EVROPSKA KOMISIJA Strasbourg, 13.6.2017 COM(2017) 331 final 2017/0136(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Uredbe (EU) št. 1095/2010 o ustanovitvi evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) in o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 v zvezi s postopki in organi, ki sodelujejo pri izdaji dovoljenja CNS, in zahtevami za priznanje CNS iz tretjih držav (Besedilo velja za EGP) {SWD(2017) 246 final}

{SWD(2017) 247 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA 1.1Razlogi za predlog in njegovi cilji Pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih so ključno orodje evropskih bank in podjetij za upravljanje tveganj, ki so povezana bodisi s spremembami obrestnih mer, nihanji menjalnih tečajev ali neplačilom nasprotnih strank v poslih. Vendar nepregledni trgi izvedenih finančnih instrumentov delujejo tudi kot neželeni kanali za širjenje negativnih učinkov. Trge izvedenih finančnih instrumentov je treba zato zaradi zaščite finančne stabilnosti učinkovito urejati in nadzorovati. Zaradi globalne narave trgov izvedenih finančnih instrumentov in v skladu z dogovorom voditeljev držav skupine G-20 iz Pittsburgha leta 2009 o zmanjšanju sistemskega tveganja, povezanega s čezmerno uporabo izvedenih finančnih instrumentov, je EU leta 2012 sprejela uredbo o infrastrukturi evropskega trga (EMIR) . Ključni steber uredbe EMIR so standardizirane pogodbe o izvedenih finančnih instrumentih OTC, katerih kliring je treba opraviti prek centralne nasprotne stranke (CNS). CNS je tržna infrastruktura, ki zmanjšuje sistemsko tveganje in povečuje finančno stabilnost, tako da posreduje med dvema nasprotnima strankama v pogodbi o izvedenih finančnih instrumentih (kot kupec za prodajalca in kot prodajalec za kupca), s čimer zmanjšuje tveganje za obe strani. Uredba EMIR je uvedla tudi stroge bonitetne zahteve in zahteve glede organizacije ter vodenja poslov za CNS in vzpostavila strukture za njihov bonitetni nadzor, da bi se zmanjšala morebitna tveganja za uporabnike CNS in podprla stabilnost sistema. Vse od leta 2012, ko je bila sprejeta uredba EMIR, se centralni kliring hitro širi, CNS pa so vedno bolj koncentrirane in povezane po vsej EU kot tudi v tretjih državah. Ta predlog zagotavlja, da bodo nadzorne ureditve sledile temu razvoju. Predlaga se, da EU svojo unijo kapitalskih trgov opremi z učinkovitejšim in doslednejšim nadzornim sistemom za CNS z namenom nadaljnjega povezovanja trgov in zagotavljanja finančne stabilnosti ter enakih konkurenčnih pogojev. CNS so od sprejetja uredbe EMIR postale še pomembnejše in se bodo v naslednjih letih še širile. V petih letih od sprejetja uredbe EMIR sta se obseg in razpon dejavnosti CNS hitro povečala – tako v EU kot po svetu. To je znak, da zakonodaja deluje in izpolnjuje svoj namen. Od konca junija 2016 so CNS opravile centralni kliring za približno 62 % skupne svetovne vrednosti vseh pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC in razredov sredstev (obrestni, kreditni, valutni instrumenti itd.) , kar je enako približno 337 bilijonom ameriških dolarjev. Približno 97 % (328 bilijonov ameriških dolarjev) vseh pogodb o izvedenih finančnih instrumentih predstavljajo obrestni izvedeni finančni instrumenti. Konec leta 2009 je bil centralni kliring opravljen za približno 36 % vseh obrestnih izvedenih finančnih instrumentov OTC, konec leta 2015 pa že za 60 % . Prav tako je centralni kliring postal pomembnejši z vidika trga kreditnih izvedenih finančnih instrumentov (t. i. kreditnih zamenjav, CDS), pri čemer se delež neporavnanih kreditnih zamenjav, kliring katerih opravljajo CNS, dosledno povečuje vse od začetka poročanja teh podatkov, tj. z 10 % konec junija 2010 na 37 % konec junija 2016 . Hitro rastoča vloga CNS v svetovnem finančnem sistemu ni zgolj posledica uvedbe obveznosti centralnega kliringa za različne kategorije sredstev , temveč tudi večje prostovoljne uporabe centralnega kliringa zaradi večje ozaveščenosti o koristih centralnega kliringa med udeleženci na trgu (obveznosti kliringa veljajo šele od junija 2016) . Uredba EMIR zahteva centralni kliring nekaterih obrestnih izvedenih finančnih instrumentov in kreditnih zamenjav, kar je v skladu s podobnimi zahtevami v drugih državah skupine G20 . Kapitalska pravila za banke so bila spremenjena, da bi spodbudila centralni kliring in v relativnem smislu podražila dvostranski kliring , medtem ko za dvostranske transakcije od marca 2017 veljajo dodatne zahteve glede zavarovanja . Širitev dejavnosti CNS se bo nadaljevala tudi v prihodnjih letih. Verjetna je uvedba obveznega kliringa za dodatne razrede sredstev , spodbude za zmanjšanje tveganj in stroškov pa bodo verjetno vodile k še pogostejšemu prostovoljnemu kliringu. Predlog iz maja 2017 o spremembi specifičnih vidikov uredbe EMIR z namenom izboljšanja njene učinkovitosti in sorazmernosti bo še okrepil ta trend z ustvarjanjem novih spodbud za CNS za zagotavljanje kliringa izvedenih finančnih instrumentov za nasprotne stranke . In končno, globlji in bolj povezani kapitalski trgi, ki so posledica unije kapitalskih trgov, bodo še dodatno povečali potrebo po čezmejnem kliringu v EU, zaradi česar se bosta povečala pomen in medsebojna povezanost CNS znotraj finančnega sistema. Razširjena vloga CNS pa vzbuja pomisleke o potrebi po nadgradnji nadzornih ureditev v skladu z uredbo EMIR, tudi zaradi vzpostavitve unije kapitalskih trgov. Vse večji pomen CNS v finančnem sistemu in povezana koncentracija kreditnega tveganja v teh infrastrukturah sta pritegnila pozornost vlad, regulativnih organov, nadzornikov, centralnih bank in udeležencev na trgu. Obseg in domet transakcij, za katere se opravlja centralni kliring, sta se povečala, število CNS pa je ostalo razmeroma nespremenjeno. Trenutno obstaja 17 CNS s sedežem v EU, ki imajo dovoljenje v skladu z uredbo EMIR za izvajanje svojih storitev znotraj Unije, vendar pa vse CNS nimajo dovoljenja za kliring vseh razredov sredstev (npr. samo 2 CNS izvajata kliring kreditnih izvedenih finančnih instrumentov, samo 2 kliring izvedenih finančnih instrumentov na inflacijo ) . V skladu z določbami o enakovrednosti iz uredbe EMIR je bilo priznanih 28 dodatnih CNS iz tretjih držav, kar jim omogoča ponujanje storitev znotraj EU . Zaradi tega so klirinški trgi integrirani po vsej EU in visoko koncentrirani v nekaterih razredih sredstev. Prav tako so med seboj zelo povezani . Čeprav povečanje kliringa prek ustrezno reguliranih in nadzorovanih CNS na splošno krepi sistemsko stabilnost, je zaradi koncentracije tveganja propad CNS malo verjeten, vendar pa lahko ima zelo velik učinek. Glede na osrednjo vlogo CNS za finančni sistem je povečanje sistemskega pomena CNS zaskrbljujoče. CNS so same postale vir makrobonitetnega tveganja, saj bi njihov propad lahko privedel do velikih motenj v finančnem sektorju ter imel sistemske učinke. Na primer, obsežna nenadzorovana odpoved in predčasno prenehanje pogodb, katerih kliring opravljajo CNS, bi lahko privedli do pritiskov v zvezi z likvidnostjo in zavarovanjem ter nestabilnosti na trgu osnovnega premoženja ter v širšem finančnem sistemu. Podobno kot nekateri drugi finančni posredniki so tudi CNS potencialno dovzetne za „pobege“, ko klirinški člani izgubijo zaupanje v plačilno sposobnost CNS. To bi lahko povzročilo likvidnostni pretres za CNS, ko bi poskušala izpolniti svoje obveznosti vračila glavnega zavarovanja (tj. začetnega kritja). Učinek propada CNS zaradi povečane koncentracije tveganja bi se še povečal zaradi vse večje medsebojne povezanosti med CNS tako neposredno kot posredno prek njihovih članov (običajno velikih globalnih bank) in strank. Zaradi navedenega in v skladu s konsenzom, doseženim v okviru skupine G-20 , je Komisija novembra 2016 sprejela predlog uredbe o sanaciji in reševanju CNS . Cilj tega predloga je zagotoviti, da bodo organi ustrezno pripravljeni na odziv na propadanje CNS, zavarovanje finančne stabilnosti in omejevanje davkoplačevalskih stroškov. Predlog o sanaciji in reševanju CNS je pozornost znova preusmeril na nadzorne ureditve za CNS iz EU in tretjih držav, ki so vključene v uredbo EMIR, ter na obseg, v katerem bi lahko te ureditve pet let po sprejetju uredbe EMIR postale učinkovitejše. O tem predlogu trenutno potekajo pogajanja v Evropskem parlamentu in Svetu. Trenutno delo mora biti usklajeno s sedanjim predlogom. Nadzorne ureditve centralnih nasprotnih strank iz EU

V skladu z uredbo EMIR CNS iz EU nadzirajo kolegiji nacionalnih nadzornikov, Evropski organ za vrednostne papirje in trge (ESMA) in zadevne članice Evropskega sistema centralnih bank (ESCB) ter drugi ustrezni organi (npr. nadzorniki največjih klirinških članov, nadzorniki nekaterih mest trgovanja in centralnih depotnih družb). Ti kolegiji lahko vključujejo tudi do 20 članov in se zanašajo na koordinacijo s strani organa matične države. Taka ureditev vzbuja nekatere pomisleke glede na trenutno stanje povezanosti na trgu, ki ga morajo odražati nadzorne ureditve. To je pomembno tudi z vidika napredka na področju unije kapitalskih trgov. Prvič, vse večja koncentracija klirinških storitev, ki jih opravi omejeno število CNS, ter posledično povečanje čezmejnih dejavnosti nakazujeta, da postajajo CNS v majhnem številu posameznih držav članic vse pomembnejše za finančni sistem EU kot celoto. V skladu s tem trendom je treba znova preučiti sedanje nadzorne ureditve, ki se opirajo predvsem na domače organe (npr. organ matične države ima končno odgovornost v pomembnih odločitvah, kot sta podaljšanje dovoljenja ali odobritev dogovorov o oddaji v zunanje izvajanje in dogovorov o interoperabilnosti). Drugič, različne nadzorne prakse za CNS (npr. različni pogoji za izdajo dovoljenj ali postopki potrditve modelov) po EU lahko privedejo do tveganj regulativne in nadzorne arbitraže za CNS in posredno za njihove klirinške člane ali stranke. Komisija je na ta nastajajoča tveganja in potrebo po zbliževanju nadzornih praks opozorila v svojem sporočilu o uniji kapitalskih trgov iz septembra 2016 in na javnem posvetovanju o delovanju evropskih nadzornih organov (ESA) , ki sta izpostavila izzive, ki jih predstavljajo različne nadzorne prakse. Tretjič, vloga centralnih bank – kot izdajateljic valute – ni ustrezno odražena v kolegijih CNS. Čeprav se lahko pristojnosti centralnih bank in nadzornikov prekrivajo (zlasti na področjih, kot so interoperabilnost, nadzor likvidnostnih tveganj itd.), obstaja možnost neusklajenosti, kadar nadzorni ukrepi učinkujejo na ključne pristojnosti centralnih bank na področjih, kot so stabilnost cen, denarna politika in plačilni sistemi. V kriznih razmerah lahko taka neusklajenost še poveča tveganja za finančno stabilnost, če ostane delitev pristojnosti med organi nejasna. Nadzorne ureditve za CNS iz tretjih držav Danes kliring velike količine finančnih instrumentov, denominiranih v valutah držav članic, opravijo priznane CNS iz tretjih držav. Na primer, nominalna vrednost terjatev na borzi Chicago Mercantile Exchange (CME) v ZDA znaša 1,8 bilijona EUR za obrestne izvedene finančne instrumente, denominirane v eurih, in 348 milijard SEK za obrestne izvedene finančne instrumente, denominirane v švedskih kronah (SEK). To sproža tudi vrsto pomislekov. Prvič, izvajanje sistema enakovrednosti in priznavanja iz uredbe EMIR je izpostavilo določene pomanjkljivosti, zlasti glede stalnega nadzora. Zlasti po priznanju CNS iz tretje države je organ ESMA imel težave pri dostopanju do informacij o CNS, izvajanju inšpekcijskih pregledov CNS na kraju samem in izmenjavi informacij z ustreznimi regulatorji, nadzornimi organi in centralnimi bankami iz EU. Zato obstaja tveganje, da prakse CNS iz tretjih držav in/ali prilagoditve modelov upravljanja tveganja ostanejo skrite in/ali nerazrešene, kar bi lahko imelo pomembne posledice za finančno stabilnost za subjekte EU. Drugič, možnosti za neskladja med cilji nadzornikov in centralnih bank znotraj kolegijev dobijo novo razsežnost pri obravnavi CNS iz tretjih držav, v katero so vključeni organi, ki niso iz EU. Tretjič, obstaja tveganje, da spremembe pravil za CNS in/ali regulativni okvir v tretji državi negativno vplivajo na regulativne ali nadzorne rezultate, kar lahko privede do neenakih konkurenčnih pogojev za CNS iz EU in tretjih držav ter ustvarjanja možnosti za regulativno ali nadzorno arbitražo. Trenutno ni mehanizma, ki bi zagotavljal samodejno obveščanje EU o takih spremembah in sprejetje ustreznih ukrepov. Taki pomisleki bodo verjetno postali še pomembnejši v prihodnjih letih, saj se bo zaradi globalne narave kapitalskih trgov vloga CNS iz tretjih držav še povečala. Poleg 28 CNS iz tretjih držav, ki jih je organ ESMA že priznal, je za priznanje zaprosilo nadaljnjih 12 CNS iz 10 jurisdikcij , ki čakajo na sklep Komisije o enakovrednosti njihovih regulativnih in nadzornih ureditev. Poleg tega kliring velikega obsega transakcij z izvedenimi finančnimi instrumenti, denominiranimi v eurih (in drugih, za katere velja obveznost kliringa EU), trenutno izvedejo CNS iz Združenega kraljestva. Ko Združeno kraljestvo izstopi iz EU, bo tako prišlo do znatne spremembe deleža transakcij, za katere kliring opravijo CNS izven območja pristojnosti EU, kar bo še povečalo zgoraj opisane pomisleke. To kaže na velike izzive za varovanje finančne stabilnosti v EU, s katerimi se je treba spoprijeti. Ob upoštevanju teh ugotovitev je Komisija 4. maja 2017 sprejela sporočilo o odzivanju na izzive za kritične infrastrukture finančnega trga in nadaljnjem razvoju unije kapitalskih trgov . V sporočilu je bilo navedeno, da bodo „potrebne nadaljnje spremembe [EMIR] za izboljšanje sedanjega okvira, ki zagotavlja finančno stabilnost ter podpira nadaljnji razvoj in poglabljanje unije kapitalskih trgov.