SL Uradni list Evropske unije C 311/73

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o kloniranju goveda, prašičev, ovc, koz in enoprstih kopitarjev, rejenih in reproduciranih za kmetijske namene

COM(2013) 892 final – 2013/0433 (COD)

predlogu direktive Sveta o dajanju hrane iz živalskih klonov na trg

COM(2013) 893 final – 2013/0434 (APP)

predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o novih živilih

COM(2013) 894 final – 2013/0435 (COD)

2014/C 311/12

Poročevalec: José María ESPUNY MOYANO

Evropski parlament in Svet sta 16. januarja 2014 oziroma 15. in 17. januarja 2014 sklenila, da v skladu s členi 43, 304 in 114 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosita za mnenje o naslednjih dokumentih:

Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o kloniranju goveda, prašičev, ovc, koz in enoprstih kopitarjev, rejenih in reproduciranih za kmetijske namene

COM(2013) 892 final – 2013/0433 (COD)

Predlog direktive Sveta o dajanju hrane iz živalskih klonov na trg

COM(2013) 893 final – 2013/0434 (APP)

Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o novih živilih

COM(2013) 894 final – 2013/0435 (COD).

Strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 1. aprila 2014.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 498. plenarnem zasedanju 29. in 30. aprila 2014 (seja z dne 30. aprila) s 174 glasovi za, 2 glasovoma proti in 5 vzdržanimi glasovi.

1. Sklepi in priporočila

1.1 Kloniranje

1.1.1 EESO meni, da je potrebno in primerno, da se zakonsko uredi kloniranje živali v EU, s ciljem zagotoviti enotne pogoje proizvodnje za kmete, hkrati pa varovati zdravje in dobrobit živali ter upoštevati pričakovanja potrošnikov.

1.1.2 Ob upoštevanju nasprotovanja državljanov in potrošniških organizacij ter nezadostnega poznavanja tehnologije EESO podpira začasno opustitev kloniranja živali in uvoz živalskih klonov za kmetijske namene v EU.

1.1.3 EESO meni, da ta opustitev ne temelji na znanih zdravstvenih tveganjih, temveč na vprašanjih etike in dobrobiti živali.

1.1.4 EESO razume, da se prepoved ne sme uporabljati v primerih, ko gre za kloniranje za raziskovalne namene, kadar je uporaba te tehnike upravičena.

1.1.5 EESO meni, da se bo lahko ta začasna prepoved pregledala šele v prihodnosti ob upoštevanju izkušenj držav članic z izvajanjem predpisov, znanstvenega in tehničnega napredka ter razvoja na mednarodni ravni kakor tudi stališč državljanov in potrošniških organizacij.

1.1.6 EESO se sprašuje, ali dejansko obstajajo ustrezne tehnike, ki zlasti pri uvozu omogočajo razlikovanje kloniranih živali od živali, vzrejenih z danes dovoljenimi tehnikami v EU; v tem smislu poziva, da se obveznost popolne sledljivosti razširi na uvožene izdelke, kar je edino verodostojno jamstvo o izvoru živali in nepogrešljiv instrument obvladovanja zdravstvenega tveganja.

1.1.7 EESO ponovno vztraja, da se mora zakonodaja, ki se uporablja v EU, nanašati tudi na uvožene živali, zato da naši kmetje ne bodo v slabšem položaju kot kmetje iz tretjih držav.

1.1.8 EESO meni, da je lahko kloniranje grožnja kakovostni proizvodnji in trajnosti evropskega gospodarstva in kmetijsko-živilske industrije. Poleg tega lahko širjenje kloniranja v kmetijske namene povzroči prehod bogastva od delavcev in proizvajalcev k raziskovalnim središčem, ki so lastniki patentov.

1.2 Trženje hrane iz živalskih klonov

1.2.1 EESO meni, da je potrebno in primerno, da se sprejmejo nedvoumne določbe o začasni prepovedi dajanja hrane iz živalskih klonov na trg ter da se pri tem upošteva različna občutljivost državljanov in potrošniških organizacij.

1.2.2 EESO podpira to, da se poleg začasne prepovedi kot dodatni ukrep uvede začasna prepoved uporabe tehnike kloniranja živali in začasna opustitev trženja hrane iz živalskih klonov v EU.

1.2.3 EESO ugotavlja, da se bo prepoved v prihodnosti lahko pregledala ob upoštevanju izkušenj držav članic z izvajanjem predpisov, znanstvenega in tehničnega napredka ter razvoja na mednarodni ravni, pa tudi stališč državljanov in potrošniških organizacij.

