EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 26.10.2022 COM(2022) 540 final 2022/0344(COD) Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Direktive 2000/60/ES o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike, Direktive 2006/118/ES o varstvu podzemne vode pred onesnaževanjem in poslabšanjem ter Direktive 2008/105/ES o okoljskih standardih kakovosti na področju vodne politike (Besedilo velja za EGP) {SEC(2022) 540 final} - {SWD(2022) 540 final} - {SWD(2022) 543 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji Zakonodaja EU o vodah ima splošen cilj varovati zdravje ljudi in okolje pred kombiniranimi učinki strupenih in/ali obstojnih onesnaževal. Ta pobuda zadeva Direktivo 2000/60/ES (okvirna direktiva o vodah) in njeni dve hčerinski direktivi, Direktivo 2006/118/ES (direktiva o podzemni vodi) in Direktivo 2008/105/ES (direktiva o okoljskih standardih kakovosti), ki se skupaj osredotočajo na varstvo podzemnih in površinskih voda. Dopolnjujejo druge ustrezne dele zakonodaje o vodah, tj. Direktivo (EU) 2020/2184 (direktiva o pitni vodi), Direktivo Sveta 91/271/EGS (direktiva o čiščenju komunalne odpadne vode), Direktivo 2008/56/ES (okvirna direktiva o morski strategiji), Direktivo 2006/7/ES (direktiva o kopalnih vodah), Direktivo 2007/60/ES (direktiva o poplavah) in Direktivo Sveta 91/676/EGS (direktiva o nitratih). Zakonodaja vključuje sezname onesnaževal in standarde kakovosti ter zahteve za njihov redni pregled. Komisija mora v skladu s členom 16(4) okvirne direktive o vodah redno, vsaj vsake štiri leta, pregledovati seznam prednostnih snovi, ki predstavljajo tveganje za vodno okolje, tj. površinske in podzemne vode. Natančneje, za površinske vode člen 8 direktive o okoljskih standardih kakovosti od Komisije zahteva, da pregleda Prilogo X k okvirni direktivi o vodah (seznam prednostnih snovi), medtem ko člen 10 direktive o podzemni vodi od Komisije zahteva, da vsakih šest let pregleda prilogi I in II k sami direktivi o podzemni vodi. Ta revizija in ocena učinka prav tako služita za poročanje Evropskemu parlamentu in Svetu, kot je navedeno v členu 8 direktive o okoljskih standardih kakovosti. Potreba po posodobitvi seznamov je bila potrjena v preverjanju primernosti leta 2019, v katerem je bilo tudi ugotovljeno, da bi druge izboljšave zakonodaje povečale njeno učinkovitost, uspešnost in skladnost. Ob upoštevanju splošnega cilja vodne politike EU so splošni cilji te pobude: (1)povečanje varstva državljanov EU in naravnih ekosistemov v skladu s strategijo za biotsko raznovrstnost in akcijskim načrtom za ničelno onesnaževanje, ki sta vključena v evropski zeleni dogovor; (2)povečanje učinkovitosti in zmanjšanje upravnega bremena zakonodaje, da bi se EU lahko hitreje odzvala na nastajajoča tveganja. Izpostavljenost kemikalijam prek pitne vode lahko povzroči različne kratkoročne in dolgoročne učinke na zdravje. Kemikalije ogrožajo tudi vodno okolje, kar ima za posledico spremembe prevladujočih vrst in zmanjšanje ali izgubo biotske raznovrstnosti. Določitev in nadzor okoljskih standardov kakovosti (OSK) za kemikalije v vodnih telesih dopolnjujeta zakonodajo o virih in poteh, in sicer s spodbujanjem strožjih standardov proizvodnje, emisij ali uporabe, kjer je to potrebno, in z zmanjšanjem stroškov čiščenja pitne vode. Specifični cilji te pobude so: 1.posodabljanje seznamov onesnaževal, ki vplivajo na površinske in podzemne vode, z dodajanjem in odstranjevanjem snovi ter posodabljanjem obstoječih standardov kakovosti; 2.izboljšanje spremljanja zmesi kemikalij, da se bolje ocenijo kombinirani učinki in upoštevajo sezonska nihanja v koncentracijah onesnaževal; 3.usklajevanje, kadar je to potrebno, kako se onesnaževala v površinskih in podzemnih vodah obravnavajo po vsej EU; 4.zagotavljanje, da je pravni okvir mogoče hitreje uskladiti z znanstvenimi spoznanji, da bi se hitreje odzvali na onesnaževala, ki vzbujajo vse večjo zaskrbljenost; 5.izboljšanje dostopa do podatkov, njihove preglednosti in ponovne uporabe, da se poveča skladnost, zmanjša upravno breme in izboljša skladnost s širšim pravnim okvirom EU, ki obravnava kemikalije. Končni cilj pobude je določiti nove standarde za več kemičnih snovi, ki vzbujajo zaskrbljenost, za obravnavanje kemičnega onesnaževanja v vodi, olajšati izvrševanje na podlagi poenostavljenega in skladnejšega pravnega okvira, zagotoviti dinamične in posodobljene informacije o stanju vode, ki jih omogoča Evropska agencija za okolje (EEA), ter ustvariti prožnejši okvir za obravnavanje onesnaževal, ki vzbujajo vse večjo zaskrbljenost. To bi temeljilo na široki vključenosti deležnikov in zanesljivi znanstveni podpori Evropske agencije za kemikalije (ECHA), da se zagotovijo največje možne sinergije in skladnost zakonodaje EU o kemikalijah.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Predlog je v celoti skladen z drugo zakonodajo o vodah. Kar zadeva direktivo o čiščenju komunalne odpadne vode, predlog za revizijo katere je predstavljen hkrati s tem predlogom, so mikroonesnaževala eden od ključnih izzivov. Potreba po njihovi odstranitvi v napravah za čiščenje odpadne vode povečuje stroške čiščenja, odstranitev pa ni vedno mogoča. Namen tega predloga je torej spodbuditi več ukrepov v zgornjem delu verige z zmanjšanjem emisij pri viru. Čiščenje odpadnih voda bo zlasti pomembno za nekatere kategorije onesnaževal, in sicer farmacevtske izdelke in snovi v izdelkih za osebno nego, saj se odvajajo predvsem v mestnem okolju. S preprečevanjem onesnaževanja vode bo predlog prinesel koristil tudi za potencial ponovne uporabe vode, vključno za namene namakanja v skladu z novo uredbo o minimalnih zahtevah za ponovno uporabo vode (Uredba (EU) 2020/741). Ta predlog je skladen tudi z nedavno revidirano direktivo o pitni vodi, ki jo je treba do januarja 2023 prenesti v vseh državah članicah EU. Z obravnavanjem onesnaževanja površinskih in podzemnih voda bo ta predlog zaščitil ključne vire pitne vode in zmanjšal stroške čiščenja. Direktiva o pitni vodi in ta predlog obravnavata najrazličnejša onesnaževala, zlasti pesticide, farmacevtske izdelke ter skupino per- in polifluoroalkilnih snovi (PFAS). Kar zadeva PFAS, je treba opozoriti, da je v tem predlogu za razliko od revidirane direktive o pitni vodi upoštevano najnovejše mnenje Evropske agencije za varnost hrane (EFSA) o PFAS, sprejeto 9. julija 2020. Tako kot direktiva o pitni vodi tudi ta predlog obravnava mikroplastiko, vendar ne takoj, ampak po razvoju metodologije za spremljanje. Ta predlog se bo upošteval pri tekoči oceni direktive o kopalnih vodah in če bo navedena direktiva revidirana, bo del izhodišča za oceno učinka direktive o kopalnih vodah. Predlog je skladen tudi z nedavnimi predlogi Komisije za revizijo ukrepov EU za obravnavo onesnaževanja iz velikih industrijskih obratov, ki si poleg razširitve področja uporabe direktive o industrijskih emisijah prizadevajo tudi za izboljšanje učinkovite rabe virov in zagotovitev, da so zahteve glede dovoljenj bolje nadzorovane in bolj integrirane, vključno s pojasnitvijo pravil, ki se uporabljajo za posredno izpuščanje onesnaževal v vodo prek komunalnih čistilnih naprav. Predlogi so nadalje namenjeni spodbujanju inovacij za obravnavo obstojnih kemičnih snovi in snovi, ki so bile na novo opredeljene kot snovi, ki vzbujajo zaskrbljenost, vključno s PFAS, mikroplastiko in farmacevtskimi izdelki. Postopek „izmenjave informacij“ v okviru revidirane direktive o industrijskih emisijah za pripravo in pregled referenčnih dokumentov o najboljših razpoložljivih tehnikah bo upošteval opredelitev snovi, ki vzbujajo zaskrbljenost, v skladu z zakonodajo EU o vodah, vključno s snovmi na „nadzornih seznamih“ za površinske in podzemne vode, ter snovi, ki predstavljajo znatno tveganje za vodno okolje ali tveganje, ki se prenaša po vodnem okolju, na ravni EU. •Skladnost z drugimi politikami Unije Ta pobuda je del delovnega programa Komisije za leto 2022 in ključni ukrep v akcijskem načrtu za ničelno onesnaževanje. Tako kot pri vseh pobudah v okviru evropskega zelenega dogovora je njen cilj zagotoviti, da se cilji dosežejo na najučinkovitejši in najmanj obremenjujoč način ter da se upošteva načelo, da se ne škoduje bistveno. Izpopolnjuje, posodablja in prilagaja obstoječo zakonodajo v okviru zelenega dogovora. Osredotoča se na opredelitev cilja ničelnega onesnaževanja za onesnaževala vode in s tem ravni varstva zdravja ljudi in naravnih ekosistemov. Številne ukrepe, ki so potrebni za dosego tega cilja, obravnavajo druge tesno povezane pobude v okviru evropskega zelenega dogovora. Med temi so: ·Strategija za biotsko raznovrstnost in strategija „od vil do vilic“, katerih cilj je zmanjšanje uporabe pesticidov, uporabe gnojil, izgube hranil in prodaje antimikrobikov do leta 2030. Velik del zmanjšanja uporabe pesticidov je treba doseči s predlogom Komisije za uredbo Evropskega parlamenta in Sveta o trajnostni uporabi fitofarmacevtskih sredstev in spremembi Uredbe (EU) 2021/2115. Pri tem bi lahko imel pomembno vlogo tudi prihodnji pregled Uredbe (ES) št. 1107/2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet. ·Strategija EU za plastiko in prihodnja pobuda EU za mikroplastiko, katere cilj je uresničiti cilje akcijskega načrta za ničelno onesnaževanje za zmanjšanje odpadkov, plastičnih odpadkov na morju in mikroplastike, ki se sproščajo v okolje do leta 2030. ·Direktiva (EU) 2019/904 (direktiva o plastičnih proizvodih za enkratno uporabo), katere cilj je omejiti uporabo plastičnih proizvodov za enkratno uporabo, na primer z uvedbo obveznosti ravnanja z odpadki in čiščenja za proizvajalce (vključno s shemami razširjene odgovornosti proizvajalca). ·Akcijski načrt za krožno gospodarstvo, ki napoveduje zlasti ukrepe za zmanjšanje mikroplastike in oceno Direktive Sveta 86/278/EGS (direktiva o blatu iz čistilnih naprav), ki ureja kakovost blata, uporabljenega v kmetijstvu. ·Strategija na področju kemikalij za trajnostnost, ki priznava, da so kemikalije bistvene za dobrobit sodobne družbe, vendar je namenjena boljši zaščiti državljanov in okolja pred njihovimi možnimi nevarnimi lastnostmi. Strategija določa tudi cilj za prehod na pristop „ena snov, ena ocena“ z izboljšanjem učinkovitosti, uspešnosti, skladnosti in preglednosti ocen varnosti kemikalij v vsej ustrezni zakonodaji. Zato ta predlog osrednjo vlogo pripisuje agenciji ECHA, da prevzame vlogo znanstvene podpore prihodnji opredelitvi onesnaževal vode in predlaganju ustreznih standardov kakovosti; strateški pristop k farmacevtskim izdelkom v okolju iz leta 2019 (ki izhaja neposredno iz revizije direktive o okoljskih standardih kakovosti iz leta 2013) in evropska strategija za zdravila, ki poudarjata okoljske in morebitne zdravstvene vplive onesnaževanja s farmacevtskimi ostanki ter navajata vrsto ukrepov, namenjenih spopadanju s temi izzivi. Pričakuje se, da bo prihodnja revizija zakonodaje o zdravilih za uporabo v humani medicini zagotovila ustrezno nadaljnje ukrepanje. Podobno je ta predlog s seznamom več antimikrobičnih zdravil in kovino srebrom skladen s strategijo EU na področju antimikrobične odpornosti. ·Evropska strategija za podatke, ki poudarja, da bi morali biti podatki, ki jih ustvari javni sektor, na voljo za skupno dobro, da bi jih lahko ustrezno uporabljali na primer raziskovalci, druge javne institucije ter mala in srednja podjetja (MSP). ·Ta predlog je skladen tudi s končnim poročilom konference o prihodnosti Evrope in njegovimi izrecnimi priporočili državljanov o ničelnem onesnaževanju na splošno, zlasti s predlogi o boju proti onesnaževanju. V tem okviru so posebej pomembni naslednji končni predlogi: opredlog 1.4: „znatno zmanjša[ti] uporabo kemičnih pesticidov in gnojil, pri tem pa še vedno zagotavlja[ti] prehransko varnost, ter [...] podp[irati] raziskave za razvoj bolj trajnostnih naravnih alternativ“; opredlog 2.7: „zaščititi vodne vire in se boriti proti onesnaževanju rek in oceanov, vključno z raziskovanjem in bojem proti onesnaževanju z mikroplastiko“. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Pravna podlaga tega predloga je člen 192 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). Od EU se v skladu s členom 191 in členom 192(1) PDEU zahteva, da prispeva k ohranjanju, varovanju in izboljšanju kakovosti okolja, spodbujanju ukrepov na mednarodni ravni za reševanje regionalnih ali globalnih okoljskih težav in boju proti podnebnim spremembam. •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