“. Potreba po izboljšanju trenutnih nadzornih ureditev Ker se področje kliringa v EU razvija, morajo biti ureditve za preprečevanje kriz in krizno upravljanje CNS čim bolj učinkovite. Uredba EMIR in predlog Komisije za uredbo o sanaciji in reševanju CNS predstavljata pomemben korak v tej smeri. Vendar pa so pet let po sprejetju uredbe EMIR vse večji obseg, kompleksnost in čezmejne razsežnosti kliringa v EU in po svetu izpostavili pomanjkljivosti nadzornih ureditev za CNS iz EU in tretjih držav. Ta predlog zato določa specifične spremembe uredbe EMIR in uredbe o ESMA , zlasti za opredelitev jasnih in usklajenih nadzornih ureditev za CNS tako iz EU kot iz tretjih držav. Poročilo o oceni učinka, priloženo temu predlogu, ocenjuje stroške in koristi teh sprememb. Navaja več možnosti za okrepitev nadzora CNS na ravni EU, nadaljnje vključevanje centralnih bank izdajateljic v nadzor CNS ter krepitev zmožnosti EU za spremljanje, odkrivanje in zmanjševanje tveganj, povezanih s CNS iz tretjih držav. Ocena učinka vsebuje izčrpne dokaze, da predlagane spremembe učinkovito prispevajo h krepitvi splošne stabilnosti finančnega sistema EU in dodatno znižujejo že tako nizko verjetnost tveganja propada CNS (ki bi sicer imel velik učinek), hkrati pa ohranjajo najnižjo možno raven stroškov za udeležence na trgu. Predlagane spremembe prav tako prispevajo k nadaljnjemu razvoju in poglobitvi unije kapitalskih trgov v skladu s političnimi prednostnimi nalogami Komisije. 1.2Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Ta predlog je povezan in skladen z vrsto drugih politik EU in obstoječimi pobudami z naslednjimi cilji: (i) obravnavati vprašanje sistemskega pomena CNS, (ii) spodbujati uporabo centralnega kliringa in (iii) izboljšati učinkovitost in uspešnost nadzora na ravni EU tako v EU kot zunaj nje. Prvič, ta predlog je v skladu s predlogom Komisije za uredbo o sanaciji in reševanju CNS iz novembra 2016. Namen tega predloga je zagotoviti, da so organi EU in nacionalni organi ustrezno pripravljeni na odziv na propad CNS, ohranjanje finančne stabilnosti ter preprečevanje, da stroške, povezane s prestrukturiranjem in reševanjem propadajočih CNS, krijejo davkoplačevalci. Namen predloga Komisije je tudi zagotoviti, da se v malo verjetnem primeru, da so CNS v hudih težavah ali v nevarnosti propada, ohranijo ključne funkcije CNS ob hkratnem ohranjanju finančne stabilnosti ter preprečevanju, da bi stroške, povezane s prestrukturiranjem in reševanjem propadajočih CNS, nosili davkoplačevalci. Ureditve kriznega upravljanja za sanacijo in reševanje CNS, vključene v predlog, temeljijo na najkakovostnejših ureditvah za preprečevanje kriz (tj. za regulacijo in nadzor CNS) na podlagi uredbe EMIR. Z nadaljnjimi izboljšavami nadzora CNS v okviru uredbe EMIR se bo že tako majhna verjetnost potrebe po zatekanju k ukrepom za sanacijo in reševanje še dodatno zmanjšala. Prilagoditve in izboljšave nadzora, ki jih prinaša ta predlog, bodo morale biti ustrezno upoštevane tudi v zakonodajnem predlogu o sanaciji in reševanju CNS, ki še čaka na sprejetje. Specifične spremembe bodo morda potrebne, da se bo upoštevala nova vloga izvršnih odborov za CNS v kolegijih v skladu z uredbo EMIR in posledično v kolegijih za reševanje. Drugič, ta predlog je povezan s predlogom Komisije za spremembo uredbe o kapitalskih zahtevah (CRR) , ki je bil sprejet novembra 2016. S predlogom bi se iz izračuna pragov količnika finančnega vzvoda izključila začetna kritja za transakcije z izvedenimi finančnimi instrumenti, za katere se opravlja centralni kliring, ki jih klirinški člani od svojih strank prejmejo v denarju in ki se prenesejo na CNS. To bo olajšalo dostop do kliringa – ker se bodo zmanjšale kapitalske zahteve za ponujanje klirinških storitev za stranke in posrednih klirinških storitev – in še okrepilo pomen CNS v finančnem sistemu.

Tretjič, ta predlog dopolnjuje predlog Komisije za ciljno usmerjene spremembe uredbe EMIR , sprejet maja 2017. Namen predloga je poenostaviti nekatere zahteve uredbe EMIR in jih prilagoditi tako, da bodo bolj sorazmerne, da bi zmanjšali čezmerne stroške za udeležence na trgu brez ogrožanja finančne stabilnosti. Ta predlog bi zato moral zagotoviti dodatne spodbude za udeležence na trgu, da uporabljajo centralni kliring, kar bo zopet okrepilo pomen CNS v finančnem sistemu. Četrtič, ta predlog je skladen s posvetovanjem iz marca 2017, ki ga je začela Komisija, o delovanju evropskih nadzornih organov (ESA), njegov namen pa je krepitev in izboljšanje uspešnosti in učinkovitosti evropskih nadzornih organov. Petič, skladen je z izkušnjami pri izvajanju in uveljavljanju določb tretjih držav v finančni zakonodaji EU, kot je določeno v delovnem dokumentu služb Komisije o enakovrednosti. Delovni dokument služb Komisije vsebuje pregled postopka za oceno enakovrednosti s tretjimi državami v zakonodaji EU na področju finančnih storitev. Navaja izkušnje z izvajanjem in uveljavljanjem določb o tretjih državah v finančni zakonodaji EU. Prav tako predstavlja glavne vidike enakovrednosti (npr. izvajanje pooblastil, ocenjevanje, naknadno spremljanje) in omogoča boljši vpogled v pristop, ki se uporablja za take naloge v praksi. Šestič, ta predlog je skladen z delom, ki poteka na mednarodni ravni v okviru Odbora za finančno stabilnost (FSB), katerega namen je med drugim: (i) spodbujati uporabo centralnega kliringa in čezmejnih dogovorov med jurisdikcijami z namenom povečanja stabilnosti trga izvedenih finančnih instrumentov OTC; (ii) doseči dosledno uporabo načel za infrastrukture finančnih trgov, ki sta jih pripravila Odbor za plačila in tržno infrastrukturo (CPMI) ter Mednarodno združenje nadzornikov trga vrednostnih papirjev (IOSCO); (iii) spremljati izvajanje reform trgov izvedenih finančnih instrumentov skupine G-20 (prek delovne skupine FSB za izvedene finančne instrumente OTC); in (iv) pripraviti dodatne smernice za reševanje CNS (skupina FSB za reševanje). 1.3Skladnost z drugimi politikami Unije Ta predlog je tudi povezan in skladen s prizadevanji Komisije za nadaljnji razvoj unije kapitalskih trgov. Potreba po nadaljnjem razvoju in integraciji kapitalskih trgov EU je bila poudarjena v sporočilu o uniji kapitalskih trgov septembra 2016. Nadaljnja konvergenca nadzora CNS na ravni EU lahko podpira razvoj poglobljenih in bolje povezanih kapitalskih trgov, saj so učinkovitejše in odpornejše CNS nepogrešljive za dobro delovanje unije kapitalskih trgov. V ta namen sporočilo o vmesnem pregledu unije kapitalskih trgov, ki ga je Komisija sprejela 8. junija 2017, poziva k okrepitvi pooblastil ESMA za spodbujanje učinkovitosti doslednega nadzora po vsej EU kot tudi zunaj nje. Posledično pa bo zaradi pojava večjih in bolj likvidnih finančnih trgov, predvidenih z unijo kapitalskih trgov, za še več transakcij opravljen kliring prek CNS, kar bo povečalo njihov sistemski pomen. Glede na potencial za povečanje obsega kot tudi trenutne možnosti za regulativno in nadzorno arbitražo so potrebne nadaljnje izboljšave nadzornega okvira za zagotovitev trdne in stabilne unije kapitalskih trgov. Poleg tega je predlog Komisije skladen z razmislekom o poglabljanju ekonomske in monetarne unije, ki je bil sprejet 31. maja 2017. V razmisleku je zlasti navedeno, da je dokončna vzpostavitev prave finančne unije bistvenega pomena za učinkovito in stabilno ekonomsko in monetarno unijo. V skladu z dokumentom to vključuje napredek v povezavi z elementi, ki so že v obravnavi, vključno z uresničitvijo unije kapitalskih trgov. Predlog bo pomagal podpreti razvoj globlje povezanih kapitalskih trgov z zagotavljanjem nadaljnje konvergence nadzora CNS na ravni EU. Z obravnavanjem novih groženj dobremu delovanju finančnega sistema predlog prav tako zagotavlja, da bodo lahko finančni trgi še naprej igrali svojo vlogo v prizadevanjih za trajnostno in dolgoročno rast za nadaljnjo poglobitev notranjega trga v interesu potrošnikov in podjetij v okviru prizadevanj Komisije za spodbujanje naložb in rasti ter ustvarjanje delovnih mest. 2PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST 2.1Pravna podlaga Pravna podlaga za ta predlog je člen 114 PDEU, ki je pravna podlaga za uredbo EMIR in uredbo o ESMA. Analiza, ki je bila izvedena v okviru poročila o oceni učinka, je opredelila elemente uredbe EMIR, ki jih je treba spremeniti za okrepitev splošne stabilnosti finančnega sistema EU in nadaljnje zmanjšanje že tako nizke verjetnosti tveganja propada CNS (ki bi sicer imel velik učinek) ob hkratnem ohranjanju najnižje možne ravni stroškov za udeležence na trgu. Pristojnost za sprejetje potrebnih sprememb imata samo sozakonodajalca. Spremembe uredbe o ESMA so nujne za oblikovanje izvršnega odbora za CNS, ki so mu v okviru uredbe EMIR zaupane pomembne naloge. 2.2Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) Uredba EMIR je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. Uredba določa nadzorni okvir, ki se uporablja za CNS s sedežem v EU in v tretjih državah, ki izvajajo klirinške storitve za klirinške člane ali mesta trgovanja v EU. V skladu z uredbo ima država članica sedeža CNS pomembno vlogo v nadzornih ureditvah. Vendar države članice in nacionalni nadzorni organi ne morejo enostransko rešiti sistemskih tveganj, ki jih predstavljajo močno integrirane in medsebojno povezane CNS, ki poslujejo na čezmejni podlagi zunaj nacionalnih pristojnosti. Poleg tega države članice ne morejo same zmanjšati tveganj, ki izhajajo iz različnih nacionalnih nadzornih praks. Države članice in nacionalni organi ne morejo sami reševati sistemskih tveganj, ki jih lahko CNS iz tretjih držav predstavljajo za finančno stabilnost EU kot celote. Ciljev uredbe EMIR glede povečanja varnosti in učinkovitosti CNS z določitvijo enotnih zahtev za izvajanje njihovih dejavnosti države članice same ne morejo doseči v zadostni meri, kar ob upoštevanju obsega ukrepov pomeni, da jih je mogoče bolje doseči na ravni EU v skladu z načelom subsidiarnosti, kakor je določeno v členu 5 PDEU. 2.3Sorazmernost Cilj predloga je zagotoviti, da nadzorne ureditve uredbe EMIR izpolnjujejo cilj zmanjšanja sistemskega tveganja na trgih izvedenih finančnih instrumentov na sorazmeren in učinkovit način z minimalnimi stroški za udeležence na trgu. Predlog določa racionaliziran okvir za nadzor CNS z dovoljenjem na ravni EU ter pojasnjuje vloge in odgovornosti vseh različnih sodelujočih nacionalnih in evropskih organov ter institucij. S ponovno umeritvijo nadzornih ureditev predlog prispeva k obravnavanju vse bolj čezmejne sistemske narave CNS ob sočasnem ohranjanju fiskalne odgovornosti organov države članice sedeža. Poleg tega predlog uvaja pristop, ki CNS iz tretjih držav omogoča uskladitev z zahtevami uredbe EMIR s spoštovanjem primerljivih nacionalnih pravil, kar zagotavlja sorazmeren pristop, ki se osredotoča na sistemski pomen CNS iz tretjih držav za trge EU. Hkrati predlog ne presega tistega, kar je nujno za doseganje cilja uredbe EMIR, tj. zmanjšanja sistemskega tveganja, in predvideva uvedbo preglednih in objektivnih meril za odkrivanje, spremljanje in zmanjševanje tveganj, ki jih CNS iz tretjih držav predstavljajo za finančno stabilnost EU. Predlog tako neposredno prispeva k temu, da bodo nadzorne ureditve uredbe EMIR na splošno postale bolj sorazmerne. Prav tako predlog uvaja samo ciljno osredotočene spremembe uredbe o ESMA, ki ne presegajo tistega, kar je potrebno za to, da ESMA izvaja naloge, ki so določene v uredbi EMIR. 2.4Izbira instrumenta EMIR in pravni akt o ustanovitvi ESMA sta uredbi, zato ju je treba spremeniti s pravnim instrumentom enake narave. 3REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA 3.1Naknadne ocene/preverjanja ustreznosti obstoječe zakonodaje

