesni matični subjekt, ki se nahaja v državi članici in je v posesti krovnega matičnega subjekta, ki se nahaja v jurisdikciji tretje države, uporablja povrhnji davek na podlagi pravila o vključitvi dohodkov v zvezi z njegovimi nizko obdavčenimi subjekti v sestavi, ki se v določenem poslovnem letu bodisi nahajajo v drugi državi članici bodisi v jurisdikciji tretje države.

2.Države članice zagotovijo, da se za vmesni matični subjekt, ki se nahaja v državi članici in je v posesti krovnega matičnega subjekta, ki se nahaja v jurisdikciji tretje države, če je ta vmesni matični subjekt nizko obdavčeni subjekt v sestavi, uporablja povrhnji davek na podlagi pravila o vključitvi dohodkov, ki se uporablja tudi za njegove nizko obdavčene subjekte v sestavi, ki se v določenem poslovnem letu nahajajo v isti državi članici. 3.Odstavek 1 in 2 se ne uporabljata: (a)če za krovni matični subjekt velja kvalificirano pravilo o vključitvi dohodkov za določeno poslovno leto v jurisdikciji, v kateri se nahaja; ali (b)če ima drug vmesni matični subjekt, ki se nahaja v državi članici ali jurisdikciji tretje države, v kateri zanj velja kvalificirano pravilo o vključitvi dohodkov za določeno poslovno leto, neposredno ali posredno v lasti nadzorujoči delež v vmesnem matičnem subjektu. Člen 7

Matični subjekt v delni lasti v Uniji 1.Države članice zagotovijo, da se za matični subjekt v delni lasti, ki se nahaja v državi članici, v določenem poslovnem letu uporablja povrhnji davek na podlagi pravila o vključitvi dohodkov v zvezi z njegovimi nizko obdavčenimi subjekti v sestavi. 2.Države članice zagotovijo, da se za matični subjekt v delni lasti, ki se nahaja v državi članici, če je ta matični subjekt v delni lasti nizko obdavčeni subjekt v sestavi, uporablja povrhnji davek na podlagi pravila o vključitvi dohodkov, ki se uporablja tudi za njegove nizko obdavčene subjekte v sestavi, ki se v določenem poslovnem letu nahajajo v isti državi članici. 3.Odstavka 1 in 2 se ne uporabljata, če so lastniški deleži matičnega subjekta v delni lasti v celoti, neposredno ali posredno v posesti drugega matičnega subjekta v delni lasti, ki se nahaja bodisi v državi članici bodisi v jurisdikciji tretje države in za katerega v določenem poslovnem letu velja kvalificirano pravilo o vključitvi dohodkov. Člen 8

Dodelitev povrhnjega davka na podlagi pravila o vključitvi dohodkov 1.Povrhnji davek na podlagi pravila o vključitvi dohodkov, ki ga mora matični subjekt plačati v zvezi z nizko obdavčenim subjektom v sestavi v skladu s členi 5, 6 in 7, je enak povrhnjemu davku nizko obdavčenega subjekta v sestavi, kot se izračuna v skladu s členom 26, pomnoženemu z dodeljivim deležem matičnega subjekta pri takem povrhnjem davku v določenem poslovnem letu. 2.Dodeljivi delež matičnega subjekta pri povrhnjem davku v zvezi z nizko obdavčenim subjektom v sestavi je sorazmeren deležu matičnega subjekta pri dohodkih nizko obdavčenega subjekta v sestavi. 3.Poleg zneska, dodeljenega matičnemu subjektu v skladu z odstavkom 1, povrhnji davek na podlagi pravila o vključitvi dohodkov, ki ga mora matični subjekt plačati v skladu s členi 5(2), 6(2) in 7(2), vključuje celotni znesek povrhnjega davka, izračunanega za ta matični subjekt v skladu s členom 26. Člen 9

