SPOROČILO KOMISIJE

Letni pregled rasti za leto 2014

1. Uvod

Letni pregled rasti vsebuje oceno gospodarskih in socialnih razmer v Evropi in določa širše prednostne naloge politik za EU kot celoto za prihodnje leto[1]. S tem začenja tudi nov evropski semester za usklajevanje ekonomskih politik, ki zagotavlja, da EU in njene države članice usklajujejo svoje ekonomske politike ter prizadevanja za spodbujanje rasti in ustvarjanje delovnih mest. Letošnje smernice so določene ob upoštevanju več pomembnih gospodarskih in političnih dogodkov.

Prvič, gospodarske napovedi, ki jih je pravkar objavila Komisija[2], potrjujejo znake počasnega okrevanja v EU. EU je po petih letih zelo omejene ali negativne rasti v drugem četrtletju leta 2013 dosegla pozitivno rast. Po pričakovanjih se bo okrevanje nadaljevalo in se v letu 2014 še okrepilo. Inflacija naj bi ostala nizka. Hkrati se kažejo prvi znaki uravnoteženja gospodarstva EU, poleg tega se odpravljajo številna pomembna makroekonomska neravnotežja, kot je navedeno tudi v poročilu o mehanizmu opozarjanja[3], objavljenem skupaj s tem letnim pregledom rasti.

Dosegli smo prelomnico v krizi, vendar je začetno okrevanje še vedno skromno in krhko, svetovne gospodarske razmere pa kažejo negotovosti, kot je zmanjšano povpraševanje v gospodarstvih v vzponu. Še vedno so prisotna tveganja, povezana s pomanjkanjem zaupanja v odpornost bančnega sektorja in visokim državnim dolgom. Dediščina krize, potrebe po razdolževanju v javnem in zasebnem sektorju, razdrobljenost finančnih sistemov in kreditnih trgov, prestrukturiranje in prilagajanje sektorjev ter visoke stopnje brezposelnosti bodo v prihajajočem obdobju še naprej obremenjevali rast. Učinek te krize se bo počasi zmanjševal, ko se bodo odpravljala makroekonomska neravnotežja. Izboljšave na trgu dela se bodo pokazale sčasoma, saj se pričakuje, da bo v številnih delih Evrope brezposelnost še nekaj časa ostala nesprejemljivo visoka, socialne razmere pa so na splošno še vedno slabe[4]. Dolga in globoka kriza je povzročila stisko po vsej Evropi, še posebej v državah, ki izvajajo programe gospodarskega prilagajanja.

Znake gospodarskega okrevanja bi torej morali vzeti kot spodbudo za odločno nadaljevanje prizadevanj in se izogniti tveganju zaostajanja, samozadovoljstva ali „utrujenosti od reform“. Zdaj je največji izziv nadaljevati izvajanje reform z enakim tempom, da se izboljša konkurenčnost in zagotovi trajno okrevanje. Postopno okrevanje bo podprlo domače povpraševanje, ki naj bi po pričakovanjih prevzelo krmilo kot glavno gonilo rasti. Upoštevanje poštenosti in jasnosti pri ciljih, ki jih je treba doseči, bo bistveno za zagotovitev trajnega uspeha, učinkovitosti in javne sprejemljivosti prizadevanj na nacionalni in evropski ravni.

Drugič, objava tega letnega pregleda rasti sovpada z začetkom izvajanja novih pravil za usklajevanje proračunskih politik v euroobmočju v celoti. Vse države članice euroobmočja, razen tistih, ki izvajajo program makroekonomskega prilagajanja, so morale do sredine oktobra predložiti osnutke proračunskih načrtov za prihodnje leto. Naloga Komisije je pred dokončanjem nacionalnih proračunov na nacionalni ravni pregledati, ali države članice sprejemajo potrebne ukrepe za doseganje ciljev, dogovorjenih na ravni EU. Podrobna ocena Komisije bo objavljena kmalu.

Vzporedno s to krepitvijo ekonomskega upravljanja EU še naprej potekajo tudi razprave o nadaljnjem razvoju ekonomske in monetarne unije (EMU), kot je napovedano v načrtu Komisije o poglobljeni in pravi EMU[5] in poročilu štirih predsednikov „na poti k pravi EMU“[6]. Vzpostavitev bančne unije na podlagi trdnega skupnega pravilnika EU in učinkovitejša ureditev za nadziranje in reševanje bank bosta ključni za krepitev finančne stabilnosti v Evropi. Komisija je pripravila tudi predloge za krepitev socialne razsežnosti EMU[7] ter objavila posvetovalni sporočili o predhodnem usklajevanju načrtov obsežnih gospodarskih reform[8] in o instrumentu za konvergenco in konkurenčnosti[9].

Tretjič, leto 2014 bo prvo leto izvajanja novega evropskega večletnega finančnega okvira. Poleg projektov, ki se skupaj izvajajo na ravni EU za krepitev inovacij in infrastrukture po vsej Evropi, bo uporabljena tudi naložbena zmogljivost v višini več kot 400 milijard EUR za spodbujanje rasti in delovnih mest na nacionalni in regionalni ravni prek evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Komisija je z državami članicami razpravljala o prednostnih nalogah in nudi tudi tehnično pomoč, da bi zagotovila, da se lahko operativni programi hitro začnejo. Novi evropski strukturni in investicijski skladi bodo podpirali cilje strategije Evropa 2020 in bodo uporabljeni za podpiranje reform, opredeljenih v priporočilih EU za posamezne države. Politika in financiranje se tokrat prvič združujeta v nekaj, kar je lahko zelo močno gonilo rasti, če bodo sredstva osredotočena na prednostne naloge.

Kombinacija okrepljenega sistema ekonomskega upravljanja na ravni EU, novega večletnega finančnega okvira EU in politik na ravni EU, kot so dokončanje notranjega trga, povezovanje Evrope s fizično infrastrukturo in izvajanje digitalne agende, prinaša dejanski napredek pri določanju okvirnih pogojev na ravni EU za prihodnjo rast v Evropi. Države članice bi morale pri oblikovanju svojih nacionalnih politik v celoti upoštevati te instrumente na ravni EU. To ne bo samo okrepilo učinka nacionalnih politik, ampak bo privedlo tudi do sinergij na ravni EU.

Komisija glede na navedeno meni, da je nadaljevanje doslednega izvajanja politik, uvedenih v zadnjih letih, ključnega pomena. Poleg ohranitve enakih srednjeročnih prednostnih nalog kot lani predlaga, da se njihovo izvajanje prilagodi spreminjajočim se gospodarskim in socialnim razmeram, ki so opisane zgoraj. EU in njene države članice bi torej morale ohraniti – in v nekaterih primerih – okrepiti svojo osredotočenost na doseganje napredka na naslednjih petih prednostnih področjih, in sicer z različno intenzivnimi poudarki, kot je opisano v preostanku tega besedila:

§ Izvajanje diferencirane in rasti prijazne konsolidacije javnih financ

§ Ponovno dajanje posojil gospodarstvu

§ Spodbujanje rasti in konkurenčnosti za danes in jutri

§ Zmanjševanje brezposelnosti in socialnih posledic krize

§ Posodobitev javne uprave

Prednostne naloge na tem seznamu niso razvrščene od najbolj do najmanj pomembne. Kot je razvidno iz letošnjega pregleda rasti, je najpomembnejša prednostna naloga povečati rast in konkurenčnost. Ključni izziv je doseči trajno okrevanje.

Pred poglobitvijo v te prednostne naloge so v naslednjem oddelku opisani dosedanji dosežki evropskega semestra in poudarjena številna področja, kjer so še vedno potrebne nadaljnje politične odločitve.

2. Poglobitev evropskega semestra

Evropski semester, ki se je začel izvajati v letu 2010, je temeljni kamen okrepljenega okvira EU za povezano usklajevanje in spremljanje ekonomskih in proračunskih politik držav članic. Ta okrepljeni okvir temelji na določbah pakta za stabilnost in rast ter na novih instrumentih EU za preprečevanje in odpravljanje makroekonomskih neravnovesij, zajema pa tudi izvajanje strategije Evropa 2020 za pametno, trajnostno in vključujočo rast.

