Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Evropski finančno-podnebni pakt

(mnenje na lastno pobudo)

(2019/C 62/02)

Poročevalec: Rudy DE LEEUW

Sklep plenarne skupščine 15. 2. 2018 Pravna podlaga člen 29(2) poslovnika Pristojnost strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje Datum sprejetja mnenja strokovne skupine 5. 10. 2018 Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju 17. 10. 2018 Plenarno zasedanje št. 538 Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani) 172/4/1

1. Sklepi in priporočila

1.1 Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) odločno podpira agendo Združenih narodov za trajnostni razvoj do leta 2030 in Pariški sporazum. A če bomo nadaljevali po sedanji poti, bomo zvišanje temperature v najboljšem primeru omejili na 3 o C ali več, kar je precej pod cilji, predvidenimi v Pariškem sporazumu.

1.2 Obenem Evropa potrebuje nov zagon in nov projekt, ki bi temeljil na sodelovanju in konvergenci namesto na konkurenci in bi ponazarjal konkretno dodano vrednost, ki jo Evropa lahko prinese državljanom, zlasti mladim. Odslej moramo izvajati drzno evropsko politiko in se jasno usmeriti v socialno-ekonomski model, ki si ga želimo danes, predvsem pa za prihodnje generacije.

1.3 Evropa mora dokazati, da lahko omogoči ugodno okolje za ustvarjanje visokokakovostnih, dobro plačanih in okolju prijaznih delovnih mest, kakor tudi realno gospodarstvo, ki koristi vsem: evropskim delodajalcem, delavcem in posameznikom.

1.4 Toda ogromne količine kapitala se stekajo v nove finančne balone, namesto da bi koristile realnemu gospodarstvu, in institucije, kot je Mednarodni denarni sklad (MDS), nas svarijo pred možnostjo nove krize, še hujše kot tiste iz leta 2008 ( 1 )

1.5 Naslednji večletni finančni okvir (2021–2027) mora podpreti gospodarski razvoj ( 2 ) in zaposlovanje ( 3 ) ter EU omogočiti, da doseže svoje cilje in prispeva k prehodu na nizkoogljično gospodarstvo do leta 2050.

1.6 Na mrtvem planetu ne bo ne življenja, ne zaposlovanja in ne podjetništva. Podnebne spremembe pomenijo torej priložnost za ustvarjanje kakovostnih delovnih mest in lahko prinesejo rešitev, ki bo koristila delodajalcem, zaposlenim in civilni družbi. Zavlačevanje prilagajanja ali neukrepanje lahko bistveno zvišata celotne stroške podnebnih sprememb ( 4 )

1.7 Komisija, Evropsko računsko sodišče in Svetovna banka navajajo enake zneske: EU bo morala za dosego svojih ciljev do leta 2030 v ukrepe od leta 2021 dalje vsako leto vložiti 1 115 milijard EUR ( 5 ) . Ta znesek vključuje znaten del sedanjih naložb, ki jih je treba preusmeriti v korist trajnostnega razvoja (okolju prijazno dodeljevanje sredstev). Stroški neukrepanja bi letno znašali 190 milijard EUR (2 % BDP EU) ( 6 )

1.8 V skladu s stališčem številnih ekonomistov in političnih osebnosti iz civilne družbe ( 7 ) je treba spodbujati in podpirati vse projekte, ki lahko povežejo evropske sile v korist delavcev, podjetij in vseh evropskih državljanov. To je cilj finančno-podnebnega pakta za kakovostna delovna mesta.

1.9 Namen finančno-podnebnega pakta je kapital, ki bi lahko povzročil nov pok finančnega balona, znova usmeriti v boj proti podnebnim spremembam in v realno gospodarstvo. Uporabiti pa ga je treba tudi za nova financiranja, zlasti za mala in srednje velika podjetja. Vsebovati mora nov načrt za vodilno vlogo Evrope, zahteva pa tudi celostni načrt (v sodelovanju s Kitajsko in Indijo, ki sta ključna akterja v boju proti podnebnim spremembam).