Mehanizem za izravnavo pravila o vključitvi dohodkov 1.Če ima vmesni matični subjekt, ki se nahaja v državi članici, lastniški delež v nizko obdavčenem subjektu v sestavi prek drugega vmesnega matičnega subjekta, ki se nahaja v državi članici ali v jurisdikciji tretje države, v kateri zanj velja kvalificirano pravilo o vključitvi dohodkov za določeno poslovno leto, se povrhnji davek, ki ga je treba plačati v skladu s členom 6(1), zmanjša za znesek, ki je enak delu dodeljivega deleža vmesnega matičnega subjekta pri povrhnjem davku, ki ga mora plačati drugi vmesni matični subjekt. 2.Če ima matični subjekt, ki se nahaja v državi članici, lastniški delež v nizko obdavčenem subjektu v sestavi prek matičnega subjekta v delni lasti, ki se nahaja v državi članici ali v jurisdikciji tretje države, v kateri zanj velja kvalificirano pravilo o vključitvi dohodkov za določeno poslovno leto, se povrhnji davek, ki ga je treba plačati v skladu s členom 5(1), členom 6(1) ali členom 7(1), zmanjša za znesek, ki je enak delu dodeljivega deleža matičnega subjekta pri povrhnjem davku, ki ga mora plačati matični subjekt v delni lasti. Člen 10

Opcija o uporabi kvalificiranega domačega povrhnjega davka 1.Države članice se lahko odločijo za uporabo kvalificiranega domačega povrhnjega davka. Če se država članica, v kateri se nahajajo subjekti v sestavi mednarodne skupine podjetij, odloči za uporabo kvalificiranega domačega povrhnjega davka, se v tej državi članici za določeno poslovno leto ta domači povrhnji davek uporablja za vse nizko obdavčene subjekte v sestavi mednarodne skupine podjetij. 2.Če se matični subjekt mednarodne skupine podjetij nahaja v državi članici in se za nizko obdavčene subjekte v sestavi, ki so neposredno ali posredno v njegovi posesti in se nahajajo v drugi državi članici ali v jurisdikciji tretje države, uporablja kvalificirani domači povrhnji davek za določeno poslovno leto v tej jurisdikciji, se znesek kakršnega koli povrhnjega davka, izračunanega v skladu s členom 26, ki ga mora v skladu s členi 5, 6 in 7 plačati matični subjekt, zmanjša, vse do vrednosti nič, za znesek povrhnjega davka, ki ga morajo plačati ti subjekti v sestavi. 3.Če znesek kvalificiranega domačega povrhnjega davka, ki se v določenem poslovnem letu upošteva pri izračunu povrhnjega davka jurisdikcije v skladu s členom 26, ni bil v celoti plačan v treh naslednjih poslovnih letih, se znesek domačega povrhnjega davka, ki ni bil plačan, prišteje povrhnjemu davku jurisdikcije, izračunanemu v skladu s členom 26(3).

4.Države članice, ki izberejo opcijo za uporabo domačega povrhnjega davka, o tem uradno obvestijo Komisijo v štirih mesecih po sprejetju svojih nacionalnih zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev s to direktivo. Člen 11

Uporaba pravila o prenizko obdavčenih plačilih v mednarodni skupini podjetij Če se krovni matični subjekt mednarodne skupine podjetij nahaja v jurisdikciji tretje države, ki ne uporablja kvalificiranega pravila o vključitvi dohodkov, države članice zagotovijo, da se za njegove subjekte v sestavi, ki se nahajajo v Uniji, v državi članici, v kateri se nahajajo, za določeno poslovno leto uporablja povrhnji davek (v nadaljnjem besedilu: povrhnji davek na podlagi pravila o prenizko obdavčenih plačilih) za znesek, dodeljen tej državi članici v skladu s členom 13. Za subjekte v sestavi, ki so investicijski subjekti in pokojninski skladi, se povrhnji davek na podlagi pravila o prenizko obdavčenih plačilih ne uporablja. Člen 12

Uporaba pravila o prenizko obdavčenih plačilih v jurisdikciji krovnega matičnega subjekta Če se krovni matični subjekt mednarodne skupine podjetij nahaja v jurisdikciji z nizko obdavčitvijo, države članice zagotovijo, da se za njegove subjekte v sestavi, ki se nahajajo v državi članici, uporablja povrhnji davek na podlagi pravila o prenizko obdavčenih plačilih za poslovno leto in za znesek, dodeljen tej državi članici v skladu s členom 13 v zvezi z nizko obdavčenimi subjekti v sestavi, ki se nahajajo v jurisdikciji krovnega matičnega subjekta, ne glede na to, ali ta jurisdikcija uporablja kvalificirano pravilo o vključitvi dohodkov. Za subjekte v sestavi, ki so investicijski subjekti in pokojninski skladi, se povrhnji davek na podlagi pravila o prenizko obdavčenih plačilih ne uporablja. Člen 13

