POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU Letno poročilo Evropskemu parlamentu in Svetu o dejavnostih centralne enote Eurodac v letu 2012 /* COM/2013/0485 final */





POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU Letno poročilo Evropskemu parlamentu in Svetu o dejavnostih centralne enote Eurodac v letu 2012 1. Uvod 1.1. Področje uporabe Uredba Sveta (ES) št. 2725/2000 z dne 11. decembra 2000 o vzpostavitvi sistema „Eurodac“ za primerjavo prstnih odtisov zaradi učinkovite uporabe Dublinske konvencije (v nadaljnjem besedilu: Uredba Eurodac)[1] določa, da Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu predloži letno poročilo o dejavnostih centralne enote[2]. To deseto letno poročilo vsebuje podatke o upravljanju in izvajanju sistema leta 2012. Ocenjuje rezultate in stroškovno učinkovitost sistema Eurodac ter kakovost storitev njegove centralne enote. To je zadnje letno poročilo, ki ga bo predložila Komisija, saj bo naslednja letna poročila predstavila agencija eu-LISA (agencija za IT). 1.2. Spremembe pravne ureditve in politik Komisija je predložila nov predlog, s katerim bo organom kazenskega pregona omogočila dostop do sistema Eurodac in ki ga je predstavila 30. maja 2012[3]. Prvič je prenovitev Uredbe Eurodac, ki organom kazenskega pregona ni omogočala dostopa, sprejela leta 2008[4]. Spremenjeni predlogi so bili sprejeti leta 2009[5] in so organom kazenskega pregona omogočili dostop do sistema (ki je prenehal veljati z začetkom veljavnosti Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU)), in ponovno leta 2010[6], ko niso vključevali organov kazenskega pregona. Postalo je jasno, da bo dostop organov kazenskega pregona za Svet postal bistveni del skupnega evropskega azilnega sistema, zato je Komisija sprejela njegov predlog iz leta 2012. CENTRALNA ENOTA SISTEMA EURODAC[7] 1.3. Upravljanje sistema Člen 38 „uredbe o agenciji za IT“[8] določa, da bo nova agencija 1. decembra 2012 prevzela upravljanje sistema Eurodac. Vendar je za zagotovitev neprekinjenega zagotavljanja storitev, ki je predvideno v Uredbi, potrebno prehodno obdobje za dokončanje prenosa upravljanja sistema Eurodac iz sedežev v Bruslju (Belgija) in Luksemburgu na nove lokacije v Strasbourgu (Francija) in Sankt Johannu im Pongau (Avstrija). Zato se pričakuje, da bo upravljanje sistema Eurodac agencija prevzela leta 2013. Postopek prenosa leta 2013 vključuje usposabljanje zaposlenih v agenciji za IT, vzpostavitev povezave, s katero lahko agencija za IT iz Strasbourga upravlja obstoječo infrastrukturo IT sistema Eurodac, ki ima sedež v Luksemburgu, do namestitve dvojnika centralne enote v Strasbourgu in podporne centralne enote v Sankt Johannu im Pongau ter razgraditve infrastrukture IT stare centralne enote in podporne centralne enote v Luksemburgu. 1.4. Kakovost storitev in stroškovna učinkovitost Komisija si je nadvse prizadevala za zagotavljanje visoko kakovostnih storitev državam članicam, ki so končne uporabnice centralne enote Eurodac. Centralna enota Eurodac leta 2012 pri delovanju sistema ni evidentirala nobenih prekinitev. Skupaj je bila centralna enota Eurodac na voljo 99,98 % časa. Odhodki za vzdrževanje in delovanje centralne enote leta 2012 so znašali 421 201,75 EUR in pomenijo zmanjšanje odhodkov v primerjavi s prejšnjimi leti (1 040 703,82 EUR leta 2011, 2 115 056,51 EUR leta 2010 in 1 221 183,83 EUR leta 2009), zlasti zaradi posodobitve sistema Eurodac (Eurodac plus). Učinkovita raba obstoječih virov in infrastrukture, ki jih upravlja Komisija, kot je uporaba omrežja s-TESTA, je omogočila nekaj prihrankov[9]. Komisija je (prek programa ISA[10]) zagotovila tudi komunikacijske in varnostne storitve za izmenjavo podatkov med centralno enoto in nacionalnimi enotami. Te stroške, ki