Objava zahtevka za registracijo imena v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2019/C 403/08)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper zahtevek v treh mesecih od datuma te objave.

ENOTNI DOKUMENT

„KIWI DE CORSE“

EU št.: PGI-FR-02433 – 11.9.2018

ZOP ( ) ZGO (X)

1. Ime

„Kiwi de Corse“

2. Država članica ali tretja država

Francija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1. Vrsta proizvoda

Skupina 1.6 Sadje, zelenjava in žita, sveži ali predelani

3.2. Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

„Kiwi de Corse“ je sadež sorte hayward.

Je ovalne oblike, njegova lupina je rjavo-zelene barve in prekrita s številnimi tankimi dlačicami. Njegovo meso je zeleno in sijoče, v njem pa so drobne črne pečke.

„Kiwi de Corse“ je sladek in rahlo kiselkast sadež z mehkim in sočnim mesom.

Vsebnost sladkorja v sadežu „Kiwi de Corse“ je najmanj 12 °Brix, njegova čvrstost pa je najmanj 1,5 kg/0,5 cm2.

Z zaščiteno geografsko označbo se lahko prodajajo samo sadeži, ki tehtajo najmanj 70 g in se uvrščajo v razred ekstra ali I.

3.3. Krma (samo za proizvode živalskega izvora) in surovine (samo za predelane proizvode)

–

3.4. Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Vse faze proizvodnje kivija „Kiwi de Corse“ (od gojenja do razvrščanja po velikosti in sortiranja) potekajo na geografskem območju ZGO.

3.5. Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn. proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

„Kiwi de Corse“ se pakira na geografskem območju brez kemične obdelave po obiranju, da se potrošniku zagotovi kakovosten proizvod.

„Kiwi de Corse“ je namreč svež sadež, ki se obira, ko je fiziološko zrel. Po obiranju se ne obdela s kemičnimi sredstvi za shranjevanje, zato ostane občutljiv za udarce in poškodbe, ki lahko nastanejo pri daljšem prevozu v razsutem stanju v paletnih zabojih. Poleg tega prevoz v paletnih zabojih v zaprtem prostoru, kot na primer pri pomorskem prevozu, ki mu sledi odprema v tovornjaku hladilniku, preprečuje kroženje zraka med sadeži, kar povzroči „klimatsko“ raznolikost, ta pa povzroči različen fiziološki razvoj sadežev v paletnem zaboju.

Poleg tega se v obratih izvajajo drugi postopki, ki so neločljivo povezani s pakiranjem (sortiranje, odobritev kakovosti in označevanje) in se morajo izvajati v bližini sadovnjakov ter s katerimi se dokonča delo pridelovalcev in prepreči odvečno rokovanje s sadeži v razsutem stanju.

Pakiranje na geografskem območju ne prispeva le k ohranjanju kakovosti in značilnosti proizvoda, temveč tudi olajšuje obvladovanje njegove sledljivosti. Pri prevozu sadežev v razsutem stanju se lahko zgodi, da se pomešajo z drugimi sadeži drugačnega porekla.

Sistem identifikacije, vzpostavljen ob pakiranju, zagotavlja sledljivost proizvoda do končne prodaje ter tako pomeni dodatno jamstvo glede porekla in kakovosti proizvoda.

„Kiwi de Corse“ se pakira:

— v posamične platoje;

— v platoje, zložene v plasteh;

— v posodice (prodajna enota za potrošnike).

3.6. Posebna pravila za označevanje proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Poleg obveznih navedb, ki se zahtevajo z zakonodajo o označevanju in predstavitvi živil, oznaka vključuje registrirano ime proizvoda in simbol ZGO Evropske unije, ki sta v istem vidnem polju.

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja

Geografsko območje proizvodnje kivija „Kiwi de Corse“ obsega ozemlje naslednjih občin v departmaju Haute-Corse:

Aghione, Aléria, Antisanti, Biguglia, Borgo, Canale-di-Verde, Casevecchie, Castellare-di-Casinca, Cervione, Chiatra, Furiani, Ghisonaccia, Giuncaggio, Linguizzetta, Lucciana, Lugo-di-Nazza, Monte, Olmo, Pancheraccia, Penta-di-Casinca, Pietroso, Poggio-di-Nazza, Poggio-Mezzana, Prunelli-di-Fiumorbo, San-Giuliano, San-Nicolao, Santa-Lucia-di-Moriani, Santa-Maria-Poggio, Serra-di-Fiumorbo, Solaro, Sorbo-Ocagnano, Taglio-Isolaccio, Talasani, Tallone, Tox, Valle-di-Campoloro, Ventiseri, Venzolasca in Vescovato.

5. Povezava z geografskim območjem

Povezava z geografskim območjem temelji na naravnih dejavnikih (oblika površja, tla in podnebje) in človeških dejavnikih (lokalno znanje in veščine), značilnih za geografsko območje.

