SL    SL  
 EVROPSKA KOMISIJA 
Bruselj, 6.6.2012  
SWD(2012) 167 final 
  
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
POVZETEK OCENE U ČINKA 
Spremni dokument k 
predlogu za Direktivo Evrops kega parlamenta in Sveta 
o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševan je kreditnih institucij in investicijskih 
podjetij ter o spremembi direktiv Svet a 77/91/EGS in 82/891/ES, direktiv 2001/24/ES, 
2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES in 2011/35/ES ter 
Uredbe (EU) št. 1093/2010 
{COM(2012) 280 final} 
{SWD(2012) 166 final}  
SL 2   SL DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
POVZETEK OCENE U ČINKA 
Spremni dokument k 
predlogu za Direktivo Evrops kega parlamenta in Sveta 
o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševan je kreditnih institucij in investicijskih 
podjetij ter o spremembi direktiv Sveta 77/91/EGS  in 82/891/ES, direktiv 
2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ ES, 2007/36/ES in 2011/35/ES ter 
Uredbe (EU) št. 1093/2010 
1. O PREDELITEV PROBLEMA  
Med finan čno krizo je bila sposobnost oblas ti za obvladovanj e krize na doma čih tleh in v 
čezmejnih situacijah na veliki preizkušnji. Hitro je postalo o čitno, da niti oblasti niti 
banke niso bili dovolj pripravljeni. Krizni na črti za scenarije finan čnih težav so bili 
nezadostni. Nekatere države članice niso imele pooblastil za  posredovanje, stabilizacijo 
in reorganizacijo bank v težavah. Oblasti v številnih državah članicah niso imele 
ustreznih instrumentov in pooblastil, da bi se lahko spoprijele s propadom bank. Ker bi 
lahko propad velikih, medsebojno odvisnih bank povzro čil pomembno sistemsko škodo, 
oblastem ni preostalo drugega, kot da  za njihovo reševanje uporabijo davkopla čevalski 
denar. 
In medtem ko je poslovanje čezmejnih bank postalo zelo inte grirano, tako da so poslovna 
področja in notranje storitve tesno povezane prek meja držav članic, so pooblastila za 
posredovanje s strani oblasti ostala omejena na doma čo državo. Če čezmejno delujo ča 
banka propade, se nadzorni in drugi  organi (za reševanje) tako osredoto čijo le na 
poslovanje na njihovem ozemlju. To lahko otežuje čezmejno sodelovanje ter privede do 
neučinkovitih in morebiti konkuren čnih pristopov k reševanju te r rezultatov na ravni EU, 
ki niso optimalni. 
Med finan čno krizo je bilo v zasebnem sektorju pr edhodno („ex ante“) zbranih malo ali 
nič sredstev za financiran je ukrepov reševanja. 
Javno posredovanje je davkopla čevalce stalo veliko ter celo og rozilo stanje javnih financ 
nekaterih držav članic. Med oktobrom 2008 in oktobrom 2011 je Komisija odobrila 
4,5 bilijona EUR (37 % BDP Evrops ke unije) za ukrepe državne pomo či finančnim 
institucijam, od tega je bilo 1,6 bilijona EUR (13 % BDP Evropske unije) porabljenih v 
obdobju 2008–2010. Na jamstva in likvidnostne ukrepe odpade 1,2 bilijona EUR ali približno 9,8 % BDP Evropske unije. Preostanek pomo či (409 milijard EUR ali 3,3 % 
BDP Evropske unije) se je porabil za dokapita lizacijo in ukrepe v zvezi z oslabljenimi 
sredstvi
1. Proračunske obveznosti in izdatki v takšne m obsegu s fiskalnega vidika niso 
                                                 
1 Vir: Evropska komisija, statisti čni pregled državnih pomo či, jesenska dopolnitev 2011 
[COM(2011) 848]. 
SL 3   SL vzdržni ter trenutni in prihodnjim generacijam nalagajo veliko breme. Poleg tega je kriza, 
k i  s e  j e  z a čela v finan čnem sektorju, gospodarstvo EU pahnila v globoko recesijo, pri 
čemer se je BDP Evropske unije v letu 2009 zmanjšal  za 4,2 % oziroma 
0,7 bilijona EUR. 