bi jih v skladu s členom 21(2) in (3) Uredbe Eurodac prvotno morala nositi vsaka država članica, je na koncu krila Komisija z uporabo skupnih razpoložljivih infrastruktur. V smislu stroškovne učinkovitosti sistem Eurodac državam članicam omogoča primerjavo med podatki, ki so jih prvotno poslale druge države članice, in podatki, ki jih same prvotno pošljejo, da se ugotovi, ali je prosilec že vložil prošnjo za azil (v drugi državi ali v lastni državi). To posledično pomeni velike prihranke za nacionalne proračune, saj državam članicam ni treba zagotoviti nacionalnega sistema za avtomatsko identifikacijo prstnih odtisov (AFIS) za primerjavo prstnih odtisov znotraj zadevne države. Leta 2012 je bilo 411 236 uspešnih vnosov podatkov v centralno enoto, odhodki za vzdrževanje in delovanje centralne enote leta 2012 pa so znašali 421 021,75 EUR, kar pomeni strošek v višini le 1,02 EUR na vnos podatkov. 1.5. Varovanje in varnost podatkov S členom 18(2) Uredbe Eurodac je vzpostavljena kategorija vnosov podatkov, ki na zahtevo osebe, katere podatki se hranijo v centralni podatkovni zbirki, omogoča tako imenovana „posebna iskanja“ („kategorija 9“), da bi se zaščitile pravice te osebe, na katero se podatki nanašajo, pri dostopu do njenih podatkov. Kot je bilo poudarjeno v prejšnjih letnih poročilih, je v prvih letih delovanja sistema Eurodac veliko število „posebnih iskanj“ povzročilo zaskrbljenost, da bi lahko državne uprave zlorabile namen te funkcije. Leta 2012 je bilo skupno izvedenih 111 takih iskanj, kar je 50,9-odstotno zmanjšanje v primerjavi z letom 2011 (226), vendar še vedno veliko več kot leta 2010, ko je bilo izvedenih 66 takih iskanj, ali leta 2009, ko je bilo izvedenih 42 takih iskanj. Leta 2012 je Francija izvedla 51 (46 %) posebnih iskanj. Leta 2011 pa je 79 % vseh posebnih iskanj izvedla Španija. Komisija je za boljše spremljanje tega pojava v svoj predlog za spremembo Uredbe Eurodac vključila zahtevo, da države članice pošljejo pristojnemu državnemu nadzornemu organu dvojnik zahteve za dostop do podatkov osebe, na katero se nanašajo podatki. 2. Podatki in ugotovitve Priloga k temu letnemu poročilu vsebuje razpredelnice z dejanskimi podatki, ki jih je centralna enota pridobila v obdobju od 1. januarja 2012 do 31. decembra 2012. Statistični podatki Eurodac temeljijo na podatkih o: 1) prstnih odtisih vseh posameznikov, starih 14 let ali več, ki so vložili prošnjo za azil v državah članicah („kategorija 1“); 2) prstnih odtisih posameznikov, ki so bili prijeti pri nezakonitem prehodu zunanje meje države članice („kategorija 2“), ali 3) osebah, za katere se je ugotovilo, da se nezakonito zadržujejo na ozemlju države članice (če so pristojni organi menili, da je treba preveriti to možnost pred obravnavo prošnje za azil) („kategorija 3“). Podatki sistema Eurodac o prošnjah za azil niso primerljivi s podatki Eurostata, utemeljenimi na mesečnih statističnih podatkih, ki jih zagotavljajo ministrstva za pravosodje in notranje zadeve. Za razlike je mnogo metodoloških razlogov. Podatki Eurostata zajemajo vse prosilce za azil, ne glede na njihovo starost. Poleg tega zbiranje njihovih podatkov vključuje razlikovanje med osebami, ki prošnjo za azil vložijo v referenčnem mesecu (zaradi česar so lahko vključene tudi večkratne prošnje), in osebami, ki prošnjo za azil vložijo prvič. 