PRILOGA

Sporočilo Komisije – Smernice o uporabi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije za sporazume o horizontalnem sodelovanju

OSNUTEK

KAZALO

1. Uvod 8

1.1. Namen in struktura teh smernic 8

1.2. Uporaba člena 101 za sporazume o horizontalnem sodelovanju 9

1.2.1. Uvod 9

1.2.2. Analitični okvir 11

1.2.3. Presoja na podlagi člena 101(1) 12

1.2.4. Omejevanje konkurence po cilju 13

1.2.5. Omejevalni učinki na konkurenco 14

1.2.6. Pomožne omejitve 15

1.2.7. Presoja na podlagi člena 101(3) 15

1.2.8. Sporazumi o horizontalnem sodelovanju, ki na splošno ne spadajo na področje uporabe člena 101(1) 16

1.3. Razmerje z drugimi navodili in zakonodajo 17

2. Sporazumi o raziskavah in razvoju 18

2.1. Uvod 18

2.2. Upoštevni trgi 19

2.3. Presoja na podlagi člena 101(1) 20

2.3.1. Glavni pomisleki glede konkurence 20

2.3.2. Omejevanje konkurence po cilju 20

2.3.3. Omejevalni učinki na konkurenco 20

2.4. Sporazumi, zajeti z uredbo o skupinski izjemi za raziskave in razvoj 22

2.4.1. Razlika med „skupnimi raziskavami in razvojem“ in „plačanimi raziskavami in razvojem“ ter pojem „specializacije v okviru raziskav in razvoja“ 23

2.4.2. Skupno izkoriščanje rezultatov raziskav in razvoja in pojem specializacije v okviru skupnega izkoriščanja 23

2.4.3. Prenos pravic intelektualne lastnine ali izdaja licenc zanje 25

2.5. Pogoji za izjemo na podlagi uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj 25

2.5.1. Dostop do končnih rezultatov 25

2.5.2. Dostop do prej obstoječega tehničnega znanja in izkušenj 26

2.5.3. Pogoji, povezani s skupnim izkoriščanjem 26

2.5.4. Pragovi, tržni deleži in trajanje izjeme 26

2.6. Nedopustne in izvzete omejitve 32

2.6.1. Nedopustne omejitve 32

2.6.2. Izvzete omejitve 34

2.7. Odvzem ugodnosti uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj 35

2.8. Presoja sporazumov o raziskavah in razvoju, ki ne spadajo na področje uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj, na podlagi člena 101(3) 37

2.8.1. Povečanje učinkovitosti 37

2.8.2. Nujnost 37

2.8.3. Prenos koristi na potrošnike 37

2.8.4. Neizključevanje konkurence 37

2.9. Čas presoje 37

2.10. Primer 38

3. Sporazumi o proizvodnji 40

3.1. Uvod 40

3.2. Upoštevni trgi 41

3.3. Presoja na podlagi člena 101(1) 41

3.3.1. Glavni pomisleki glede konkurence 41

3.3.2. Omejevanje konkurence po cilju 42

3.3.3. Omejevalni učinki na konkurenco 43

3.4. Sporazumi, zajeti z uredbo o skupinski izjemi za specializacije 46

3.4.1. Sporazumi o specializaciji 46

3.4.2. Druge določbe v sporazumih o specializaciji 47

3.4.3. Skupna distribucija in pojem „skupno“ v skladu z uredbo o skupinski izjemi za specializacije 48

3.4.4. Storitve v skladu z uredbo o skupinski izjemi za specializacije 48

3.4.5. Konkurenčna podjetja: dejanski ali potencialni konkurenti 48

3.4.6. Prag za tržne deleže in trajanje izjeme 48

3.4.7. Nedopustne omejitve v uredbi o skupinski izjemi za specializacije 50

3.4.8. Odvzem ugodnosti uredbe o skupinski izjemi za specializacije 50

3.5. Presoja sporazumov o proizvodnji, ki ne spadajo na področje uredbe o skupinski izjemi za specializacije, na podlagi člena 101(3) 51