1.10 EESO meni, da mora načrt zajemati vse vidike politike za boj proti podnebnim spremembam: pravičen prehod (ukrepi, ki jih treba sprejeti za ublažitev posledic sprememb, pa tudi za nadomestitev škode in izgub) in resnične politike prilagajanja podnebnim spremembam. Modelu krožnega gospodarstva je treba dati čim večjo prednost ( 8 ) in izboljšati njegov regulativni okvir. Vse skupaj bo treba financirati s primernimi proračuni za preusmeritev sedanjih naložb (okolju prijazno dodeljevanje sredstev) in dostopnimi novimi viri financiranja.

1.11 Pri tem prehodu se bo ustrezno preoblikoval trg dela, kar bi lahko prispevalo k ustvarjanju visokokakovostnih delovnih mest v okviru evropskega stebra socialnih pravic ( 9 )

1.12 Nujno je, da se podpre socialna razsežnost prehoda k trajnostni družbi in da se pripravi akcijski načrt za pravičen prehod, ki nikogar ne zapostavlja.

1.13 Za tak prehod so potrebne obsežne naložbe v raziskave in razvoj ter inovacije, da se spodbudijo in podprejo inovativni projekti, skladni z evropsko taksonomijo.

1.14 Napak iz preteklosti (subvencije za goriva in pretirana raba fosilnih virov energije) ne bi smeli več ponoviti, prav tako pa bi morali ustaviti vsakršno spodbujanje projektov, ki so škodljivi za podnebje in/ali v nasprotju s Pariškim sporazumom.

1.15 Za dosego ciljev Pariškega sporazuma mora poleg javnega financiranja precejšen delež naložb za boj proti podnebnim spremembam prispevati tudi zasebni sektor.

1.16 Pakt zahteva uvedbo dolgoročnega, jasnega in predvidljivega evropskega političnega okvira, da se zagotovi varno načrtovanje naložb ( 10 ) . Okvir mora spremljati prilagoditveni mehanizem za produkte, ki prihajajo prek meja in za katere ne veljajo enaki okoljski in socialni standardi.

1.17 enotni klasifikacijski sistem EU (taksonomijo ), da se obdržijo trajnostni projekti (in zavrnejo netrajnostni) ter opredelijo področja, na katerih imajo lahko naložbe največji učinek. Evropski parlament podpira ta pristop in hkrati predlaga uvedbo „zelene oznake“, ki bi jo dobile naložbe, skladne s taksonomijo EU in najvišjimi standardi trajnosti, da se zagotovi njihova pozitivna usmerjenost Po mnenju EESO in kot poudarja Komisija, je nujno vzpostaviti), da se obdržijo trajnostni projekti (in zavrnejo netrajnostni) ter opredelijo področja, na katerih imajo lahko naložbe največji učinek. Evropski parlament podpira ta pristop in hkrati predlaga uvedbo „zelene oznake“, ki bi jo dobile naložbe, skladne s taksonomijo EU in najvišjimi standardi trajnosti, da se zagotovi njihova pozitivna usmerjenost ( 11 )

1.18 Projekte, skladne s cilji trajnostnega razvoja Združenih narodov, ki zahtevajo veliko sredstev na področju inovacij ter raziskav in razvoja, je treba podpreti tako, da se jih izvaja z orodjem, ki omogoča vizualizacijo več virov financiranja (med katerimi je tudi prihodnji večletni finančni okvir), ter z različnimi ukrepi: — preusmeritev financiranja k trajnostnim naložbam (okolju prijazno dodeljevanje sredstev) in v tem okviru spodbujanje posojil Evropske investicijske banke z „zeleno oznako“, — uporaba ukrepov kvantitativnega rahljanja Evropske centralne banke kot vira financiranja, — povečanje deleža sredstev iz Evropskega sklada za strateške naložbe, ki je namenjen boju proti podnebnim spremembam, na 40 %, — EU mora pokazati raven ambicij, ki bo lahko kos izzivom boja proti podnebnim spremembam; temu cilju je treba nameniti okoli 40 % njenega celotnega proračuna (večletni finančni okvir 2021–2027), — povečanje deleža sredstev iz Kohezijskega sklada nad sedanjih 20 %, — uporaba 3 % sredstev pokojninskih in zavarovalniških skladov, — podpora podjetjem, zlasti MSP, pri njihovih vlaganjih v raziskave in razvoj, za katero je treba nameniti do 100 milijard EUR, — spoštovanje zavez glede finančne podpore južnim državam, ki sodelujejo v boju proti podnebnim spremembam, — uvedba klavzule glede Pariškega sporazuma, ki bi bila v trgovinskih sporazumih EU resnično zavezujoča.

