P6_TA(2005)0271

Akcijski načrt Evropske unije za okoljske tehnologije

Resolucija Evropskega parlamenta o Sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o spodbujanju tehnologij za trajnostni razvoj: Akcijski načrt okoljskih tehnologij za Evropsko unijo (2004/2131(INI))

Evropski parlament,

- ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o spodbujanju tehnologij za trajnostni razvoj: Akcijski načrt okoljskih tehnologij za Evropsko unijo (KOM(2004)0038),

- ob upoštevanju členov 6 in 174 Pogodbe o ES, postopka iz Cardiffa (sklepi Evropskega sveta v Cardiffu, 15.- 16. junij 1998) in strategije trajnostnega razvoja (sklepi Evropskega sveta v Göteborgu, 15. — 16. junij 2001),

- ob upoštevanju Lizbonske strategije (sklepi Evropskega sveta v Barceloni, 15. — 16. marec 2002),

- ob upoštevanju svetovnega vrha o trajnostnem razvoju in načrta za izvajanje iz Johannesburga (2002),

- ob upoštevanju sklepov na temo "Čisto, pametno, konkurenčno": Priložnosti za ekološko učinkovite inovacije v okviru lizbonskega procesa (sklepi Sveta za okolje z dne 14. oktobra 2004),

- ob upoštevanju šestega okoljskega akcijskega programa Skupnosti [1],

- ob upoštevanju petega [2] in šestega [3] okvirnega programa Evropske skupnosti za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti,

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 21. aprila 2004 o sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu na temo "Integrirana politika do proizvodov — temeljno načelo življenjskega cikla okolja" [4],

- ob upoštevanju Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije [5],

- ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o deležu obnovljivih virov energije v EU (KOM(2004)0366),

- ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu na temo "Gradimo našo skupno prihodnost — Politični izzivi in proračunska sredstva razširjene Unije za obdobje 2007-2013" (KOM(2004)0101),

- ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru za vključevanje okoljskih vidikov v evropsko standardizacijo (KOM(2004)0130),

- ob upoštevanju delovnega dokumenta Komisije — Priročnik za okoljska javna naročila (SEK(2004)1050),

- ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,

- ob upoštevanju poročila Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane in mnenja Odbora za industrijo, raziskave in energetiko (A6-0141/2005),

A. ker je trajnostni razvoj — razvoj, ki izpolnjuje potrebe sedanjih generacij in hkrati upošteva potrebe prihodnjih generacij — jasen cilj Evropske unije,

B. ker trajnostni razvoj ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta v Göteborgu temelji na treh stebrih, in sicer na varstvu okolja, gospodarskem razvoju in socialni koheziji,

C. ker se trajnostni razvoj ne more doseči brez razvoja nove okoljske tehnologije in novosti,

D. ker Lizbonska strategija — narediti EU najbolj konkurenčno in dinamično na znanju temelječe gospodarstvo na svetu s trajno gospodarsko rastjo, več in boljšimi delovnimi mesti ter večjo socialno kohezijo — v svojem prizadevanju za dosego trajnostnega razvoja potrebuje cilje na področju gospodarske, socialne in okoljske politike, ki so združljivi in zmožni zagotavljati večjo gospodarsko rast,

E. ker je v zvezi s tem bistveno krepiti in izrabljati pozitivne učinke sinergije varovanja okolja in konkurenčnosti ter ločiti gospodarsko rast od slabšanja stanja okolja; in ker so pomembno sredstvo na poti do cilja okoljske tehnologije (vse tehnologije, katerih uporaba je znatno manj škodljiva v zvezi s celotnim vplivom na okolje od vseh možnih alternativ),

F. ker bo le zadostno povpraševanje po okoljskih tehnologijah pospešilo prihod inovacij na trg (raziskave, razvoj izdelkov, proizvodnja, predstavitev na trgu),

G. ker mora Evropska unija imeti okoljsko politiko, ki je dovolj ambiciozna, da ustvarja povpraševanje po okoljskih tehnologijah, z jasno opredeljenimi in ambicioznimi okoljskimi cilji, dogovorjenimi okoljskimi kazalci za merjenje okoljske obremenitve, internalizacijo okoljskih (eksternih) stroškov in ugodnostmi za tiste, ki prevzemajo vodilno vlogo, ne pa za tiste, ki ostajajo v ozadju,