1.2.4 EESO meni, da morajo države članice, glede na to, da je v določenih državah zunaj EU kloniranje živali dovoljeno, sprejeti ustrezne ukrepe za preprečevanje uvoza hrane iz živalskih klonov iz tretjih držav v EU.

1.2.5 EESO izraža zaskrbljenost zaradi pomanjkanja ustreznih sistemov za odkrivanje mesa in mleka kloniranih živali med živili, ki so uvožena iz tretjih držav; zato poziva, da se obveznost popolne sledljivosti razširi na uvožene izdelke, kar je edino verodostojno jamstvo o njihovem izvoru in nepogrešljiv instrument obvladovanja zdravstvenega tveganja.

1.2.6 EESO se zaveda, da je treba ohraniti zaupanje potrošnikov in glede na to, da ni dovolj varnih instrumentov za analizo, da bi razlikovali med kloni in njihovi potomci ter tradicionalno vzgojenimi živalmi, in da ni jasnega in varnega sistema sledljivosti in označevanja, opozarja na morebitne prihodnje negativne posledice za trg z živalskimi proizvodi.

1.3 Nova živila

1.3.1 Po mnenju EESO je posodobitev zakonodaje o novih živilih potrebna in primerna, saj ne bo prispevala zgolj k večji pravni varnosti, temveč tudi k večji varnosti živil; zato podpira predlog Komisije, čeprav meni, da bi bilo treba upoštevati še nekaj predlogov.

1.3.2 EESO meni, da mora biti pojem novega živila, ki se nanaša na „vsa živila, ki se niso v večjem obsegu uporabljala za prehrano ljudi v Uniji“, natančneje opredeljen in da je zato treba sprejeti ustrezna merila.

1.3.3 EESO meni, da je treba skrbno preučiti učinek modela generičnih odobritev, ki ga obravnava predlog, saj nikakor ne bi smel ogrožati prihodnjih inovacij.

1.3.4 EESO meni, da bi moral biti postopek odobritve tradicionalnih živil iz tretjih držav preprostejši in temeljiti na jasnih merilih za dokazovanje „dolge tradicije varne uporabe živila v tretji državi“, navedene v predlogu.

1.3.5 EESO meni, da bi seznami Unije morali biti jasni, posodobljeni ter lahko dostopni tako za potrošnike kot za gospodarske subjekte. Ti seznami bi morali poleg odobrenih novih in tradicionalnih živil iz tretjih držav vključevati tudi živila, ki niso bila odobrena, in razloge za njihovo zavrnitev. Tako bi se povečala preglednost in zagotovila potrebna pravna varnost.

1.3.6 EESO ugotavlja, da ni predviden noben sistem ali rok za revizijo seznama, zato predlaga, da se v uredbi določi mehanizem, da bo seznam po potrebi mogoče revidirati.

1.3.7 EESO meni, da mora javna oblast prizadevanja podjetij na področju raziskav, razvoja in inovacij zaščititi z ustreznim varstvom podatkov. Zato predlaga, da je merilo za upravičenost zaščite vlagatelj in ne mnenje, ki ga ima Komisija o vlogi.

1.3.8 EESO meni, da bi se morali prehodni ukrepi nanašati tudi na proizvode, ki na dan začetka veljavnosti uredbe ne izpolnjujejo zahtev, ki jih ta določa.

2. Povzetek predlogov

2.1 Kloniranje

2.1.1 Predlog določa predpise glede kloniranja živali za kmetijske namene v EU in dajanja zarodkovnih in živalskih klonov na trg.

2.1.2 Pri tem se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: a) „živali, rejene in reproducirane za kmetijske namene“ pomeni živali, rejene in reproducirane za proizvodnjo hrane, volne, kož, krzna ali za druge kmetijske namene. Ne vključujejo živali, rejene in reproducirane izključno za druge namene, kot so raziskave, proizvodnja zdravil in medicinskih pripomočkov, ohranjanje redkih pasem ali ogroženih vrst, športni in kulturni dogodki; b) „kloniranje“ pomeni nespolno reprodukcijo živali s tehniko, pri kateri se jedro celice posamezne živali prenese v jajčno celico, iz katere je bilo jedro odstranjeno, da se ustvarijo gensko identični posamezni zarodki („zarodkovni kloni“), ki se lahko naknadno vsadijo v nadomestne matere za pridobivanje populacije gensko identičnih živali („živalski kloni“); c) „dajanje na trg“ pomeni prvič omogočiti dostopnost živali ali proizvoda na notranjem trgu.

