P6_TA(2007)0050

Zunanja dimenzija boja proti mednarodnemu terorizmu

Resolucija Evropskega parlamenta o zunanji dimenziji boja proti mednarodnemu terorizmu (2006/2032(INI))

Evropski parlament,

- ob upoštevanju Pogodbe o Ustavi za Evropo,

- ob upoštevanju členov 6 in 7 ter naslova V Pogodbe o EU,

- ob upoštevanju Splošne deklaracije o človekovih pravicah z dne 10. decembra 1948,

- ob upoštevanju Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisane v Rimu dne 4. novembra 1950,

- ob upoštevanju Evropske konvencije Sveta Evrope o zatiranju terorizma, podpisane v Strasbourgu dne 27. januarja 1977,

- ob upoštevanju trinajstih instrumentov Združenih narodov o preprečevanju in izkoreninjenju mednarodnega terorizma, ki so trenutno v veljavi, in štirih instrumentov, ki so bili sprejeti leta 2005, a še ne veljajo, ob upoštevanju resolucij Varnostnega sveta 1368 in 1373 (2001) ter resolucije 1267(1999), ob upoštevanju resolucije Generalne skupščine A/RES/60/288 z dne 8. septembra 2006 o globalni strategiji Združenih narodov proti terorizmu in k njej priloženega akcijskega načrta,

- ob upoštevanju resolucije Varnostnega sveta ZN 1267(1999), ki se na ravni EU izvaja z Uredbo Sveta (ES) št. 881/2002 dne 27. maja 2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osama bin Ladnom, mrežo Al-Kaida in talibani [1],

- ob upoštevanju zaključkov svetovnega vrha Združenih narodov o terorizmu iz leta 2005 (Resolucija Generalne skupščine A/RES/60/1),

- ob upoštevanju poročila skupine na visoki ravni z naslovom "Zavezništvo civilizacij", ki je bilo generalnemu sekretarju ZN predstavljeno dne 13. novembra 2006,

- ob upoštevanju klavzule o vzajemni obrambi iz člena 5 Washingtonske pogodbe, na katero so se članice Nata sklicevale dne 12. septembra 2001 in po kateri je bil teroristični napad na Svetovni trgovinski center dne 11. septembra 2001 opredeljen kot napad zunanjih sil na Združene države;

- ob upoštevanju Evropske varnostne strategije(EVS) - "Varna Evropa v boljšem svetu" - ki jo je dne 12. decembra 2003 potrdil Evropski svet, in strategije Evropske unije proti širjenju orožja za množično uničevanje, sprejete isti dan,

- ob upoštevanju poročila "Doktrina o varnosti ljudi - barcelonsko poročilo študijske skupine o evropskih varnostnih zmožnostih", predstavljenega visokemu predstavniku EU za skupno zunanjo in varnostno politiko (SZVP) dne 15. septembra 2004,

- ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta v Bruslju dne 25. in 26. marca 2004, zlasti deklaracije Evropskega sveta z dne 25. marca 2004 o boju proti terorizmu, ki vključuje solidarnostno klavzulo,

- ob upoštevanju akcijskega načrta E proti terorizmu, ki ga je Evropski svet potrdil dne 21. septembra 2001, in revidiranega akcijskega načrta Sveta z dne 15. junija 2004, ki ga je Evropski svet sprejel na seji dne 17. in 18. junija 2004,

- ob upoštevanju strategij Evropske unije za boj proti terorizmu ter proti radikalizaciji in novačenju teroristov, ki ju je Evropski svet sprejel dne 14. in 15. decembra 2005,

- ob upoštevanju sklepov mednarodnega vrha o demokraciji, terorizmu in varnosti, organiziranega v Madridu od 8. do 11. marca 2005,

- ob upoštevanju poročila generalnega sekretarja Združenih narodov z dne 27. aprila 2006 z naslovom "Skupaj proti terorizmu: priporočila za svetovno strategijo boja proti terorizmu" (A/60/825),

- ob upoštevanju poročila skupine uglednih osebnosti na visoki ravni pri Združenih narodih o grožnjah, izzivih in spremembah, z naslovom "Varnejši svet: naša skupna odgovornost" z dne 2. decembra 2004 ter poročila generalnega sekretarja ZN z dne 21. marca 2005, pripravljenega za vrh o reformi leta 2005, z naslovom "V večji svobodi: na poti k razvoju, varnosti in človekovim pravicam za vse",

- ob upoštevanju evro-sredozemskega kodeksa ravnanja glede boja proti terorizmu, sprejetega na evrosredozemskem vrhu v Barceloni dne 27. in 28. novembra 2005,

- ob upoštevanju deklaracij EU in ZDA z dne 26. junija 2004 o boju proti terorizmu, z dne 20. junija 2005 o krepitvi vzajemnega sodelovanja proti širjenju orožja za množično uničevanje in boju proti terorizmu in z dne 21. junija 2006 na podlagi Dunajskega vrha ter v veliki zaskrbljenosti zaradi programa tajnih zaporov Cie, obstoj katerega ki ga je predsednik George Bush potrdil dne 6. septembra 2006,

- ob upoštevanju načrta za ustanovitev skupnega prostora zunanje varnosti Evropske unije in Rusije, podpisanega dne 10. maja 2005 na 15. vrhu EU in Rusije,

- ob upoštevanju nedavno odkritih zelo nevarnih terorističnih organizacij v Italiji in Franciji

- ob upoštevanju skupne deklaracije EU in ASEAN (Združenja držav jugovzhodne Azije) o terorizmu, podpisane dne 27. januarja 2003 na 14. ministrski konferenci EU in ASEAN,

- ob upoštevanju skupne deklaracije EU in OAE (Organizacija afriške enotnosti) o terorizmu, podpisane dne 11. oktobra 2001,

