Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropski centralni banki, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij



„Dokončanje bančne unije“

1. Ozadje

Poročilo petih predsednikov z dne 22. junija 2015 in naknadno sporočilo Komisije z dne 21. oktobra 2015 sta določili načrt za poglobitev ekonomske in monetarne unije. Dokončanje bančne unije je ključen sestavni del tega načrta. Ekonomska in monetarna unija potrebuje popolnoma delujočo bančno unijo, da se zagotovi učinkovit prenos enotne monetarne politike, boljša razpršitev tveganja med državami članicami in ustrezno financiranje gospodarstva. Poleg tega bo dokončanje bančne unije okrepilo finančno stabilnost v ekonomski in monetarni uniji, saj se bo s kombinacijo ukrepov, zasnovanih za delitev in zmanjšanje tveganj, obnovilo zaupanje v bančni sektor.

EU je v zadnjih letih izvedla obsežen program reform finančnega sektorja. V tem okviru je bil okrepljen regulativni okvir za banke, in sicer na podlagi skupnih pravil, ki zagotavljajo skladnejšo ureditev in visokokakovosten nadzor po vsej EU. Ta okvir bo spodbujal odgovornejše ravnanje v bančnem sektorju. Na primer:

-v okviru CRD IV/CRR so bile uvedene strožje bonitetne zahteve za banke, ki temeljijo na novih svetovnih standardih. Zmogljivost bank za obvladovanje neugodnih gospodarskih in finančnih pretresov se je tako okrepila, in sicer s povečanjem kakovosti in količine kapitala, razširitvijo kritja tveganj, omejitvijo finančnega vzvoda ter izboljšanjem upravljanja in preglednosti;

-v skladu z direktivo o sanaciji in reševanju bank je bil vzpostavljen nov okvir za sanacijo in reševanje bank, ki propadajo ali bodo verjetno propadle. Ta okvir bo državam članicam omogočil, da zaščitijo davkoplačevalce z bolj pravočasnim in urejenim obvladovanjem bančnih kriz;

-delovanje nacionalnih sistemov jamstva za vloge je okrepila direktiva o sistemih jamstva za vloge, ki je uskladila njihovo kritje, okrepila njihove ureditve financiranja in skrajšala roke za izplačila.

Ta okrepljeni regulativni okvir (enotni pravilnik) predstavlja skupni temelj za enotni trg 28 držav članic, pa tudi za bančno unijo.

Ključni cilj bančne unije je odpraviti razdrobljenost finančnih trgov, ki je posledica evrske krize, z zmanjšanjem povezave med bankami in njihovimi matičnimi državami (zaradi katere lahko propadi bank ogrozijo javne finance, težave na državni ravni pa destabilizirajo banke). Da bi dosegli ta cilj, je bilo odločeno, da bi bilo treba nadzor, reševanje in financiranje reševanja pomembnih bank izvajati na ravni bančne unije.

V ta namen sta bila vzpostavljena prva stebra bančne unije, tj. enotni mehanizem nadzora in enotni mehanizem za reševanje. Enotni mehanizem nadzora je začel delovati novembra 2014 ter že zagotavlja neodvisen in enoten bonitetni nadzor. Enotni mehanizem za reševanje bo v celoti operativen od januarja 2016, ko se bodo tudi začeli prispevki v enotni sklad za reševanje. Vendar tri leta po tem, ko je Evropski svet sprejel načrt za dokončanje ekonomske in monetarne unije, ki temelji na večji integraciji in vzajemni podpori, tretji steber bančne unije – skupni sistem jamstva za vloge – še vedno ni vzpostavljen. Poleg tega je bilo dogovorjeno, da bi morala imeti bančna unija učinkovit skupen fiskalni varovalni mehanizem, ki se lahko uporabi v skrajnem primeru, vendar se delo na tem področju še ni začelo (glej oddelek 3.2).

Zdaj so potrebni ukrepi za zagotovitev celovitega in pravilnega izvajanja že vzpostavljenih elementov bančne unije ter vzpostavitev preostalih manjkajočih elementov. Države članice so se dogovorile, da bodo do januarja 2016 zagotovile učinkovito premostitveno financiranje enotnega sklada za reševanje in vzpostavile skupni fiskalni varovalni mehanizem najpozneje do konca leta 2023. Nedavno je bila v poročilu petih predsednikov predlagana vrsta ukrepov za dokončanje bančne unije, temu pa je sledilo sporočilo Komisije, ki je bilo osredotočeno na štiri ključne zahteve:

1.popoln in hiter prenos ter izvajanje že dogovorjenih pravnih določb, ki so bile sprejete (zlasti direktive o sanaciji in reševanju bank in direktive o sistemih jamstva za vloge – glej oddelek 2);

2.hiter dogovor o učinkoviti ureditvi premostitvenega financiranja enotnega sklada za reševanje in o skupnem fiskalnem varovalnem mehanizmu, ki bi moral biti srednjeročno fiskalno nevtralen, tj. vsako uporabo denarja davkoplačevalcev bi pozneje povrnile banke;