Poročilo o oceni učinka, ki je priloženo temu predlogu, vsebuje analizo, v kolikšni meri obstoječe nadzorne ureditve uredbe EMIR za CNS s sedežem v EU in zunaj nje izpolnjujejo cilj zagotavljanja enakih konkurenčnih pogojev za opravljanje storitev CNS na učinkovit in uspešen način, ob tem pa so celovite, ustrezne ter ustvarjajo dodano vrednost za EU. Analiza upošteva tudi rezultate dveh medsebojnih strokovnih pregledov delovanja nadzornih kolegijev v okviru uredbe EMIR, ki ju je opravil organ ESMA v letih 2015 in 2016. Poleg tega analiza temelji na prispevkih ESMA na podlagi ocene sedanje ureditve uredbe EMIR o enakovrednosti zakonodajnih okvirov tretjih držav in priznavanju CNS iz tretjih držav, vključenih v poročilo Komisiji v okviru pregleda uredbe EMIR. V zvezi z učinkovitostjo nadzornih ureditev uredbe EMIR, ki se uporabljajo za CNS s sedežem v EU, praktične izkušnje kažejo, da sodelovanje med člani kolegijev v sedanji strukturi omogoča predstavitev pogledov nadzornih organov različnih akterjev, vključenih v centralni kliring, kar prispeva k ciljem konvergence nadzora ter enakih konkurenčnih pogojev med CNS s sedežem v EU. Vendar pa obstajajo dvomi o doslednosti nadzora CNS po državah članicah, kar pomeni, da je še veliko možnosti za učinkovitejši pristop k čezmejnemu nadzoru CNS. Zlasti raven sodelovanja med člani kolegijev se znatno razlikuje glede na vlogo kolegija v procesu odločanja. Čeprav je glede postopka za izdajo dovoljenja „organ ESMA ugotovil, da kolegiji CNS na splošno olajšajo dvostransko sodelovanje: na eni strani so predsedujoči pristojni nacionalni organi prejeli dobre in konstruktivne prispevke članov kolegija, ki so se uporabili v njihovih ocenah tveganja, na drugi pa so člani kolegija prejeli informacije, ki so jih potrebovali, da bi glasovali o sprejetju skupnega mnenja.“, pa je raven sodelovanja nižja, kadar ni potrebe za tako mnenje. Zato ESMA izpostavlja „tveganje, da bi kolegiji CNS po izdaji dovoljenja namesto učinkovitega nadzornega orodja postali zgolj mehanizem za izmenjavo informacij.“ Poleg tega predhodne ugotovitve kažejo, da (i) različni člani kolegija v razpravah kolegija sodelujejo v različnih obsegih in da (ii) se nadzorni pristopi pristojnih nacionalnih organov zelo razlikujejo celo v primerih, ko gre za primerljive CNS. Skupne predloge, ki jih zagotavlja ESMA za podpiranje konvergence nadzornih praks med pristojnimi nacionalnimi organi, te težave niso rešile, saj pristojni nacionalni organi svoja pooblastila izvajajo različno. Zato obstaja veliko prostora za izboljšave, ki bodo pomagale okrepiti doslednost nadzora CNA na ravni EU, izboljšale enakost pogojev v EU in prispevale k učinkovitejši konvergenci nadzora. Z vidika učinkovitosti nadzora CNS iz tretjih držav so sedanje ureditve ESMA omogočile priznanje 28 CNS iz tretjih držav za opravljanje klirinških storitev za nasprotne stranke iz EU. To je v skladu s cilji skupine G-20 za spodbujanje čezmejnih ureditev. Hkrati je večina sodelujočih v posvetovanju o uredbi EMIR (predvsem podjetja iz finančnega sektorja in industrijska združenja) mnenja, da je ureditev EMIR o enakovrednosti za CNS iz tretjih držav dejansko ustvarila položaj, v katerem so lahko zahteve za CNS s sedežem v EU strožje kot za CNS iz tretjih držav, kar vodi do neenakih konkurenčnih pogojev in škodi prvim. Organ ESMA je prav tako poudaril, da je pristop uredbe EMIR do tretjih držav izjemno prilagodljiv in da se v celoti opira na predpise in nadzorne ureditve tretjih držav, medtem ko večina jurisdikcij tretjih držav šteje CNS iz tretjih držav za sistemsko pomembne infrastrukture in jih izpostavlja strožjemu nadzoru. Organ ESMA je menil, da čeprav bi lahko trenutni pristop uredbe EMIR predstavljal model v smislu vzajemnega zaupanja, bi jo v primeru, da EU ostane edina jurisdikcija, ki se obširno opira na predpise in organe tretjih držav, to lahko ogrozilo, prav tako pa ne koristi CNS s sedežem v EU. V smislu učinkovitosti je večina sodelujočih v posvetovanju o uredbi EMIR podprla cilj zagotavljanja enakih konkurenčnih pogojev med CNS s sedežem v EU s spodbujanjem enotne uporabe uredbe EMIR. Hkrati pa so opozorili na trajanje postopkov odobritve in izpostavili, da lahko v nekaterih primerih pristojni nacionalni organi rok za odobritev odložijo za nedoločen čas, kar povzroča pravno negotovost. Nekateri sodelujoči so opozorili tudi na potrebo po večji preglednosti pri delovanju kolegijev, ne le za CNS v zvezi s postopki za pridobitev dovoljenja in razširitev storitev, ampak tudi za uporabnike CNS, da bi jim omogočili boljši vpogled v postopek izdaje dovoljenja in njegove posledice. Poleg tega je več organov in udeležencev v sektorju ter upravljavcev tržne infrastrukture zaprosilo za več jasnosti glede postopka in časovnega okvira za izdajo dovoljenj in razširitev storitev, ki jih zagotavljajo CNS. Sodelujoči so predlagali, da bi morala uredba EMIR pojasnjevati načine izvajanja postopka kolegija, še predvsem pa vloge in odgovornosti različnih članov kolegija. Zato obstaja prostor za izboljšave, zlasti za učinkovitejši nadzor CNS s sedežem v EU. To bi lahko prispevalo k učinkovitejšemu sodelovanju med nacionalnimi in evropskimi nadzornimi organi, kar bi preprečilo podvajanje nadzornih nalog in zmanjšalo porabljen čas in vire. Glede sedanjih nadzorne ureditve za CNS iz tretjih držav so industrijska združenja, ki so se odzvala na posvetovanje o uredbi EMIR, povedala, da Komisija porabi preveč časa za dokončanje ocen enakovrednosti. Organ ESMA je izpostavil tudi niz pomislekov glede učinkovitosti procesa za priznavanje CNS iz tretjih držav. Prvič, menil je, da je proces tog in obremenjujoč, kot je razvidno iz omejenega števila sklepov o priznanju v letu 2015. Drugič, poudaril je, da priznavanje CNS iz tretjih držav predstavlja veliko upravno breme za ESMA. Z vidika pomembnosti ostajajo nadzorne ureditve uredbe EMIR ključne za mednarodna prizadevanja za povečanje stabilnosti svetovnega trga izvedenih finančnih instrumentov OTC ter hkrati za olajševanje dogovorov o medsebojnem spoštovanju ureditev med jurisdikcijami. Nadzorne ureditve uredbe EMIR prav tako zagotavljajo, da finančni trgi še naprej igrajo svojo vlogo v prizadevanjih za trajnostno in dolgoročno rast za nadaljnjo poglobitev notranjega trga v korist potrošnikov in podjetij v okviru prizadevanj Komisije za spodbujanje naložb in rasti ter ustvarjanje delovnih mest. Kot je opisano v oddelku 2.4 poročila o oceni učinka, ki je priloženo temu predlogu, so nadzorne ureditve uredbe EMIR skladne z drugimi deli zakonodaje EU, katerih cilji so: (i) obravnavati vprašanje sistemskega pomena CNS, (ii) dodatno spodbuditi uporabo centralnega kliringa in (iii) povečati učinkovitost in uspešnost nadzora na ravni EU, tako znotraj kot zunaj EU. Nazadnje, kar zadeva dodano vrednost EU, so nadzorne ureditve uredbe EMIR zapolnile vrzeli z uvedbo novega mehanizma za spodbujanje konvergence nadzora na ravni EU z namenom obravnave sistemskih tveganj CNS, ki zagotavljajo klirinške storitve za nasprotne stranke iz EU. 3.2Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi Ta predlog temelji na več javnih posvetovanjih. Prvič, upošteva mnenja zainteresiranih strani in javnih organov po objavi sporočila Komisije o odzivanju na izzive za kritično infrastrukturo finančnega trga in nadaljnji razvoj unije kapitalskih trgov z dne 4. maja 2017. V sporočilu je navedeno, da so glede na izzive na področju kliringa izvedenih finančnih instrumentov potrebne nadaljnje spremembe za zagotovitev finančne stabilnosti ter varnosti in zanesljivosti CNS, ki so sistemsko pomembne za finančne trge v EU, ter za podporo nadaljnjemu razvoju unije kapitalskih trgov. Drugič, predlog se opira na ugotovitve, specifične za uredbo EMIR in nadzor CNS, v okviru posvetovanja o delovanju evropskih nadzornih organov, ki je potekalo od 21. marca do 17. maja 2017. Cilj posvetovanja je bil oblikovati jasnejši pregled območij, na katerih je mogoče okrepiti in izboljšati uspešnost in učinkovitost evropskih nadzornih organov. Tretjič, predlog upošteva ugotovitve, ki se osredotočajo na konvergenco nadzora, v sklopu posvetovanja o vmesnem pregledu unije kapitalskih trgov, ki je trajalo od 20. januarja 2017 do 17. marca 2017. Cilj posvetovanja je bil pridobiti poglede zainteresiranih strani o tem, kako bi bilo mogoče posodobiti in dopolniti trenutni program unije kapitalskih trgov na način, da bi predstavljal močan okvir politike za razvoj kapitalskih trgov. Prejetih je bilo 178 odzivov. Četrtič, predlog upošteva prispevke, specifične za nadzorne ureditve uredbe EMIR, v okviru posvetovanja o pregledu uredbe EMIR, ki je potekalo med majem in avgustom 2015. Posvetovanje je prejelo več kot 170 prispevkov širokega kroga zainteresiranih strani in javnih organov. Na splošno so sodelujoči navedli, da sedanje nadzorne ureditve uredbe EMIR prispevajo k večji varnosti in zanesljivosti CNS s sedežem v EU, in na splošno izrazili podporo vlogi kolegijev nadzornikov. Sodelujoči so izpostavili tudi, da je začela večina zahtev uredbe EMIR veljati šele pred kratkim in bi bilo zato prezgodaj razmišljati o celoviti prenovi obstoječe nadzorne arhitekture. Sodelujoči in še posebej javni organi so poudarili, da bi glede na različne vrste CNS, ki trenutno delujejo (lokalne in čezmejne), pristojni nacionalni organi morali biti še naprej aktivno vključeni v nadzor. Vendar pa je veliko sodelujočih poudarilo tudi, da imajo dejavnosti CNS čezmejni sistemski pomen, s čimer so opozorili na potrebo po izogibanju, da se nadzor izvaja samo na nacionalni ravni. Večina sodelujočih je izrazila podporo večji konvergenci nadzora na ravni EU pri nadzoru CNS, saj je sedanja ureditev razdrobljena in neučinkovita. Povečanje obsega čezmejnih dejavnosti, sistemski pomen CNS in dostop do likvidnosti v euroobmočju so sodelujoči navedli kot dejavnike, zaradi katerih bi bilo treba razširiti nadzorna pooblastila na ravni EU. Kljub temu pa mora biti v primeru kakršne koli razširitve neposrednih nadzornih pooblastil na ravni EU nad CNS iz EU in tretjih držav po mnenju sodelujočih taka razširitev v skladu z načeli subsidiarnosti in sorazmernosti, zlasti ker nobena struktura EU ne bi imela dovolj sredstev za reševanje propadajoče CNS, ne glede na to, kako majhno je tveganje za tak dogodek. Nazadnje, številni sodelujoči, vključno z ESMA, so poudarili potrebo po izboljšanju sedanjega okvira v zvezi s CNS iz tretjih držav. 3.3Ocena učinka Komisija je izvedla oceno učinka ustreznih možnosti politike. Možnosti politike so bile ocenjene glede na ključne cilje zaščite varnosti in učinkovitosti CNS, ki so sistemsko pomembne za trge EU, in povečanja finančne stabilnosti v EU brez nepotrebne razdrobitve svetovnega sistema. Odbor za regulativni nadzor (ORN) je poročilo o oceni učinka odobril 2. junija 2017. Poročilo je bilo 22. maja predloženo ORN, ki je s pisnim postopkom podal več priporočil za izboljšanje. Poročilo o oceni učinka je bilo ORN tako znova predloženo 30. maja. Spremembe poročila o oceni učinka, ki so bile opravljene na podlagi priporočil ORN, so naslednje: 1. Specifična sistemska tveganja, povezana z izstopom Združenega kraljestva iz EU: dodaten opis sprememb, ki se nanašajo na izstop Združenega kraljestva iz EU v oddelku o osnovnem scenariju v delu poglavja o možnostih politike. 2. Prednostna možnost politike za zmanjševanje tveganj CNS iz tretjih držav: več informacij o tem, zakaj bi tretja možnost, ki se nanaša na nadzor na podlagi meril ali pragov, delovala v praksi za CNS iz tretjih držav glede na tveganja, ki bi jih predstavljale za EU.