- ob upoštevanju Rimskega statuta Mednarodnega kazenskega sodišča (MKS), sprejetega dne 17. julija 1998 na diplomatski konferenci pooblaščencev organizacije Združenih narodov,

- ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru z dne 29. novembra 2005 z naslovom "Preprečevanje in boj proti financiranju terorizma s pomočjo okrepljenega usklajevanjem na nacionalni ravni in večje preglednosti neprofitnega sektorja", vključno s priporočilom za države članice (KOM(2005)0620) in memoranduma Komisije z dne 1. decembra 2005 z naslovom Financiranje terorizma: nove smernice za države članice o usklajevalnih strukturah na nacionalni ravni in (MEMO/05/460),

- ob upoštevanju svojega priporočila Evropskemu svetu in Svetu o akcijskem načrtu EU za boj proti terorizmu z dne 7. junija 2005 [2],

- ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,

- ob upoštevanju poročila Odbora za zunanje zadeve ter mnenj Odbora za razvoj in Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve (A6-0441/2006),

A. ker je mednarodni terorizem, vključno z ideologijo, na katero se opira, trenutno ena največjih groženj varnosti, miru, stabilnosti in demokratičnim vrednotam mednarodne skupnosti, še zlasti pa neposredna grožnja evropskim državljanom, državam članicam Evropske unije ter demokraciji in pravni državi, na katerih Evropska unija temelji,

B. ker se zaveda, da so oblike terorizma, organizacije, ki se z njim ukvarjajo, ter državni in nedržavni dejavniki, ki ga sponzorirajo, financirajo in izvajajo za lastno korist, zelo raznoliki; ker se zaveda, da je ta pojav nepričakovan in nepredvidljiv ter je zanj značilen čut za prepoznavanje priložnosti (zlasti v primeru terorizma, ki ga izvajajo radikalne skupine v imenu obrambe islama) in ker mora Evropska unija oblikovati proaktivno politiko boja proti njemu (ne le reaktivne),

C. ker Evropa ni več pretežno izhodišče za logistično podporo, temveč je postala ena od glavna tarča napadov,

D. ker je v skladu z EVS boj proti terorizmu prednostna naloga Evropske unije in ključni element njenega zunanjega delovanja,

E. ker bi morala prizadevanja za varnost onkraj meja EU temeljiti na načelih doktrine varnosti ljudi, zlasti na osrednji vlogi človekovih pravic, obvezah multilateralizma, pristopu od spodaj navzgor, ki je osnovan na poznavanju lokalnih razmer, regijskem poudarku ter vzpostavitvi jasnih in zakonitih političnih pristojnosti organov,

F. ker ima Evropska unija lastno strategijo za boj proti terorizmu, ki jo je treba vključiti v multilateralno strategijo in mora temeljiti na brezpogojnem spoštovanju človekovih pravic in načel pravne države, ob upoštevanju, da je terorizem neposreden napad na oboje, in ker vsako ukrepanje zunaj tega okvira pomeni neuspeh demokracije,

G. ker je terorizem kazniv in neopravičljiv v vseh okoliščinah, ne glede na to, kdo ga izvaja in kdaj, in ker v nobenem primeru ne sme biti uporabljen za doseganje političnih ciljev,

H. ker so žrtve terorizma moralni kažipot za našo družbo in demokracijo in ker bi jim morali javni organi prisluhniti in poskrbeti, da se jih upošteva pri sprejemanju odločitev o boju proti tistim, ki so jih proti njihovi volji potisnili v takšne okoliščine,

I. ker teroristične skupine pri izvajanju strategije novačenja in infiltracije izkoriščajo izjemno revščino, nespoštovanje človekovih pravic, odsotnost zakonite vlade, družbeno nezadovoljstvo, nedostopnost usposabljanja in socialno izključenost,

J. ker so družbe, za katere sta značilna velika politična, družbena, etnična, verska in druga diskriminacija ter pomanjkanje demokracije in človekovih pravic, idealno okolje za terorizem,

K. ker je za uspešen boj proti terorizmu treba podrobno poznati teroristično skupino, proti kateri se borimo, njeno ideologijo ter socialni, politični, gospodarski in verski kontekst, v katerem se pojavlja in v katerem se vzgajajo njeni aktivni člani in podporniki terorizma,

L. ker je treba sprejeti posebne ukrepe za boj proti posameznim terorističnim organizacijam, saj ima vsaka svoje cilje, organiziranost in način delovanja, in ker je treba sprejeti še bolj specifične ukrepe proti organizaciji Al Kajda,

M. ker se grožnja s terorizmom ne omejuje le na nekatera geografska območja, ampak teroristične organizacije delujejo znotraj in zunaj naših meja ter so že večkrat zadostno dokazale, da so sposobne izvesti atentate in nasilna dejanja na vseh celinah in v več državah hkrati,

N. ker so posamezne države članice, Evropska unija in njene institucije že bile ali lahko postanejo neposredni cilj mednarodnega terorizma,

O. ker dosedanje žalostne izkušnje kažejo, da se nobena država članica ne more sama uspešno boriti proti terorizmu, in ker mora Unija na najprej vzpostaviti skupno protiteroristično politiko, ki bo omogočila uporabo vseh instrumentov in sredstev, ki so na voljo v pravni državi in Uniji, ter se potem zavzeti za učinkovito mednarodno sodelovanje ob demokratičnem nadzoru v boju proti mednarodnemu terorizmu,