Geografsko območje proizvodnje kivija „Kiwi de Corse“ (vzhodna ravnina Korzike) sestavljajo predvsem hribčki in planote, ki se dvigajo od 150 do 300 metrov nad morjem; na zahodu prevladujejo sloki gorski obronki, povezani s skrilasto Korziko, in linija grebenov, ki se vzpenjajo do nadmorske višine od 800 do 1 200 metrov.

Velika večina pedoloških formacij na geografskem območju ima dokaj enotne značilnosti z vidika strukture (predvsem peščeno-ilovnato-glinena tla) in tudi s kemičnega vidika (bolj kisla tla).

Zaradi geografske lege in razgibanega površja otoka so sadeži „Kiwi de Corse“ deležni še posebno ugodnega podnebja, ki je značilno sredozemsko z milimi zimami in poletji, ki jih zaznamuje precej izrazito sušno obdobje. Korzika ima zaradi svoje zemljepisne širine obilo sonca praktično celo sezono, pri čemer zabeležena povprečna letna osončenost na območju proizvodnje kivija „Kiwi de Corse“ znaša približno 2 700 ur na leto.

Zaradi vpliva morja ima geografsko območje zelo posebne značilnosti v primerjavi z drugimi območji proizvodnje kivija v Franciji in Evropi.

Zmrzal, ki lahko povzroči veliko škodo bodisi na rastlini bodisi na sadežih, se na tem območju pojavi zelo redko oziroma skoraj nikoli. Dovolj nizke temperature pozimi omogočajo mirovanje rastline in zadovoljujejo potrebe po mrazu, ki so nujne za dobro nabrekanje brstov.

Ker proizvodnja kivija ni v nevarnosti, da bi jo uničila jesenska zmrzal, pridelovalci kivija „Kiwi de Corse“ pustijo, da sadeži dozorijo naravno.

Vpliv morja zaradi otoške lege močno ublaži tudi dve drugi pomembni značilnosti sredozemskega podnebja, za kateri je občutljiv sadež „Kiwi de Corse“, in sicer visoke temperature in suh zrak poleti.

Najvišje poletne temperature le izjemoma presežejo 33 °C, pri čemer običajno znašajo med 27 in 30 °C, relativna vlaga v zraku pa se le zelo redko spusti pod 40 %.

Razgibano in visoko površje Korzike je glavni adut za razpoložljivost vode; letna količina padavin na Korziki je precej velika. Režim termičnega vetra (brise), ki je klasični pojav na obalnih območjih, je še poudarjen zaradi naravne konvekcije, ki nastane zaradi oblike površja. Glavna posledica je, da vpliv tega režima prodre globlje v notranjost kopnega in ustvari dovolj močan veter, ki pa vseeno ni premočan, kar zagotavlja ugodno prezračevanje sadovnjakov kivija „Kiwi de Corse“ in zmanjšuje tveganja bolezni.

Gojenje sadnih dreves na Korziki sega daleč nazaj v preteklost. To starodavno znanje in spretnosti na področju arborikulture, pa tudi na področju vinogradništva, ki ima z gojenjem kivija več skupnih tehnik (zelena rez in gojenje v špalirju), so na začetku 70. let prejšnjega stoletja spodbudili gojenje kivija.

Vzporedno se je za to kulturo zelo zgodaj začel zanimati raziskovalni center INRA-CIRAD v San-Giulianu. Prve sadike kivija so v center prinesli februarja 1969. To so bile štiri glavne sorte, ki so se tedaj gojile na Novi Zelandiji: monty, abbott, bruno in seveda hayward. Zadnjenavedena se je tako kot v vseh drugih državah, pridelovalkah kivija, zelo hitro izkazala za najbolj zadovoljivo glede donosa, dobre velikosti sadežev (približno 100 g v povprečju), pravilne ovalne oblike sadežev in odlične sposobnosti shranjevanja, ki je precej daljše kot pri drugih sortah. Vendar pa je to predvsem sorta, ki je najbolje prilagojena talnim in podnebnim razmeram geografskega območja z bolj kislimi tlemi in sredozemskim podnebjem, za katero sta značilna močna osončenost in vpliv morja. Zato je sorta hayward postala izključna sorta za kivi „Kiwi de Corse“.

Otoški pridelovalci so pridobili znanje in veščine, ki jim omogočajo gojenje kivija v okoljskih razmerah, specifičnih za Korziko, in spopadanje s podnebnimi spremembami.

Zime namreč postajajo vse bolj mile, kivi pa v tem obdobju potrebuje mraz, ki spodbudi pripravo na cvetenje in pravilno stopnjo nabrekanja brstov. Zato je bilo treba prilagoditi prakse gojenja, da bi se ohranila donosna proizvodnja, predvsem pa kakovost.

Pridelovalci so prilagodili gojenje dreves v špalirju, tako da so ga razširili, da bi lahko ohranili daljše reznike in s tem zadovoljiv donos na hektar.

