Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Ekonomska politika euroobmočja 2018 (dodatno mnenje)

(COM(2017) 770 final)

(2019/C 62/54)

Poročevalec: Javier DOZ ORRIT

Sklep predsedstva Odbora 22. 5. 2018 Pravna podlaga člen 29(a) izvedbenih določb poslovnika Pristojnost strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo Datum sprejetja mnenja strokovne skupine 3. 10. 2018 Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju 17. 10. 2018 Plenarno zasedanje št. 538 Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani) 132/1/6

1. Sklepi in priporočila

1.1 EESO se strinja s cilji iz priporočila Sveta in nekaterimi od predlogov v njem, ne strinja pa se s predlogom za skupno nevtralno fiskalno naravnanost euroobmočja in načinom oblikovanja priporočila za plače. Zato ponavlja svoja stališča, ki jih je v objavil v svojem prejšnjem mnenju o predlogu Komisije za priporočilo ( 1 )

1.2 Ekonomska politika euroobmočja bi morala biti zasnovana v okviru reforme EMU, s katerim naj bi se odpravile pomanjkljivosti z vidika strukture in delovanja, ki se vlečejo že vse od njenega nastanka, in spodbudila večja povezanost in bolj demokratično upravljanje. EESO izraža zaskrbljenost zaradi ohromitve reforme in pomanjkanja zavezanosti številnih vlad in sovražnosti nekaterih, pa tudi ker ni močnega političnega vodstva, da bi se to stanje odpravilo.

1.3 EESO meni, da bi morala biti priporočila Sveta del splošne strategije gospodarske politike ob upoštevanju Agende 2030 in ciljev trajnostnega razvoja ter izvajanja Pariškega sporazuma o podnebnih spremembah. S takšno strategijo bi bilo treba pripraviti evropsko družbo na pravičen prehod k zelenemu in digitalnemu ekonomskemu modelu.

1.4 Interni razlogi za zmerno pozitivno proračunsko naravnanost so po mnenju EESO konec ekspanzivne monetarne politike ECB, zaskrbljujoč primanjkljaj naložb v EU, zlasti v javnem sektorju, kar ogroža ekonomsko in socialno prihodnost, posledice tega primanjkljaja v smislu zelo nizke stopnje rasti produktivnosti ter pretirani presežki na tekočih računih nekaterih velikih držav euroobmočja.

1.5 Nekatere države euroobmočja z večjimi presežki ne vlagajo, pač pa se jim nabirajo negativne letne stopnje neto zbranih javnih sredstev. EESO meni, da je povečanje naložbenih izdatkov v teh državah nujno z vidika ekonomske politike, ne samo zanje, temveč za celotno euroobmočje in celotno EU.

1.6 Po mnenju EESO je prava kombinacija monetarne in fiskalne politike za krepitev rasti v euroobmočju, kar so v preteklih letih zahtevali ECB, MDS in OECD, utemeljena tudi s predvidljivimi učinki trgovinskega protekcionizma in nestabilnosti zaradi svetovnih geopolitičnih groženj.

1.7 Dodati je treba še socialne in politične motive za povečanje fiskalnih prizadevanj: EU in države članice se morajo bolj zavezati k boju proti revščini in neenakostim ter k večji socialni koheziji, zlasti z zagotovitvijo zadostnih sredstev za izvajanje evropskega stebra socialnih pravic. Če tega ne bodo storile, se bo po mnenju EESO trenutna politična kriza še poglobila in povečale se bodo protievropske in nacionalistične težnje, ki ogrožajo sam obstoj EU.

1.8 Priporočilo za dvig plač, če bi se dosledno izvajalo, bi vplivalo na samo nekaj držav. Po mnenju EESO zmanjšanje stroškov dela na enoto ne sme biti rezultat zmanjšanja ali zamrznitve plač, temveč povečane produktivnosti zaradi večjih naložb, več inovacij in boljše usposobljenosti delavcev. Vsekakor pa morajo višino plač določati socialni partnerji v okviru kolektivnih pogajanj. V okviru evropskega semestra bi bilo treba predlagati zakonodajne spremembe, s katerimi bi okrepili kolektivna pogajanja v državah, v katerih so se med krizo oslabila, in jih ponovno uvedli v državah, v katerih kljub določbam iz člena 28 Listine EU o temeljnih pravicah ne obstajajo. Prav tako bi bilo treba sprejeti dodatne ukrepe za zvišanje najnižjih plač.

