[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 13.9.2006

COM(2006) 490 konč.

SPOROČILO KOMISIJE

Letno poročilo šestih evropskih koordinatorjev o napredku nekaterih projektov vseevropskega prometnega omrežja

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Uresničevanje večjih projektov vseevropskega prometnega omrežja zahteva zaradi njihove transnacionalne narave znatno financiranje in trajnostno usklajevanje med državami članicami, ki jih projekti zadevajo.

Za zagotavljanje usklajevanja in premagovanje ovir, ki jih povzročajo postopki in odločitve o naložbah med državami članicami, je Odločba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o smernicah Skupnosti za razvoj vseevropskega prometnega omrežja[1] uvedla nov mehanizem. Ta mehanizem Komisiji omogoča, da imenuje evropske koordinatorje, s čimer se olajša izvajanje določenih projektov med državami članicami na usklajen način.

Komisija je 20. julija 2005 – po posvetovanju z Evropskim parlamentom in s soglasjem zadevnih držav članic – imenovala šest evropskih koordinatorjev[2]: Loyolo de Palacio, Karla Van Mierta, Etienna Davignona, Pétra Balázsa, Pavla Telicko in Karla Vincka.

Sklep Komisije je tako jasno določil funkcijo koordinatorjev in glavne naloge, ki so jim bile zaupane (glej Prilogo 1). V tem okviru je bilo določeno, da koordinatorji vsako leto pripravijo „ poročilo o doseženem napredku pri izvajanju projektov “, ki ga Komisija posreduje Evropskemu parlamentu in državam članicam. Poleg tega vidika njihova izjava o nameri predvideva tudi, da Komisiji „ pomagajo pri načrtovanju finančne pomoči Skupnosti za obdobje 2007–2013 “.

To sporočilo vsebuje pripombe, analize in priporočila koordinatorjev iz letnih poročil o njihovem delu (ki so navedeni v nadaljevanju kot „poročilo“) v zvezi s projekti, za katere so zadolženi.

1. PRVO POMEMBNO VMESNO POROčILO

Funkcija koordinatorjev se je med julijem 2005 in junijem 2006 nadaljevala z obdobjem relativne negotovosti v zvezi s finančno podporo, ki bi jo lahko Skupnost nudila tem velikim projektom po letu 2006, saj je bil interinstitucionalni sporazum o finančnem okviru Unije dokončno potrjen šele 17. maja 2006.

Vendar je iz analize koordinatorjev razvidno, da so ti projekti/koridorji v veliki meri odvisni od podpore Skupnosti predvsem zaradi interesa Skupnosti za nekatere odseke . Prispevek Skupnosti je ob upoštevanju dejstva, da zadevne države članice težko same prevzamejo finančno breme v obdobju proračunskih omejitev, odločilnega pomena zlasti za čezmejne odseke. Poročilo poleg tega poudarja, da za nekatere projekte, ki se nanašajo na dve ali celo tri proračunska leta, obstaja negotovost glede nadaljnjega prispevka Skupnosti po letu 2013.

Neodvisno od finančnih vidikov je naloga koordinatorjev zlasti omogočila izpostaviti pomembnost okrepljenega usklajevanja med državami članicami za učinkovito izvajanje projektov. Možnost globalnega pristopa k projektu ali koridorju je tako pripomogla k spoznanju zadevnih organov o potrebi po vzpostavitvi skupnih struktur za načrtovanje ali upravljanje . Nekatere so obstajale že prej, druge so bile vzpostavljene ali bi morale biti v kratkem glede na priporočila koordinatorjev, kar samo po sebi predstavlja znatno prednost za te koridorje. Tam, kjer načrtovanje projekta še ni dokončano, so se osredotočili bolj na izvedbo skupnih študij izvedljivosti, da bi se lahko sprejela odločitev o začetku gradnje najpozneje do leta 2010.