3.5.1. Povečanje učinkovitosti 51

3.5.2. Nujnost 51

3.5.3. Prenos koristi na potrošnike 51

3.5.4. Neizključevanje konkurence 52

3.6. Sporazumi o souporabi mobilne infrastrukture 52

3.7. Primeri 54

4. Sporazumi o nabavi 57

4.1. Uvod 57

4.2. Presoja na podlagi člena 101(1) 58

4.2.1. Glavni pomisleki glede konkurence 58

4.2.2. Omejevanje konkurence po cilju 58

4.2.3. Omejevalni učinki na konkurenco 59

4.3. Presoja na podlagi člena 101(3) 63

4.3.1. Povečanje učinkovitosti 63

4.3.2. Nujnost 63

4.3.3. Prenos koristi na potrošnike 63

4.3.4. Neizključevanje konkurence 63

4.4. Primeri 64

5. Sporazumi o trgovanju 66

5.1. Uvod 66

5.2. Presoja na podlagi člena 101(1) 67

5.2.1. Glavni pomisleki glede konkurence 67

5.2.2. Omejevanje konkurence po cilju 67

5.2.3. Omejevalni učinki na konkurenco 68

5.3. Presoja na podlagi člena 101(3) 69

5.3.1. Povečanje učinkovitosti 69

5.3.2. Nujnost 70

5.3.3. Prenos koristi na potrošnike 70

5.3.4. Neizključevanje konkurence 70

5.4. Konzorciji ponudnikov 70

5.5. Primeri 72

6. Izmenjava informacij 76

6.1. Uvod 76

6.2. Presoja na podlagi člena 101(1) 78

6.2.1. Uvod 78

6.2.2. Glavni pomisleki glede konkurence, povezani z izmenjavo informacij 79

6.2.3. Vrsta izmenjanih informacij 80

6.2.4. Značilnosti izmenjave 82

6.2.5. Značilnosti trga 86

6.2.6. Omejevanje konkurence po cilju 87

6.2.7. Omejevalni učinki na konkurenco 88

6.3. Presoja na podlagi člena 101(3) 89

6.3.1. Povečanje učinkovitosti 89

6.3.2. Nujnost 89

6.3.3. Prenos koristi na potrošnike 89

6.3.4. Neizključevanje konkurence 90

6.4. Primeri 90

7. Sporazumi o standardizaciji 92

7.1. Uvod 92

7.2. Upoštevni trgi 92

7.3. Presoja na podlagi člena 101(1) 92

7.3.1. Glavni pomisleki glede konkurence 92

7.3.2. Omejevanje konkurence po cilju 94

7.3.3. Omejevalni učinki na konkurenco 94

7.4. Presoja na podlagi člena 101(3) 99

7.4.1. Povečanje učinkovitosti 99

7.4.2. Nujnost 99

7.4.3. Prenos koristi na potrošnike 101

7.4.4. Neizključevanje konkurence 101

7.5. Primeri 101

8. Splošni pogoji 102

8.1. Opredelitve 102

8.2. Upoštevni trgi 102

8.3. Presoja na podlagi člena 101(1) 102

8.3.1. Glavni pomisleki glede konkurence 102

8.3.2. Omejevanje konkurence po cilju 103

8.3.3. Omejevalni učinki na konkurenco 103

8.4. Presoja na podlagi člena 101(3) 104

8.4.1. Učinkovitost 104

8.4.2. Nujnost 104

8.4.3. Prenos koristi na potrošnike 105

8.4.4. Neizključevanje konkurence 105

8.5. Primeri 105

9. Sporazumi o trajnostnosti 106

9.1. Uvod 106

9.2. Sporazumi o trajnostnosti, ki ne vzbujajo pomislekov glede konkurence 108

9.3. Presoja sporazumov o trajnostnosti na podlagi člena 101(1) 108

9.3.1. Načela 108

9.3.2. Sporazumi o standardizaciji trajnostnosti 109

9.4. Presoja sporazumov o trajnostnosti na podlagi člena 101(3) 112

9.4.1. Povečanje učinkovitosti 112

9.4.2. Nujnost 112

9.4.3. Prenos koristi na potrošnike 113

9.4.4. Neizključevanje konkurence 117

9.5. Vključenost javnih organov 117

9.6. Primeri 117

1. UVOD