P. ker je za učinkovit boj proti terorizmu nujno potrebna okrepitev čezatlantskega sodelovanja in usklajevanja ter polno izvajanje deklaracije o boju proti terorizmu, ki so jo EU in ZDA sprejele leta 2004, skupne deklaracije EU/ZDA o okrepitvi medsebojnega sodelovanja na področju neširjenja orožja in bojem proti terorizmu iz leta 2005 ter deklaracije EU/ZDA z Dunajskega vrha z dne 21. junija 2006,

Q. ker boj proti mednarodnemu terorizmu zahteva tesno povezavo med notranjimi in zunanjimi varnostnimi vidiki in ker si mora EU prizadevati za celovit, skladen in kompleksen pristop k temu izzivu,

R. se zaveda, da svetovna razsežnost terorizma zahteva celovit odgovor, in sicer boj proti vsem vidikom tega pojava, tako varnostnim kot političnim, gospodarskim, socialnim in kulturnim,

S. ker Evropska unija temelji na vrsti vrednot, izraženih na primer v köbenhavnskih merilih, in ker bi bilo treba te vrednote spodbujati po vsem svetu kot edini način dolgoročnega preprečevanja terorizma,

T. ker se zaveda, da sta notranja in zunanja razsežnost boja proti terorizmu nerazdružljivo povezani,

U. ker sta preprečevanje in posledično obsežen poudarek na poročilih obveščevalnih služb osnovna elementa boja proti terorizmu, kot se je izkazalo v številnih napadih,

V. ker je za uspešno delovanje Unije v boju proti terorizmu nujno potrebna večja usklajenost in boljša izmenjava informacij med institucijami Unije, državami članicami in njihovimi obveščevalnimi službami ter specializiranimi agencijami Unije (kot sta Europol in Eurojust),

W. ker mora koordinator EU za boj proti terorizmu igrati ključno vlogo in ker mora zato dobiti večja sredstva in pooblastila,

X. ker mora Unija za učinkovit boj proti mednarodnemu terorizmu razviti proaktivno politiko preprečevanja, zaščite in zatiranja, ne samo retroaktivne,

Y. ker mora boj proti mednarodnemu terorizmu in njegovi ideologiji, da bo lahko uspešen, temeljiti naresničnem prepričanju in globoki odločenosti v Uniji in državah članicah ter imeti podporo ozaveščene in dobro obveščene javnosti,

Z. ker države članice v okviru protiterorističnega sodelovanja znotraj Unije in na mednarodni ravni ne smejo odlagati obveznosti, povezanih z bojem proti terorizmu,

AA. je prepričan, da je obsojanje neke kulture, civilizacije ali vere v imenu boja proti terorizmu napaka, ki ima lahko škodljiv učinek,

AB. ker so tudi muslimani žrtve islamskega terorizma, ki izvira iz notranjih konfliktov v muslimanskem svetu ter boja za premoč in naravne vire, predvsem za nafto,

O osnovnih načelih zunanje dimenzije boja proti mednarodnemu terorizmu

1. podpira potrebo po postavitvi strateškega cilja svetovnega boja proti terorizmu ob spoštovanju človekovih pravic, s temeljnim namenom, da bi Evropska unija postala varnejše območje, kjer bodo državljani uživali dejansko svobodo, varnost in pravico; se strinja s stališčem Sveta, da so ne glede na druge oblike terorizma trenutno največja grožnja za Evropo nasilne skupine skrajnežev, ki domnevno branijo islam, na primer kriminalna mreža Al Kajda in skupine, ki so z njo povezane ali se navdihujejo z njeno ideologijo;

2. poudarja, da morajo Evropska unija, njene države članice in partnerske države globalno strategijo proti terorizmu utemeljiti na osnovnih načelih, ki usmerjajo tudi dejavnost Združenih narodov, na konstruktivnem in resnem dialogu med narodi, kulturami, religijami in civilizacijami, ob upoštevanju različnih predstav in zadržkov ter brezpogojnem spoštovanju mednarodnega prava;

3. poziva Komisijo in države članice, da se vzdržijo stigmatizacije določenih skupin oseb - pripadnikov različnih diaspor, ki živijo na evropskem ozemlju, in da zlasti podprejo politike boja proti ksenofobiji in proti vsakršni obliki kršitev človekovih pravic priseljencev in beguncev ter podprejo projekte razvojne pomoči, ki jih vodijo migranti ali njihova združenja;

4. obžaluje, da na svetovnem vrhu ZN leta 2005 ni bil dosežen dogovor o celoviti opredelitvi terorizma, in poudarja potrebo po opredelitvi mednarodnega terorizma, ki bo sprejemljiva za vse; zato poziva Svet, naj sprejme skupno stališče, v katerem naj opredeli terorizem na podlagi Okvirnega sklepa Sveta 2002/475/PNZ z dne 13. junija 2002 o boju proti terorizmu [3] in pri tem upošteva opredelitev, ki jo je predlagal bivši generalni sekretar Združenih narodov Kofi Anan [4];

5. vztraja, da je treba nujno pravilno in v celoti izvajati politične ukrepe, sprejete na najvišji politični ravni v okviru strategije Evropske unije za boj proti terorizmu, akcijskega načrta in strategije za boj proti radikalizaciji in novačenju teroristov, da se ambiciozni mehanizmi in drugi predlogi iz teh dokumentov čim hitreje prenesejo v prakso v obliki konkretnih in učinkovitih ukrepov za boj proti terorizmu;

6. pozdravlja strategijo boja proti terorizmu in priloženi akcijski načrt, ki ju je dne 8. septembra 2006 sprejela Generalna skupščina Združenih narodov; poudarja, da se je v skladu z listino ZN proti terorizmu v vseh oblikah in izrazih treba boriti z vsemi razpoložljivimi sredstvi, kot je zapisano tudi v resoluciji Varnostnega sveta 1624(2005); je zaskrbljen zaradi ugotovljene zamude pri sprejemanju svetovne konvencije proti mednarodnemu terorizmu; poziva institucije Evropske unije in različne države članice, naj brez prekinitve nadaljujejo delo, da se doseže mednarodni konsenz, ki bi na eni strani omogočil sprejetje svetovne konvencije, na drugi pa učinkovito izvajanje ukrepov iz navedene strategije in akcijskega načrta;