Površinska in podzemna vodna telesa v EU so onesnažena z vrsto onesnaževal. Onesnaževanje poteka dolvodno in pod zemljo, 60 % evropskih vodnih območij pa je mednarodnih (bodisi med državami članicami bodisi med državo članico in državo, ki ni članica EU). Zato je sodelovanje med državami članicami bistvenega pomena, ukrepanje na ravni EU pa je potrebno za obravnavanje onesnaževanja in drugih čezmejnih vplivov z določitvijo usklajenih standardov ter vzpostavitvijo usklajenih sistemov zbiranja in izmenjave podatkov. Brez ukrepanja na ravni EU bi bilo obravnavanje onesnaževanja pretirano drago, zlasti za dolvodne države članice. Preverjanje primernosti zakonodaje EU o vodah iz leta 2019 je potrdilo, da so okvirna direktiva o vodah in njeni hčerinski direktivi sprožile ali okrepile ukrepe za obravnavanje čezmejnih obremenitev na vodne vire na ravni povodja, tako na nacionalni kot na mednarodni ravni. Zlasti v zvezi z onesnaževali zakonodaja razlikuje med snovmi, za katere se šteje, da predstavljajo tveganje na ravni EU, in snovmi, ki vzbujajo zaskrbljenost na regionalni ali nacionalni ravni, ter jih obravnava različno. Namen te pobude je izboljšati način obravnave snovi, ki vzbujajo zaskrbljenost na regionalni in nacionalni ravni, v državah članicah. Kjer so okoljski standardi kakovosti EU določeni, EU na podlagi znanstvenih dokazov uvaja skupne cilje za doseganje cilja ničelnega onesnaževanja, vendar državam članicam pušča prožnost pri odločanju o stroškovno najučinkovitejšem načinu za doseganje teh ciljev, ob upoštevanju ustrezne zakonodaje EU, ki se osredotoča na vire. Pri tem (skupni cilji s prožnostjo za doseganje teh ciljev) ustvarja povezavo z zakonodajo, ki se osredotoča na vire, na ravni EU (kot je trajnostna raba pesticidov) in pomaga zagotoviti učinkovito uresničevanje ciljev, določenih v navedeni zakonodaji. •Sorazmernost Predlog spreminja obstoječe sezname onesnaževal površinskih in podzemnih voda ter določa ali posodablja okoljske standarde kakovosti, ki jih morajo države članice izpolnjevati, pri čemer se v veliki meri opira na drugo zakonodajo EU, ki obravnava vir onesnaževanja ali ureja njihove emisije med proizvodnjo in uporabo (kot so omejitve uporabe nekaterih snovi v okviru uredbe REACH ali mejnih vrednosti emisij, določenih v dovoljenjih za industrijske obrate v okviru direktive o industrijskih emisijah), izbiro posebnih ukrepov pa prepušča državam članicam. Ker ima vsako vodno telo v EU svoje posebne značilnosti (podnebje, pretok, geološke razmere itd.) in ni nujno pod enakimi pritiski kot druga vodna telesa, je odločitev, da se izbiro ukrepov prepusti organom za vodo držav članic, s stališča sorazmernosti pravilna. Preverjanje primernosti zakonodaje EU o vodah iz leta 2019 je potrdilo dodano vrednost okvirne direktive o vodah, direktive o okoljskih standardih kakovosti in direktive o podzemni vodi. Ocena učinka za ta predlog potrjuje, da snovi, ki se upoštevajo za vključitev na sezname onesnaževal z vseevropskimi standardi kakovosti, predstavljajo tveganje na ravni EU. Ugotovljeno je bilo majhno število že navedenih snovi, ki se ne štejejo več za snovi, ki vzbujajo zaskrbljenost po vsej EU, vendar jih je morda še vedno treba obravnavati na nacionalni ravni. V tem predlogu je določen postopek, ki Evropski komisiji omogoča, da obravnava nedoslednosti pri tem, kako se države članice odločajo o snoveh, ki jih je treba urediti na nacionalni ravni, in o standardih kakovosti, ki jih določajo. •Izbira instrumenta Pobuda je v obliki direktive, ker je to najprimernejši pravni instrument za spremembe obstoječih ustreznih direktiv. Direktiva od držav članic zahteva, da določbe prenesejo v svoje nacionalne vsebinske in postopkovne pravne sisteme ter izvedejo ukrepe, s katerimi bodo cilji doseženi. Ta pristop državam članicam daje več svobode kot uredba, saj lahko države članice izberejo najustreznejše ukrepe za doseganje dogovorjenih obveznosti glede rezultatov. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z DELEŽNIKI IN OCEN UČINKA •Naknadne ocene/preverjanja primernosti obstoječe zakonodaje Leta 2019 je bilo opravljeno preverjanje primernosti zakonodaje EU o vodah, ki zajema okvirno direktivo o vodah, okvirno direktivo o okoljskih standardih kakovosti, okvirno direktivo o podzemni vodi in okvirno direktivo o poplavah. Pri preverjanju primernosti je bilo ugotovljeno, da kljub temu, da zakonodaja v veliki meri ustreza svojemu namenu, obstajajo možnosti za izboljšanje v zvezi z obravnavanjem kemičnega onesnaževanja. Pri preverjanju primernosti je bilo ugotovljeno, da na splošno obstajajo trije razlogi, zakaj je bil dosežen le omejen napredek pri doseganju splošnih ciljev zakonodaje: nezadostno vključevanje ciljev v zvezi z vodo v druge ustrezne politike; nezadostne naložbe v projekte in programe, povezane z vodo, v državah članicah; neustrezna prizadevanja za izvajanje. V zvezi z izvajanjem je bilo izpostavljenih več pomanjkljivosti glede kemičnega onesnaževanja: velika raznolikost standardov kakovosti za nacionalno pomembna onesnaževala, upravno breme, povezano s poročanjem, pomanjkanje specifičnosti in pravočasnosti sporočenih informacij ter dolgotrajen proces posodabljanja seznamov onesnaževal, ki zahteva veliko sredstev. Ta predlog obravnava te pomanjkljivosti. Poleg tega upošteva ustrezne ugotovitve iz preverjanja primernosti najpomembnejše zakonodaje o kemikalijah iz leta 2019 in zaveze iz strategije na področju kemikalij za trajnostnost. Zlasti je potreben korak k celovitejšemu spremljanju (zmesi) z uvedbo metod, ki temeljijo na učinkih, ter vključuje določbe za izboljšanje pravočasnosti, učinkovitosti in skladnosti ocene nevarnosti in tveganja (na primer z lažjo izmenjavo podatkov in uporabo pristopa „ena snov, ena ocena“). Primernost in poenostavitev ureditve (REFIT) V oceni učinka so bile obravnavane možnosti za poenostavitev in zmanjšanje bremena. Odstranitev snovi s seznama onesnaževal površinskih voda pomeni omejeno zmanjšanje bremena, kot tudi sprememba revizije nadzornega seznama na vsaka tri leta namesto na dve, ter revizija seznamov onesnaževal površinskih in podzemnih voda z delegiranimi akti namesto s soodločanjem. Z vzpostavitvijo mehanizma za avtomatizirano posredovanje podatkov v skladu z okvirno direktivo o vodah in direktivo o okoljskih standardih kakovosti se bo zmanjšalo breme poročanja za države članice, prav tako pa se bo odpravilo tudi vmesno poročilo o programu ukrepov v skladu s členom 15(3) okvirne direktive o vodah. Izboljšanje obstoječih smernic za metode, ki temeljijo na učinkih, in razvoj usklajene metodologije za spremljanje mikroplastike bosta poenostavila delo držav članic na teh področjih. Pri pripravi ocene učinka so bile uporabljene osnovne značilnosti preizkusa za MSP, rezultati pa so bili navedeni zlasti v oddelku 6. MSP so dejavna pri proizvodnji in uporabi ustreznih onesnaževal. Opozoriti je treba, da natančna opredelitev in količinska opredelitev vplivov na splošno nista mogoči, ker bo vpliv odvisen od ukrepov, ki jih države članice sprejmejo za doseganje ciljev zakonodaje.

