Objava zahtevka za registracijo imena v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2021/C 112/03)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper zahtevek v treh mesecih od datuma te objave.

ENOTNI DOKUMENT

„Olio di Roma“

EU št.: PGI-IT-2453 – 5. 4. 2019

ZOP ( ) ZGO (X)

1. Ime

„Olio di Roma“

2. Država članica ali Tretja Država

Italija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.5 — Olja in masti

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

Ekstra deviško oljčno olje z zaščiteno geografsko označbo „Olio di Roma“ mora biti ob certifikaciji v skladu s spodaj navedenimi posebnimi parametri.

Barva: zelena do zlatorumena, pri čemer se barva skozi čas spreminja.

Organoleptične lastnosti

Opisnik Mediana Sadna 2–6 Grenkost 2–5 Pikantnost 2–5 Paradižnik in/ali artičoka in/ali trava in/ali mandelj 1–4,5

Fizikalno-kemijske značilnosti

— Kislost (izražena kot oleinska kislina): ≤ 0,4 %

— Peroksidno število ≤ 12 mEq O2/kg

— Oleinska kislina ≥ 70 %

— Tokoferoli ≥ 150 mg/kg

— Biofenoli skupaj ≥ 220 mg/kg

— K232 ≤ 2,20

— K270 ≤ 0,200

Parametri, ki niso izrecno navedeni, so v vsakem primeru v skladu z veljavno zakonodajo Unije za ekstra deviška oljčna olja.

3.3 Krma (samo za proizvode živalskega izvora) in surovine (samo za predelane proizvode)

Sorte, ki posamezno ali skupaj predstavljajo vsaj 80 % sestave proizvoda z ZGO „Olio di Roma“, so naslednje: itrana, carboncella, moraiolo, caninese, salviana, rosciola, marina, sirole, maurino pendolino, frantoio in leccino. Druge sorte so dovoljene do največ 20 %, če so navedene v nacionalnem registru sort sadnih rastlin, odobrenih za prodajo, vzpostavljenim z zakonodajno uredbo št. 124 z dne 25. junija 2010.

3.4 Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Vse faze proizvodnje, tj. gojenje, obiranje in ekstrakcija olja, morajo potekati na opredeljenem geografskem območju.

3.5 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn. proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Po ekstrakciji se mora olje hraniti v posodah iz nerjavnega jekla ali drugem materialu, primernem za shranjevanje olja, popolnoma čistem in brez sledi detergentov, shranjenih v prostorih, ki zagotavljajo optimalno ohranjanje ekstra deviškega oljčnega olja, da se preprečijo neželene spremembe kemijskih in organoleptičnih lastnosti proizvoda.

Pred pakiranjem je treba olje naravno dekantirati s postopkom filtracije ali obdelati s katerim koli drugim fizičnim postopkom za odstranitev morebitnih ostankov obdelave (droži, fermentirana rastlinska voda). Kar zadeva hrambo v posodah, je dovoljena uporaba inertnih plinov.

Oljčno olje z ZGO „Olio di Roma“ se mora tržiti v posodah, odobrenih z veljavno zakonodajo, zapečatenih in označenih z etiketo ter s prostornino največ 5 litrov.

3.6 Posebna pravila za označevanje proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Na etiketi mora biti označba „‚olio extravergine di oliva ‚Olio di Roma z ZGO‘“ s čitljivimi in neizbrisnimi črkami, tako da jo je mogoče razlikovati od vseh drugih navedb na etiketi.

Podjetja, imena, imena družb in zasebne blagovne znamke ali skupine je dovoljeno navesti, če ne hvalijo proizvoda in ne zavajajo potrošnika. Uporaba označbe „monovarietale“ (enosortno) je dovoljena, ko ji sledi katero koli ime kultivarja iz točke 3.3. Na oznaki mora biti navedeno leto pridelave oljk, iz katerih je bilo pridobljeno olje.

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja

Območje proizvodnje zaščitene geografske označbe „Olio di Roma“ zajema naslednje občine:

celotno pokrajino Viterbo;

pokrajino Rieti: Collevecchio, Stimigliano, Forano, Selci, Cantalupo in Sabina, Poggio Catino, Fara in Sabina, Castelnuovo di Farfa, Toffia, Salisano, Poggio Nativo, Frasso Sabino, Scandriglia, Orvinio, Mompeo, Casaprota, Poggio San Lorenzo, Monteleone Sabino, Poggio Moiano, Colle di Tora, Montenero Sabino, Montebuono, Tarano, Torri in Sabina, Vacone, Configni, Cottanello, Montasola, Casperia, Roccantica, Torricella in Sabina, Montopoli di Sabina, Magliano Sabina, Poggio Mirteto, Rocca Sinibalda Longone Sabino, Monte San Giovanni in Sabina, Varco Sabino, Belmonte in Sabina, Rieti, Cantalice, Borgo Velino, Antrodoco, Castel Sant’Angelo, Cittaducale, Contigliano, Ascrea, Colli sul Vellino, Vacone, Morro Reatino, Paganico Sabino, Pescorocchiano, Poggio Bustone, Pozzaglia Sabina in Rivodutri;