3. Učinek prednostnih možnosti politike na sistemska tveganja: podrobnejši opis vloge centralnih bank izdajateljic glede CNS iz EU in tretjih držav. Pojasnilo, da bi bil kompromis med nadzornim bremenom in finančno stabilnostjo sorazmeren z izpostavljenostjo EU tveganjem v zvezi s CNS iz tretjih držav. Pojasnilo, da bi ciljno usmerjena politika glede lokacije stroške znižala na najnižjo možno raven. 4. Druge zadeve: (i) pojasnilo o tem, kako bi delovali postopki odločanja v izvršnem odboru v primerjavi s sedanjimi kolegiji, (ii) opredelitev operativnih ciljev v poglavju o spremljanju in vrednotenju ter (iii) nadaljnja razlaga, zakaj formalna ocena CNS iz EU ni priložena k poročilu o oceni učinka. V poročilu o oceni učinka so preučene možnosti za ciljno usmerjene spremembe nadzornih ureditev uredbe EMIR, ki bi veljale za CNS s sedežem v EU in za CNS iz tretjih držav, ki ponujajo oziroma želijo ponujati svoje storitve nasprotnim strankam iz EU. Za namene doseganja želenih ciljev je bilo opredeljenih več prednostnih možnosti politike: ·za okrepitev nadzora nad delovanjem CNS s sedežem v EU je treba trenutne nadzorne ureditve racionalizirati in dodatno centralizirati z ustanovitvijo evropskega nadzornega mehanizma, ki bi zagotavljal ustrezno udeležbo nacionalnih organov, centralnih bank izdajateljic in ESMA v okviru njihovih pooblastil. To bo pomagalo izboljšati skladnost nadzornih ureditev za CNS s sedežem v EU s spodbujanjem enakih konkurenčnih pogojev med evropskimi CNS in homogenosti pri uporabi uredbe EMIR po vsej EU ob zagotavljanju, da specifična področja obveznosti nadzora in s tem povezane nacionalne fiskalne odgovornosti ostanejo ustrezno usklajeni. To bo prispevalo k nižjim stroškom tako na institucionalni ravni s preprečevanjem prekrivanja nadzornih dejavnosti med organi kot na ravni CNS s poenostavitvijo njihovega nadzornega okvira in z omejitvijo tveganja podvajanja nadzora; ·za okrepitev nadzornih ureditev v EU, ki so zasnovane za zmanjševanje tveganj v zvezi s CNS iz tretjih držav, poročilo o oceni učinka predlaga, da bi se lahko za CNS iz tretjih držav uporabljala „drsna lestvica“ dodatnih nadzornih zahtev ESMA in zadevnih centralnih bank izdajateljic na podlagi objektivnih meril ali pragov. Obseg in intenzivnost nadzora EU bi morala biti sorazmerna in odvisna od tveganj, ki jih za EU predstavljajo CNS iz tretjih držav. Določiti je mogoče različna merila ali pragove: CNS z majhnim vplivom (CNS stopnje 1) bi bile v osnovi podvržene nadaljnjemu izvajanju ureditve o priznavanju in enakovrednosti iz uredbe EMIR, medtem ko bi bile CNS s srednjim do velikim vplivom (CNS stopnje 2) podvržene drsni lestvici dodatnih nadzornih zahtev, ki bi kot skrajni ukrep vključevala zahtevo za izdajo dovoljenja in ustanovitev sedeža za vse CNS iz tretjih držav, ki bi predstavljale precejšnje tveganje izpostavljenosti za EU in za stabilnost njenega finančnega sistema; ·ta progresivna drsna lestvica nadzornih zahtev bo omogočila sorazmeren in uravnotežen nadzor CNS iz tretjih držav in ustrezno zmanjšanje vseh morebitnih povezanih sistemskih tveganj brez nepotrebne razdrobitve svetovnega sistema in čezmernih stroškov za udeležence na trgu. To bo pomagalo okrepiti mehanizme za nadzornike EU in centralne banke izdajateljice za obvladovanje tveganj v zvezi s CNS iz tretjih držav ob sočasnem zagotavljanju enakih konkurenčnih pogojev med CNS s sedežem v EU ter CNS iz tretjih držav in boljšega tekočega izvrševanja in skladnosti CNS iz tretjih držav. Čeprav bi ta možnost lahko povzročila nekatere dodatne stroške na institucionalni ravni ter za CNS iz tretjih držav in na koncu za udeležence na trgu, bi bilo treba take stroške pretehtati glede na koristi zmanjšanja sistemskega tveganja, čeprav je natančno denarno korist zmanjšanja sistemskega tveganja težko oceniti vnaprej. Sveženj predlaganih možnosti je namenjen določitvi jasnih in usklajenih nadzornih ureditev za CNS s sedežem v EU in v tretjih državah. Poročilo o oceni učinka preučuje tudi skupne stroške in koristi prednostnih možnosti z namenom ocene stroškov zagotavljanja skladnosti s predpisi in bremena za udeležence na trgu. V naslednjem oddelku je predstavljen pričakovani učinek predlaganih ukrepov. 3.4Ustreznost in poenostavitev ureditve Medtem ko je glavni cilj uredbe EMIR zmanjšanje sistemskega tveganja ter povečanje varnosti in učinkovitosti CNS, je namen te pobude izboljšanje učinkovitosti in uspešnosti nadzora CNS ter zmanjšanje bremen v zvezi z izpolnjevanjem predpisov in zagotavljanjem skladnosti za udeležence na trgu ob upoštevanju sorazmernega pristopa na podlagi temeljite ocene tveganja. To je v skladu z načrtom Komisije za boljše pravno urejanje. Ta pobuda bo okrepila nadzorne ureditve za CNS s sedežem v EU (z odzivom na njihovo rast, integracijo, koncentracijo in medsebojno povezanost) in organom EU omogočila boljše spremljanje in zmanjševanje tveganja v zvezi z izpostavljenostjo EU CNS iz tretjih držav. To bo pomagalo še zmanjšati že tako nizko verjetnost tveganja za propad CNS (ki bi sicer imel velik učinek) in okrepiti splošno stabilnost celotnega finančnega sistema EU. Okrepljeni nadzorni okvir bo izboljšal pravno in gospodarsko varnost kot celoto. Medtem ko lahko pride do začetnih gospodarskih stroškov v povezavi z okvirom, ponuja finančna kriza 2007–2008 obsežne empirične dokaze o koristih preprečevanja krize s čim bolj učinkovitimi ureditvami za nadzor. Ocena stroškov, povezanih s prednostnimi možnostmi, predstavlja omejitve, saj sta obe težavi povezani z nadzorom CNS. Medtem ko je mogoče dodatne stroške ali prestrukturiranje stroškov za EU in nacionalne organe (npr. dodatna sredstva in naloge) količinsko opredeliti, pa je učinek za udeležence na trgu težje opredeljiv in bi temeljil na predpostavkah, zaradi česar je vprašljiv. Ker prednostna možnost za CNS iz tretjih držav temelji na drsni lestvici nadzornih zahtev, bi bili s tem povezani stroški specifični za CNS in bi bili odvisni od učinka dejavnosti nadzorovane ali priznane CNS na EU. Vendar pa je mogoče opredeliti vire morebitnih stroškov in učinkovitosti za udeležence na trgu. Možnost za poenostavitev ureditve in znižanje stroškov Namen te pobude je poenostaviti nadzorni okvir za CNS s sedežem v EU in okrepiti nadzor CNS iz tretjih držav. Ta pobuda skozi centralizacijo nadzornega dela v okviru evropskega nadzornega mehanizma na ravni EU odpravlja podvajanje nalog med nacionalnimi organi. To bi moralo ustvariti ekonomije obsega na ravni EU ter zmanjšati potrebo po namenskih sredstvih na nacionalni ravni. Z vidika udeležencev na trgu bi morale imeti CNS korist predvsem od zmanjšanja upravnega bremena z enotno vstopno točko za čezmejni nadzor na ravni EU. Učinek na udeležence na trgu (vključno z MSP) V zvezi z nadzorom CNS s sedežem v EU v okviru prednostne možnosti ni pričakovano, da bi imele predlagane spremembe znaten vpliv na stroške kliringa, pa naj gre za klirinške člane ali njihove neposredne in posredne stranke. Da bi se zagotovilo financiranje evropskega mehanizma, se bo morda od CNS zahtevalo plačilo pristojbin za nadzor. Te bi morale biti sorazmerne z njihovo dejavnostjo in predstavljati zgolj zanemarljiv del njihovih prihodkov. Čeprav bi se lahko ti stroški prenesli na trg, bi šlo zgolj za minimalne stroške prilagoditve. Za nadzor CNS iz tretjih držav bi pri prednostni možnosti stroški nastajali predvsem v primeru sprožitve postopka za izdajo dovoljenja in ustanovitev podjetja v EU v okviru drsne lestvice nadzornih zahtev. Z izjemo zahtev glede lokacije bi bil tak položaj za CNS stopnje 1 in CNS stopnje 2 podoben CNS s sedežem v EU z omejenimi pristojbinami za nadzor za financiranje evropskega mehanizma. To bi povzročilo omejene dodatne stroške za udeležence na trgu. Za vzpostavitev in delovanje evropskega nadzornega mehanizma ter za vsakodnevno izvajanje nadziranja 17 CNS, ki imajo trenutno sedež v EU, bo potrebno določeno število jedrnih uslužbencev. Ob predpostavki, da bodo na koncu priznane vse CNS iz tretjih držav, ki zaprosijo za priznanje, bi to pomenilo približno 40 CNS iz tretjih držav pod pristojnostjo izvršnega odbora – bodisi posredno prek spremljanja in izmenjave informacij (tj. CNS stopnje 1) bodisi prek bolj neposrednega nadzora CNS stopnje 2, ki predstavljajo potencialno večja tveganja. Zato se ob upoštevanju števila CNS iz tretjih držav, ki jih bo treba nadzirati bodisi posredno bodisi neposredno, ter vrste in kompleksnosti nalog, ki jih bo treba izvajati za CNS stopnje 1 in 2, število ekvivalentov polnega delovnega časa ocenjuje na približno 49. Skupni dodatni stroški prednostnih možnosti za nadzor CNS bi morali znašati približno 7 milijonov EUR na leto.

Poleg z nadzorom povezanih stroškov bi večino stroškov za klirinške nasprotne stranke (klirinški člani in njihove stranke) predstavljali stroški v povezavi z uvedbo zahteve za izdajo dovoljenja in ustanovitev podjetja v EU za izrazito sistemske CNS stopnje 2. Ti stroški bi izvirali iz pravnih in operativnih vidikov ter, v primeru neustrezne umeritve, razdrobljenosti trga in s tem povezanih posledic za tržno likvidnost ter pogodbene cene. Pozitivne ali negativne prilagoditve učinkovitosti kritja bi bile v veliki meri odvisne od sposobnosti udeležencev na trgu, da nadomestijo CNS iz tretjih držav s CNS s sedežem v EU. Vzroki za te stroške so navedeni v oddelku 5.3 poročila o oceni učinka, ki je priloženo temu predlogu. Poleg tega bi lahko politika glede lokacije, ki ne bi bila prilagojena sistemskemu tveganju CNS iz tretjih držav, opredeljenemu glede na objektivna merila, vplivala na stroške kliringa, dostop do posrednega kliringa za stranke klirinških članov (vključno z nefinančnimi nasprotnimi strankami in majhnimi finančnimi nasprotnimi strankami) in tako na splošno na možnost zavarovanja pred tveganji za nasprotne stranke iz EU. Kljub temu pa je treba to pretehtati glede na koristi učinkovitejšega preprečevanja kriz. Na splošno bodo imele gospodarske družbe, MSP in mikro podjetja koristi od povečane stabilnosti CNS in neprekinjenega izvajanja njihovih ključnih funkcij v primeru prihodnje krize, ki bi lahko privedla do njihovih težav ali propada. Verjetnost pojava takih kriz bi bilo treba nadalje zmanjšati z izboljšanjem sposobnosti ustreznih organov v EU za preprečevanje kopičenja sistemskega tveganja v CNS iz EU in za zmanjšanje širjenja škodljivih finančnih učinkov prek CNS iz tretjih držav. Zato bi se možnost za posledične negativne učinke krize na finančni sektor – npr. manjša pripravljenost in/ali zmožnost bančnega sektorja za zagotavljanje financiranja za realni sektor, recesije itd. –, ki pogosto močno vplivajo na MSP in njihove zmožnosti za zagotovitev financiranja, prav tako zmanjšala. Poleg tega bi moral predlog s pojasnitvijo nadzornih ureditev za CNS iz EU in iz tretjih držav v kombinaciji z nedavno pobudo REFIT v zvezi z uredbo EMIR o zmanjšanju čezmernih stroškov za manjše nasprotne stranke spodbuditi nadaljnjo uporabo centralnega kliringa in povečati sposobnost MSP za dostop do finančnih instrumentov, bodisi za zavarovanje njihovih poslov pred tveganji bodisi za investicije. Predlog bo torej še dodatno olajšal čezmejne transakcije znotraj EU ter spodbujal učinkovit in konkurenčen trg CNS v EU in tako prispeval k ciljem unije kapitalskih trgov. Vpliv na proračun EU Na splošno predvidene spremembe glede nadzora CNS v EU ne bi vplivale na proračun EU, saj bi morebitne dodatne stroške, kot so dodatna sredstva za evropski mehanizem, pokrili s pristojbinami za nadzor, pobranimi od CNS. Take spremembe pa bi morale sčasoma koristiti vsem udeležencem na trgu in državam članicam, saj bi morale privesti do varnejšega trga za storitve kliringa v EU. Nadaljnji pomisleki o finančnih učinkih okrepitve nadzora za CNS s sedežem v EU so obravnavani v oddelkih v nadaljevanju. Podobno velja za spremembe, predvidene za zmanjšanje tveganj, povezanih s CNS iz tretjih držav, ki prav tako ne bi vplivale na proračun EU, saj bi bila dodatna sredstva za evropski mehanizem prav tako financirana prek pristojbin za nadzor, plačanih s strani CNS iz tretjih držav. Vendar pa bi to koristilo EU, saj bi se zmanjšala verjetnost prenosa tveganj za finančno stabilnost v EU, prav tako pa bi nasprotne stranke iz EU, ki poslujejo s CNS iz tretjih držav, poslovale v varnem okolju, kar bi spodbujalo močne in stabilne svetovne trge. 3.5Temeljne pravice EU se zavzema za visoke standarde varstva temeljnih pravic in je podpisnica širokega niza konvencij o človekovih pravicah. V tem smislu predlog verjetno ne bo imel neposrednega vpliva na te pravice, kot je navedeno v glavnih konvencijah ZN o človekovih pravicah, v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah, ki je sestavni del pogodb EU, in v Evropski konvenciji o človekovih pravicah (EKČP). 4PRORAČUNSKE POSLEDICE Ne pričakuje se, da bodo predvidene spremembe za okrepitev nadzora CNS iz EU in za zmanjšanje tveganj, ki jih predstavljajo CNS iz tretjih držav, vplivale na proračun EU. Morebitne dodatne naloge za ESMA, kot je obdelava registracije CNS iz tretjih držav in njihov stalen nadzor, bi lahko vodile do potrebe po povečanju načrtovanih sredstev za ESMA. Vendar pa bi bilo vse dodatne stroške za proračun EU mogoče pokriti z mehanizmi za povečanje financiranja evropskega mehanizma, na primer s pobiranjem pristojbin od CNS s sedežem v EU in v tretjih državah, ki bi se neposredno nadzorovale. Finančni in proračunski učinek predloga je naveden v oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga, ki je priložena temu predlogu. 5DRUGI ELEMENTI 5.1Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja V skladu s predlogom je treba izvesti celovito oceno uredbo EMIR s posebnim poudarkom na učinkovitosti in uspešnosti predlaganih nadzornih ureditev pri izpolnjevanju prvotnega cilja uredbe EMIR, tj. povečanja finančne stabilnosti. Taka ocena bi morala upoštevati vse vidike uredbe EMIR, zlasti pa naslednje: ·število CNS, ki so v postopku sanacije ali reševanja; ·število primerov, v katerih so pristojni nacionalni organi uporabili mehanizem za reševanje sporov; ·število inšpekcijskih pregledov na kraju samem v CNS iz tretjih držav; ·število priznanih CNS iz tretjih držav;