7. obžaluje, da kljub dokazanim terorističnim grožnjam nekatere države članice še niso podpisale in/ali ratificirale nekaterih od sedemnajstih splošnih instrumentov Združenih narodov o boju proti terorizmu; opozarja, da sta do zdaj trinajst konvencij ratificirali le dve državi, preostalih 78 držav pa je ratificiralo dvanajst konvencij; je še zlasti zaskrbljen, ker je 33 drugih držav ratificiralo ali se pridružilo le šestim takim mednarodnim konvencijam;

8. poziva države članice Evropske unije in njene partnerke, ki tega še niso storile, naj čim prej sprejmejo nacionalno zakonodajo, ki bo omogočila učinkovito izvajanje teh konvencij, ter da o tem čim prej obvestijo ustrezne organe Združenih narodov;

9. priporoča Evropski uniji, da bi morala pri zunanjem delovanju uporabljati ustrezna sredstva, s katerimi naj države spodbuja, da postanejo pogodbenice vseh splošnih instrumentov proti terorizmu in da po potrebi sprejmejo zakonodajo, potrebno za izvajanje določil teh konvencij in protokolov, pri čemer lahko izkoristijo tehnično strokovno znanje in izkušnje ZN;

10. vztraja, da bi bilo treba z zunanjim delovanjem Evropske unije v boju proti mednarodnemu terorizmu preprečiti predvsem to, da bi radikalne in ekstremistične skupine in tudi države krenile na pot terorizma ter ga podpirale kot sredstvo za uresničevanje svojih ciljev; poziva države članice, da čim prej pridobijo večje institucionalne zmožnosti za boj proti terorizmu; ocenjuje, da se v širših smernicah preventivni cilji, ki jih v ta namen opredeljuje evropska strategija za boj proti terorizmu, prilagajajo temu cilju;

11. poziva EU, da pozorno spremlja sprejete ukrepe s področja boja proti terorizmu, da ti ne bi vodili v omejevanje zmogljivosti medijev južnih držav pri povsem neodvisni obravnavi vprašanj s področja pravic revnih in ranljivih skupin prebivalstva, ter pri objavi informacij, ki so bistveni element odgovora na vprašanje, kako opredeliti konkretno pomoč tem državam.

12. poziva države, s katerimi je EU začela pristopna pogajanja ali so izrazile namen pridružiti se EU, da takoj sprejmejo ukrepe za razpustitev nacionalističnih in ekstremističnih organizacij, ki neposredno nasprotujejo demokratičnim načelom Unije ter podžigajo spore in rasno sovraštvo;

13. poudarja, da morajo vsi državni in nedržavni akterji utrditi sporočilo, da je terorizem v vsakršnih razmerah in v vseh kulturah nesprejemljiv in neopravičljiv, ne glede na politične, filozofske, ideološke, rasne, etnične, religiozne ali druge razloge, na katere se sklicuje, da bi upravičil svoj obstoj, in da je treba odpraviti vse elemente, ki bi jih teroristi lahko izkoristili, in sicer odvzem človeškega dostojanstva žrtvam, izbruh in podaljševanje nasilnih konfliktov, slabo vodenje, pomanjkanje državljanskih pravic in kršenje človekovih pravic, versko ali etnično diskriminacijo, politično izključenost in socialno-ekonomsko marginalizacijo;

14. meni, da je bistveno, da bi morali zunanji ukrepi Evropske unije v boju proti mednarodnemu terorizmu v skladu z zadevno sodno prakso Sodišča Evropskih skupnosti in Sodišča za človekove pravice teroristom preprečiti dostop do sredstev, ki bi jih lahko uporabili pri napadih, na primer tako, da se jim onemogoči potovanja, dostop do komunikacijskih sredstev in novačenje članov, dostop do interneta, prejemanje finančne pomoči, pranje denarja, dostop do konvencionalnega, jedrskega, biološkega, kemijskega in radiološkega orožja ter da se jim oteži doseganje ciljev in želenih učinkov;

15. meni, da so zaščitni ukrepi v evropski strategiji za boj proti terorizmu ustrezno usmerjeni, vendar je njihova dejanska učinkovitost zelo različna, in da obstajajo tudi drugi vidiki zunanjega delovanja Unije;

16. ponovno poudarja, da se je treba boriti proti tokovom nezakonitega kapitala in pranju denarja (z izvajanjem Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. oktobra 2005 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma [5]od decembra 2007) tako v Uniji kot drugje ter izvajati učinkovit nadzor nad različnimi islamskimi dobrodelnimi ustanovami;

17. ugotavlja, da so države članice obvezane skrbeti za varnost, in priporoča, naj Unija pri zunanjem delovanju uporabi vse instrumente, ki so ji na voljo, da bi države odvrnila od podpiranja teroristov in tega, da z drugimi sredstvi organizirajo, financirajo, spodbujajo ali podpirajo teroristične dejavnosti, po potrebi tudi z uvedbo sankcij in prisilnih ukrepov;

18. brez zadržkov podpira razvoj zmogljivosti, s katerimi lahko države preprečujejo terorizem, in sicer s spodbujanjem pravne države, spoštovanjem človekovih pravic in vzpostavitvijo učinkovitega sistema kazenskega prava, ter tudi s spodbujanjem visoko kakovostne izobrazbe ter verske in kulturne strpnosti; zato poziva države mednarodne skupnosti, naj zagotovijo, da se zakonsko prepove hujskanje k terorističnim dejanjem in da se takšno ravnanje prepreči, kot poziva Celovita protiteroristična strategija Združenih narodov z dne 8. septembra 2006;