1.9 Ustvarjanje kakovostnih delovnih mest mora biti ena od prednostnih nalog ekonomske politike. EESO meni, da bi moralo biti tudi zmanjšanje prekarnosti (v glavnem začasne pogodbe in nizke plače), ki je zaznamovala večinoma mlade, del prednostnih priporočil evropskega semestra.

1.10 Spodbujati je treba oblikovanje ugodnega okolja za naložbe in inovacije v podjetjih, zlasti v odziv na digitalizacijo gospodarskih dejavnosti.

1.11 Lažje financiranje podjetij bi morala biti druga prednostna naloga ekonomske politike. EESO ponavlja, da sta bančna unija in unija kapitalskih trgov zelo pomembni za financiranje gospodarske dejavnosti, in izraža zaskrbljenost zaradi zamud in ovir, ki spremljajo razvoj bančne unije, kot je obseg slabih posojil v nekaterih državah članicah.

1.12 EESO meni, da bi se morali organi EU konkretno zavezati boju proti poneverbi javnih sredstev, davčnim goljufijam, agresivnemu davčnemu načrtovanju, pranju denarja, davčnim oazam in nepošteni davčni konkurenci med državami članicami. To ni nujno samo z vidika politične etike in spoštovanja zakonov, temveč je to hkrati stabilizacijski dejavnik za javne finance.

2. Stališča Sveta in Komisije

2.1 Za razliko od leta 2017 se Priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja ( 2 ) (z dne 23. januarja 2018) bistveno ne razlikuje od predloga Komisije (z dne 22. novembra 2017) ( 3 ) . Po dogovoru, da naj bi bila splošna proračunska naravnanost za leto 2018 bolj ali manj nevtralna, je Svet dodal, da bi bilo treba izboljšanje stanja v gospodarstvu izkoristiti za vzpostavitev fiskalnih blažilnikov.

2.2 Kar zadeva druga priporočila, se Svet in Komisija strinjata, da morajo države članice dati prednost reformam za povečanje produktivnosti in potenciala za rast, izboljšanje poslovnega okolja, inovacij in naložb ter prispevanje k ustvarjanju kakovostnih delovnih mest in zmanjšanju neenakosti. Države članice z velikimi presežki na tekočih računih bi morale spodbujati rast plač, tiste s primanjkljaji ali z visokim zunanjim dolgom pa omejevanje rasti stroškov dela na enoto. Poziva pa se tudi k nadaljevanju prizadevanj za dokončanje bančne unije. V priporočilih za posamezne države za leto 2018 so poudarjene ugodne gospodarske razmere, ki naj bi po mnenju Komisije prispevale k okrepitvi strukturnih izboljšav, doseženih v zadnjih letih, in dokončni odpravi makroekonomskih neravnovesij v večini držav članic.

2.3 Konkretna priporočila se nanašajo na evropski steber socialnih pravic, izboljšanje kakovosti delovnih mest in kolektivnih pogajanj ter socialni dialog in povečanje plač. Vključujejo tudi reformo javne uprave, vključno z ukrepi za boj proti korupciji, in poslovnega okolja ter izboljšanje odnosov med javnim in zasebnim sektorjem in financiranja podjetij. Hkrati se zahteva nevtralna fiskalna naravnanost in priporoča reforma pokojninskih in zdravstvenih sistemov kot odgovor na staranje prebivalstva.

3. Splošne in posebne ugotovitve

Strategija ekonomske politike in reforma EMU

3.1 EESO poudarja potrebo po splošni strategiji ekonomske politike, ki upošteva mednarodne sporazume in cilje okoljske trajnosti, zmanjšanje energetske odvisnosti, digitalno revolucijo in druge izzive na svetovni ravni. EESO pozdravlja pobude Komisije na teh področjih, vendar ponavlja svoje stališče, ki ga je izrazil v mnenju o svežnju o ekonomski in monetarni uniji ( 4 ) , da na evropski ravni ni ekonomske strategije, ki bi vse to zajela, niti zadostnih finančnih sredstev za financiranje vseh teh ukrepov.

3.2 EESO izraža zaskrbljenost, da je reforma ekonomske in monetarne unije oslabljena zaradi pomanjkanja političnega vodstva, zamud pri sprejemanju odločitev in pomanjkanja zavez številnih vlad držav euroobmočja, kar povečuje možnost, da EU ne bo pripravljena na prihodnjo recesijo.