Mnenje odbora za regulativni nadzor Odbor za regulativni nadzor je 24. junija 2022 izdal pozitivno mnenje s pridržki. Zahteval je spremembe, da se popravijo zlasti trije vidiki: (1) oblikovanje možnosti, ki se je štelo za preveč zapleteno in ni jasno pokazalo ključnih odločitev politike; (2) vplivi na MSP ter državljane, za katere se šteje, da niso bili dovolj analizirani, pri čemer poročilo ne ocenjuje, kako bi to lahko vplivalo na posamezne države članice; (3) poročilo se ni štelo za jasno v zvezi z obsegom pričakovanih vplivov, ne da bi kritično ocenilo veljavnost ponazoritvenih ocen koristi in stroškov ter njihovo pomembnost za pobudo ter primerjavo možnosti, za katere se meni, da ne temeljijo na njihovi učinkovitosti, uspešnosti in skladnosti. V odgovor so se možnosti politike poenostavile z zmanjšanjem števila možnosti in njihovim združevanjem. Vplivi na MSP so bili v celotnem besedilu nadalje razdelani, prav tako pa tudi informacije o vplivih na potrošnike in države članice. Razlaga podatkov o stroških in koristih je bila pojasnjena, da bi se izognili vtisu, da jih je mogoče razlagati izključno v povezavi s to pobudo. Besedilo o načelu „za enega sprejetega se eden odpravi“ je bilo dokončano. Besedilu je bila dodana tudi ocena učinkovitosti, uspešnosti in skladnosti možnosti. •Posvetovanja z deležniki V podporo pripravi tega predloga je potekalo obsežno posvetovanje z deležniki. Na podlagi smernic Komisije za boljše pravno urejanje je leta 2021 potekalo odprto javno posvetovanje in strokovna raziskava, rezultati pa so bili vključeni v oceno učinka za ta predlog. Stalna mreža držav članic in deležnikov, ki podpirajo izvajanje okvirne direktive o vodah in njenih hčerinskih direktiv, je bila redno obveščena, zlasti pa so bila izvedena obsežna posvetovanja z delovnimi skupinami za kemikalije in podzemno vodo. Skupno raziskovalno središče (JRC) Komisije je ob podpori podskupin strokovnjakov držav članic in deležnikov pripravilo obsežno tehnično dokumentacijo za posamezne snovi in skupine snovi, opredeljene za uvrstitev na seznam onesnaževal površinskih voda. V okviru pregleda, ki ga je opravil Znanstveni odbor za zdravstvena, okoljska in nastajajoča tveganja (SCHEER), so bila objavljena predhodna mnenja (ob upoštevanju štiritedenskega obdobja za pripombe), rezultati pa so bili vključeni v mnenje SCHEER. Za nekaj snovi pregled ni zaključen. Predlagane vrednosti so bile zato označene kot „po potrditvi glede na mnenje SCHEER“. Vse končne predlagane vrednosti bodo v celoti skladne z znanstvenim mnenjem. •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj Skupno raziskovalno središče je zagotovilo notranje strokovno znanje in izkušnje, zlasti za izbiro onesnaževal površinskih voda in izpeljavo okoljskih standardov kakovosti (OSK). Zunanje strokovno znanje in izkušnje, vključno z onesnaževali podzemne vode, so zagotovili strokovnjaki iz delovnih skupin za kemikalije in podzemno vodo. Ocena učinka, ki jo je opravila Komisija, je bila podprta s študijo, ki so jo pripravili zunanji svetovalci in v kateri so bili pregledani gospodarski, socialni in okoljski učinki raznih možnosti politik, ob upoštevanju pričakovanih učinkov obstoječih in načrtovanih politik na ravni EU ter prispevkov deležnikov. Dokumentacija o snoveh Skupnega raziskovalnega središča, poročila delovne skupine za podzemno vodo, poročilo o študiji svetovalcev in poročila z delavnic za deležnike so na voljo prek aplikacije CIRCABC. •Ocena učinka V oceni učinka so bile preučene tri skupine možnosti, tj. možnosti v zvezi s površinskimi vodami, možnosti v zvezi s podzemnimi vodami in medsektorske možnosti. Za površinske vode je bil ocenjen učinek dodajanja vrste snovi (med pregledanimi farmacevtskimi izdelki, pesticidi, industrijskimi kemikalijami in kovinami) na seznam prednostnih snovi in s tem določitve OSK zanje za celotno EU. Za več obstoječih prednostnih snovi je bil pregledan vpliv spreminjanja njihovega OSK (na podlagi novih znanstvenih dokazov). Za nekatere druge obstoječe prednostne snovi je bil pregledan učinek njihove odstranitve s seznama. V oceni učinka za podzemne vode je bil preučen učinek dodajanja posebnih (skupin) snovi na seznam, in sicer PFAS, nerelevantnih metabolitov pesticidov (nrM) in farmacevtskih izdelkov. Poleg tega so bile v oceni učinka pregledane tudi razne možnosti za izboljšanje digitalizacije, upravne racionalizacije in obvladovanja tveganja na področju onesnaževanja vode. Glavni viri onesnaževanja za opredeljene snovi so kemični proizvodni procesi (neposredne emisije, ki izhajajo iz proizvodnje lesa, celuloze, jekla, zgorevanja, tekstila, plastike itd.); odvajanje odpadne vode, vključno s farmacevtskimi izdelki in kemikalijami, nastalimi ob izpiranju tkanin, potrošniških izdelkov, čistilnih sredstev, izdelkov za osebno nego; posredni izpusti, ki so posledica uporabe pesticidov, biocidov in farmacevtskih izdelkov v kmetijstvu; kemikalije, ki se uporabljajo pri gradnji cest; odlaganje živega srebra iz kurilnih naprav na fosilna goriva in PFAS iz pene za gašenje požarov. Za vse te vire in poti velja zakonodaja, vključno z Direktivo 2010/75/ES o industrijskih emisijah (v reviziji), Direktivo 91/271/EGS o čiščenju komunalne odpadne vode (v reviziji), Direktivo 2009/128/ES o trajnostni rabi pesticidov (v reviziji), Direktivo 2001/83/ES o zdravilih za uporabo v humani medicini, Uredbo (EU) 2019/6 o zdravilih za uporabo v veterinarski medicini, Uredbo (ES) št. 1907/2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), Uredbo (ES) št. 1107/2009 o fitofarmacevtskih sredstvih, Uredbo (EU) št. 528/2012 o biocidnih proizvodih in Uredbo (ES) št. 1223/2009 o kozmetičnih izdelkih. Cilj tega predloga je z določitvijo najvišjih mejnih koncentracij za te snovi okrepiti učinek in izvajanje zakonodaje EU o virih in poteh ter, kadar je to potrebno za varovanje zdravja ali okolja, spodbuditi sprejetje strožjih ukrepov za vire/poti na ravni držav članic. Možnosti so bile pregledane glede na njihove okoljske, družbene in gospodarske stroške in koristi, kar je privedlo do naslednjega svežnja prednostnih možnosti: Površinske vode Možnost 1: uvrstitev na seznam prednostnih snovi kot posamezna snov z OSK, določenim za vsako posebej 23 posameznih snovi: 17-beta-estradiol (E2); acetamiprid; azitromicin; bifentrin; bisfenol A; karbamazepin; klaritromicin; klotianidin; deltametrin; diklofenak; eritromicin; esfenvalerat; estron (E1); etinilestradiol (EE2); glifosat; ibuprofen; imidakloprid; nikosulfuron; permetrin; tiakloprid; tiametoksam; triklozan; srebro. Možnost 2: uvrstitev na seznam prednostnih snovi kot skupina z OSK, določenim za „vsoto“ PFAS (vsota 24 poimenovanih snovi). Možnost 3: sprememba obstoječih OSK Strožje zahteve za 14 snovi: klorpirifos; cipermetrin; dikofol; dioksini; diuron; fluoranten; heksabromociklododekan (HBCDD); heksaklorobutadien; živo srebro; nikelj; nonilfenol; policiklični aromatski ogljikovodiki (PAO); bromirani difeniletri (PBDE); tributilkositer. Manj stroge zahteve za 2 snovi: heptaklor/heptaklor epoksid; heksaklorobenzen. Možnost 4: odstranitev 4 snovi: alaklor; ogljikov tetraklorid; klorfenvinfos; simazin. Podzemne vode Možnost 1: uvrstitev v Prilogo I s standardom kakovosti za podzemne vode, določenim za vsako posebej 2 farmacevtski snovi: karbamazepin in sulfametoksazol. Vsi nerelevantni metaboliti pesticidov (nrM) s posameznim standardom kakovosti za podzemne vode 0,1 µg/l. Možnost 2: uvrstitev v Prilogo I s standardom kakovosti za podzemne vode, določenim za „vsoto“ PFAS (vsota 24 poimenovanih snovi). Možnost 3: Vključitev v Prilogo II 1 snov: primidon. Digitalizacija, upravna racionalizacija in boljše obvladovanje tveganja Možnost 1: zagotovitev smernic in nasvetov o spremljanju b Izboljšati obstoječe smernice z dokazi podprte medicine za izboljšanje spremljanja skupin/zmesi onesnaževal z uporabo z dokazi podprte medicine. c Razviti usklajen merilni standard in smernice za mikroplastiko v vodi kot podlago za poročanje držav članic ter prihodnjo uvrstitev na seznam v skladu z direktivo o okoljskih standardih kakovosti in direktivo o podzemni vodi. Možnost 2: vzpostavitev/sprememba obveznih praks spremljanja a Vključiti obveznost v direktivo o okoljskih standardih kakovosti, da se za spremljanje estrogenov uporablja z dokazi podprta medicina. b Oblikovati obvezen nadzorni seznam za podzemne vode, ki je podoben tistemu za površinske vode in pitno vodo, ter zagotoviti smernice za spremljanje navedenih snovi. c Izboljšati ciklus spremljanja in pregledovanja nadzornega seznama za površinske vode, da bo več časa za obdelavo podatkov pred revizijo seznama. Možnost 3: uskladitev poročanja in razvrščanja a Vzpostaviti mehanizem za avtomatizirano posredovanje podatkov za direktivo o okoljskih standardih kakovosti in okvirno direktivo o vodah, da se zagotovi preprost dostop do podatkov o spremljanju/stanju v kratkih časovnih presledkih za racionalizacijo in zmanjšanje prizadevanj, povezanih s trenutnim poročanjem, ter omogočitev dostopa do neobdelanih podatkov o spremljanju. b Uvesti register okoljskih standardov kakovosti za posebna onesnaževala povodij, kot prilogo k direktivi o okoljskih standardih kakovosti in vključiti posebna onesnaževala povodij v oceno kemijskega stanja površinskih voda. Možnost 4: zakonodajni in upravni vidiki a Uporabiti direktivo o okoljskih standardih kakovosti namesto okvirne direktive o vodah za opredelitev seznama prednostnih snovi in posodabljanje seznamov onesnaževal za površinske in podzemne vode s postopkom v odboru ali delegiranimi akti. b Spremeniti status aldrina, dieldrina, endrina, izodrina, DDT, tetrakloroetilena in trikloroetilena iz „druga onesnaževala“ v status prednostnih snovi. c Spremeniti status 1,2-dikloroetana, fluorantena, svinca, oktilfenol etoksilatov in pentaklorofenola v status prednostnih nevarnih snovi. Predlagani sveženj politik zagotavlja, da zakonodajne spremembe ostanejo sorazmerne, gospodarske, socialne in okoljske koristi pa so večje od zadevnih stroškov, ter da se osredotočajo na vprašanja, ki jih je najbolje obravnavati na ravni EU. Količinsko opredelitev stroškov te pobude, in zlasti njenih koristi, je težko izvesti zaradi njenega medsebojnega delovanja z drugimi pobudami politike (in zanašanja nanje) za nekatere ukrepe na ravni EU. Poleg tega lahko države članice v veliki meri izberejo, katere ukrepe izvajajo za doseganje skladnosti: ti se bodo tako razlikovali glede na nacionalne/lokalne okoliščine. Za površinske vode se pričakujejo znatni neposredni stroški, na primer zaradi dodajanja ibuprofena, glifosata, PFAS in bisfenola A na seznam prednostnih snovi ter zaradi spremembe OSK za policiklične aromatske ogljikovodike (PAO), živo srebro in nikelj. To bo verjetno povzročilo stroške razvoja proizvodov za industrijo in stroške nadomestitve za uporabnike teh snovi, tudi v kmetijskem sektorju. V zvezi s podzemno vodo bodo najpomembnejši stroški verjetno nastali zaradi dodajanja standardov kakovosti za PFAS. Stroški so lahko povezani z omejevanjem uporabe pesticidov ali industrijskih kemikalij, na primer z upravljanjem onesnaženih bioloških trdnih snovi in okrepitvijo čiščenja odpadne vode. Stroški najprimernejše digitalizacije, upravne racionalizacije in boljših možnosti obvladovanja tveganja so upravne narave, bi se sprva uresničili na ravni EU in bi bili na splošno nizki, z morebitno izjemo mehanizma za avtomatizirano posredovanje podatkov. Stroškov ni mogoče pripisati izključno tej pobudi zaradi neizogibnih medsebojnih vplivov in sinergij z mnogimi drugimi politikami EU, ki obravnavajo iste snovi. Stroški onesnaževanja se večinoma internalizirajo v okviru direktive o industrijskih emisijah in direktive o čiščenju komunalne odpadne vode, prihodnjo prepovedjo vseh PFAS, razen za bistvene uporabe, izvajanjem prihodnje pobude za mikroplastiko in drugimi ukrepi. Revizija direktive o čiščenju komunalne odpadne vode bo na primer okrepila nadgradnjo številnih komunalnih čistilnih naprav in uvedla razširjeno odgovornost proizvajalca za kritje stroškov, kar bo znatno zmanjšalo obremenitev mikroonesnaževal, ki vstopajo v površinske in podzemne vode. Predlagana pobuda bo prispevala k zmanjšanju koncentracij akutno strupenih in/ali obstojnih kemikalij v vodi. Z njo se bo tudi izboljšala vrednost vodnih ekosistemov in storitev, ki jih zagotavljajo. Koristi tako vključujejo manjše vplive na zdravje ljudi, naravo, opraševalce in kmetijstvo ter prihranitev stroškov čiščenja vode. Z zagotovitvijo razpoložljivosti, dostopnosti in ponovne uporabnosti podatkov o spremljanju kemikalij se bo znatno izboljšala skladnost ocene varnosti, kar bo pomemben korak k pristopu „ena snov, ena ocena“ iz evropskega zelenega dogovora. Cilji trajnostnega razvoja

Predlog pozitivno vpliva na doseganje ciljev trajnostnega razvoja 6 (voda), 12 (poraba in proizvodnja) in 14 (oceani). Kar zadeva cilj trajnostnega razvoja 6, se pričakujejo nižje ravni onesnaževanja virov pitne vode, boljša kemijska kakovost površinskih in podzemnih voda, delež vodnih teles z dobro kakovostjo okolja pa bi se moral sčasoma povečati, saj bodo države članice sprejele in izvajale ukrepe za zmanjšanje koncentracij onesnaževal. V zvezi s ciljem trajnostnega razvoja 12 se pričakuje, da bodo sprejeti ukrepi, tako na ravni EU (na primer s pobudo za trajnostno proizvodnjo ali prihodnjo prepovedjo uporabe PFAS za vse, razen za bistvene namene) kot na ravni držav članic, privedli do uporabe različnih, manj strupenih sestavin v proizvodih. Za cilj trajnostnega razvoja 14 je pomembno opozoriti na neposreden učinek na somornice in morska vodna telesa (1 navtično miljo od obale), ki so zajeta v okvirni direktivi o vodah. Poleg tega bo sladka voda, ki prek rek doseže morja in oceane, postopoma vsebovala nižje koncentracije snovi, ki jih ureja ta pobuda. Preverjanje skladnosti v zvezi s podnebjem in načelo „energijska učinkovitost na prvem mestu“ Predlog je skladen s ciljem podnebne nevtralnosti, določenim v evropskih podnebnih pravilih in ciljih Unije za leti 2030 in 2050. Predlog bo najbolj vplival na prizadevanja za ublažitev podnebnih sprememb z odstranitvijo snovi v čistilnih napravah za odpadne vode, saj so to energetsko intenzivni procesi. Odvisno od ukrepov, ki jih države članice sprejmejo za zmanjšanje ali postopno odpravo prisotnosti snovi v vodi, bi moral biti vpliv pozitiven (če se snovi obravnavajo pri viru in zato ne zahtevajo odstranitve iz odpadne vode), nevtralen (če se snovi nadomestijo z nadomestki, ki zahtevajo enak napor odstranjevanja v čistilnih napravah za odpadne vode) ali negativen, če se države članice odločijo, da se bodo v glavnem zanašale na čiščenje odpadne vode. Vendar je slednji scenarij malo verjeten, saj je posredovanje pri viru na splošno cenejše in učinkovitejše. Poleg tega revizija direktive o čiščenju komunalne odpadne vode zahteva podnebno nevtralnost za čistilne naprave za odpadne vode do leta 2040, pri čemer so zaradi povečanja čiščenja izključeni neto negativni učinki tega predloga. Načelo „energijska učinkovitost na prvem mestu“, kot je bilo predstavljeno v prenovljeni direktivi o energijski učinkovitosti, je obravnavano v tem predlogu. Podobno kot pri preverjanju skladnosti v zvezi s podnebjem je v kombinaciji z revizijo direktive o čiščenju komunalne odpadne vode mogoče pričakovati, da bodo možnosti politike vsaj nevtralne glede energijske učinkovitosti. Odbor za regulativni nadzor je 24. junija 2022 podal pozitivno mnenje s pridržki.

