SL Uradni list Evropske unije C 225/20

Mnenje Odbora regij – Zakonodajni predlogi za reformo skupne ribiške politike

2012/C 225/04

ODBOR REGIJ

— podpira ukrepe Evropske komisije, ki naj bi omejili upadanje mnogih staležev ter zagotovili, da se bodo morski biološki viri do leta 2015 po možnosti lahko izkoriščali na ravni največjega trajnostnega donosa;

— meni, da je treba, kjer je to mogoče, morebitno prepoved zavržkov uvajati postopoma, v glavnem za vrste za industrijsko uporabo, vendar pa dovoliti odmetavanje morskih organizmov, ki lahko preživijo, ko se zopet nahajajo v morju;

— opozarja na morebitna tveganja in negativne posledice obvezne uvedbe sistema prenosljivih ribolovnih koncesij ter priporoča, da so taki sistemi prostovoljni in v pristojnosti vsake države članice;

— se strinja, da gospodarski in strateški pomen ribogojstva opravičuje ukrepe za njegovo spodbujanje s posebno uredbo;

— poziva k večji regionalizaciji skupne ribiške politike; v celoti podpira uvedbo postopka, ki upošteva posebnosti in potrebe regij, vključno s sodelovanjem z regionalnimi svetovalnimi sveti za sprejemanje ohranitvenih in tehničnih ukrepov za izvajanje skupne ribiške politike, ki bi omogočili večjo prilagoditev politike dejanskemu stanju in posebnostim posameznih ribištev, vključno s čezmejnimi problemi;

— pozdravlja, da bo Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo (EMFF) vključen v nov skupni strateški okvir ter usklajen z drugimi skladi za regionalni razvoj in razvoj podeželja. Hkrati pa poziva k jamstvom za financiranje ribištva in ribogojstva ter k udeležbi regij pri njihovem strateškem izvajanju.

Poročevalec Mieczysław STRUK (PL/EPP), maršal Pomorjanskega vojvodstva Referenčni dokumenti Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o skupni ureditvi trgov za ribiške proizvode in proizvode iz ribogojstva COM(2011) 416 final Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij o reformi skupne ribiške politike COM(2011) 417 final Poročilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij o obveznostih poročanja na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike COM(2011) 418 final Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike COM(2011) 424 final Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o skupni ribiški politiki COM(2011) 425 final

I. POLITIČNA PRIPOROČILA

ODBOR REGIJ

Dolgoročno upravljanje

1. meni, da mora skupna ribiška politika dolgoročno zagotavljati trajnostne okoljske, gospodarske in socialne pogoje. Poleg tega mora prispevati k višjemu življenjskemu standardu v ribiškem sektorju in stabilnemu trgu ter zagotavljati razpoložljivost virov in preskrbo za potrošnike po primernih cenah;

2. podpira ukrepe, ki jih je Evropska komisija uvedla na podlagi izjave s svetovnega vrha o trajnostnem razvoju leta 2002 v Johannesburgu in ki naj bi omejili upadanje mnogih staležev ter zagotovili, da se bodo morski biološki viri do leta 2015 po možnosti lahko izkoriščali na ravni največjega trajnostnega donosa;

3. opozarja na dejstvo, da so prizadevanja za dosego največjega trajnostnega donosa v zvezi z nekaterimi staleži nujno potrebna, vendar pa bi lahko imelo to nujno ukrepanje negativne socialne in ekonomske posledice. Omejitvene in zavezujoče ukrepe morajo nujno spremljati resnična prizadevanja za prestrukturiranje, na primer na področjih, kot so razvoj podjetništva, usposabljanje in varni pogoji za upokojitev. Ta prizadevanja bi bilo treba financirati na nacionalni in regionalni ravni v okviru zmožnosti in pristojnosti regij ter na ravni EU;

4. se strinja, da mora trajnostno izkoriščanje bioloških virov temeljiti na previdnostnem in ekosistemskem pristopu, da se omeji vpliv ribolovnih dejavnosti na okolje ter zmanjšajo in postopoma odpravijo naključni ulovi;

5. poziva k uporabi večletnega pristopa k upravljanju ribištva pri doseganju cilja trajnostnega izkoriščanja bioloških virov, pri čemer je treba najprej pripraviti večletne načrte, ki upoštevajo posebnosti različnih ribištev in vsebujejo mehanizme, ki omogočajo, da se v primeru nepričakovanih dogodkov lahko sprejmejo potrebne odločitve;

6. meni, da bi večletni načrti morali na podlagi ekosistemskega pristopa po možnosti zajemati več staležev, če se ti staleži izkoriščajo skupaj. Za staleže, za katere ni bil pripravljen večletni načrt, je treba z določitvijo meja ulova in/ali ribolovnega napora zagotoviti ravni izkoriščanja, ki omogočajo največji trajnostni donos; a. v večletnih načrtih je treba navesti jasne cilje, roke za njihovo uresničitev in redne preglede. Tako roke kot hitrost izvajanja je treba prilagoditi dinamiki obravnavane vrste; b. pri izvajanju in pripravi načrtov se predlagajo ukrepi, ki morajo temeljiti na ekonomski preudarnosti, pri čemer se upošteva potreba po postopni izvedbi ustreznih prilagoditev in prepreči uvajanje prekratkih rokov, kadar to ni nujno. Ti ukrepi morajo temeljiti na objektivnih razlogih ter biti prav tako sprejemljivi s socialno-ekonomskega vidika. Sočasno bo na podlagi prispevkov zadevnih akterjev ali njihovih zakonito priznanih zastopnikov pripravljena študija socialno-ekonomskih učinkov;

7. priznava, da so za upravljanje ribištva na podlagi najboljših razpoložljivih znanstvenih mnenj, ob upoštevanju tradicionalnega ekološkega znanja, ki so ga ribiči pridobili od prejšnjih generacij ribičev, potrebni usklajeni, zanesljivi in točni sklopi podatkov ter opozarja na nujnost sodelovanja z ribiškim sektorjem na področju zbiranja podatkov. Evropsko komisijo in države članice poziva k dodelitvi posebnih sredstev za znanstvene raziskave in pridobivanje strokovnega znanja. Poudarja vlogo Znanstvenega, tehničnega in gospodarskega odbora za ribištvo (STECF) kot znanstvenega organa, ki podpira ukrepe Evropske komisije za trajnostno upravljanje ribištva;

8. ker je zbiranje podatkov potrebno za ekonomsko in socialno-ekonomsko oceno akterjev, dejavnih v ribiškem sektorju, ribogojstvu ter predelavi ribiških proizvodov in proizvodov iz ribogojstva, ter oceno zaposlitvenih trendov v teh sektorjih, bi morala EU nacionalnim in regionalnim organom dodeliti ustrezna sredstva za zbiranje tovrstnih podatkov.

ODBOR REGIJ

Dostop do obalnih voda

9. pozdravlja stališče Evropske komisije, da veljavni predpisi, ki omejujejo dostop do virov znotraj cone 12 navtičnih milj držav članic, zadovoljivo prispevajo k ohranjanju z omejevanjem ribolovnega napora v najbolj občutljivem delu voda Unije. Odbor regij je zato mnenja, da morajo ti predpisi ostati v veljavi;

10. poziva k temu, da morajo biti morski biološki viri okoli najbolj oddaljenih regij še naprej posebno zaščiteni, ker ob upoštevanju njihovega strukturnega, socialnega in gospodarskega položaja prispevajo k ohranjanju lokalnega gospodarstva;

11. opozarja na načelo izvorne države v Konvenciji ZN o pomorskem pravu in države članice poziva, da ga upoštevajo v svojih izključnih ekonomskih conah, da se ohrani preživetje ogroženih prosto živečih ribjih staležev, ki se drstijo v rekah (anadromne vrste);

12. poleg tega je po njegovem mnenju državam članicam treba omogočiti, da za svojo cono 12 navtičnih milj ter ob upoštevanju okoljskih in socialno-ekonomskih učinkov na ravni geografskega podobmočja (GSA) ali nižjih ravneh sprejmejo ohranitvene ukrepe in ukrepe upravljanja, ki se uporabljajo za vsa ribiška plovila Unije, če so sprejeti ukrepi v primeru njihove uporabe za ribiška plovila Unije iz drugih držav članic nediskriminacijski, če je bilo opravljeno ustrezno predhodno posvetovanje z drugimi zainteresiranimi državami članicami in če so bile te ustrezno obveščene ter če Unija ni sprejela ukrepov, ki se izrecno nanašajo na ohranjanje in upravljanje znotraj te cone 12 navtičnih milj.

ODBOR REGIJ

Zmanjšanje zavržkov

13. se strinja, da je treba sprejeti ukrepe za zmanjšanje in morebitno odpravo sedanjih visokih ravni naključnega ulova in zavržkov, ki pomenijo veliko odpadkov in negativno vplivajo na trajnostno izkoriščanje morskih bioloških virov in morskih ekosistemov ter finančno vzdržnost ribištva. Glede na to je mnenja, da je treba spodbujati večjo selektivnost ribolovnega orodja in boljše tehnike ribolova, da bi čim bolj omejili zavržke. Kjer je to mogoče, je treba morebitno prepoved zavržkov uvajati postopoma, v glavnem za vrste za industrijsko uporabo, vendar pa dovoliti odmetavanje morskih organizmov, ki lahko preživijo, ko se zopet nahajajo v morju;

14. meni, da iztovarjanje naključnega ulova za upravljavca ne sme pomeniti čiste gospodarske prednosti, predelava v ribjo moko pa ni pravi odziv na okoljske cilje Komisije;

15. dodaja, da se osnovna uredba ne zdi primeren dokument za vključitev podrobnega seznama vrst, za katere velja obveznost iztovarjanja. Takšno obveznost bi bilo bolje razčleniti v posameznih načrtih upravljanja po vrstah (za eno ali več vrst).

ODBOR REGIJ

Dostop do virov

16. meni, da sedanja pravila državam članicam že omogočajo, da za svoje ladjevje po želji uvedejo sistem individualnih prenosljivih kvot, z znanimi posledicami glede špekulacij in koncentracije. S tega vidika ni treba vsem državam članicam naložiti vzpostavitev sistema ribolovnih pravic, ki jih je mogoče odstopiti ali zakupiti;

17. poleg tega meni, da morajo o trajanju kakršnega koli sistema prenosljivih ribolovnih koncesij odločati države članice;

18. opozarja na morebitna tveganja in negativne posledice obvezne uvedbe sistema prenosljivih ribolovnih koncesij ter priporoča, da so taki sistemi prostovoljni in v pristojnosti vsake države članice;

19. poziva k temu, da države članice pred uvedbo prostovoljnega sistema prenosljivih ribolovnih koncesij prilagodijo svoje predpise ter tako zagotovijo ustrezno zaščito interesov obalnega ribolova in ga zavarujejo pred negativnimi posledicami uvedbe sistema, kot so pretirana koncentracija ali špekulacije;

20. glede odpravljanja presežnih zmogljivosti opozarja na pozitivne izkušnje s pomočjo za razrez;

21. meni, da je obvezen sistem prenosljivih ribolovnih koncesij neprimeren zaradi posebnih značilnosti in socialno-ekonomske ranljivosti ribiškega sektorja v številnih državah članicah in različnih prednostnih nalog njihove socialno-ekonomske politike v zvezi z ribištvom ter da bi bilo treba način dodeljevanja ribolovnih možnosti in vsakršna pravila za njihov prenos še naprej določati na ravni držav članic;

22. poziva tudi, naj se upošteva poseben položaj najbolj oddaljenih regij in se pri določanju zgornjih mej ribolovne zmogljivosti flot za mali ribolov ohranijo obstoječe referenčne vrednosti.