19. meni, da razvoj zmogljivosti za preprečevanje zahteva tudi to, da se države neposredno borijo proti financiranju terorističnih organizacij s praktičnimi sredstvi, nadzorujejo varnost prevoza, kot določa evropski program za varovanje ključne infrastrukture (EPCIP) (KOM(2004)0702), izkoristijo možnosti za boj proti terorizmu, ki jih ponuja internet, ter izboljšajo varovanje morebitnih ciljev teroristov, zmogljivosti za odgovor na napade in zmogljivosti držav, s katerimi bi teroristom preprečili nakup jedrskih, bioloških, kemičnih ali radioloških materialov;

20. vztraja, da je treba v boju proti terorizmu z mednarodnimi instrumenti, ki so na voljo, še naprej varovati človekove pravice in svoboščine, ob upoštevanju da so univerzalna vrednota in element evropskega zunanjega delovanja, njihovo kršenje pa očitno ogroža boj proti terorizmu in pomeni neuspeh demokracije; zato meni, da so edini učinkoviti instrumenti za boj proti mednarodnemu terorizmu zakonita sredstva in da bi bilo treba vse dejavnosti, ki se izmikajo neodvisnemu mednarodnemu nadzoru, kot so izredne izročitve ali zapori, ki delujejo zunaj mednarodnih pravnih okvirov, v mednarodnem pravu prepovedati;

21. ocenjuje, da je za boj proti terorizmu bistvena zadostna razpoložljivost človeških in proračunskih virov; v zvezi s tem podpira različne predloge Komisije; predlaga, da se skupni stroški izvajanja Evropske varnostne in obrambne politike (EVOP) v boju proti terorizmu financirajo iz proračuna Evropske unije; podpira ustanovitev mednarodnega sklada, ki bi finančno podpiral države z omejenimi viri, da bi lahko uspešno izpolnjevale svoje obveznosti v boju proti terorizmu;

22. meni, da bi v primeru, da bi v uradno razvojno pomoč vključili finančno podporo za najrazličnejše dejavnosti v zvezi s preprečevanjem terorizma in bojem proti njem, samo še dodatno spodkopali pojem javne razvojne pomoči in njen osnovni namen, in sicer odpravo revščine;

23. vztraja na dejstvu, da bi morali vsi programi EU za razvoj sodelovanja s področja boja proti terorizmu, nadzornih tehnologij in izmenjav informacij vsebovati finančno klavzulo, po kateri bo del proračuna namenjen za vprašanja temeljnih pravic in za naknadno neodvisno analizo vplivov;

24. odločno opozarja države članice na dejstvo, da bi bilo povsem neupravičeno preusmeriti pomoč, namenjeno državam, ki si dejansko prizadevajo za zmanjšanje revščine in izvedbo razvojnih ciljev tisočletja, v korist držav, ki so neposredno vpletene v vojno proti terorizmu;

25. poudarja, da dodatna finančna sredstva, ki so se sprostila zaradi izvajanja novih finančnih instrumentov, ne smejo nadomestiti že sprejetih obveznosti uradne razvojne pomoči, in meni, da se ta nova sredstva, ko bodo na voljo, ne bi smela uporabljati za financiranje ukrepov za preprečevanje terorizma ali boj proti njemu, ker je bistvenega pomena, da se usmerijo v ukrepe za boj proti revščini;

26. opozarja, da bi moral biti razvoj skupnega pristopa do upravljanja zunanjih meja Evropske unije ena od sestavin boja proti terorizmu, zato izraža skrb, ker organi, odgovorni za nadzor meja, nimajo enotne in dovolj kakovostne tehnične opreme;

27. poudarja ključno vlogo civilne družbe in NVO pri spodbujanju medkulturnega in medverskega razumevanja s pomočjo konstruktivnega dialoga;

28. meni, da je nadvse pomembno razvijati medkulturni dialog in druge ukrepe za krepitev zaupanja v EU in zunaj nje, pri čemer se je treba najprej dogovoriti o skupni opredelitvi pojma "medkulturni dialog" znotraj EU; meni tudi, da je zelo pomembno preučiti dejavnike, ki prispevajo k radikalizaciji in novačenju muslimanov v Evropi in zunaj nje;

O sredstvih, ki jih ima Unija na voljo pri zunanjem delovanju v boju proti terorizmu

29. poudarja, da ima Evropska unija pri zunanjem delovanju v boju proti terorizmu na voljo raznovrstna sredstva ter da bi morale države članice združiti in enotno uporabljati svoje politične, preprečevalne instrumente in instrumente zatiranja, instrumente, ki vključujejo sodelovanje policije in sodstva, obveščevalna in informacijska orodja ter vsa druga sredstva, ki jih zahtevajo in podpirajo Združeni narodi ter so del multilateralne strategije;

30. opozarja na priporočila iz svoje resolucije z dne 28. septembra 2006 [6] in še posebej poudarja, da bo postalo bistveno težje učinkovito ukrepati proti revščini, če se - za izvajanja razvojnega sodelovanja - zasleduje veliko število ciljev, ki so le posredno povezani ali sploh niso povezani s strategijo iz Evropskega soglasja o razvoju in z uresničevanjem razvojnih ciljev tisočletja (za katere je po mnenju ZN potrebnih dodatnih 50 milijard USD letne pomoči)