Okvir že začenja prinašati rezultate. Med državami članicami in institucijami EU se vzpostavlja tesno partnerstvo, nacionalni postopki in časovnice pa so bili prilagojeni, tako da lahko usklajevanje politik na ravni EU poteka v predvidljivem časovnem okviru. Države članice so zato začele izvajati pomembne reforme, s katerimi vzpostavljajo prave pogoje za vrnitev v območje rasti. Dodatne podrobnosti o izvajanju priporočil za posamezne države so v Prilogi.

Pri konsolidaciji javnih financ je bil dosežen precejšen napredek. Nacionalni okviri javnih financ so bili močno okrepljeni na primer z ustanovitvijo neodvisnih fiskalnih organov in določitvijo numeričnih fiskalnih pravil, v težkih gospodarskih razmerah pa so bile izvedene tudi pomembne fiskalne reforme. To je pripomoglo k stabilizaciji povišanja ravni zadolženosti in izboljšalo percepcijo vzdržnosti javnih financ na finančnih trgih ter tako zmanjšalo razliko v donosu državnih vrednostnih papirjev. Prispevalo je tudi k ohranitvi trdnosti skupne valute in stabilizaciji finančnega sistema.

Države članice so sprejele tudi pomembne ukrepe za reforme trgov dela in za povečanje njihove odpornosti, zmanjšanje razdrobljenosti in spodbujanje udeležbe na trgu dela. Posebna pozornost je bila namenjena politikam za zmanjšanje nesprejemljivo visokih stopenj brezposelnosti mladih. Uvajajo se jamstva za mlade za zagotavljanje, da se vsem mladim do 25. leta starosti ponudi kakovostna zaposlitev, nadaljnje izobraževanje, vajeništvo ali pripravništvo v štirih mesecih po zaključku uradnega izobraževanja ali ko postanejo brezposelni. Vendar bo glede na časovni zamik med reformami, gospodarskim okrevanjem in uspešnostjo delovnega trga potrebnega še nekaj časa za izboljšanje razmer glede zaposlenosti.

Več je treba storiti za izboljšanje delovanja in prožnosti proizvodnih in storitvenih trgov, npr. s posodobitvijo mrežnih gospodarskih panog in nadaljnjim odpiranjem storitvenih sektorjev za podpiranje rasti in delovnih mest. Najbolj ranljive države članice izvajajo precejšnje reforme, v državah s presežki na tekočem računu pa je postala rast plač bolj dinamična in podpira notranje povpraševanje. Vendar je v več državah članicah potreben dodaten napredek pri izvajanju strukturnih reform za pomoč pri ustvarjanju tako potrebnih naložbenih priložnosti, ki bodo pomagale preusmeriti vire v proizvodnjo tržljivega blaga in storitev, kar bo povečalo zunanjo konkurenčnost in produktivnost. V nekaterih manj ranljivih državah članicah so bili reformni napori manj ambiciozni ter počasnejši ali so celo zamujali. To je zlasti značilno za reforme proizvodnih trgov, ki bi lahko izboljšale konkurenco v nemenjalnih sektorjih, spodbudile naložbe in olajšale prerazporeditev virov v nemenjalne sektorje.

Bolj na splošno je z vidika poglabljanja evropskega semestra kot procesa več področij, kjer so potrebne dodatne izboljšave, če naj bi novo ekonomsko upravljanje EU prineslo vse potencialne koristi. Med temi področji so:

· Večja odgovornost na nacionalni ravni. Novo ekonomsko upravljanje na ravni Evrope vpliva na oblikovanje nacionalnih politik. V nacionalnih postopkih bi bilo treba ta razvoj aktivno upoštevati, vključno z okrepitvijo komunikacije z evropsko ravnjo. V številnih državah članicah je potrebna večja udeleženost nacionalnih parlamentov, socialnih partnerjev in civilne družbe v postopkih, da se zagotovi, da javnost razume, zakaj so potrebne reforme, in jih sprejme. Komisija še naprej priporoča, da se o nacionalnih reformnih programih ter programih stabilnosti in konvergenčnih programih razpravlja z nacionalnimi parlamenti in vsemi relevantnimi stranmi, zlasti socialnimi partnerji in akterji na podnacionalni ravni.

· Večje usklajevanje med članicami euroobmočja. Nujnost reševanja krize in časovni pritiski so euroobmočju doslej preprečevali, da bi se premaknilo od obravnavanja priporočil za posamezne države k obravnavanju ukrepov politike in reform, ki so potrebni za dobro delovanje skupne valute, kot celote. Ker se gospodarstvo izboljšuje, bi bilo treba več časa nameniti predhodnemu usklajevanju ključnih ekonomskih politik v euroobmočju. Med tem letnim pregledom rasti so bila opredeljena vprašanja v zvezi s produktivnostjo in konkurenčnostjo ter slabosti na trgih dela in proizvodnih trgih, ki bi jih moralo euroobmočje reševati celostno – odprava togosti v nekaterih državah članicah lahko ustvari nove priložnosti zanje in za vse druge države članice.

· Boljše izvajanje priporočil za posamezne države. Države članice so odgovorne za odločanje o kombinaciji politik, ki najbolje ustrezajo njihovim nacionalnim sistemom, vendar bi morale zlasti tiste z eurom sprejemati politične odločitve, ki odražajo širše interese preostalih članic EU. To pomeni, da se morajo nacionalne vlade zavedati, da so odločitve drugih držav stvar skupnega interesa, ter odkrito sodelovati v večstranskem odločanju v okviru obstoječih institucionalnih okvirov. Komisija v svojem načrtu za EMU[10] in poznejšem sporočilu[11] predstavlja zamisli o tem, kako bi lahko kvazipogodbene ureditve, skupaj s financiranjem, zasnovanim za podporo izvajanju ključnih reform, zagotovile močnejše spodbude za izvajanje. Predlagala je, da države članice po sprejetju priporočil za posamezne države, zlasti tistih v okviru postopka v zvezi z makroekonomskim neravnotežjem, pripravijo predloge za kvazipogodbene ureditve. Te bi bile prostovoljne narave v okviru preventivnega dela pakta in obvezne v okviru korektivnega dela (kjer bi ustrezale načrtu popravljalnih ukrepov iz Uredbe 1176/2011). Komisija je prav tako predlagala, da kvazipogodbene ureditve spremlja finančna podpora, da jih bodo lahko države članice izvedle hitreje in temeljiteje, kot bi bilo mogoče brez dodatne finančne podpore.

Komisija meni, da je zdaj čas za obravnavanje treh zgoraj opisanih področij, da bi se še okrepila uspešnost ureditev za ekonomsko upravljanje. Evropski svet se je na zasedanju oktobra 2013 strinjal, da bo nekatera od teh vprašanj ponovno obravnaval na svojem zasedanju decembra 2013. Komisija bo pripravila gradivo za srečanje v obliki načel, o katerih bi se lahko dogovorili ter jih nato nadalje razvili v letu 2014.

3. Izvajanje diferencirane in rasti prijazne konsolidacije javnih financ

Napredek pri konsolidaciji javnih financ se po nekaj časa že pozna. Najnovejši podatki kažejo, da so se fiskalni primanjkljaji v EU zmanjšali s 6,9 % BDP v letu 2009 na 3,5 % v letu 2013. V strukturnem smislu je – ob upoštevanju cikličnih sprememb v gospodarskih razmerah ter brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov – napredek, dosežen v zadnjem letu, v višini 0,6 odstotne točke BDP. Poleg tega naj bi ravni dolga dosegle vrh v letu 2014, po letu 2015 pa naj bi se začele zniževati. To je skupaj z drugimi ukrepi politike na ravni EU in nacionalni ravni zmanjšalo pritisk na trge državnih obveznic in pomeni, da je v številnih primerih mogoče umiriti potek konsolidacije. Ustvarjanje fiskalnega manevrskega prostora je potrebno tudi zaradi naraščajočih stroškov, povezanih s staranjem evropskega prebivalstva.