Izračun in dodelitev zneska povrhnjega davka na podlagi pravila o prenizko obdavčenih plačilih 1.Znesek povrhnjega davka na podlagi pravila o prenizko obdavčenih plačilih, dodeljen državi članici, se izračuna tako, da se celotni povrhnji davek na podlagi pravila o prenizko obdavčenih plačilih, kakor je bil določen v skladu z odstavkom 2, pomnoži z odstotkom, ki se pripiše državi članici na podlagi pravila o prenizko obdavčenih plačilih, kot je bil določen v skladu z odstavkom 5. 2.Celotni povrhnji davek na podlagi pravila o prenizko obdavčenih plačilih za poslovno leto je vsota povrhnjih davkov vseh nizko obdavčenih subjektov v sestavi mednarodne skupine podjetij za to poslovno leto, kot je določeno v skladu s členom 26, ob upoštevanju prilagoditev iz odstavkov 3 in 4. 3.Povrhnji davek nizko obdavčenega subjekta v sestavi, odmerjen na podlagi pravila o prenizko obdavčenih plačilih, je enak vrednosti nič, če je v določenem poslovnem letu tak nizko obdavčeni subjekt v sestavi v celoti neposredno v posesti krovnega matičnega subjekta ali je v njegovi lasti posredno prek enega ali več matičnih subjektov, ki se nahajajo: (a)v državi članici ali (b)v jurisdikciji tretje države, v kateri je treba v zvezi z nizko obdavčenim subjektom v sestavi za določeno poslovno leto uporabiti kvalificirano pravilo o vključitvi dohodkov. 4.Če se odstavek 3 ne uporablja, se povrhnji davek nizko obdavčenega subjekta v sestavi, odmerjen na podlagi pravila o prenizko obdavčenih plačilih, zmanjša za znesek povrhnjega davka, dodeljenega matičnemu subjektu, ki se nahaja v jurisdikciji tretje države, v kateri je treba v zvezi s subjektom v sestavi uporabljati kvalificirano pravilo o vključitvi dohodkov. 5.Odstotek, ki se pripiše državi članici na podlagi pravila o prenizko obdavčenih plačilih, se za vsako poslovno leto in za vsako mednarodno skupino podjetij izračuna po naslednji formuli: pri čemer: (a)je število zaposlenih v državi članici celotno število zaposlenih v vseh subjektih v sestavi mednarodne skupine podjetij, ki se nahajajo v tej državi članici; (b)je število zaposlenih v vseh jurisdikcijah s kvalificiranim pravilom o prenizko obdavčenih plačilih celotno število zaposlenih v vseh subjektih v sestavi mednarodne skupine podjetij, ki se nahajajo v jurisdikciji s kvalificiranim pravilom o prenizko obdavčenih plačilih, ki velja za določeno poslovno leto; (c)je skupna vrednost opredmetenih sredstev v državi članici vsota knjigovodskih vrednosti opredmetenih sredstev vseh subjektov v sestavi mednarodne skupine podjetij, ki se nahajajo v tej državi članici;