31. poziva Komisijo in države članice, naj si prizadevajo za takšno protiteroristično politiko, ki bo pozorna na to, da ne slabi prispevka evropskega razvojnega sodelovanja k oblikovanju in izvajanju strategij, usmerjenih v učinkovit boj proti revščini in v preprečevanje vedno bolj dolgotrajnih nasilnih konfliktov, zlasti v Afriki;

32. poudarja, da mora biti odzivanje EU na terorizem sorazmerno in ustrezno usmerjeno v boj proti terorizmu, pri čemer se upošteva, da je treba kot najbolj učinkovite ukrepe v boju proti novim oblikam terorizma - dokler se ne dokaže nasprotno - obravnavati uspešno obveščevalno in policijsko dejavnost, z drugimi besedami tiste dejavnosti, ki ne sodijo v okvire politike razvojnega sodelovanja ali boja proti revščini, četudi so legitimne;

33. zato znova ponavlja, da je treba v protiteroristično politiko Unije v odnosih s tretjimi državami vnesti večjo povezanost in učinkovitost, in sicer z naslednjimi sredstvi:

a) krepitev političnega dialoga o tem vprašanju zlasti z državami, s katerimi je Evropska unija in/ali njene države članice sklenila ali izpogajala sporazume o pridružitvi ali sodelovanju;

b) politična, trgovinska in razvojna podpora zmernih islamskih držav, povezana z bojem proti terorizmu in s političnimi, gospodarskimi in družbenimi reformami, izvedenimi v teh državah;

c) krepitev dialoga in sodelovanja v boju proti terorizmu z velikimi partnerji Unije, (z Izraelom, Japonsko, Avstralijo, Kitajsko, Rusijo itd.), zlasti pa z Združenimi državami, ki so vodilne na področju boja proti terorizmu, ne da bi pri tem kakor koli vplivali na zagotovljeno varstvo človekovih pravic;

d) spodbujanje mednarodnega soglasja za sprejetje svetovne konvencije o mednarodnem terorizmu in razvoju Globalne strategije Združenih narodov proti terorizmu z dne 8. septembra 2006, vključno s skupno opredelitvijo terorizma;

e) obveznost za vse tretje države, s katerimi Unija vzdržuje odnose, da podpišejo in ratificirajo sedemnajst splošnih instrumentov Združenih narodov za boj proti terorizmu ter izbirni protokol h Konvenciji ZN proti mučenju in drugim oblikam okrutnega, nečloveškega ali ponižujočega ravnanja ali kaznovanja;

f) strogo izvajanje protiteroristične klavzule in klavzule o človekovih pravicah v sporazumih s tretjimi državami, brez "ad hoc" sprememb, ki bi posegale v njuno vsebino;

g) opustitev političnih in trgovinskih odnosov z državami, ki ne spoštujejo obveznosti glede obveščanja protiterorističnega odbora Združenih narodov;

h) priprava medinstitucionalnega kodeksa ravnanja v zunanjih odnosih Unije, ki ga je predlagal Evropski parlament v svoji resoluciji z dne 25. aprila 2002 o sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o vlogi Evropske unije pri spodbujanju človekovih pravic in demokratizacije v tretjih državah [7];

i) krepitev sodelovanja z mednarodnimi in regionalnimi organizacijami, ki so pri vzdrževanju svetovnega miru in varnosti na prvem mestu, kot so Združeni narodi (zlasti Varnostni svet in njegov protiteroristični odbor ter Urad za droge in kriminal), OVSE, Svet Evrope in NATO;

j) spodbujanje strogega izvajanja resolucije Varnostnega sveta Združenih narodov 1540 (2004), da se nedržavnim subjektom in državam, ki niso podpisnice Pogodbe o neširjenju, prepreči pridobivanje jedrskega, kemičnega in biološkega orožja, v skladu s strategijo EU proti širjenju orožja za množično uničevanje, katere cilj je podpiranje in razvijanje novih pobud za jedrsko razorožitev in oživitev konference ZN o razorožitvi;

k) učinkovitejša izmenjava podatkov in boljše sodelovanje med varnostnimi in obveščevalnimi službami, tudi vojaškimi, policijo, sodnimi in carinskimi organi držav članic, vključno s Skupnim situacijskim centrom (SitCenom), Evropsko agencijo za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah (Frontexom), Europolom, Interpolom, Eurojustom in različnimi pristojnimi organi na evropski ravni, koordinatorjem za boj proti terorizmu Gijsom De Vriesom ter komisarjem za svobodo, varnost in pravico Francom Frattinijem; izboljšanje varnostnih protokolov in povečanje interoperabilnosti s strogim ločevanjem dejavnosti obveščevalnih služb in organov pregona, kot je zapisano v številnih nacionalnih ustavah, pod pogojem, da je zagotovljen parlamentarni in sodni nadzor;

l) organiziranje rednih srečanj (vsaj enkrat letno), ki naj se jih udeležijo odgovorni ministri iz držav članic, komisar za pravosodje, svobodo in varnost, koordinator EU za boj proti terorizmu ter vodje Europola, Eurojusta, SitCena in Frontexa in ki naj bodo posvečena izključno boju proti mednarodnemu terorizmu;

m) spodbujanje svetovnega konsenza glede tega, da je treba ustaviti bančno poslovanje "off-shore" in druge oblike nepreglednih davčnih rajev, ki jih teroristi uporabljajo za prikrivanje svojih bančnih transakcij;

n) izvajanje Protokola proti nezakoniti proizvodnji in prodaji strelnega orožja, njihovih delov in sestavnih delov ter streliva, ki nadomešča Konvencijo Združenih narodov proti čeznacionalno organiziranemu kriminalu ter Programa ZN ukrepih za preprečevanje, boj in zatiranje nezakonite trgovine orožja malega kalibra in lahkega strelnega orožja v vseh pogledih;

o) okrepitev vojaških protiterorističnih sil z usposabljanjem in drugimi ukrepi;

p) razširitev pooblastil Europola, da bo njegova vloga v boju proti terorizmu učinkovita;

q) okrepitev sodelovanja z Združenimi državami pri izmenjavi informacij in sodelovanja z njihovimi varnostnimi in obveščevalnimi službami ter policijo, sodstvom in carinskimi organi;

r) okrepitev sodelovanja med specialnimi enotami držav članic in specialnimi enotami iz tretjih držav;