1.1. Namen in struktura teh smernic

1. Te smernice ( 1 ) so namenjene zagotavljanju pravne varnosti z nudenjem pomoči podjetjem pri presoji njihovih sporazumov o horizontalnem sodelovanju na podlagi pravil Unije o konkurenci ob hkratnem zagotavljanju učinkovitega varstva konkurence. Njihov namen je tudi podjetjem olajšati sodelovanje na načine, ki so gospodarsko zaželeni, s tem pa na primer prispevati k zelenemu in digitalnemu prehodu ter h krepitvi odpornosti notranjega trga ( 2 )

2. Smernice določajo načela za presojo sporazumov o horizontalnem sodelovanju in usklajenih ravnanj na podlagi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije ( *1 ) (v nadaljnjem besedilu: člen 101) ter zagotavljajo analitični okvir za najpogostejše vrste sporazumov o horizontalnem sodelovanju: — sporazume o raziskavah in razvoju, vključno z navodili o uporabi Uredbe Komisije (EU) št. […] z dne […] decembra 2022 o uporabi člena 101(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije za nekatere skupine sporazumov o raziskavah in razvoju (v nadaljnjem besedilu: uredba o skupinski izjemi za raziskave in razvoj) (poglavje 2), — sporazume o proizvodnji, vključno z navodili o uporabi Uredbe Komisije (EU) št. […] z dne […] decembra 2022 o uporabi člena 101(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije za nekatere skupine sporazumov o specializaciji (v nadaljnjem besedilu: uredba o skupinski izjemi za specializacije) (poglavje 3), — sporazume o nabavi (poglavje 4), — sporazume o trgovanju (poglavje 5), — izmenjavo informacij (poglavje 6), — sporazume o standardizaciji (poglavje 7), — splošne pogoje (poglavje 8).

3. Ker je Komisija zavezana doseganju ciljev zelenega dogovora za Evropsko unijo ( 3 ) , te smernice poleg tega zagotavljajo navodila o tem, kako se bodo presojali najpogostejši sporazumi o horizontalnem sodelovanju na podlagi člena 101, kadar uresničujejo cilje glede trajnostnosti (poglavje 9).

4. Glede na potencialno raznolikost vrst in kombinacij horizontalnega sodelovanja ter tržnih razmer, v katerih lahko poteka, je težko predvideti natančna navodila za vse možne okoliščine. Te smernice niso „seznam“, ki bi ga bilo mogoče uporabljati avtomatično. Vsak primer je treba presoditi glede na njegova dejstva.

5. Te smernice se uporabljajo za sporazume o horizontalnem sodelovanju v zvezi z blagom, storitvami in tehnologijami.

6. Sporazumi o horizontalnem sodelovanju lahko združujejo različne stopnje sodelovanja, na primer raziskave in razvoj ter proizvodnjo in/ali trgovanje z rezultati. Te smernice zajemajo tudi take sporazume. Kadar se te smernice uporabljajo za analizo takega celostnega sodelovanja, so za analizo pomembna praviloma vsa poglavja, ki se nanašajo na različne dele sodelovanja. Vendar za presojo, ali se bo neko ravnanje običajno štelo za omejevanje konkurence po cilju ali po učinku, navedbe v poglavju, ki se nanaša na tisti del celostnega sodelovanja, ki ga je mogoče šteti za njegovo „težišče“, prevladajo za celotno sodelovanje.