2.1. Uspešni vnosi podatkov „Uspešen vnos podatkov“ je vnos podatkov, ki ga je centralna enota pravilno obdelala, ne da bi ga zavrnila zaradi težav s potrditvijo podatkov, napakami v prstnih odtisih ali nezadostno kakovostjo[11]. Centralna enota je leta 2012 prejela skupaj 411 236 uspešnih vnosov podatkov, kar pomeni 0,26-odstotno zmanjšanje v primerjavi z letom 2011 (412 303 uspešni vnosi). Na prvi pogled to kaže na izjemno stabilnost v primerjavi z razlikami iz predhodnih let. Vendar so se za nekatere države članice vrednosti v primerjavi s predhodnimi leti pomembno razlikovale. Najbolj opazen primer je bila Italija, kjer se je število vnosov podatkov zmanjšalo s 96,685 leta 2011 na 30,616 leta 2012 (–68,33 %). Ta vrednost je precej bolj skladna s predhodnimi leti in ponovno izpostavlja učinek arabske pomladi leta 2011 na število prosilcev za mednarodno zaščito in nezakonitih priseljencev, ki so bili prijeti pri prečkanju meje. Število vnosov podatkov se je znatno zmanjšalo tudi v Latviji, na Finskem in na Malti. Vendar se je število vnosov podatkov nekoliko povečalo v Nemčiji, na Švedskem, v Bolgariji, na Poljskem in v Grčiji. V Grčiji se je odstotek vnosa podatkov najbolj povečal, in sicer za 175 % (z 12 469 leta 2011 na 34 294). Vnos podatkov v Grčiji se je močno povečal v primerih kategorije 2, v katerih se je v predhodnem letu znatno zmanjšal. Trend števila vnosov podatkov o prosilcih za azil („kategorija 1“) se je nekoliko povečal leta 2012, in sicer na 285 959, medtem ko je leta 2011 znašal 275 857 (3,66 %), leta 2010 pa 215 463 vnosov podatkov. Z izjemo povečanja v Grčiji se je število oseb, ki so bile prijete v zvezi z nezakonitim prehodom zunanje meje („kategorija 2“), na splošno zmanjšalo, in sicer s 57 693 leta 2011 na 39 300 leta 2012 (–31,88 %). Kot navedeno, so bile največje spremembe v Grčiji, kjer se je število prijetih oseb povečalo z le 530 leta 2011 na 21 951 leta 2012 (4 042 %), v Bolgariji, kjer se je število prijetih oseb povečalo s 509 leta 2011 na 1 518 leta 2012 (198 %), na Madžarskem, kjer se je število prijetih oseb zmanjšalo z 906 leta 2011 na 260 leta 2012 (–71,3 %), in v Italiji, kjer se je število prijetih oseb zmanjšalo s 50 555 leta 2011 na 11 272 leta 2012 (–77 %). Leta 2011 štiri države (Češka, Islandija, Latvija in Švedska) niso poslale nobenih vnosov podatkov „kategorije 2“, dodatnih devet držav članic pa je poslalo manj kot deset vnosov podatkov (Belgija, Švica, Danska, Estonija, Irska, Litva, Luksemburg, Portugalska in Romunija). Kot je bilo pojasnjeno že v poročilu za leto 2009, so razhajanja med številom podatkov kategorije 2, poslanih v sistem Eurodac, in podatki iz drugih statističnih virov o obsegu nezakonitih prehodov meje v državah članicah, ki jih je ponazorila statistika Eurodac, posledica opredelitve iz člena 8(1) Uredbe Eurodac[12]. To vprašanje bo pojasnjeno v okviru tekočega pregleda Uredbe Eurodac. Skupno število vnosov podatkov „kategorije 3“ (podatki o osebah, ki so bile prijete v času nezakonitega zadrževanja na ozemlju države članice) se je povečalo za 9,17 %, in sicer z 78 753 leta 2011 in 72 840 leta 2010 na 85 976. Irska je bila, tako kot v predhodnih letih, edina država članica, ki ni poslala nobenih vnosov podatkov „kategorije 3“. Čeprav iskanja po podatkih „kategorije 3“ v skladu z Uredbo Eurodac niso obvezna, Komisija spodbuja države članice, da to možnost uporabijo, preden začnejo postopek vrnitve na podlagi Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav[13]. V primerih iz Uredbe Eurodac[14] bi se lahko s tovrstnim iskanjem ugotovilo, ali je državljan tretje države zaprosil za azil v drugi državi članici, v katero ga je treba vrniti na podlagi Dublinske uredbe. Leta 2012 so največ vnosov podatkov „kategorije 3“ izvedle Nemčija (24 621 oz. 29 %), Nizozemska (11 172 oz. 13 %) in Združeno kraljestvo (10 279 oz. 12 %). To je v skladu s trendom leta 2010 in 2011. 