·število ugotovljenih kršitev pogojev za določitev enakovrednosti/priznanje s strani CNS iz tretjih držav; ·ocenjene stroške za nasprotne stranke iz EU. Načeloma bi bilo treba to oceno izvesti vsaj 5 let po začetku uporabe teh sprememb. Pri oceni bi bilo treba zbrati prispevke vseh ustreznih deležnikov, zlasti CNS, klirinških članov, nefinančnih nasprotnih strank, malih finančnih nasprotnih strank in strank ter posrednih strank klirinških članov na splošno. Prispevke bi morali zagotoviti tudi ESMA ter nacionalni organi in centralne banke. Statistične podatke za analizo bi moral priskrbeti organ ESMA. 5.2Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga 5.2.1Oblikovanje izvršnega odbora za CNS v okviru odbora nadzornikov ESMA Spremembe za določitev razmerja med izvršnim odborom za CNS in odborom nadzornikov ESMA (uredba o ESMA, členi 4, 6, 40, 42, 43) S členom 1(1) se v člen 4 uredbe o ESMA vstavi nov odstavek (4), ki vsebuje opredelitev CNS, usklajeno z uredbo EMIR. S členom 1(2) se v člen 6 uredbe o ESMA vstavi nova točka (1a) o ustanovitvi odbora nadzornikov v sestavi izvršnega odbora (izvršni odbor za CNS) ESMA na področju nadzora CNS iz Unije in iz tretjih držav. S členom 1(4) se v člen 40(1) uredbe o ESMA vstavi nova točka (f), ki določa, da so vodja in dva direktorja v izvršnem odboru za CNS člani odbora nadzornikov ESMA brez glasovalnih pravic. S členom 1(5) se spremeni prvi pododstavek člena 42 uredbe o ESMA in določa, da predsednik, člani odbora nadzornikov z glasovalno pravico, vodja in dva direktorja izvršnega odbora za CNS delujejo neodvisno in objektivno v interesu Unije. S členom 1(6) se spremeni odstavek (1) člena 43 uredbe o ESMA in vzpostavlja razlikovanje med nalogami odbora nadzornikov in nalogami izvršnega odbora za CNS. S členom 1(6) se prav tako nadomesti odstavek (8) člena 43 uredbe o ESMA, z njim pa je dodano, da je za izvršnega direktorja pristojen odbor nadzornikov v dogovoru z izvršnim odborom za CNS. Spremembe za določitev organizacije izvršnega odbora za CNS (uredba o ESMA, novi členi 44a do 44c) Z namenom določitve organizacije nadzornega odbora v sestavi izvršnega odbora (izvršni odbor za CNS) ESMA se v člen 1(7) vključijo novi členi 44a, 44b in 44c kot del novega oddelka 1A v poglavju III uredbe o ESMA. Novi oddelek 1A določa sestavo izvršnega odbora za CNS, njegove naloge in pristojnosti odločanja za zagotovitev skladnega nadzornega pristopa po vsej EU, ustrezne ravni strokovnega znanja ter hitrega in učinkovitega postopka odločanja v zvezi z nadzorom CNS. Novi člen 44a določa, da odbor nadzornikov v sestavi izvršnega odbora za CNS sestavljajo (i) stalni člani, vključno z neodvisnimi vodjo in dvema direktorja, ki imajo glasovalno pravico, in predstavnikoma ECB in Komisije, ki nimata glasovalne pravice, in (ii) člani, specifični za vsako CNS, vključno s predstavnikom pristojnega organa države članice, v kateri ima CNS sedež, z glasovalno pravico in predstavniki zadevnih centralnih bank izdajateljic brez glasovalne pravice. Stalni člani bi morali sodelovati na vseh sestankih izvršnega odbora za CNS. Člani, specifični za CNS, bi morali sodelovati, kadar je to potrebno in primerno za CNS pod njihovim nadzorom. Vodja lahko povabi tudi druge člane kolegija nadzornikov v skladu s členom 18 uredbe EMIR in predstavnike organov CNS iz tretjih držav, ki jih ESMA prizna za opazovalce, tako da izvršni odbor za CNS v zadostni meri upošteva stališča drugih zadevnih organov. Prisotnost neodvisnih stalnih članov in članov, specifičnih za CNS, bo zagotovila, da bodo sklepi, sprejeti v izvršnem odboru za CNS, dosledni, ustrezni in sorazmerni po vsej EU in da zadevni pristojni nacionalni organi, centralne banke izdajateljice in opazovalci sodelujejo pri odločanju o vprašanjih glede CNS s sedežem v državi članici. Pri odločitvah v zvezi s CNS iz tretje države lahko v postopku odločanja sodelujejo samo stalni člani izvršnega odbora za CNS in zadevne centralne banke izdajateljice valut Unije. Novi člen 44b določa, da izvršni odbor za CNS opravlja niz posebnih nalog, ki so mu dodeljene v skladu z uredbo EMIR z namenom zagotavljanja pravilnega delovanja notranjega trga ter finančne stabilnosti Unije in držav članic. Sklicevanja na ESMA v okviru uredbe EMIR v tem predlogu se torej nanašajo na izvršni odbor za CNS, razen če je navedeno drugače. Prav tako določa, da ima izvršni odbor za CNS namenske uslužbence in ustrezna sredstva za zagotavljanje avtonomnosti, neodvisnosti in ustreznega delovanja. Novi člen 44c določa, da mora izvršni odbor za CNS za zagotovitev hitrega in učinkovitega postopka odločanja sklepe sprejemati z navadno večino članov z glasovalno pravico v skladu z novim členom 44a(1) in da ima vodja odločilni glas v primeru neodločenega izida glasovanja. Spremembe z namenom določitve odgovornosti in neodvisnosti članov izvršnega odbora za CNS (uredba o ESMA, novi člen 48a, člena 49 in 50) S členom 1(8) se nadomesti naslov oddelka 3 poglavja III uredbe o ESMA in določajo zahteve, ki veljajo za vodjo in dva direktorja izvršnega odbora za CNS. S členom 1(9) se vstavi nov člen 48a, ki določa imenovanje in naloge vodje ter direktorjev izvršnega odbora za CNS. Člen 48a(2) določa, da se vodja in oba direktorja imenujejo v odprtem izbirnem postopku na podlagi zaslug, znanja, poznavanja področja kliringa, potrgovanja in finančnih zadev ter izkušenj, pomembnih za nadzor in regulacijo CNS za zagotovitev ustrezne ravni strokovnega znanja. Člen 48a(4) določa, da bo Komisija podala predlog za imenovanje kandidatov v odobritev Evropskemu parlamentu. Po odobritvi s strani Evropskega parlamenta bo Svet sprejel izvedbeni sklep o imenovanju vodje in dveh direktorjev. Vključitev sozakonodajalcev v postopek imenovanja bo zagotovila preglednost in demokratični nadzor. Poleg tega člen 48a(5) določa, da lahko Svet na predlog Komisije, ki ga je odobril Evropski parlament, sprejme izvedbeni akt za odstavitev vodje ali direktorjev pod določenimi pogoji z namenom, da bi odgovarjali pred Evropskim parlamentom in Svetom, ter za zaščito pravic institucij Unije.

S členom 1(10) se spremeni člen 49 uredbe o ESMA in določa, da vodja in direktorja izvršnega odbora za CNS delujejo neodvisno in objektivno v interesu Unije. S členom 1(11) se spremeni člen 50 uredbe o ESMA in določa, da lahko zaradi zagotavljanja demokratične odgovornosti Evropski parlament in Svet vodjo izvršnega odbora za CNS povabita, naj na zahtevo poda izjavo. Poleg tega mora vodja izvršnega odbora za CNS Evropskemu parlamentu na zahtevo pisno poročati o glavnih dejavnostih izvršnega odbora za CNS kot tudi o vseh pomembnih informacijah, ki jih Evropski parlament zahteva priložnostno. Spremembe za določitev povezav med izvršnim odborom za CNS in nalogami izvršnega direktorja ESMA, opredelitev proračuna in poslovne skrivnosti (uredba o ESMA, členi 53, 63 in 70) S členom 1(12) se spremeni člen 53 uredbe o ESMA in določajo povezave med izvršnim odborom za CNS in nalogami izvršnega direktorja ESMA. S točko (a) člena 1(12) se spremeni odstavek (2) člena 53 in določa, da mora izvršni direktor pod nadzorom upravnega odbora upoštevati smernice izvršnega odbora za CNS za izvajanje letnega delovnega programa ESMA. S točko (b) člena 1(12) se spremeni odstavek (4) člena 53 in določa, da mora izvršni direktor pridobiti potrditev izvršnega odbora za CNS za naloge, za katere je odgovoren, pri pripravi večletnega delovnega programa, preden ga pošlje upravnemu odboru. S točko (c) člena 1(12) se spremeni odstavek (7) člena 53 in izvršnemu direktorju nalaga pridobitev potrditve izvršnega odbora za CNS za naloge, za katere je odgovoren, pri pripravi osnutka poročila o dejavnostih ESMA, preden ga pošlje upravnemu odboru. S členom 1(13) se v člen 63 uredbe o ESMA vstavi nov odstavek (1a), ki določa, da morajo biti izdatki in plačila v zvezi z nalogami izvršnega odbora za CNS ločeno opredeljivi v osnutku ocene prihodkov in odhodkov ESMA. Izvršni odbor za CNS mora odobriti osnutek, ki ga pripravi izvršni direktor, v povezavi s takimi izdatki in plačili pred sprejetjem ocene prihodkov in odhodkov. S členom 1(14) se spremeni odstavek (1) člena 70 uredbe o ESMA in določa, da za člane izvršnega odbora za CNS veljajo zahteve glede varovanja poslovne skrivnosti v skladu s členom 339 PDEU in ustreznimi določbami v zakonodaji Unije tudi po prenehanju njihovih dolžnosti. Spremembe z namenom okrepitve sposobnosti ESMA za zbiranje informacij (uredba o ESMA, člen 35) S členom 1(3) se nadomesti šesti odstavek člena 35 uredbe o ESMA in določa, da kadar od pristojnih organov ali drugih subjektov v državi članici niso na voljo popolne informacije, lahko ESMA zahteva informacije neposredno od CNS z dovoljenjem ali od priznane CNS, od centralne depotne družbe z dovoljenjem in od mesta trgovanja z dovoljenjem. ESMA o takih zahtevah nemudoma obvesti pristojne organe. 5.2.2Nadzor CNS s sedežem v Uniji Spremembe pogojev in postopkov za izdajo dovoljenja CNS s sedežem v EU (uredba EMIR, členi 17, 18, 19, 20 in 21) Postopek za izdajo in zavrnitev dovoljenja S členom 2(2) se spremeni odstavek (3) člena 17 uredbe EMIR tako, da se ocena pristojnega organa o popolnosti vloge CNS izvede ob posvetovanju z ESMA in da sta ESMA in kolegij obveščena o vseh dodatnih informacijah, ki jih je pristojni organ prejel v zvezi z vlogo. Vodja in sestava kolegija S členom 2(3) se spremeni člen 18 uredbe EMIR tako, da pojasnjuje delitev odgovornosti med organi znotraj kolegija. Novi člen 18(1) določa, da kolegij vodi in upravlja vodja izvršnega odbora za CNS. Nova točka (a) člena 18(2) uredbe EMIR določa, da v kolegiju namesto ESMA sodelujejo stalni člani izvršnega odbora za CNS. Nova točka (c) člena 18(2) uredbe EMIR dodaja, kjer je to relevantno, ECB v skladu z Uredbo Sveta (EU) št. 1024/2013 k pristojnim organom, ki so odgovorni za nadzor klirinških članov CNS s sedežem v treh državah članicah z največjimi prispevki v jamstveni sklad CNS iz člena 42 na skupni osnovi v obdobju enega leta. Mnenje kolegija S členom 2(4) se spremeni člen 19(3) uredbe EMIR v zvezi z glasovalnimi pravicami članov kolegija in določa, da imajo stalni člani izvršnega odbora za CNS vsak po en glas, z izjemo predstavnika Komisije, ki nima glasovalne pravice. Odvzem dovoljenja S členom 2(5) se spremeni člen 20(6) uredbe EMIR in določa, da mora pristojni organ CNS ESMA in članom kolegija poslati v celoti utemeljen osnutek sklepa o odvzemu dovoljenja. Pregled in ocenjevanje S točkama (a) in (b) člena 2(6) se nadomestita odstavka (1) in (3) člena 21 uredbe EMIR v zvezi s pregledom in oceno CNS z dovoljenjem. Novi člen 21(1) določa, da morata biti pregled in ocena skladnosti CNS z uredbo EMIR s strani pristojnega organa izvedena v sodelovanju z ESMA. Novi člen 21(3) določa, da mora ESMA določiti pogostost in temeljitost takega pregleda in ocenjevanja ter določa, da je treba uslužbence ESMA povabiti k sodelovanju pri vseh inšpekcijskih pregledih na kraju samem. Prav tako predvideva, da mora pristojni organ ESMA predložiti vse informacije, ki jih prejme od CNS, ter od zadevne CNS pridobiti vse informacije, ki jih zahteva ESMA, vendar pristojni organ z njimi ne razpolaga.

