To priporočilo je v skladu z drugimi politikami Unije, vključno s politikama na področju javnega zdravja in kontrol na notranjih mejah.

Namen takih ciljno usmerjenih ukrepov je preprečiti neupravičeno zapiranje meja ali vsesplošno prepoved potovanj ter prekinitev letov in prehajanja meja po kopnem in morju med državami članicami, saj imajo bolj ciljno usmerjeni ukrepi zadosten učinek in povzročajo manj motenj. Sistem „zelenih voznih pasov“ naj bi omogočal nemoten pretok prometa, zlasti za zagotavljanje prostega pretoka blaga, da se preprečijo motnje v dobavni verigi.

Za upočasnitev vnosa in širjenja variant SARS-CoV-2, ki vzbujajo zaskrbljenost, je ECDC kot eno od možnosti priporočil izogibanje nenujnim potovanjem. Poleg priporočil glede nenujnih potovanj in omejitev potovanj za okužene osebe bi bilo treba ohraniti potovalne ukrepe, kot sta testiranje in karantena potnikov, zlasti za potnike z območij z višjo incidenco novih variant. Če sekvenciranje ni zadostno, da bi se izključila možnost višje incidence novih variant, kot je navedeno v smernicah ECDC o genomskem sekvenciranju, bi bilo treba razmisliti tudi o sorazmernih ukrepih za potovanja z območij, na katerih ostaja raven prenosa znotraj skupnosti visoka.

Tak pristop zagovarja tudi Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC) v priporočilih, ki jih je izdal v hitri oceni tveganja z dne 21. januarja 2021. ECDC je ocenil, da je za variante, ki vzbujajo zaskrbljenost, verjetnost vnosa in širjenja v skupnostih znotraj EU/EGP zelo velika, ker so bolj prenosljive. Taka povečana prenosljivost bi verjetno povzročila povečano število okužb. To pa bi verjetno privedlo do višje stopnje hospitalizacij in umrljivosti v vseh starostnih skupinah, zlasti pri starejših ali tistih s pridruženimi motnjami. Zato je bil ECDC mnenja, da so bili potrebni strožji blažilni ukrep v zunajbolnišničnem okolju za zmanjšanje prenosa in ublažitev pritiska na sisteme zdravstvenega varstva. ECDC je menil, da je učinek vnosa in širjenja v skupnosti velik. ECDC je ocenil, da je splošno tveganje, povezano z vnosom in širjenjem variant, ki vzbujajo zaskrbljenost, znotraj skupnosti, visoko/zelo visoko.

Te nove variante virusa so resničen in resen razlog za zaskrbljenost. Čeprav trenutno ni dokazov, da te variante povzročajo hujše oblike bolezni, kaže, da so približno od 50 do 70 % bolj prenosljive. To pomeni, da se lahko virus širi hitreje in lažje, kar še povečuje breme za že tako preobremenjene zdravstvene sisteme. To je eden od verjetnih vzrokov za znatno povečanje števila primerov v večini držav članic v zadnjih tednih.

Dokler se okužbe še naprej povečujejo in dokler cepljenje ne bo izvedeno v obsegu, potrebnem za preobrat v poteku pandemije, pa bodo še naprej potrebni pazljivost, zajezitveni ukrepi in nadzor nad javnim zdravjem. EU in države članice morajo ukrepati zdaj, da se omeji tveganje za morebiten še hujši tretji val okužb, ki bi ga lahko povzročile bolj prenosljive nove variante virusa, ki so že prisotne po vsej Evropi.

Kot je navedeno v Sporočilu Komisije z dne 19. januarja 2021 o enotnem pristopu k boju proti COVID-19 začetek letošnjega leta najverjetneje prinaša tudi začetek konca pandemije COVID-19. Zahvaljujoč pionirski znanosti ter velikim naporom politike in industrije je bilo v desetih mesecih narejeno toliko, kot se običajno naredi v desetih letih. Ob hitrem uvajanju množičnega cepljenja je bilo do zdaj proti COVID-19 cepljenih že na milijone Evropejcev.

Svet je v Priporočilu Komisiji naložil, naj glede na spreminjajoče se epidemiološko stanje ob pomoči Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni redno ocenjuje merila, potrebe po podatkih in pragove iz Priporočila ter svoje ugotovitve posreduje Svetu v preučitev, po potrebi skupaj s predlogom za spremembo Priporočila.