Proces konsolidacije je opazen na ravni posameznih držav. Številne države članice so že dosegle zdrav proračunski položaj. Po pričakovanjih naj bi več kot leto dni po Latviji svoj program makroekonomskega prilagajanja decembra 2013 zaključila Irska, Španija bo dokončala svoj program prestrukturiranja bank na začetku leta 2014, Portugalska pa bo svoj program makroekonomskega prilagajanja zaključila sredi leta 2014. Ti primeri kažejo, da lahko dobro ciljno usmerjeni programi pomoči državam pomagajo, da se uspešno vrnejo na trge in poskrbijo za svoje finančne potrebe.

Ne glede na napredek pri vračanju k zdravim javnim financam je večina držav članic še vedno zelo zadolžena. Zato je ključno, da se še naprej izvaja strategija rasti prijazne diferencirane konsolidacije javnih financ, ki jo zagovarja Komisija. Ker so preostale potrebe po konsolidaciji zdaj manjše, bi bilo treba zmanjšati tudi negativen učinek na rast. Na splošno bodo boljše javnofinančne in finančne razmere, zaradi katerih so ukrepi politike zdaj manj nujni, državam članicam omogočile, da bolje zasnujejo konsolidacijske programe in več pozornosti namenijo njihovi kakovosti in sestavi ter vplivu fiskalne politike na rast, učinkovitost javnega sektorja in socialno pravičnost. Medtem ko bi bilo treba dati prednost konsolidaciji na strani odhodkov, pa bi moral biti poudarek na splošno na učinkoviti in rasti prijazni kombinaciji ukrepov na strani prihodkov in odhodkov. Poleg tega bi morali konsolidacijske ukrepe dopolnjevati dodatni ukrepi za krepitev potenciala za rast, saj so za ohranitev fiskalne vzdržnosti potrebni močni gospodarski temelji.

Za države z relativno visokimi davčnimi stopnjami so namesto višanja davčnih stopenj učinkoviti načini varovanja javnih financ brez oviranja možnosti za rast znižanja ravni odhodkov ali razširitev davčne osnove in ukinitev slabo usmerjenih izjem. Komisija državam članicam z večjim fiskalnim manevrskim prostorom priporoča ukrepe za spodbujanje zasebnih naložb in potrošnje ter rasti prijaznih javnih naložb ob upoštevanju pakt za stabilnost in rast. Med temi ukrepi so na primer učinkovitejša javna poraba, vključno s posodobitvijo javnih uprav, dajanje prednost javni porabi, ki krepi potencial za gospodarsko rast ter znižanja davkov in socialnih prispevkov. To bi pripomoglo tudi k ponovnemu uravnoteženju gospodarstva EU.

Pri odhodkih morajo države članice poiskati načine za zaščito ali spodbujanje dolgoročnih naložb v izobraževanje, raziskave, inovacije, energetiko in podnebne ukrepe. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti tudi ohranjanju ali krepitvi obsega in učinkovitosti zavodov za zaposlovanje in aktivnih politik trga dela, kot so na primer usposabljanje za brezposelne in sheme jamstva za mlade. Hkrati pa obstaja razširjena potreba po krepitvi učinkovitosti in finančne vzdržnosti sistemov socialne varnosti, torej pokojninskih in zdravstvenih sistemov, ob povečanju njihove uspešnosti in ustreznosti pri izpolnjevanju socialnih potreb in zagotavljanju osnovnih socialnih varnostnih mrež. V številnih državah bi morali biti pokojninski sistemi dokončani z bolj sistematično povezavo med zakonsko določeno upokojitveno starostjo in pričakovano življenjsko dobo.

Glede prihodkov so se davčne stopnje zaradi krize povišale. Davčne sisteme bi bilo treba preoblikovati tako, da bi se razširile davčne osnove in bi se davčno breme prerazporedilo z dela na davčne osnove, povezane s potrošnjo, premoženjem in onesnaževanjem. Okolju škodljive subvencije bi bilo treba znižati. Treba bi bilo izboljšati tudi izpolnjevanje davčnih obveznosti z bojem proti davčnim goljufijam in utajam davkov, usklajenim ukrepanjem proti agresivnemu davčnemu načrtovanju in davčnim oazam, z zagotavljanjem večje učinkovitosti davčnih uprav in poenostavitvijo postopkov za izpolnjevanje davčnih obveznosti.

Ocena osnutkov nacionalnih proračunskih načrtov za leto 2014, ki jo je pripravila Komisija, potrjuje odločenost držav članic, da ohranijo izvajanje konsolidacije javnih financ v skladu s priporočili za posamezne države. Prav tako je spodbudno, da so bili v okviru novih pravil EU nacionalni okviri javnih financ okrepljeni s tem, da gospodarske napovedi in proračunske podatke pregledujejo neodvisni organi. Zato so napovedi držav članic bolj usklajene z napovedmi Komisije in mednarodnih organizacij, kot sta MDS in OECD, odločanje na nacionalni ravni in na ravni EU pa bolj pregledno in verodostojno.

Komisija je določila naslednje prednostne naloge:

Konsolidacija javnih financ bi morala biti rasti prijazna kombinacija ukrepov na strani prihodkov in odhodkov z več poudarka na kakovosti javne porabe in posodobitvi uprave na vseh ravneh. Kjer obstaja več fiskalnega manevrskega prostora, bi bilo treba spodbujati zasebne naložbe in potrošnjo, na primer z znižanjem davkov in socialnih prispevkov.

Dolgoročnejše naložbe v izobraževanje, raziskave, inovacije, energetiko in podnebne ukrepe bi bilo treba zaščititi ter poskrbeti za potrebe najbolj ranljivih članov naše družbe.

Davki bi morali biti zasnovani tako, da bodo rasti prijaznejši, na primer s preusmeritvijo davčnega bremena z dela na davčne osnove, povezane s potrošnjo, nepremičninami in bojem proti onesnaževanju.

4. Ponovno dajanje posojil gospodarstvu

Lani opaženi znaki izboljšanja finančnih razmer so postali zanesljivejši in finančni trgi so se izkazali za razmeroma trdne. Vendar tveganja ostajajo in posojilni pogoji za podjetja so še daleč od običajnih.

Poleg tega je razdrobljenost finančnih trgov povzročala zelo različne obrestne mere za posojila podjetjem in gospodinjstvom po vsej EU, z obrestnimi merami, ki so v nekaterih državah članicah dvakrat višje kot v drugih, obseg posojil in možnosti financiranja za različne posojilojemalce pa so zelo različne, odvisno od njihove lokacije. V skladu z raziskavo ECB[12] o dostopu MSP do financiranja, je 85 % nemških MSP, ki so zaprosila za posojilo v drugi polovici leta 2012, prejelo celoten znesek, medtem ko je bilo povprečje za južnoevropske države 40 %, za Grčijo pa samo 25 %. Takšnih razlik v dostopu do posojil ni mogoče pojasniti samo z razlikami v prevladujočih gospodarskih razmerah.

Za nadaljevanje okrevanja je bistveno zagotavljanje, da bančni sektor pravilno deluje pri financiranju produktivnih dejavnosti. Za izboljšanje regulacije in nadzora bank je bilo storjeno že veliko, same banke pa so prav tako ukrepale, da bi prestrukturirale svoje bilance stanja in zbrale kapital za izpolnjevanje novih standardov.[13] Vendar bolj omejeno zmožnost Evrope za okrevanje po krizi delno pojasnjuje tekoči proces čiščenja bilanc stanja v bančnem sektorju, ki ima glavno vlogo v finančnem posredništvu. V procesu čiščenja bilanc stanja bank morajo banke poiskati rešitve v zasebnem sektorju, dostop do javnih sredstev pa je le zadnja možnost. V okviru tega nove smernice Komisije o državni pomoči zagotavljajo ustrezno raven porazdelitve bremen z delničarji bank, kadar je treba banke dokapitalizirati z javnimi sredstvi.