2. A NALIZA SUBSIDIARNOSTI  
Čeprav je ban čni sektor v EU zelo integriran, sistemi za ukrepanje v primeru ban čnih kriz 
ostajajo nacionalni in nezadostni,  da bi lahko ukrepali v primeru čezmejnih institucij v 
težavah. Usklajevanje v takšnih razmerah bo verjetno zapleteno, cilji, ki jih želijo dose či 
posamezni organi, pa se  lahko razlikujejo. Če imajo organi na voljo omejene možnosti za 
reševanje bank, to pove čuje nevarnost moralnega tv eganja in ustvarja pri čakovanje, da 
bodo v primeru težav velike, kompleksne in med seboj povezane banke ponovno potrebovale javno pomo č. Zato lahko samo ukrepi na ra vni EU zagotovijo, da se bo v 
času krize v kreditnih institucijah posredovalo usklajeno na na čin, ki bo zagotovil enake 
konkuren čne pogoje in spodbujal nadaljnjo integracijo notranjega trga. 
Za izbiro organov za reševanje in postopkov za reševanje bank ukrepi EU niso potrebni. 
O teh lahko odlo čajo države članice. 
3. C
ILJI POBUDE EU 
Splošna cilja sta ohranjanje finan čne stabilnosti in zaupanja v banke ter prepre čevanje 
širjenja težav. Namen pobude je čim bolj zmanjšati izgube za družbo kot celoto, zlasti za 
davkoplačevalce, in znižati moralno tveganje. Ci lj predlaganega okvira je tudi krepitev 
notranjega trga za ban čne storitve ob ohranjanju enakih konkuren čnih pogojev. 
4. N AJPRIMERNEJŠE MOŽNOSTI POLITIKE IN NJIHOV PRI ČAKOVANI U ČINEK  
Pripravljenost in prepre čevanje 
Prvi cilj okvira za sanacijo in reševanj e bank je zagotoviti, da  se propadi bank v čim večji 
meri prepre čijo ter da so organi in banke pripravlje ni na negativne scenarije. Za ta namen 
so bile preu čene in izbrane naslednje možnosti. 
Prostovoljni sporazumi o finan čni podpori znotraj skupine bodo finan čnim skupinam 
omogočili prenos sredstev med subjekti, kadar se eden od subjektov v skupini znajde v 
finančnih težavah. To bi lahko pomagalo prepre čiti, da bi finan čne težave delov skupine 
postale preresne, in tako koristilo skupini kot celoti. Vendar bi prenos sredstev iz 
finančno zdravega subjekta lahko zmanjšal nje govo likvidnost in kapital ter tako oslabil 
položaj imetnikov dolžniških instrumentov in deponentov. Zato bi bilo treba prenose 
izvajati samo, če ne ogrožajo likvidnosti ali solventnosti subjekta, ki je zagotovil pomo č. 
Tak okvir bi lahko potrdili nadzorni organi, kar bi omogo čilo varovala za vse deležnike. 
V določenih primerih bi lahko nadzorni organi t udi zahtevali od bank, ki so pristopile k 
prostovoljnemu sporazumu o podpori znotraj skupine, da pomagajo drugemu subjektu v 
isti skupini. Ta možnost za optimiranje razpored itve sredstev v kriznih razmerah bi tudi 
okrepila notranji trg. 
SL 4   SL Od bank in organov se bo zah tevalo, da razvijejo na črte z ukrepi za krizne situacije. 
Načrti sanacije, pripravljeni s strani ba nk, bi lahko nadzornim organom pomagali pri 
izbiri ustreznih ukrepov  za hitro obnovitev finan čne trdnosti bank. Priprava na črtov 
sanacije bi pomagala tudi samim bankam, da  pregledajo svoje poslovanje, tveganja in 
ukrepe, potrebne v problemati čnih razmerah. Na črti reševanja, ki bi jih pripravili organi, 
bi omogo čili, da bi vsi ukrepi bili sprejeti hitreje, u činkoviteje in uspešn eje, kar bi lahko 
močno zmanjšalo (družbene) stroške propadov bank. Če se organi za reševanje v celoti 
zavedajo na činov za u činkovito reševanje ali likvidacijo propadajo če banke ali skupine 
na urejen na čin, bo verjetnost uspeha ob čutno večja. 