3.3 Ekonomska politika, ki naj spodbuja trajnostno rast, mora temeljiti tako na omogočanju ugodnega poslovnega okolja za naložbe in izboljšanju produktivnosti kot na krepitvi socialne kohezije, zlasti z ukrepi, ki prispevajo k izkoreninjenju revščine in zmanjšanju socialnih neenakosti.

3.4 EESO poziva Komisijo, naj zagotovi izvajanje evropskega stebra socialnih pravic in sledi njegovim priporočilom, ki jih je podal v mnenju o financiranju evropskega stebra socialnih pravic ( 5 ) , in obžaluje, da v priporočilih Sveta in predlogu večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027, ki ga je objavila Komisija, to ni obravnavano. Upoštevati bi bilo treba tudi priporočila skupine na visoki ravni o vlaganju v socialno oskrbo in pomoč ( 6 )

3.5 EESO meni, da bi morala biti letna priporočila za ekonomsko politiko euroobmočja del splošne strategije gospodarske politike ob upoštevanju Agende 2030, ciljev trajnostnega razvoja in uresničitve Pariškega sporazuma o podnebnih spremembah. Ekonomska politika mora spodbujati izgradnjo trajnostnega evropskega ekonomskega modela, s katerim se bo zmanjšala energetska odvisnost z uporabo čistih in obnovljivih virov energije in ki bo vključeval rezultate digitalne revolucije, hkrati pa zagotovil pravičen prehod za delavce.

Priporočilo Sveta: razlogi za zmerno pozitivno proračunsko naravnanost

3.6 EESO ponavlja svoje ugotovitve iz mnenja o priporočilu za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja ( 7 ) , v katerem se je strinjal s cilji predlaganega priporočila Komisije in številnimi njenimi predlogi, hkrati pa izrazil svoje nestrinjanje s predlagano pretežno nevtralno proračunsko naravnanostjo euroobmočja. EESO ponavlja svoj poziv za skupno pozitivno proračunsko naravnanost euroobmočja, v glavnem na podlagi fiskalne ekspanzije držav s presežkom na tekočem računu in vzdržne višine dolgov na dolgi rok.

3.7 Po mnenju EESO bi ta pristop prispeval k premagovanju slabe zapuščine čezmernih in dolgotrajnih ukrepov fiskalne konsolidacije, ki so jih sprejele nekatere države članice. Države članice s presežkom na svojih tekočih računih bi se morale zateči k ukrepom za spodbujanje naložb in trajnostne socialne porabe, da bi podprli domače povpraševanje in potencial rasti ter s tem olajšali odpravo neravnovesja.

3.8 EESO se zaveda, da obstajajo omejitve za resnično fiskalno politiko na ravni EU zaradi omejenosti ekonomske unije, ki v nasprotju s pravo monetarno unijo temelji predvsem na usklajevanju ekonomskih politik držav članic. EESO opozarja, da Komisija in Svet do zdaj nista namenjala veliko pozornosti asimetričnosti postopka evropskega semestra, ki se osredotoča samo na izvajanje popravnih ukrepov v državah članicah s proračunskimi primanjkljaji. Komisija in Svet bi morala predlagati ukrepe, ki bi preprečevali tako čezmerne primanjkljaje kot presežke.

Naložbena vrzel v euroobmočju

3.9 Drug razlog za dvom v nevtralno proračunsko naravnanost euroobmočja je naložbena vrzel v euroobmočju. Ravni pred krizo še nismo dosegli. Javne naložbe so upadle z razmeroma stabilne ravni 3,2 % BDP (v letih 1997–2007 in 2009–2013) na 2,6 % BDP v letih 2017 in 2018 ( 8 ) . Ta primanjkljaj je ena najbolj negativnih posledic gospodarskih razmer in predstavlja veliko grožnjo za prihodnost evropskega gospodarstva in družbe. Zato EESO ponavlja svoj poziv ( 9 ) , naj se uporabi t. i. proračunsko „zlato pravilo“, tj. naj se izdatki za naložbe ne upoštevajo pri ugotavljanju uresničevanja ciljev glede primanjkljaja iz Pakta za stabilnost in rast, ob upoštevanju vzdržnosti javnih financ na dolgi rok. EESO opozarja, da lahko izdatki za produktivne naložbe ravno tako prispevajo k tej vzdržnosti.