•Temeljne pravice Predlog nima posledic za varstvo temeljnih pravic. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Priložena ocena finančnih posledic se nanaša na sveženj o ničelnem onesnaževanju, ki vključuje ta predlog, predlog za revizijo direktive o čiščenju komunalne odpadne vode in predlog za revizijo direktive o kakovosti zraka. Kaže proračunske posledice ter potrebne človeške in upravne vire. Predlog bo imel proračunske posledice za Komisijo, Evropsko agencijo za okolje (EEA) in Evropsko agencijo za kemikalije (ECHA) v smislu potrebnih človeških in upravnih virov. Delovna obremenitev Komisije pri izvajanju in izvrševanju se bo nekoliko povečala zaradi uvrstitve več snovi na seznam ter zaradi uskladitve standardov kakovosti in vrednosti praga za snovi, ki vzbujajo zaskrbljenost na nacionalni ravni. Komisija bo poleg tega imela koristi od ponovne dodelitve znanstvenih nalog agenciji ECHA, ki bo Komisiji dosledno pomagala pri prednostnem razvrščanju snovi in zmesi, določanju standardov kakovosti in vrednosti praga, opredelitvi ustreznih analitskih metod in ocenjevanju ustreznih podatkov o spremljanju. Za znanstveno podporo agencije ECHA bi bilo potrebnih enajst ekvivalentov polnega delovnega časa. EEA bo imela povečano delovno obremenitev zaradi povečanega in pogostejšega poročanja, ki se zahteva od držav članic, in rahlega povečanja števila snovi, uvrščenih na seznam, zaradi česar bodo poleg že vključenih treh in pol ekvivalentov polnega delovnega časa potrebni še štirje ekvivalenti polnega delovnega časa. 5.DRUGI ELEMENTI •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Načrti upravljanja povodij, ki se Komisiji predložijo vsakih šest let, in prostovoljno elektronsko poročanje agenciji EEA v okviru skupne strategije izvajanja bodo še naprej ključni vir informacij za preverjanje učinkovitega izvajanja predloga, zlasti skladnosti z novimi ali revidiranimi standardi kakovosti za površinske in podzemne vode. Izboljšani mehanizmi nadzornih seznamov, ki države članice zavezujejo k spremljanju snovi, ki vzbujajo zaskrbljenost, bodo Komisiji omogočili, da s pomočjo ECHA in držav članic ugotovi potrebo po nadaljnjih ali strožjih standardih kakovosti. Rednejše poročanje tudi o dejanskih podatkih spremljanja in njihova analiza s strani EEA bosta institucijam EU, državam članicam in širši javnosti omogočila, da dobijo natančnejšo in posodobljeno sliko stanja teles površinske in podzemne vode v EU. Zaradi sinergij z izboljšanim Evropskim registrom izpustov in prenosov onesnaževal, ki naj bi ga nadomestila nova spletna elektronska podatkovna zbirka, tj. „portal industrijskih emisij“, se bodo popisi emisij, o katerih se trenutno poroča le vsakih šest let, nadomestili z veliko rednejšim in skladnejšim pregledom skupnih izpustov onesnaževal po panogah. To bo državam članicam omogočilo, da se osredotočijo na prizadevanja za izvajanje. Priloge k direktivama o površinskih vodah in podzemni vodi se bodo redno pregledovale glede na znanstveni in tehnični napredek. Prožnejši postopki za sprejemanje standardov kakovosti za snovi, ki vzbujajo zaskrbljenost, v kombinaciji z osrednjimi vlogami, ki so podeljene EEA, za analizo rednejših podatkov o spremljanju, in ECHA, za stalno znanstveno podporo, bodo omogočili boljšo oceno točnosti sedanjih standardov in potrebe po novih, da se hitro obravnavajo snovi, ki vzbujajo zaskrbljenost. Sodelovanje obeh agencij je v skladu s ciljem strategije za kemikalije za prehod na pristop „ena snov, ena ocena“, ki ima za posledico učinkovitejše, uspešnejše in skladnejše ocene varnosti kemikalij v vsej ustrezni zakonodaji EU, s čimer se sprožijo tudi učinkovitejši in medsektorski izvedbeni ukrepi ter predlogi za nove standarde. Analiza rednejših podatkov o spremljanju in stanju bo učinkovita podlaga za širši okvir spremljanja in napovedovanja ničelnega onesnaževanja, ki bo objavljen vsaki dve leti od leta 2022. To bo pomagalo oceniti vpliv zmanjšanega onesnaževanja vodnih teles zaradi širšega sklopa usklajenih standardov kakovosti, ki se izvajajo po vsej EU. •Obrazložitveni dokumenti

Predlog zahteva obrazložitvene dokumente, ker so ti ključni za ocenjevanje skladnosti in preverjanje, ali prenesena besedila odražajo vsebino in duh Direktive. To je pomembno in potrebno, saj predlog zajema spremembe treh direktiv, ki so morda prenesene v različne dele nacionalne zakonodaje. Ker je namen predloga predvsem sprememba obstoječih ali uvedba novih standardov kakovosti, je mogoče skrbno preverjanje olajšati s pomočjo obrazložitvenih dokumentov. •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga (1)Spremembe Direktive 2000/60/ES Členi 1, 7(2), 11(3)(k), 4(1) ter prilogi V (točke 1.4.3, 2.3.2 in 2.4.5) in VII (točka 7.7) se spremenijo, da se upošteva predlagano črtanje členov 16 in 17 (glej spodaj). Člen 2 o opredelitvah pojmov se spremeni, da se posodobijo opredelitve pojmov „dobro kemijsko stanje površinske vode“, „prednostne snovi“ in „okoljski standardi kakovosti“ ter uvedejo opredelitve pojmov „prednostne nevarne snovi“ in „posebna onesnaževala povodij“. Te spremembe so potrebne za: 1) upoštevanje predloga za nadomestitev sedanjega postopka soodločanja za sprejetje OSK z delegiranimi akti; 2) razširitev področja uporabe pojma „kemijsko stanje“, da se zajame tudi „posebna onesnaževala povodij“, ki so bila doslej del opredelitve pojma „ekološko stanje“ iz Priloge V; 3) upoštevanje morebitnih prihodnjih sprožitvenih vrednosti, ki temeljijo na učinkih, kot del opredelitve pojma „okoljski standardi kakovosti“. Člen 3 o upravnem usklajevanju na vodnih območjih se spremeni, da se v primeru izjemnih okoliščin naravnega izvora ali višje sile, zlasti izredno velikih poplav, daljših suš ali pomembnih onesnaženj, za pristojne organe vseh morebitnih prizadetih vodnih teles, vključno v dolvodnih državah članicah, uvede obveznost medsebojnega obveščanja in sodelovanja z namenom čim večjega zmanjšanja škode in obravnavanja posledic. Poleg zgoraj navedene prilagoditve, da se upošteva črtanje člena 16, se člen 4 o ciljih spremeni, da se zagotovi, da odstavek (a)(iv) vsebuje izrecno obveznost držav članic, da postopno zmanjšujejo tudi onesnaževanje s posebnimi onesnaževali povodij in ne zgolj s prednostnimi snovmi. Člen 8, odstavek 3, o metodah za analiziranje in spremljanje stanja voda se spremeni, da se postopek v odboru uskladi z Lizbonsko pogodbo, tako da se prejšnji „regulativni postopek s pregledom“ nadomesti s „postopkom pregleda“ iz člena 21. Poleg tega se v istem odstavku uvede novo pooblastilo, ki omogoča sprejetje izvedbenih aktov za določitev dodatnih podrobnostih o novih obveznostih, da se EEA dajo na voljo nadzorni podatki, ter da se v skladu z novima odstavkoma 4 in 5 rednejše dajo na voljo podatki o stanju. Te spremembe so v celoti v skladu z obstoječimi obveznostmi iz Direktive 2007/2/ES (INSPIRE), ki države članice zavezuje, da javno objavijo zbirke prostorskih podatkov, vključno z lokacijo in delovanjem naprav in objektov za spremljanje okolja, povezanimi meritvami emisij in stanjem okoljskih medijev (zrak, voda, tla). Za zmanjšanje upravnega bremena bi bilo treba v skladu z digitalno strategijo EU, Direktivo (EU) 2019/1024 o odprtih podatkih in pristopom „ena snov, ena ocena“ v okviru trajnostne strategije za kemikalije dodatno poenostaviti tudi razširjanje podatkov. Člen 10 o kombiniranem pristopu za točkovne in razpršene vire se spremeni, da se posodobijo sklicevanja na različne direktive, ki obravnavajo točkovne vire in razpršeno onesnaževanje (po njihovi razveljavitvi in nadomestitvi). Člen 12 o zadevah, ki jih ne more rešiti ena sama država članica, se spremeni, da se okrepi in formalizira postopek za sodelovanje med državami članicami. Člen 15(3) o triletnem vmesnem poročanju o napredku v zvezi s programi ukrepov se črta, saj se nastalo upravno breme šteje za nesorazmerno v primerjavi z dobički v smislu boljšega nadzora in usmerjanja izvajanja. Člena 16 in 17 o postopku, s katerim je morala Komisija pripraviti zakonodajne predloge za uvrstitev na seznam in opredelitev OSK za vodna telesa površinskih in podzemnih voda, se črtata, ker sta zastarela. Člen 18(2)(e) se spremeni, da se upošteva predlagano črtanje člena 16, medtem ko se člen 18(4) spremeni, da se upošteva predlagano črtanje člena 15(3). Člen 20 o tehničnih prilagoditvah se spremeni: 1) za spremembo prilog I in III se sedanji regulativni postopek s pregledom nadomesti s postopkom delegiranih aktov; 2) sedanji regulativni postopek za sprejetje smernic o izvajanju prilog II in V ter za določitev formatov za prenos in obdelavo podatkov se nadomesti s postopkom pregleda. Novi člen 20a uvaja določbe v zvezi s postopkom za sprejemanje delegiranih aktov v skladu z Lizbonsko pogodbo. Namen spremembe člena 21 o postopku v odboru je nadomestiti sklicevanje na prejšnji „sklep o postopku v odboru“ s trenutno veljavno „uredbo o postopku v odboru“. Člen 22 o razveljavitvah in prehodnih določbah se spremeni, da se posodobijo sklicevanja ob upoštevanju predlaganih sprememb ustreznih prilog k direktivama 2000/60/ES in 2008/105/ES. Poleg zgoraj navedenih prilagoditev, da se upošteva črtanje člena 16, se Priloga V spremeni: 1) iz opredelitve ekološkega stanja se odstranijo posebna onesnaževala povodij, ki se vključijo v opredelitev kemijskega stanja, da se zagotovi, da se spremljanje prednostnih snovi in posebnih onesnaževal povodij ne izvaja le tam, kjer se ta onesnaževala odvajajo v vodo, temveč tudi tam, kjer se odlagajo v zrak; 2) Komisiji se podeli pooblastila za sprejetje rezultatov interkalibracije z delegiranimi akti; 3) državam članicam se omogoči uporabo novih tehnik spremljanja, vključno z opazovanjem zemlje in daljinskim zaznavanjem. Priloga VIII o okvirnem seznamu glavnih onesnaževal se spremeni, da vključuje mikroplastiko in antimikrobične rezistenčne gene. Priloga X se črta, saj se seznam v njej nadomesti s seznamom iz dela A Priloge I k Direktivi 2008/105/ES.

(2)Spremembe Direktive 2006/118/ES o podzemni vodi Naslov se spremeni, da se pojasni, da se ta direktiva nanaša le na onesnaževanje in ne na količinsko stanje podzemnih voda. Člen 1 o namenu Direktive se spremeni, da se črta sklicevanje na člen 17 okvirne direktive o vodah, saj je bil podlaga za sprejetje same direktive o podzemni vodi in je zato zastarel. Člen 2 o opredelitvah pojmov se spremeni, da vključuje opredelitev vrednosti praga, določenih na ravni EU, poleg tistih, ki so določene na ravni držav članic. Člen 3 o merilih za ocenjevanje kemijskega stanja podzemne vode se spremeni, da se upošteva nova opredelitev pojma „vrednosti praga, določene na ravni EU“. Člen 4 o postopku za ocenjevanje kemijskega stanja podzemne vode se spremeni iz istega razloga kot člen 3. Vstavi se nov člen 6a, da bi bil „mehanizem nadzornega seznama“ za telesa podzemne vode obvezen, v skladu z določbo člena 8b direktive o okoljskih standardih kakovosti. Ta mehanizem vzpostavlja triletni postopek, v katerem Komisija ob prispevku ECHA in v tesnem posvetovanju z državami članicami daje prednost snovem za spremljanje v podzemni vodi. Dobljene informacije bodo vključene v šestletno revizijo standardov kakovosti za vključitev v Prilogo I. Določba vključuje tudi obveznost ECHA, da objavi znanstvena poročila, pripravljena v zvezi z nadzornim seznamom. Člen 8 o tehničnih prilagoditvah se spremeni: 1) postopek za izvedbene akte se nadomesti s postopkom za delegirane akte za prilagoditev delov A in C Priloge II ter prilog III in IV znanstvenemu in tehničnemu napredku; 2) Komisiji se podelijo delegirana pooblastila za uvrstitev novih onesnaževal podzemne vode v Prilogo I in za določitev novih standardov kakovosti za ta onesnaževala po vsej EU ter za uvrstitev onesnaževal, za katera morajo države članice preučiti možnost določitve nacionalnih vrednosti praga, v del B Priloge II; 3) Komisiji se podelijo delegirana pooblastila, da po potrebi in celo za onesnaževala ali skupine onesnaževal, ki ne vzbujajo zaskrbljenosti po vsej EU, določi vrednosti praga na ravni EU, da se poveča raven zdravja ljudi in varstva okolja ter doseže bolj usklajeno izvajanje; 4) pojasni se osrednja vloga ECHA v tem okviru in obveznost ECHA, da javno objavi znanstvena poročila v zvezi z morebitnimi spremembami. Doda se nov člen 8a za uvajanje določb v zvezi s postopkom za sprejemanje delegiranih aktov v skladu z Lizbonsko pogodbo. Člen 9 o postopku v odboru se spremeni, tako da se prejšnji „sklep o postopku v odboru“ nadomesti z novejšo „uredbo o postopku v odboru“. Člen 10 o pregledu prilog I in II s postopkom soodločanja se črta, da se upošteva nov postopek za delegirane akte iz členov 8 in 8a. Priloga I o standardih kakovosti za onesnaževala podzemne vode na ravni EU se spremeni, da se vnesejo nova onesnaževala podzemne vode in s tem povezani standardi kakovosti za nekatere per- in polifluorirane alkilne snovi (PFAS), farmacevtske izdelke in nerelevantne metabolite pesticidov (nrM). Priloga II o nacionalnih vrednostih praga za onesnaževala podzemne vode se spremeni: 1) farmacevtska snov primidon se vstavi na seznam sintetičnih snovi, za katere morajo države članice preučiti možnost določitve nacionalnih vrednosti praga; 2) pojasni se, da se dela B in C Priloge nanašata samo na mehanizem za določanje vrednosti praga na nacionalni ravni; 3) zagotovi se, da države članice obvestijo ECHA, da omogoči javno dostopnost navedenih informacij, in 4) doda se nov del D, ki vključuje usklajene vrednosti praga za skupino snovi „vsota trikloroetilena in tetrakloroetilena“. Priloga III o oceni kemijskega stanja podzemne vode in Priloga IV o določitvi in obratu pomembnih in stalno naraščajočih trendov se spremenita, da se upošteva novi koncept „vrednosti praga, določenih na ravni EU“. (3)Spremembe Direktive 2008/105/ES o okoljskih standardih kakovosti Naslov se spremeni, da se pojasni, da se Direktiva nanaša na onesnaževanje površinskih voda. Člen 3 o okoljskih standardih kakovosti se spremeni, da se pojasnijo datumi začetka uporabe novega in revidiranega OSK. Poenostavljene so tudi obveznosti glede spremljanja v organizmih v odstavku 2 in dolgoročne ocene trenda v odstavku 6, tako da je v Prilogi pojasnjeno njihovo področje uporabe. Odstavek 7 se črta, da se upošteva predlagana nadomestitev postopka soodločanja s postopkom za delegirane akte za spremembo seznama prednostnih snovi. Člen 5 o popisih emisij se spremeni, da se poenostavi in racionalizira obveznost poročanja, kadar je to mogoče, z zakonodajo EU za obravnavo emisij iz velikih industrijskih obratov (ki se trenutno revidira) in da se omogoči poenostavljeno poročanje portalu industrijskih emisij s podrobnostmi, ki jih je treba določiti v prihodnjem izvedbenem aktu. Poročanje v okviru načrtov upravljanja povodij se bo zato še naprej uporabljalo le za razpršene emisije. Člen 7a o usklajevanju med različnimi deli zakonodaje EU o kemikalijah se spremeni, da se vključi sklicevanje na zakonodajo EU o farmacevtskih izdelkih in upošteva predlagana nadomestitev postopka soodločanja s postopkom za delegirane akte za posodobitev ali določitev novih OSK. Člen 8 se spremeni: 1) Evropski komisiji se podelijo delegirana pooblastila, da vsakih šest let revidira Prilogo I, da se na podlagi prispevkov ECHA preuči uvrstitev novih prednostnih snovi in z njimi povezanih OSK na seznam; 2) Komisiji se podelijo delegirana pooblastila za redno revizijo seznama kategorij posebnih onesnaževal povodij, ki so zdaj vključena v del B nove Priloge II (ta priloga II v ta namen nadomesti točko 1.2.6 in Prilogo VIII k okvirni direktivi o vodah, ki se ustrezno spremeni, da se iz opredelitve ekološkega stanja odstranijo posebna onesnaževala povodij in se jih vstavi v sistem, ki se uporablja za kemijsko stanje); 3) Komisiji se podelijo delegirana pooblastila, da po potrebi sprejme OSK za posebna onesnaževala povodij na ravni EU in jih navede v delu C Priloge II (predlog v navedenem delu C navaja štiri prednostne snovi, ki so bile prej vključene v Prilogo I, vendar so bile „odstranjene s seznama“, ker se ne štejejo več med snovi, ki vzbujajo zaskrbljenost po vsej EU); 4) pojasni se osrednja vloga, ki jo mora imeti ECHA pri oblikovanju OSK v tesnem sodelovanju z državami članicami in deležniki, ter njena obveznost, da javno objavi znanstvena poročila v zvezi s spremembo prilog.