ODBOR REGIJ

Zunanja razsežnost

23. poziva Evropsko unijo, naj spodbuja cilje skupne ribiške politike na mednarodni ravni. V ta namen si mora prizadevati za izboljšanje učinkovitosti regionalnih in mednarodnih organizacij pri ohranjanju in upravljanju mednarodnih staležev rib, in sicer s spodbujanjem odločanja na podlagi znanstvenih podatkov in večje skladnosti, večjo preglednostjo in sodelovanjem zainteresiranih strani, zlasti ribičev, ter bojem proti nezakonitim, neprijavljenim in nereguliranim ribolovnim dejavnostim;

24. se strinja, da morajo sporazumi s tretjimi državami o trajnostnem upravljanju ribištva zagotoviti pravice do dostopa v zameno za finančni prispevek Unije in prispevati k vzpostavitvi visokokakovostnega okvira upravljanja v teh državah, da se zagotovijo ukrepi za spremljanje in nadzor za trajnostno izrabo ribolovnih virov. Poleg tega meni, da bi morali sporazumi s tretjimi državami ribiškim flotam iz EU, ki so odvisne od teh sporazumov, omogočati stabilnost, preživetje in donosnost, da bi imele zagotovljeno prihodnost;

25. poziva, naj se s sporazumi o partnerstvu v ribiškem sektorju s tretjimi državami vzpostavi pravni, ekonomski in okoljski okvir za ribolovne dejavnosti, ki jih izvajajo plovila EU, ali za naložbe, ki jih opravljajo subjekti EU na področju ribištva v skladu z ustreznimi ukrepi, ki so jih sprejele mednarodne organizacije, vključno z regionalnimi ribiškimi organizacijami. Namen sporazumov o partnerstvu v ribiškem sektorju je med drugim zagotoviti, da se ribolovne dejavnosti v tretjih državah izvajajo v trajnostnih in vzajemno zadovoljivih razmerah.

ODBOR REGIJ

Ribogojstvo

26. se strinja, da gospodarski in strateški pomen ribogojstva opravičuje ukrepe za njegovo spodbujanje s posebno uredbo, ki obravnava smernice EU za nacionalne strateške načrte, da bi izboljšali konkurenčnost sektorja ribogojstva s podporo okoljsko, ekonomsko in socialno trajnostnega razvoja in inovacij v vsej proizvodni in tržni verigi, spodbujanjem lokalne predelave in razvejanosti ter tako tudi z izboljšanjem kakovosti življenja na obalnih in podeželskih območjih; prav tako je treba oblikovati mehanizme za izmenjavo podatkov in dobrih praks med državami članicami na podlagi odprte metode koordinacije nacionalnih ukrepov v zvezi z varnostjo poslovanja, dostopom do voda in prostora Unije, s posebnim poudarkom na skladnosti ohranjanja okolja in razvoja dejavnosti na območjih, razvrščenih v mrežo Natura 2000, ter upravno poenostavitvijo izdajanja dovoljenj in pooblastil;

27. potrjuje, da je treba ustanoviti posvetovalni odbor za ribogojstvo, ki bi dejansko zastopal sektor in v katerem bi bilo tudi določeno število predstavnikov proizvodnega sektorja (poklicna združenja, organizacije proizvajalcev ali trgovinske zbornice).

ODBOR REGIJ

Trg ribiških proizvodov

28. se strinja, da je zaradi nepredvidljivosti ribolovnih dejavnosti ustrezno, da se vzpostavi mehanizem za skladiščenje ribiških proizvodov za prehrano ljudi z namenom spodbujanja večje stabilnosti trga in povečanja donosnosti proizvodov, zlasti z ustvarjanjem dodane vrednosti. Ta mehanizem bi se moral uporabljati tudi za proizvode iz ribogojstva;

29. potrjuje, da je z uporabo skupnih tržnih standardov treba omogočiti oskrbo trga s trajnostnimi proizvodi, izkoriščanje celotnega potenciala notranjega trga z ribiškimi proizvodi in proizvodi iz ribogojstva ter pospeševanje trgovine na podlagi poštene konkurence, kar bi prispevalo k večji donosnosti proizvodnje;

30. meni, da je zaradi vse večje raznolikosti ribiških proizvodov in proizvodov iz ribogojstva bistveno, da se potrošnikom na jasen, berljiv in razumljiv način zagotovijo minimalne obvezne informacije o glavnih značilnostih proizvodov;

31. poziva, da je treba skupno ureditev trga izvajati v skladu z mednarodnimi obveznostmi Unije, zlasti v zvezi z določbami Svetovne trgovinske organizacije, ne da bi to posegalo v standardizacijo in odobritev higienskih in zdravstvenih ukrepov za proizvode iz tretjih držav in razvoj prakse trženja proizvodov morskega ribolova, ki spodbuja odpravo nezakonitega, neprijavljenega in zakonsko neurejenega ribolova;

32. poziva, da se, kjer je to mogoče, za ribiške proizvode iz Evropske unije uvede uradno označevanje, da bi tako zagotovili, da izvirajo iz ribolovnih območij z odgovornim upravljanjem.

ODBOR REGIJ

Regionalizacija

33. poziva k večji regionalizaciji skupne ribiške politike, da bi se lahko v skupni ribiški politiki uporabljali znanje in izkušnje vseh zainteresiranih strani, zlasti lokalnih in regionalnih oblasti, in poudarja pomen makroekonomskih strategij;

34. poudarja vse večjo prepletenost rekreativnega ribolova, poklicnih ribičev in ribiških skupnosti;

35. v celoti podpira uvedbo postopka, ki upošteva posebnosti in potrebe regij, vključno s sodelovanjem z regionalnimi svetovalnimi sveti za sprejemanje ohranitvenih in tehničnih ukrepov za izvajanje skupne ribiške politike, ki bi omogočili večjo prilagoditev politike dejanskemu stanju in posebnostim posameznih ribištev, vključno s čezmejnimi problemi;

36. poleg tega meni, da je treba okrepiti regionalne svetovalne svete ali podobna partnerska telesa, da se zagotovi ne le posvetovanje z lokalnimi skupnostmi, temveč tudi njihova dejanska udeležba pri upravljanju lokalnih ribolovnih virov;

37. poziva, da je treba pri izvajanju skupne ribiške politike upoštevati povezanost z drugimi pomorskimi vprašanji in priznavati, da so vsa vprašanja v zvezi z evropskimi oceani in morji med seboj povezana, vključno s pomorskim prostorskim načrtovanjem, ki krepi celostno pomorsko politiko;

38. poudarja, da je treba pri izvajanju skupne ribiške politike glede na občutljiv položaj prehodnih voda (somornic) ter rečnih in jezerskih ekoloških koridorjev zaščititi vodne ekosisteme v vsej njihovi kompleksnosti in njihovo vzajemno učinkovanje ter njihove ribje staleže, pri čemer je treba posebno pozornost nameniti ohranjanju in krepitvi staležev cenjenih ribjih vrst, ki jim grozi izumrtje, zlasti anadromnih in katadromnih vrst.

ODBOR REGIJ

Evropski sklad za pomorske dejavnosti in ribištvo

39. se zaveda, da brez ustrezne finančne podpore države članice ne morejo zadovoljivo doseči ciljev skupne ribiške politike zaradi težav, s katerimi se srečujejo pri razvoju ribiškega sektorja in njegovem upravljanju, ter omejenih finančnih virov držav članic;

40. zato poziva k oblikovanju ustrezne večletne finančne podpore EU za izpolnjevanje prednostnih nalog skupne ribiške politike, ki bi prispevala k uresničitvi ciljev in torej izboljšala gospodarsko uspešnost sektorja, zlasti ribiške flote, ustvarila delovna mesta ter uvedla modernizacijo in inovacije, vključno z razvojem varnih in trajnostnih plovil;

41. poziva, naj se v obdobju 2014–2020 ponovno uvede finančna podpora za obnovo in posodobitev ribiških flot v najbolj oddaljenih regijah;

42. meni, da mora biti finančna pomoč Unije pogojena s tem, da države članice in gospodarski subjekti izpolnjujejo pravila skupne ribiške politike. Zato je treba v primeru neupoštevanja pravil skupne ribiške politike v državah članicah in ponavljanja hujših kršitev teh pravil s strani gospodarskih subjektov to finančno pomoč prekiniti, začasno ustaviti ali popraviti;

43. pozdravlja, da bo Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo (EMFF) vključen v nov skupni strateški okvir ter usklajen z drugimi skladi za regionalni razvoj in razvoj podeželja, kar bo omogočilo oblikovanje okvirov za celostni lokalni razvoj ter poenostavilo dostop do sredstev na lokalni in regionalni ravni. Hkrati pa poziva k jamstvom za financiranje ribištva in ribogojstva ter k udeležbi regij pri njihovem strateškem izvajanju;

44. priznava biološko, produkcijsko in zgodovinsko vrednost ribjega staleža ter jezerskih in rečnih habitatov, zato meni, da mora Evropska unija temu sektorju zagotoviti finančno pomoč, tudi glede na zmanjševanje morskega ribolova, upadanje uvoza in krepitev teritorialne konkurenčnosti.

ODBOR REGIJ

Pristojnosti Evropske komisije

45. priznava, da je treba za uresničitev ciljev skupne ribiške politike na Komisijo prenesti pooblastila za sprejemanje aktov v skladu s členom 290 Pogodbe za dopolnitev ali spremembo nebistvenih elementov temeljnih zakonodajnih aktov; vendar priporoča, da je treba tako obsežno uporabo delegiranih aktov s strani Komisije pozorno in poglobljeno preučiti s pravnega in političnega vidika ter zagotoviti, da se ta pooblastila natančno opredelijo z vidika ciljev, vsebine, področja uporabe in trajanja pooblastila;

46. poziva Komisijo, naj med pripravljalnim delom za sprejetje delegiranih aktov opravi ustrezna posvetovanja, tudi na ravni strokovnjakov in regionalnih oblasti;

47. meni, da mora Komisija pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti hkratno, pravočasno in ustrezno posredovanje dokumentov Evropskemu parlamentu in Svetu;

48. močno podpira in spodbuja uporabo „lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost“, kot je opredeljen v splošni uredbi Komisije o skupnem strateškem okviru, da bo lokalna in regionalna raven lahko pridobivala sredstva ne le iz strukturnih skladov in sklada za razvoj podeželja, temveč tudi iz Evropskega sklada za pomorstvo in ribištvo (EMFF). Te sklade je treba usklajevati v prožnem okviru, ki krepi možnosti za njihovo uporabo. Lokalne oblasti bi morale biti vključene v razvoj strateškega okvira in operativnih programov;

49. poudarja, da je za uspešno skupno ribiško politiko potreben učinkovit sistem nadzora, inšpekcije in izvrševanja, vključno z bojem proti nezakonitim, neprijavljenim in nereguliranim ribolovnim dejavnostim. V okviru sistema Unije za nadzor, inšpekcijo in izvrševanje je treba spodbujati uporabo sodobnih tehnologij. Državam članicam ali Komisiji mora biti omogočeno izvajanje pilotnih projektov o novih tehnologijah nadzora in sistemih upravljanja podatkov;

50. meni, da bi bilo treba vsakih pet let pregledati skladnost z uredbo EU.

II. PREDLOGI SPREMEMB

COM(2011) 425 final

Predlog spremembe 1

Uvodna izjava (5)

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Unija in njene države članice so se leta 2002 na svetovnem vrhu o trajnostnem razvoju v Johannesburgu zavezale, da bodo ukrepale proti stalnemu upadanju več staležev rib. Zato mora Unija izboljšati svojo skupno ribiško politiko in tako zagotoviti, da se bodo ravni izkoriščanja staležev morskih bioloških virov do leta 2015 prednostno ponovno vzpostavile in ohranjale na ravneh, ki omogočajo največji trajnostni donos iz populacij staleža lovljenih rib. Kadar je na voljo manj znanstvenih podatkov, je treba uporabiti približke največjega trajnostnega donosa. Unija in njene države članice so se leta 2002 na svetovnem vrhu o trajnostnem razvoju v Johannesburgu zavezale, da bodo ukrepale proti stalnemu upadanju več staležev rib. Zato mora Unija izboljšati svojo skupno ribiško politiko in tako zagotoviti, da se bodo ravni izkoriščanja staležev morskih bioloških virov do leta 2015 prednostno ponovno vzpostavile in ohranjale na ravneh, ki omogočajo največji trajnostni donos iz populacij staleža lovljenih rib. Kadar je na voljo manj znanstvenih podatkov, je treba uporabiti približke največjega trajnostnega donosa.