S Priporočilom Sveta (EU) 2020/1475 naj bi zagotovili večjo usklajenost med državami članicami pri odločanju o sprejetju ukrepov, ki v času pandemije omejujejo prosto gibanje iz razlogov javnega zdravja. V Priporočilu je jasno izraženo, da bi morale države članice pri sprejemanju in uporabi omejitev prostega gibanja spoštovati načela prava EU, zlasti načeli sorazmernosti in nediskriminacije.

Dne 13. oktobra 2020 je Svet sprejel Priporočilo Sveta (EU) 2020/1475 o usklajenem pristopu k omejevanju prostega gibanja v odziv na pandemijo COVID-19. V priporočilu je bil vzpostavljen usklajen pristop glede naslednjih ključnih točk: uporaba skupnih meril in pragov pri odločanju, ali naj se uvedejo omejitve prostega gibanja, kartiranje tveganja za prenos COVID-19 na podlagi dogovorjenih barvnih oznak in usklajen pristop k morebitnim ukrepom, ki se lahko ustrezno uporabljajo za osebe, ki potujejo med območji, odvisno od stopnje tveganja za prenos na teh območjih.

Omejitve pravice do prostega gibanja znotraj Unije iz razlogov javnega zdravja morajo biti nujne in sorazmerne ter temeljiti na objektivnih in nediskriminatornih merilih. Prav tako morajo biti primerne za zagotovitev uresničitve zastavljenega cilja in ne smejo presegati tistega, kar je potrebno za dosego tega cilja.

Svoboda gibanja je temeljna pravica, zapisana v členu 45 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Ob upoštevanju načela sorazmernosti so omejitve dovoljene samo, če so potrebne in če dejansko ustrezajo ciljem splošnega interesa, ki jih priznava Unija, ali če so potrebne zaradi zaščite pravic in svoboščin drugih. Člen 21 Listine prepoveduje diskriminacijo na podlagi državljanstva na področju uporabe Pogodb.

Sprejemanje enostranskih ali neusklajenih ukrepov bo verjetno privedlo do nedoslednih in razdrobljenih omejitev prostega gibanja, kar bo povzročilo negotovost za državljane Unije pri uresničevanju njihovih pravic EU. Predlog ne presega tistega, kar je potrebno in sorazmerno za doseganje zastavljenega cilja.

V skladu s členom 168(6) lahko Svet na predlog Komisije sprejme tudi priporočila za zagotavljanje visoke ravni varovanja zdravja ljudi pri opredeljevanju in izvajanju vseh politik in dejavnosti Unije.

To velja tudi v tem primeru, saj je potreben dosleden pristop, da bi se izognili nadaljnjim motnjam, ki jih povzročajo enostranski in nezadostno usklajeni ukrepi, ki omejujejo prosto gibanje znotraj Unije. V členu 21(1) PDEU je določeno, da ima vsak državljan Unije pravico do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic ob upoštevanju omejitev in pogojev, določenih s Pogodbama in ukrepi, ki so bili sprejeti za njuno uveljavitev. Če bi se izkazalo, da je zaradi doseganja tega cilja potrebno ukrepanje Unije, lahko Evropski parlament in Svet po rednem zakonodajnem postopku sprejmeta določbe za olajšanje uresničevanja teh pravic.

Pogodba o delovanju Evropske unije (PDEU) in zlasti člen 21(2), člen 168(6) in člen 292.

Jih ni.

2021/0021 (NLE)

Predlog

PRIPOROČILO SVETA

o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/1475 z dne 13. oktobra 2020 o usklajenem pristopu k omejevanju prostega gibanja v odziv na pandemijo COVID-19.

(Besedilo velja za EGP)

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 21(2), člena 168(6) ter prvega in drugega stavka člena 292 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

ob upoštevanju naslednjega:

(1)Dne 13. oktobra 2020 je Svet sprejel Priporočilo Sveta (EU) 2020/1475 o usklajenem pristopu k omejevanju prostega gibanja v odziv na pandemijo COVID-19. V priporočilu je bil vzpostavljen usklajen pristop glede naslednjih ključnih točkah: uporaba skupnih meril in pragov pri odločanju, ali naj se uvedejo omejitve prostega gibanja, kartiranje tveganja za prenos COVID-19 na podlagi dogovorjenih barvnih oznak in usklajen pristop k morebitnim ukrepom, ki se lahko ustrezno uporabljajo za osebe, ki potujejo med območji, odvisno od stopnje tveganja za prenos na teh območjih.