2.2. „Zadetki“ 2.2.1. Večkratne prošnje za azil (zadetki „primerjave ujemanja podatkov kategorije 1 s podatki kategorije 1“) Od skupaj 285 959 prošenj za azil, ki so bile leta 2012 zabeležene v sistemu Eurodac, jih je bilo 27,48 % zabeleženih kot „večkratne prošnje za azil“ (tj. dvakrat ali več), kar pomeni, da so bili v 78 591 primerih prstni odtisi iste osebe že zabeleženi kot podatek „kategorije 1“ v isti ali drugi državi članici. Leta 2011 je bilo teh primerov 61 819 (22,4 %). Vendar praksa nekaterih držav članic, da v skladu z Dublinsko uredbo odvzamejo prstne odtise pri vrnitvi, povzroča izkrivljanje statističnih podatkov o večkratnih prošnjah: ponovni odvzem in pošiljanje prstnih odtisov prosilca ob prihodu po premestitvi v skladu z dublinsko uredbo napačno kaže, da je prosilec znova zaprosil za azil. Komisija namerava rešiti to težavo in je v svojem predlogu spremembe Uredbe Eurodac uvedla zahtevo, da se premestitve ne smejo evidentirati kot nove prošnje za azil. Razpredelnica 3 Priloge za vsako državo članico kaže število prošenj za azil, ki se ujemajo s številom prošenj za azil, predhodno evidentiranih v drugi državi članici („tuji zadetki“) ali isti državi članici („domači zadetki“)[15]. Leta 2012 je bilo 34,4 % vseh večkratnih prošenj domačih zadetkov (upad z 38,6 % leta 2011). V številnih državah članicah (Belgija, Bolgarija, Ciper, Češka, Španija, Grčija, Irska, Italija, Nizozemska, Poljska in Združeno kraljestvo) ta delež celo presega 50 %. V primeru Belgije je bilo od 14 883 prošenj 10 037 domačih zadetkov (67,4 %), na Cipru pa 139 od 148 prošenj (93,9 %). Domači zadetki, ki se nanašajo na zadeve, ko oseba, ki je zaprosila za azil v državi članici, vloži novo prošnjo v isti državi članici, dejansko izražajo koncept naknadnih prošenj iz člena 32 Direktive Sveta 2005/85/ES z dne 1. decembra 2005 o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca v državah članicah[16]. Tuji zadetki navajajo podatke o sekundarnem gibanju prosilcev za azil v EU. Statistični podatki so tako kot v prejšnjih letih potrdili, da sekundarna gibanja ne sledijo nujno „logičnim“ potem med sosednjimi državami članicami. Francija je na primer še naprej prejemala največ tujih zadetkov prosilcev za azil, ki so predhodno zaprosili za azil na Poljskem (2 498). Nemčija in Švica sta prejeli veliko število prošenj prosilcev za azil, ki so prej vložili prošnjo na Švedskem (2 567 oziroma 1 050). Statistični podatki o tujih zadetkih tako kot v predhodnih letih kažejo, da ne gre za enosmerna gibanja iz držav, ki imajo kopensko zunanjo mejo ali mejijo na Sredozemsko morje, v države članice, ki so bolj na severu. Vendar pa lahko statistične podatke, ki kažejo sekundarne tokove v države, ki imajo kopensko zunanjo mejo ali mejijo na Sredozemsko morje, v veliki meri pripišemo praksi nekaterih držav članic, ki v skladu z Dublinsko uredbo odvzamejo prstne odtise pri vrnitvi. 2.2.2 Zadetki primerjave „ujemanja podatkov kategorije 1 s podatki kategorije 2“ Ti zadetki kažejo poti, ki jih uporabijo osebe, ki nezakonito vstopijo na ozemlje držav članic, preden zaprosijo za azil. Leta 2012 je večina zadetkov izvirala iz podatkov, ki so jih poslale Grčija (8 097), Italija (7 171), Španija (1 385), Madžarska (291) in Bolgarija (134) (glej razpredelnico 5). Vendar pa je presenetljivo, da je bila v zvezi z Bolgarijo večina teh zadetkov dejansko domačih zadetkov (84,9 %). Leta 2011 je bilo 85,9 % zadetkov v Italiji domačih zadetkov, vendar se je ta odstotek leta 2012 zmanjšal na 46 %. V primerjavi z letom 2011 se je leta 2012 povečalo število primerov oseb, prijetih v zvezi z nezakonitim prehodom meje, ki se pozneje odločijo za vložitev prošnje za azil, in sicer z 21 % na 65,3 %. To izraža absolutno povečanje s 7 384 leta 2011 na 17 319 leta 2012. Večina oseb, ki so v EU vstopile nezakonito preko Italije in bile nato namenjene naprej, je potovala v Švico (2 978), Nemčijo (1 359) ali na Švedsko (881). Tiste osebe, ki so nezakonito vstopile preko Grčije in bile nato namenjene naprej, so v glavnem potovale v Nemčijo (2 168), Švedsko (1 612) ali Avstrijo (1 216). Večina oseb, ki so vstopile preko Španije (410), je potovala naprej v Francijo (410), Nemčijo (284), Belgijo (259) ali Švico (242), večina tistih, ki so bile namenjene naprej, potem ko so jim bili odvzeti prstni odtisi na Madžarskem, pa je potovala zlasti v sosednjo Nemčijo (61) ali Avstrijo (59). 