Obrazložitev

Johannesburška deklaracija iz leta 2002 je vključevala priznanje, da za nekatere vrste in staleže morda do leta 2015 ne bo mogoče doseči največjega trajnostnega donosa, zato je za tak primer vsebovala formulacijo „kjer je to mogoče“. EU ne bi smela prekoračiti svojih mednarodnih obveznosti.

Predlog spremembe 2

Uvodna izjava (6)

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Cilji ribištva so bili določeni v sklepu, sprejetem na konferenci pogodbenic h Konvenciji o biotski raznovrstnosti o Strateškem načrtu za biotsko raznovrstnost 2011–2020, skupna ribiška politika pa mora zagotoviti skladnost s cilji biotske raznovrstnosti, ki jih je sprejel Evropski svet, in cilji iz sporočila Komisije „Naše življenjsko zavarovanje, naš naravni kapital: strategija EU za biotsko raznovrstnost do leta 2020“, zlasti za doseganje največjega trajnostnega donosa do leta 2015. Cilji ribištva so bili določeni v sklepu, sprejetem na konferenci pogodbenic h Konvenciji o biotski raznovrstnosti o Strateškem načrtu za biotsko raznovrstnost 2011–2020, skupna ribiška politika pa mora zagotoviti skladnost s cilji biotske raznovrstnosti, ki jih je sprejel Evropski svet, in cilji iz sporočila Komisije „Naše življenjsko zavarovanje, naš naravni kapital: strategija EU za biotsko raznovrstnost do leta 2020“, zlasti za doseganje največjega trajnostnega donosa do leta 2015.

Obrazložitev

Johannesburška deklaracija iz leta 2002 je vključevala priznanje, da za nekatere vrste in staleže morda do leta 2015 ne bo mogoče doseči največjega trajnostnega donosa, zato je za tak primer vsebovala formulacijo „kjer je to mogoče“. EU ne bi smela prekoračiti svojih mednarodnih obveznosti.

Predlog spremembe 3

Uvodna izjava (15)

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Morski biološki viri okoli Azorov, Madeire in Kanarskih otokov morajo biti še naprej posebno zaščiteni, ker ob upoštevanju strukturnega, socialnega in gospodarskega položaja teh otokov prispevajo k ohranjanju njihovega lokalnega gospodarstva. Zato je treba v teh vodah ohraniti omejitev nekaterih ribolovnih dejavnosti na ribiška plovila, registrirana v pristaniščih Azorov, Madeire in Kanarskih otokov. Morski biološki viri okoli morajo biti še naprej posebno zaščiteni, ker ob upoštevanju strukturnega, socialnega in gospodarskega položaja teh otokov prispevajo k ohranjanju njihovega lokalnega gospodarstva. Zato je treba v teh vodah ohraniti omejitev nekaterih ribolovnih dejavnosti na ribiška plovila, registrirana v pristaniščih .

Obrazložitev

Najbolj oddaljene regije so v težkem položaju, zato je treba upoštevati vse te regije, da bo mogoče bolje spremljati njihov razvoj, ki je tesno povezan s stanjem morskih virov in morskim okoljem na splošno. Amandma tako upošteva vse najbolj oddaljene regije Evropske unije.

Predlog spremembe 4

Uvodna izjava (18)

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Sprejeti je treba ukrepe za zmanjšanje in odpravo sedanjih visokih ravni naključnega ulova in zavržkov. Naključni ulov in zavržki dejansko pomenijo veliko odpadkov, pri čemer negativno vplivajo na trajnostno izkoriščanje morskih bioloških virov in morskih ekosistemov ter finančno vzdržnost ribištva. Uvesti in postopno izvajati je treba obveznost iztovarjanja celotnega ulova upravljanih staležev, ki se ulovijo med ribolovnimi dejavnostmi v vodah Unije ali jih ulovijo ribiška plovila Unije. Sprejeti je treba ukrepe za zmanjšanje in odpravo sedanjih visokih ravni naključnega ulova in zavržkov. Naključni ulov in zavržki dejansko pomenijo veliko odpadkov, pri čemer negativno vplivajo na trajnostno izkoriščanje morskih bioloških virov in morskih ekosistemov ter finančno vzdržnost ribištva. vesti in postopno izvajati obveznost iztovarjanja celotnega ulova upravljanih , ki se ulovijo v vodah Unije ali jih ulovijo ribiška plovila Unije.

Predlog spremembe 5

Uvodna izjava (29)

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Sistem prenosljivih ribolovnih koncesij za večino upravljanih staležev v okviru skupne ribiške politike je treba uvesti najpozneje 31. decembra 2013 za vsa plovila, dolga 12 metrov ali več, in vsa druga plovila, ki lovijo z vlečnim orodjem. Države članice lahko iz sistema prenosljivih ribolovnih koncesij izključijo plovila, katerih skupna dolžina je manjša od 12 metrov in niso opremljena z vlečnim orodjem. Ta sistem bi moral prispevati k zmanjšanju ladjevja, ki ga doseže sektor, in večji gospodarski uspešnosti, pri čemer mora hkrati ustvariti pravno varne in izključne prenosljive ribolovne koncesije letnih ribolovnih možnosti držav članic. Ker so morski biološki viri skupno dobro, se lahko s prenosljivimi ribolovnimi koncesijami določijo le pravice do uporabe dela letnih ribolovnih možnosti države članice, ki se v skladu z veljavnimi predpisi lahko prekličejo. Sistem prenosljivih ribolovnih koncesij za večino upravljanih staležev v okviru skupne ribiške politike uve za vsa plovila, dolga 12 metrov ali več, in vsa druga plovila, ki lovijo . Ta sistem bi moral prispevati k zmanjšanju ladjevja, ki ga doseže sektor, in večji gospodarski uspešnosti, pri čemer mora hkrati ustvariti pravno varne in izključne prenosljive ribolovne koncesije letnih ribolovnih možnosti držav članic. Ker so morski biološki viri skupno dobro, se lahko s prenosljivimi ribolovnimi koncesijami določijo le pravice do uporabe dela letnih ribolovnih možnosti države članice, ki se v skladu z veljavnimi predpisi lahko prekličejo.

Obrazložitev

Uvedba prenosljivih ribolovnih koncesij bi morala biti v pristojnosti države članice in ne bi smela biti obvezna.

Predlog spremembe 6

Uvodna izjava (31)

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Omejitev obveznega sistema prenosljivih ribolovnih koncesij na velika plovila je upravičena zaradi posebnih značilnosti in socialno-ekonomske ranljivosti nekaterih ladjevij za mali priobalni ribolov. Sistem prenosljivih ribolovnih koncesij se mora uporabljati za staleže, za katere so dodeljene ribolovne možnosti. sistem prenosljivih ribolovnih koncesij a velika plovila je upravičen zaradi posebnih značilnosti in socialno-ekonomske ranljivosti nekaterih ladjevij za mali priobalni ribolov. Sistem prenosljivih ribolovnih koncesij se mora uporabljati za staleže, za katere so dodeljene ribolovne možnosti.

Obrazložitev

Sprememba te uvodne izjave je potrebna, da bo skladna s členom 27(1) in da se poudari prostovoljna narava prenosljivih ribolovnih koncesij.

Predlog spremembe 7

Člen 2(2)

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Splošni cilji 1. Skupna ribiška politika zagotavlja, da ribolovne dejavnosti in dejavnosti ribogojstva dolgoročno zagotavljajo trajnostne okoljske, gospodarske in socialne pogoje ter prispevajo k zanesljivi preskrbi s hrano. 2. Pri skupni ribiški politiki se uporablja previdnostni pristop k upravljanju ribištva, pri čemer je njen cilj, da do leta 2015 zagotovi izkoriščanje živih morskih bioloških virov, s katerim se populacije lovljenih vrst obnavljajo in ohranjajo nad ravnmi, ki omogočajo največji trajnostni donos. 3. Skupna ribiška politika izvaja ekosistemski pristop k upravljanju ribištva, s čimer se zagotavlja, da so vplivi ribolovnih dejavnosti na morski sistem omejeni. 4. Skupna ribiška politika vključuje zahteve iz okoljske zakonodaje Unije. Splošni cilji 1. Skupna ribiška politika zagotavlja, da ribolovne dejavnosti in dejavnosti ribogojstva dolgoročno zagotavljajo trajnostne okoljske, gospodarske in socialne pogoje ter prispevajo k zanesljivi preskrbi s hrano. 2. Pri skupni ribiški politiki se uporablja previdnostni pristop k upravljanju ribištva, pri čemer je njen cilj, da do leta 2015 zagotovi izkoriščanje živih morskih bioloških virov, s katerim se populacije lovljenih vrst obnavljajo in ohranjajo nad ravnmi, ki omogočajo največji trajnostni donos. 3. Skupna ribiška politika izvaja ekosistemski pristop k upravljanju ribištva, s čimer se zagotavlja, da so vplivi ribolovnih dejavnosti na morski sistem omejeni. 4. Skupna ribiška politika vključuje zahteve iz okoljske zakonodaje Unije.

Obrazložitev

Johannesburška deklaracija iz leta 2002 je vključevala priznanje, da za nekatere vrste in staleže morda do leta 2015 ne bo mogoče doseči največjega trajnostnega donosa, zato je za tak primer vsebovala formulacijo „kjer je to mogoče“. EU ne bi smela prekoračiti svojih mednarodnih obveznosti.

Predlog spremembe 8

Člen 2(3)

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Skupna ribiška politika izvaja ekosistemski pristop k upravljanju ribištva, s čimer se zagotavlja, da so vplivi ribolovnih dejavnosti na morski sistem omejeni. Skupna ribiška politika izvaja ekosistemski pristop k upravljanju ribištva, s čimer se zagotavlja, da so vplivi ribolovnih dejavnosti na morski sistem omejeni.

Obrazložitev

Johannesburška deklaracija iz leta 2002 je vključevala priznanje, da za nekatere vrste in staleže morda do leta 2015 ne bo mogoče doseči največjega trajnostnega donosa, zato je za tak primer vsebovala formulacijo „kjer je to mogoče“.

Predlog spremembe 9

Člen 3

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Specifični cilji Za doseganje splošnih ciljev iz člena 2 skupna ribiška politika zlasti: (a) odpravlja naključni ulov komercialnih staležev in postopno zagotovi, da se iztovarja celoten ulov teh staležev; (b) zagotavlja pogoje za učinkovite ribolovne dejavnosti v okviru donosnega in konkurenčnega ribiškega sektorja; (c) spodbuja razvoj dejavnosti ribogojstva v Uniji in tako prispeva k zanesljivi preskrbi s hrano ter zaposlovanju na obalnih in podeželskih območjih; (d) prispeva k primernemu življenjskemu standardu tistih, ki so odvisni od ribolovnih dejavnosti; (e) upošteva interese potrošnikov; (f) zagotavlja sistematično in usklajeno zbiranje in upravljanje podatkov. Specifični cilji Za doseganje splošnih ciljev iz člena 2 skupna ribiška politika zlasti: (a) odpravlja naključni ulov komercialnih in zagotovi, da se iztovarja celoten ulov teh ; (b) zagotavlja pogoje za učinkovite ribolovne dejavnosti v okviru donosnega in konkurenčnega ribiškega sektorja; (c) spodbuja razvoj dejavnosti ribogojstva v Uniji in tako prispeva k zanesljivi preskrbi s hrano ter zaposlovanju na obalnih in podeželskih območjih; (d) () prispeva k primernemu življenjskemu standardu tistih, ki so odvisni od ribolovnih dejavnosti; () upošteva interese potrošnikov; () zagotavlja sistematično in usklajeno zbiranje in upravljanje podatkov

Predlog spremembe 10

Člen 4

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Načela dobrega upravljanja Skupna ribiška politika se vodi v skladu z naslednjimi načeli dobrega upravljanja: (a) jasna opredelitev odgovornosti na ravni Unije ter na nacionalni, regionalni in lokalni ravni; (b) določitev ukrepov v skladu z najboljšim razpoložljivim znanstvenim mnenjem; (c) dolgoročna perspektiva; (d) obsežna vključenost zainteresiranih strani v vseh fazah ukrepov, tj. od njihove zasnove do izvajanja; (e) primarna odgovornost države zastave; (f) skladnost s celostno pomorsko politiko in drugimi politikami Unije. Načela dobrega upravljanja Skupna ribiška politika se vodi v skladu z naslednjimi načeli dobrega upravljanja: (a) jasna opredelitev odgovornosti na ravni Unije ter na nacionalni, regionalni in lokalni ravni; (b) določitev ukrepov v skladu z najboljšim razpoložljivim znanstvenim mnenjem; dolgoročna perspektiva; obsežna vključenost zainteresiranih strani v vseh fazah ukrepov, tj. od njihove zasnove do izvajanja; primarna odgovornost države zastave; skladnost drugimi politikami Unije.