Dejavnost koordinatorjev je omogočila boljše razumevanje projektov, pristojnim organom je približala potrebo po okrepitvi njihovega sodelovanja z enakovrednimi organi v drugih državah članicah in omogočila srednjeročno premisliti ne samo o razvoju infrastrukture, temveč tudi o razvoju storitev, ki jih bo treba nuditi na teh koridorjih. Potreba po jamstvu interoperabilnosti omrežja in uskladitvi upravnih postopkov v tem okviru predstavlja bistven vidik. To kaže, da izgradnja teh velikih koridorjev ne pomeni zaključka , temveč da ti predstavljajo bistven sestavni del vseevropskega prometnega omrežja. Odsotnost ključnega veznega člena ima lahko škodljive posledice za pravilno delovanje celotnega vseevropskega prometnega omrežja in lahko zmanjša učinkovitost nacionalnih omrežij. Ta omrežja mora stalno podpirati skladna prometna politika . Poleg tega bi neizgradnja vseevropskega prometnega omrežja v celoti imela za posledico strošek za evropsko gospodarstvo v obliki izgube ekonomske konkurenčnosti.

Pripombe koordinatorjev so v tem pogledu zelo pomembne, saj opozarjajo na potrebo po oblikovanju integrirane politike omrežja . Slednja ne sme biti (le) pristop „velikih del“ s kratkoročnimi cilji, temveč mora predstavljati ključni element trajnostne prometne politike z dolgoročnejšimi cilji .

2. PRVI SPODBUDNI REZULTATI

Poudariti je treba, da je imela prisotnost evropskega koordinatorja za vse zadevne koridorje pozitivni učinek na okrepitev dialoga med različnimi zainteresiranimi stranmi. Koordinatorji so – kot celota – poudarili pomembnost tega vidika in so v teh pristojnih organih našli zainteresirane sogovornike.

V tem okviru je bil vsak koordinator imenovan zato, da bi imel kar najbolj objektiven pregled nad stanjem napredka koridorja, težavami na nekaterih od teh odsekov in finančno podporo Skupnosti, za katero so menili, da je potrebna. Poročila v prilogah k temu sporočilu opisujejo ukrepe, ki so se izvajali v zadnjem letu dni, in navajajo še odprta vprašanja. Slednjim bodo koordinatorji namenili posebno pozornost v naslednjih mesecih.

Poznavanje teh velikih koridorjev, ki so sedaj obravnavani kot celota, s strani Komisije je veliko boljše, kot je bilo pred tem, ko se je vsak projekt obravnaval posebej in je Komisija zato imela le delni pregled nad izzivi in težavami, povezanimi s temi projekti. Ta pristop omogoča zlasti boljšo oceno dodane „vseevropske“ vrednosti posameznega koridorja tam, kjer je bilo prej možno le sešteti „nacionalne“ dodane vrednosti vsakega odseka. Iz teh poročil je posredno razvidno, da „neizgradnja“ ali le „delna izgradnja“ teh glavnih osi zelo škoduje tako vseevropskemu omrežju kot tudi Skupnosti kot celoti, katera bi bila tako brez bistvenega elementa za dobro delovanje notranjega trga, z izgubo konkurenčnosti njenega gospodarstva kot neposredno posledico.

3. GLAVNA PRIPOROčILA

Da bi Komisiji pomagali oblikovati merila za določitev stopnje financiranja različnih upravičenih projektov s strani Skupnosti v okviru proračunskega obdobja 2007–2013, koordinatorji priporočajo:

1. koncentracijo razpoložljivih sredstev v prvi meri za čezmejne odseke z veliko dodano vrednostjo Skupnosti in nekatera velika ozka grla, da bi v najkrajšem možnem času prispevali k izgradnji pravega medsebojno povezanega in interoperabilnega vseevropskega omrežja ;

2. potrebo po upoštevanju vidikov, povezanih z interoperabilnostjo, od faze zasnove projektov naprej;

3. uporabo stopnje podpore, ki bo dovolj spodbudna za začetek izgradnje čezmejnih odsekov in ozkih grl. Komisija je v svojem predlogu z dne 24. maja 2006 predlagala stopnjo podpore v višini 20 % skupnih stroškov za prednostne projekte in do 30 % za čezmejne odseke teh projektov. Predlagana stopnja podpore za projekte za vzpostavitev Evropskega sistema za vodenje železniškega prometa (ERTMS) je 50 %[3].