Spremembe v zvezi z izdajo dovoljenja in nadzorom CNS s sedežem v EU (uredba EMIR, novi členi 21a, 21b in 21c) S členom 2(7) se v uredbo EMIR vstavijo novi členi 21a, 21b in 21c, ki določajo vlogo izvršnega odbora za CNS v zvezi z izdajo dovoljenja in nadzorom CNS ter pojasnjujejo delitev odgovornosti med organi. Medtem ko nacionalni pristojni organi še naprej izvajajo svoje sedanje nadzorne odgovornosti v skladu z uredbo EMIR, je predhodno soglasje ESMA in po potrebi ustreznih centralnih bank izdajateljic potrebno za določene sklepe oziroma odločitve z namenom spodbujanja zbliževanja nadzornih praks po vsej Uniji. Novi člen 21a določa, da pristojni organi pripravijo končne osnutke sklepov oziroma odločitev in jih predložijo ESMA za pridobitev predhodnega soglasja pri sklepih oziroma odločitvah v zvezi z dostopom do CNS, dostopom do mesta trgovanja, dovoljenjem za CNS, razširitvijo dejavnosti in storitev CNS, kapitalskimi zahtevami, odvzemom dovoljenja, pregledom in ocenjevanjem, delničarji in družbeniki s kvalificiranimi deleži, obveščanjem pristojnih organov, pregledom modelov, testiranjem izjemnih situacij in testiranjem za nazaj ter odobritvijo dogovorov o interoperabilnosti. Vsi drugi sklepi oziroma odločitve v zvezi z uporabo člena 22 v zvezi z zahtevami za CNS in dogovori o interoperabilnosti iz naslovov IV in V uredbe EMIR prav tako predvidevajo pridobitev predhodnega soglasja s strani ESMA. Če ESMA predlaga spremembe nekaterih končnih osnutkov sklepov oziroma odločitev pristojnega organa, se ti prejmejo šele, ko so spremenjeni v skladu z zahtevami ESMA. Če ESMA poda ugovore na končne osnutke sklepov oziroma odločitev pristojnemu organu, se taki sklepi ne sprejmejo. Novi člen 21a uvaja tudi mehanizem reševanja sporov v primeru nesoglasja med ESMA in pristojnimi nacionalnimi organi. Če se pristojni organ ne strinja s spremembami ali ugovori ESMA zoper nekatere končne osnutke sklepov oziroma odločitev pristojnega organa, se zadeva posreduje v končno odločitev odboru nadzornikov ESMA. In končno, novi člen 21a določa, da lahko ESMA sprejme posamezen sklep oziroma odločitev o udeležencu na finančnem trgu, kadar pristojni nacionalni organi nasprotujejo mnenju ali zahtevam ESMA. Podobno se predhodna privolitev ustreznih centralnih bank izdajateljic zahteva za nekatere sklepe oziroma odločitve, ki jih načrtujejo pristojni nacionalni organi, zaradi tveganj, ki bi jih lahko slabo delujoča CNS predstavljala za določanje in izvajanje denarne politike Unije ter podporo nemotenemu delovanju plačilnih sistemov. Čeprav se pristojnosti centralnih bank in nadzornikov lahko prekrivajo, obstaja možnost neusklajenosti pri nadzornih ukrepih, ki vplivajo na ključne pristojnosti centralnih bank na področjih, kot so stabilnost cen, denarna politika in plačilni sistemi. Novi člen 21b določa naloge zadevne centralne banke izdajateljice z namenom opredelitve dodelitve odgovornosti med organi, zlasti v povezavi z ureditvami plačil in poravnave ter z njimi povezanega likvidnostnega tveganja CNS. Postopki upravljanja za transakcije, denominirane v valuti centralne banke izdajateljice. Novi člen 21b določa, da morajo pristojni organi pridobiti soglasje ustreznih centralnih bank izdajateljic za sklepe v zvezi z izdajo dovoljenja za CNS, razširitvijo dejavnosti in storitev CNS, odvzemom dovoljenja, zahtevami po kritju, nadzorom likvidnostnega tveganja, zahtevami glede zavarovanja, poravnavo in odobritvijo dogovorov o interoperabilnosti. V primeru, da zadevna centralna banka izdajateljica ugovarja osnutku sklepa pristojnega organa na teh področjih, se tak sklep ne sprejme. V primeru, da zadevna centralna banka izdajateljica predlaga spremembe osnutka sklepa pristojnega organa na teh področjih, se tak sklep sprejme šele po sprejetju sprememb. Novi člen 21c določa, da morajo CNS s sedežem v državah članicah in CNS iz tretjih držav ESMA plačevati pristojbine za nadzorne in upravne naloge v zvezi z (i) vlogami za izdajo dovoljenja iz člena 17, (ii) vlogami za priznanje v skladu s členom 25 in (iii) letne pristojbine, povezane z nalogami v okviru odgovornosti ESMA. Komisija bo v delegiranem aktu podrobneje opredelila vrste pristojbin, zadeve, za katere je treba plačati pristojbine, njihovo višino in način, na katerega jih morajo plačevati CNS z dovoljenjem in CNS vlagateljice iz Unije, priznane CNS iz tretjih držav, ki niso sistemsko pomembne (CNS stopnje 1), in priznane CNS, ki so oz. bi lahko postale sistemsko pomembne za finančno stabilnost Unije oziroma ene ali več njenih držav članic (CNS stopnje 2). Te pristojbine za nadzor bodo omogočile financiranje nekaterih nalog izvršnega odbora za CNS in ESMA omogočile izpolnjevanje njenih obveznosti. Spremembe, ki se nanašajo na sodelovanje med organi (uredba EMIR, člen 24) S členom 2(8) se spremeni člen 24 uredbe EMIR in k izrednim razmeram, o katerih mora pristojni organ CNS ali kateri koli drug organ takoj obvestiti ESMA, kolegij, zadevne članice ESCB in druge zadevne organe, dodajo možni negativni učinki na prenos denarne politike in nemoteno delovanje plačilnih sistemov. 5.2.3CNS iz tretjih držav V petih letih od sprejetja uredbe EMIR sta se obseg in razpon dejavnosti CNS hitro povečala, tako v EU kot po svetu. Centralni kliring je postal pomembnejši za obrestne in kreditne izvedene finančne instrumente. Naglo rastoča vloga CNS v svetovnem finančnem sistemu ne odraža samo uvedbe obveznosti centralnega kliringa za različne razrede sredstev, temveč tudi večjo prostovoljno uporabo centralnega kliringa zaradi vse večje ozaveščenosti o koristih centralnega kliringa med udeleženci na trgu. Uredba EMIR že zahteva centralni kliring za nekatere obrestne izvedene finančne instrumente in kreditne zamenjave skladno s podobnimi zahtevami v preostalih državah skupine G-20. Prav tako so bila spremenjena kapitalska pravila banke, da bi spodbudila centralni kliring in v relativnem smislu podražila dvostranski kliring, medtem ko za dvostranske transakcije od marca 2017 veljajo dodatne zahteve glede zavarovanja. Posledično se je obseg kliringa povečal, vendar se je skoncentriral v relativno majhnem številu globalnih CNS. Trenutno je na podlagi določb o enakovrednosti iz uredbe EMIR priznanih 28 CNS iz tretjih držav. Nadaljnjih 12 CNS iz 10 jurisdikcij je zaprosilo za priznanje in čaka na sklep Komisije v zvezi z enakovrednostjo njihovih regulativnih in nadzornih ureditev. Spremembe z namenom izboljšanja izvajanja enakovrednosti ureditev CNS iz tretjih držav (uredba EMIR, člen 25(6)) Komisija bo na podlagi sklepov o enakovrednosti še naprej presojala, ali pravni in nadzorni okviri tretjih držav izpolnjujejo zahteve iz uredbe EMIR, za namen priznanja CNS s sedežem v teh tretjih državah. Ta predlog potrjuje, da lahko Komisija za sklep o enakovrednosti predvidi dodatne pogoje. S točko (e) člena 2(9) se vstavita nova odstavka (6a) in (6b), ki določata, da lahko Komisija po potrebi z delegiranim aktom določi merila, ki jih je treba uporabiti pri presoji za priznanje enakovrednosti ureditev tretjih držav za CNS. Novi odstavek (6b) v členu 25(6) uredbe EMIR ESMA nalaga spremljanje razvoja regulativnega in nadzornega okvira v ureditvah tretjih držav za CNS, ki jih je Komisija potrdila za enakovredne. Spremembe v zvezi s priznavanjem CNS iz tretjih držav (uredba EMIR, člen 6, odstavki (2), novi (2a), novi (2b) in novi (2c) v členu 25 ter novi člen 25a) Povečana preglednost Za izboljšanje preglednosti za deležnike in splošno javnost se uredba EMIR spremeni tako, da pojasnjuje registracijo CNS z zagotavljanjem podrobnejših podatkov javnem registru ESMA (člen 2(1) spreminja točko (b) člena 6(2)). Predlog ne uvaja nobenih dodatnih zahtev za priznane CNS iz tretjih držav. Razvrstitev CNS iz tretjih držav na tiste, ki so nesistemskega pomena (stopnja 1), in tiste, ki so sistemskega pomena (stopnja 2) Glede na globalno povečanje dejavnosti kliringa in koncentracijo tveganja v omejenem številu globalnih CNS je treba uvesti razlikovanje glede na vrsto CNS iz tretje države, priznane na podlagi uredbe EMIR. Ta predlog torej predvideva, da mora ESMA pri obravnavanju vloge za priznanje upoštevati stopnjo sistemskega tveganja, ki ga predstavlja CNS iz tretje države. V ta namen ter za uvedbo sorazmerne uporabe zahtev je treba razlikovati med CNS z nižjim tveganjem in tistimi CNS, ki so oziroma bodo sistemsko pomembne za Unijo ali eno ali več njenih držav članic. To odraža dejstvo, da vse CNS iz tretjih držav niso enako sistemsko pomembne. To bo odvisno od njihove velikosti in vrste transakcij, za katere opravljajo kliring, kot tudi od obsega njihovih klirinških dejavnosti. Na primer relativno majhna CNS iz tretje države, ki opravlja kliring samo omejenega števila pogodb, ki so npr. denominirane v lokalni valuti, bo objektivno predstavljala manj skrbi in tveganj za finančni sistem Unije kot CNS iz tretje države, ki opravlja kliring velike količine pogodb, ki so denominirane v valuti Unije. Zato se predlaga, da ima ESMA tudi pooblastilo za razlikovanje med CNS, ki so oz. bodo verjetno postale sistemsko pomembne, in tistimi, ki niso. CNS iz tretjih držav, za katere je organ ESMA določil, da niso sistemsko pomembne ali da ne bodo postale sistemsko pomembne za Unijo in države članice, se imenujejo „CNS stopnje 1“ (točka (a) člena 2(9) v člen 25(2) uredbe EMIR vstavi točko (e)). Za take CNS stopnje 1 bodo še naprej veljali sedanje ureditve in pogoji za sklepe o enakovrednosti ureditev tretjih držav, ki jih sprejme Komisija in ki ESMA omogočajo priznavanje posameznih CNS iz tretjih držav. Organ ESMA bo dobil tudi nove odgovornosti v zvezi z nadzorom nad temi priznanimi CNS stopnje 1.