Zaradi čezmerne rasti, ki jo povzročajo zelo tople pomladi in poletja, se poleti izvede zelena rez. Cilj te rezi je odstraniti ves les, da se spodbudi čim večja osončenost plodov in tako poveča njihova vsebnost sladkorja.

Prav tako se z redčenjem omeji obremenitev dreves, saj se odstranijo presežni in deformirani sadeži, da bi pridobili kakovostne in ustrezno velike kivije.

Poleg tega pridelovalci optimizirajo vnos gnojil s premišljenim gnojenjem, povezanim s skromnim donosom (vnos dušika je manjši kot v drugih regijah, kjer se prideluje kivi, pri čemer je najvišja stopnja 180 enot/ha/leto, razdeljena na najmanj tri dele), in natančnejšim obvladovanjem namakanja.

Odsotnost zmrzali in mile jeseni omogočajo, da sadeži dlje ostanejo na drevesu. Ročno obiranje torej poteka pozneje kot v drugih regijah, zaradi česar se poveča vsebnost sladkorja v sadežih.

Korziški kmetijski proizvajalci so znali razširiti svojo strokovnost, ki je nepogrešljiva za pridobivanje kakovostnih sadežev, in sicer z majhnimi sadovnjaki (povprečna površina 7 hektarov) „sodobnega“ tipa, z veliko gostoto zasaditve, majhnimi donosi in mehaniziranimi tehnikami gojenja.

Kivi „Kiwi de Corse“ se pridobiva iz sorte hayward, ki se lahko najbolje prilagaja talnim in podnebnim razmeram geografskega območja.

Zanj sta značilna sladek in rahlo kiselkast okus ter mehko in sočno meso.

Vsebnost sladkorja v sadežu „Kiwi de Corse“ je najmanj 12 °Brix, njegova čvrstost pa je najmanj 1,5 kg/0,5 cm2.

Ta visoki refraktometrični indeks pomembno vpliva na njegovo odlično sposobnost shranjevanja v obdobju skladiščenja, preden se da na trg, in omogoča, da meso ostane čvrsto.

Naravni dejavniki geografskega območja proizvodnje kivija „Kiwi de Corse“ so še posebno ugodni za gojenje proizvoda zelo dobre kakovosti, kot je bila opisana zgoraj.

Tla niso niti preveč glinasta niti preveč apnenčasta, kar je bistveno za gojenje kivija, ki je občutljiv po eni strani za zadušitev korenin in ne prenese zelo glinenih tal ter po drugi strani za železovo klorozo, če vsebnost aktivnega apna v tleh presega 5 do 7 %.

Razgibano in visoko površje Korzike je glavni adut za razpoložljivost vode ter vpliva na režim termičnega vetra (brise), ki zagotavlja ugodno prezračevanje sadovnjakov in omogoča zmanjšanje tveganj bolezni. To površje, povezano z značilnostmi otoškega podnebja pod vplivom morja, preprečuje previsoke poletne temperature ter zagotavlja dovolj veliko količino padavin in vlago, ki sta potrebni za nadomestitev močne evapotranspiracije prek listov rastlin kivija. Prav tako zaradi te povezave temperature pozimi ostajajo dovolj nizke (med 5 in 7 °C v povprečju), da se zagotovi mirovanje rastline in zadovoljijo potrebe po mrazu, ki so nujne za dobro nabrekanje brstov kivija, hkrati pa so močno omejena tveganja jesenske in pomladne zmrzali.

Poleg tega obilna osončenost geografskega območja spodbuja večje kopičenje sladkorja v sadežih.

Od vseh teh ugodnih naravnih dejavnikov pa je za posebnosti kivija „Kiwi de Corse“ nedvomno najpomembnejši učinek vpliva morja, ki je razlog za mile jeseni in odsotnost velikih zmrzali pred koncem novembra. To je velika prednost v primerjavi z drugimi velikimi regijami proizvodnje, saj si pridelovalci dovolijo poznejše obiranje pri višjem refraktometričnem indeksu (7 °Brix), to je po daljšem naravnem zorenju na rastlini, ki zagotavlja dobro okušalno kakovost (mehkost in sočnost mesa) in spodbuja razvoj arome (sladek in rahlo kiselkast sadež), hkrati pa se ohrani odlična sposobnost shranjevanja v obdobju skladiščenja, preden se da na trg. Kivi „Kiwi de Corse“ ima tako nesporno potencial posebne kakovosti v primerjavi z drugimi območji proizvodnje v Franciji ali Evropi.

Znanje in veščine korziških pridelovalcev kivija so tudi del več kot štiridesetletnih izkušenj z drugimi kulturami in zlasti s trto.

Otoški pridelovalci želijo s svojimi praksami gojenja (gojenje v špalirju, zelena rez, redčenje in premišljeno gnojenje) čim bolj izkoristiti naravne razmere za pridobivanje kakovostnega kivija „Kiwi de Corse“.

Sklic na objavo specifikacije

(drugi pododstavek člena 6(1) te uredbe)

https://extranet.inao.gouv.fr/fichier/CDC-KiwiCorse.pdf

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.