2. Uvod

2.1 Člen 3 Pogodbe o Evropski uniji določa, da EU spodbuja trajnostno in okolju prijazno rast. Nujno ukrepanje v zvezi s podnebnimi spremembami je zdaj absolutna prednostna naloga, tudi za EESO, in postaja globalni okvir za delovanje javnih oblasti, pa tudi gospodarskih akterjev, delavcev in državljanov. Skladno s tem je treba organizirati – in predvsem financirati – obsežen gospodarski, socialni in okoljski prehod ( 12 )

2.2 Razprava o prihodnjem večletnem finančnem okviru EU za obdobje 2021–2027, ki se je ravnokar začela, mora zato na splošno vključevati vprašanja, povezana s podnebnimi spremembami, in se osredotočiti na prednostni cilj, tj. prehod k bolj trajnostnemu svetu.

2.3 Pri tem prehodu se bo ustrezno preoblikoval trg dela, kar bi lahko prispevalo k ustvarjanju visokokakovostnih delovnih mest v okviru evropskega stebra socialnih pravic.

2.4 Evropa potrebuje nov projekt, da dokaže svojo dodano vrednost in sposobnost, da omogoči ugodno poslovno okolje za ustvarjanje kakovostnih in dobro plačanih delovnih mest ter realno gospodarstvo, ki koristi vsem.

2.5 Evropa bo del rešitve, ker se bo izkazala v primerjavi z drugimi mednarodnimi ekonomskimi akterji, če bo hkrati upoštevala vse tri razsežnosti trajnostnega razvoja – socialno, okoljsko in gospodarsko.

2.6 V novejših študijah MDS in OECD so izražene kritike glede upravljanja krize leta 2008 in sprejemanja gospodarskih ukrepov, ki so državljane, podjetja in vlade prisilili v proračunske reze.

2.7 Potrebnih je več vlaganj v inovacije ter raziskave in razvoj, da bi se lahko soočili z novimi socialno-ekonomskimi izzivi, kot so energetski prehod, krožno in sodelovalno gospodarstvo ter avtomatizacija, in s tem preprečili slabšanje kakovosti zaposlitev.

2.8 Finančni in socialni krizi so se pridružili še politična kriza oziroma v nekaterih državah močni politični pretresi ter ekološka kriza.

2.9 Boj proti podnebnim spremembam je torej nujen, obenem pa je ta tudi priložnost, da naša gospodarstva postavimo na nove temelje, spodbujamo trajnostni model rasti, se uspešneje borimo proti neenakostim in krepimo našo demokracijo.

3. Dejstva

3.1 EESO odločno podpira Agendo 2030 Združenih narodov, ki določa vrsto ciljev trajnostnega razvoja za odpravo revščine, zaščito planeta in človekovih pravic ter zagotovitev blaginje za vse. Sprejetje te agende je pomenilo zgodovinski premik k novemu modelu, ki na podlagi univerzalnega in celostnega pristopa obravnava ekonomske, socialne in okoljske neenakosti.

3.2 V Pariškem sporazumu so predvideni omejitev globalnega segrevanja do leta 2100 na precej pod 2 o C v primerjavi z ravnmi iz predindustrijske dobe in, če je to mogoče, prizadevanja za omejitev naraščanja temperature na 1,5 o C. A če bomo nadaljevali po sedanji poti, bomo po podatkih Združenih narodov zvišanje temperature v najboljšem primeru omejili na 3 o C (ali več).