3.10 Poudariti je treba, da je ta naložbena vrzel prisotna tudi v državah članicah, ki bi morale prispevati k bolj aktivni evropski fiskalni politiki. Dober primer za to so lahko javne naložbe v Nemčiji. Nemške javne naložbe so v obdobju 2013–2017 znašale 2,1 % njenega BDP ( 10 ) , kar je ena najnižjih stopenj v euroobmočju. Neto stopnja investicij v osnovna sredstva v javnem sektorju v Nemčiji (ob upoštevanju amortizacije kapitala) je bila negativna v tem obdobju (-0,08 %) in v obdobju 2003–2007 (-0,11 %), v obdobju 2008–2012 pa je znašala borih +0,06 %. Poleg tega se je njena neto stopnja investicij v osnovna sredstva v zasebnem sektorju, ki je v 90. letih znašala med 6 % in 8 % BDP, med letoma 2008 in 2017 zmanjšala s 3,2 % BDP na 2,2 % BDP. Istočasno pa je Nemčija financirala naložbe v drugih državah. Njen presežek plačilne bilance, ki je leta 2017 znašal 8,0 % BDP, naj bi po napovedih dosegel 7,9 % BDP v letu 2018 in 7,6 % v letu 2019. Priporočila Sveta in Komisije bi morala poslati pomemben signal in pomagati odpraviti nizko stopnjo domačih naložb v Nemčiji. Z večjim zaupanjem v vzdržnost ekonomskih politik bi se promovirale javne in zasebne naložbe tudi v drugih državah, ki imajo presežke na tekočem računu ( 11 )

3.11 EESO poziva Komisijo in Svet, naj ob upoštevanju člena 3 Pogodbe EU kot prednostni cilj usmeritev ekonomske politike euroobmočja določita povečanje stopnje naložb, da se dosežejo ravni pred krizo. Ta rast bi morala biti usmerjena v model trajnostnega razvoja na vseh treh področjih: ekonomskem, socialnem in okoljskem.

Gospodarska rast in dejavniki tveganja

3.12 Na podlagi poletne gospodarske napovedi Komisije ( 12 ) se pričakuje nadaljnja rast, a z manjšim upadom: 2,4 % (2017), 2,1 % (2018) in 2,0 % (2019) v euroobmočju in 2,6 % (2017), 2,3 % (2018) in 2,1 % (2019) v EU27. V preostalem svetu (brez EU) naj bi gospodarska rast znašala 3,9 % v letu 2017, 4,2 % v letu 2018 in 4,1 % v letu 2019. Prožnost pri izvajanju Pakta za stabilnost in rast, ki jo je Komisija uvedla januarja 2015 ( 13 ) v obliki „naložbene klavzule“ in „klavzule o strukturnih reformah“, je nedvomno prispevala k tem pozitivnim rezultatom. To je razvidno tudi iz zadnje ocene rezultatov v sporočilu Komisije o pregledu prožnosti v okviru Pakta za stabilnost in rast ( 14 )

3.13 Ekspanzivna monetarna politika se bliža koncu. Kvantitativnega rahljanja bo konec decembra 2018, ko bo ECB prenehala z nakupom sredstev. S poletjem 2019 bi se lahko na podlagi ocen srednjeročne napovedi inflacije začele zviševati referenčne obrestne mere. Predsednik ECB Mario Draghi že nekaj let poziva, da bi s fiskalno politiko in ustreznimi strukturnimi reformami pomagali monetarni politiki, da bi se povečalo okrevanje gospodarstva in dosegli cilji glede inflacije. Enak poziv je prihajal s strani Mednarodnega denarnega sklada, OECD in iz številnih akademskih krogov. Kar zadeva fiskalno politiko, se evropski oblikovalci politik niso strinjali s temi pozivi. Zdaj, ko se monetarna politika umika, je še toliko bolj potrebna aktivnejša fiskalna politika v euroobmočju.

3.14 Obstajajo tudi drugi ekonomski in socialni dejavniki, notranja politična neravnovesja, pa tudi ekonomska tveganja in negotovost na svetovni geopolitični sceni, kar bi ravno tako moralo voditi v odločitev, da se s fiskalno politiko poskuša okrepiti rast in odpraviti posledice krize, ki so še vedno občutne v številnih evropskih državah. S tem, kar predlaga EESO, bi lažje zagotovili večjo srednjeročno finančno vzdržnost in zmanjšanje neravnovesja zaradi čezmernih presežkov.