Obrazložitev

Menimo, da je treba pri sprejemanju odločitev na tem področju upoštevati politično diskrecijo, ki jo imata Svet in Parlament pri izvajanju ciljev in načel, da se zagotovi dobro upravljanje.

Načelom dobrega upravljanja skupne ribiške politike je treba dodati novo točko c). Nujno je, da se skupna ribiška politika, kjer je potrebno, izvaja postopno in prehodno.

Treba je opozoriti na pomen regionalizacije v skupni ribiški politiki in dati večjo vlogo regionalnim svetovalnim svetom.

Točka g) je zavajajoča, saj celostno pomorsko politiko postavlja na isto raven kot skupno ribiško politiko in druge politike Unije. Po našem mnenju je skupna ribiška politika sestavni del celostne pomorske politike, pomembna pa je notranja skladnost v okviru iste politike z istimi pristojnimi osebami.

Predlog spremembe 11

Člen 5

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Opredelitve pojmov V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: — „vode Unije“ pomenijo vode pod suverenostjo ali jurisdikcijo držav članic, razen voda, ki so sosednje ozemljem iz Priloge II k Pogodbi; — „morski biološki viri“ pomenijo razpoložljive in dostopne žive morske vodne vrste, vključno z anadromnimi in katadromnimi vrstami, v vseh fazah njihovega življenjskega cikla; — „sladkovodni biološki viri“ pomenijo razpoložljive in dostopne žive sladkovodne vrste; — „ribiško plovilo“ pomeni katero koli plovilo, ki je opremljeno za gospodarski ribolov morskih bioloških virov; — „ribiško plovilo Unije“ pomeni ribiško plovilo, ki pluje pod zastavo države članice in je registrirano v Uniji; — „največji trajnostni donos“ pomeni največji del staleža rib, ki se lahko ulovi v nedoločenem času; — „previdnostni pristop k upravljanju ribištva“ pomeni pristop, v skladu s katerim odsotnost ustreznih znanstvenih podatkov ne sme upravičiti odložitve ali nesprejetja ukrepov upravljanja za ohranitev ciljnih vrst, z njimi povezanih ali od njih odvisnih vrst in neciljnih vrst ter njihovega okolja; — „ekosistemski pristop k upravljanju ribištva“ pomeni pristop, ki zagotavlja, da so koristi od živih vodnih virov velike, medtem ko so neposredni in posredni vplivi ribolovnih dejavnosti na morske ekosisteme majhni ter ne škodujejo prihodnjemu delovanju, raznolikosti in celovitosti teh ekosistemov; — „ribolovna umrljivost“ pomeni ulov staleža v danem obdobju kot delež povprečnega staleža, ki je na voljo v tem obdobju; — „stalež“ pomeni morski biološki vir s posebnimi značilnostmi, ki je na danem območju upravljanja; — „meja ulova“ pomeni količinsko mejo za iztovarjanje staleža rib ene vrste ali staležev rib več vrst v danem obdobju; — „referenčna točka ohranjanja“ pomeni vrednosti parametrov populacij staležev rib (kot je biomasa ali ribolovna umrljivost), ki se uporabljajo pri upravljanju ribištva, na primer glede na sprejemljivo raven biološkega tveganja ali želeno raven donosa; — „zaščitni ukrep“ pomeni previdnostni ukrep, namenjen varstvu pred neželenimi dogodki ali preprečevanju takšnih dogodkov; — „tehnični ukrepi“ pomenijo ukrepe, ki urejajo sestavo vrst, strukturo velikosti ulova in vplive na sestavne dele ekosistema, ki so posledica ribolovnih dejavnosti, s pogojevanjem uporabe in strukture ribolovnega orodja ter omejevanjem dostopa do ribolovnih območij; — „ribolovna možnost“ pomeni v količini izraženo zakonito pravico do ribolova, izraženo v ulovu in/ali ribolovnem naporu, ter pogoje, ki so funkcionalno povezani s tem in potrebni za njihovo količinsko opredelitev na določeni ravni; — „ribolovni napor“ pomeni produkt zmogljivosti in dejavnosti ribiškega plovila; za skupino ribiških plovil je to vsota ribolovnih naporov vseh plovil v skupini; — „prenosljive ribolovne koncesije“ pomenijo preklicljive pravice uporabnika do posameznega dela ribolovnih možnosti, dodeljenih državi članici ali določenih v načrtih upravljanja, ki jih država članica sprejme v skladu s členom 19 Uredbe (ES) št. 1967/2006 (1), ki jih imetnik lahko prenese na druge upravičene imetnike prenosljivih ribolovnih kvot; — „posamezne ribolovne možnosti“ pomenijo letne ribolovne možnosti, dodeljene imetnikom prenosljivih ribolovnih koncesij v državi članici na podlagi deleža ribolovnih možnosti, ki pripadajo tej državi članici; — „ribolovna zmogljivost“ pomeni tonažo plovila v BT (bruto tonaža) in njegovo moč v kW (kilovati), kakor je opredeljeno v členih 4 in 5 Uredbe Sveta (EGS) št. 2930/86 (2); — „ribogojstvo“ pomeni rejo ali gojenje vodnih organizmov z uporabo metod, ki so namenjene povečanju proizvodnje zadevnih organizmov prek naravnih zmogljivosti okolja, pri čemer organizmi ves čas reje ali gojenja vse do pobiranja in vključno z njim ostanejo v lasti fizične ali pravne osebe; — „dovoljenje za gospodarski ribolov“ pomeni dovoljenje iz člena 4(9) Uredbe (ES) št. 1224/2009; — „dovoljenje za ribolov“ pomeni dovoljenje iz člena 4(10) Uredbe (ES) št. 1224/2009; — „ribolov“ pomeni pobiranje ali ujetje vodnih organizmov, ki živijo v svojem naravnem okolju, ali namerno uporabo kakršnih koli sredstev, ki omogočajo takšno pobiranje ali ujetje; — „ribiški proizvodi“ pomenijo vodne organizme, pridobljene s kakršno koli ribolovno dejavnostjo; — „gospodarski subjekt“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki vodi ali ima kakršno koli podjetje, ki izvaja katero koli od dejavnosti, povezanih s katero koli stopnjo proizvodnje, predelave, trženja, distribucije in maloprodaje ribiških proizvodov in proizvodov iz ribogojstva; — „hujša kršitev“ pomeni kršitev iz člena 42(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1005/2008 in člena 90(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1224/2009; — „končni uporabnik znanstvenih podatkov“ pomeni organ, ki ima z raziskovalnega ali upravljalnega vidika interes za znanstveno analizo podatkov o ribiškem sektorju; — „presežek dovoljenega ulova“ pomeni del dovoljenega ulova, za katerega ulovitev obalna država nima zmogljivosti; — „proizvodi iz ribogojstva“ pomenijo vodne organizme v kateri koli fazi njihovega življenjskega cikla, pridobljene s kakršno koli dejavnostjo ribogojstva; — „biomasa drstitvenega staleža“ pomeni oceno mase rib iz posameznega vira, ki se razmnožujejo v določenem obdobju, pri čemer vključuje samce in samice ter ribe, ki se razmnožujejo živorodno; — „mešani ribolov“ pomeni ribolov, pri katerem je na območju ribolova prisotna več kot ena vrsta, za te vrste pa obstaja nevarnost, da bodo zajete z ribolovnim orodjem; — „sporazumi o trajnostnem ribolovu“ pomenijo mednarodne sporazume, sklenjene z drugo državo za pridobitev dostopa do virov ali voda v zameno za finančno nadomestilo Unije. Opredelitve pojmov V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: — „vode Unije“ pomenijo vode pod suverenostjo ali jurisdikcijo držav članic, razen voda, ki so sosednje ozemljem iz Priloge II k Pogodbi; — „morski biološki viri“ pomenijo razpoložljive in dostopne žive morske vodne vrste, vključno z anadromnimi in katadromnimi vrstami, v vseh fazah njihovega življenjskega cikla; — „sladkovodni biološki viri“ pomenijo razpoložljive in dostopne žive sladkovodne vrste; — „ribiško plovilo“ pomeni katero koli plovilo, ki je opremljeno za gospodarski ribolov morskih bioloških virov; — „ribiško plovilo Unije“ pomeni ribiško plovilo, ki pluje pod zastavo države članice in je registrirano v Uniji; — „največji trajnostni donos“ pomeni največji del staleža rib, ki se lahko ulovi ; — „previdnostni pristop k upravljanju ribištva“ pomeni pristop, v skladu s katerim odsotnost ustreznih znanstvenih podatkov ne sme upravičiti odložitve ali nesprejetja ukrepov upravljanja za ohranitev ciljnih vrst, z njimi povezanih ali od njih odvisnih vrst in neciljnih vrst ter njihovega okolja; — „ekosistemski pristop k upravljanju ribištva“ pomeni pristop, ki zagotavlja, da so koristi od živih vodnih virov velike, medtem ko so neposredni in posredni vplivi ribolovnih dejavnosti na morske ekosisteme majhni ter ne škodujejo prihodnjemu delovanju, raznolikosti in celovitosti teh ekosistemov; — „ribolovna umrljivost“ pomeni ; — „stalež“ pomeni ; — „meja ulova“ pomeni količinsko mejo za iztovarjanje staleža rib ene vrste ali staležev rib več vrst v danem obdobju; — „referenčna točka ohranjanja“ pomeni vrednosti parametrov populacij staležev rib (kot je biomasa ali ribolovna umrljivost), ki se uporabljajo pri upravljanju ribištva, na primer glede na sprejemljivo raven biološkega tveganja ali želeno raven donosa; — „zaščitni ukrep“ pomeni previdnostni ukrep, namenjen varstvu pred neželenimi dogodki ali preprečevanju takšnih dogodkov; — „tehnični ukrepi“ pomenijo ukrepe, ki urejajo sestavo vrst, strukturo velikosti ulova in vplive na sestavne dele ekosistema, ki so posledica ribolovnih dejavnosti, s pogojevanjem uporabe in strukture ribolovnega orodja ter omejevanjem dostopa do ribolovnih območij; — „ribolovna možnost“ pomeni v količini izraženo zakonito pravico do ribolova, izraženo v ulovu in/ali ribolovnem naporu, ter pogoje, ki so funkcionalno povezani s tem in potrebni za njihovo količinsko opredelitev na določeni ravni; — „ribolovni napor“ pomeni produkt zmogljivosti in dejavnosti ribiškega plovila; za skupino ribiških plovil je to vsota ribolovnih naporov vseh plovil v skupini; — „prenosljive ribolovne koncesije“ pomenijo preklicljive pravice uporabnika do posameznega dela ribolovnih možnosti, dodeljenih držav članic ali določenih v načrtih upravljanja, ki jih držav članic sprejme v skladu s členom 19 Uredbe (ES) št. 1967/2006 (1), ki jih imetnik lahko prenese na druge upravičene imetnike prenosljivih ribolovnih kvot; — „posamezne ribolovne možnosti“ pomenijo letne ribolovne možnosti, dodeljene imetnikom prenosljivih ribolovnih koncesij v držav članic na podlagi deleža ribolovnih možnosti, ki pripadajo te držav članic; — „ribolovna zmogljivost“ pomeni tonažo plovila v BT (bruto tonaža) in njegovo moč v kW (kilovati), kakor je opredeljeno v členih 4 in 5 Uredbe Sveta (EGS) št. 2930/86 (2); — „ribogojstvo“ pomeni rejo ali gojenje vodnih organizmov z uporabo metod, ki so namenjene povečanju proizvodnje zadevnih organizmov prek naravnih zmogljivosti okolja, pri čemer organizmi ves čas reje ali gojenja vse do pobiranja in vključno z njim ostanejo v lasti fizične ali pravne osebe; — „dovoljenje za gospodarski ribolov“ pomeni dovoljenje iz člena 4(9) Uredbe (ES) št. 1224/2009; — „dovoljenje za ribolov“ pomeni dovoljenje iz člena 4(10) Uredbe (ES) št. 1224/2009; — „ribolov“ pomeni pobiranje ali ujetje vodnih organizmov, ki živijo v svojem naravnem okolju, ali namerno uporabo kakršnih koli sredstev, ki omogočajo takšno pobiranje ali ujetje; — „ribiški proizvodi“ pomenijo vodne organizme, pridobljene s kakršno koli ribolovno dejavnostjo; — „gospodarski subjekt“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki vodi ali ima kakršno koli podjetje , ki izvaja katero koli od dejavnosti, povezanih s katero koli stopnjo proizvodnje, predelave, trženja, distribucije in maloprodaje ribiških proizvodov in proizvodov iz ribogojstva; — „hujša kršitev“ pomeni kršitev iz člena 42(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1005/2008 in člena 90(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1224/2009; — „končni uporabnik znanstvenih podatkov“ pomeni organ, ki ima z raziskovalnega ali upravljalnega vidika interes za znanstveno analizo podatkov o ribiškem sektorju; — „presežek dovoljenega ulova“ pomeni del dovoljenega ulova, za katerega ulovitev obalna država nima zmogljivosti; — „proizvodi iz ribogojstva“ pomenijo vodne organizme v kateri koli fazi njihovega življenjskega cikla, pridobljene s kakršno koli dejavnostjo ribogojstva; — „biomasa drstitvenega staleža“ pomeni oceno mase rib iz posameznega vira, ki se razmnožujejo v določenem obdobju, pri čemer vključuje samce in samice ter ribe, ki se razmnožujejo živorodno; — „mešani ribolov“ pomeni ribolov, pri katerem je na območju ribolova prisotna več kot ena vrsta, za te vrste pa obstaja nevarnost, da bodo zajete z ribolovnim orodjem; — „sporazumi o trajnostnem ribolovu“ pomenijo mednarodne sporazume, sklenjene z drugo državo za pridobitev dostopa do virov ali voda v zameno za finančno nadomestilo Unije — —