Na ravni EU so bili sprejeti pomembni in potrebni koraki za določitev ustreznih okvirnih pogojev in ponovno dajanje posojil gospodarstvu. Dokončanje polno delujoče bančne unije je osrednji element odziva EU. To ni bistvenega pomena samo za stabilnost euroobmočja, ampak tudi za delovanje enotnega trga in odpravo naraščajoče razdrobljenosti finančnih trgov. Nedavni dogovor o enotnem nadzornem mehanizmu za banke je bil prvi velik korak k bančni uniji. Naslednji bistven korak, ki ga je treba storiti, je dogovor o enotnem mehanizmu in skladu za reševanje. Zaradi priprave prenosa nadzornih pristojnosti na ECB je bila začeta celovita ocena za povečanje preglednosti v zvezi z zdravjem bilanc stanja bank ter za opredelitev in odpravo vseh preostalih slabosti, da se tako poveča zaupanje trgov. To bi moralo pripomoči k hitrejšemu procesu čiščenja bilanc stanja in ustvariti pogoje za močno in trajno ponovno rast posojil. Poleg bančnega sektorja so v številnih državah članicah zaradi krize še vedno prezadolženi tudi gospodinjstva in podjetja, ki morajo še odplačati svoje dolgove.

Na ravni EU so bili sprejeti tudi specifični ukrepi za olajšanje dostopa do financiranja za MSP.[14] S podporo iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov, bi se moral znesek financiranja, ki bo na voljo iz finančnih instrumentov za MSP, ki delujejo po načelu vzvoda, za obdobje 2014–2020 v primerjavi z obdobjem 2007–2013 v povprečju podvojiti, kar bo pomagalo zlasti državam, kjer so finančne razmere še vedno zaostrene. Poleg tega si Komisija in EIB prizadevata za razširitev skupnih instrumentov za financiranje na osnovi porazdelitve tveganja, ki bi morali začeti delovati januarja 2014, da bi spodbudili naložbe zasebnega sektorja in kapitalskega trga v MSP.

Prednostne naloge na nacionalni ravni bodo v vsaki državi drugačne. V številnih državah je potrebno tesnejše spremljanje zasebnega dolga in povezanih finančnih tveganj, kot so nepremičninski baloni. To vključuje zmanjšanje davčnih olajšav za financiranje dolga za podjetja in preglede vidikov davčnih sistemov, ki povečujejo zadolževanje gospodinjstev, običajno z davčnimi olajšavami za hipoteke, ter izboljšanje ureditev za plačilno nesposobnost posameznikov in podjetij[15]. Spodbujati bi bilo treba nove alternativne oblike financiranja bančnemu financiranju, kot so možnosti za tvegani kapital, razvoj obveznic MSP in alternativnih borz[16].

Komisija je določila naslednje prednostne naloge:

Prestrukturiranje in obnova bank: to vključuje hitro sprejetje in uvedbo bančne unije ter krepitev zmogljivosti bank za obvladovanje tveganj v skladu z novimi pravili o kapitalskih zahtevah in pripravo na preglede kakovosti sredstev in stresne teste.

Priprava možnosti za financiranje iz drugih virov, kot so banke, vključno z možnostmi za tvegani kapital, razvojem obveznic MSP in alternativnimi borzami.

Pozorno spremljanje zasebnega dolga in povezanih finančnih tveganj, kot so nepremičninski baloni, ter učinka ureditev za plačilno nesposobnost posameznikov in podjetij, kjer je potrebno. To velja tudi za ureditve, ki ustvarjajo davčne olajšave za financiranje dolga.

5. Spodbujanje rasti in konkurenčnosti za danes in jutri

Zaradi krize po vsej Evropi poteka pomembno prestrukturiranje. Ker se čezmerna zadolženost podjetij in gospodinjstev zmanjšuje in se proizvodni dejavniki selijo v bolj proizvodne sektorje gospodarstva, se rast vrača. Tudi gonilo rasti se premika od zunanjega k notranjemu povpraševanju. Hkrati postaja jasno, da bo njegova sestava, kot je tudi potrebno, drugačna, kot je bila pred desetimi ali samo petimi leti. Poleg tega usmerjata dodatne spremembe tudi globalizacija in tehnološki napredek. Okrevanje v Evropi ne pomeni, da se bomo vrnili k „običajnemu poslovanju“, ampak pomeni iskanje novih dolgoročnih virov za rast in konkurenčnost z na znanju temelječimi in visoko produktivnimi dejavnostmi za naše gospodarstvo. To dobro ponazarja povečano povezovanje industrijskih panog EU v globalne vrednostne verige, ki bodo pomagale okrepiti evropske industrijske temelje, in zahteva odprte in medsebojno povezane proizvodne in storitvene trge, naložbe v raziskave in inovacije ter ustrezno usposobljeno delovno silo.

Gospodarsko rast v pomembnem številu držav članic trenutno še upočasnjuje visoka stopnja zasebne zadolženosti. To pomeni, da podjetja ne morejo vlagati v proizvodne dejavnosti, potrošniki pa so omejeni pri tem, kaj lahko kupijo. Togosti na trgih dela in proizvodnih trgih so omejevale prilagajanje konkurenčnosti, učinkovito dodeljevanje virov in rast produktivnosti ter delno pojasnjujejo razhajanja pri stopnjah potencialne rasti med državami članicami.

Pomembna sprememba se dogaja v državah, ki izvajajo globoke strukturne reforme, z znaki, da se gospodarske dejavnosti začenjajo seliti iz nemenjalnega v menjalni sektor, zlasti v državah članicah, ki ne morejo uporabljati instrumenta menjalnih tečajev. To ponazarjata povečanje izvoza in zmanjšanje primanjkljaja na tekočem računu v več državah. K takšnim gibanjem so pripomogle prilagoditve stroškov dela v okviru širše strategije za okrepitev konkurenčnosti in produktivnosti gospodarstva. Izboljšanje izvozne uspešnosti posameznih držav podpira tudi ambiciozna trgovinska politika na ravni EU.

V priporočilih za posamezne države je opredeljenih več prednostnih reform proizvodnih in storitvenih trgov za vsako državo članico ob upoštevanju potrebe po zaporedju reform v skladu z nacionalnimi razmerami, poudarjena pa je tudi potreba po odprtih storitvenih trgih, na primer s pregledom regulativnih omejitev, vključno z omejitvami pri dostopu do reguliranih poklicev. Dokončanje notranjega energijskega trga do leta 2014 bi imelo pomembno vlogo pri zniževanju stroškov za energijo in izboljšanju stroškovne učinkovitosti shem podpore za obnovljive vire energije. Še več je mogoče storiti za izboljšanje učinkovitosti mrežnih gospodarskih panog ter povečanje inovacij in raziskav. Povečanje učinkovite rabe virov in zmanjšanje odvisnosti EU od zunanjih energetskih virov mora biti del strategije EU za rast. Razlike med državami članicami, na primer pri ravnanju z odpadki in gospodarjenjem z vodo, upočasnjujejo znaten potencial za rast zelene ekonomije. Čeprav bodo številne od teh reform prinesle rezultate šele čez nekaj časa, pa je njihova izvedba nujna za podporo okrevanja in spodbujanje možnosti Evrope za rast.

Učinek takšnih reform močno krepi ekonomija obsega evropskega enotnega trga, podpirajo pa ga tudi boljše fizične in digitalne povezave in ustrezno varstvo podatkov[17] po vsem kontinentu. Delo trenutno poteka na več pomembnih področjih[18]: ambiciozno izvajanje direktive o storitvah bi moralo spodbuditi domače in čezmejno povpraševanje in ponudbo; predlogi Komisije za bolj integriran enotni trg v telekomunikacijskem sektorju bi morali biti prednostno sprejeti, da okrepijo sektor in razvoj spletnih gospodarskih dejavnosti ter omogočijo bolj poštene cene, dokončanje osnovnih koridorjev TEN-T, okrepitev čezmejnih povezav ter posodobitev obstoječe infrastrukture, odprava omejitev pri dostopu do trga, zlasti na področju pristaniških in železniških storitev, kar bo koristilo integraciji in konkurenčnosti logističnega in prometnega sektorja.