3.15 Da bi odpravili politično nestabilnost in centrifugalne sile, ki se vse od krize krepijo v EU in postavljajo pod vprašaj celo njen obstoj, so potrebne resne reforme EMU in EU z večjim vključevanjem, več demokracije in močnejšim socialnim vidikom. Poleg tega je treba okrepiti tudi rast s pomočjo proračunske in fiskalne politike ter modelom, ki bi prispeval k odpravi neenakosti pri delitvi prihodkov. To je mogoče, ne da bi pod vprašaj postavili prihodnjo vzdržnost javnih financ. Potrebna je tudi strategija za dokončanje EMU, ki bi vključevala vse države EU, ki niso izvzete iz tega postopka na podlagi Pogodbe.

3.16 Zaradi nestabilnosti na svetovni geopolitični sceni (tudi v soseščini EU) in slabšanja čezatlantskih odnosov na področju trgovine in okolja ter zunanje, varnostne in obrambne politike zaradi odločitev trenutne ameriške vlade EESO poudarja, da mora biti zato EU močno gospodarstvo, ki bo okrepilo svojo vodilno politično vlogo na svetu. Trgovinska vojna na več področjih in s tem porast gospodarskega in političnega nacionalizma bi privedla do zelo tvegane ekonomske in geopolitične situacije. EU bi si morala prizadevati za to, da se to prepreči, hkrati pa biti pripravljena na to, če bo treba.

3.17 Kljub zvišanju cen nafte in surovin naj bi inflacija v euroobmočju med 2017 in 2019 po poletnih napovedih ostala stabilna in znašala okoli 1,7 %, pri čemer je osnovna inflacija v višini 1,1 % daleč od ciljne stopnje inflacije. Po mnenju EESO so to dodatni razlogi proti odpravi ekspanzivne monetarne politike ob sočasni nevtralni ali celo negativni proračunski naravnanosti, kakor zahteva Evropski fiskalni odbor za leto 2019 ( 15 )

Plače, zaposlenost in kolektivna pogajanja

3.18 Povprečna realna rast plač je v devetnajstih državah euroobmočja v letu 2017 znašala le 0,2 % v primerjavi z letom poprej. V sedmih od teh držav je bila negativna. V letu 2018 naj bi znašala 0,9 %, v letu 2019 pa 0,3 % ( 16 ) . Realni stroški dela v euroobmočju naj bi se v teh treh letih zmanjšali: -0,3 %, -0,1 % in -0,6 %. Nasprotno pa naj bi se realna produktivnost na zaposlenega povečala za 0,8 % v letu 2017 in 1 % tako v letu 2018 kot 2019 ( 17 )

3.19 Brezposelnost v euroobmočju je v letu 2017 znašala 9,1 % in je še vedno višja kot pred krizo (8,4 % v obdobju 2004–2008). Razlike med državami članicami so zelo velike: v letu 2017 je stopnja brezposelnosti znašala od 3,8 % v Nemčiji do 21,5 % v Grčiji. Stopnja brezposelnosti mladih je še vedno precej visoka: več kot 15 %. Razlike so velike, najvišja je v Grčiji (43,2 %), Španiji (35,0 %) in Italiji (32,5 %). Narašča tudi število pogodb za določen čas: povprečno 12,2 % v letu 2017 v primerjavi z 11,5 % v letu 2012. Ravno tako je vse več zaposlitev s skrajšanim delovnim časom: 19,4 % v letu 2017 v primerjavi s 17,5 % v letu 2007 ( 18 )

3.20 Kljub oživitvi gospodarstva v številnih državah obstaja vrzel med novimi zaposlitvami, ki so bolj prekarne narave z nižjimi plačami, in zaposlitvami v preteklosti. Ta vrzel je v veliki meri generacijske narave in prizadeva v glavnem mlade, poleg tega pa tudi številne delavce v digitalnem gospodarstvu, katerih delo je odvisno od spletnih platform. Iz priporočil Sveta in evropskega semestra so razvidna prizadevanja za izboljšanje kakovosti zaposlitve. EESO poziva h konkretnim načrtom in ukrepom, da bi to postalo prednostna naloga. V sprejemanje potrebnih ukrepov morajo nujno biti vključeni socialni partnerji v okviru socialnega dialoga in kolektivnih pogajanj. Poleg tega je nujno sprejeti ukrepe za znatno zvišanje najnižjih plač. Spodbujati pa bi bilo treba tudi vključenost organizacij civilne družbe v izboljšanje socialnih in življenjskih razmer delavcev.