3.3 Podnebne spremembe terjajo zelo visok človeški davek in povzročajo zelo velike finančne stroške, zlasti zaradi povečanja števila naravnih nesreč: vročinski vali in naraščanje voda so od začetka 20. stoletja sokrivci za smrt osem milijonov ljudi na svetu in škodo v višini 7 bilijonov USD ( 13 ) . Narašča tudi število podnebnih beguncev (do leta 2050 jih bo 250 milijonov). Tako so najšibkejši tudi prve žrtve podnebnih sprememb, kar še poglablja neenakosti. Po mnenju MDS „poglabljanje neenakosti ogroža trajnostno gospodarsko rast“ ( 14 )

3.4 Če bomo nadaljevali kot doslej in ne bomo sprejeli nobenih prilagoditvenih ukrepov, bodo pričakovane podnebne spremembe do leta 2080 gospodinjstvom v vsej EU ob nespremenjenih cenah vsako leto povzročile stroške v višini 190 milijard EUR ( 15 )

3.5 Čeprav je bil dosežen napredek pri financiranju boja proti globalnemu segrevanju in njegovim posledicam, pa ta še ni zadosten. Trajnostnim financam in gospodarstvu je treba dati politično prednost, zlasti z jasnim, stabilnim in na spodbudah temelječim političnim okvirom, ki bi moral spodbujati tudi izvajanje inovativnih projektov, ki imajo visoko dodano vrednost in so okolju prijazni.

3.6 Čeprav si Evropa še ni povsem opomogla od finančne krize leta 2008, MDS že danes daje znak za alarm in opozarja na tveganje za novo krizo, ki bi bila še hujša in bolj razširjena od prejšnje ( 16 )

3.7 Kot trdita P. Larrouturou in J. Jouzel, je bilo le 11 % od 2 bilijona 200 milijard EUR, ki jih je od leta 2015 ustvarila Evropska centralna banka, vloženih v realno gospodarstvo, 89 % pa jih je napajalo špekulacije in nov finančni balon ( 17 ) . OECD poleg tega navaja, da se v 35 državah OECD in šestih večjih gospodarstvih v vzponu iz skupine G-20 ( 18 ) izvaja skoraj 800 programov financiranja in davčnih olajšav, ki spodbujajo pridobivanje ali rabo fosilnih goriv, kar je popolnoma v nasprotju s smernicami iz Pariškega sporazuma.

3.8 Takšno financiranje, ne glede na to, ali je posledica špekulacij ali dodelitve sredstev, ki je v nasprotju s cilji EU v zvezi z bojem proti podnebnim spremembam, ima visoko ekonomsko, socialno in okoljsko ceno za celotno evropsko družbo.

3.9 Evropski parlament ugotavlja, da večletni finančni okvir za obdobje 2014–2020 ni bil zmožen zadovoljiti sedanjih potreb. Poleg tega ni bilo odziva na več kriz in novih izzivov (med drugim povezanih s kmetijstvom, zaposlovanjem mladih, trajnostnimi naložbami in okoljem). Zato je treba prihodnji finančni okvir zdaj uporabiti za soočenje s tem velikim izzivom, ki je boj proti podnebnim spremembam, in z njim tudi ustvarjanje visokokakovostnih delovnih mest.

4. Priložnosti

4.1 Velika podjetja tehtajo priložnosti, ki jih prinašajo podnebne spremembe. Mnoga menijo, da morajo biti podjetja del rešitve, in poudarjajo, da se podjetjem, ki so izkoristila priložnosti, povezane z nizkoogljičnimi sektorji, to vse bolj splača.

4.2 o C. Podjetniki lahko ustvarjajo delovna mesta in uvajajo inovacije, usmerjene v uspešno nizkoogljično gospodarstvo ( 19 ) , in imajo hkrati dobiček. Še pomembnejše je, da do sredine stoletja popolnoma odpravimo emisije ogljika, če želimo doseči cilj, da bo globalno segrevanje pod 2C.

4.3 Finančno-podnebni pakt mora prispevati k temu, da bo nujnost odziva na podnebne spremembe postala priložnost za preoblikovanje evropske industrije in ustvarjanje novih podjetij. Zato so potrebne obsežne naložbe v realno gospodarstvo ter v raziskave in razvoj, da se ustvarijo trajnostna in visokokakovostna delovna mesta.