34. odobrava različne pobude za pospeševanje dialoga, strpnosti in razumevanja med kulturami, civilizacijami in religijami; meni, da je zamisel o uvedbi evropsko-sredozemskega državljanstva primer široke in konkretne pobude, ki lahko prispeva k spodbujanju vizije o skupni prihodnosti regije;

35. poudarja potrebo po boljšem sodelovanju in usklajevanju z Združenimi državami v boju proti mednarodnemu terorizmu, obenem pa tudi potrebo po varovanju temeljnih načel človekovih pravic;

36. poudarja, da je treba povečati pooblastila in sredstva, ki jih ima na voljo koordinator EU za boj proti terorizmu (zlasti tista, ki so nezadostna), da bo njegova vloga vplivnejša in prepoznavnejša;

37. poziva Komisijo in Svet, da v okviru zunanjih odnosov vztrajata pri podpisu in ratifikaciji Rimskega statuta in, posledično, da tretje države priznajo zavezujočo pravno pristojnost MKS;

38. poziva Svet, Komisijo in vlade držav članic, da sprejmejo učinkovite praktične ukrepe za prepoved terorističnih organizacij;

39. meni, da je treba krepiti stabilnosti zunaj Unije z uporabo vseh instrumentov, programov in sredstev, ki so na voljo za zunanje delovanje, med drugim:

a) z novim instrumentom stabilnosti, uvedenim z Uredbo (ES) št. 1717/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. novembra 2006 [8], ki moral zagotavlja novo pravno podlago za dolgoročno pomoč na področjih, kot so boj proti terorizmu, neširjenje orožja za množično uničevanje, boj proti organiziranemu kriminalu, razoroževanje in varnost ljudi; opozarja na izjavo Komisije o sredstvih za boj proti terorizmu, priloženo instrumentu stabilnosti, v kateri se Komisija obvezuje, da bodo vsi protiteroristični ukrepi, financirani v okviru tega instrumenta, spoštovali obveznosti v zvezi s človekovimi pravicami in s tem povezano humanitarno pravo ter da bo Komisija nadzorovala, ali države prejemnice prav tako spoštujejo to načelo;

b) s podporo - ko bo navedeni instrument začel veljati - strategiji pomoči, ki jo je oblikovala Komisija, da bi tretjim državam pomagala pri soočanju s terorističnimi grožnjami, in sicer z Instrumentom evropske sosedske politike (IESP), uvedenim z Uredbo (ES) št. 1638/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 2006 [9] in instrumentom stabilnosti ter z vključevanjem protiteroristične pomoči v vse programe pomoči, kot je zahteval Evropski svet,

c) z izvajanjem te strategije pomoči na vseh področjih zunanjega delovanja Unije in v vseh večjih programih razvojne pomoči, razen tistih, ki so povezani s humanitarno pomočjo, ki so že v osnovi brezpogojni,

d) z obsežnejšo uporabo mehanizma za hitro ukrepanje civilne in vojaške narave,

e) z zagotovitvijo Sveta in Komisije, da bo skrb za žrtve terorizma postala temeljni kamen politike Unije na tem področju, s čimer bodo žrtve deležne ustrezne pozornosti, njihov glas bo slišan, redno bodo obveščene in dobile bodo vso pomoč, ki jo potrebujejo,

f) z ustanovitvijo podobnega urada v okviru nove protiteroristične strategije Združenih narodov z dne 8. septembra 2006, ki bi pomagal vsem žrtvam terorizma, ne glede na njihovo državljanstvo;

40. poziva Komisijo, da čim prej predstavi sporočilo, v katerem so povzeti obstoječi mehanizmi in programi pomoči, z namenom omejevanja varnostnih groženj, s katerimi se srečujejo Evropska unija in njeni državljani, ter da vključi zlasti predloge in priporočila za večjo učinkovitost in povezanost programov pomoči Unije;

41. poziva države članice, da bolj prispevajo k integrirani oceni na ravni EU s pospeševanjem pretoka informacij do SitCena sekretariata Sveta EU; poziva države članice, da povečajo osebje in sredstva za situacijski center ter da pogosteje uporabljajo njegove kombinirane ocene terorizma, ki zajemajo informacije o zunanjih grožnjah ter informacije notranjih obveščevalnih služb in Europola;

42. predlaga sprejetje ukrepov za določitev nove sestave srečanj Sveta, na katerih sodelujejo ministri za zunanje zadeve in ministri za notranje zadeve, ko gre za obravnavo boja proti terorizmu;

43. priporoča izvajanje določb Pogodbe o EU v zvezi z EVOP, ki se uporabljajo za boj proti terorizmu, ter Deklaracije o boju proti terorizmu z dne 25. marca 2004, akcijskega načrta, ki ga je Evropski svet sprejel dne 21. septembra 2001, in protiteroristične strategije z dne 14. in 15. decembra 2005, s sprejetjem ukrepov, kot so:

a) skupna priprava načrtov opozarjanja v izrednih razmerah, ki bi uresničili solidarnostno klavzulo in klavzulo o vzajemni pomoči iz Deklaracije o boju proti terorizmu,

b) uporaba, če je to potrebno, posebnih policijskih in/ali vojaških operacij v okviru EVOP, kot oblika odziva Unije na terorizem,

c) prilagoditev stalnega strukturiranega sodelovanja in "bojnih enot", predvidenih v Protokolu 23 k Pogodbi o ustavi za Evropo, novim nalogam,

d) odstopanje od pravila soglasnega odločanja na določenih področjih policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah;