3.21 Priporočilo Sveta glede rasti plač bi vplivalo samo na peščico držav, če bi se togo izvajalo, in bi lahko povzročilo dodatne razlike med njimi kot tudi povečanje neenakosti. Po mnenju EESO bi moralo povečanje produktivnosti zaradi večjih naložb, več inovacij in boljše usposobljenosti delavcev izboljšati konkurenčnost evropskih gospodarstev, ki zaostajajo, ne pa notranje devalvacije, ki imajo poleg tega nezaželene družbene posledice. Rast plač ravno tako prispeva k rasti domačega povpraševanja in spodbuja uravnoteženost javnih financ s povečanjem davčnih prihodkov.

3.22 Vsekakor morajo višino plač določati socialni partnerji v okviru kolektivnih pogajanj. V nekaterih državah članicah se lahko k temu prispeva tudi z zakoni, vsaj kar zadeva minimalne plače. V okviru evropskega semestra bi bilo treba države članice spodbuditi k sprejetju ukrepov za okrepitev kolektivnih pogajanj na podlagi avtonomije socialnih partnerjev in socialnega dialoga, zlasti v državah, ki so oslabljene zaradi protikriznih ukrepov, in v državah, v katerih kljub določbam iz člena 28 Listine EU o temeljnih pravicah kolektivnih pogajanj ni.

Produktivnost, poslovno okolje in financiranje zasebnih naložb

3.23 EESO izraža zaskrbljenost zaradi zmanjšanja stopnje rasti produktivnosti v EU v zadnjih nekaj desetletjih. Iz nedavne študije OECD ( 19 ) je razvidno, da je povprečna stopnja rasti produktivnosti na uro dela v EU znašala 0,6 % v obdobju 2007–2016 (in vztrajno upada od 2,2 % v obdobju 1990–2000), kar je pod povprečjem OECD (0,8 %) in veliko pod povprečjem držav, ki niso članice OECD (5,0 %) v enakem obdobju. Ob predstavitvi te študije ( 20 ) je generalni sekretar OECD Angel Gurría dejal, da je za rast produktivnosti poleg dobrih predpisov in upravljanja potrebnih več naložb v raziskave, razvoj in inovacije ter v izobraževanje in poklicno usposabljanje. EESO se v celoti strinja s tem.

3.24 V isti študiji OECD poudarja dejstvo, da je proračun EU majhen in da se zmanjšuje glede na evropski BND že vse od leta 1993 ( 21 ) . EESO z veliko zaskrbljenostjo ugotavlja, da se bo ta trend nadaljeval, če bo večletni finančni okvir za obdobje po letu 2020 sprejet v obliki, ki jo je predlagala Komisija, saj bo težje ukrepati, da bi dosegli ekonomsko in socialno konvergenco navzgor med evropskimi državami. EESO je že v mnenju o razmisleku o poglobitvi ekonomske in monetarne unije ( 22 ) opozoril, da dejstvo, da še ni bil dosežen dogovor o dokončni vzpostavitvi EMU v skladu z ugotovitvami v okviru razmisleka o prihodnosti Evrope, negativno vpliva na ta položaj.

3.25 EESO pozdravlja priporočilo Sveta glede rasti produktivnosti in vloge naložb v raziskave, razvoj in inovacije pri tem ter priporočila za posamezne države, ki se nanašajo na izboljšanje javne uprave in poslovnega okolja.

3.26 Da bi spodbudili rast, je treba spodbujati podjetja k naložbam. EESO ponavlja pomen čim hitrejše vzpostavitve unije kapitalskih trgov in dokončanja procesa vzpostavljanja bančne unije. Izraža tudi zaskrbljenost zaradi zamud v zvezi z bančno unijo, saj še ni skupnega varovalnega mehanizma v okviru EMS za enotni sklad za reševanje, in zaradi ovir pri vzpostavljanju evropskega sistema jamstva za vloge (EDIS), pri čemer ne gre samo za upravičene strahove, povezane z velikim obsegom nedonosnih kreditov v nekaterih državah ( 23 )