H. ker je povpraševanje strank po okoljskih tehnologijah pomembno; ker mora družba sprejeti veliko odgovornost za oblikovanje primernih okvirjev za hiter razvoj takih tehnologij,

I. ker akcijski načrt okoljskih tehnologij Evropske komisije (ANOT) ne vključuje mehanizmov, primernih za širjenje znanja, prenose tehnologij, novosti in razvoj,

J. ker je finančna podpora pomembna tako za raziskave in razvoj kot tudi za razvoj izdelka do faze, ko ga je možno uvesti na trg, je treba okrepiti prizadevanja za iskanje rešitev v povezavi s tveganim kapitalom,

K. ker morajo biti politike znotraj Evropske unije koherentne in delovati v smeri istega cilja; tehnološke rešitve za spodbujanje trajnosti je treba zato upoštevati pri pripravah proračuna in pri oblikovanju sedmega okvirnega programa za raziskave; sredstva iz Strukturnih in Kohezijskega sklada je treba razporejati tako, da ti skladi podpirajo razvoj okoljskih tehnologij,

L. ker trajnostni razvoj zahteva globalne rešitve in mora EU potemtakem zagotoviti skladnost notranje in zunanje politike, ne samo v kontekstu bilateralnega sodelovanja in kreditnih izvoznih poslov, temveč tudi v povezavi z dogajanjem na ravni Združenih narodov, STO, OECD in Svetovne banke,

Povečevanje povpraševanja po okoljskih tehnologijah

1. pozdravlja sporočilo Komisije kot dobrodošlo osnovo za razpravo in razvoj bolj konkretnih predlogov glede povečanja rabe okoljskih tehnologij, vendar meni, da je treba dati več poudarka razvoju povpraševanja po takšnih tehnologijah; poziva k nadomestitvi razdrobljenega pristopa, pri obravnavi okoljske politike in trajnostnega razvoja na splošno ter izrecno tega akcijskega načrta, s pristopom k okoljski politiki, ki temelji na sistemih in upoštevanju življenjskega kroga v skladu z okvirom integrirane politike do proizvodov (IPP), kjer so zelo pomembne novosti in razvoj okolju prijaznih tehnologij, ter končno, poudarja pomembnost usklajevanja med EU in državami članicami;

2. meni, da je pomembno v strategijo konkurenčnosti EU vključiti okoljske vidike; opaža, da se mora ob pregledovanju Lizbonske strategije stanje okolja in izboljšanje stopnje zaposlovanja obravnavati kot priložnost za doseganje ciljev oblikovanja najbolj konkurenčnega gospodarstva, ki temelji na znanju; meni, da imata razvoj in uvedba okoljskih tehnologij pomembno vlogo na tem področju;

3. opozarja na potencial rasti in zaposlovanja v sektorju okoljskih tehnologij, kjer bodo lahko ustvarjene številne nove poslovne priložnosti in zato nova delovna mesta — zlasti znotraj MSP — kar bi odločilno prispevalo k doseganju lizbonskih ciljev;

4. poudarja, da mora EU, če želi doseči cilje Lizbonske strategije, bolj tesno sodelovati z MSP, in obžaluje napako za zagotovitev primerne vključitve MSP v ANOT;

5. poziva Komisijo, da določi faktorje, ki nalagajo največje obremenitve okolju danes, in nato obravnava, po posameznih sektorjih, kakšne tehnološke novosti so potrebne za reševanje teh težav; predlaga, da je pri tem treba upoštevati tudi naslednje:

(a) Katere težave je treba obravnavati?

(b) Katere ovire onemogočajo premagovanje določenih težav?

(c) Kaj je cilj Unije v zvezi s težavami?

(d) Kako je bil oblikovan prednostni seznam ukrepov/ciljev?

(e) Kateri so cilji učinkovitosti, povezani z vsakim področjem?

(f) Katere so različne politične možnosti za zmanjševanje ovir in v povezavi s katerimi tehnologijami bi se lahko razne politične možnosti najbolje uporabljale?

(g) Kaj so prednosti in slabosti teh možnosti in katere politike je treba izvajati?

(h) Kakšno financiranje se uporabi za vsak določen ukrep?

(i) Kateri obvezni ukrepi se bodo sprejeli in do kdaj?