2.1.3 Države članice bodo začasno prepovedale kloniranje živali za kmetijske namene v EU in dajanje zarodkovnih in živalskih klonov na trg.

2.1.4 Iz prepovedi so izrecno izključene živali, rejene in reproducirane izključno za druge namene, kot so raziskave, proizvodnja zdravil in medicinskih pripomočkov, ohranjanje redkih pasem ali ogroženih vrst, športni in kulturni dogodki.

2.1.5 Države članice bodo določile kazni za kršitve nacionalnih predpisov, sprejetih za izvajanje direktive.

2.2 Trženje hrane iz živalskih klonov

2.2.1 Predlog upošteva predstave potrošnikov o uporabi hrane iz živalskih klonov.

2.2.2 Predlog določa začasno prepoved dajanja živil iz kloniranih živali na trg.

2.2.3 Opredelitve: a) „kloniranje“ pomeni nespolno reprodukcijo živali s tehniko, pri kateri se jedro celice posamezne živali prenese v jajčno celico, iz katere je bilo jedro odstranjeno, da se ustvarijo gensko identični posamezni zarodki („zarodkovni kloni“), ki se lahko naknadno vsadijo v nadomestne matere za pridobivanje populacije gensko identičnih živali („živalski kloni“); b) „hrana“ pomeni hrano, kot je opredeljena v členu 2 Uredbe (ES) št. 178/2002.

2.2.4 Prepovedan je uvoz živil živalskega izvora iz tretjih držav, v katerih se hrana iz živalskih klonov lahko zakonito daje na trg ali se iz njih izvaža, če niso izpolnjeni vsi posebni pogoji za uvoz.

2.2.5 S tem predlogom se zagotavlja, da se na trg EU ne dajejo živila, kot sta meso in mleko, pridelana iz klonov.

2.2.6 Države članice določijo kazni, ki se uporabljajo za kršitve nacionalnih predpisov, sprejetih za izvajanje te direktive.

2.3 Nova živila

2.3.1 Prvotni evropski predpisi o novih živilih so iz leta 1997 in predlagana uredba jih posodablja.

2.3.2 Cilj tega predloga je zagotoviti varnost hrane, varovati javno zdravje in zagotoviti delovanje notranjega trga za živila, pri tem pa podpirati inovativnost v živilskem sektorju.

2.3.3 Namen predloga je racionalizirati postopek odobritve ter izboljšati njegovo učinkovitost in preglednost. Pojasnjuje tudi opredelitev novega živila in upošteva nove tehnologije, ki na živilo vplivajo.

2.3.4 Uvaja hitrejšo in bolj sorazmerno oceno varnosti tradicionalnih živil iz tretjih držav z dolgo tradicijo varne uporabe.

2.3.5 Predlog ohranja obstoječa splošna merila za opredelitev novega živila: a) živilo, ki se ni uporabljalo v pomembnem obsegu za prehrano ljudi v Uniji pred 15. majem 1997, konkretno; (i) živilo, za katero se uporablja nov postopek proizvodnje, ki se pred 15. majem 1997 ni uporabljal za proizvodnjo živil v Uniji, če se je zaradi navedenega postopka znatno spremenila sestava ali struktura živila, ki vpliva na njegovo hranilno vrednost, način njegove presnove ali raven neželenih snovi; (ii) živilo, ki vsebuje namensko proizvedene nanomateriale, kot so opredeljeni v členu 2(2)(t) Uredbe (EU) št. 1169/2011, ali je iz njih sestavljeno; (iii) vitamine, minerale in druge snovi, ki se uporabljajo v skladu z Direktivo 2002/46/ES, Uredbo (ES) št. 1925/2006 ali Uredbo (EU) št. 609/2013, pri čemer velja naslednje: uporabljen je bil nov postopek proizvodnje, kot je opredeljen v točki (i) tega odstavka, ali take snovi, ki vsebujejo namensko proizvedene nanomateriale; (iv) živilo, ki se je v Uniji pred 15. majem 1997 uporabljalo izključno v prehranskih dodatkih, kadar je namenjeno uporabi v živilih, ki niso prehranski dodatki, kot so opredeljeni v točki (a) člena 2 Direktive 2002/46/ES.

2.3.6 Predlog vsebuje tudi druge opredelitve temeljnih pojmov, na primer „tradicionalno živilo iz tretjih držav“ in „dolga tradicija varne uporabe živila“.