(2)Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni z uporabo meril in pragov iz navedenega priporočila enkrat tedensko objavlja zemljevid držav članic, razčlenjen po regijah, da bi državam članicam pomagal pri odločanju.

(3)Kot je navedeno v uvodni izjavi 15 navedenega priporočila, bi morala Komisija glede na spreminjajoče se epidemiološko stanje ob pomoči Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni redno ocenjevati merila, potrebe po podatkih in pragove iz navedenega priporočila, vključno s tem, ali bi bilo treba upoštevati druga merila, kot so stopnje hospitalizacije ali zasedenosti oddelkov za intenzivno nego.

(4)Na trenutni razvoj pandemije vplivata dva dejavnika. Po eni strani se v začetku leta 2021 začenja množično cepljenje, milijoni Evropejcev pa so že bili cepljeni proti COVID-19. Vendar, kot je navedeno v Sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Evropskemu svetu in Svetu o enotnem pristopu k boju proti COVID-19, bodo, dokler se okužbe še naprej povečujejo in dokler cepljenje ne bo izvedeno v obsegu, potrebnem za preobrat v poteku pandemije, še naprej potrebni pazljivost, zajezitveni ukrepi in nadzor nad javnim zdravjem. EU in države članice morajo ukrepati zdaj, da se omeji tveganje za morebiten še hujši tretji val okužb, ki bi ga lahko povzročile bolj prenosljive nove variante virusa, ki so že prisotne po vsej Evropi.

(5)Nedavni pojav novih variant virusa je resen razlog za zaskrbljenost. Čeprav trenutno ni dokazov, da te variante povzročajo hujše oblike bolezni, kaže, da so približno od 50 do 70 % bolj prenosljive. To pomeni, da se lahko virus širi hitreje in lažje, kar še povečuje breme za že tako preobremenjene zdravstvene sisteme. To je eden od verjetnih vzrokov za znatno povečanje števila primerov v večini držav članic v zadnjih tednih.

(6)Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni je v svoji zadnji oceni tveganja širjenja variant SAR-CoV-2, ki vzbujajo zaskrbljenost, v EU/EGP navedel, da se je tveganje, povezano z vnosom in širjenjem variant znotraj skupnosti, povečalo na visoko/zelo visoko.

(7)Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni kot eno od možnosti za odziv na to tveganje priporoča izogibanje nenujnim potovanjem za upočasnitev vnosa in širjenja variant SARS-CoV-2, ki vzbujajo zaskrbljenost. Poleg priporočil glede nenujnih potovanj in omejitev potovanj za okužene osebe bi bilo treba ohraniti potovalne ukrepe, kot sta testiranje in karantena potnikov, zlasti za potnike z območij z višjo incidenco novih variant. Če sekvenciranje še vedno ni zadostno, da bi se izključila možnost višje incidence novih variant, kot je navedeno v smernicah Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni o genomskem sekvenciranju, bi bilo treba razmisliti tudi o sorazmernih ukrepih za potovanja z območij, na katerih ostaja raven prenosa znotraj skupnosti visoka.

(8)Glede na priporočila Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni bi bilo treba ustrezno spremeniti Priporočilo Sveta (EU) 2020/1475.

(9)Da bi upoštevali zelo visoko raven prenosa v skupnosti, ki bi lahko bila povezana s povečano prenosljivostjo novih variant, ki vzbujajo zaskrbljenost, bi bilo treba na zemljevid, ki ga tedensko objavlja Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni, dodati novo barvo, temno rdečo. Ta barva bi morala nakazovati območja, kjer je incidenca virusa zelo visoka, tudi zaradi bolj nalezljivih variant, ki vzbujajo zaskrbljenost.

(10)Države članice bi morale upoštevati tudi prevalenco novih variant SARS-CoV-2, ki vzbujajo zaskrbljenost. V sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Evropskemu svetu in Svetu o enotnem pristopu k boju proti COVID-19 je poudarjeno, da morajo države članice nujno povečati obseg sekvenciranja genoma na 5–10 % pozitivnih rezultatov testov, pri čemer bi po potrebi za to lahko uporabile zmogljivosti Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni, da bi ugotovile, kako variante napredujejo, ali odkrile nove.