(d)je skupna vrednost opredmetenih sredstev v vseh jurisdikcijah s kvalificiranim pravilom o prenizko obdavčenih plačilih vsota knjigovodskih vrednosti opredmetenih sredstev vseh subjektov v sestavi mednarodne skupine podjetij, ki se nahajajo v jurisdikciji s kvalificiranim pravilom o prenizko obdavčenih plačilih, ki velja za določeno poslovno leto. 6.Število zaposlenih je število zaposlenih v ekvivalentu polnega delovnega časa v vseh subjektih v sestavi, ki se nahajajo v zadevni jurisdikciji, vključno z neodvisnimi izvajalci, če sodelujejo pri rednih poslovnih dejavnostih subjekta v sestavi. Opredmetena sredstva vključujejo opredmetena sredstva vseh subjektov v sestavi, ki se nahajajo v zadevni jurisdikciji, vendar ne vključujejo denarnih sredstev ali njihovih ustreznikov, neopredmetenih ali finančnih sredstev. 7.Stalni poslovni enoti se na njene ločene finančne račune v skladu s členom 17(1), prilagojene v skladu s členom 17(2), dodelijo zaposleni, katerih stroški za plače so vključeni, in opredmetena sredstva, ki so vključena. Število zaposlenih in knjigovodska vrednost opredmetenih sredstev, ki jih poseduje investicijski subjekt, se izključita iz elementov formule. Število zaposlenih in knjigovodska vrednost opredmetenih sredstev pretočnega subjekta se izključita iz elementov formule, razen če sta dodeljena stalni poslovni enoti ali, če stalne poslovne enote ni, subjektom v sestavi, ki se nahajajo v jurisdikciji, v kateri je bil pretočni subjekt ustanovljen. 8.Z odstopanjem od odstavka 5 se šteje, da je odstotek, ki se pripiše državi članici na podlagi pravila o prenizko obdavčenih plačilih v zvezi z mednarodno skupino podjetij, za določeno poslovno leto enak nič, če ta država članica od zadevnih subjektov v sestavi ni pobrala zneska povrhnjega davka na podlagi pravila o prenizko obdavčenih plačilih, ki je bil dodeljen v prejšnjem poslovnem letu. Število zaposlenih in knjigovodska vrednost opredmetenih sredstev subjektov v sestavi mednarodne skupine podjetij, ki se nahaja v državi članici z odstotkom na podlagi pravila o prenizko obdavčenih plačilih, ki je v določenem poslovnem letu enak nič, se izključita iz elementov formule za dodelitev celotnega povrhnjega davka na podlagi pravila o prenizko obdavčenih plačilih mednarodni skupini podjetij za to poslovno leto. POGLAVJE III

IZRAČUN KVALIFICIRANEGA DOHODKA ALI IZGUBE Člen 14

Določitev kvalificiranega dohodka ali izgube 1.Kvalificirani dohodek ali izguba vsakega subjekta v sestavi se izračunata s prilagoditvami iz členov 15, 16, 17 in 18, ki se izvedejo v zvezi s finančnim računovodskim neto dohodkom ali izgubo subjekta v sestavi za poslovno leto pred morebitnimi konsolidacijskimi prilagoditvami za transakcije znotraj skupine, kot je določeno v skladu z računovodskim standardom, ki se uporablja pri pripravi konsolidiranih računovodskih izkazov krovnega matičnega subjekta. 2.Če na podlagi računovodskega standarda, ki se uporablja pri pripravi konsolidiranih računovodskih izkazov krovnega matičnega subjekta, ni mogoče razumno določiti finančnega računovodskega neto dohodka ali izgube subjekta v sestavi, se lahko z odstopanjem od odstavka 1 finančni računovodski neto dohodek ali izguba subjekta v sestavi za poslovno leto določita z uporabo drugega sprejemljivega standarda finančnega računovodenja ali odobrenega standarda finančnega računovodenja, če: (a)se finančni računi subjekta v sestavi vodijo na podlagi tega drugega računovodskega standarda; (b)so informacije, ki jih vsebujejo finančni računi, zanesljive; ter (c)se dolgoročne razlike, ki presegajo 1 000 000 EUR in ki izhajajo iz uporabe določenega načela ali standarda za postavke dohodkov ali odhodkov ali transakcij, ki se razlikuje od finančnega standarda, uporabljenega pri pripravi konsolidiranih računovodskih izkazov krovnega matičnega subjekta, prilagodijo, da ustrezajo obravnavi, ki se za to postavko zahteva v skladu z računovodskim standardom, ki se uporablja pri pripravi konsolidiranih računovodskih izkazov. Odobreni standard finančnega računovodenja v zvezi s subjektom pomeni sklop splošno sprejemljivih računovodskih načel, ki jih dovoljuje pooblaščeni računovodski organ v jurisdikciji, v kateri se ta subjekt nahaja. V tem okviru pooblaščeni računovodski organ pomeni organ, ki ima v jurisdikciji pravna pooblastila, da predpiše, določi ali sprejme računovodske standarde za namene računovodskega poročanja. 3.Če krovni matični subjekt svojih konsolidiranih računovodskih izkazov ni pripravil v skladu s sprejemljivim standardom finančnega računovodenja iz člena 3, točka 6, se konsolidirani računovodski izkazi krovnega matičnega podjetja prilagodijo, da se prepreči kakršno koli pomembno izkrivljanje konkurence. Če krovni matični subjekt ne pripravi računovodskih izkazov, so konsolidirani računovodski izkazi krovnega matičnega subjekta tisti izkazi, ki bi bili pripravljeni, če bi se od krovnega matičnega subjekta zahtevalo, da take računovodske izkaze pripravi v skladu: (a)s sprejemljivim standardom finančnega računovodenja ali (b)z drugim standardom finančnega računovodenja in pod pogojem, da so taki konsolidirani računovodski izkazi prilagojeni, da se prepreči kakršno koli pomembno izkrivljanje konkurence.