Obrazložitev

Ribiški sektor se je razširil in izvaja nove vrste dejavnosti. Pojma „gospodarski subjekt“ ni več smiselno omejevati zgolj na pravne ali fizične osebe, ki vodijo ali imajo kakršno koli podjetje. Obstajajo tudi združenja in druge organizacije. V nekaterih delih Evrope je na primer rekreativni ribolov zelo pomemben za obnovo staležev rib. Zaradi urbanizacije rekreativni ribolov povsod prispeva k boljšemu seznanjanju ljudi z naravo. Rekreativni ribolov ljudi privabi v naravo in jih spodbuja k skrbi za boljše telesno in duševno počutje in zdravje. Delež in gospodarski pomen vodenega ribolova ali splošneje ribolovnega turizma sta vse večja. Ribolov ima tudi pomembno vlogo za razvoj turizma in zato prispeva k ohranjanju vitalnosti obalnih in obrečnih skupnosti. Pojem „gospodarski subjekt“ je zato treba razširiti. To podpira tudi dejstvo, da je rekreativni ribolov na primer že vključen v skupno ribiško politiko tako z uredbo o nadzoru kot tudi z novimi načrti uporabe in ohranjanja vrst rib.

Morebitna evropska opredelitev „malega priobalnega ribolova“ mora biti dovolj prožna, da se upoštevajo raznolikost in posebnosti ribolova v različnih evropskih regijah.

Ribogojne dejavnosti imajo pomembno vlogo pri ohranjanju cenjenih ribjih vrst z obnavljanjem staležev, s čimer se zajezijo eksotične vrste, ki zavzemajo velik del nekaterih habitatov.

Predlog spremembe 12

Člen 6

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Splošna pravila o dostopu do voda 1. Ribiška plovila Unije imajo enak dostop do voda in virov v vseh vodah Unije, razen voda iz odstavkov 2 in 3, za katere veljajo ukrepi, sprejeti v skladu z delom III. 2. Od 1. januarja 2013 do 31. decembra 2022 bodo države članice v vodah do 12 navtičnih milj od temeljnih črt pod njihovo suverenostjo ali jurisdikcijo pooblaščene, da omejijo ribolov na ribiška plovila, ki tradicionalno ribarijo v navedenih vodah iz pristanišč na sosednji obali, brez vpliva na režime, ki se uporabljajo za ribiška plovila Unije, ki plujejo pod zastavo drugih držav članic v okviru obstoječih sosedskih odnosov med državami članicami, in režime iz Priloge I, ki za vsako državo članico določajo geografske cone znotraj obalnih pasov drugih držav članic, v katerih se ribolovne dejavnosti opravljajo, ter na zadevne vrste. Države članice Komisijo obvestijo o omejitvah v skladu s tem odstavkom. 3. V vodah do 100 navtičnih milj od temeljnih črt Azorov, Madeire in Kanarskih otokov lahko zadevne države članice od 1. januarja 2013 do 31. decembra 2022 omejijo ribolov na plovila, registrirana v pristaniščih teh otokov. Te omejitve ne veljajo za plovila Unije, ki v teh vodah tradicionalno ribarijo, če ta plovila ne presežejo ribolovnega napora, ki se tradicionalno izvaja. Države članice Komisijo obvestijo o omejitvah, določenih v skladu s tem odstavkom. 4. Določbe, ki bodo upoštevale režime iz odstavkov 2 in 3, se sprejmejo do 31. decembra 2022. Splošna pravila o dostopu do voda 1. Ribiška plovila Unije imajo enak dostop do voda in virov v vseh vodah Unije, razen voda iz odstavkov 2 in 3, za katere veljajo ukrepi, sprejeti v skladu z delom III. 2. Od 1. januarja 2013 do 31. decembra 2022 bodo države članice v vodah do 12 navtičnih milj od temeljnih črt pod njihovo suverenostjo ali jurisdikcijo pooblaščene, da omejijo ribolov na ribiška plovila, ki tradicionalno ribarijo v navedenih vodah iz pristanišč na sosednji obali, brez vpliva na režime, ki se uporabljajo za ribiška plovila Unije, ki plujejo pod zastavo drugih držav članic v okviru obstoječih sosedskih odnosov med državami članicami, in režime iz Priloge I, ki za vsako državo članico določajo geografske cone znotraj obalnih pasov drugih držav članic, v katerih se ribolovne dejavnosti opravljajo, ter na zadevne vrste. Države članice Komisijo obvestijo o omejitvah v skladu s tem odstavkom. 3. V vodah do 100 navtičnih milj od temeljnih črt lahko zadevne države članice od 1. januarja 2013 do 31. decembra 2022 omejijo ribolov na plovila, registrirana v pristaniščih teh otokov. Te omejitve ne veljajo za plovila Unije, ki v teh vodah tradicionalno ribarijo, če ta plovila ne presežejo ribolovnega napora, ki se tradicionalno izvaja. Države članice Komisijo obvestijo o omejitvah, določenih v skladu s tem odstavkom. 4. Določbe, ki bodo upoštevale režime iz odstavkov 2 in 3, se sprejmejo do 31. decembra 2022.

Obrazložitev

Najbolj oddaljene regije so v težkem položaju, zato je treba upoštevati vse te regije, da bo mogoče bolje spremljati njihov razvoj, ki je tesno povezan s stanjem morskih virov in morskim okoljem na splošno. Amandma tako upošteva vse najbolj oddaljene regije Evropske unije.

Predlog spremembe 13

Člen 8

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Vrste tehničnih ukrepov (i) spremembami ali dodatnimi napravami za izboljšanje selektivnosti ali omejitev vpliva na bentoško območje; Vrste tehničnih ukrepov (i) spremembami ali dodatnimi napravami za izboljšanje selektivnosti ali omejitev vpliva na ;

Obrazložitev

Prvi del predloga spremembe se ne nanaša na slovensko različico, saj v poljščini, ki je izvirni jezik dokumenta, zamenjuje izraz „povečanje“ z izrazom „izboljšanje“, ki je uporabljen tudi v slovenski različici. Člen 8 se ne nanaša samo na bentoško območje, temveč zajema tudi pelagično okolje in ribolovno orodje, ki se tam uporablja.

Predlog spremembe 14

Člen 9

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Večletni načrti 1. Večletni načrti, v katerih so določeni ohranitveni ukrepi za ohranitev ali obnovitev staležev nad ravnmi, ki omogočajo največji trajnostni donos, se pripravijo prednostno. 2. Večletni načrti določajo: (a) podlago za določanje ribolovnih možnosti za zadevne staleže rib na podlagi vnaprej določenih referenčnih točk ohranjanja in (b) ukrepe, s katerimi se lahko učinkovito preprečuje prekoračitev referenčnih točk ohranjanja. 3. Večletni načrti po možnosti zajemajo ribištva, ki izkoriščajo staleže ene vrste rib, ali ribištva, ki izkoriščajo kombinacijo staležev, in ustrezno upoštevajo medsebojne vplive med staleži in ribištvi. 4 Večletni načrti temeljijo na previdnostnem pristopu k upravljanju ribištva in upoštevajo omejitve razpoložljivih podatkov in metod ocenjevanja ter vse količinsko opredeljene vire negotovosti na znanstveno preverjen način. Večletni načrti 1. Večletni načrti, v katerih so določeni ohranitveni ukrepi za ohranitev ali obnovitev staležev nad ravnmi, ki omogočajo, največji trajnostni donos, se pripravijo prednostno. 2. Večletni načrti določajo: (a) podlago za določanje ribolovnih možnosti za zadevne staleže rib na podlagi vnaprej določenih referenčnih točk ohranjanja (b) ukrepe, s katerimi se učinkovito prepreč prekoračitev referenčnih točk ohranjanja 3. Večletni načrti po možnosti zajemajo ribištva, ki izkoriščajo staleže ene vrste rib, ali ribištva, ki izkoriščajo kombinacijo staležev, in ustrezno upoštevajo medsebojne vplive med staleži in ribištvi. 4. Večletni načrti temeljijo na previdnostnem pristopu k upravljanju ribištva in upoštevajo omejitve razpoložljivih podatkov in metod ocenjevanja ter vse količinsko opredeljene vire negotovosti na znanstveno preverjen način.

Obrazložitev

Evropska unija je leta 2004 ustanovila regionalne svetovalne svete, ki naj bi trajno uveljavili regionalni pristop k skupni ribiški politiki. Svetovalne svete je treba v večji meri vključiti v odločanje in jih zaprositi za mnenje o večletnih načrtih, ki bi jih sektor tako bolj sprejemal in bi jih bilo zato lažje izvajati.