4.4 Splošna stopnja zaposlenosti v Evropski uniji se je povečala, brezposelnost pa se je zaradi nedavnega gospodarskega okrevanja zmanjšala. Dolgotrajna brezposelnost, negotovost zaposlitve, zlasti za ženske, in brezposelnost med mladimi pa so še vedno zelo zaskrbljujoče. Prehod k trajnostnemu razvoju bi moral dinamičnim in inovativnim podjetjem omogočiti, da izkoristijo vse priložnosti, ki se jim ponujajo, in kolikor le morejo pomagajo izboljšati stanje glede brezposelnosti.

4.5 Zato si mora Evropska unija v sodelovanju z državami članicami prizadevati za uvedbo usklajene strategije za omogočanje ugodnega okolja za ustvarjanje trajnostnih in visokokakovostnih delovnih mest. Komisija mora preučiti možnost, da se naložbe, ki prispevajo k ustvarjanju kakovostnih delovnih mest in trajnostnemu gospodarstvu, ki koristi vsem, tako podjetjem kot zaposlenim, izključijo iz izračuna javnega dolga ( 20 )

4.6 EU spodbuja sodelovanje med državami članicami. Podpira in ocenjuje njihova prizadevanja, zlasti v okviru evropskega semestra, smernic za zaposlovanje in spremljanja nacionalnih politik (skupna poročila o zaposlovanju, nacionalni reformni programi in priporočila za posamezne države). Vendar mora tudi svoje politike prilagoditi ciljem v podporo skupne blaginje za podjetnike, delavce in evropske državljane.

4.7 Agencija ADEME ( 21 ) ocenjuje, da bi lahko neto povečanje števila delovnih mest v Evropi, povezano s podnebnimi spremembami, do leta 2050 znašalo od 5 do 6 milijonov, po besedah Evropske komisije pa bi bilo mogoče v sektorju obnovljivih virov energije do leta 2020 ustvariti 3 milijone delovnih mest.

4.8 Nemška konfederacija delodajalcev Bundesverband der Deutschen Industrie (BDI) je napovedala, da lahko do leta 2050 doseže cilj, da emisije CO 2 zmanjša za 80 %, če ji bo v tem obdobju letno zagotovljenih 50 milijard EUR.

4.9 Število delovnih mest v zelenem gospodarstvu (ekvivalent polnega delovnega časa) se povečuje (z 2,8 milijona leta 2000 na 4,2 milijona leta 2014). Nekateri sektorji so zelo dinamični: sektor obnovljivih virov energije (od leta 2000 je bilo ustvarjenih milijon delovnih mest, kar je povečanje za 182 %) ali ravnanja z odpadki (z 0,8 milijona delovnih mest leta 2000 na 1,1 milijona leta 2014, kar je povečanje za 36 %).

4.10 Kljub temu je ključnega pomena, da lahko MSP in tudi zadruge ter najmanjša podjetja, ki obstajajo na vseh lokalnih ravneh, sodelujejo pri trajnostnih projektih in da se jim prednostno dodelijo sredstva. Zato je treba zagotoviti, da dostop do financiranja zanje ne bo ovira ( 22 )

4.11 Kot je Evropski odbor regij navedel v svojem nedavnem mnenju ( 23 ) , je treba poleg tega sprejeti pristop na več ravneh in k sodelovanju pritegniti vse akterje, tako javne kot zasebne, da se spodbudijo in povežejo pobude, načrti in ukrepi regij, mest in občin, ki si prizadevajo za boj proti podnebnim spremembam in izvajanje Pariškega sporazuma.

4.12 Nenazadnje bo treba v okviru finančno-podnebnega pakta združiti vso energijo in dobre namene javnega in zasebnega sektorja ter upoštevati podporne ukrepe, ki jih predlaga Komisija, kot so npr. taksonomija (klasifikacija), obveznost za institucionalne vlagatelje, da povsod upoštevajo vidik trajnosti, informacije vlagateljem, ponovno umerjanje lastnih sredstev bank, večja preglednost informacij, ki jih objavljajo podjetja, in oznake EU (ki jih predlaga Evropski parlament).

5. Različni viri financiranja in nujni ukrepi

Preusmeritev financiranja (okolju prijazno dodeljevanje sredstev) in novi viri financiranja

5.1 Evropska komisija in Evropsko računsko sodišče, ki omenja enake številke, se strinjata, da bi bilo treba za boj proti podnebnim spremembam in njihovim posledicam vsako leto nameniti približno 1 115 milijard EUR.