Razdrobljenost in neustrezni okvirni pogoji zavirajo evropske raziskave in inovacije. Med javnim in zasebnim sektorjem ni dovolj sodelovanja. Nezmožnost prenosa rezultatov raziskav v proizvode in storitve ter naraščajoča neusklajenost med ponudbo in povpraševanjem na področju spretnosti pa vplivata zlasti na sektorje, ki temeljijo na znanju. Te negativne trende je mogoče obrniti s pospešitvijo reforme nacionalnih raziskovalnih sistemov v skladu s predlaganim evropskim raziskovalnim prostorom. Sočasno lahko nove oblike sodelovanja spodbudijo vodilno vlogo Evrope v Svetu. Izvajanje novih programov Obzorje 2020 in COSME na področju raziskav in inovacij na ravni EU bo pripomoglo k razvoju javno-zasebnih partnerstev v EU na področju raziskav in razvoja ter podprlo posodobitev nacionalnih sistemov za inovacije in raziskave.

Komisija je določila naslednje prednostne naloge:

Polno izvajanje tretjega energetskega svežnja v letu 2014 in izboljšanje stroškovne učinkovitosti shem podpore za obnovljive vire energije. Spodbujanje učinkovite rabe virov z izboljšanjem ravnanja z odpadki in gospodarjenja z vodo, recikliranja in energetske učinkovitosti.

Izboljšanje izvajanja direktive o storitvah, vključno s pregledom omejitev, ki vplivajo na dostop do reguliranih poklicev, ter njihovo morebitno nadomestitvijo z manj omejevalnimi mehanizmi, kjer je ustrezno.

Pospeševanje posodobitve nacionalnih sistemov za raziskave v skladu s cilji evropskega raziskovalnega prostora.

6. Zmanjševanje brezposelnosti in socialnih posledic krize

Vpliv krize na družbo je še vedno močno prisoten. Stopnje brezposelnosti ostajajo rekordno visoke, povprečje v EU je 11 % (julija 2013), stopnja brezposelnosti med mladimi pa 23,4 %. Te stopnje so po Evropi zelo različne, kar povzroča večanje razlik med državami članicami na področju zaposlovanja in socialnih razmer. Glede na časovni zamik med gospodarskim okrevanjem in učinkom na zaposlovanje ne moremo pričakovati hitrega izboljšanja razmer in lahko se zgodi, da se bodo neenakosti še povečale. Kriza je zlasti negativno zaznamovala najbolj prikrajšane, delež prebivalstva, ki ga ogroža revščina, pa se je v EU povečal na 25 %. Navedeno vključuje tudi vse večje tveganje strukturne brezposelnosti in porast števila oseb, ki izstopajo iz trga dela, kar bi lahko imelo pomembne negativne posledice na potencial EU za rast.

Za okrevanje trga dela in socialnih razmer v Evropi bodo potrebni čas in prizadevanja za njuno oživitev, medtem ko se gospodarstvo izvija iz krize. Prva prednostna naloga bi morala biti ambiciozno izvajanje in nadgrajevanje reform v zvezi z delovanjem trga dela, da se omogoči večja udeležba na njem. To vključuje tudi spodbujanje virov delovnih mest v rastočih sektorjih, ohranjanje zaposljivosti delovne sile, vključno z dolgotrajno brezposelnimi in najranljivejšimi skupinami, tudi z dejavno podporo in usposabljanjem brezposelnih, ter zagotavljanje polnega delovanja mrež socialne varnosti. Ob upoštevanju staranja delovne sile zahtevajo daljše in bolj izpolnjujoče delovne kariere ustrezne spretnosti in vseživljenjsko pridobivanje znanj, spodbudno delovno okolje ter odpravo vpliva razlik v plačah glede na spol in premorov med delovno dobo na pokojnine žensk. Razpoložljivost dostopnih storitev oskrbe bi podprla udeležbo žensk na trgu dela. Za oblikovanje in izvajanje politik na tem področju je ključnega pomena večja vključenost socialnih partnerjev, seveda v skladu z nacionalnimi praksami in tradicijami.

Države članice so sprejele več pomembnih reform za posodobitev svojih trgov dela in spodbujanje večje udeležbe na njih. Pozitiven učinek takšnih reform bi se moral pokazati z izboljšanjem makroekonomskega okolja.

Za spodbuditev ustvarjanja delovnih mest bi bilo treba kot del splošnih prizadevanj za prerazporeditev davčnega bremena sprejeti ukrepe za zmanjšanje obdavčitve dela, zlasti za delavce z nizkimi dohodki in mlade delavce, zagotoviti gibanje plač v skladu s produktivnostjo, da se podpreta stroškovna konkurenčnost in skupno povpraševanje, ter nadaljevati s posodabljanjem delovnopravne zakonodaje za odpravo trajne razdrobljenosti trga dela in okrepitev boja proti neprijavljenemu delu. Vse bolj zeleno gospodarstvo, digitalni sektor in zdravstvene storitve so področja, ki bodo v prihodnjih letih ustvarila pomembne zaposlitvene možnosti. Oblikovati je treba strateške okvire, v katerih bodo imele politike na področju trga dela ter znanj in spretnosti dejavno vlogo pri podpiranju ustvarjanja delovnih mest v teh sektorjih ter predvidevanju novih vzorcev rasti in prilagajanju nanje. Mobilnosti delovne sile, tudi čezmejni, bo koristilo še boljše sodelovanje in okrepitev mreže EURES, ki bo podjetjem in iskalcem zaposlitve pomagala pri iskanju priložnosti v drugih državah članicah.

Potrebno je tudi ukrepanje za izboljšanje uspešnosti izobraževanja in usposabljanja. EU še vedno zaostaja za cilji za leto 2020 glede stopenj terciarne izobrazbe in zmanjšanja predčasnega opuščanja šolanja. Poleg tega po podatkih OECD 20 % delovne sile v EU resno primanjkuje spretnosti in znanj, kar vključuje tudi slabo raven jezikovne in matematične pismenosti. 25 % odraslih tudi nima ustreznih spretnosti in znanj za učinkovito uporabo IKT. To povzroča ozka grla in neskladja[19] pri številnih delovnih mestih in poklicih ter na splošno zmanjšuje sposobnost delovne sile EU za prilagajanje in napredovanje na trgu dela. Ključnega pomena je vlaganje v posodobitev sistemov izobraževanja in usposabljanja, vključno z vseživljenjskim učenjem in zlasti dualnimi sistemi izobraževanja, ter olajšanje prehoda iz šolanja v zaposlitev, zlasti s povečanjem števila razpoložljivih kakovostnih pripravništev in vajeništev. V tem okviru bi morale države članice čim prej sprejeti programe za izvajanje jamstva za mlade, z njimi povezane programe financiranja (pobuda za zaposlovanje mladih in Evropski socialni sklad) pa bi bilo treba dokončati, kakor hitro je mogoče.

Za podporo socialnim spremembam in postopno zmanjšanje neenakosti in revščine je ključnega pomena učinkovitejše socialno varstvo. Razviti bi bilo treba strategije dejavnega vključevanja, ki bi zajemale učinkovito in ustrezno dohodkovno podporo, aktivacijske ukrepe in ukrepe za odpravljanje revščine, tudi revščine otrok, ter splošno razpoložljivost cenovno dostopnih in visokokakovostnih storitev, kot so socialnovarstvene in zdravstvene storitve, otroško varstvo, stanovanja ter oskrba z energijo. Povezavo med socialno pomočjo in aktivacijskimi ukrepi bi bilo treba okrepiti z bolj individualiziranimi storitvami („vse na enem mestu“), prizadevanja za poenostavitev in boljšo usmerjenost podpore pa bodo pomagala izboljšati koriščenje ukrepov s strani ogroženih skupin in učinkovitost teh ukrepov.