2.2.3. Zadetki primerjave „ujemanja podatkov kategorije 3 s podatki kategorije 1“ Ti zadetki kažejo, kje so nezakoniti priseljenci prvič zaprosili za azil, preden so odpotovali v drugo državo članico. Vendar pa je treba upoštevati, da vnos podatkov „kategorije 3“ ni obvezen in da vse države članice ne uporabljajo sistematično možnosti za to preverjanje. Razpoložljivi podatki kažejo, da večina oseb, prijetih zaradi nezakonitega zadrževanja v državi članici, kateri niso zaprosile za azil, na koncu ostane v le nekaj državah članicah, zlasti v Nemčiji (10 798 – povečanje s 7 749 leta 2011), na Nizozemskem (3 742), v Švici (3 682), na Norveškem (2 382), v Franciji (2 165) in Avstriji (2 111) (glej razpredelnico 7). 2.3. Zamude pri vnosu podatkov Uredba Eurodac trenutno določa le zelo okviren rok za pošiljanje prstnih odtisov, kar lahko v praksi povzroči znatne zamude. To je ključno vprašanje, saj lahko zamuda pri pošiljanju da rezultate, ki so v nasprotju z načeli odgovornosti iz Dublinske uredbe. V prejšnjih letnih poročilih so bile poudarjene težave zaradi pretiranih zamud pri pošiljanju prstnih odtisov centralni enoti Eurodac po njihovem odvzemu, v poročilu o oceni pa je bila ta težava označena kot težava pri izvajanju. Kot leta 2011 so bile tudi leta 2012 povprečne zamude pri prenosu podatkov, tj. zamude pri pošiljanju prstnih odtisov centralni enoti Eurodac, razmeroma majhne. Večina držav članic in pridruženih držav pri pošiljanju prstnih odtisov centralni enoti Eurodac zamuja od 0 do 4 dni. Odstopanja od tega povprečja so bila opažena pri naslednjih državah članicah: Ciper (KAT-2 (15,00)), Finska (KAT-1 (10,16)), Grčija (KAT-1 (5,00) in KAT-2 (10,43)), Združeno kraljestvo (KAT-2 (6,01)), Nemčija (KAT-1 (5,19)) in Španija (KAT-1 (4,41)). Komisija mora ponovno poudariti, da lahko zamude pri pošiljanju podatkov povzročijo nepravilne opredelitve zadetkov s strani države članice, in sicer na način dveh različnih scenarijev, opisanih v prejšnjih letnih poročilih: „napačni zadetki“[17] in „zgrešeni zadetki“[18]. Skupno število zgrešenih zadetkov zaradi zamude pri pošiljanju prstnih odtisov se je podvojilo, in sicer z 9 leta 2011 na 18 leta 2012, vendar je treba opozoriti, da je to še vedno velik napredek glede na 362 zgrešenih zadetkov leta 2010. Od 18 zgrešenih zadetkov leta 2012 jih je bilo 12 mogoče pripisati Grčiji, 4 Španiji in 2 Slovaški. Število napačnih zadetkov se je z 89 leta 2011 zmanjšalo na 65 leta 2012. Od tega jih je bilo 13 s Finske in 10 iz Belgije. Število napačnih zadetkov z Danske se je z 28 leta 2011 zmanjšalo na 7 leta 2012. Komisija še naprej poziva države članice, naj storijo vse potrebno, da bodo v skladu s členoma 4 in 8 Uredbe Eurodac svoje podatke pošiljale brez odlašanja. Novi roki za pošiljanje prstnih odtisov so vključeni v predlog za prenovitev Eurodac Komisije, da se reši vprašanje zamud pri pošiljanju. 