Člen 8a se spremeni: 1) poenostavi se način, na katerega lahko države članice predstavijo kemijsko stanje za splošno prisotne obstojne, bioakumulativne in strupene snovi (PBT) ločeno od splošnega kemijskega stanja; 2) državam članicam se omogoči, da izvajajo manj intenzivno spremljanje nekaterih snovi; 3) od držav članic se zahteva, da izvajajo spremljanje, ki temelji na učinkih, da bi ocenile prisotnost estrogenskih hormonov v vodnih telesih zaradi morebitne prihodnje določitve sprožitvenih vrednosti, ki temeljijo na učinkih. Člen 8b se spremeni: 1) izboljša se ciklus spremljanja in pregledovanja mehanizma nadzornega seznama, tako da se namesto sedanjega dvoletnega določi triletni ciklus. To bo omogočilo več časa za obdelavo podatkov pred revizijo seznama, skupaj s predlaganim podaljšanjem ciklusa spremljanja z 12 na 24 mesecev, da se omogoči boljše upoštevanje različnih pogostosti onesnaževal s sezonskimi vzorci emisij (npr. pesticidi/biocidi); 2) omogoči se vključitev mikroplastike in izbranih antimikrobičnih rezistenčnih genov na naslednji nadzorni seznam, ob upoštevanju opredelitve ustreznih metod spremljanja in analize ter prispevka ECHA. Nov člen 8d vključuje obveznost držav članic, da določijo OSK za posebna onesnaževala povodij, navedena v delu A nove Priloge II. To nadomesti obveznost, ki je trenutno določena v točki 1.2.6 Priloge V k okvirni direktivi o vodah, v skladu s predlogom, da se zagotovi, da se posebna onesnaževala povodij vključijo v ocenjevanje kemijskega in ne ekološkega stanja površinskih vodnih teles. Namen te določbe je tudi zagotoviti, kadar so bili za nekatera posebna onesnaževala povodij vzpostavljeni OSK na ravni EU, da imajo ti OSK prednost pred OSK, vzpostavljenimi na nacionalni ravni. Poleg tega sprememba zavezuje države članice, da obvestijo ECHA, da slednja objavi vse namere glede uvrstitve onesnaževal na seznam in/ali določitve OSK, s čimer se povečajo preglednost in sinergije. Člen 10, ki pojasnjuje, da je treba Prilogo X k okvirni direktivi o vodah nadomestiti z besedilom iz Priloge II k Direktivi 2008/105/ES, se črta, ker Priloga II k Direktivi 2008/105/ES ni obstajala in ker se Priloga X črta zaradi vključitve postopka za delegirane akte za prilagoditev seznama prednostnih snovi in določitev ustreznih OSK v Direktivo 2008/105/ES. Naslov Priloge I se spremeni, da se odpravi pojem „druga onesnaževala“, ki je postal zastarel, saj se nanaša na snovi, ki so bile zajete v drugi zakonodaji pred sprejetjem direktive o okoljskih standardih kakovosti; poleg tega ni več potrebe po razlikovanju med prednostnimi snovmi in „drugimi onesnaževali“. Del A, v katerem so navedene snovi in njihov OSK, se nadomesti z novo prilogo, ki na seznam prednostnih snovi zdaj uvršča dodatnih 23 snovi: farmacevtske izdelke, industrijske snovi, pesticide in kovine. V Prilogi so navedene tudi snovi, ki so nevarne, tiste, ki so splošno prisotne PBT, in tiste, ki zahtevajo dolgoročno oceno trenda. Vstavi se nova Priloga II, ki v delu A določa okvirni seznam posebnih onesnaževal povodij, za katera morajo države članice preučiti možnost določitve OSK in jih uporabljati, kadar onesnaževala povzročajo zaskrbljenost. Del B vključuje splošna načela in se nanaša na smernice za to, medtem ko del C vključuje register usklajenih OSK za posebna onesnaževala povodij. Slednji bo prilagojen s prihodnjimi delegiranimi akti, s katerimi bo Komisija vzpostavila usklajene OSK za nekatera druga posebna onesnaževala povodij, kadar bi se to izkazalo za potrebno za zagotovitev zadostnega in usklajenega varstva okolja, tudi za onesnaževala, ki ne vzbujajo zaskrbljenosti po vsej EU oziroma je še ne vzbujajo. 2022/0344 (COD) Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Direktive 2000/60/ES o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike, Direktive 2006/118/ES o varstvu podzemne vode pred onesnaževanjem in poslabšanjem ter Direktive 2008/105/ES o okoljskih standardih kakovosti na področju vodne politike (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 192(1) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Kemično onesnaževanje površinskih in podzemnih voda ogroža vodno okolje z vplivi, kot so akutna in kronična toksičnost v vodnih organizmih, kopičenje onesnaževal v ekosistemih ter izguba habitatov in biotske raznovrstnosti, ogroža pa tudi zdravje ljudi. Določitev okoljskih standardov kakovosti prispeva k uresničevanju cilja ničelnega onesnaževanja za okolje brez strupov.