Johannesburška deklaracija iz leta 2002 je vključevala priznanje, da za nekatere vrste in staleže morda do leta 2015 ne bo mogoče doseči največjega trajnostnega donosa, zato je za tak primer vsebovala formulacijo „kjer je to mogoče“. EU ne bi smela prekoračiti svojih mednarodnih obveznosti. V večletnih načrtih so določeni cilji za postopno zmanjšanje zavržkov z ukrepi, sprejetimi na regionalni ravni. Ti ukrepi za zmanjšanje morajo temeljiti na širokem naboru orodij, ki jih bodo lahko predlagale zainteresirane strani, in sicer selektivnost, prostorsko-časovno upravljanje, določitev ribolovnih kvot na nekaterih območjih za nekatere občutljive vrste. Zainteresirane strani morajo pri tem imeti pomembno vlogo prek okrepljenih regionalnih svetovalnih svetov. Večletni načrti morajo formalno upoštevati vprašanja, povezana z zaščitenimi morskimi območji, saj v nekaterih od njih poteka obsežna ribolovna dejavnost. Vsebovati morajo tudi ekosistemsko razsežnost kot jamstvo za ohranjanje ribjih staležev.

Jasno je treba navesti, da morajo biti v večletnih načrtih predvideni tudi ukrepi za ponovno vzpostavitev dobrega okoljskega stanja. V nasprotnem primeru bi se lahko okoljsko stanje še poslabšalo, kar bi negativno vplivalo na naravne proizvodne zmogljivosti v morskih ekosistemih.

Dobro upravljanje zavarovanih morskih območij je eden izmed ciljev konvencije o biotski raznovrstnosti, ki jih mora skupna ribiška politika seveda upoštevati.

Predlog spremembe 15

Člen 10

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Cilji večletnih načrtov 1. V večletnih načrtih so določene prilagoditve ribolovne umrljivosti, s katerimi se določi ribolovna umrljivost, v skladu s katero se do leta 2015 vsi staleži obnovijo in ohranijo nad ravnmi, ki omogočajo največji trajnostni donos. 2. Če določitev ribolovne umrljivosti, s katero se staleži obnovijo in ohranijo nad ravnmi, ki omogočajo največji trajnostni donos, ni mogoča, so v večletnih načrtih določeni previdnostni ukrepi, s katerimi se zagotovi primerljiva stopnja ohranjenosti zadevnih staležev. Cilji večletnih načrtov 1. V večletnih načrtih so določene prilagoditve ribolovne umrljivosti, s katerimi se določi ribolovna umrljivost, v skladu s katero se do leta 2015 vsi staleži obnovijo in ohranijo nad ravnmi, ki omogočajo največji trajnostni donos. 2. Če določitev ribolovne umrljivosti, s katero se staleži obnovijo in ohranijo nad ravnmi, ki omogočajo največji trajnostni donos, ni mogoča, so v večletnih načrtih določeni previdnostni ukrepi, s katerimi se zagotovi primerljiva stopnja ohranjenosti zadevnih staležev.

Predlog spremembe 16

Člen 11

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Vsebina večletnih načrtov Večletni načrt zajema: (a) področje uporabe v smislu staležev, ribolova in morskega ekosistema, za katere se večletni načrt uporablja; (b) cilje, ki so skladni s cilji iz členov 2 in 3; (c) merljive cilje, izražene kot: i) ribolovna umrljivost in/ali ii) biomasa drstitvenega staleža ter iii) stabilnost ulova; (d) jasno določene roke za dosego merljivih ciljev; (e) tehnične ukrepe, vključno z ukrepi, ki zadevajo odpravo naključnega ulova; (f) merljive kazalnike za redno spremljanje in ocenjevanje napredka v zvezi z doseganjem ciljev iz večletnega načrta; (g) posebne ukrepe in cilje za sladkovodni del življenjskega cikla anadromnih in katadromnih vrst; (h) zmanjšanje vplivov ribolova na ekosistem; (i) zaščitne ukrepe in merila za njihovo sprožitev; (j) kakršne koli druge ukrepe, ki so ustrezni za doseganje ciljev večletnih načrtov. Vsebina večletnih načrtov Večletni načrt zajema: (a) področje uporabe v smislu staležev, ribolova in morskega ekosistema, za katere se večletni načrt uporablja; (b) cilje, ki so skladni s cilji iz členov 2 in 3; (c) merljive cilje, izražene kot: i) ribolovna umrljivost in/ali ii) biomasa drstitvenega staleža ter iii) stabilnost ulova; (d) jasno določene roke za dosego merljivih ciljev; (e) tehnične ukrepe, vključno z ukrepi, ki zadevajo odpravo naključnega ulova; (f) merljive kazalnike za redno spremljanje in ocenjevanje napredka v zvezi z doseganjem ciljev iz večletnega načrta; (g) posebne ukrepe in cilje za sladkovodni del življenjskega cikla anadromnih in katadromnih vrst; (h) zmanjšanje vplivov ribolova na ekosistem; () zaščitne ukrepe in merila za njihovo sprožitev; () kakršne koli druge ukrepe, ki so ustrezni za doseganje ciljev večletnih načrtov

Obrazložitev

Ukrepi glede selivskih staležev rib so potrebni za zagotovitev naravne raznolikosti in trajnostnega ribištva. Skupna ribiška politika EU mora predvideti specifično obravnavo anadromnih staležev rib, ki se v obdobju drstenja selijo nazaj v reke. Skupna ribiška politika mora ločevati med načeli za ohranjanje anadromnih staležev rib in načeli za ohranjanje drugih staležev rib. Načela za urejanje ribolova selivskih staležev rib je treba izvajati v skladu s členom 66 (Poglavje V) Konvencije Združenih narodov o pomorskem pravu, ki upravljanje anadromnih staležev rib ureja ločeno od upravljanja drugih staležev rib.

Upravljanje živih virov je dinamičen proces in pogosto je treba sprejeti hitro odločitev, kar se je glede na dosedanje izkušnje, povezane z Baltskim in Severnim morjem, v zelo zbirokratiziranem in počasnem procesu soodločanja izkazalo za zelo težavno. Večletni načrti vsebujejo klavzule, ki določajo, da je treba po treh do petih letih oceniti njihovo delovanje. Ni pa predviden formalen mehanizem za hitro odzivanje na nepredvidene situacije, na katere se je treba nemudoma odzvati. Države članice bi morale opredeliti, kdaj in na kakšen način naj bi ukrepali v takšnih primerih.

Predlog spremembe 17

Člen 15

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Obveznost iztovarjanja celotnega ulova 1. Celoten ulov naslednjih staležev rib, za katere veljajo omejitve ulova, ki je posledica ribolovne dejavnosti v vodah Unije ali dejavnosti ribiških plovil Unije zunaj voda Unije, se izvleče na krov in obdrži na krovu ribiških plovil ter evidentira in iztovori, razen če se uporabi kot živa vaba, v skladu z naslednjim časovnim okvirom: (a) najpozneje od 1. januarja 2014: — skuša, sled, šur, sinji mol, merjaščevka, sardon, srebrenka, velika sardela, kapelan; — tun, mečarica, beli tun, veleoki tun, druge pahljačaste mečarice; (b) najpozneje od 1. januarja 2015: trska, oslič, morski list; (c) najpozneje od 1. januarja 2016: vahnja, mol, krilati romb, morska spaka, morska plošča, leng, saj, polak, rdeči jezik, romb, gladki romb, modri leng, črni morski meč, okroglonosi repak, oranžna sluzoglavka, grenlandska morska plošča, morski menek, rdeči okun in sredozemski pridneni staleži. 2. Za staleže rib iz odstavka 1 se določijo najmanjše referenčne velikosti ohranjanja, ki temeljijo na najboljšem razpoložljivem znanstvenem mnenju. Ulov teh staležev rib, manjših od najmanjše referenčne velikosti ohranjanja, se lahko prodaja le za ribjo moko ali hrano za hišne živali. 3. Tržni standardi za ulov rib, ki presega določene ribolovne možnosti, se določijo v skladu s členom 27 [Uredbe o skupni ureditvi trgov za ribiške proizvode in proizvode iz ribogojstva]. 4. Države članice zagotovijo, da so ribiška plovila Unije, ki plujejo pod njihovo zastavo, opremljena za zagotavljanje celotne dokumentacije vseh ribolovnih in predelovalnih dejavnosti za namene spremljanja izpolnjevanja obveznosti glede iztovarjanja celotnega ulova. 5. Odstavek 1 ne posega v mednarodne obveznosti. 6. Komisija je v skladu s členom 55 pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov, da bi določila ukrepe iz odstavka 1 za namene izpolnjevanja mednarodnih obveznosti Unije. 1. ulov naslednjih rib, za katere veljajo omejitve ulova, ki je posledica ribolovne dejavnosti v vodah Unije ali dejavnosti ribiških plovil Unije zunaj voda Unije: (a) najpozneje od 1. januarja 2014 — skuša, sled, šur, sinji mol, merjaščevka, sardon, srebrenka, velika sardela, kapelan; — tun, mečarica, beli tun, veleoki tun, druge pahljačaste mečarice; (b) najpozneje od 1. januarja 2015: trska, oslič, morski list; (c) najpozneje od 1. januarja 2016: vahnja, mol, krilati romb, morska spaka, morska plošča, leng, saj, polak, rdeči jezik, romb, gladki romb, modri leng, črni morski meč, okroglonosi repak, oranžna sluzoglavka, grenlandska morska plošča, morski menek, rdeči okun in sredozemski pridneni staleži. 2. Za staleže rib iz odstavka 1 se določijo najmanjše referenčne velikosti ohranjanja, ki temeljijo na najboljšem razpoložljivem znanstvenem mnenju. Ulov teh staležev rib, manjših od najmanjše referenčne velikosti ohranjanja, se lahko prodaja le za ribjo moko ali hrano za hišne živali. 3. Tržni standardi za ulov rib, ki presega določene ribolovne možnosti, se določijo v skladu s členom 27 [Uredbe o skupni ureditvi trgov za ribiške proizvode in proizvode iz ribogojstva]. 4. Države članice zagotovijo, da so ribiška plovila Unije, ki plujejo pod njihovo zastavo, opremljena za zagotavljanje celotne dokumentacije vseh ribolovnih in predelovalnih dejavnosti za namene spremljanja izpolnjevanja . 5. Odstavek 1 ne posega v mednarodne obveznosti. 6. Komisija je v skladu s členom 55 pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov, da bi določila ukrepe iz odstavka 1 za namene izpolnjevanja mednarodnih obveznosti Unije.

Obrazložitev

Amandma predlaga pripravo večletnih načrtov za zmanjšanje zavržkov, vendar obravnavani dokumenti ne vsebujejo takšnega predloga. Komisija predlaga sprejetje sklepa o obveznosti iztovarjanja celotnega ulova komercialnih vrst od določenega datuma naprej. Ukrepe za izvajanje tega sklepa Komisije bi morali – odvisno od razmer – pripraviti regionalni svetovalni sveti ali države članice. Zato je bržkone neprimerno govoriti o večletnih načrtih, saj bi morali biti zasnovani veliko dolgotrajnejše.

Za zavržke obstajajo različni razlogi. Z razvojem ribolovnih praks in uporabo tehničnih rešitev za zagotovitev bolj selektivnega orodja se lahko zmanjša obseg naključnega ulova. Ta amandma povzema vidik iz političnih priporočil na začetku mnenja, ki predstavlja stališče OR, zato ga je treba vključiti tudi v predloge sprememb.

Predlog spremembe 18

Člen 16

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Ribolovne možnosti 1. Ribolovne možnosti, dodeljene državam članicam, zagotavljajo relativno stabilnost ribolovnih dejavnosti posamezne države članice za vsak stalež rib ali ribištvo. Pri dodeljevanju novih ribolovnih možnosti se upoštevajo interesi posamezne države članice. 2. Ribolovne možnosti prilova se lahko rezervirajo v okviru skupnih ribolovnih možnosti. 3. Ribolovne možnosti so skladne z merljivimi cilji, časovnimi okviri in omejitvami, določenimi v skladu s členom 9(2) in členom 11(b), (c) in (h). 4. Države članice lahko, potem ko o tem uradno obvestijo Komisijo, izmenjajo vse ali del ribolovnih možnosti, ki so jim bile dodeljene. Ribolovne možnosti 1. Ribolovne možnosti, dodeljene državam članicam, zagotavljajo relativno stabilnost ribolovnih dejavnosti posamezne države članice za vsak stalež rib ali ribištvo. Pri dodeljevanju novih ribolovnih možnosti se upoštevajo interesi posamezne države članice. 2. Ribolovne možnosti prilova se lahko rezervirajo v okviru skupnih ribolovnih možnosti. 3. Ribolovne možnosti so skladne z merljivimi cilji, časovnimi okviri in omejitvami, določenimi v skladu s členom 9(2) in členom 11(b), (c) in (h). 4. Države članice lahko, potem ko o tem uradno obvestijo Komisijo, izmenjajo vse ali del ribolovnih možnosti, ki so jim bile dodeljene.