2.4. Kakovost vnosov podatkov Leta 2012 se je povprečna stopnja zavrnjenih vnosov podatkov[19] za vse države članice in pridružene države rahlo povečala, in sicer s 5,87 % leta 2011 na 6,63 %. Države članice, v katerih stopnja zavrnjenih vnosov znaša 10 % ali več, so: Estonija (22,4 %), Francija (10,51 %), Irska (18,28 %), Lihtenštajn (13,7 %), Malta (30,47 %), Portugalska (19,37 %) in Združeno kraljestvo (11,28 %). Skupno je bila stopnja zavrnjenih vnosov nadpovprečna v 9 državah članicah. Stopnja zavrnjenih vnosov ni bila odvisna od tehnologije ali pomanjkljivosti sistema. Vzroki zanjo se nanašajo predvsem na slabo kakovost posnetkov prstnih odtisov, ki jih predložijo države članice, človeške napake ali napačno konfiguracijo opreme države članice pošiljateljice. Po drugi strani ti podatki v nekaterih primerih vključujejo več poskusov pošiljanja istih prstnih odtisov, potem ko jih je sistem zavrnil zaradi neustrezne kakovosti. Čeprav se Komisija strinja, da so lahko zamude delno posledica začasne nezmožnosti odvzemanja prstnih odtisov (poškodovane prstne konice ali druga zdravstvena stanja, ki ovirajo pravočasen odvzem prstnih odtisov), pa znova poudarja težavo zaradi na splošno visokih stopenj zavrnitve, na katero je opozarjala že v prejšnjih letnih poročilih, in države članice poziva, naj zagotovijo posebno usposabljanje za nacionalne operaterje sistema Eurodac in pravilno konfigurirajo svojo opremo, da bi tako znižale stopnjo zavrnitve. 3. Sklepne ugotovitve Centralna enota Eurodac je skozi vse leto 2012 dosegala dobre rezultate v smislu hitrosti, uspešnosti, varnosti in stroškovne učinkovitosti. Leta 2012 se je skupni obseg vnosov podatkov zmanjšal za 0,26 %, tj. na 411 236. Vnosi podatkov KAT-1 so se povečali za 3,66 %, tj. na 288 959, vnosi podatkov KAT-2 so se zmanjšali za 31,88 %, tj. na 39 300 (kljub ogromnemu, 4 042-odstotnemu povečanju v Grčiji, tj. na 21 951), vnosi podatkov KAT-3 pa so se povečali za 9,17 %, tj. na 85 976. Leta 2012 se je povprečna stopnja zavrnjenih vnosov podatkov za vse države članice s 5,87% leta 2011 povečala na 6,63%. Do nadaljnjega splošnega napredka je prišlo na področju skrajšanja zamud pri prenosu podatkov centralni enoti Eurodac, čeprav bi se lahko stanje še dodatno izboljšalo. PRILOGA Razpredelnica 1: Stanje vsebine podatkovne zbirke centralne enote Eurodac dne 31. 12. 2012 || KAT 1 || KAT 2 || Blokirana KAT 1 || || AT || 125 192 || 235 || 8 475 || || BE || 155 203 || 8 || 3 584 || || BG || 4 720 || 1.796 || 12 || || CH || 66 087 || 2 || 4 207 || || CY || 29 445 || 18 || 0 || || CZ || 14 455 || 0 || 371 || || DE || 297 966 || 61 || 19 533 || || DK || 17 629 || 0 || 0 || || EE || 204 || 1 || 31 || || ES || 34 672 || 7.363 || 545 || || FI || 24 455 || 29 || 758 || || FR || 358 241 || 738 || 0 || || GR || 114 615 || 21.329 || 0 || || HU || 16 998 || 954 || 302 || || IE || 26 880 || 5 || 1 671 || || IS || 381 || 2 || 0 || || IT || 177 342 || 61.776 || 2 502 || || LI || 50 || 0 || 0 || || LT || 1 864 || 5 || 47 || || LU || 8 134 || 2 || 17 || || LV || 620 || 0 || 0 || || MT || 5 924 || 6 || 1 || || NL || 87 154 || 25 || 5 012 || || NO || 80 713 || 17 || 8 || || PL || 44 056 || 23 || 441 || || PT || 1 373 || 1 || 37 || || RO || 7 317 || 46 || 410 || || SE || 201 864 || 0 || 5 821 || || SI || 3 599 || 57 || 31 || || SK || 15 878 || 43 || 1 || || UK || 277 619 || 478 || 32 747 || || || || || || || Skupaj || 2 200 650 || 95 020 || 86 564 || || 2 295 670 Razpredelnica 2: Uspešni vnosi podatkov v centralno enoto Eurodac (leto 2012) Razpredelnica 3: Razporeditev zadetkov – ujemanje podatkov kategorije 1 s podatki kategorije 1 (leto 2012) Razpredelnica 4: Razporeditev zadetkov – ujemanje podatkov kategorije 1 s podatki kategorije 2 (leto 2012) Razpredelnica 5: Zadetki „primerjave ujemanja podatkov kategorije 1 s podatki kategorije 2“ || Skupaj || Domači || Tuji zadetki (Skupaj – domači) || v % domačih AT || 74 || 46 || 28 || 62,16 BE || 3 || 2 || 1 || 66,67 BG || 888 || 754 || 134 || 84,91 CH || 2 || 1 || 1 || 50,00 CY || 1 || 1 || 0 || 100,00 CZ || 0 || 0 || 0 || DE || 39 || 38 || 1 || 97,44 DK || 0 || 0 || 0 || EE || 1 || 1 || 0 || 100,00 ES || 1 797 || 412 || 1385 || 22,93 FI || 30 || 28 || 2 || 93,33 FR || 335 || 212 || 123 || 63,28 GR || 9 479 || 1382 || 8097 || 14,58 HU || 380 || 89 || 291 || 23,42 IE || 1 || 1 || 0 || 100,00 IS || 0 || 0 || 0 || IT || 13 282 || 6111 || 7171 || 46,01 LI || 0 || 0 || 0 || LT || 7 || 2 || 5 || 28,57 LU || 2 || 2 || 0 || 100,00 LV || 0 || 0 || 0 || MT || 1 || 0 || 1 || 0,00 NL || 20 || 11 || 9 || 55,00 NO || 3 || 3 || 0 || 100,00 PL || 5 || 2 || 3 || 40,00 PT || 0 || 0 || 0 || RO || 18 || 3 || 15 || 16,67 SE || 1 || 0 || 1 || 0,00 SI || 29 || 6 || 23 || 20,69 SK || 53 || 36 || 17 || 67,92 UK || 50 || 39 || 11 || 78,00 Razpredelnica 6: Razporeditev zadetkov – ujemanje podatkov kategorije 3 s podatki kategorije 1 (leto 2012) Razpredelnica 7: ujemanje podatkov kategorije 3 s podatki kategorije 1 (osebe, prijete zaradi nezakonitega zadrževanja v državi članici, ki ni država članica, v kateri so zaprosile za azil) || Domači || Skupaj || Skupaj – domači AT || 1 544 || 3 655 || 2 111 BE || 2 367 || 4 343 || 1 976 BG || 96 || 202 || 106 CH || 3 685 || 7 367 || 3 682 CY || 30 || 30 || 0 CZ || 131 || 416 || 285 DE || 1 709 || 12 507 || 10 798 DK || 163 || 1 112 || 949 EE || 0 || 64 || 64 ES || 24 || 115 || 91 FI || 24 || 118 || 94 FR || 293 || 2 458 || 2 165 GR || 18 || 19 || 1 HU || 309 || 906 || 597 IE || 0 || 0 || 0 IS || 2 || 37 || 35 IT || 166 || 297 || 131 LI || 0 || 0 || 0 LT || 6 || 82 || 76 LU || 36 || 213 || 177 LV || 3 || 26 || 23 MT || 0 || 10 || 10 NL || 2 891 || 6 633 || 3 742 NO || 1 410 || 3 792 || 2 382 PL || 532 || 1 838 || 1 306 PT || 2 || 44 || 42 RO || 152 || 197 || 45 SE || 73 || 192 || 119 SI || 36 || 195 || 159 SK || 47 || 183 || 136 UK || 770 || 1 514 || 744 || || || Skupaj || 16 519 || 48 565 || 32 046 Razpredelnica 8: Zavrnjeni vnosi podatkov v odstotkih (leto 2012) Razpredelnica 9: Povprečni čas med datumom odvzema prstnih odtisov in datumom, ko so bili ti poslani centralni enoti Eurodac (leto 2012) Razpredelnica 10: Napačni zadetki - ujemanje podatkov kategorije 1 s podatki kategorije 1 (leto 2012) Razpredelnica 11: Razporeditev zadetkov KAT1/KAT2, zgrešenih zaradi zamude pri pošiljanju KAT2 (leto 2012) Razpredelnica 12: Razporeditev zadetkov glede na blokirane podatke (člen 12 Uredbe ES št. 2725/2000) (leto 2012) Razpredelnica 13: Število „posebnih iskanj“ kategorije 9 na državo članico (leto 2012) [1] UL L 316, 15.12.2000, str. 1. [2] Člen 24(1) Uredbe Eurodac. [3] COM(2012) 254 final. [4] COM(2008) 825 final. [5] COM(2009) 342 final in COM(2009) 344 final. [6] COM(2010) 555 final. [7] Uredba Eurodac določa vzpostavitev centralne enote, ki jo upravlja Evropska komisija in zajema sistem za avtomatsko identifikacijo prstnih odtisov (AFIS – automated fingerprint identification system), ki prejema podatke in pošilja odgovore („zadetek/ni zadetkov“) nacionalnim enotam (nacionalnim dostopnim točkam) v vsaki državi članici. V Uredbi Eurodac in njenih izvedbenih pravilih so opredeljena pooblastila v zvezi z zbiranjem, pošiljanjem in primerjavo prstnih odtisov, načini pošiljanja, statističnimi nalogami centralne enote in standardi, ki se uporabljajo za prenos podatkov. [8] Uredba (EU) št. 1077/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o ustanovitvi Evropske agencije za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov s področja svobode, varnosti in pravice, UL L 286, 1.11.2011, str. 1. [9] Omrežje S-TESTA (varne vseevropske telematske storitve med upravami) zagotavlja generično infrastrukturo za izpolnjevanje poslovnih potreb in zahtev po izmenjavi informacij med EU in nacionalnimi upravami. [10] ISA (interoperabilne rešitve za evropske javne uprave) je nov program za izboljšanje sodelovanja po elektronski poti med javnimi upravami držav članic EU. Je nadgradnja prejšnjih programov IDA II (izmenjava podatkov med upravami) in IDABC (interoperabilno zagotavljanje evropskih e-vladnih storitev javnim upravam, podjetjem in