7. Za določitev težišča celostnega sodelovanja sta posebno primerna dva dejavnika: prvič, izhodišče za sodelovanje, in drugič, stopnja integracije različnih funkcij, ki se kombinirajo. Čeprav ni mogoče zagotoviti natančnega in dokončnega pravila, ki velja za vse primere in vse možne kombinacije, je glede na pridobljene izkušnje mogoče na splošno šteti: — težišče sporazuma o horizontalnem sodelovanju, ki vključuje skupne raziskave in razvoj ter tudi skupno proizvodnjo rezultatov, bi bile skupne raziskave in razvoj, saj bo skupna proizvodnja potekala le, če bodo skupne raziskave in razvoj uspešni. To pomeni, da so rezultati skupnih raziskav in razvoja za proizvodnjo odločilnega pomena. V tem primeru prevladajo navodila v poglavju o sporazumih o raziskavah in razvoju. Rezultat presoje težišča bi bil drugačen, če bi pogodbene stranke sodelovale pri skupni proizvodnji ne glede na skupne raziskave in razvoj. To pomeni, da bi bilo treba take sporazume namesto tega presojati kot sporazume o skupni proizvodnji, zato prevladajo navodila iz poglavja o sporazumih o proizvodnji. Če sporazum predvideva popolno integracijo na področju proizvodnje in le delno integracijo nekaterih dejavnosti raziskav in razvoja, bi bilo težišče sodelovanja prav tako na skupni proizvodnji, — podobno bi bila težišče sporazuma o horizontalnem sodelovanju, ki vključuje specializacijo ter tudi skupno trgovanje z rezultati, običajno specializacija, saj bo skupno trgovanje potekalo le zaradi sodelovanja pri dejavnosti specializacije, — težišče sporazuma o horizontalnem sodelovanju, ki vključuje skupno proizvodnjo in skupno trgovanje s proizvodi, bi bila običajno skupna proizvodnja, saj bo skupno trgovanje na splošno potekalo le zaradi sodelovanja pri glavni dejavnosti skupne proizvodnje.

8. Preskus težišča se uporablja samo za razmerje med različnimi poglavji teh smernic, ne za razmerje med različnimi uredbami o skupinskih izjemah. Področje uporabe posamezne uredbe o skupinskih izjemah je opredeljeno z določbami navedene uredbe. Za sporazume, ki jih zajema uredba o skupinski izjemi za raziskave in razvoj, glej poglavje 2, za sporazume, ki jih zajema uredba o skupinski izjemi za specializacije, pa poglavje 3.

9. Struktura teh smernic je naslednja: — prvo poglavje je uvod, ki opredeljuje okvir, v katerem se člen 101 uporablja za sporazume o horizontalnem sodelovanju. To poglavje določa tudi informacije o razmerju med temi smernicami ter drugo zakonodajo in navodila v zvezi s sporazumi o horizontalnem sodelovanju, — poglavja 2 do 8 vsebujejo navodila za olajšanje samopresoje na podlagi člena 101 za najpogostejše sporazume o horizontalnem sodelovanju. Poglavje 9 zagotavlja dodatna navodila v primeru, kadar ti sporazumi uresničujejo cilje glede trajnostnosti. Navodila v poglavjih 2 do 9 dopolnjujejo splošnejša navodila iz tega uvoda. Zato je priporočljivo vedno najprej prebrati uvod in nato poiskati posebna poglavja.

1.2. Uporaba člena 101 za sporazume o horizontalnem sodelovanju

1.2.1. Uvod

10. Eden od ciljev člena 101 je zagotoviti, da podjetja ne uporabljajo sporazumov o horizontalnem sodelovanju za preprečevanje, omejevanje ali izkrivljanje konkurence na trgu, ki na koncu škodi potrošnikom.

11. Člen 101 se uporablja za podjetja in podjetniška združenja. Podjetje je vsak subjekt, ki je sestavljen iz osebnih, opredmetenih in neopredmetenih elementov ter ki opravlja gospodarsko dejavnost, ne glede na njegov pravni status in način financiranja ( 4 ) . Podjetniško združenje je organ, prek katerega podjetja iste splošne vrste usklajujejo svoje ravnanje na trgu ( 5 ) . To navodilo se uporablja za sporazume o horizontalnem sodelovanju, sklenjene med podjetji, in sklepe podjetniških združenj.

12. Ko ena družba izvaja odločilen vpliv nad drugo družbo, tvorita eno gospodarsko enoto in sta zato del istega podjetja ( 6 ) . Družbi, ki sta del istega podjetja, se ne štejeta za konkurenta za namene teh smernic, tudi če sta dejavni na istih upoštevnih proizvodnih in geografskih trgih.