Komisija je določila naslednje prednostne naloge:

Okrepitev aktivnih ukrepov na trgu dela, zlasti dejavne podpore in usposabljanja za brezposelne, izboljšanje uspešnosti javnih zavodov za zaposlovanje in izvajanje jamstva za mlade.

Nadaljnje reforme za zagotovitev gibanja plač v skladu s produktivnostjo, da se podpreta konkurenčnost in skupno povpraševanje, odpravo trajne razdrobljenosti trga dela, zlasti s posodobitvijo delovnopravne zakonodaje, podpiranje ustvarjanja delovnih mest v hitro rastočih sektorjih in spodbujanje mobilnosti delovne sile.

Prizadevanje za posodobitev sistemov izobraževanja in usposabljanja, vključno z vseživljenjskim učenjem, poklicnim usposabljanjem in dualnimi sistemi izobraževanja.

Izboljšanje uspešnosti sistemov socialnega varstva, zlasti z okrepitvijo povezave med socialno pomočjo in aktivacijskimi ukrepi z dostopom do bolj individualiziranih storitev („vse na enem mestu“) ter prizadevanji za poenostavitev in boljšo usmerjenost pomoči, pri čemer je treba posebno pozornost nameniti položaju najranljivejših oseb.

7. POSODOBITEV JAVNE UPRAVE

V sedanjih razmerah se javne uprave v EU soočajo z izzivom zagotavljanja boljših storitev z manj viri, tj. izpolnjevanja javnih potreb v času manjših proračunov, izboljševanja poslovnega okolja z zagotavljanjem boljših storitev za podjetja in državljane ter prilagajanja zagotavljanja storitev potrebam bolj digitalnega gospodarstva.

Več držav članic načrtuje dodatno izboljšanje učinkovitosti pri organizaciji svojih uprav, vključno z izboljšanjem sodelovanja med različnimi ravnmi vlade. V nekaterih državah članicah obstaja tudi možnost okrepitve upravne zmogljivosti javne uprave, njene profesionalnosti in kakovosti oblikovanja politik. Večja uporaba IKT in nadaljnja širitev storitev e-uprave v Evropi, na primer e-naročanja, lahko pomagata povečati učinkovitost in zmanjšati stroške za okoli 15–20 %[20]. V tem smislu je vključitev enotnih nacionalnih kontaktnih točk, ki so bile vzpostavljene v okviru direktive o storitvah, v storitve e-uprave ključnega pomena za čezmejno sodelovanje. Dodatno je mogoče posodobiti sistem pobiranja davkov in druge sisteme, na primer z zagotovitvijo delno izpolnjenih davčnih obrazcev, spletnih storitev in zgolj enkratno predložitvijo podatkov javnemu sektorju s strani državljanov. Dobro usmerjena finančna podpora, zlasti prek Evropskega socialnega sklada in Evropskega sklada za regionalni razvoj, lahko pomembno prispeva k posodobitvi javnih uprav. Hkrati morajo države članice okrepiti zmogljivost nacionalnih, regionalnih in lokalnih uprav za javne naložbe, da bodo lahko uporabile programe evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020.

Obstaja potencial za poenostavitev poslovnega okolja, zmanjšanje birokratskih ovir in izboljšanje kakovosti zakonodaje. Še naprej je potrebno vzpostavljati manj zahtevne regulativne ureditve, zlasti za MSP. To vključuje zmanjšanje zapletenosti postopkov za ustanovitev podjetja in števila zahtev za pridobitev dovoljenj. Izboljšanje kakovosti, neodvisnosti in učinkovitosti pravosodnih sistemov, vključno z zagotavljanjem, da se zadeve rešujejo v razumnem času, in posodobitev nacionalne zakonodaje o insolventnosti bi znatno izboljšala pogoje za podjetja.

Na ravni EU se poenostavitev in racionalizacija zakonodaje EU spodbujata v okviru tekočega programa ustreznosti in uspešnosti predpisov (program REFIT). Pomemben napredek je bil v določeni meri že dosežen. Komisija bo objavila letno preglednico programa REFIT za spremljanje napredka in spodbujanje dialoga o ustreznosti predpisov z državami članicami, podjetji, socialnimi partnerji in civilno družbo na splošno. K dobremu sodelovanju med javnimi upravami, poenostavitvi delovanja na enotnem trgu in večji predvidljivosti predpisov bo poleg tega pomagalo tudi nemoteno in skladno izvajanje zakonodaje EU z uporabo skupnega okvira namesto 28 posameznih rešitev. Večje sodelovanje med davčnimi upravami je bistvenega pomena za boj proti davčnim goljufijam in davčnim utajam.

Komisija je določila naslednji prednostni nalogi:

Razširitev uporabe storitev e-uprave in IKT s strani javnih uprav, tudi za sisteme pobiranja davkov in kontaktne točke enotnega trga iz direktive o storitvah.

Poenostavitev poslovnega okolja ter zmanjšanje birokratskih ovir z uvedbo manj zahtevnih postopkov in regulativnih ureditev.

8. Sklepne ugotovitve

V zadnjem letu je bil dosežen pomemben napredek pri rešitvah za bolj trajnostno okrevanje Evrope. Trdnost skupne valute je bila ohranjena skupaj z izboljšanjem finančne stabilnosti in sprejetjem odločnih ukrepov za ureditev javnih financ. Države, ki so najbolj izpostavljene finančni ranljivosti, so si najbolj prizadevale za začetek ambicioznih strukturnih reform in prvi rezultati so že vidni. Jasni prednostni nalogi po vsej Evropi ostajata povečanje konkurenčnosti in produktivnosti za ustvarjanje trajnih delovnih mest.

Ta letni pregled rasti potrjuje, da prihaja v Evropi do daljnosežnih sprememb, ki se jih včasih niti ne zavedamo povsem, in da tekoče reforme dajejo rezultate. Evropski semester za usklajevanje ekonomskih politik je od svojega začetka povečal občutek za prednostne naloge in preglednost ter poskrbel za osredotočenost nacionalnih in evropske reformne agende. V kratkem času mu je uspelo vzpostaviti osnovo za bolj poglobljeno usklajevanje ekonomskih politik med državami članicami. Postopek v zvezi z makroekonomskim neravnotežjem pomaga prepoznati gospodarske dogodke, ki so škodljivi za posamezne države članice ali euroobmočje, kar omogoča njihovo obravnavo preden postanejo težko obvladljivi. V letnih priporočilih za posamezne države so opredeljena ključna področja, na katerih morajo države članice uvesti ustrezne spremembe.

Iz dosedanjih izkušenj jasno izhaja tudi, da je potrebno dodatno razviti nacionalni občutek lastništva v zvezi s postopkom (in zlasti v zvezi s priporočili za posamezne države). To je pomembno zaradi demokratične legitimnosti novega sistema upravljanja in zaradi zagotavljanja, da se sestavni deli politik na ravni EU ob pravem času upoštevajo v nacionalnem postopku odločanja. V euroobmočju je treba tudi okrepiti usklajevanje določenih ključnih področij politike in preseči sedanjo omejenost na ocenjevanje dvostranskih priporočil njegovim članicam. Evropski svet načrtuje razpravo o mnogih od teh vprašanj na zasedanju decembra 2013. Komisija bo na podlagi načrta za EMU in poznejših sporočil pripravila predloge, kako še bolj okrepiti proces evropskega semestra.

O smernicah iz tega letnega pregleda rasti se bo razpravljalo na ravni EU v okviru priprav na zasedanje Evropskega sveta marca 2014, uporabile pa se bodo tudi pri pripravi naslednjega kroga nacionalnih programov in priporočil za posamezne države. Komisija bo pri ustvarjanju vsesplošnega občutka odgovornosti in usmerjanju napredka v okviru širših prizadevanj EU za vzpostavitev temeljev pametne, trajnostne in vključujoče rasti v vsej EU tesno sodelovala z nacionalnimi organi, vključno z nacionalnimi parlamenti, drugimi institucijami EU, socialnimi partnerji in zainteresiranimi stranmi. Komisija poziva Evropski parlament in Svet k odobritvi prednostnih nalog iz tega letnega pregleda rasti in prizadevanju za njihovo uresničitev na ravni EU in nacionalni ravni.