Organi za reševanje bodo prejeli dodat na pooblastila, da bodo lahko zahtevali 
spremembe v operativni in poslovni strukturi bank ter omejili izpostavljenost in dejavnosti bank. Cilj ukrepov je zagotoviti, da so v primeru propada banke rešljivi njeni deli; ukrepi bi tako pripomog li k odpravi implicitne gotovos ti državne podpore (verjetno 
reševanje z javnimi sredstvi) tistim bankam, ki so preve č kompleksne, prevelike ali 
prepomembne, da bi lahko propadle. To bi zm anjšalo moralno tveganje in banke prisililo 
k bolj skrbnemu poslovanju. Če je banke mogo če rešiti, obsežna uporaba 
davkoplačevalskega denarja za njihovo reševanje ni  edina rešitev, saj je možnost tudi 
„nadzorovan propad“. Vendar bi odprava im plicitnega državnega jamstva verjetno 
povečala stroške financiranja bank. Medtem ko bi pove čana pooblastila organov za 
reševanje pomagala š čititi javni interes, lahko om ejijo temeljne pravice delni čarjev in 
poslovodstva do takšnega poslovanja, ki na jbolj ustreza njihovim ciljem in poslovnim 
strategijam. Zato bi kakršni koli ukrep i za odpravo ovir za reševanje morali biti 
sorazmerni s sistemsko pomembnostjo kreditne institucije  in verjetnim u činkom njenega 
propada na finan čno stabilnost. Ukrepi bi morali biti nediskriminatorni ter služiti 
javnemu interesu. 
Zgodnje posredovanje 
Obstoječi okvir za zgodnje posredovanje, ki ga upr avljajo nadzorni organi, se bo še 
naprej razvijal. Nadzorni organi bodo lahko posredovali še prej (na primer v primeru 
verjetne kršitve direktiv e o kapitals kih zahtevah
2 (CRD) in ne šele v primeru dejanske 
kršitve, kot velja trenutno) ter bodo imeli na voljo razširjen seznam instrumentov in 
pooblastil. Na ta na čin bi se nadzorni or gani lahko izognili nadalj nji zaostritvi kakršnih 
koli težav v banki. 
Razširjen, usklajen nabor instrumentov za zgodnje posredovanje bi lahko prepre čil ali 
odpravil težave na ravni nadzornih organov in tako mo čno izboljšal splošno u činkovitost 
upravljanja kriz v EU. Ukrepi, kot so zahteva po dezinvestiranju nekaterih dejavnosti, bi 
lahko znatno zmanjšali prekomerna tveganja, ki so jih nabrale institucije, in s tem 
preprečili njihov propad. Imenovanje posebne ga upravitelja bi organom omogo čilo 
takojšnjo ustavitev neprimernega upravljan ja bank in izvedbo popravljalnih ukrepov za 
preprečevanje zaostritve težavnih razmer. 
Če bodo vsi nadzorni organi imeli na voljo ve čji, bolj usklajen nabor instrumentov, bo to 
izboljšalo sodelovanje med njimi in omogo čilo pomembne ukrepe, ki trenutno niso na 
voljo v vseh državah članicah, kjer poslujejo čezmejne ban čne skupine. 
                                                 
2 Direktiva 2006/48/ES o za četku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij ter 
Direktiva 2006/49/ES o kapitalski ustreznosti investicijskih podjetij in kreditnih institucij. 
SL 5   SL Vendar bi nekateri instrumenti la hko omejili svobodo poslovodstva (na primer 
omejevanje poslovnih dejavnosti, zamenjav a poslovodij s posebnim upraviteljem) in 
delničarjev (na primer ustavitev izpla čevanja dividend). Takšni  ukrepi bi se zato lahko 
uvedli samo skupaj z varovali, ki zagotavlj ajo, da ne bodo zlorab ljeni, da bodo služili 
javnemu interesu in bodo sorazmerni. 
Da se bankam omogo či povečevanje kapitala v izrednih  razmerah, se bo zakonodaja 
spremenila tako, da bodo skupš čine delničarjev imele pooblastilo pred kakršno koli krizo 
odločiti, da se v primeru potrebe po nujnem pove čanju kapitala skupš čina delničarjev 
lahko skli če s skrajšanim rokom poziva. 
Reševanje 
Uvedba minimalnega nabora posebnih in strumentov za reševanje bank (na primer 
prodaja poslovanja, lo čevanje sredstev, premostitvena banka) v vseh državah članicah bo 
znatno pove čala možnosti organov, da zagotovijo uspešno in u činkovito reševanje 
(nadzorovan, pravo časen propad bank) in s tem omogo čijo nadaljevanje klju čnih 
finančnih storitev ter stabilnost finan čnega sistema kot celote.  V nasprotju z obi čajnimi 
postopki zaradi insolventnosti bi poseb en postopek reševanja za banke organom 
omogočil uporabo tehnik, ki so bo lj prilagojene potrebam ban čne dejavnosti in 
dovoljujejo ustreznejše ravnotežje prednostnih nalog v zvezi z deležniki (reševanje daje 
prednost deponentom, nadaljevanju storitev in kon čno finančni stabilnosti). 