5.2 Z zneskom 1 115 milijard EUR za obdobje 2021–2030 je treba financirati dve vrsti projektov ( 24 ) — projekte, ki zagotavljajo donosnost naložb in ki sodijo v področje dejavnosti EIB, javnih razvojnih bank, zasebnih bank (25), pokojninskih in zavarovalniških skladov ali državnih premoženjskih skladov, ter — projekte, za katere so potrebne javne subvencije in se financirajo z evropskimi prispevki.

5.3 Sedanje financiranje je treba v celoti ali deloma preusmeriti v trajnostne naložbe, da bo evropski finančni okvir postal bolj „zelen“ in da bodo finančna sredstva usmerjena v boj proti posledicam podnebnih sprememb. To velja za naslednja sredstva: — posojila EIB: zasebne banke bi lahko prek EIB financirale naložbe, ki so skladne s taksonomijo (klasifikacijo) EU, — ustvarjanje denarja v ECB, pri čemer se denar črpa iz kvantitativnega rahljanja in usmerja v realno in trajnostno gospodarstvo: 50 % letnega kvantitativnega rahljanja bi vsako leto zagotovilo več sto milijard EUR, — 40 % sredstev (namesto sedanjih 20 %) iz Evropskega sklada za strateške naložbe (EIB in Komisija) bi bilo treba nameniti boju proti globalnemu segrevanju in njegovim posledicam, vključno s socialnim področjem in izobraževanjem, — EU mora pokazati raven ambicij, ki bo lahko kos izzivom boja proti podnebnim spremembam: temu podnebnemu cilju mora biti namenjeno povprečno 40 % njenega proračuna, in sicer zlasti Kohezijskemu skladu, ki v proračunu za obdobje 2014–2020 temu boju namenja le 20 % svojih sredstev, — poleg tega financiranja bi moralo biti 3 % naložb pokojninskih in zavarovalniških skladov namenjenih boju proti globalnemu segrevanju.

5.4 Posebna prizadevanja je treba vložiti v raziskave in razvoj ter poklicno usposabljanje. Zgolj temu cilju je treba nameniti 100 milijard EUR letno. Odbor bo pravočasno podal predloge o tem, kateri instrument oziroma instrumenti naj bi se uporabili za dopolnitev sedanjega in prihodnjega financiranja, ki je potreben v ta namen.

Nujni ukrepi

5.5 V boju proti podnebnim spremembam bi bilo mogoče uporabiti mnoge finančne instrumente, vendar sredstva ne bodo na voljo, če Evropa ne bo imela skladnega, jasnega in dolgoročno usmerjenega načrta ( 26 ) . Pri tem načrtu je treba upoštevati naslednje:

5.5.1 Vzpostaviti bo treba jasen, stabilen in dolgoročen politični okvir. Za načrtovanje in naložbe je nujno zagotoviti varnost; nič ne škodi udeležbi bolj kot pa negotovost, ki jo prinašajo stalne politične spremembe.

5.5.2 Januarja 2018 je EIB postala največja izdajateljica zelenih obveznic v Evropi. Če želimo EIB omogočiti posojanje po še boljših pogojih za razvijalce projektov v okviru finančno-podnebnega pakta, bi bilo treba sprejeti dva ukrepa: — prvič, razširiti je treba Junckerjev načrt, da bo usmerjen v te projekte, kar bo EIB omogočilo uporabo jamstva Evropskega sklada za strateške naložbe, — drugič, EIB bi lahko prejela več sredstev od ECB. EIB že ima dostop do programa ECB za nakup sredstev, vendar le v zelo omejenem obsegu. Toda glede na načrtovane zneske bi EIB hitro zašla v težave zaradi zahtev glede deleža lastnega kapitala. Zato si je mogoče predstavljati, da bi EIB postala banka trajnostnega razvoja, ki financira predvsem energetski prehod, ekološko mobilnost in inovacije, in ne financira tradicionalnih projektov, katerim je še vedno namenjena večina njenih posojil.