6. priznava vlogo okoljskih politik kot nosilcev inovacij na področju tržnih gospodarstev, kjer novosti spodbujajo natančne zahteve; opozarja, da so stroge okoljske norme privedle k vodstvu EU v več rastnih sektorjih, in poudarja, da si mora EU prizadevati, da bo ostala vodja na trgu novih tehnologij in konceptualnih novosti; zato tudi poziva Komisijo k nadaljnjemu razvijanju metod in scenarijev za predvidevanje razvoja na področju okoljskih tehnologij;

7. poudarja, da mora cilj okoljske zakonodaje EU stalno izboljševati stanje okolja in dosegati najvišjo možno stopnjo varstva okolja; meni, da mora zakonodaja temeljiti na najboljši razpoložljivi tehnologiji in mora biti poleg tega, da je ambiciozna, tudi stalna in predvidljiva, tako da ustvari zahtevano povpraševanje, ki temelji na trgu, po okoljskih tehnologijah v proizvodnji in podjetjih; opozarja, da je direktiva o oblikovanju ekoloških izdelkov, ki trenutno spada pod postopek soodločanja, prikaz, kako se lahko oblikuje okvir za pomembne izboljšave pri oblikovanju izdelka in okoljski učinkovitosti;

8. poziva Komisijo, da določi ambiciozen cilj za globalni tržni delež EU glede okoljskih tehnologij; meni, da bi morala EU v desetih letih doseči tržni delež najmanj 50 %; opozarja, da trg za okoljske dobrine in storitve hitro raste in da morajo evropska podjetja ohraniti pomembno vlogo na tem trgu ter izkoristiti začetne prednosti;

9. pozdravlja idejo o določitvi visokih ciljev učinkovitosti za vse vrste proizvodnje, storitev in razvoja izdelkov, še zlasti na prednostnih področjih, določenih v šestem okoljskem akcijskem programu Skupnosti; poudarja, da bodo ti cilji evropski industriji pomagali povečati konkurenčnost in ustvariti več delovnih mest ter zmanjšali obremenitev okolja; poziva Komisijo, da v kratkem zagotovi prvi seznam ciljev učinkovitosti na podlagi načela življenjskega cikla, ki jih je treba izvajati prek obveznih najmanjših zahtev ali prostovoljnih sporazumov, če dosežejo cilje politike hitreje ali lažje kot obvezne zahteve;

10. obžaluje, da sporočilo ne vključuje prvega seznama jasno določenih ciljev učinkovitosti na ključnih področjih okolja; poziva Komisijo, da v predloge za novo zakonodajo in predloge za spremembo obstoječe zakonodaje vključi ambiciozne cilje učinkovitosti; zavzema stališče, da morajo cilji temeljiti na najboljši razpoložljivi tehnologiji in jih je treba redno posodabljati glede na tehnološki napredek za zagotovitev intenzivnega spodbujanja za stalne novosti v industriji;

11. poziva Komisijo, da državam članicam naroči, da oblikujejo načrt za izpolnjevanje zahtev, določenih v akcijskem načrtu okoljskih tehnologij (AKOP), ki morajo vključevati roke, ustrezajoče rokom, določenim v akcijskem načrtu okoljskih tehnologij, in povezave do ciljev učinkovitosti, tako da so vsi glavni cilji povezani in ovrednoteni na ravni države članice in EU ter imajo točno določene roke;

12. poziva Komisijo, da pomaga industriji v tekočem postopku integrirane politike do proizvodov (IPP) in ponovno razmisli o tradicionalnih poslovnih modelih v prizadevanju za spodbujanje razvoja bolj enotnih praks, ki temeljijo na sistemih, ter nameni posebno pozornost priložnostim, ki jih omogoča razvrščanje različnih proizvodnih dejavnosti, tako da se omogoči ostankom materialov iz enega postopka proizvodnje, da postanejo vnosi drugih proizvodnih postopkov, na primer uporaba komunalnih odpadkov za doseganje prihranka energije, s čimer se lahko pridobi gospodarske in tudi okoljske ugodnosti;