V tem okviru koordinatorji ocenjujejo, da bo le optimalna uskladitev različnih posredovanj Skupnosti omogočila prispevati k izgradnji teh prednostnih projektov v rokih, ki so bili določeni v Odločbi o smernicah Skupnosti za razvoj vseevropskega prometnega omrežja (TEN-T).

V zvezi s tem se mora tem prednostnim odsekom posvetiti posebna pozornost v okviru nacionalnih strategij Skupnosti za načrtovanje strukturnih in kohezijskih skladov, ki trenutno poteka za obdobje 2007–2013, katerih pogoji za izvajanje so ugodnejši od tistih, ki veljajo za proračun vseevropskega omrežja. Poleg tega se zdi potrebno – za projekte, za katere se zdi to ustrezno – oblikovati inovativne formule financiranja, kot npr. javno-zasebno partnerstvo.„Usmerjevalna skupina vseevropskega omrežja“[4] je bila ustanovljena istočasno s funkcijo koordinatorja in se trenutno ukvarja s temi vprašanji. Komisiji mora poslati poročilo do konca leta 2006. Vsi koordinatorji so bili izprašani v okviru te skupine. Tako so Komisijo obvestili o stanju izgradnje za vsak posamezni projekt in prav tako o njihovih idejah glede faz, ki jih je treba izvesti, da bi financiranje teh velikih infrastruktur postalo bolj privlačno in da bi bolje uskladili podporo Skupnosti, ki izhaja iz različnih skladov.

4. SKLEPNE UGOTOVITVE

Določitev koordinatorjev za pet prednostnih projektov in za horizontalni projekt ERTMS predstavlja pozitivno izkušnjo, ki je omogočila ustvariti dinamiko. Ti projekti se lahko sedaj pripišejo določeni osebi, tj. evropskemu koordinatorju, s katero se lahko po potrebi stopi v stik. Na vlogo koordinatorjev vpleteni akterji gledajo v pozitivni luči, tako na nacionalni kot na lokalni ravni.Dejavnost koordinatorjev je bila poleg tega označena za zelo pregledno, zlasti v zvezi z Evropskim parlamentom. Vse evropske koordinatorje je od januarja do maja 2006 izprašal „Odbor za promet in turizem“ Evropskega parlamenta, da bi predstavili sprejete ukrepe.

To je šele prvo poročilo, toda zajema prelomno leto. Naslednji meseci – do konca leta 2006 – bodo verjetno najpomembnejši meseci za načrtovanje in pripravo finančnega paketa za nekatere od teh velikih projektov.

Znesek podpore Skupnosti, ki bi se lahko dodelil zlasti za čezmejne odseke, bo zadevnim državam članicam omogočil, da se odločijo o prihodnosti teh odsekov. Če bo stopnja podpore Skupnosti premajhna, se lahko zgodi, da nekateri projekti ne bodo izvedeni kratkoročno ali da bodo izvedeni z zamudo. Koordinatorji priporočajo, da se zato podporo v okviru proračuna za vseevropsko omrežje skoncentrira, da bi tako dosegli največji možni učinek vzvoda. Vendar Komisija poudarja, da bi bilo treba finančne potrebe, ki jih vsak posamezni koordinator šteje za potrebne za projekte, za katere je zadolžen, vključiti v globalno analizo potrebnih sredstev za vseevropsko omrežje v okviru celotnega večletnega načrtovanja za obdobje 2007–2013 za 30 prednostnih projektov, opredeljenih v Odločbi Parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004.