5.5.3 Opredeliti je treba sektorje, v katerih bi bili ti proračuni najkoristnejši in najzanimivejši z vidika razmerja med stroški in koristmi za okolje, državljane in gospodarstvo (energija, stanovanja, kmetijstvo, mobilnost, promet, recikliranje, voda ipd.). Čeprav bi bil potreben pravičen dostop do omrežja, je treba upoštevati, da so nekateri sektorji (kot na primer fotonapetostni) dovolj donosni in zanje niso več potrebne subvencije.

5.5.4 Okrepiti bi bilo treba delovanje EIB, ne le z vidika obsega, temveč tudi njene zmožnosti, da prevzema več tveganja. Tako bi bila EIB koristnejša v boju proti podnebnim spremembam, če bi podpirala tudi področja, ki so v nastajanju, tudi če so zelo majhna, namesto da milijarde EUR namenja fotonapetostni industriji ali klasičnim vetrnim elektrarnam, ki jih že močno podpira zasebni sektor.

5.5.5 Kot predlaga Komisija, mora vsako financiranje ustrezati skupni taksonomiji (klasifikaciji) EU. EESO bi moral biti kot predstavnik civilne družbe vključen v praktičen del priprave te klasifikacije.

5.5.6 Modelu krožnega gospodarstva je treba dati čim večjo prednost in izboljšati njegov regulativni okvir. Cilj krožnega gospodarstva je zmanjšati oziroma na koncu celo ustaviti izkoriščanje naravnih virov z recikliranjem predmetov (samo 3 % mobilnih telefonov se reciklira, ostali predmeti pa sploh ne) in plemenitih kovin. Te kovine, kot sta kobalt ali litij, ki se uporabljajo v proizvodnji izdelkov prihodnosti, so glede na prihodnje potrebe po elektrifikaciji vozil in hranjenju elektrike na splošno na voljo le v majhnih količinah, proizvodnja teh kovin pa sploh ni v sorazmerju z nastajajočimi potrebami.

5.5.7 Spodbujati je treba tudi naložbe v energetsko učinkovitost stavb, ki povzročajo 30 % emisij CO 2 (zlasti ker se naložbe hitro povrnejo). Poleg tega bo treba električne in plinske vode popolnoma medsebojno povezati, da se vzpostavi celostni evropski energetski trg, povezan z Afriko in Bližnjim vzhodom.

5.5.8 Za zagotovitev pravičnega in socialnega prehoda, ki je v skladu s Pariškim sporazumom in kot ga zagovarja Inštitut Jacques Delors ( 27 ) , bo treba del financiranja nameniti za prilagoditveni sklad za regije in delavce v sektorjih, na katera bo vplival prehod. V zvezi s tem bi bilo treba velik del sredstev Kohezijskega sklada, ki so namenjena regijam, dodeliti za doseganje podnebnih ciljev in njihovih pozitivnih socialno-ekonomskih učinkov. V okviru sklada za prilagoditev prehodu bo treba podpreti tudi ukrepe za preusposabljanje delavcev. Predvidevati bo treba spremembe, namesto da smo jim podvrženi; nekaj sredstev tega sklada bi zato moralo biti namenjenih inovacijam ter raziskavam in razvoju v prednostnih sektorjih.

5.5.9 V vsakem prostotrgovinskem sporazumu bi morale biti socialne in ekonomske klavzule dopolnjene z zavezanostjo Pariškemu sporazumu. (To velja za vse možne trgovinske partnerje EU, saj je sporazum podpisalo 195 od 197 držav članic ZN).

5.5.10 Da bi poudarili izreden politični pomen teh ukrepov, je treba proračunska in finančna sredstva, ki so zanje rezervirana, uporabiti prek orodja, ki bi omogočalo dejansko in pregledno vizualizacijo zadevnih skladov.

5.5.11 Poleg tega – in čeprav to ni neposredno povezano z evropskim skladom za finančno-podnebni pakt – mora EU spoštovati svoje mednarodne politične zaveze (konferenca ZN o podnebju leta 2009), kar pomeni, da mora od leta 2020 letno zagotoviti 100 milijard USD za financiranje boja proti podnebnim spremembam v Afriki in Sredozemlju.