Poleg CNS stopnje 1 bo lahko organ ESMA ločeval tudi drugo kategorijo CNS iz tretjih držav, ki veljajo za sistemsko pomembne ali ki bi v bližnji prihodnosti lahko postale sistemsko pomembne za finančno in gospodarsko stabilnost Unije in držav članic (t. i. „CNS stopnje 2“). To je določeno v točki (c) člena 2(9), ki dodaja nov odstavek (2a) v členu 25 uredbe EMIR. Da bi lahko organ ESMA določil, ali je CNS iz tretje države „CNS stopnje 2“, novi člen 25(2a) vsebuje štiri objektivna merila: (i) narava, obseg in kompleksnost poslovnih dejavnosti CNS iz tretje države, (ii) učinek, ki bi ga propad ali težave CNS iz tretje države imele na ključne trge, finančne institucije ali na širši finančni sistem in finančno stabilnost EU, (iii) struktura klirinških članov CNS iz tretje države in (iv) razmerja, medsebojne odvisnosti ali druge interakcije CNS iz tretje države z drugimi infrastrukturami finančnih trgov. Ta merila bo morala Komisija dodatno določiti v delegiranem aktu (drugi pododstavek člena 25(2a)) v šestih mesecih po sprejetju uredbe. Če ESMA določi, da je CNS iz tretje države CNS stopnje 2, je lahko taka CNS priznana in sme zagotavljati klirinške storitve ali dejavnosti v Uniji samo, če izpolnjuje dodatne pogoje. Ti pogoji so potrebni, ker upoštevajo dodatne pomisleke glede finančne stabilnosti Unije in ene ali več držav članic. CNS, ki so že bile priznane v skladu s sedanjo ureditvijo EMIR, bodo še naprej priznane kot „CNS stopnje 1“, dokler ESMA ne odloči, ali so take CNS iz tretjih držav morda „CNS stopnje 2“. Sorazmerne zahteve za sistemsko pomembne CNS stopnje 2 iz tretjih držav Štiri dodatne zahteve, ki jih morajo izpolnjevati sistemsko pomembne CNS iz tretjih držav (glej točko (b) člena 2(9)), so: (i) stalno izpolnjevanje ustreznih in potrebnih bonitetnih zahtev za CNS iz EU. Te zahteve se nanašajo na kapitalske zahteve ter zahteve za notranje upravljanje organizacije, poslovanje, kritja, jamstveni sklad, finančna sredstva, likvidnost, naložbe, teste izjemnih situacij, poravnavo in interoperabilnost. Trenutno jih določajo člen 16 ter naslova IV in V uredbe EMIR; (ii) pisno potrdilo v roku 180 dni od ustreznih centralnih bank izdajateljic, da CNS iz tretje države izpolnjuje vse zahteve, ki jih določajo take centralne banke. Te dodatne zahteve bi centralne banke določile pri izvajanju svojih nalog na področju denarne politike. Na primer, lahko bi vključile dodatne zahteve za obravnavanje tveganj za ureditve likvidnosti, plačil ali poravnave v Uniji ali državah članicah. Še podrobneje bi lahko določale razpoložljivost in specifično vrsto zavarovanja s premoženjem v CNS, stopnjo „odbitkov“, ki se uporabljajo za zavarovanje s premoženjem, naložbeno politiko ali ločevanje zavarovanja, razpoložljivost likvidnostnih ureditev med vpletenimi centralnimi bankami, možne učinke dejavnosti CNS ter posledice morebitnih težav ali propada CNS za finančni sistem in stabilnost Unije. (iii) da bi se ESMA omogočilo izvajanje novih nadzornih pristojnosti, mora CNS iz tretje države podati pisno soglasje, da lahko ESMA dostopa do vseh informacij, s katerimi razpolaga CNS, in da lahko na zahtevo dostopa do vseh njenih poslovnih prostorov. Seveda mora biti to možno uveljavljati v tretji državi, kar mora biti potrjeno tudi z razpoložljivim pravnim mnenjem; (iv) CNS iz tretje države mora sprejeti vse potrebne postopke in ukrepe, da lahko izpolni prvi in tretji pogoj zgoraj. Ker je treba zgornje zahteve uporabljati sorazmerno, predlog uvaja sistem, v skladu s katerim se lahko CNS iz tretje države še naprej opira na pravila in zahteve v svoji državi. Ta novi sistem primerljive skladnosti – ki je skladen s standardi odbora FSB in predstavlja podoben sistem, kot ga uporabljajo organi ZDA – je osnovan na enostavnem postopku, v skladu s katerim lahko CNS iz tretje države od ESMA zahteva primerjavo med zahtevami uredbe EMIR in nadzornimi standardi EU za CNS s tistimi iz tretje države. Kjer so primerljive, lahko ESMA odloči, da je uporaba nekaterih ali vseh zahtev upravičena ter da ustrezno izvrševanje nadzora v tej tretji državi zagotavlja primerljive rezultate v primerjavi z uporabo uredbe EMIR, in opusti uporabo ustreznih določb uredbe EMIR. Tak pristop bo znatno zmanjšal obremenitve, ki so posledica dvojne uporabe predpisov in zahtev. Komisija bo morala sprejeti delegirani akt za določitev podrobnosti o ocenjevanju, ki ga izvaja ESMA (novi člen 25a). Zaradi vedno večje koncentracije klirinških storitev v omejenem številu globalnih CNS ter povečanega tveganja, ki ga taka koncentracija predstavlja, imajo lahko nekatere CNS izredno velik sistemski pomen za finančni sistem EU. Zato lahko ESMA pri sprejemanju odločitev, ali je CNS iz tretje države sistemsko pomembna oz. je verjetno, da bo postala sistemsko pomembna, v dogovoru z ustreznimi centralnimi bankami odloči tudi, da so tveganja, ki jih tisti subjekt predstavlja za finančno stabilnost Unije ali ene ali več držav članic, tako velika, da jih tudi uporaba sistema uredbe EMIR v celoti ne more v zadostni meri ublažiti in da zato CNS iz tretje države ne bi smela biti priznana. V primeru sprejema odločitve, da izzivov za varovanje finančne stabilnosti v EU ni mogoče obravnavati s postopkom za priznanje CNS iz tretjih držav, se predlaga, da ima ESMA ob soglasju ustreznih centralnih bank EU pooblastilo, da Komisiji priporoči, naj se CNS ne prizna. Na tej podlagi je Komisija pooblaščena za sprejetje sklepa, da se CNS ne prizna in da če želi v Uniji zagotavljati klirinške storitve, bi ji moralo biti dovoljenje izdano v EU, prav tako pa bi morala imeti sedež v eni izmed držav članic (novi odstavek (2c) člena 25). Spremembe za izboljšanje stalnega nadzora CNS iz tretjih držav po priznanju (uredba EMIR, členi 25(5), 25(6), 25(7) in novi členi 25b do 25m) Nadzor ESMA nad CNS iz tretjih držav Za odpravo pomanjkljivosti pri izvajanju sistema enakovrednosti in priznavanja iz uredbe EMIR za nadzor CNS iz tretjih držav se predlaga razširitev pooblastil ESMA. S tem se bodo obravnavale težave z dostopom ESMA do informacij CNS, inšpekcijskimi pregledi CNS na kraju samem in izmenjavo informacij z ustreznimi regulatorji, nadzorniki in centralnimi bankami EU. To bo zmanjšalo tveganje, da se ne bodo zaznale prakse CNS in/ali prilagoditve modelov upravljanja tveganja, ki lahko imajo pomembne posledice za finančno stabilnost za subjekte v EU. Pri tem je upoštevana tudi nevarnost morebitne neusklajenosti med nadzornimi cilji in cilji centralnih bank znotraj kolegijev pri obravnavi CNS iz tretjih držav, v katero so vključeni organi, ki niso iz EU. Nazadnje, obravnavano je tudi tveganje, da bi spremembe predpisov za CNS in/ali regulativnih okvirov v tretjih državah negativno vplivale na regulativne ali nadzorne rezultate. To pomeni zagotovitev enakih konkurenčnih pogojev za CNS iz EU in iz tretjih držav ter odpravo možnosti za regulativno ali nadzorno arbitražo. Nove pristojnosti ESMA za izvajanje nadzora nad priznanimi CNS stopnje 1 in stopnje 2 so zapisane v novem členu 25b (glej spodaj). Okrepljeno izvajanje trenutne ureditve za priznavanje

Točka (c) člena 2(9) nadomešča člen 25(5) uredbe EMIR in določa, da mora ESMA vsaj enkrat na dve leti pregledati priznanje CNS iz tretje države, ki je razširila svoje dejavnosti in storitve v Uniji. Določbe, ki se nanašajo na preklic priznanja CNS iz tretje države, so bile prestavljene v nova člena 25m in 25n (glej spodaj). Točka (f) člena 2(9) nadomešča prvi stavek člena 25(7) uredbe EMIR in določa, da morajo biti dogovori o sodelovanju med ESMA in zadevnimi pristojnimi organi enakovrednih ureditev CNS iz tretjih držav učinkoviti v praksi. Točka (g) člena 2(9) spreminja točko (d) v členu 25(7) in določa, da morajo postopki v zvezi z usklajevanjem nadzorniških dejavnosti vključevati soglasje organov tretjih držav, ki omogoča preiskave in inšpekcijske preglede na kraju samem v skladu s členom 25d in 25e tega predloga. Točka (g) dodaja tudi novo točko (e) v členu 25(7), ki določa, da morajo dogovori o sodelovanju med ESMA in zadevnimi pristojnimi organi enakovrednih ureditev CNS iz tretjih držav določati postopke, potrebne za učinkovito spremljanje razvoja regulativne in nadzorne ureditve v tretji državi. Nova vloga ESMA in zadevnih centralnih bank izdajateljic pri nadzoru priznanih CNS iz tretjih držav S členom 2(10) se v uredbo EMIR vstavijo novi členi 25b do 25n, ki ESMA dajejo nove pristojnosti za nadzor priznanih CNS stopnje 1 in stopnje 2 iz tretjih držav, da bi se okrepilo spremljanje in izvrševanje stalne skladnosti CNS iz tretjih držav z zahtevami uredbe EMIR. Prav tako določajo sodelovanje zadevnih centralnih bank izdajateljic pri priznavanju in nadzoru CNS iz tretjih držav v zvezi s finančnimi instrumenti, denominiranimi v valutah Unije, katerih kliring v veliki meri opravljajo CNS s sedežem zunaj Unije, z namenom zmanjševanja tveganj za notranji trg Unije in finančno stabilnost Unije oziroma ene ali več njenih držav članic. Novi člen 25b daje ESMA nova pooblastila za zagotavljanje stalne skladnosti CNS stopnje 1 in stopnje 2 iz tretjih držav s predpisi. Odstavek (1) novega člena 25b določa, da je organ ESMA odgovoren za tekoč nadzor nad stalno skladnostjo CNS stopnje 2 z bonitetnimi zahtevami iz člena 16 ter naslovov IV in V uredbe EMIR. Poleg tega bo moral organ ESMA od vsake CNS stopnje 2 pridobiti potrditev, da izpolnjuje vse druge dodatne nadzorne zahteve iz člena 25(2b), vsaj enkrat na leto v skladu z drugim pododstavkom člena 25b(1). Zadevne centralne banke izdajateljice bodo ESMA nemudoma obvestile, kadar menijo, da CNS stopnje 2 ne izpolnjuje več pogojev iz člena 25(2b)(b). Odstavek (2) novega člena 25b določa, da mora ESMA pridobiti soglasje zadevnih centralnih bank izdajateljic pred sprejetjem sklepa v zvezi z zahtevanimi kritji, nadzorom likvidnostnega tveganja, zahtevami glede zavarovanja, poravnavo in odobritvijo dogovorov o interoperabilnosti. V primeru, da zadevne centralne banke izdajateljice nasprotujejo osnutku sklepa, ga ESMA ne sprejme. Če zadevne centralne banke izdajateljice predlagajo spremembe osnutka sklepa, ga lahko ESMA sprejme šele po upoštevanju sprememb. Odstavek (3) novega člena 25b določa, da mora ESMA svojo oceno odpornosti priznane CNS na neugodne tržne pogoje izvesti v skladu s skupnimi metodologijami, določenimi v členu 32(2) uredbe o ESMA. Novi člen 25c določa, da lahko ESMA z zahtevkom ali sklepom od CNS iz tretje države in vseh povezanih tretjih oseb zahteva predložitev vseh potrebnih informacij, da lahko ESMA opravlja svoje dolžnosti iz uredbe EMIR. Novi člen 25d določa, da lahko ESMA s sklepom zoper CNS stopnje 2 iz tretje države uvede splošne preiskave. Novi člen 25e določa, da lahko ESMA s sklepom zoper CNS stopnje 2 iz tretje države uvede inšpekcijske preglede na kraju samem. ESMA mora o svoji nameri o izvedbi inšpekcijskega pregleda na kraju samem obvestiti pristojne organe tretje države. Ti organi lahko prav tako sodelujejo v inšpekcijskem pregledu. K sodelovanju v takem inšpekcijskem pregledu na kraju samem se povabijo centralne banke izdajateljice. Nova člena 25f in 25i določata postopkovna pravila, vključno s spoštovanjem pravic do obrambe, v primeru resnih znakov kršitev s strani CNS iz tretjih držav, na podlagi katerih morajo slednje zagotoviti vse potrebne informacije ali sprejeti splošne preiskave in inšpekcijske preglede na kraju samem. Z odstavkom (13) člena 2 se vstavi nova Priloga III k uredbi EMIR, ki vsebuje seznam potencialnih kršitev s strani CNS iz tretje države, med drugim: (i) kršitve v zvezi s kapitalskimi zahtevami; (ii) kršitve, povezane z organizacijskimi zahtevami ali navzkrižjem interesov; (iii) kršitve, povezane z operativnimi zahtevami; (iv) kršitve, povezane s preglednostjo in dostopnostjo informacij; in (v) kršitve, povezane z ovirami za nadzorne dejavnosti. Novi člen 25g določa globe v primeru ugotovljenih kršitev CNS iz tretjih držav. Z odstavkom (13) člena 2 se vstavi nova Priloga IV k uredbi EMIR, ki vsebuje seznam oteževalnih in olajševalnih dejavnikov za nekatere potencialne kršitve CNS iz tretjih držav. Novi člen 25h določa učinkovite in sorazmerne periodične denarne kazni, ki jih ESMA v nekaterih okoliščinah s sklepom naloži CNS iz tretjih držav. Kazni se lahko naložijo z namenom odprave kršitev, za pridobitev informacij ali za sprejem preiskav ali inšpekcijskih pregledov. Novi člen 25j določa, da mora ESMA javnosti razkriti, ob upoštevanju določenih pogojev, vse primere, ko so bile CNS iz tretjih držav naložene globe ali periodične denarne kazni. Novi člen 25k določa, da mora vse sklepe ESMA o naložitvi glob ali periodičnih denarnih kazni CNS iz tretjih držav pregledati Sodišče Evropske unije. Z novim členom 25l je Komisija pooblaščena za sprejetje delegiranih aktov, da bi se v zvezi z ukrepi za spremembo Priloge IV k uredbi EMIR upošteval razvoj dogodkov na finančnih trgih. Novi člen 25m uredbe EMIR določa, da ESMA delno ali v celoti prekliče sklep o priznanju CNS iz tretje države, če so izpolnjeni nekateri pogoji. Novi člen 25n določa, da ESMA sprejme enega ali več sklepov, ko ugotovi, da je CNS stopnje 2 iz tretje države storila kršitev, vključno z zahtevo po odpravi kršitve s strani CNS, globami, javnimi obvestili in preklicem priznanja te CNS.