Obrazložitev

Dodani odstavek povzema zdajšnjo uredbo o skupni ribiški politiki. Dodeljevanje ribolovnih možnosti bi moralo ostati v domeni držav članic, saj je to ključni način vplivanja na strukturo in učinkovitost ribiškega sektorja. To sta prednostni usmeritvi, ki sta pomembni za odločanje na ravni držav članic v skladu z njihovimi družbenimi in gospodarskimi prednostnimi nalogami.

Predlog spremembe 19

Člen 17

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Ohranitveni ukrepi, sprejeti v skladu z večletnimi načrti 1. Države članice so lahko pooblaščene, da v večletnem načrtu, sestavljenem v skladu s členi 9, 10 in 11, sprejmejo ukrepe v skladu z navedenim večletnim načrtom, ki določajo ohranitvene ukrepe, ki veljajo za plovila, ki plujejo pod njihovo zastavo, v zvezi s staleži v vodah Unije, za katere so jim bile dodeljene ribolovne možnosti. 2. Države članice zagotovijo, da so ohranitveni ukrepi, sprejeti v skladu z odstavkom 1: (a) skladni s cilji iz členov 2 in 3, (b) skladni s področjem uporabe in cilji večletnega načrta, (c) učinkovito izpolnjujejo cilje in merljive cilje, določene v večletnem načrtu, ter (d) so enako strogi kot obstoječi ukrepi iz zakonodaje Unije. Ohranitveni ukrepi, sprejeti v skladu z večletnimi načrti Države članice so lahko pooblaščene, da v večletnem načrtu, sestavljenem v skladu s členi 9, 10 in 11, sprejmejo ukrepe v skladu z navedenim večletnim načrtom, ki določajo ohranitvene ukrepe, ki veljajo za plovila, ki plujejo pod njihovo zastavo, v zvezi s staleži v vodah Unije, za katere so jim bile dodeljene ribolovne možnosti. Države članice zagotovijo, da so ohranitveni ukrepi, sprejeti v skladu z odstavkom : (a) skladni s cilji iz členov 2 in 3, (b) skladni s področjem uporabe in cilji večletnega načrta, (c) učinkovito izpolnjujejo cilje in merljive cilje, določene v večletnem načrtu, ter (d) so enako strogi kot obstoječi ukrepi iz zakonodaje Unije.

Obrazložitev

Evropska unija je leta 2004 ustanovila regionalne svetovalne svete, ki naj bi trajno uveljavili regionalni pristop k skupni ribiški politiki. Svetovalne svete je treba v večji meri vključiti v odločanje in jih zaprositi za mnenje o večletnih načrtih, ki bi jih sektor tako bolj sprejemal in bi jih bilo zato lažje izvajati.

Predlog spremembe 20

Člen 21

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Tehnični ukrepi Države članice so lahko pooblaščene, da v okviru tehničnih ukrepov, določenem v skladu s členom 14, sprejmejo ukrepe v skladu z navedenim okvirom, ki določajo tehnične ukrepe, ki veljajo za plovila, ki plujejo pod njihovo zastavo, v zvezi s staleži v njihovih vodah, za katere so jim bile dodeljene ribolovne možnosti. Države članice zagotovijo, da so tehnični ukrepi: (a) skladni s cilji iz členov 2 in 3, (b) skladni s cilji v okviru ukrepov, sprejetih v skladu s členom 14; (c) učinkovito izpolnjujejo cilje v okviru ukrepov, sprejetih v skladu s členom 14, ter (d) so enako strogi kot obstoječi ukrepi iz zakonodaje Unije. Tehnični ukrepi Države članice so lahko pooblaščene, da v okviru tehničnih ukrepov, določenem v skladu s členom 14, sprejmejo ukrepe v skladu z navedenim okvirom, ki določajo tehnične ukrepe, ki veljajo za plovila, ki plujejo pod njihovo zastavo, v zvezi s staleži v njihovih vodah, za katere so jim bile dodeljene ribolovne možnosti. Države članice zagotovijo, da so tehnični ukrepi: (a) skladni s cilji iz členov 2 in 3, (b) skladni s cilji v okviru ukrepov, sprejetih v skladu s členom 14; (c) učinkovito izpolnjujejo cilje v okviru ukrepov, sprejetih v skladu s členom 14, ter (d) so enako strogi kot obstoječi ukrepi iz zakonodaje Unije.

Obrazložitev

Evropska unija je leta 2004 ustanovila regionalne svetovalne svete, ki naj bi trajno uveljavili regionalni pristop k skupni ribiški politiki. Svetovalne svete je treba v večji meri vključiti v odločanje in jih zaprositi za mnenje o tehničnih ukrepih, ki bi jih sektor tako bolj sprejemal in bi jih bilo zato lažje izvajati.

Predlog spremembe 21

Člen 27(1)

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Vsaka država članica najpozneje do 31. decembra 2013 vzpostavi sistem prenosljivih ribolovnih koncesij za (a) vsa ribiška plovila skupne dolžine 12 metrov ali več in (b) vsa ribiška plovila skupne dolžine manj kot 12 metrov, ki lovijo z vlečnim orodjem. Vsaka država članica vzpostavi sistem prenosljivih ribolovnih koncesij za (a) vsa ribiška plovila skupne dolžine 12 metrov ali več in (b) vsa ribiška plovila skupne dolžine manj kot 12 metrov, ki lovijo .

Obrazložitev

Uvedbo prenosljivih ribolovnih koncesij bi bilo treba podpreti, vendar bi moralo biti to v pristojnosti držav članic in brez časovnih omejitev. Take prenosljive ribolovne koncesije bi se nanašale samo na regulirane staleže, drugje pa se priznava, da velikost plovila ni ključnega pomena za stopnjo izkoriščanja takih staležev.

Predlog spremembe 22

Člen 27(2)

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Države članice lahko sistem prenosljivih ribolovnih koncesij uporabljajo tudi za ribiška plovila skupne dolžine manj kot 12 metrov, ki namesto vlečnega orodja uporabljajo druge vrste orodij, in o tem obvestijo Komisijo. Države članice lahko sistem prenosljivih ribolovnih koncesij uporabljajo tudi za ribiška plovila skupne dolžine manj kot 12 metrov, ki namesto vlečnega orodja uporabljajo druge vrste orodij, in o tem obvestijo Komisijo.

Obrazložitev

Predlog spremembe se ne nanaša na slovensko različico.

Predlog spremembe 23

Člen 28(1)

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Dodelitev prenosljivih ribolovnih koncesij Prenosljiva ribolovna koncesija določa pravico do uporabe posameznih ribolovnih možnosti, dodeljenih v skladu s členom 29(1). Dodelitev prenosljivih ribolovnih koncesij renosljiva ribolovna koncesija določa pravico do uporabe posameznih ribolovnih možnosti, dodeljenih v skladu s členom 29(1).

Obrazložitev

Uvedba sistema prenosljivih ribolovnih koncesij bi morala biti za države članice neobvezna, zato je primerno spremeniti besedilo, da bo okvir upravljanja prenosljivih ribolovnih koncesij veljal samo, kadar se za to možnost odločijo.

Predlog spremembe 24

Člen 28(2)

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Na podlagi preglednih meril vsaka država članica dodeli prenosljive ribolovne koncesije za posamezni stalež ali skupino staležev, kateri se ribolovne možnosti dodelijo v skladu s členom 16, pri čemer so izključene ribolovne možnosti, pridobljene v okviru sporazumov o trajnostnem ribolovu. a podlagi preglednih meril dodeli prenosljive ribolovne koncesije za posamezni stalež ali skupino staležev, kateri se ribolovne možnosti dodelijo v skladu s členom 16, pri čemer so izključene ribolovne možnosti, pridobljene v okviru sporazumov o trajnostnem ribolovu.

Predlog spremembe 25

Člen 28(5)

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Porazdelitev ribolovnih možnosti Države članice lahko obdobje veljavnosti prenosljivih ribolovnih koncesij za namene ponovne dodelitve koncesij omejijo na najmanj 15 let. Če države članice obdobja veljavnosti prenosljivih ribolovnih koncesij ne omejijo, lahko koncesije prekličejo z obvestilom najmanj 15 let vnaprej. Porazdelitev ribolovnih možnosti Države članice lahko obdobje veljavnosti prenosljivih ribolovnih koncesij omejijo.

Obrazložitev

Določitev predpisov o prenosu ribolovnih koncesij bi morala še naprej ostati v pristojnosti posamezne države članice. V Latviji in več drugih državah članicah EU se ribolovne koncesije že zakonsko urejajo in ta sistem deluje zelo dobro. Uvajanje novega sistema bi povzročilo večje upravno breme, zahtevalo dodatna finančna sredstva in nikakor ne bi bila zagotovljena večja učinkovitost v primerjavi s sedanjim postopkom.

Predlog spremembe 26

Člen 28(6)

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Če se ugotovi hujša kršitev, ki jo zagreši imetnik koncesije, lahko države članice prenosljive ribolovne koncesije prekličejo z obvestilom v krajšem obdobju. Takšni preklici so v celoti skladni s skupno ribiško politiko, načelom sorazmernosti in začnejo po potrebi takoj veljati. Če se ugotovi hujša kršitev, ki jo zagreši imetnik koncesije, lahko države članice prenosljive ribolovne koncesije prekličejo z obvestilom v krajšem obdobju. Takšni preklici so v celoti skladni s skupno ribiško politiko, načelom sorazmernosti in začnejo po potrebi takoj veljati.

Predlog spremembe 27

Člen 28(7)

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Ne glede na odstavka 5 in 6 lahko države članice prekličejo prenosljive ribolovne koncesije, ki se na ribiškem plovilu ne uporabljajo tri zaporedna leta. Ne glede na odstavka 5 in 6 lahko države članice prekličejo prenosljive ribolovne koncesije, ki se na ribiškem plovilu ne uporabljajo zaporedn let.

Obrazložitev

Predlagano obdobje treh let je predolgo in že postaja predmet špekulacij, vendar pa je treba omogočiti prožnost v zvezi s časovnim obdobjem, da se ne ogrozi obstoj podjetij, ki se soočajo s posebnimi razmerami.