Če uporaba posebnega načela ali postopka v skladu s sklopom splošno sprejetih računovodskih načel povzroči pomembno izkrivljanje konkurence, se računovodska obravnava katere koli postavke ali transakcije, za katero velja to načelo ali postopek, prilagodi tako, da ustreza obravnavi, ki se zahteva za postavko ali transakcijo v skladu z mednarodnimi standardi računovodskega poročanja. Pomembno izkrivljanje konkurence v zvezi z uporabo posebnega načela ali postopka v skladu s sklopom splošno sprejemljivih računovodskih načel pomeni uporabo, ki povzroči odklon za več kot 10 % prihodkov ali 75 000 000 EUR v primerjavi z zneskom, ki bi bil določen z uporabo ustreznega načela ali postopka. Člen 15

Prilagoditve za določitev kvalificiranega dohodka ali izgube 1.V tem členu se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (a)„odhodek čistega davka“ pomeni neto znesek naslednjih postavk: (i)zajetih davkov, vračunanih kot odhodek; (ii)odloženih terjatev za davek, ki se lahko pripišejo izgubi v poslovnem letu; (iii)kvalificiranih domačih povrhnjih davkov, vračunanih kot odhodek; (iv)davkov, ki nastanejo v skladu s pravili iz te direktive; ter (v)nekvalificiranih vračljivih imputacijskih davkov, vračunanih kot odhodek; (b)„izključena dividenda“ pomeni dividendo ali drugo distribucijo, prejeto ali vračunano v zvezi z lastniškim deležem, z izjemo dividende ali druge distribucije, prejete ali vračunane v zvezi: (i)z lastniškim deležem v subjektu, ki je manjši od 10 % (v nadaljnjem besedilu: portfeljski delež), v zvezi s katerim je subjekt v sestavi upravičen do vseh ali skoraj vseh pravic do dobička, kapitala ali rezerv, ne glede na to, ali ima subjekt v sestavi pravno lastništvo takega portfelja, za manj kot eno leto na datum distribucije; ter (ii)z lastniškim deležem v investicijskem subjektu, ki je predmet opcije v skladu s členom 41; (c)„izključeni kapitalski dobiček ali izguba“ pomeni neto dobiček ali izgubo, ki sta vključena v finančni računovodski neto dohodek ali izgubo subjekta v sestavi, ki izhajata iz: (i)dobičkov in izgub, ki izhajajo iz sprememb poštene vrednosti lastniškega deleža, razen pri portfeljskem deležu; (ii)dobičkov ali izgub v zvezi z lastniškim deležem, ki je vključen v kapitalsko metodo računovodenja; ter (iii)dobičkov in izgub iz odprodaje lastniškega deleža, razen pri odprodaji portfeljskega deleža; (d)„vključeni dobiček ali izguba po metodi prevrednotenja“ pomeni dobiček ali izgubo, povečano ali zmanjšano za vse povezane zajete davke za poslovno leto, kar izhaja iz uporabe računovodske metode ali prakse, ki v zvezi z zemljišči, zgradbami in opremo: (i)redno prilagaja knjigovodsko vrednost takega premoženja njegovi pošteni vrednosti; (ii)evidentira spremembe v vrednosti drugega vseobsegajočega donosa ter

(iii)pozneje ne poroča o dobičkih ali izgubah, vračunanih v drug vseobsegajoči donos prek dobička in izgube; (e)„asimetrični dobiček ali izguba iz naslova tujih valut“ pomeni dobiček ali izgubo iz naslova tujih valut, ki: (i)sta vključena v izračun obdavčljivega dohodka ali izgube subjekta v sestavi in ju je mogoče pripisati nihanjem menjalnega tečaja med računovodsko funkcijsko valuto in davčno funkcijsko valuto subjekta v sestavi; (ii)sta vključena v izračun finančnega računovodskega neto dohodka ali izgube subjekta v sestavi in ju je mogoče pripisati nihanjem menjaln