2.3.7 Za nova živila se izvaja ocena varnosti in jih je treba odobriti po usklajenem postopku.

2.3.8 Predlog določa, da se lahko v EU dajo na trg samo nova živila, ki so uvrščena na seznam EU in izpolnjujejo naslednje pogoje: — na podlagi razpoložljivih znanstvenih dokazov ne pomenijo tveganja; — ne zavajajo potrošnika; — v primerjavi s tradicionalnimi živili, ki naj bi jih nadomestila, nimajo manjše hranilne vrednosti.

2.3.9 Sedanji sistem posamičnih odobritev bo nadomestil sistem generičnih odobritev.

2.3.10 Vse vloge za odobritve novih živil se bodo predložile Komisiji, ki bo Evropsko agencijo za varnost hrane (EFSA) prosila za znanstveno mnenje o oceni tveganja. Na podlagi tega mnenja bo Komisija preučila vključitev novega živila na seznam Unije, pri čemer ji bo pomagal Stalni odbor za prehranjevalno verigo in zdravje živali (SCOFCAH).

2.3.11 Za tradicionalna živila iz tretjih držav sta uvedena ocena varnosti in obvladovanje tveganja, ki temeljita na dolgi, najmanj 25-letni tradiciji varne uporabe živil v tretji državi.

2.3.12 V primeru utemeljenih pripomb glede varnosti določenega tradicionalnega živila iz tretje države se zahteva ocena agencije EFSA, ki ji sledi postopek, podoben standardnemu postopku odobritve, vendar s krajšimi roki. Komisija lahko ob upoštevanju mnenja agencije EFSA po potrebi zahteva spremljanje po dajanju novega živila na trg, zaradi varnosti živil.

2.3.13 Predlog predvideva pravico do varstva podatkov, tako da se v ustrezno utemeljenih primerih lahko posamične odobritve izdajo za največ pet let.

2.3.14 Države članice določijo kazni, ki se uporabljajo za kršitve nacionalnih predpisov, sprejetih za izvajanje določb uredbe.

3. Splošne ugotovitve

3.1 Kloniranje

3.1.1 EESO podpira predlog direktive, vendar se zaveda pomanjkljivih tehnično-znanstvenih spoznanj, ki so na voljo, problemov, povezanih z dobrobitjo živali, in nasprotovanja državljanov in potrošnikov, in meni, da bo v določenem času potrebna revizija začasne prepovedi kloniranja živali ob upoštevanju izboljšav tehnologije ter napredka znanosti, mednarodnih razmer in potrebne konkurenčnosti vpletenih panog.

3.1.2 EESO želi spomniti, da so se države članice zavezale, da lastniki ali rejci sprejmejo ukrepe, potrebne za zagotavljanje dobrobiti živali v reji in zagotavljanje, da se tem živalim ne povzročijo nepotrebne bolečine, trpljenje ali poškodbe (1).

3.1.3 EESO ocenjuje, da je zelo pomembna ključna vloga agencije EFSA pri ocenjevanju možnih tveganj, povezanih z uporabo tehnike kloniranja živali, in njen prispevek pri sprejemanju odločitev, povezanih z njihovo uporabo.

3.1.4 EFSA je v zvezi z dobrobitjo živali odkrila probleme, ki se nanašajo na zdravje nadomestnih mater in samih klonov (veliko število splavov, disfunkcija placente, vsajanje v več nadomestnih mater za pridobitev enega klona, nenavadno veliki zarodki, pogini ob skotitvi), kar pomeni, da je kloniranje tehnika z visoko smrtnostjo.

3.1.5 Kloniranje ogroža biotsko raznovrstnost in genetsko dediščino ter s seboj prinaša problem odpornosti na nova tveganja in nove povzročitelje zoonoz, ki prihajajo v Evropo (npr. virus Schmallenberg).

3.1.6 EESO meni, da je lahko kloniranje grožnja kakovostni proizvodnji in trajnosti evropskega gospodarstva in kmetijsko-živilske industrije. Poleg tega lahko širjenje kloniranja v kmetijske namene povzroči prehod bogastva od delavcev in proizvajalcev k raziskovalnim središčem, ki so lastniki patentov.