(2)Okoljska politika Unije mora v skladu s členom 191(2), drugi stavek, Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) temeljiti na previdnostnem načelu in na načelih, da je treba delovati preventivno, da je treba okoljsko škodo prednostno odpravljati pri viru in da mora plačati povzročitelj obremenitve. (3)Evropski zeleni dogovor je strategija Unije za zagotovitev podnebno nevtralnega, čistega in krožnega gospodarstva do leta 2050, v katerem se optimizira gospodarjenje z viri in hkrati čim bolj zmanjša onesnaževanje. Strategija EU na področju kemikalij za trajnostnost in akcijski načrt za ničelno onesnaževanje posebej obravnavata vidike evropskega zelenega dogovora glede onesnaževanja. Druge posebej pomembne in dopolnilne politike vključujejo strategijo EU za plastiko iz leta 2018, strategijo EU za zdravila iz leta 2021, strategijo za biotsko raznovrstnost, strategijo „od vil do vilic“, strategijo EU za tla do leta 2030, digitalno strategijo EU in evropsko strategijo za podatke. (4)Direktiva 2000/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta določa okvir za varstvo celinskih površinskih voda, somornic, obalnega morja in podzemne vode. Del tega okvira je, da se med tistimi snovmi, ki pomenijo znatno tveganje za vodno okolje ali tveganje, ki se prenaša po vodnem okolju, na ravni Unije opredelijo prednostne snovi. Direktiva 2008/105/ES Evropskega parlamenta in Sveta določa okoljske standarde kakovosti (OSK) na ravni Unije za 45 prednostnih snovi iz Priloge X k Direktivi 2000/60/ES in osem drugih onesnaževal, ki so bila že urejena na ravni Unije, preden je bila z Odločbo št. 2455/2001/ES Evropskega parlamenta in Sveta uvedena Priloga X. Direktiva 2006/118/ES Evropskega parlamenta in Sveta določa standarde kakovosti podzemne vode za nitrate in aktivne snovi v pesticidih na ravni Unije ter merila za določitev nacionalnih vrednosti praga za druga onesnaževala podzemne vode. Določa tudi minimalni seznam 12 onesnaževal in njihove kazalce, za katere morajo države članice razmisliti o določitvi teh nacionalnih vrednosti praga. Standardi kakovosti podzemne vode so določeni v Prilogi I k Direktivi 2006/118/ES. (5)Snovi se upoštevajo za uvrstitev na seznam v Prilogi X k Direktivi 2000/60/ES ali v Prilogi I ali Prilogi II k Direktivi 2006/118/ES na podlagi ocene tveganja, ki ga predstavljajo za ljudi in vodno okolje. Ključne sestavine te ocene so poznavanje koncentracij snovi v okolju, vključno z informacijami, zbranimi pri spremljanju nadzornega seznama, in (eko)toksikologije snovi ter njihove obstojnosti, bioakumulacije, rakotvornosti, mutagenosti, reproduktivne toksičnosti in potenciala endokrinega motilca. (6)Komisija je pregledala seznam prednostnih snovi iz Priloge X k Direktivi 2000/60/ES v skladu s členom 16(4) navedene direktive in členom 8 Direktive 2008/105/ES ter sezname snovi iz prilog I in II k Direktivi 2006/118/ES v skladu s členom 10 navedene direktive in sklenila, da je glede na nova znanstvena spoznanja primerno spremeniti navedene sezname z dodajanjem novih snovi, določitvijo okoljskih standardov kakovosti (OSK) ali standardov kakovosti podzemne vode za navedene na novo dodane snovi, revizijo OSK za nekatere obstoječe snovi v skladu z znanstvenim napredkom ter določitvijo OSK za organizme za nekatere obstoječe in na novo dodane snovi. Ugotovila je tudi, katere dodatne snovi se bodo verjetno kopičile v usedlinah ali organizmih, in pojasnila, da bi bilo treba spremljanje trendov takih snovi izvajati v usedlinah ali organizmih. Pregledi seznamov snovi so bili podprti z obsežnim posvetovanjem s strokovnjaki služb Komisije, držav članic, skupin deležnikov ter Znanstvenega odbora za zdravstvena, okoljska in nastajajoča tveganja. (7)Za učinkovito ravnanje z večino onesnaževal v njihovem celotnem življenjskem ciklu je potrebna kombinacija ukrepov za nadzor pri viru in na koncu proizvodne verige, vključno z ustrezno kemično zasnovo, dovoljenjem ali odobritvijo, nadzorom emisij med proizvodnjo in uporabo ali drugimi postopki ter ravnanjem z odpadki. Določitev novih ali strožjih standardov kakovosti v vodnih telesih zato dopolnjuje in je skladna z drugo zakonodajo Unije, ki obravnava ali bi lahko obravnavala problem onesnaževanja v eni ali več navedenih fazah, vključno z Uredbo (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta, Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, Uredbo (EU) št. 528/2012 Evropskega parlamenta in Sveta, Uredbo (EU) 2019/6 Evropskega parlamenta in Sveta, Direktivo 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta, Direktivo 2009/128/ES Evropskega parlamenta in Sveta, Direktivo 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta ter Direktivo Sveta 91/271/EGS. (8)Nova znanstvena spoznanja kažejo na znatno tveganje zaradi številnih drugih onesnaževal, ki jih najdemo v vodnih telesih, poleg tistih, ki so že urejena. Posebna težava v podzemni vodi je bila ugotovljena s prostovoljnim spremljanjem per- in polifluoroalkilnih snovi (PFAS) in farmacevtskih izdelkov. PFAS so bile odkrite na več kot 70 % merilnih točk podzemne vode v Uniji in obstoječi nacionalni pragovi so jasno preseženi na precejšnjem številu lokacij, prav tako pa se pogosto pojavljajo tudi farmacevtske snovi. Perfluorooktan sulfonska kislina in njeni derivati v površinskih vodah so že navedeni kot prednostne snovi, vendar se zdaj priznava, da tudi druge PFAS predstavljajo tveganje. Spremljanje nadzornega seznama v skladu s členom 8b Direktive 2008/105/ES je potrdilo tveganje v površinskih vodah zaradi številnih farmacevtskih snovi, ki jih je zato treba dodati na seznam prednostnih snovi. (9)Direktiva 2000/60/ES od držav članic zahteva, da opredelijo vodna telesa, ki se uporabljajo za odvzem vode, namenjene za prehrano ljudi, jih spremljajo in sprejmejo ustrezne ukrepe za preprečevanje poslabšanja njihove kakovosti in za zmanjšanje stopnje čiščenja, ki je potrebna za proizvodnjo vode, primerne za prehrano ljudi. V zvezi s tem je bilo ugotovljeno, da mikroplastika predstavlja potencialno tveganje za zdravje ljudi, vendar je potrebnih več podatkov o spremljanju, da se potrdi potreba po določitvi okoljskega standarda kakovosti za mikroplastiko v površinskih in podzemnih vodah. Mikroplastiko je zato treba vključiti na nadzorne sezname za površinske in podzemne vode ter jo je treba spremljati takoj, ko Komisija določi ustrezne metode spremljanja. V zvezi s tem bi bilo treba upoštevati metodologije za spremljanje in ocenjevanje tveganj zaradi mikroplastike v pitni vodi, razvite na podlagi Direktive (EU) 2020/2184 Evropskega parlamenta in Sveta. (10)Izražena je bila zaskrbljenost zaradi tveganja za razvoj antimikrobične odpornosti zaradi prisotnosti mikroorganizmov, odpornih na antimikrobike, in antimikrobičnih rezistenčnih genov v vodnem okolju, vendar ni bilo izvedenega dovolj spremljanja. Na nadzorne sezname za površinske in podzemne vode je treba vključiti tudi ustrezne antimikrobične rezistenčne gene in jih spremljati takoj, ko so razvite ustrezne metode spremljanja. To je v skladu z „Evropskim akcijskim načrtom ‚eno zdravje‘ zoper odpornost proti antimikrobikom“, ki ga je Komisija sprejela junija 2017, in z evropsko strategijo za zdravila, ki tudi obravnava to vprašanje. (11)Glede na naraščajočo ozaveščenost o pomembnosti zmesi in s tem o spremljanju na podlagi učinkov za določanje kemijskega stanja ter glede na to, da za estrogene snovi že obstajajo dovolj zanesljive metode spremljanja, ki temeljijo na učinkih, bi morale države članice uporabiti take metode za oceno kumulativnih učinkov estrogenih snovi v površinskih vodah v obdobju vsaj dveh let. To bo omogočilo primerjavo rezultatov, ki temeljijo na učinkih, z rezultati, dobljenimi z uporabo konvencionalnih metod za spremljanje treh estrogenih snovi iz Priloge I k Direktivi 2008/105/ES. Ta primerjava se bo uporabila za oceno, ali se lahko metode spremljanja, ki temeljijo na učinkih, uporabijo kot zanesljive presejalne metode. Uporaba takih presejalnih metod bi omogočila zajetje učinkov vseh estrogenih snovi s podobnimi učinki in ne samo tistih iz Priloge I k Direktivi 2008/105/ES. Opredelitev OSK v Direktivi 2000/60/ES bi bilo treba spremeniti, da se zagotovi, da lahko v prihodnosti zajema tudi sprožitvene vrednosti, ki bi lahko bile določene za ocenjevanje rezultatov spremljanja, ki temeljijo na učinkih. (12)V oceni zakonodaje Unije o vodah (v nadaljnjem besedilu: ocena) je bilo ugotovljeno, da bi bilo mogoče pospešiti postopek opredelitve in uvrstitve na seznam onesnaževal, ki vplivajo na površinske in podzemne vode, ter določitve ali revizije standardov kakovosti zanje glede na nova znanstvena spoznanja. Če bi navedene naloge izvajala Komisija, namesto da se izvajajo v okviru rednega zakonodajnega postopka, kot je trenutno predvideno v členih 16 in 17 Direktive 2000/60/ES in členu 10 Direktive 2006/118/ES, bi se lahko izboljšalo delovanje mehanizmov nadzornih seznamov za površinske in podzemne vode, zlasti z vidika časovnega razporeda in vrstnega reda uvrstitve na seznam, spremljanja in ocenjevanja rezultatov, okrepile bi se lahko povezave med mehanizmom nadzornega seznama in pregledi seznamov onesnaževal, spremembe seznamov onesnaževal pa bi lahko hitreje upoštevale znanstveni napredek. Zaradi tega ter glede na potrebo po takojšnji spremembi seznamov onesnaževal in njihovih OSK ob upoštevanju novih znanstvenih in tehničnih spoznanj bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte za spremembo Priloge I k Direktivi 2008/105/ES glede seznama prednostnih snovi in ustreznih OSK iz dela A navedene priloge ter za spremembo Priloge I k Direktivi 2006/118/ES glede seznama onesnaževal podzemne vode in standardov kakovosti iz navedene priloge. V zvezi s tem bi morala Komisija upoštevati rezultate spremljanja snovi na nadzornih seznamih za površinske in podzemne vode. Zato bi bilo treba črtati člena 16 in 17 Direktive 2000/60/ES in Prilogo X k navedeni direktivi ter člen 10 Direktive 2006/118/ES. (13)V oceni je bilo tudi ugotovljeno, da se standardi kakovosti in vrednosti praga, določeni na nacionalni ravni za posebna onesnaževala povodij in onesnaževala podzemne vode, preveč razlikujejo med državami članicami. Za posebna onesnaževala povodij, ki niso bila opredeljena kot prednostne snovi v skladu z Direktivo 2000/60/ES, so doslej veljali nacionalni OSK in so se štela kot fizikalno-kemijski elementi kakovosti, ki podpirajo oceno ekološkega stanja površinskih voda. Pri podzemnih vodah so države članice lahko določile tudi svoje vrednosti praga, celo za sintetične snovi. Ta prožnost je privedla do neoptimalnih rezultatov v smislu primerljivosti stanja vodnih teles med državami članicami in v smislu varstva okolja. Zato je treba določiti postopek, ki omogoča sporazum na ravni Unije o OSK in vrednostih praga, ki se uporabljajo za navedene snovi, če so opredeljene kot snovi, ki vzbujajo zaskrbljenost na nacionalni ravni, ter vzpostaviti registre veljavnih OSK in vrednosti praga. (14)Poleg tega vključitev posebnih onesnaževal povodij v opredelitev kemijskega stanja površinskih voda zagotavlja bolj usklajen, skladen in pregleden pristop v smislu spremljanja in ocenjevanja kemijskega stanja površinskih vodnih teles in s tem povezanih informacij za javnost. Prav tako omogoča bolj ciljno usmerjen pristop k opredelitvi in izvajanju ukrepov za celovitejše, učinkovitejše in uspešnejše obravnavanje vseh vprašanj, povezanih s kemikalijami. Zato je treba spremeniti opredelitvi pojmov „ekološko stanje“ in „kemijsko stanje“, področje uporabe pojma „kemijsko stanje“ pa razširiti, da se zajame tudi posebna onesnaževala povodij, ki so bila doslej del opredelitve pojma „ekološko stanje“ iz Priloge V k Direktivi 2000/60/ES. Posledično bi bilo treba koncept OSK za posebna onesnaževala povodij in z njimi povezane postopke vključiti v Direktivo 2008/105/ES. (15)Za zagotovitev usklajenega pristopa in enakih konkurenčnih pogojev v Uniji bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte za spremembo dela B Priloge II k Direktivi 2006/118/ES s prilagoditvijo seznama onesnaževal, za katera morajo države članice razmisliti o določitvi nacionalnih vrednosti praga. (16)Glede na potrebo po hitrem prilagajanju znanstvenim in tehničnim spoznanjem ter zagotavljanju usklajenega pristopa in enakih konkurenčnih pogojev v Uniji glede posebnih onesnaževal povodij, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte za prilagoditev Priloge II k Direktivi 2008/105/ES glede seznama kategorij onesnaževal iz dela A navedene priloge in za prilagoditev dela C Priloge II glede usklajenih OSK za posebna onesnaževala povodij ali njihove skupine. Države članice bi morale te usklajene OSK uporabljati pri ocenjevanju stanja svojih teles površinskih voda, kadar je bilo ugotovljeno tveganje zaradi teh onesnaževal. (17)Pri pregledu seznama prednostnih snovi iz dela A Priloge I k Direktivi 2008/105/ES je bilo ugotovljeno, da več prednostnih snovi ne vzbuja več zaskrbljenosti na ravni Unije in zato ne bi smele več biti vključene v del A Priloge I k navedeni direktivi. Te snovi bi bilo zato treba obravnavati kot posebna onesnaževala povodij in jih vključiti v del C Priloge II k Direktivi 2008/105/ES skupaj z njihovimi ustreznimi OSK. Glede na to, da se navedena onesnaževala ne štejejo več za zaskrbljujoča na ravni Unije, je treba OSK uporabljati le, kadar bi ta onesnaževala še vedno lahko vzbujala zaskrbljenost na nacionalni, regionalni ali lokalni ravni. (18)Za zagotovitev enakih konkurenčnih pogojev in omogočitev primerljivosti stanja vodnih teles med državami članicami je treba uskladiti nacionalne vrednosti praga za nekatera onesnaževala podzemne vode. Zato bi bilo treba kot nov del D Priloge II k Direktivi 2006/118/ES uvesti register usklajenih vrednosti praga za onesnaževala podzemne vode, ki vzbujajo zaskrbljenost na nacionalni, regionalni ali lokalni ravni. Usklajene vrednosti praga, določene v navedenem registru, je treba uporabljati samo v tistih državah članicah, v katerih onesnaževala, za katera veljajo navedene vrednosti praga, vplivajo na stanje podzemne vode. Za vsoto dveh sintetičnih onesnaževal, trikloroetilena in tetrakloroetilena, je treba uskladiti nacionalne vrednosti praga, ker vse države članice, v katerih so zadevna onesnaževala, ne uporabljajo vrednosti praga za vsoto teh onesnaževal in opredeljene nacionalne vrednosti praga niso enake. Usklajena vrednost praga bi morala biti skladna z vrednostjo parametrov, določeno za vsoto navedenih onesnaževal v pitni vodi v skladu z Direktivo (EU) 2020/2184. (19)Za zagotovitev usklajenega pristopa in enakih konkurenčnih pogojev v Uniji bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo za sprejemanje aktov v skladu s členom 290 PDEU za spremembo dela D Priloge II k Direktivi 2006/118/ES za prilagoditev registra usklajenih vrednosti praga glede vključenih onesnaževal in usklajenih vrednosti praga tehničnemu in znanstvenemu napredku. (20)Vse določbe Direktive 2006/118/ES v zvezi z oceno kemijskega stanja podzemne vode bi bilo treba prilagoditi uvedbi tretje kategorije usklajenih vrednosti praga iz dela D Priloge II k navedeni direktivi, poleg standardov kakovosti iz Priloge I k navedeni direktivi in nacionalnih vrednosti praga, določenih v skladu z metodologijo iz dela A Priloge II k navedeni direktivi. (21)Za zagotovitev učinkovitega in skladnega odločanja ter za razvoj sinergij z delom, opravljenim v okviru druge zakonodaje Unije o kemikalijah, bi bilo treba Evropski agenciji za kemikalije (ECHA) dati stalno in jasno opredeljeno vlogo pri določanju prednostnih snovi, ki se vključijo na nadzorne sezname in sezname snovi iz prilog I in II k Direktivi 2008/105/ES ter prilog I in II k Direktivi 2006/118/ES, ter pri oblikovanju ustreznih znanstveno utemeljenih standardov kakovosti. Odbor za oceno tveganja (RAC) in Odbor za socialno-ekonomsko analizo (SEAC) agencije ECHA bi morala z dajanjem mnenj olajšati opravljanje nekaterih nalog, prenesenih na ECHA. Agencija ECHA bi morala zagotoviti tudi boljše usklajevanje med različnimi deli okoljske zakonodaje s povečanjem preglednosti v zvezi z onesnaževali na nadzornem seznamu ali razvojem vseevropskih ali nacionalnih OSK ali vrednosti praga, in sicer z javno objavo ustreznih znanstvenih poročil.