Boj proti kaznivim dejanjem na področju davkov in prizadevanje za pravično obdavčitev

3.27 Zelo težko je zagotoviti vzdržnost javnih financ in izvajati močno socialno in naložbeno politiko, če se ne bo zmanjšal obseg davčnih goljufij in izogibanja davkom, pranja denarja v davčnih oazah in nepoštene davčne konkurence med državami članicami EU. V reviji IMF Finance & Development je bil objavljen pomemben članek ( 24 ) , v katerem je prikazano, da je približno 40 % neposrednih tujih naložb na svetovni ravni (približno 12 bilijonov USD) v resnici „fantomskih“: gre za finančne naložbe prek navideznih podjetij brez ekonomske dejavnosti. Uporaba posrednikov ali posredniških subjektov sama po sebi ne pomeni izogibanja davkom, zagotovo pa pomeni več priložnosti za izogibanje davkom in celo davčne utaje. V članku je še omenjeno, da naj bi bilo 9,8 % svetovnega bogastva v davčnih oazah.

3.28 EESO ponavlja, da so nujni učinkoviti dodatni ukrepi proti poneverbi javnih sredstev, davčnim utajam, pranju denarja, davčnim oazam in nepošteni davčni konkurenci, začenši z izvajanjem 5. direktive proti pranju denarja in financiranju terorizma ( 25 ) in vzpostavitvijo usklajenega, zanesljivega in enotnega seznama resničnih davčnih oaz po svetu z ustreznimi sankcijami zoper njih.

3.29 Potrebni so tudi učinkoviti ukrepi proti praksi agresivnega davčnega načrtovanja s strani multinacionalnih družb, predvsem v digitalnem gospodarstvu. V tem ključnem boju je treba združiti ukrepe na svetovni ravni z ukrepi, ki se lahko izvedejo v EU. Hkrati bi bilo treba doseči postopno ustrezno davčno usklajevanje znotraj euroobmočja in EU.

V Bruslju, 17. oktobra 2018 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Luca JAHIER

(1) Mnenje EESO o priporočilu za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja (UL C 197, 8.6.2018, str. 33).

(2) Priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja.

(3) Glej COM(2017) 770 final.

(4) UL C 262, 25.7.2018, str. 28.

(5) UL C 262, 25.7.2018, str. 1.

(6) Investing in Social Care & Support. A European Imperative, november 2017.

(7) UL C 197, 8.6.2018, str. 33.

(8) Evropska gospodarska napoved, pomlad 2018. Statistična priloga, str. 165.

(9) Mnenje EESO o priporočilu za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja (UL C 197, 8.6.2018, str. 33) in prejšnja mnenja.

(10) Vir teh in vseh ostalih podatkov o naložbah: Alexander Roth in Gutram Wolff: Understanding (the lack of) German public investment; Bruegel Foundation, Blog Spot, 6. junij 2018.

(11) Med temi državami so še Nizozemska, Irska, Malta in Slovenija znotraj euroobmočja, zunaj euroobmočja pa Danska.

(12) Evropska gospodarska napoved, poletje 2018.

(13) Glej sporočilo Komisije Čim bolj izkoristiti prožnost sedanjih pravil Pakta za stabilnost in rast, COM(2015) 12 final.

(14) Glej COM(2018) 335 final.

(15) Evropski fiskalni odbor, Assessment of the fiscal stance appropriate for the euro area in 2019, 18. junij 2018.

(16) Evropska gospodarska napoved, pomlad 2018. Statistična priloga, str. 172.

(17) Prav tam, str. 172–174, in Eurostat.

(18) Prav tam, str. 171, in Eurostat.

(19) 2018 OECD Economic Surveys of the Euro Area and the EU, predstavitev/povzetek, 19. junij 2018, str. 21.

(20) Bruselj, Bruegel Foundation, 19. junij 2018.

(21) Prav tam, OECD, str. 25–30.

(22) UL C 81, 2.3.2018, str. 124.

(23) Stališče EESO o tem je predstavljeno v mnenju o nedonosnih kreditih (UL C 367, 10.10.2018, str. 43).

(24) J. Damgaard, T. Elkjaer and N. Johannesen, Piercing The Veil: Some $12 trillion worldwide is just phantom corporate investment, Finance & Development, 10. junij 2018.

(25) Direktiva (EU) 2018/843 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 156, 19.6.2018, str. 43).