Poleg tega različni prispevki koordinatorjev dobro ponazarjajo potrebo po sprejetju integriranega pristopa, ki ne ločuje infrastrukture od njene prihodnje uporabe. Iz tega razloga spadajo vidiki, kot so vzpostavitev sistema ERTMS, razvoj interoperabilnosti pri nekaterih ključnih koridorjih in zaračunavanje uporabe infrastrukture, prav tako med dejavnosti koordinatorjev. Pristop „koridor“, ki je bil sprejet, je prav tako omogočil jasno vizijo teh prednostnih osi, napredek pa je bil v teku preteklega leta znaten.

Čeprav prispevek koordinatorjev ni točno opredeljiv, ne gre za nekaj abstraktnega. Že doseženi rezultati poudarjajo, da je bila dejavnost koordinatorjev odločilnega pomena za sklenitev nekaterih sporazumov in celo formaliziranje zavezujočih obveznosti zadevnih držav članic za izvedbo študij ali začetek dejavnosti ter za sprejetje odločitev, ki še pred nekaj meseci niso bile mogoče. Za odkritje – ponekod velikih – težav pri nekaterih koridorjih gre zasluga prav tako dejavnosti koordinatorjev. Ta preglednost v zvezi s stanjem izgradnje teh koridorjev predstavlja tako dodatno jamstvo za Komisijo, ki bo odločitve o finančni udeležbi v nekaterih operacijah sprejemala ob odličnem poznavanju zadev.

Komisija se evropskim koordinatorjem zahvaljuje za opravljeno delo v skladu z njihovimi nalogami v prvem letu njihovega delovanja. Dosežen je bil znaten napredek. Komisija jih poziva, da nadaljujejo delo v skladu z izjavo o nameri.

Informacije, ki jih bodo koordinatorji sporočili v naslednjih šestih mesecih, bo Komisija skupaj z drugimi elementi uporabila v okviru priprave celotnega finančnega načrtovanja za vseevropsko prometno omrežje za obdobje 2007–2013. Koordinatorjem je treba pri opravljanju nalog omogočiti, v kolikor je mogoče, pridobitev jamstva za finančno udeležbo zadevnih držav članic v teh prednostnih projektih.

Priloga I Seznam koordinatorjev

- G. Karel Van Miert za prednostni projekt št. 1 („železniška os Berlin-Verona/Milano-Bologna-Neapelj-Mesina-Palermo“)

- G. Etienne Davignon za prednostni projekt št. 3 („hitra železniška os jugozahodne Evrope“)

- Ga. Loyola de Palacio za prednostni projekt št. 6 („železniška os Lyon-Trst-Divača/Koper-Divača-Ljubljana-Budimpešta-meja z Ukrajino“)

- G. Péter Balázs za prednostni projekt št. 17 („železniška os Pariz-Strasbourg-Stuttgart-Dunaj-Bratislava“)

- G. Pavel Telicka za prednostni projekt št. 27 (“železniška os „Rail Baltica“ Varšava-Kaunas-Riga-Talin-Helsinki”)

- G. Karel Vinck za projekt „Evropski sistem za vodenje železniškega prometa (ERTMS)“

[1] Odločba Evropskega parlamenta in Sveta št. 884/2004/ES z dne 29. aprila 2004 (UL L 167, 30.4.2004, str. 1).

[2] Sklep Komisije C(2005) 2754 z dne 20. julija 2005.

[3] COM(2006) 245 konč.

[4] Skupini predseduje podpredsednik, pristojen za promet, sestavljajo pa jo podpredsednica, pristojna za informacijsko družbo in medije, ter komisarji, pristojni za regionalno politiko, finančno načrtovanje in proračun, okolje, gospodarske in denarne zadeve ter energetiko.