(22)V oceni je bilo ugotovljeno, da je za boljše izvajanje in izvrševanje zakonodaje Unije o vodah potrebno pogostejše in racionalizirano elektronsko poročanje. Glede na svojo vlogo tudi pri rednejšem spremljanju stanja onesnaževanja, kot je opisano v akcijskem načrtu za ničelno onesnaževanje, bi morala Evropska agencija za okolje (EEA) olajšati tovrstno pogostejše in racionalizirano poročanje držav članic. Pomembno je, da so okoljske informacije o stanju površinskih in podzemnih voda Unije pravočasno na voljo javnosti in Komisiji. Zato bi bilo treba od držav članic zahtevati, da Komisiji in EEA dajo na voljo podatke o spremljanju, zbrane v okviru Direktive 2000/60/ES, pri čemer uporabijo mehanizme avtomatiziranega poročanja in zagotavljanja podatkov z uporabo vmesnika za aplikacijsko programiranje (API) ali enakovrednih mehanizmov. Pričakuje se, da bo upravno breme omejeno, saj se od držav članic že zahteva, da dajejo javnosti na voljo teme prostorskih podatkov v okviru uporabe Direktive 2007/2/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter Direktive (EU) 2019/1024 Evropskega parlamenta in Sveta. Te teme prostorskih podatkov vključujejo lokacijo in delovanje naprav in objektov za spremljanje okolja, s tem povezane meritve emisij in stanje okoljskih medijev. (23)Zaradi boljšega vključevanja podatkovnih tokov, sporočenih EEA v skladu z zakonodajo Unije o vodah, in zlasti popisov emisij, ki jih zahteva Direktiva 2008/105/ES, s podatkovnimi tokovi, sporočenimi portalu industrijskih emisij v skladu z Direktivo 2010/75/EU in Uredbo (ES) št. 166/2006 Evropskega parlamenta in Sveta, bo poročanje o evidencah v skladu s členom 5 Direktive 2008/105/ES enostavnejše in učinkovitejše. Hkrati se bo zmanjšalo upravno breme in največja delovna obremenitev pri pripravi načrtov upravljanja povodja. V povezavi z odpravo vmesnega poročanja o napredku programov ukrepov, ki se ni izkazalo za učinkovito, bo to poenostavljeno poročanje državam članicam omogočilo, da si bolj prizadevajo za poročanje o emisijah, ki jih ne zajema zakonodaja o industrijskih emisijah, vendar jih zajema poročanje o emisijah v skladu s členom 5 Direktive 2008/105/ES. (24)Z Lizbonsko pogodbo je bilo uvedeno razlikovanje med pooblastili, prenesenimi na Komisijo za sprejemanje nezakonodajnih aktov, ki se splošno uporabljajo in se sprejmejo za dopolnitev ali spremembo nekaterih nebistvenih elementov zakonodajnega akta (delegirani akti), in pooblastili, prenesenimi na Komisijo za sprejetje aktov, s katerimi se zagotovijo enotni pogoji za izvajanje pravno zavezujočih aktov Unije (izvedbeni akti). Direktivi 2000/60/ES in 2006/118/ES bi bilo treba uskladiti s pravnim okvirom, ki ga uvaja Lizbonska pogodba. (25)Pooblastila iz člena 20(1), prvi pododstavek, Direktive 2000/60/ES in točke 1.4.1(ix) Priloge V k navedeni direktivi, ki določajo uporabo regulativnega postopka s pregledom, izpolnjujejo merila iz člena 290(1) PDEU, ker zadevajo prilagoditve prilog k navedeni direktivi in sprejetje pravil, ki jo dopolnjujejo. Zato bi jih bilo treba spremeniti v pooblastila Komisije za sprejemanje delegiranih aktov. (26)Pooblastilo iz člena 8 Direktive 2006/118/ES, ki določa uporabo regulativnega postopka s pregledom, izpolnjuje merila iz člena 290(1) PDEU, ker zadeva prilagoditve prilog k navedeni direktivi. Zato bi ga bilo treba spremeniti v pooblastilo Komisije za sprejemanje delegiranih aktov. (27)Zlasti je pomembno, da se Komisija pri pripravi delegiranih aktov in svojem pripravljalnem delu ustrezno posvetuje, med drugim na ravni strokovnjakov, in da se taka posvetovanja izvedejo v skladu z načeli iz Medinstitucionalnega sporazuma z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje. Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov Evropski parlament in Svet zlasti prejmeta vse dokumente sočasno s strokovnjaki iz držav članic, njuni strokovnjaki pa se lahko sistematično udeležujejo sestankov strokovnih skupin Komisije, ki zadevajo pripravo delegiranih aktov. (28)Pooblastilo iz člena 8(3) Direktive 2000/60/ES, ki določa uporabo regulativnega postopka s pregledom, izpolnjuje merila iz člena 290(2) PDEU, ker zadeva sprejetje strokovnih zahtev in standardiziranih metod za analizo in spremljanje stanja voda ter je zato namenjeno zagotavljanju enotnih pogojev za usklajeno izvajanje navedene direktive. Zato bi ga bilo treba spremeniti v pooblastilo Komisije za sprejemanje izvedbenih aktov. Da se zagotovi primerljivost podatkov, bi bilo treba pooblastilo razširiti tudi na oblikovanje formatov za poročanje podatkov o spremljanju in stanju v skladu s členom 8(4). Pooblastila, ki se prenesejo na Komisijo, bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta. (29)Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja Direktive 2000/60/ES bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila za sprejetje tehničnih formatov za poročanje podatkov o spremljanju in stanju voda v skladu s členom 8(3) Direktive 2000/60/ES. Navedena pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011. (30)Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja Direktive 2008/105/ES bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila za sprejetje standardiziranih formatov za poročanje agenciji EEA o emisijah točkovnih virov, ki niso zajete v Uredbi (EU) …/… Evropskega parlamenta in Sveta. Navedena pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011. (31)Upoštevati je treba znanstveni in tehnični napredek na področju spremljanja stanja vodnih teles v skladu z zahtevami za spremljanje iz Priloge V k Direktivi 2000/60/ES. Zato bi bilo treba državam članicam dovoliti uporabo podatkov in storitev tehnologij daljinskega zaznavanja, opazovanja Zemlje (storitve programa Copernicus), senzorjev in naprav in situ ali znanstvenih podatkov, ki jih zagotavljajo državljani, s čimer se izkoriščajo priložnosti, ki jih zagotavljajo umetna inteligenca, napredna analiza in obdelava podatkov. (32)Ob upoštevanju povečanja nepredvidljivih vremenskih dogodkov, zlasti ekstremnih poplav in dolgotrajnih suš, ter znatnih onesnaženj, ki povzročajo ali poslabšajo čezmejno naključno onesnaženje, bi bilo treba od držav članic zahtevati, da zagotovijo takojšnje informacije o takih incidentih drugim potencialno prizadetim državam članicam in učinkovito sodelujejo s potencialno prizadetimi državami članicami, da bi ublažile učinke dogodka ali incidenta. Okrepiti je treba tudi sodelovanje med državami članicami in racionalizirati postopke za čezmejno sodelovanje v primeru bolj strukturnih, tj. nenaključnih in dolgoročnih čezmejnih zadev, ki jih ni mogoče rešiti na ravni držav članic v skladu s členom 12 Direktive 2000/60/ES. Če je potrebna evropska pomoč, lahko pristojni nacionalni organi v skladu s členom 15 Sklepa št. 1313/2013 Evropskega parlamenta in Sveta pošljejo prošnje za pomoč Centru za usklajevanje nujnega odziva Komisije, ki bo usklajeval morebitne ponudbe pomoči in njihovo uporabo prek mehanizma Unije na področju civilne zaščite. (33)Direktive 2000/60/ES, 2006/118/ES in 2008/105/ES bi bilo zato treba ustrezno spremeniti. (34)Ker ciljev te direktive, tj. zagotavljanja visoke ravni varstva in izboljšanja kakovosti okolja evropskih sladkih voda, države članice same ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi čezmejne narave onesnaževanja vode lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev – SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO: Člen 1 Spremembe Direktive 2000/60/ES Direktiva 2000/60/ES se spremeni: (1)v členu 1 se četrta alinea nadomesti z naslednjim: „— uresničevanju ciljev ustreznih mednarodnih sporazumov, skupaj s tistimi, katerih cilj je preprečiti in odpraviti onesnaževanje morskega okolja, z ukrepanjem Unije, da se ustavijo ali postopno odpravijo odvajanje, emisije in uhajanje prednostnih nevarnih snovi, s končnim ciljem, da se v morskem okolju za naravno prisotne snovi dosežejo koncentracije, ki so blizu vrednostim naravnega ozadja, in za sintetične snovi čim bližje vrednosti nič.“;

(2)člen 2 se spremeni: (a)točka 24 se nadomesti z naslednjim: „24. ‚Dobro kemijsko stanje površinske vode‘ kemijsko stanje, ki je potrebno, da se dosežejo okoljski cilji za površinske vode, določeni v členu 4(1), točka (a), te direktive, to je kemijsko stanje telesa površinske vode, v katerem koncentracije onesnaževal ne presegajo okoljskih standardov kakovosti za prednostne snovi iz dela A Priloge I k Direktivi 2008/105/ES Evropskega parlamenta in Sveta* in okoljskih standardov kakovosti za posebna onesnaževala povodij, določenih v skladu s členom 8(2), točka (c), in členom 8d(1) navedene direktive.“; (b)točka 30 se nadomesti z naslednjim: „30. ‚Prednostne snovi‘ snovi iz dela A Priloge I k Direktivi 2008/105/ES, to so snovi, ki predstavljajo znatno tveganje za vodno okolje ali tveganje, ki se prenaša po vodnem okolju, v velikem deležu držav članic.“; (c)vstavita se naslednji točki 30a in 30b: „30a. ‚Prednostne nevarne snovi‘ prednostne snovi, ki so označene kot ‚nevarne‘ na podlagi tega, da so v znanstvenih poročilih, ustrezni zakonodaji Unije ali ustreznih mednarodnih sporazumih priznane kot strupene, obstojne in se lahko kopičijo v organizmih ali da povzročajo enako raven zaskrbljenosti, kadar je ta zaskrbljenost pomembna za vodno okolje. 30b. ‚Posebna onesnaževala povodij‘ onesnaževala, ki niso opredeljena oziroma niso več opredeljena kot prednostne snovi, vendar so države članice na podlagi ocene pritiskov in vplivov na površinska vodna telesa, opravljene v skladu s Prilogo II k tej direktivi, ugotovile, da predstavljajo znatno tveganje za vodno okolje ali tveganje ki se prenaša po vodnem okolju, na njihovem ozemlju.“; (d)točka 35 se nadomesti z naslednjim: „35. ‚Okoljski standard kakovosti‘ koncentracijo posameznega onesnaževala ali skupine onesnaževal v vodi, usedlini ali organizmih, ki naj ne bi bila presežena, da se zavarujeta zdravje ljudi in okolje, ali sprožitveno vrednost za škodljiv učinek takega onesnaževala ali skupine onesnaževal na zdravje ljudi ali okolje, izmerjeno z ustrezno metodo, ki temelji na učinkih.“; „* Direktiva 2008/105/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja površinskih voda, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv Sveta 82/176/EGS, 83/513/EGS, 84/156/EGS, 84/491/EGS, 86/280/EGS ter spremembi Direktive 2000/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 348, 24.12.2008, str. 84).“; (3)v členu 3 se vstavi naslednji odstavek 4a: „4a. V primeru izjemnih okoliščin naravnega izvora ali višje sile, zlasti močnih poplav in daljših suš ali obsežnega onesnaževanja, ki bi lahko vplivali na dolvodna vodna telesa v drugih državah članicah, države članice zagotovijo, da so pristojni organi za dolvodna vodna telesa v teh državah članicah, kakor tudi Komisija, takoj obveščeni in da je vzpostavljeno potrebno sodelovanje za preiskovanje vzrokov in obravnavanje posledic izrednih okoliščin ali incidentov.“; (4)člen 4(1) se spremeni: (a)v točki (a) se točka (iv) nadomesti z naslednjim: „(iv) države članice izvedejo potrebne ukrepe, da postopno zmanjšajo onesnaževanje s prednostnimi snovmi in posebnimi onesnaževali povodij ter ustavijo ali postopno odpravijo emisije, izpuste in uhajanje prednostnih nevarnih snovi.“; (b)v točki (b)(iii) se drugi pododstavek nadomesti z naslednjim: „Ukrepi za obračanje trenda se izvajajo skladno s členom 5 Direktive 2006/118/ES in Prilogo IV k navedeni direktivi, ob uporabi odstavkov 6 in 7 tega člena in brez vpliva na odstavek 8 tega člena;“; (5)v členu 7 se odstavek 2 nadomesti z naslednjim:

„2. Za vsako vodno telo, opredeljeno na podlagi odstavka 1, države članice poleg tega, da izpolnjujejo cilje iz člena 4 v skladu z zahtevami te direktive za vodna telesa površinske vode vključno s standardi kakovosti, določenimi na ravni Unije, zagotovijo, da bo voda po uporabljenem režimu čiščenja in skladno z zakonodajo Unije ustrezala zahtevam Direktive (EU) 2020/2184 Evropskega parlamenta in Sveta*. * Direktiva (EU) 2020/2184 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2020 o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi (UL L 435, 23.12.2020, str. 1).“; (6)člen 8 se spremeni: (a)odstavek 3 se nadomesti z naslednjim: „3. Komisija je pooblaščena za sprejemanje izvedbenih aktov za določitev strokovnih zahtev in standardiziranih metod za analizo in spremljanje stanja voda v skladu s Prilogo V ter za določitev formatov za poročanje podatkov o spremljanju in stanju v skladu z odstavkom 4. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 21(2).“; (b)dodata se naslednja odstavka 4 in 5: „4. Države članice zagotovijo, da se razpoložljivi podatki o posameznem spremljanju, zbrani v skladu s točko 1.3.4 Priloge V, in iz tega izhajajoče stanje v skladu s Prilogo V vsaj enkrat letno v elektronski obliki dajo na voljo javnosti in Evropski agenciji za okolje (EEA) v strojno berljivi obliki v skladu z Direktivo 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta*, Direktivo 2007/2/ES Evropskega parlamenta in Sveta** in Direktivo (EU) 2019/1024 Evropskega parlamenta in Sveta***. Države članice za te namene uporabijo formate, določene v skladu z odstavkom 3 tega člena. 5. EEA zagotovi, da se informacije, dane na voljo v skladu z odstavkom 4, redno obdelujejo in analizirajo, da se prek ustreznih portalov Unije dajo na voljo Komisiji in ustreznim agencijam Unije za ponovno uporabo, ter da se Komisiji, državam članicam in javnosti zagotovijo posodobljene, objektivne, zanesljive in primerljive informacije, zlasti o stanju, v skladu z Uredbo (ES) št. 401/2009 Evropskega parlamenta in Sveta****. * Direktiva 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS (UL L 41, 14.2.2003, str. 26). ** Direktiva 2007/2/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. marca 2007 o vzpostavitvi infrastrukture za prostorske informacije v Evropski skupnosti (INSPIRE) (UL L 108, 25.4.2007, str. 1). *** Direktiva (EU) 2019/1024 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2019 o odprtih podatkih in ponovni uporabi informacij javnega sektorja (UL L 172, 26.6.2019, str. 56). **** Uredba (ES) št. 401/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o Evropski agenciji za okolje in Evropskem okoljskem informacijskem in opazovalnem omrežju (UL L 126, 21.5.2009, str. 13).“; (7)člen 10 se spremeni: (a)odstavek 2 se nadomesti z naslednjim: „2. Za namene izpolnjevanja ciljev, standardov kakovosti in vrednosti praga, določenih v skladu s to direktivo, države članice zagotovijo vzpostavitev in izvajanje naslednjega: (a) nadzora nad emisijami, ki temelji na najboljših razpoložljivih tehnologijah; (b) ustreznih mejnih vrednosti emisij;