Priloga 1 – Pregled priporočil EU za posamezne države za obdobje 2013–2014

|| Javne finance || Finančni sektor || Strukturne reforme || Politika zaposlovanja in socialna politika

|| Zdrave javne finance || Pokojninski sistem in sistem zdravstvenega varstva || Javnofinančni okvir || Davčna ureditev || Bančništvo in dostop do financiranja || Trg stanovanjskih nepremičnin || Mrežne gospodarske panoge || Konkurenca v sektorju storitev || Javna uprava in pametna pravna ureditev || Raziskave in razvoj ter inovacije || Učinkovita raba virov || Udeležba na trgu dela || Aktivna politika trga dela || Mehanizem določanja plač || Razdrobljenost trga dela || Izobraževanje in usposabljanje || Revščina in socialna vključenost

AT || || || || || || || || || || || || || || || || ||

BE || || || || || || || || || || || || || || || || ||

BG || || || || || || || || || || || || || || || || ||

CZ || || || || || || || || || || || || || || || || ||

DE || || || || || || || || || || || || || || || || ||

DK || || || || || || || || || || || || || || || || ||

EE || || || || || || || || || || || || || || || || ||

ES || || || || || || || || || || || || || || || || ||

FI || || || || || || || || || || || || || || || || ||

FR || || || || || || || || || || || || || || || || ||

HU || || || || || || || || || || || || || || || || ||

IT || || || || || || || || || || || || || || || || ||

LT || || || || || || || || || || || || || || || || ||

LU || || || || || || || || || || || || || || || || ||

LV || || || || || || || || || || || || || || || || ||

MT || || || || || || || || || || || || || || || || ||

NL || || || || || || || || || || || || || || || || ||

PL || || || || || || || || || || || || || || || || ||

RO || || || || || || || || || || || || || || || || ||

SE || || || || || || || || || || || || || || || || ||

SI || || || || || || || || || || || || || || || || ||

SK || || || || || || || || || || || || || || || || ||

UK || || || || || || || || || || || || || || || || ||

Opomba: priporočila za posamezne države za obdobje 2013–2014, ki jih je sprejel Svet 9. julija 2013. Ciper, Grčija, Irska in Poljska morajo uresničiti zaveze v okviru skupnih programov finančne pomoči EU in MDS. Več informacij: http://ec.europa.eu/europe2020/index_en.htm. || ||

Priloga 2 – Napredek na ključnih področjih priporočil za posamezne države

Ta priloga vsebuje tematski pregled triletnih izkušenj s tem, kako države članice na ključnih področjih izvajajo priporočila za posamezne države.

Na splošno je bil v zadnjih letih dosežen pomemben napredek pri konsolidaciji javnih financ, čeprav sestava prilagoditve javnih financ ni bila vedno prijazna rasti.

- Prilagoditev javnih financ leta 2013 v IE, EL, LT in PL je bila izvedena večinoma na odhodkovni strani. PL in SK sta močno znižali odhodke za javne naložbe. Druge države, na primer BE, ES, IT, RO in SI, so uporabile konsolidacijo javnih financ, ki je temeljila na mešanici ukrepov na prihodkovni in odhodkovni strani. Prilagoditve v CZ, FR, LU, NL, PT in FI so bile večinoma izvedene na prihodkovni strani.

- Države članice so pri konsolidaciji svojih financ na splošno povečale davčne stopnje (zlasti osnovne stopnje DDV), davčne osnove pa jih je razširilo le nekaj. Okoljske dajatve in davki na premoženje so se zvišali, vendar je možno njihovo učinkovitost še povečati. Vse države članice so sprejele nekatere ukrepe za boj proti davčnim utajam in izboljšanje izpolnjevanja davčnih obveznosti.

- Mnoge države članice so povečale splošno davčno obremenitev (neposredne in posredne davke ter prispevke za socialno varnost). Vendar je spodbudno, da prihaja do določene prerazporeditve davkov, na primer z reformo obdavčitve premoženja in večjim poudarkom na posrednih davkih namesto na obdavčitvi dela.

- 23 držav članic je uzakonilo povečanje upokojitvene starosti[21]. V številnih primerih to povečanje spremlja izravnava upokojitvene starosti za moške in ženske (CZ, EE, EL, HR, IT, LT, MT, PL, SI, SK, UK). Več držav članic je uvedlo izrecno in trajnostno povezavo med upokojitveno starostjo in podaljšanjem pričakovane življenjske dobe v prihodnosti (CY, DK, EL, IT, NL, SK). Večina jih je sprejela ukrepe za omejitev dostopa do predhodne upokojitve in podaljšanega prejemanja nadomestil za brezposelnost (npr. ES) ali nadomestil za invalidnost (npr. AT, BE, BG, DK), ki so se uporabljala kot nadomestek za predhodno upokojitev.

Otežen dostop do virov financiranja je še vedno ena od glavnih ovir za rast, zlasti za mala in srednje velika podjetja (MSP).

- Države članice so sprejele ukrepe za odpravo zamud pri plačilih, da bi se zmanjšale težave podjetij z likvidnostjo. PT, EL, ES in IT so sprejele načrte za zmanjšanje zaostanka pri plačilih javnih uprav in ureditev zaostalih plačil.

- Vse več pozornosti se namenja oblikam listinjenja posojil, da bi se sprostila dobava posojil za MSP (dober primer je ES). Vzporedno potekajo prizadevanja za razvoj nebančnega tržnega financiranja, kot je oblikovanje trga podjetniških obveznic v DK, EE, IT in PT.

- Večina držav članice je uvedla ukrepe za razvoj skladov tveganega kapitala. CZ, DE in ES vzpostavljajo nove javne sklade tveganega kapitala, medtem ko je PT konsolidirala obstoječe sklade s ciljem njihove čim večje učinkovitosti. Poleg tega več držav članic, vključno z EE, NL, PL in ES, pripravlja „sklade skladov“, da bi spodbudile nastanek trga tveganega kapitala s številnimi zasebnimi skladi.

- FR je napovedala petletno davčno olajšavo za naložbe v kapital novih podjetij. V DE so sprožili nov program, da bi zasebnim vlagateljem zagotovili dodatne finančne spodbude za naložbe v mlada in inovativna podjetja.

Na proizvodnem in storitvenem trgu je treba storiti več za okrepitev potenciala EU za rast.

- Nekatere države članice so izvedle pomembne reforme za odprtje svojega storitvenega sektorja in povečanje njegove učinkovitosti, vključno s PT, ES, IT, EL, PL, SI in CZ. V več državah članicah pa je še veliko možnosti za reforme, tudi v AT, BE, DE in FR, ki na tem področju niso v celoti izvedle njihovih priporočil za posamezne države in morajo vse še okrepiti prizadevanja v okviru izvajanja direktive o storitvah.

- Vsota vseh javnih sredstev za raziskave in razvoj se je v EU prvič po začetku krize zmanjšala leta 2011, sedaj pa je manjša od kitajske. V zadnjih dveh letih so nekatere države znatno vlagale v razvoj in raziskave (AT, BE, LU, HU, PL in SE), medtem ko so druge občutno zmanjšale sredstva za to področje (ES, IE, IT, MT in PT). Večina držav članic je razširila ali uvedla nove davčne olajšave za razvoj in raziskave, da bi spodbudile zasebne naložbe. Inovacijski razkorak v Evropi se povečuje, pri čemer sodijo med najbolj inovativna gospodarstva SE, DE, DK in FI. Nekaj držav svoj položaj izboljšuje (LV, SK, LT in EE), toda v drugih (UK, PL, CZ, HU, PT, RO, EL, BG, MT) so se razmere v primerjalnem smislu od leta 2010 poslabšale.