13. Za namen ugotavljanja odgovornosti za kršitev člena 101(1) je Sodišče ugotovilo, da se matične družbe in njihovo skupno podjetje štejejo za eno gospodarsko enoto in glede na konkurenčno pravo in upoštevne trge zato za eno podjetje, če se dokaže, da imajo matične družbe skupnega podjetja odločilen vpliv na navedeno skupno podjetje ( 7 ) . Torej, če se dokaže, da so matične družbe odločilno vplivale na skupno podjetje, Komisija običajno ne bo uporabila člena 101(1) za sporazume in usklajena ravnanja med matično družbo oziroma matičnimi družbami ter skupnim podjetjem, ki se nanašajo na njihovo dejavnost na upoštevnem trgu oziroma upoštevnih trgih, na katerem oziroma katerih je dejavno skupno podjetje. Kljub temu bo Komisija običajno uporabila člen 101(1) za sporazume: — med matičnimi družbami o ustanovitvi skupnega podjetja, — med matičnimi družbami o spremembi obsega skupnega podjetja, — med matičnimi družbami in skupnim podjetjem zunaj proizvodnega in geografskega obsega dejavnosti skupnega podjetja in — med matičnimi družbami brez sodelovanja skupnega podjetja, tudi če se nanašajo na upoštevni trg, na katerem je dejavno skupno podjetje.

14. To, da se skupno podjetje in njegove matične družbe na določenem trgu štejejo za del istega podjetja, ne izključuje, da matične družbe na vseh preostalih trgih ostanejo neodvisne ( 8 )

15. Da bi se člen 101 uporabljal za horizontalno sodelovanje mora med konkurenti obstajati oblika usklajevanja – z drugimi besedami: sporazum med podjetji, sklep podjetniškega združenja ali usklajeno ravnanje. Horizontalno sodelovanje je lahko v obliki sporazuma, s katerim dve ali več podjetij izrazi soglasno voljo za sodelovanje (9). Usklajeno ravnanje je oblika usklajevanja med podjetji, pri kateri niso dosegla sporazuma, vendar tveganja konkurence zavestno nadomestijo s praktičnim sodelovanjem (10). Pojem usklajenega ravnanja poleg usklajevanja med zadevnimi podjetji zajema temu usklajevanju ustrezno ravnanje na trgu in vzročno zvezo med tema elementoma (11).

16. Obstoj sporazuma, usklajenega ravnanja ali sklepa podjetniškega združenja sam po sebi ne pomeni, da gre za omejevanje konkurence v smislu člena 101(1). Za lažje sklicevanje izraz „sporazum“ v teh smernicah zajema tudi usklajena ravnanja in sklepe podjetniških združenj, razen če ni navedeno drugače.

17. Sporazumi o horizontalnem sodelovanju se lahko sklenejo med dejanskimi ali potencialnimi konkurenti. Podjetji se obravnavata kot dejanska konkurenta, če delujeta na istem proizvodnem in geografskem trgu. Podjetje se šteje za potencialnega konkurenta drugega podjetja, če je verjetno, da bi v primeru, če ne bi bilo sporazuma, prvo podjetje v kratkem času ( 12 ) izvedlo potrebne dodatne naložbe ali prevzelo druge potrebne stroške prehoda za vstop na upoštevni trg, na katerem je dejavno drugo podjetje. Ta presoja mora temeljiti na realnih razlogih, samo teoretična možnost vstopa na trg ne zadostuje ( 13 ) . V teh smernicah so pri sklicevanju na konkurente mišljeni dejanski in potencialni konkurenti, razen če ni navedeno drugače. Za presojo, ali se lahko podjetje šteje za potencialnega konkurenta drugega podjetja, so lahko pomembni naslednji preudarki: — ali je podjetje trdno odločeno v kratkem času vstopiti na trg in ima za to lastno zmožnost ter ne trči ob nepremagljive ovire za vstop (14), — ali je podjetje izvedlo dovolj pripravljalnih dejanj za vstop na zadevni trg, — dejanske in konkretne možnosti podjetja, ki še ne deluje, da se vključi na navedeni trg in konkurira enemu ali več drugim podjetjem – sama teoretična možnost za vstop na trg ne zadostuje, — struktura trga ter gospodarski in pravni okvir, znotraj katerega posluje, — upoštevni element pri presoji obstoja konkurenčnega odnosa med gospodarskim subjektom, ki že deluje na trgu, in zunanjim podjetjem je dojemanje prvega, saj lahko drugo, če se dojema kot subjekt, ki bo potencialno vstopil na trg, že s samim obstojem izvaja konkurenčni pritisk na subjekt, ki že deluje na tem trgu, — sklenitev sporazuma med več podjetji, ki delujejo na isti ravni proizvodne verige in med katerimi nekatera niso bila prisotna na zadevnem trgu (15).