Dodaten mehanizem bi omogo čal, da se dolg bank odpiše ali deloma pretvori v lastniški 
kapital („reševanje z zasebnimi  sredstvi“). To bi lahko bilo  koristno v primerih, ko drugi 
instrumenti morda ne zadoš čajo za reševanje velike, kompleksne in medsebojno odvisne 
finančne institucije na na čin, ki ščiti finančno stabilnost ter davkopla čevalski denar. 
Okvir za reševanje bank bo zmanjšal ali odp ravil implicitno jamstvo države za dolgove 
tudi najve čjih in najpomembnejših bank. Naravna posledica tega bo, da se bodo stroški 
financiranja bank nekoliko pove čali. Z drugimi besedami, stro ške, ki so jih prej krili 
davkoplačevalci, bodo zdaj nosili deležniki ba nk (upniki in lastniki). Pove čani stroški 
financiranja bank bi lahk o nekoliko znižali BDP. 
Da bi se pove čale realisti čne možnosti uspešnega in u činkovitega reševanja, morajo 
pogoji za uporabo instrumentov in pooblastil za reševanje zagotovi ti, da lahko organi 
ukrepajo, preden je banka  ekonomsko insolventna. Na dzorovan propad, kjer 
poslovodstvo in delni čarji prvi nosijo izgube, bo tudi zm anjšal moralno tveganje. Hkrati 
bi ukrepi za reševanje lahko omejili temeljne pravice delni čarjev in imetnikov dolžniških 
instrumentov banke. Zato bi se uporabili samo v izjemnih situacijah in v splošnem javnem interesu. 
Čezmejno sodelovanje 
Sodelovanje med organi za reševanje bo institucionalizirano in formalizirano. 
Obravnavale so se razli čne možnosti, kot je zagotovitev pooblastil za reševanje 
organom EU in vzpostavitev organa EU za reševanje. Najprimernejša možnost so 
dogovori o sodelovanju v okviru kolegijev za reševanje. Kolegiji za reševanje bi 
zagotovili, da nacionalni organi drug drugega obveš čajo o izrednih razmerah, o njih 
razpravljajo in dolo čijo skupne ali us klajene ukrepe v primeru propada čezmejnih bank. 
Udeležba Evropskega ban čnega organa (EBA) v kolegi jih za reševanje bi dodatno 
SL 6   SL zagotovila, da se upoštevajo  interesi vseh držav članic in deležni kov ter se prepre či 
razdrobitev notranjega trga. 
Financiranje 
Skupaj dolo čeni vnaprej vzpostavljeni skladi  za reševanje in sistemi zajam čenih vlog, ki 
bi jih financiral sektor, bodo pove čali uspešnost ukrepov za reševanje in zagotovili 
dodatna varovala za davkopla čevalce. Čeprav se sistemi zajam čenih vlog in skladi za 
reševanje razlikujejo glede podro čja uporabe, bo njihova skupna  vzpostavitev privedla do 
številnih sinergij. Prišlo bi do ekonomij obseg a, saj reševanje zmanjša nevarnost širitve 
problemov, optimalna dolo čitev financiranja reševanja pa bi zmanjšala zahteve 
financiranja za sisteme zajam čenih vlog. 
Na osnovi vzor čnega izračuna bi bila optimalna cilj na velikost sistemov zajam čenih vlog 
in skladov za reševanje vsaj 1 % kritih  vlog, ki jih držijo banke EU. Vnaprej 
vzpostavljeni skladi bi se mogo če lahko zbirali v sistemih zajam čenih vlog, vendar bi v 
takšnem primeru sistemi zajam čenih vlog morali biti sposobni financirati reševanje. Če 
država članica sistemu zajam čenih vlog ne dovoli financiranja  reševanja, bi bil potreben 
ločen sklad. 
V okviru te politike so bile  ocenjene tudi druge mož nosti, kot sta vzpostavitev 
nacionalnih skladov za reševanje, strogo lo čenih od sistemov zajam čenih vlog, in sklad 
za reševanje na ravni EU, vendar so bile zavrnjene. 
Splošni u činek 
Namen predlaganega okvira kriznega upravljan ja na ravni EU je še bolje zagotavljati 
finančno stabilnost, zmanjšati moralno tveganje, zaš čititi deponente in klju čne bančne 
storitve ter prihraniti davkopla čevalski denar. Poleg tega bi zaš čitil in dodatno razvil 
notranji trg za finan čne storitve. 
Okvir naj bi po pri čakovanjih imel pozitiven  družbeni vpliv, prvi č, ker bi zmanjšal 
verjetnost sistemske ban čne krize in posledi čnega padca BDP, ter drugi č, ker bi prepre čil 
ponovno uporabo davkopla čevalskega denarja za reševanje bank v prihodnji krizi. 