Na področju energetskih trgov še 14 držav članic zamuja s prenosom tretjega energetskega svežnja. Še vedno so potrebne pomembne naložbe v energetsko infrastrukturo po vsej Evropi, vendar so bili sprejeti ukrepi za izboljšanje medsebojnih povezav za plin in električno energijo (npr. medsebojne povezave za električno energijo med PT in ES, UK in IE ter na območju baltske regije). Da bi omejile porabo energije, BG, CZ, EE, LT, LV, RO in SK poleg tega pripravljajo programe za energetsko učinkovitost, ki bi se lahko financirali s prihodki iz sistema za trgovanje z emisijami ter sredstvi evropskih strukturnih in investicijskih skladov.

- Ovire za razvoj sektorja železniških storitev so opazne v naslednjih državah članicah: AT, BG, CZ, DE, EL, ES, FR, HU, IE, LU, PL, PT, SI. Povezane so z ločitvijo računov upravljavcev železniške infrastrukture in prevoznikov v železniškem prometu, uporabo pristojbin za uporabo prog ter vprašanji v zvezi s interoperabilnostjo.

V večini držav članic potekajo pomembne reforme za posodobitev trgov dela.

- Stopnje dohodnine za največje davčne osnove so najvišje po letu 2008. Skupna davčna obremenitev dela se je povečala, vendar so države članice (BE, DK, FI, FR, HU, IT, NL, PT, SE) za določene skupine zmanjšale davke na delo. Obstaja težnja po povečanju progresivnosti.

- Države z velikimi neravnotežji so izvedle daljnosežne reforme svojih sistemov pogajanj o plačah, da se omogoči večja prožnost pri prilagajanju plač. V obdobju 2007–2012 so se stroški dela na enoto proizvoda v primerjavi s tekmeci znatno zmanjšali, na primer v IE, EL, ES in PT. Po pričakovanjih bodo tekoče reforme, zlasti glede mehanizmov določanja plač, še podprle proces prilagoditve v državah, kot sta EL in ES.

- ES, IT in FR so izvedle reforme za posodobitev svojih delovnopravnih zakonodaj in boj proti razdrobljenosti svojih trgov dela. Pomembne reforme se začenjajo ali se o njih razpravlja tudi v LT, NL, PL in SI.

- Številne države članice so okrepile in bolje usmerile ukrepe aktivne politike trga dela ter izboljšale storitve javnih zavodov za zaposlovanje (BG, DE, EE, IE, EL, IT, LT, LU, SK, FI, SE, UK).

- Sprejemajo se dodatni ukrepi za boj zoper brezposelnost mladih, vključno z vzpostavljanjem jamstev za mlade. Skupne naložbe v izobraževanje in usposabljanje so se v času krize zmanjšale, zlasti v BG, EL, IT, SK in RO. Posodobitev sistemov izobraževanja in usposabljanja ostaja nujna prednostna naloga v mnogih državah članicah. Nekatere države (CZ, SK, UK) za področje visokega šolstva razvijajo uporabo modelov financiranja, ki temeljijo na inovacijski uspešnosti.

- Razvoj visokokakovostnih vajeništev in dualnega sistema poklicnega usposabljanja je prednostna naloga v mnogih državah (EL, ES, IT, LV, PT, SK). Več držav je začelo izvajati reforme za zmanjšanje predčasnega opuščanja šolanja in prilagoditev visokošolskih učnih načrtov potrebam na trgu dela (AT, IT, PL). Glede na vse večjo brezposelnost, zlasti dolgotrajno, večina držav članic poroča o ukrepih za povečanje udeležbe v vseživljenjskem učenju.

- V okviru prizadevanj za zmanjšanje revščine številne države članice uvajajo ali so okrepile aktivacijske ukrepe in reformirajo sisteme socialne pomoči (LT, CY, DK, EL, HR, IT, PL in RO).

Na splošno poslovno okolje še vedno zaostaja za poslovnimi okolji naših tekmecev na svetovni ravni.

- Relativne šibkosti se med državami močno razlikujejo. V IE in UK je preprosto ustanoviti podjetje, toda težje doseči izvrševanje pogodb. V primerjavi z drugimi državami članicami je obdobje, ki je potrebno za končanje insolvenčnih postopkov, v IE, BE, FI, DK, UK, AU, NL in DE razmeroma kratko, toda ocenjuje se, da je zaščita vlagateljev v nekaterih primerih šibkejša. V FR, ES in LU je pridobitev gradbenega dovoljenja zamudna, medtem ko so v ES in LU pogoji za ustanovitev podjetja zapleteni. Še vedno se šteje, da je za dosego izvrševanja pogodbe v IT, EL, MT, CY in SI potrebno vložiti veliko denarja in časa.

- Glede na nedavno poročilo o konkurenčnosti EU, ki temelji na vrsti kazalnikov, države s srednje dobrimi rezultati in tiste, ki zaostajajo, izboljšujejo svoje poslovno okolje, še zlasti po letu 2007, medtem ko so vodilne države v razvrstitvi zdrsnile nižje ali dosegle zelo majhna izboljšanja. To pomeni, da kljub še vedno prisotnim znatnim razlikam v EU na splošno prihaja do dohitevanja v zvezi z uspešnostjo in praksami.

[1] V Prilogi 1 je predstavljen pregled priporočil za posamezne države, ki jih je EU sprejela julija 2013. Več informacij je na voljo na: http://ec.europa.eu/europe2020/index_sl.htm.

[2] http://ec.europa.eu/economy_finance/eu/forecasts/2013_autumn_forecast_en.htm

[3] COM(2013) 790.

[4] Osnutek skupnega poročila o zaposlovanju, COM(2013) 801.

[5] COM(2012) 777.

[6] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/ec/134069.pdf

[7] COM(2013) 690.

[8] COM(2013) 166.

[9] COM(2013) 165.

[10] COM(2012) 777.

[11] COM(2013) 165.

[12] Evropska centralna banka (2013), „Report on the results of the survey on the access to finance of SMEs in the euro area - October 2012 to March 2013“.

[13] Glej Direktivo 2013/36/EU in Uredbo (EU) št. 575/2013 UL L 176, 27.6.2013.

[14] MSP bodo pri dostopu do virov financiranja po vsej Evropi pomagali tudi številni nedavni ali prihodnji zakonodajni ukrepi na ravni EU: uredba o „evropskih skladih tveganega kapitala“, ki velja od julija 2013, bo olajšala čezmejno zbiranje sredstev in ustvarjanje pravega notranjega trga za sklade tveganega kapitala, predlagana direktiva o trgih finančnih interesov bi morala pripomoči k razvoju trgov lastniških vrednostnih papirjev, specializiranih za MSP, predlog za spremembo direktive o preglednosti, ki bo prinesel boljše informacije o podjetjih, bo omogočil, da bodo MSP bolj zanimiva za investitorje, prehod na enotno območje plačil v eurih (SEPA) s 1. februarjem 2014, ki naj bi zajel večino kreditnih plačil in direktnih obremenitev, pa bo izboljšal učinkovitost plačilnih sistemov v euroobmočju.

[15] Ta vprašanja so zajeta v ustreznih priporočilih za posamezne države in v poročilu o mehanizmu opozarjanja, kjer je ustrezno.

[16] Komisija je podala podrobne predloge v svoji zeleni knjigi o dolgoročnem financiranju evropskega gospodarstva (COM(2013) 150 z dne 25. marca 2013).

[17] Glej predlog Komisije za splošno uredbo o varstvu podatkov, COM(2012) 11.

[18] Za več informacij glej poročilo o enotnem trgu, ki je objavljeno skupaj s tem pregledom rasti.

[19] Trenutno je v EU približno 1,9 milijona prostih delovnih mest.

[20] Public Services Online (Javne storitve na spletu), poročilo za Evropsko komisijo o stanju na področju e-uprave.

[21] Za pregled upokojitvenih starosti v EU glej COM(2013) 350.