državljanom). [11] V razpredelnici 2 v Prilogi so navedeni uspešni vnosi podatkov, razčlenjeni po vrstah uspešnih vnosov podatkov po državah članicah med 1. januarjem 2012 in 31. decembrom 2012. [12] „V skladu z zaščitnimi klavzulami iz Evropske konvencije o človekovih pravicah in Konvencije Združenih narodov o otrokovih pravicah vsaka država članica nemudoma odvzame prstne odtise vseh prstov vsakemu tujcu, starejšemu od 14 let, ki so ga pristojni nadzorni organi prijeli zaradi ilegalne imigracije meje te države članice po kopnem, morju ali zraku, ko je prišel iz tretje države, in ki ga niso poslali nazaj.“ [13] UL L 348, 24.12.2008. [14] Člen 11: „(…) Praviloma obstajajo razlogi za preverjanje, ali je tujec predhodno zaprosil za azil v drugi državi članici, kadar: (a) tujec izjavi, da je vložil prošnjo za azil, vendar ne pove, v kateri državi članici je to storil; (b) tujec ne prosi za azil, vendar nasprotuje temu, da bi ga vrnili v njegovo matično državo, ker trdi, da bi bil tam v nevarnosti, ali (c) poskuša kako drugače preprečiti, da bi ga odstranili, z zavračanjem sodelovanja pri ugotavljanju njegove istovetnosti, zlasti s tem, da ne pokaže svojih osebnih dokumentov ali pa pokaže ponarejene.“ [15] Statistični podatki glede domačih zadetkov, navedeni v razpredelnicah, ne ustrezajo nujno zadetkom, ki jih je prenesla centralna enota in so jih evidentirale države članice. Razlog za to je, da države članice ne uporabijo vedno možnosti, določene v členu 4(4), ki od centralne enote zahteva, da išče ujemanje z njihovimi lastnimi podatki, ki so že shranjeni v osrednji podatkovni zbirki. Celo če države članice ne uporabijo te možnosti, mora centralna enota zaradi tehničnih razlogov vedno opraviti primerjavo z vsemi podatki (domačimi in tujimi), shranjenimi v centralni enoti. V teh konkretnih primerih bo centralna enota, četudi obstaja ujemanje z nacionalnimi podatki, preprosto odgovorila „ni zadetkov“, ker država članica ni prosila za primerjavo predloženih podatkov s svojimi lastnimi podatki. [16] UL L 326, 13.12.2005. [17] Po scenariju t. i. „napačnega zadetka“ državljan tretje države vloži prošnjo za azil v državi članici A, katere organi mu odvzamejo prstne odtise. Medtem ko ti prstni odtisi čakajo na pošiljanje v centralno enoto (vnos podatkov kategorije 1), je lahko ista oseba že vstopila v drugo državo članico B in ponovno zaprosila za azil. Če država članica B pošlje prstne odtise prva, se prstni odtisi, ki jih je poslala država članica A, v osrednji podatkovni zbirki evidentirajo pozneje kot prstni odtisi, ki jih je poslala država članica B. Posledica tega je zadetek iz podatkov, ki jih je poslala država članica B, namesto iz podatkov, ki jih je poslala država članica A. Država članica B bi bila tako določena za odgovorno namesto države članice A, kjer je bila prošnja za azil vložena najprej. [18] Po scenariju t. i. „zgrešenega zadetka“ je državljan tretje države prijet v zvezi z nezakonitim prehodom meje in njegove prstne odtise odvzamejo organi države članice A, v katero je vstopil. Medtem ko ti prstni odtisi čakajo na pošiljanje v centralno enoto (vnos podatkov kategorije 2), je lahko ista oseba že vstopila v državo članico B in vložila prošnjo za azil. V tem primeru ji prstne odtise odvzamejo organi države članice B. Če država članica B pošlje prstne odtise (vnos podatkov kategorije 1) prva, centralna enota najprej evidentira vnos podatkov kategorije 1, zato bi prošnjo obravnavala država članica B namesto države članice A. Če podatki kategorije 2 prispejo pozneje, bo zadetek dejansko zgrešen, saj podatki kategorije 2 še niso na voljo za iskanje. [19] Vnos podatkov je lahko zavrnjen zaradi težav s potrditvijo podatkov, napak v prstnih odtisih ali nezadostne kakovosti (glej tudi točko 2.1).