V Bruslju, 17. oktobra 2018 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Luca JAHIER

(1) https://www.theguardian.com/business/2018/oct/03/world-economy-at-risk-of-another-financial-crash-says-imf; MDS: Poročilo o globalni finančni stabilnosti, oktober 2018

(2) Mnenje EESO Večletni finančni okvir, točka 3.1.8 (sprejeto 19. 9. 2018, ni še objavljeno v Uradnem listu).

(3) EESO, Prednostne naloge strokovne skupine ECO za leto 2018 in pozneje.

(4) OECD: Ekonomske posledice podnebnih sprememb, 2.9.2016.

(5) Evropska komisija: Impact assessment accompanying the document Proposal for a Directive of the European Parliament and of the Council amending Directive 2012/27/EU on Energy Efficiency (ocena učinka – spremni dokument k predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 2012/27/EU o energetski učinkovitosti), SWD(2016) 405 final/2, 6.12.2016, razpredelnica 22 (scenarij EUCO30 – vir: model PRIMES).

Računsko sodišče, https://www.euractiv.fr/section/climat/news/la-cour-des-comptes-fustige-linefficacite-de-la-politique-climat-de-lue/.

(6) Ciscar, M. in drugi: Climate Impacts in Europe – The JRC PESETA II Project (Okoljske posledice v Evropi – projekt PESETA II Skupnega raziskovalnega središča), 2014.

(7) https://www.pacte-climat.eu/en/the-first-signatories-of-the-call/

(8) Mnenje EESO Vlaganje v pametno, inovativno in trajnostno industrijo (UL C 227, 28.6.2018, str. 70).

(9) Mnenje EESO Evropski steber socialnih pravic (UL C 125, 21.4.2017, str. 10).

(10) Mnenje EESO Vzpostavitev koalicije za uresničitev zavez iz Pariškega sporazuma (UL C 389, 21.10.2016, str. 20).

(11) Poročilo z dne 4. maja 2018 o vzdržnih financah [2018/2007(INI)], poročevalka: Molly Scott Cato.

(12) Mnenje EESO Akcijski načrt za trajnostno financiranje (glej stran 73 tega Uradnega lista).

(13) Študija Jamesa Daniella, Inštitut za tehnologijo, Karlsruhe, april 2016.

(14) https://blogs.imf.org/2017/02/22/the-imfs-work-on-inequality-bridging-research-and-reality/

(15) Ciscar, M. in drugi: Climate Impacts in Europe – The JRC PESETA II Project (Okoljske posledice v Evropi – projekt PESETA II Skupnega raziskovalnega središča), 2014.

(16) https://www.theguardian.com/business/2018/oct/03/world-economy-at-risk-of-another-financial-crash-says-imf; MDS: Poročilo o globalni finančni stabilnosti, oktober 2018

(17) Pour éviter le chaos climatique et financier (Preprečiti podnebni in finančni kaos) (P. Larrouturou in J. Jouzel, založba Odile Jacob).

(18) OECD Companion to the Inventory of Support Measures for Fossil Fuels 2015 (Seznam OECD podpornih ukrepov za fosilna goriva 2015)

(19) Paul Polman, izvršni direktor družbe Unilever, in Jean-Pascal Tricoire, izvršni direktor družbe Schneider Electric in predsednik Pacte mondial France, na vrhu o podjetjih in podnebju Business & Climate: http://www.businessclimatesummit.com/summit/2015/press-room.

(20) Mnenje EESO Financiranje evropskega stebra socialnih pravic, UL C 262, 25.7.2018, str. 1 (UL C 262, 25.7.2018, str. 1).

(21) Francoska Agencija za okolje in upravljanje energije.

(22) Mnenje EESO Po pariški konferenci (UL C 487, 28.12.2016, str. 24).

(23) Mnenje OR Financiranje ukrepov proti podnebnim spremembam: bistveni instrument za izvajanje Pariškega sporazuma (UL C 54, 13.2.2018, str. 9).

(24) Po besedah Philippa Maystadta, nekdanjega predsednika EIB.

(25) KfW v Nemčiji, CDC v Franciji, CDP v Italiji in ICO v Španiji.

(26) Jeffrey Sachs, posvetovanje EESO 18. maja 2018.

(27) http://institutdelors.eu/wp-content/uploads/2018/01/Pactesocialtransitionénergétique-FernandesPellerinCarlin-janvier18.pdf