13. poudarja, da bosta učinkovitost sredstev in učinkovitost materialov zmanjšali stroške za industrije in gospodinjstva, sprostili vire za druge naložbe ter povzročili manjšo odvisnost gospodarstva EU od redkih virov in hitro minljivih trgov sredstev; zato poziva Komisijo, da predlaga zakonodajo za zmanjšanje uporabe obnovljivih in neobnovljivih virov;

14. poudarja, da je treba uvajanje okoljskih tehnologij kombinirati z večjo učinkovitostjo izrabe virov in spremembo obnašanja potrošnikov, da bi lahko dosegli trajnostno rast v EU;

15. poziva Komisijo, da pomaga pri razvoju metod in okoljskih kazalcev za merjenje obremenitve okolja, ki jo povzročajo različni proizvodi, storitve in procesi, da bi lahko vsi udeleženci sprejemali odločitve na osnovi informacij; poziva Komisijo in države članice, da začnejo s kampanjo, ki temelji na takšnih podatkih v zvezi z okoljsko učinkovitostjo, po EU za spodbujanje potrošnikov, da začnejo s povpraševanjem po okolju prijaznih tehnologijah;

16. ugotavlja, da je proces internalizacije eksternih (okoljskih) stroškov zelo počasen, in izpostavlja dejstvo, da bi rešitev tega problema na ravni Skupnosti (davki, davčne olajšave, subvencije, tržljiva dovoljenja, takse za uporabnike in povzročitelje onesnaževanja okolja itd.) bistveno prispevala k povečanju povpraševanja po okoljskih tehnologijah;

17. pozdravlja Direktivo Sveta 2003/96/ES o prestruktiriranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije, kar je sicer majhen korak v pravo smer, vendar poudarja, da je na tem področju treba storiti več; poziva Komisijo, Svet in države članice, da so napredne pri predlaganju in sprejemanju novih pobud za krepitev sektorja obnovljivih virov energije;

18. poziva Komisijo, da določi ambiciozen cilj ob upoštevanju vloge javnega naročila za zagotovitev, da morajo vsa javna naročila kot splošno pravilo vključevati okoljske kriterije in da morajo države članice razviti standardizirane smernice za najbolj pomembne izdelke in storitve do leta 2007 ter tudi javnim posrednikom zagotoviti usposabljanje v zvezi s temi smernicami; poudarja, da je mehanizem potrjevanja okoljskih tehnologij ključni instrument za povečanje zelenih javnih naročil;

19. pozdravlja trud, ki ga je Komisija vložila v pripravo priročnika za okoljska javna naročila, in z veseljem pričakuje oceno njegovega učinka, da bi ugotovili, ali obstaja potreba po bolj obvezujočih pravilih; odobrava priporočila v poročilu Wima Koka, ki ugotavlja, da morajo nacionalni in lokalni organi oblikovati akcijske načrte za okolju prijazna javna naročila;

Oblikovanje pravičnega in konkurenčnega trga okoljskih tehnologij

20. poudarja pomembnost priznavanja in odprave vseh ovir, ki upočasnjujejo širšo uporabo okoljskih tehnologij; poziva Evropsko agencijo za okolje, da analizira, do kolikšne mere pravila Skupnosti delujejo kot ovira pri uporabi in širjenju okoljskih tehnologij, ter zahteva, da Komisija posledično oblikuje dejanski akcijski program za odstranjevanje ugotovljenih ovir, vključno s časovnim razporedom; v zvezi s tem zahteva od Komisije, da naredi osnutek poročila o najboljših praksah, ki so povečale uporabo okoljskih tehnologij zunaj EU, na primer na Japonskem;

21. poziva Komisijo, da daje prednost ustvarjanju "pravih tržnih pogojev" za okoljske tehnologije, predvsem z odločitvami na ravni Skupnosti, na primer izvajanje načela onesnaževalec plača, in tako zagotovi, da so podjetja, ki ponujajo čiste tehnologije, nagrajena;

22. poziva Komisijo in države članice, da pospešijo ukrepe za zmanjšanje okolju škodljivih subvencij in jih sčasoma dokončno odpravijo; ugotavlja, da je obseg takšnih subvencij precejšen; ter poziva poziva Komisijo in države članice, da si kot prednostno nalogo zastavijo reformo subvencij z namenom zmanjšanja ali ukinitve tistih subvencij, ki imajo pomembne negativne učinke na okolje in niso skladne s trajnostnim razvojem; ugotavlja, da je obseg takšnih subvencij precejšen, in poziva Evropsko agencijo za okolje, da sestavi seznam subvencij, ki posredno ali neposredno spodbujajo proizvodnjo in porabo onesnaženja ter s tem ustvarjajo nelojalno konkurenco za čistejše tehnologije;