3.2 Trženje hrane iz živalskih klonov

3.2.1 EESO podpira predlog direktive, vendar se zaveda pomanjkljivih tehnično-znanstvenih spoznanj, ki so na voljo, problemov, povezanih z dobrobitjo živali, in nasprotovanja državljanov in potrošnikov, in meni, da bo potrebna revizija začasne prepovedi dajanja hrane iz živalskih klonov na trg ob upoštevanju izboljšav tehnologije ter napredka znanosti, mednarodnih razmer in konkurenčnosti vpletenih panog.

3.2.2 EESO se zaveda, da je treba ohraniti zaupanje potrošnikov in glede na to, da ni dovolj varnih instrumentov za analizo, da bi razlikovali med kloni in njihovi potomci ter tradicionalno vzgojenimi živalmi, in da ni jasnega in varnega sistema sledljivosti in označevanja, opozarja na morebitne prihodnje negativne posledice za trg z živalskimi proizvodi.

3.2.3 EESO ugotavlja, da ni bilo do zdaj še niti enega zahtevka za odobritev trženja živil, pridobljenih s kloniranjem.

3.2.4 EESO poudarja vlogo agencije EFSA pri ocenjevanju možnih tveganj, povezanih z uporabo tehnike kloniranja.

3.2.5 EESO poudarja, da v ocenah agencije EFSA nič ne kaže na kakršno koli razliko, z vidika zdravstvene varnosti, med mesom in mlekom klonov in njihovih potomcev ter mesom in mlekom tradicionalno vzrejenih živali.

3.2.6 Prepoved trženja živil iz živalskih klonov ne temelji na znanih zdravstvenih tveganjih, temveč na vprašanjih etike in dobrobiti živali.

3.3 Nova živila

3.3.1 EESO z zadovoljstvom sprejema predlog revizije veljavnih predpisov o novih živilih, glede na to, da so bili ti sprejeti leta 1997, saj ugotavlja, da so se v minulih 17 letih pojavile pomembne inovacije.

3.3.2 EESO meni, da mora biti predlog dovolj jasen in popoln, da ga gospodarski subjekti lahko izvajajo.

3.3.3 EESO meni, da je za napredovanje enotnega trga potrebno in primerno vzpostaviti centraliziran postopek za odobritve in usklajen sistem sankcij.

3.3.4 EESO Komisiji čestita, da daje pomembno vlogo agenciji EFSA pri ocenjevanju tveganj novih živil, kar bo povečalo varnost in zaščito potrošnikov in industrije.

3.3.5 EESO meni, da pojem „živila, ki se v večjem obsegu uporablja za prehrano ljudi“ ni dovolj jasen.

3.3.6 EESO opaža potrebo po jasnih merilih za utemeljevanje „dolge tradicije varne uporabe živila v tretji državi“, saj gre za zahtevo, ki jo je treba izpolnjevati za odobritev tradicionalnih živil iz tretjih držav.

3.3.7 EESO izraža zaskrbljenost glede zaupnosti podatkov, ki jih vlagatelj predloži v vlogi za odobritev novega živila.

3.3.8 EESO meni, da je treba poglobiti in razjasniti prehodne ukrepe, ki so predvideni v predlogu.

3.3.9 EESO meni, da je pomembno, da Komisiji pomaga Stalni odbor za prehranjevalno verigo in zdravje živali (SCOFCAH).

4. Posebne ugotovitve

4.1 Kloniranje

4.1.1 Kloniranje ni tehnika, ki bi se danes uporabljala v EU za kmetijske namene.

4.1.2 Kljub temu pa se kloniranje izvaja v državah, kot so Argentina, Brazilija, Kanada in ZDA, čeprav te države niso mogle natančno opredeliti obsega proizvodnje kloniranih živali.

4.1.3 Državljani EU so na splošno izrazili negativno mnenje o uporabi tehnik kloniranja za pridobivanje živali za kmetijske namene.

4.1.4 Glede na to, da predlog direktive določa začasno prepoved kloniranja živali za kmetijske namene in dajanja zarodkovnih in živalskih klonov na trg v EU, bodo morale države članice sprejeti potrebne ukrepe za odvzem vzorcev in nadzor, da bi zagotovile izvajanje dogovorjenega ukrepa.

4.1.5 Na tem področju še vedno ni veljavnih, potrjenih in usklajenih metod analize. Zato menimo, da morajo Komisija in države članice začeti potrebno delo na tem področju.

4.1.6 EESO poziva tudi države članice, naj uskladijo svoje sisteme sankcij, ki se uporabljajo v primeru kršitev, da bi se izognili pojavom permisivnejših ali popustljivejših območij, kar bi lahko povzročilo „tekmovanje v zniževanju standardov“.