celotno pokrajino Rim, razen naslednjih občin: Anzio, Arcinazzo Romano, Allumiere, Camerata Nuova, Colleferro, Jenne, Tolfa, Riofreddo, Santa Marinella, Valmontone, Vallepietra, Vallinfreda in Vivaro Romano;

celotno pokrajino Frosinone, razen občin Acquafondata, Filettino, Trevi nel Lazio in Viticuso;

celotno pokrajino Latina, razen občin Latina, Pontinia, Sabaudia in San Felice Circeo.

5. Povezava z geografskim območjem

Zahtevek za priznanje temelji na kakovostnih značilnostih olja „Olio di Roma“.

Območje iz točke 4 leži v središču polotoka na sredini obale ob Tirenskem morju; razteza se od Apeninov do Tirenskega morja, pri čemer prevladujejo griči (54 % celotne regionalne površine), značilni za okolje, primerno za gojenje oljke.

To je značilnost celotne pokrajine območja s stoletnimi oljkami in številnimi ekotipi oljk, tipičnimi za geografsko okolje.

Oljke se gojijo na celotnem ozemlju opredeljenega geografskega območja na površini, večji od 63 000 hektarov, ki se razteza od višine morja do 800 m nadmorske višine, kar predstavlja skoraj 50 % celotne površine, namenjene arborikulturi.

Podnebje geografskega območja je sredozemsko, zima in jesen sta mili in vlažni, poletje pa vroče in suho. Povprečna temperatura se giblje od 3 °C januarja do 30 °C julija.

Količina padavin se giblje od 600 do 700 mm na leto na obalnem pasu do 1 000 mm na leto vzdolž gričevja in Antiapeninov. Najbolj vlažni sta jesen in pomlad, najmanj deževja pa je poleti.

Za okoljske in podnebne razmere na območju proizvodnje oljčnega olja „Olio di Roma“ so najbolj značilni vetrovi, ki pihajo s Tirenskega morja ter vplivajo na pas iz ravnic in hribov.

Območje ZGO ima pogoje za gojenje oljke iz naslednjih razlogov:

— ilovica, bogata z organskimi snovmi, z nevtralno ali subalkalno reakcijo,

— minimalne temperature, ki med decembrom in februarjem ne padejo pod manj kot 5 stopinj pod ničlo,

— zgornja temperaturna meja, ki julija in avgusta ne preseže 34 °C,

— povprečna letna količina padavin je višja od 600 mm,

— poletne padavine redko presežejo 30 mm v sušnem času julija in avgusta,

— jesenska količina padavin je med septembrom in oktobrom redko nižja od 120 mm.

Posebne značilnosti oljčnega olja „Olio di Roma“ je mogoče pripisati zelo posebnim geografskim, orografskim in pedoklimatskim razmeram, zaradi katerih je to območje izjemno primerno za gojenje oljk.

Posebne podnebne razmere, prisotne na zgoraj opisanem značilnem geografskem območju gojenja v fazah, ko se v plodovih kopiči maščoba in zorijo plodovi, so okoljski dejavnik, ki je bistven pri določanju nekaterih kvalitativnih elementov proizvoda, zlasti vsebnosti polifenolov in hlapnih spojin. Dejansko

— toplotni in vodni stres, ki se pojavita v fazi, ko se v oljkah kopiči maščoba (med avgustom in septembrom), sprožita sintezo polifenolov, ki se kopičijo v plodovih. Polifenoli se tvorijo zaradi epizod velikega stresa, kot sta vodni in toplotni stres, drevo pa jih samo uporabi za boj proti nastajanju prostih radikalov;

— nasprotno pa jesensko deževje (med oktobrom in novembrom) spodbuja sintezo hlapnih spojin.

To posebno zaporedje vodnega stresa, ki nastane zaradi toplega/suhega podnebja, ko se v plodovih kopiči maščoba, in jesensko deževje, s hladnejšimi temperaturami in močo med zorenjem sadežev, najprej povzroči kopičenje polifenolov (grenkost in pikantnost) in nato kopičenje hlapnih spojin (paradižnik in/ali artičoka in/ali trava in/ali mandelj).

Celota vrednosti polifenolov/biofenolov (≥ 220 mg/kg) je tista, ki oljčnemu olju „Olio di Roma“ da vrednosti grenkosti (2–5) in pikantnosti (2–5) in ki mu zagotovi edinstvenost.

Hlapne spojine pa oljčnemu olju z ZGO „Olio di Roma“ dajejo vrsto značilnih rastlinskih arom, in sicer: paradižnik in/ali artičoka in/ali trava in/ali mandelj (1–4,5).