Predlog spremembe 28

Člen 28(8)

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Doda se nova točka:

Predlog spremembe 29

Člen 29

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Dodelitev posameznih ribolovnih možnosti 1. Države članice dodelijo posamezne ribolovne možnosti imetnikom prenosljivih ribolovnih koncesij iz člena 28 na podlagi ribolovnih možnosti, dodeljenih državam članicam ali določenih v načrtih upravljanja, ki jih sprejmejo države članice v skladu členom 19 Uredbe (ES) št. 1967/2006. 2. Države članice določijo ribolovne možnosti, ki jih je mogoče na podlagi najboljšega razpoložljivega znanstvenega mnenja dodeliti ribiškim plovilom, ki plujejo pod njihovo zastavo, za vrste, za katere Svet ribolovnih možnosti še ni določil. 3. Ribiška plovila izvajajo ribolovne dejavnosti le, kadar imajo na voljo dovolj posameznih ribolovnih možnosti, ki zajamejo ves njihov morebitni ulov. 4. Države članice lahko pridržijo do 5 % ribolovnih možnosti. Poleg tega določijo cilje in pregledna merila za dodelitev pridržanih ribolovnih možnosti. Te ribolovne možnosti se lahko dodelijo le upravičenim imetnikom prenosljivih ribolovnih koncesij, kot je določeno v členu 28(4). 5. Pri dodelitvi prenosljivih ribolovnih koncesij v skladu s členom 28 in pri dodelitvi ribolovnih možnosti v skladu z odstavkom 1 tega člena lahko država članica v okviru ribolovnih možnosti, dodeljenih tej državi članici, zagotovi spodbude za ribiška plovila, ki uporabljajo selektivno ribolovno orodje, s katerim se odpravlja naključni prilov. 6. Države članice lahko določijo pristojbine za uporabo posameznih ribolovnih možnosti, da se prispeva k stroškom, povezanim z upravljanjem ribištva. Dodelitev posameznih ribolovnih možnosti . Pri dodelitvi prenosljivih ribolovnih koncesij v skladu s členom 28 in pri dodelitvi ribolovnih možnosti v skladu z odstavkom 1 tega člena lahko država članica v okviru ribolovnih možnosti, dodeljenih tej državi članici, zagotovi spodbude za ribiška plovila, ki uporabljajo selektivno ribolovno orodje, s katerim se odpravlja naključni prilov. . Države članice lahko določijo pristojbine za uporabo posameznih ribolovnih možnosti, da se prispeva k stroškom, povezanim z upravljanjem ribištva.

Obrazložitev

Dodelitev ribolovnih možnosti bi morala ostati v pristojnosti držav članic.

Predlog spremembe 30

Člen 31(1)

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Prenos prenosljivih ribolovnih koncesij 1. Prenosljive ribolovne koncesije se lahko znotraj države članice v celoti ali delno prenesejo med upravičenimi imetniki koncesij. 2. Država članica lahko dovoli prenos prenosljivih ribolovnih koncesij v druge države članice ali iz njih. 3. Države članice lahko urejajo prenosljive ribolovne koncesije z določitvijo pogojev za njihov prenos na podlagi preglednih in objektivnih meril. Prenos prenosljivih ribolovnih koncesij 1. se lahko znotraj države članice v celoti ali delno prenesejo med upravičenimi imetniki koncesij. . Države članice lahko urejajo prenosljive ribolovne koncesije z določitvijo pogojev za njihov prenos na podlagi preglednih in objektivnih meril.

Obrazložitev

Uvedba sistema prenosljivih ribolovnih koncesij bi morala biti za države članice neobvezna, zato okvir upravljanja prenosljivih ribolovnih koncesij velja samo, kadar se za to možnost odločijo.

Prenosljive ribolovne koncesije je mogoče znotraj države članice prenašati zaradi ohranjanja relativne stabilnosti, omenjene v členu 16(1). Zato ni primerno, da se dovoljujejo prenosi koncesij, ki lahko ogrozijo splošno in neizpodbijano načelo relativne stabilnosti.

Predlog spremembe 31

Člen 32(2)

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Zakup posameznih ribolovnih možnosti 1. Posamezne ribolovne možnosti je mogoče znotraj države članice v celoti ali delno zakupiti. 2. Država članica lahko dovoli, da se posamezne ribolovne možnosti zakupijo od drugih držav članic ali da jih druge države članice zakupijo od nje. Zakup posameznih ribolovnih možnosti 1. Posamezne ribolovne možnosti je mogoče znotraj države članice v celoti ali delno zakupiti.

Obrazložitev

Prenosljive ribolovne koncesije je mogoče znotraj države članice zakupiti zaradi ohranjanja relativne stabilnosti, omenjene v členu 16(1). Zato ni primerno, da se dovoljujejo zakupi koncesij, ki lahko ogrozijo splošno in neizpodbijano načelo relativne stabilnosti.

Predlog spremembe 32

Člen 35

Predlog Komisije Predlog spremembe OR 1. Za ladjevje vsake države članice veljajo zgornje meje ribolovne zmogljivosti, določene v Prilogi II. 2. Države članice lahko od Komisije zahtevajo, da ribiška plovila, za katera velja sistem prenosljivih ribolovnih koncesij, vzpostavljen v skladu s členom 27, izključi iz zgornjih mej ribolovne zmogljivosti iz odstavka 1. V tem primeru se zgornje meje ribolovne zmogljivosti ponovno izračunajo, pri čemer se upoštevajo ribiška plovila, za katera sistem prenosljivih ribolovnih koncesij ne velja. 3. Komisija je v skladu s členom 55 pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov v zvezi s ponovnim izračunom zgornjih meja ribolovne zmogljivosti ladjevja iz odstavkov 1 in 2. 1. Za ladjevje vsake države članice veljajo zgornje meje ribolovne zmogljivosti, določene v Prilogi II. 2. Države članice lahko od Komisije zahtevajo, da ribiška plovila, za katera velja sistem prenosljivih ribolovnih koncesij, vzpostavljen v skladu s členom 27, izključi iz zgornjih mej ribolovne zmogljivosti iz odstavka 1. V tem primeru se zgornje meje ribolovne zmogljivosti ponovno izračunajo, pri čemer se upoštevajo ribiška plovila, za katera sistem prenosljivih ribolovnih koncesij ne velja. 3. Komisija je v skladu s členom 55 pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov v zvezi s ponovnim izračunom zgornjih meja ribolovne zmogljivosti ladjevja iz odstavkov 1 in 2.

Obrazložitev

Za flote najbolj oddaljenih regij so značilni predvsem manjša plovila, ki se uporabljajo za obalni ribolov, neindustrijski značaj dejavnosti in negotov zaslužek. Nove referenčne vrednosti, ki so določene na podlagi obstoječih flot na dan 31. decembra 2010, bodo imele katastrofalne posledice za vzdržnost ribištva v najbolj oddaljenih regijah.

Predlog spremembe 33

Člen 53

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Naloge svetovalnih svetov 1. Svetovalni sveti lahko: (a) Komisiji ali zadevni državi članici predložijo priporočila in predloge glede zadev v zvezi z upravljanjem ribištva in ribogojstvom; (b) Komisijo in države članice obvestijo o težavah v zvezi z upravljanjem ribištva in ribogojstvom na svojem območju pristojnosti; (c) v tesnem sodelovanju z znanstveniki prispevajo k zbiranju, predložitvi in analizi podatkov, potrebnih za pripravo ohranitvenih ukrepov. 2. Komisija in po potrebi zadevna država članica na vsako priporočilo, predlog ali informacijo, ki jo prejme v skladu z odstavkom 1, odgovori v razumnem roku. Naloge svetovalnih svetov 1. Svetovalni sveti: (a) Komisiji ali zadevni državi članici predložijo priporočila in predloge glede zadev v zvezi z upravljanjem ribištva in ribogojstvom; () Komisijo in države članice obvestijo o težavah v zvezi z upravljanjem ribištva in ribogojstvom na svojem območju pristojnosti; () v tesnem sodelovanju z znanstveniki prispevajo k zbiranju, predložitvi in analizi podatkov, potrebnih za pripravo ohranitvenih ukrepov. 2. Komisija in po potrebi zadevna država članica na vsako priporočilo, predlog ali informacijo, ki jo prejme v skladu z odstavkom 1, odgovori v razumnem roku.

Obrazložitev

Spodbujati je treba vzpostavitev decentraliziranega upravljanja pri pripravi predpisov skupne ribiške politike. V ta namen je treba regionalni ravni omogočiti večjo vključenost v pripravo standardov, zlasti pa v fazo izvajanja. Regionalni svetovalni sveti morajo imeti ključno vlogo pri tem decentraliziranem upravljanju (večjo pristojnost dajanja predlogov, večje upoštevanje njihovega mnenja), kar pomeni tudi večjo vključenost držav in različnih zainteresiranih strani v njihovo delo. Regionalni svetovalni sveti bi tako imeli večjo legitimnost in bi bili ustrezen okvir za razprave, pri katerih se upoštevajo razmere posameznih ribolovnih območij, lahko pa bi izvajali tudi znanstveno spremljanje v skladu z regionalnimi razmerami. Regionalni svetovalni sveti morajo imeti na voljo finančno pomoč, predvideno v uredbi o Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, njihovo sestavo pa je treba razširiti, da bo vključevala države članice in ustrezne znanstvene ustanove. V okviru te nove ureditve bi regionalni svetovalni sveti, ki bi bili „razširjeni“ tudi na države članice in vse zainteresirane strani, mnenja sprejemali na podlagi soglasja. Komisija bi nato zakonodajalcu predstavila nov predlog, ki upošteva izražena stališča. Po potrebi bi lahko regionalni svetovalni sveti Komisiji tudi predlagali predpise.

Predlog spremembe 34

Člen 54

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Sestava, delovanje in financiranje svetovalnih svetov 1. Svetovalne svete sestavljajo organizacije, ki zastopajo gospodarske subjekte na področju ribištva in druge interesne skupine, ki jih zadeva skupna ribiška politika. 2. Vsak svetovalni svet ima generalno skupščino in izvršni odbor, sprejema ukrepe, potrebne za svojo organizacijo, ter zagotavlja preglednost in upoštevanje vseh izraženih mnenj. 3. Svetovalni sveti lahko kot organi, ki si prizadevajo za cilj splošnega evropskega interesa, zaprosijo za finančno pomoč Unije. 4. Komisija je v skladu s členom 55 pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov v zvezi s sestavo in delovanjem svetovalnih svetov. Sestava, delovanje in financiranje svetovalnih svetov 1. Svetovalne svete sestavljajo organizacije, ki zastopajo gospodarske subjekte na področju ribištva in druge interesne skupine, ki jih zadeva skupna ribiška politika. 2. Vsak svetovalni svet ima generalno skupščino in izvršni odbor, sprejema ukrepe, potrebne za svojo organizacijo, ter zagotavlja preglednost in upoštevanje vseh izraženih mnenj. 3. Svetovalni sveti lahko kot organi, ki si prizadevajo za cilj splošnega evropskega interesa, zaprosijo za finančno pomoč Unije. 4. Komisija je v skladu s členom 55 pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov v zvezi s sestavo in delovanjem svetovalnih svetov.

Obrazložitev

Regionalne svetovalne svete je treba razširiti na države članice in ustrezne znanstvene ustanove, da bodo učinkoviti in legitimni. To bi omogočilo tudi bolj plodne razprave, ki bi bile koristne za regionalna vprašanja ribolovnih območij.

COM(2011) 416 final

Predlog spremembe 35

Člen 8

Predlog Komisije Predlog spremembe OR (b) čim bolj koristna uporaba naključnega ulova staležev komercialnih vrst rib, in sicer z: — namensko uporabo iztovorjenih proizvodov, ki niso skladni z najmanjšo velikostjo za dajanje v promet iz člena 39(2)(a), razen za prehrano ljudi; — dajanjem v promet iztovorjenih proizvodov, ki so skladni z najmanjšo velikostjo za dajanje v promet iz člena 39(2)(a); — brezplačno razdelitvijo iztovorjenih proizvodov v človekoljubne ali dobrodelne namene; (b) čim bolj koristna uporaba naključnega ulova staležev komercialnih vrst rib, in sicer z: — namensko uporabo iztovorjenih proizvodov, ki niso skladni z najmanjšo velikostjo za dajanje v promet iz člena 39(2)(a), razen za prehrano ljudi; — dajanjem v promet iztovorjenih proizvodov, ki so skladni z najmanjšo velikostjo za dajanje v promet iz člena 39(2)(a); — brezplačn iztovorjenih proizvodov v človekoljubne ali dobrodelne namene;

Obrazložitev

Bistvena razlika je med brezplačnim razdeljevanjem (povezanim s stroški, ki jih nosi organizacija proizvajalcev) in brezplačnim dajanjem na voljo (kjer stroške nosi organizacija proizvajalcev ali odjemalec).

V Bruslju, 4. maja 2012 Predsednica Odbora regij Mercedes BRESSO

(1) UL L 409, 30.12.2006, str. 11.

(2) UL L 274, 25.9.1986, str. 1.