(c) pri razpršenih vplivih nadzora, ki po potrebi vključuje najboljšo okoljsko prakso, kot je določeno v: –Direktivi 2009/128/ES Evropskega parlamenta in Sveta*; –Direktivi 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta**; –Direktivi Sveta 91/271/EGS***; –Direktivi Sveta 91/676/EGS****; –kateri koli drugi zakonodaji Unije, ki je pomembna za obravnavanje točkovnega vira ali razpršenega onesnaževanja. * Direktiva 2009/128/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti za doseganje trajnostne rabe pesticidov (UL L 309, 24.11.2009, str. 71). ** Direktiva 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o industrijskih emisijah (UL L 334, 17.12.2010, str. 17). *** Direktiva Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (UL L 135, 30.5.1991, str. 40). **** Direktiva Sveta 91/676/EGS z dne 12. decembra 1991 o varstvu voda pred onesnaženjem z nitrati iz kmetijskih virov (UL L 375, 31.12.1991, str. 1).“; (b)odstavek 3 se nadomesti z naslednjim: „3. Kadar cilj kakovosti, standard kakovosti ali vrednost praga, izoblikovani na podlagi te direktive, direktiv 2006/118/ES ali 2008/105/ES ali katere koli druge zakonodaje Unije, predpisujejo strožje pogoje od tistih, ki bi izhajali iz uporabe odstavka 2, se ustrezno določi strožji nadzor nad emisijami.“; (8)v členu 11(3) se točka (k) nadomesti z naslednjim: „(k) ukrepi za odpravo onesnaževanja površinskih voda s prednostnimi nevarnimi snovmi in postopno zmanjšanje onesnaževanja z drugimi snovmi, ki bi državam članicam sicer preprečilo doseči okoljske cilje za telesa površinskih voda, določene v členu 4;“; (9)člen 12 se nadomesti z naslednjim: „Člen 12 Zadeve, ki se jih ne da rešiti na ravni države članice 1. Kadar država članica ugotovi, da kake zadeve, ki vpliva na upravljanje njene vode, ne more rešiti, o tej zadevi poroča Komisiji in kateri koli drugi zadevni državi članici ter priporoči način reševanja te zadeve.

2. Zadevne države članice sodelujejo pri prepoznavanju virov zadev iz odstavka 1 in ukrepov, potrebnih za reševanje teh zadev. Države članice se medsebojno odzovejo pravočasno in najpozneje v 3 mesecih po uradnem obvestilu druge države članice v skladu z odstavkom 1. (10)3. Komisija se obvesti o kakršnem koli sodelovanju iz odstavka 2 ter pozove, da pri njem pomaga. Komisija po potrebi ob upoštevanju poročil, pripravljenih v skladu s členom 13, preuči, ali je treba na ravni Unije sprejeti nadaljnje ukrepe za zmanjšanje čezmejnih vplivov na vodna telesa.“; (11)v členu 15 se črta odstavek 3; (12)člena 16 in 17 se črtata; (13)člen 18 se spremeni: (a)v odstavku 2 se točka (e) nadomesti z naslednjim: „(e) povzetek vseh predlogov, nadzornih ukrepov in strategij za nadzor nad kemičnim onesnaževanjem oziroma prenehanje ali postopno opustitev nevarnih snovi;“; (b)odstavek 4 se črta; (14)člen 20 se nadomesti z naslednjim: „Člen 20 Tehnične prilagoditve in izvajanje te direktive 1. Komisija je pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 20a za spremembo prilog I in III ter oddelka 1.3.6 Priloge V za prilagoditev zahtev po informacijah v zvezi s pristojnimi organi, vsebine ekonomske analize in izbranih standardov spremljanja znanstvenemu in tehničnemu napredku. 2. Komisija je pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 20a za dopolnitev te direktive z določitvijo vrednosti, določenih za razvrstitve sistemov spremljanja stanja v državah članicah v skladu s postopkom interkalibracije iz točke 1.4.1 Priloge V. 3. Komisija je pooblaščena za sprejemanje izvedbenih aktov za določitev tehničnih formatov za prenos podatkov iz člena 8(4). Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 21(2). Pri določanju teh formatov Komisiji po potrebi pomaga EEA.“; (15)vstavi se naslednji člen 20a: „Člen 20a Izvajanje prenosa pooblastila 1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov se prenese na Komisijo pod pogoji iz tega člena. 2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 20(1) se prenese na Komisijo za nedoločen čas od [Urad za publikacije: vstavite datum = datum začetka veljavnosti te direktive].

3. Prenos pooblastila iz člena 20(1) lahko kadar koli prekličeta Evropski parlament in Svet. S sklepom o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, navedenega v njem. Sklep začne veljati dan po njegovi objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši datum, kot je določen v navedenem sklepu. Sklep ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov. 4. Komisija se pred sprejetjem delegiranega akta posvetuje s strokovnjaki, ki jih imenujejo države članice, v skladu z načeli, določenimi v Medinstitucionalnem sporazumu z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje. 5. Komisija takoj po sprejetju delegiranega akta o njem sočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet. 6. Delegirani akt, sprejet na podlagi člena 20(1), začne veljati le, če mu niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestita Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.“; (16)člen 21 se nadomesti z naslednjim: „Člen 21 Postopek v odboru 1. Komisiji pomaga odbor. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta*. 2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011. Kadar odbor ne poda mnenja, Komisija osnutka izvedbenega akta ne sprejme in se uporabi člen 5(4), tretji pododstavek, Uredbe (EU) št. 182/2011. * Uredba (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (UL L 55, 28.2.2011, str. 13).“; (17)v členu 22 se odstavek 4 nadomesti z naslednjim: „4. Okoljski cilji iz člena 4, okoljski standardi kakovosti iz dela A Priloge I k Direktivi 2008/105/ES in vrednosti praga za posebna onesnaževala povodij, določene v skladu s členoma 8 in 8d navedene direktive, se štejejo za okoljske standarde kakovosti za namene Direktive 2010/75/EU.“; (18)Priloga V se spremeni v skladu s Prilogo I k tej direktivi; (19)v delu A Priloge VII se točka 7.7 nadomesti z naslednjim: „7.7 povzetek ukrepov, sprejetih za zmanjšanje emisij prednostnih snovi in postopno odpravo emisij prednostnih nevarnih snovi;“; (20)Priloga VIII se spremeni v skladu s Prilogo II k tej direktivi; (21)Priloga X se črta. Člen 2

Spremembe Direktive 2006/118/ES Direktiva 2006/118/ES se spremeni: (1)naslov se nadomesti z naslednjim: „Direktiva 2006/118/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja podzemne vode“; (2)v členu 1 se odstavek 1 nadomesti z naslednjim: „1. Ta direktiva določa posebne ukrepe za preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja podzemne vode z namenom doseganja okoljskih ciljev, določenih v členu 4(1), točka (b), Direktive 2000/60/ES. Navedeni ukrepi vključujejo naslednje: (a) merila za ocenjevanje dobrega kemijskega stanja podzemne vode; (b) merila za določitev in obračanje pomembnih in stalno naraščajočih trendov ter za opredelitev izhodiščnih točk za obračanje trendov.“; (3)v členu 2 se točka 2 nadomesti z naslednjim: „(2) ‚vrednost praga‘ pomeni standard kakovosti podzemne vode, ki ga določijo države članice v skladu s členom 3(1), točka (b), ali pa se določi na ravni Unije v skladu s členom 8(3);“; (4)člen 3 se spremeni: (a)v odstavku 1, prvi pododstavek, se doda naslednja točka (c): „(c) vrednosti praga, določene na ravni Unije v skladu s členom 8(3) in navedene v delu D Priloge II k tej direktivi.“; (b)odstavek 2 se nadomesti z naslednjim: „2. Vrednosti praga iz odstavka 1, točka (b), se lahko določijo na nacionalni ravni, na ravni vodnega območja ali na ravni mednarodnega dela vodnega območja, ki je del ozemlja države članice, oziroma na ravni telesa ali skupine teles podzemne vode.“; (c)odstavek 5 se nadomesti z naslednjim: „5. Vse vrednosti praga iz odstavka 1 se objavijo v načrtih upravljanja povodij, ki se pripravijo v skladu s členom 13 Direktive 2000/60/ES, skupaj s povzetkom podatkov iz dela C Priloge II k tej direktivi. Države članice do [Urad za publikacije: vstavite datum = prvi dan v mesecu, ki sledi 18 mesecev po datumu začetka veljavnosti te direktive] obvestijo Evropsko agencijo za kemikalije (ECHA) o nacionalnih vrednostih praga iz odstavka 1, točka (b). ECHA zagotovi, da so navedene informacije javno dostopne.“; (d)v odstavku 6 se prvi pododstavek nadomesti z naslednjim: „Države članice spremenijo seznam vrednosti praga, ki se uporabljajo na njihovih ozemljih, kadar nova informacija o onesnaževalih, skupinah onesnaževal ali kazalcih onesnaženja pokaže, da je treba zaradi varovanja zdravja ljudi in varstva okolja določiti vrednost praga za dodatno snov, spremeniti že obstoječo vrednost praga ali da je treba vrednost praga, ki se je črtala s seznama, ponovno dati na seznam. Če se na ravni Unije določijo ali spremenijo ustrezne vrednosti praga, države članice seznam vrednosti praga, ki se uporabljajo na njihovih ozemljih, prilagodijo navedenim vrednostim. “;

(5)v členu 4(2) se točka (b) nadomesti z naslednjim: „(b) vrednosti za standarde kakovosti podzemne vode, navedene v Prilogi I, in vrednosti praga iz člena 3(1), točki (b) in (c), niso presežene na nobenem merilnem mestu v telesu ali skupini teles podzemne vode; ali“; (6)vstavi se naslednji člen 6a: „Člen 6a Nadzorni seznam 1. Komisija je pooblaščena za sprejemanje izvedbenih aktov, da se ob upoštevanju znanstvenih poročil, ki jih pripravi ECHA, določi nadzorni seznam snovi, za katere države članice zbirajo podatke o spremljanju iz celotne Unije, in določi formate, ki jih države članice uporabljajo za poročanje Komisiji o rezultatih tega spremljanja in s tem povezanih informacijah. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 9(2). Nadzorni seznam vsebuje največ pet snovi ali skupin snovi ter za vsako snov določa medije spremljanja in možne analitske metode. Ti mediji spremljanja in metode niso nesorazmerno dragi za pristojne organe. Snovi, ki se vključijo na nadzorni seznam, se izberejo med snovmi, za katere informacije, ki so na voljo, kažejo, da bi lahko na ravni Unije pomenile znatno tveganje za vodno okolje ali tveganje, ki se prenaša po vodnem okolju, in za katere ni dovolj podatkov o spremljanju. Ta nadzorni seznam vključuje snovi, ki vzbujajo vse večjo zaskrbljenost. Takoj ko se ugotovijo ustrezne metode spremljanja za mikroplastiko in izbrane antimikrobične rezistenčne gene, se navedene snovi vključijo na nadzorni seznam. ECHA pripravi znanstvena poročila za pomoč Komisiji pri izbiri snovi za nadzorni seznam, pri čemer upošteva naslednje informacije: (a)Prilogo I k Direktivi 2008/105/ES Evropskega parlamenta in Sveta* ter rezultate zadnjega pregleda navedene priloge; (b)nadzorne sezname, vzpostavljene v skladu z Direktivo 2008/105/ES in Direktivo (EU) 2020/2184 Evropskega parlamenta in Sveta**; (c)zahteve za obravnavanje onesnaževanja tal, vključno s povezanimi podatki o spremljanju; (d)opredelitev vodnih območij s strani držav članic v skladu s členom 5 Direktive 2000/60/ES in rezultate programov spremljanja, vzpostavljenih v skladu s členom 8 navedene direktive; (e)informacije o obsegu proizvodnje, vzorcih uporabe, intrinzičnih lastnostih (vključno z mobilnostjo v tleh in, če je ustrezno, velikostjo delcev), koncentracijah v okolju in škodljivih učinkih določene snovi ali skupine snovi na zdravje ljudi in vodno okolje, vključno z informacijami, zbranimi v skladu z Uredbo (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta***, Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta****, Uredbo (EU) št. 528/2012 Evropskega parlamenta in Sveta*****, Uredbo (EU) 2019/6 Evropskega parlamenta in Sveta******, Direktivo 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta******* ter Direktivo 2009/128/ES Evropskega parlamenta in Sveta********; (f)raziskovalne projekte in znanstvene publikacije, vključno z informacijami o trendih in napovedih, ki temeljijo na modeliranju ali drugih napovednih ocenah, ter podatke in informacije tehnologij daljinskega zaznavanja, opazovanja Zemlje (storitve programa Copernicus), senzorjev in naprav in situ ali znanstvene podatke, ki jih zagotavljajo državljani, s čimer se izkoriščajo priložnosti, ki jih zagotavljajo umetna inteligenca ter napredna analiza in obdelava podatkov; (g)priporočila deležnikov. ECHA vsaka tri leta pripravi poročilo, ki povzema ugotovitve znanstvenih poročil iz četrtega pododstavka, in ga objavi. Prvo poročilo mora biti na voljo do X [Urad za publikacije: vstavite datum = prvi dan enaindvajsete