4.2 Trženje hrane iz živalskih klonov

4.2.1 Glede na to, da predlog direktive določa začasno prepoved kloniranja živali za kmetijske namene in dajanja zarodkovnih in živalskih klonov na trg v EU, bodo morale države članice sprejeti potrebne ukrepe za odvzem vzorcev in nadzor, da bi zagotovile izvajanje dogovorjenega ukrepa.

4.2.2 Na tem področju še vedno ni veljavnih, potrjenih in usklajenih metod analize. Zato menimo, da morajo Komisija in države članice začeti potrebno delo na tem področju.

4.3 Nova živila

4.3.1 Opredelitev pojma „novo živilo“

EESO meni, da opredelitev novega živila v predlogu temelji na potrošnji in da bi ga bilo treba natančneje opredeliti, da bi se izognili temu, da bi ta opredelitev pokrivala tudi živilske proizvode, ki niso nova živila (npr. pica z novimi sestavinami).

4.3.2 Pojem „znatne spremembe“

EESO meni, da bi bilo treba natančno opredeliti merila za ugotavljanje, kaj pomeni znatna sprememba, zato da bi lahko določili, ali novo živilo spada v področje uporabe predloga.

4.3.3 Pojem „živila, ki se v večjem obsegu uporablja za prehrano ljudi“

EESO je presenečen nad pojmom „živilo, ki se v večjem obsegu uporablja za prehrano ljudi“, saj je dvoumen (v določeni regiji? v določeni državi? na določenem geografskem območju? glede na specifično populacijo?).

4.3.4 Centraliziran postopek za odobritev

V enem od prejšnjih mnenj (2), ki je pravzaprav še vedno veljavno, je EESO glede tega ugotovil naslednje: „Centralizacija ocenjevanja in odobritve novih živil (EFSA in Komisija) je nujno potrebna, treba pa je vzpostaviti tudi preprost, jasen, učinkovit in natančno opredeljen postopek z določenimi roki …“.

Četudi so v predlogu določeni nekateri roki (npr. devet mesecev za izdajo mnenja agencije EFSA, nato še devet mesecev, da Komisija izda ustrezni izvedbeni akt za odobritev novega živila), bi bila potrebna večja jasnost in natančnost, da bi gospodarski subjekt lahko podrobneje vedel, v kateri fazi je vloga, ki jo je podal.

4.3.5 Seznami

V omenjenem mnenju je EESO opozoril: „Pobuda za pripravo seznamov (...), na katere se uvrščajo nova živila, bo prispevala k boljšemu obveščanju potrošnikov in večji pravni varnosti podjetij. Taki seznami niso novost, saj se vedno pogosteje uporabljajo (gl. na primer uredbo o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih ali uredbo o dodajanju vitaminov, mineralov in nekaterih drugih snovi živilom)“.

Ta ugotovitev še vedno v celoti velja, z izjemo tega, da bo seznam, ki ga zdaj predlaga Komisija enoten in ne bo ločenih seznamov.

4.3.6 Varstvo pravic intelektualne lastnine

EESO v omenjenem mnenju opozarja: "Za razvoj novih živil so potrebna velika prizadevanja in obsežne naložbe podjetij na področju raziskav in razvoja, zato jim je treba zagotoviti ne le preproste, hitre in ekonomsko izvedljive postopke, temveč tudi varstvo znanja in dosežkov, ki ne ovira konkurenčnosti. Obseg varstva podatkov, do katerega imajo podjetja pravico v skladu s predlogom, ni jasno opredeljen (omenjene so le odobritve, ne pa, kaj se zgodi z zahtevki, ki se zavrnejo, ipd.)

V omenjenem mnenju je navedeno tudi to: „Vključitev instrumenta, kot je varstvo podatkov, v prihodnjo uredbo, bo podjetjem dalo občutek varnosti v zvezi z gospodarskimi in človeškimi viri, ki jih namenijo inovacijam, varstvo podatkov pa bodo videli kot instrument, ki jim zagotavlja varnost, potrebno za nove inovacije in vse večjo konkurenčnost na vedno bolj zahtevnem trgu z vedno bolj zahtevnimi potrošniki.“

Te ugotovitve so še vedno povsem veljavne.

V Bruslju, 30. aprila 2014 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Henri MALOSSE

(1) Direktiva Sveta 98/58/ES (člen 3).

(2) UL C 224, 30.8.2008, str. 81.