O parlamentarnem nadzoru v boju institucij Unije proti mednarodnemu terorizmu

44. poudarja, da je preprečevanje v boju proti mednarodnemu terorizmu izjemnega pomena ter da je pravočasna izmenjava informacij, pridobljenih iz zanesljivih in učinkovitih informacijskih sistemov, med državami članicami in institucijami EU nujna, prav tako pa je treba natančno in strokovno oceniti poročila, ki jih pripravijo različne policijske in obveščevalne službe;

45. poziva Svet, naj pregleda in posodobi Medinstitucionalni sporazum z dne 20. novembra 2002 med Evropskim parlamentom in Svetom o dostopu Evropskega parlamenta do informacij Sveta občutljive narave na področju varnostne in obrambne politike [10], da se izboljša trenutni sistem posredovanja zaupnih informacij in se zagotovi, da se Evropskemu parlamentu pošljejo vse informacije, ki so na voljo o boju proti mednarodnemu terorizmu, in da informacije, ki jih morajo na notranjem področju vlade držav članic prenesti nacionalnim parlamentom ali mednarodnim organizacijam, katerih članice so, v nobenem primeru ne bi bile zadržane;

46. poziva Svet, naj se v letnem poročilu o EVOP ne omeji le na opis dejavnosti Unije na področju boja proti terorizmu, temveč naj se na podlagi člena 21 Pogodbe o Evropski uniji z Evropskim parlamentom posvetuje o glavnih vidikih in osnovnih možnostih tega boja, ker je to skupna prednostna naloga EVS, zunanjega delovanja Unije ter EVOP; meni, da mora biti Evropski parlament v primeru množičnega terorističnega napada nujno obveščen in da se je treba z njim po potrebi posvetovati prek posebnega odbora, predvidenega v omenjenem medinstitucionalnem sporazumu z dne 20. novembra 2002;

47. meni, da je politični dialog na visoki ravni med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o boju proti terorizmu, ki poteka vsakih šest mesecev, lep primer možnosti, ki so na voljo za nujno medinstitucionalno sodelovanje v boju proti terorizmu; predlaga, da se ta srečanja organizirajo vsaj vsake tri mesece in da predsedniki stalnih odborov treh velikih področij zunanjega delovanja (zunanje zadeve, mednarodna trgovina in razvojno sodelovanje) prav tako sodelujejo v delegaciji Evropskega parlamenta;

48. poziva, da se poročila, ki jih za Svet pripravi SitCen, prav tako redno predložijo Evropskemu parlamentu, če to zahtevajo določbe zadevnega medinstitucionalnega sporazuma;

49. meni, da je bistveno, da se Evropski parlament tesneje poveže z mehanizmom za izvajanje solidarnostne klavzule (katere uvedba je bila potrjena v Deklaraciji o boju proti terorizmu), zlasti če sprejeti sklepi vplivajo na EVOP;

50. poziva Komisija in evropskega koordinatorja za boj proti terorizmu, da Evropskemu parlamentu predložita letno poročilo o razvoju dejavnosti na tem področju ter upoštevata mnenja in priporočila Evropskega parlamenta o tej temi;

51. ponovno poziva Svet, naj Parlament obvešča o rednem posodabljanju skupnega stališča Sveta 2001/931/SZVP z dne 27. decembra 2001 o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu [11] (seznam terorističnih skupin in organizacij) ter o njihovem razvoju po letu 2001;

52. se zavezuje k okrepljenemu dialogu z nacionalnimi parlamenti na področju boja proti mednarodnemu terorizmu, kar bo omogočilo skupen parlamentarni nadzor dejavnosti različnih varnostnih in obveščevalnih služb, saj mora Evropski parlament kot predstavnik državljanov Evropske unije izvajati pregleden javni nadzor nad ukrepi, ki jih je sprejela Unija v boju proti terorizmu, zlasti ukrepi evropskega koordinatorja za boj proti terorizmu in različnih organov, ki so se posvetili opravljanju te naloge;

*

* *

53. naroči svojemu predsedniku, da to resolucijo posreduje Evropskemu svetu, Svetu, Komisiji, vladam in parlamentom držav članic, Svetu Evrope ter Združenim narodom in njihovim specializiranim agencijam.

[1] UL L 139, 29.5.2002, str. 9. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 14/2007 (UL L 6, 11.1.2007, str. 6).

[2] UL C 124 E, 25.5.2006, str. 241.

[3] UL L 164, 22.6.2002, str. 3.

[4] "Poleg dejanj, ki so že prepovedana z obstoječimi konvencijami, vsako dejanje terorizma, katerega namen je povzročiti smrt ali resno telesno poškodovati civiliste in nevojake z namenom zastrašiti prebivalstvo ali prisiliti vlado ali mednarodno organizacijo, da ukrepa ali pa se vzdrži ukrepanja." (Opredelitev, kakor jo je originalno predlagal visoki odbor za preučitev groženj, izzivov in sprememb v svojem poročilu z dne 2. decembra 2004).

[5] UL L 309, 25.11.2005, str. 15.

[6] Sprejeta besedila, P6_TA(2006)0382.

[7] UL C 131 E, 5.6.2003, str. 147.

[8] UL L 327, 24.11.2006, str. 1.

[9] UL L 310, 9.11.2006, str. 1.

[10] UL C 298, 30.11.2002, str. 1.

[11] UL L 344, 28.12.2001, str. 93.

--------------------------------------------------