Sorte, ki so prisotne na območju iz točke 3.3, in ki so najstarejši kultivarji, so večinoma avtohtone, razširjene na celotnem ozemlju ali omejene na manjša in specializirana območja. To tudi prispeva k pridobivanju olja s posebnimi kemijskimi in senzoričnimi lastnostmi: sadnost, grenkost in pikantnost, kar vse tvori lastnosti, ki so značilne za povezavo z zadevnim geografskim območjem.

Grenak in pikanten okus je koristen element pri prepoznavanju „svežine“ proizvoda: te molekule namreč sčasoma oksidirajo, s čimer izgubijo svoj značilen okus in dobrodejne lastnosti za zdravje, ki jih ima proizvod. Na etiketi je zdaj obvezno treba navesti leto obiranja oljk, da se poudari pojem „svežine“ proizvoda.

Med značilnimi človeškimi dejavniki, ki vplivajo na posebnost proizvoda, sta tehniki gojenja: obdobje obiranja in upravljanje namakanja. Obdobje obiranja je tehnika gojenja, ki se običajno med koncem septembra in 31. decembrom izvaja na območju pridelave. Namakanje se malo uporablja, ko pa že, nadomešča pomanjkanje vode, tako da se hkrati ohranijo značilne rastlinske arome.

Drugi človeški dejavnik, ki vpliva na značilnosti „Olio di Roma“, je tehnika ekstrakcije, ki izključuje uporabo sistemov stiskalnic, da se ohranijo posebnosti proizvoda.

Treba bi bilo poudariti, da medsebojno delovanje teh značilnosti gojenja in podnebnih razmer v povezavi z genotipi oljk, gojenih v regiji, določa edinstven fenotipski izraz.

K značilnostim olja „Olio di Roma“ prispevajo tudi tehnike ekstrakcije. Na ozemlju je namreč več kot 450 oljarn, ki so razporejene na opredeljenem geografskem območju, so dobro tehnološko opremljene in katerih zaposleni imajo dostop do ustreznega tehničnega usposabljanja, tako da lahko stalno izboljšujejo svoja znanja, zagotavljajo olje najboljše kakovosti in optimizirajo značilne lastnosti, opisane v točki 3.2.

Nenazadnje okoljske in podnebne razmere v regiji opredeljujejo proizvod, ki je zlatorumene barve z bolj ali manj intenzivnimi odtenki zelene barve. Vonj odlikuje bogastvo in eleganca arom, z bolj ali manj intenzivnimi notami artičoke, sveže pokošene trave, cikorije in paradižnika, s priokusom mete, bazilike in rožmarina. V ustih so okusi kompleksni in fini, z bolj ali manj intenzivnimi in uravnoteženimi niansami artičoke, osata, a tudi s pookusom po sladkem mandlju. Grenkost in pikantnost sta dobro izraženi.

Od 7. in 6. st. pr. n. št. dalje obstajajo na območju pridelave razločne sledi uporabe rastline za prehranske namene.

Rimljani so izboljšali tehnike proizvodnje in ekstrakcije olja ter razširili gojenje oljk na vseh osvojenih ozemljih. Da bi razumeli pomen trgovanja z oljčnim oljem v Rimu, zadošča, da gremo v okrožje Testaccio, v nekdanje rečno pristanišče Emporium, kamor so prihajali tovori z amforami, ki so jih po tem, ko so jih izpraznili, razbili in razrezali v tolikšni količini, da je iz njih nastal grič, poimenovan „monte dei cocci“ (hrib iz glinenih črepinj).

Leta 1813 je površina, namenjena oljki v Laciju, dosegla obseg 27 000 hektarjev, pri čemer je proizvodnja olja znašala 3 000 ton. Površina, namenjena posebnemu gojenju oljk v Laciju, se je z 80 000 hektarov v letu 1938 povečala na 84 000 hektarjev med letoma 1952 in 1956 ter na 87 770 hektarov med letoma 1966 in 1970.

Številna nacionalna in mednarodna priznanja, nenehna prisotnost in nagrade na različnih tekmovanjih, posvečenih oljčnemu olju, kot tudi prodaja oljčnega olja z ozemlja iz točke 4 turistom kot spominek na številnih prodajnih mestih v prestolnici so okrepile sloves proizvoda na nacionalni in mednarodni ravni.

Sklic na objavo specifikacije

(drugi pododstavek člena 6(1) te uredbe)

Prečiščeno besedilo specifikacije proizvoda je na voljo na spletnem mestu: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

ali

neposredno na domači strani Ministrstva za kmetijstvo, prehrano in gozdarstvo (www.politicheagricole.it), kjer izberete „Qualità“ [Kakovost] (zgoraj na desni strani zaslona), nato „Prodotti DOP IGP STG“ [Proizvodi ZOP, ZGO in ZTP] (ob robu na levi strani zaslona) in nazadnje „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE“ [Specifikacije proizvoda, predložene Evropski uniji].

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.