23. ugotavlja, da so razvoj okoljskih tehnologij, predvsem v energetskem sektorju, ovirale obsežne državne subvencije za fosilna goriva in jedrsko energijo v Skupnosti; podpira načelo vključevanja eksternih stroškov v ceno energije iz različnih virov, to načelo naj bi bila tudi osnova za pregled smernic državne pomoči v državah EU, ki naj bi bile sprejete proti koncu leta 2005; ugotavlja tudi, da so ekološki davki pomembno sredstvo za oblikovanje realističnih cen energije;

24. meni, da se mora za zagotovitev tekočega delovanja notranjega trga ukrepati na ravni Skupnosti, in poziva Komisijo, da predlaga ambiciozne pobude za zagotovitev prenosa okoljskih stroškov porabe energije v dajatvah, če odprta metoda usklajevanja ne ustvari rezultatov;

25. zaskrbljen je zaradi slabe uporabe že dostopnih rešitev okoljske tehnologije; pozdravlja pobude za krepitev instrumentov za financiranje naložb energetske učinkovitosti in učinkovitost materialov ter zahteva, da je investicijska pomoč javnosti na splošno pogojena z izbiro okolju prijaznih proizvodnih metod; še naprej poziva Evropsko investicijsko banko (EIB) in Evropsko banko za obnovo in razvoj (EBRD) k povečanju financiranja projektov, ki vključujejo novosti in tehnologijo na področju okolja, zlasti z malimi in srednje velikimi podjetji;

Zadovoljevanje povpraševanja po okoljskih tehnologijah

26. poudarja, da je treba za raziskovalno dejavnost zagotoviti zadostna sredstva in ponovno poziva k sporazumu iz leta 2002 v Barceloni, po katerem je treba v EU do leta 2010 povečati izdatke za raziskave in razvoj na 3% BDP; pozdravlja pobude za povečanje financiranja in usklajevanje prizadevanj na tem področju;

27. poudarja, da mora sedmi okvirni program zagotoviti financiranje okoljskih tehnologij; poziva Komisijo v predlogih za naslednji okvirni program raziskav, da s posvetovanjem z zadevnimi strankami (proizvajalci, okoljske organizacije, univerze, raziskovalni inštituti in potrošniki) pripravi strateško raziskovalno strategijo za gospodarski sektor;

28. opozarja na potrebo po spodbujanju in podpori modelom QSAR (kvantitativni odnos struktura — dejavnost), da bi nadomestili določeno vrsto raziskav, ki vključujejo raziskave in poskuse na živalih;

29. verjame, da je za širjenje trajnostnega razvoja potrebno tudi vzpodbujati raziskovanje in inovacije na področju tehnologij, namenjenih preprečevanju ter ohranjanju naravnih, kulturnih in zgodovinskih virov;

30. pozdravlja spodbujanje teh okoljskih tehnoloških platform; vendar pa vztraja, da morajo biti take platforme, v zvezi s sodelovanjem in dostopom do podatkov, odprte za vse zainteresirane strani pod enakimi pogoji; poudarja, da je uspešnost teh platform odvisna od sodelovanja in sofinanciranja s strani industrije; opaža, da so te tehnološke platforme potrebne tudi na drugih področjih in ne le v obstoječih močnih industrijskih sektorjih; meni, da je izredno pomembno, da so te platforme v povezavi z nacionalnimi raziskovalnimi in tehnološkimi programi;

31. poziva Komisijo k podpori posebnih tehnoloških ukrepov za premostitev ovir med raziskovalnimi dejavnostmi, predstavitvenimi projekti in vstopom na trg ter da večji poudarek nameni oblikovanju trga in širjenju programov ter instrumentom, ki naj bi se uporabljali za oblikovanje trgov za okoljske tehnologije;

32. poudarja pomembnost uporabe okoljsko učinkovitih informacijskih in komunikacijskih tehnologij pri zmanjševanju obremenitve okolja (dematerializacija) ter poziva države članice, da spodbujajo takšno mišljenje;