Stroške kriz, ko te nastopijo, bi morali v prvi vrsti nositi delni čarji in imetniki dolžniških 
instrumentov bank. 
Stroški okvira izhajajo iz možnega povišanj a stroškov financiranja za banke zaradi 
odprave implicitne gotovosti državne podpore ter iz stroškov, povezanih z vzpostavitvijo 
skladov za reševanje. Banke bi lahko te povi šane stroške prenes le na stranke ali 
delničarje z zniževanjem obrestnih mer za depozite, zviševanjem obrestnih mer za 
posojila in ban čnih provizij ali zniževanjem donos ov delnic. Vendar bi lahko konkurenca 
zmanjšala zmožnost bank, da v celoti prenesejo stroške. 
Povečani stroški financiranja bi lahko zmanjšali BDP, vendar bi na drugi strani stabilnost 
finančnega sektorja in manjše tv eganje, da bo potreben davkopla čevalski denar za 
dokapitalizacijo propadajo čih bank, pozitivno vplivala na BD P. Nove kapitalske zahteve 
sporazuma Basel III (ki zmanjšuje verjetnost propada bank) naj bi letno ustvarile neto koristi v višini 0,14 % BDP Evropske unije. Skupaj dolo čeni sistemi zajam čenih vlog in 
skladi za reševanje naj bi po pri čakovanjih letno zagotovili neto koristi v višini 0,2–0,3 % 
BDP Evropske unije. Instrument reševanja z zasebnimi sredstvi bi lahko privedel do 
SL 7   SL letnih neto koristi v višini 0,3–0,6 % BDP Ev ropske unije. Skupno naj bi ti ukrepi letno 
zagotovili kumulativne neto koristi v višini 0,7–1,0 % BD P Evropske unije. 
Najprimernejše možnosti ne bi privedle do pomembnega upravnega bremena. Za 
nekatere elemente tega predloga  bi lahko bilo videti, da vklju čujejo upravno breme, 
vendar se na podlagi javnih posvetovanj  predpostavlja, da je nepomembno. 
Predlog je bil skrbno pregledan, da bi se preverilo, ali so njegove dolo čbe popolnoma 
skladne z Listino o temeljnih prav icah, zlasti z lastninsko pravico ( člen 17) in pravico do 
učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sojenja ( člen 47). Omejitve teh pravic 
in svoboš čin so dovoljene, če so potrebne in dejansko iz polnjujejo cilje v splošnem 
interesu, ki jih je priznala EU, ali potrebo po zaš čiti pravic in svoboš čin drugih. 
Vpliv na prora čun EU 
Zgoraj navedene možnosti polit ike bodo imele posledice za prora čun Unije. 
Trenutni predlog bi od EBA zahteval,  da (i) oblikuje okrog 23 tehni čnih standardov in 5 
smernic, (ii) sodeluje v kolegijih  za reševanje, posreduje in odlo ča v primeru 
nesporazumov ter (iii) poskrbi za priznanje pos topkov tretjih držav za reševanje in sklene 
nezavezujo če okvirne dogovore o sodelovanju s tretjimi državami. Tehni čni standardi bi 
morali biti pripravljeni v 12 mesecih od za četka veljavnosti direktive, ki naj bi po ocenah 
začela veljati med junijem in decembrom  2013. Ker bo moral organ EBA razviti 
strokovna znanja na povsem novem podro čju, se ocenjuje, da bo v letih 2014 in 2015 
potrebnih 5 za časnih in 11 napotenih nacionalni h strokovnjakov, da se bodo lahko 
pripravili zahtevani tehni čni standardi in smernice ter izvedle druge naloge iz to čk (ii) in 
(iii) zgoraj. 
Ta predlog ne vpliva na okolje. 
5. S PREMLJANJE IN OVREDNOTENJE  
Ker propadov bank ni mogo če predvideti in se jih želi prepre čiti, se reševanja bank ne da 
načrtovano spremljati na osnovi tega, kako se rešujejo resni čni primeri propadov bank. 
Vendar pa bi se lahko spremljali faza priprav in prepre čevanja, zlasti razvoj na črtov 
sanacije in reševanja, ter ukrepi, ki  jih organi sprejmejo na podlagi teh na črtov. To bi 
lahko bila naloga Evropskega ban čnega organa. Prenos morebitne nove zakonodaje EU 
se bo spremljal v skladu s Pogodbo o delovanju Evropske unije.