5.2.4Bonitetne zahteve, ki se uporabljajo za CNS Spremembe v zvezi s potrditvijo modelov in parametrov (člen 49) Do sedaj je člen 49, poleg tega, da mora CNS pridobiti neodvisno potrditev, zahteval dve neodvisni potrditvi s strani pristojnega nacionalnega organa in ESMA v primeru bistvenih sprememb modelov in parametrov, sprejetih za izračun zahtev po kritju CNS, prispevkov v jamstveni sklad, zahtev glede zavarovanja in drugih mehanizmov za obvladovanje tveganj. S točko (b) člena 2(11) se v člen 49 uredbe EMIR vstavijo novi odstavki (1a), (1b), (1c), (1d), (1e) in (1f), ki pojasnjujejo pogoje, pod katerimi lahko CNS pridobi potrditev bistvenih sprememb sprejetih modelov in parametrov. V skladu z odstavkom (1a) zadostuje potrditev pristojnega nacionalnega organa, ker se s členom 2(7) v uredbo EMIR vstavi nov člen 21a, ki določa, da mora ESMA pristojnemu nacionalnemu organu dati predhodno soglasje za sklep o potrditvi v skladu s členom 49 uredbe EMIR. Zato ločeno potrjevanje s strani ESMA ni več potrebno. Kadar namerava CNS sprejeti kakršne koli bistvene spremembe modelov in parametrov, mora pri pristojnemu organu vložiti zahtevek za potrditev takih sprememb. Pristojni organ po posvetovanju z ESMA opravi oceno tveganja CNS in predloži poročilo kolegiju, ki nato sprejme večinsko mnenje. Po sprejetju takega mnenja pristojni organ obvesti CNS, ali je bila potrditev odobrena ali zavrnjena. Poleg tega novi odstavki zagotavljajo pravno podlago za predčasno sprejetje bistvene spremembe modelov in parametrov, kadar je potrebna. Točka (a) člena 2(11) tako spreminja člen 49(1) uredbe EMIR in odpravlja potrebo po dveh potrditvah. Za sprejete modele in parametre se še naprej zahteva mnenje kolegija v skladu s postopkom iz navedenega člena. Zadnji pododstavek spremenjenega člena 49(1) določa, da ESMA informacij o rezultatih testov izjemnih situacij ne posreduje samo evropskim nadzornim organom, ampak tudi Evropskemu sistemu centralnih bank in enotnemu odboru za reševanje, da jima omogoči oceno izpostavljenosti finančnih podjetij neizpolnjevanju obveznosti s strani CNS. 5.2.5Prehodne določbe Spremembe za vzpostavitev prehodnih ureditev, da se omogoči pregled sklepov o priznanju, sprejetih pred začetkom veljavnosti (uredba EMIR, člen 89) Z odstavkom (12) člena 2 se v člen 89 vstavi nov odstavek z nekaterimi prehodnimi ureditvami, ki določajo, da se nova člena 25(2)(e) in 25(2a) uporabljata od začetka veljavnosti delegiranega akta o določitvi meril za določanje CNS stopnje 2 iz drugega pododstavka člena 25(2a). Člen 2(12) prav tako določa, da ESMA pregleda sklepe o priznanju CNS iz tretjih držav, ki so bili sprejeti pred začetkom veljavnosti tega predloga. Nova določba določa, da se ta pregled izvede v 12 mesecih po začetku veljavnosti delegiranega akta, ki določa merila za presojo, ali je oz. ali lahko CNS iz tretje države postane sistemsko pomembna za finančno stabilnost Unije ali eno ali več njenih držav članic. 2017/0136 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Uredbe (EU) št. 1095/2010 o ustanovitvi evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) in o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 v zvezi s postopki in organi, ki sodelujejo pri izdaji dovoljenja CNS, in zahtevami za priznanje CNS iz tretjih držav (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA — ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 114 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega:

(1)Uredba (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta določa kliring standardiziranih pogodb o izvedenih finančnih instrumentih OTC prek centralne nasprotne stranke (CNS), kar je v skladu s podobnimi zahtevami v drugih državah skupine G-20. Navedena uredba je prav tako uvedla stroge bonitetne in organizacijske zahteve ter zahteve glede vodenja poslov za CNS in določila dogovore za njihov bonitetni nadzor za zmanjšanje tveganj za uporabnike CNS in podporo finančni stabilnosti. (2)Od sprejetja Uredbe (EU) št. 648/2012 se obseg in razpon poslovnih dejavnosti CNS v Uniji in po svetu hitro povečujeta. Širitev dejavnosti CNS se bo gotovo nadaljevala tudi v prihodnjih letih zaradi uvedbe dodatnih obveznosti kliringa in rasti prostovoljnega kliringa s strani nasprotnih strank, za katere ne velja obveznost kliringa. Predlog Komisije z dne 4. maja 2017 o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 na ciljno usmerjen način za izboljšanje njene učinkovitosti in sorazmernosti bo ustvaril dodatne spodbude za CNS za ponujanje storitev centralnega kliringa izvedenih finančnih instrumentov nasprotnim strankam in olajšanje dostopa do kliringa za male finančne in nefinančne nasprotne stranke. Globlji in bolj povezani kapitalski trgi, h katerim vodi unija kapitalskih trgov, bodo še povečali potrebo po čezmejnem kliringu v Uniji in s tem dodatno povečali pomen in medsebojno povezanost CNS v finančnem sistemu. (3)Trenutno število CNS s sedežem v Uniji in dovoljenjem v skladu z Uredbo (EU) št. 648/2012 ostaja relativno omejeno, in sicer je bilo junija 2017 teh 17. 28 CNS iz tretjih držav je priznanih na podlagi določb o enakovrednosti z navedeno uredbo, kar jim omogoča ponujanje njihovih storitev klirinškim članom in mestom trgovanja s sedežem v Uniji . Klirinški trgi so dobro povezani po vsej Uniji, a visoko skoncentrirani v nekaterih razredih sredstev in medsebojno tesno povezani. Zaradi koncentracije tveganja je verjetnost propada CNS majhna, vendar lahko ima zelo velik učinek. V skladu s konsenzom, doseženim v okviru skupine G-20, je Komisija novembra 2016 sprejela predlog uredbe o sanaciji in reševanju CNS z namenom zagotovitve ustrezne pripravljenosti organov na reševanje CNS v težavah, zavarovanje finančne stabilnosti in omejevanje stroškov za davkoplačevalce. (4)Ne glede na navedeni zakonodajni predlog in ob upoštevanju vse večje velikosti, kompleksnosti in čezmejne razsežnosti kliringa v Uniji in po svetu bi bilo treba nadzorne ureditve za CNS iz Unije in iz tretjih držav ponovno preučiti. Z zgodnjo obravnavo opredeljenih težav in vzpostavitvijo jasnih ter skladnih nadzornih ureditev za CNS iz Unije in tretjih držav bi se okrepila splošna stabilnost finančnega sistema Unije, morebitno tveganje propada CNS pa bi se še znižalo. (5)Ob upoštevanju navedenega je Komisija 4. maja 2017 sprejela sporočilo o odzivanju na izzive za kritične infrastrukture finančnega trga in nadaljnjem razvoju unije kapitalskih trgov in navedla, da so potrebne nadaljnje spremembe Uredbe (EU) št. 648/2012 za izboljšanje sedanjega okvira, ki zagotavlja finančno stabilnost in podpira nadaljnji razvoj ter poglabljanje unije kapitalskih trgov. (6)Nadzorne ureditve iz Uredbe (EU) št. 648/2012 se opirajo predvsem na organe matičnih držav. CNS s sedežem v Uniji trenutno izdajajo dovoljenja in jih nadzirajo kolegiji nacionalnih nadzornikov, Evropski organ za vrednostne papirje in trge (ESMA), zadevne članice Evropskega sistema centralnih bank (ESCB) in drugi zadevni organi. Kolegiji so odvisni od usklajevanja in deljenja informacij s strani pristojnega nacionalnega organa, ki je odgovoren za uveljavljanje določb iz Uredbe (EU) št. 648/2012. Različne nadzorne prakse za CNS po Uniji lahko privedejo do tveganj regulativne in nadzorne arbitraže, kar lahko ogrozi finančno stabilnost in omogoča nepošteno konkurenco. Komisija je opozorila na ta nastajajoča tveganja in potrebo po večji konvergenci v Sporočilu o uniji kapitalskih trgov septembra 2016 in na javnem posvetovanju o delovanju evropskih nadzornih organov (ESA) . (7)Temeljne naloge, ki se izvajajo prek ESCB, vključujejo opredelitev in izvajanje denarne politike Unije in podpora nemotenemu delovanju plačilnih sistemov. Varna in učinkovita infrastruktura finančnih trgov, zlasti klirinških sistemov, je bistvena za uresničevanje teh temeljnih nalog in za prizadevanje za glavni cilj ESCB, tj. ohranjanje stabilnosti cen. Zadevne članice ESCB, kot centralne banke izdajateljice valut finančnih instrumentov, katerih kliring opravljajo CNS, bi morale biti vključene v nadzor CNS zaradi možnih tveganj, ki jih slabo delujoča CNS lahko predstavlja za izpolnjevanje teh temeljnih nalog in glavnega cilja in ki učinkujejo na instrumente in nasprotne stranke, ki se uporabljajo za prenos denarne politike. Zato bi bilo treba centralne banke izdajateljice vključiti v ocenjevanje upravljanja tveganj CNS. Čeprav se naloge centralnih bank in nadzornikov lahko prekrivajo, obstaja možnost neusklajenosti pri nadzornih ukrepih, ki vplivajo na ključne pristojnosti centralnih bank na področjih, kot so stabilnost cen, denarna politika in plačilni sistemi. V kriznih razmerah lahko taka neusklajenost še poveča tveganja za finančno stabilnost, če ostane delitev pristojnosti med organi nejasna. (8)S Pogodbama sta bili vzpostavljeni ekonomska in monetarna unija, katere valuta je euro, in Evropska centralna banka (ECB), ki je institucija Unije za ta namen. Pogodbi tudi določata, da ESCB upravljajo organi odločanja ECB in da je ECB edina, ki lahko da dovoljenje za izdajanje eura. Zato bi bilo treba upoštevati posebno vlogo ECB v ESCB kot centralne banke izdajateljice enotne valute za Unijo. (9)Zaradi globalnega značaja finančnih trgov in potrebe po obravnavi neskladij med nadzorom CNS iz Unije in nadzorom CNS iz tretjih držav bi bilo treba povečati sposobnost ESMA za spodbujanje konvergence pri nadzoru CNS. Da bi podelili nove vloge in odgovornosti ESMA, bi bilo treba spremeniti Uredbo (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge). (10)Znotraj odbora nadzornikov ESMA bi bilo treba oblikovati poseben izvršni odbor („izvršni odbor za CNS“) za obravnavanje splošnih nalog v zvezi s CNS in zlasti za nadzor CNS iz Unije in iz tretjih držav. Za zagotovitev nemotene vzpostavitve izvršnega odbora za CNS je treba razjasniti njegove povezave z odborom nadzornikov ESMA, njegovo organizacijo in naloge, ki jih bo izvajal. (11)Za zagotovitev usklajenega nadzornega pristopa in za upoštevanje pooblastil zadevnih organov, ki sodelujejo pri nadzoru CNS, bi moral biti izvršni odbor za CNS sestavljen iz stalnih članov in za CNS specifičnih članov. Stalni člani bi morali biti vodja izvršnega odbora za CNS in dva neodvisna direktorja, ki delujejo neodvisno in objektivno v interesu Unije kot celote. Komisija in ECB bi prav tako morali imenovati stalne člane. Člani, specifični za vsako CNS, bi morali vključevati predstavnika pristojnih nacionalnih organov držav članic, v katerih ima CNS sedež, imenovanega v skladu z Uredbo (EU) št. 648/2012, in predstavnika zadevnih centralnih bank izdajateljic. Vodja izvršnega odbora za CNS bi moral imeti možnost povabiti druge člane kolegija nadzornikov in predstavnike organov CNS iz tretjih držav, ki jih ESMA prizna za opazovalce, za zagotovitev, da izvršni odbor za CNS upošteva stališča drugih zadevnih organov. Stalni člani bi morali sodelovati na vseh zasedanjih izvršnega odbora za CNS, člani, specifični za CNS, in opazovalci pa bi morali sodelovati samo, kadar je to nujno in potrebno za CNS po njihovim nadzorom. Prisotnost neodvisnih članov in članov, specifičnih za CNS, bi morala zagotoviti, da so sklepi izvršnega odbora za CNS dosledni, ustrezni in sorazmerni po vsej Uniji in da zadevni pristojni nacionalni organi, centralne banke izdajateljice in opazovalci sodelujejo pri odločanju o vprašanjih v zvezi s CNS s sedežem v državi članici. (12)Pri odločanju o zadevah v zvezi s CNS s sedežem v državi članici bi se moralo sklicati izvršni odbor za CNS in zagotoviti, da njegovi stalni člani in ustrezni člani, ki predstavljajo pristojne nacionalne organe, ki jih imenuje država članica v skladu z Uredbo (EU) št. 648/2012, ter opazovalci, ki jih imenujejo zadevne banke izdajateljice, sodelujejo v postopku odločanja. Pri odločitvah v zvezi s CNS iz tretjih držav bi morali v postopku odločanja v izvršnemu odboru za CNS sodelovati samo stalni člani, zadevne centralne banke izdajateljice in ustrezni opazovalci. (13)Za zagotovitev ustreznega, učinkovitega in hitrega odločanja bi morali imeti vodja in dva direktorja izvršnega odbora za CNS ter predstavnik pristojnega organa države članice, v kateri ima CNS sedež, glasovalno pravico. Predstavniki ECB, Komisije in zadevnih centralnih bank ter opazovalci ne bi smeli imeti glasovalnih pravic. Izvršni odbor za CNS bi moral sklepe sprejemati z navadno večino članov, v primeru neodločenega izida glasovanja pa bi moral odločilni glas imeti vodja. (14)Izvršni odbor za CNS bi moral biti odgovoren tudi za posebne naloge, dodeljene v skladu z Uredbo (EU) št. 648/2012, za zagotovitev pravilnega delovanja notranjega trga in finančne stabilnosti njenih držav članic. (15)Za zagotovitev učinkovitega nadzora bi moral izvršni odbor za CNS imeti namenske uslužbence in ustrezna sredstva za zagotavljanje avtonomnosti, neodvisnosti in ustreznega delovanja v zvezi z njegovimi nalogami. Proračunske posledice je treba upoštevati v oceni, ki jo pripravi ESMA v skladu z Uredbo (EU) št. 1095/2010. (16)Za zagotovitev ustrezne ravni strokovnega znanja in odgovornosti bi morali biti vodja in dva direktorja izvršnega odbora za CNS imenovani na podlagi zaslug, znanja, poznavanja področja kliringa, potrgovanja in finančnih zadev ter izkušenj, pomembnih za nadzor in regulacijo CNS. Izbrani bi morali biti na podlagi odprtega izbirnega postopka. Komisija bi morala predlog za imenovanje kandidatov predložiti v odobritev Evropskemu parlamentu. Po odobritvi s predloga s strani Evropskega parlamenta bi moral Svet sprejeti izvedbeni sklep. (17)Za zagotavljanje preglednosti in demokratičnega nadzora ter za zaščito pravic institucij Unije bi morali vodja in dva direktorja izvršnega odbora za CNS odgovarjati Evropskemu parlamentu in Svetu v zvezi z vsemi sklepi, ki jih sprejmejo na podlagi te uredbe. (18)Vodja in dva direktorja izvršnega odbora za CNS bi morali delovati neodvisno in objektivno v interesu Unije. Ustrezno bi morali upoštevati potrebo po pravilnem delovanju notranjih trgov in finančni stabilnosti v vsaki državi članici in v Uniji. (19)Za spodbujanje skladnosti nadzora CNS iz Unije in iz tretjih držav po vsej Uniji bi moral vodja izvršnega odbora za CNS predsedovati kolegijem in jih upravljati, stalni člani izvršnega odbora CNS pa bi se jih morali udeleževati. ECB bi morala, kadar je to potrebno in v skladu z Uredbo Sveta (EU) št. 1024/2013, prav tako sodelovati v kolegijih, da bi izvajala svoje naloge v skladu s členom 127 PDEU. (20)Za zagotavljanje ustreznega in učinkovitega postopka odločanja bi morali imeti stalni člani izvršnega odbora za CNS v kolegijih vsak en glas, z izj