33. podpira različne predloge za širjenje obstoječih tehnologij, npr. priprava kataloga EU o obstoječih direktorijih in podatkovnih bazah o okoljskih tehnologijah, tehnoloških platformah itd.;

34. obžaluje, da Komisiji v to pobudo ni uspelo vključiti Evropskega patentnega urada, in zahteva obvezno razkritje rezultatov raziskav o okoljski tehnologiji, financiranih iz javnih sredstev;

Koherentne politike na notranji in zunanji ravni

35. poziva Komisijo, da pripravi oceno internih in eksternih učinkov prelivanja med politikami znotraj Evropske unije s stališča trajnostnega razvoja, z namenom zagotovitve izpolnjevanja ciljev EU; ugotavlja, da je treba akcijski načrt okoljskih tehnologij uskladiti z obstoječimi pobudami, in poudarja pomembnost uporabe že dogovorjenih instrumentov, kot npr. Cardiffski postopek, v okviru rokov, predlaganih v Kokovem poročilu;

36. poudarja, da je pomemben način rabe Strukturnih skladov in Kohezijskega sklada, ki mora biti skladen s ciljem trajnostnega razvoja in ki mora spodbujati predvsem investicije v okoljske tehnologije; spodbuja rabo skladov za integracijo okoljskih tehnologij, ko se ob koncu običajnega življenjskega cikla kapital obnovi;

37. poudarja pomembnost vključevanja ekoloških inovacij v vse bodoče instrumente financiranja Skupnosti in meni, da je izredno pomembno, da je financiranje okoljskih tehnologij osrednji element v Programu konkurenčnosti in novosti (CIP), ki se še pripravlja;

38. poudarja, da trajnostni razvoj zahteva globalne rešitve, in pozdravlja vse pobude za širjenje in spodbujanje okoljskih tehnologij v državah v razvoju; meni, da se morajo izvozi zastarelih tehnologij in tehnologij, ki onesnažujejo okolje, v tretje države preprečevati; poudarja, da mora EU prevzeti vodilno vlogo pri prenosu tehnologij, in poziva države članice k spodbujanju javnega sektorja, zasebnega sektorja in mednarodnih finančnih institucij k širjenju in podpiranju okoljskih tehnologij ter da dajo prednost okoljskim tehnologijam pri posojanju, pri tem pa odklonijo podporo zastarelim tehnologijam in tehnologijam, ki onesnažujejo okolje; pozdravlja nedavno sprejeto priporočilo OECD o skupnih pristopih na področju okolja in javno podprtih kreditnih izvoznih poslov;

39. spodbuja Komisijo, da v okvir mednarodnih trgovinskih pogajanj vključi tudi okoljske vidike, in poudarja, da je treba dovoliti, da se v uresničevanje mednarodnih pravil trgovanja vključi tudi te vidike;

40. opozarja, da so redki viri pogosto izvor regionalnih sporov v svetu v razvoju; meni, da bi lahko bili prenosi okoljskih tehnologij EU prav tako orodje za preprečevanje sporov;

41. opozarja na potrebo spodbujanja uporabe tehnologij z namenom preprečevanja naravnih nesreč oziroma dejavnosti, ki bi lahko uničile ali poslabšale kakovost virov oziroma ogrožale javnost;

*

* *

42. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji, Evropski investicijski banki, Evropski banki za obnovo in razvoj ter vladam in parlamentom držav članic.

[1] Sklep št. 1600/2002/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. julija 2002 o šestem okoljskem akcijskem programu Skupnosti (UL L 242, 10.9.2002, str. 1).

[2] Sklep št. 182/1999/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. decembra 1998 o petem okvirnem programu Evropske skupnosti na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitvenih dejavnosti (1998-2002) (UL L 26, 1.2.1999, str. 1).

[3] Sklep št. 1513/2002/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o šestem okvirnem programu Evropske skupnosti na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitvenih dejavnosti, ki prispeva k oblikovanju Evropskega raziskovalnega prostora in k inovacijam (UL L 232, 29.8.2002, str. 1).

[4] UL C 104 E, 30.4.2004, str. 725.

[5] UL L 283, 31.10.2003, str. 51. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2004/75/ES (UL L 157, 30.4.2004, str. 100).

--------------------------------------------------