1.2.2. Analitični okvir

18. Presoja na podlagi člena 101 sestavljata dve fazi. V prvi fazi se na podlagi člena 101(1) presodi, ali sporazum med podjetji, ki lahko vpliva na trgovino med državami članicami, vključuje protikonkurenčni cilj ali dejanske ali potencialne ( 16 ) omejevalne učinke na konkurenco.

19. V drugi fazi se na podlagi člena 101(3), ki se izvaja samo v primeru, če se ugotovi, da sporazum omejuje konkurenco v smislu člena 101(1), določijo koristi iz tega sporazuma, ki spodbujajo konkurenco, in se presodi, ali te koristi odtehtajo omejevalne učinke na konkurenco ( 17 ) . Doseganje ravnovesja med omejevalnimi učinki in učinki, ki spodbujajo konkurenco, poteka izključno v okviru iz člena 101(3) ( 18 ) . Če učinki, ki spodbujajo konkurenco, ne odtehtajo omejevanja konkurence, člen 101(2) določa, da je sporazum samodejno ničen.

20. Člen 101 se ne uporablja, če gre za protikonkurenčno ravnanje, ki je podjetjem naloženo z nacionalno zakonodajo ali z nacionalnim pravnim okvirom, ki odpravlja vsakršno možnost konkurenčnega ravnanja zadevnih podjetij ( 19 ) . V takih primerih so podjetjem preprečena samostojna ravnanja, ki bi lahko preprečevala, omejevala ali izkrivljala konkurenco ( 20 ) . Dejstvo, da organi javne uprave spodbujajo sklenitev sporazuma o horizontalnem sodelovanju, ne pomeni, da je sporazum dovoljen na podlagi člena 101 ( 21 ) . Za podjetja še naprej velja člen 101, če nacionalno pravo zgolj spodbuja oziroma olajšuje samostojno protikonkurenčno ravnanje. V nekaterih primerih organi javne uprave podjetja spodbujajo k sklenitvi sporazumov o horizontalnem sodelovanju za doseganje ciljev javne politike s samourejanjem.

1.2.3. Presoja na podlagi člena 101(1)

1.2.3.1. Glavni pomisleki glede konkurence, povezani s horizontalnim sodelovanjem

21. Sporazumi o horizontalnem sodelovanju lahko vodijo do velikih gospodarskih koristi, vključno s koristmi na področju trajnostnosti, zlasti če združujejo dopolnilne dejavnosti, znanja in spretnosti ali sredstva. Horizontalno sodelovanje je lahko sredstvo za delitev tveganj, prihranek stroškov, povečanje naložb, združevanje tehničnega znanja in izkušenj, povečanje kakovosti in raznolikosti proizvodov ter hitrejše lansiranje inovacij. Podobno je lahko horizontalno sodelovanje sredstvo za obravnavanje pomanjkanja in motenj v dobavnih verigah ali zmanjšanje odvisnosti od nekaterih proizvodov, storitev in tehnologij.

22. Sporazumi o horizontalnem sodelovanju pa lahko na več načinov konkurenco tudi omejujejo. Sporazum lahko na primer povzroči izgubo konkurence na upoštevnem trgu, tveganje tajnega dogovarjanja med pogodbenimi strankami ali pomisleke glede protikonkurenčnega omejevanja dostopa do trga.

1.2.3.2. Izguba konkurence na upoštevnem trgu

23. Potencialni učinek sporazumov o horizontalnem sodelovanju je lahko izguba konkurence med pogodbenimi strankami. Za konkurente je lahko zmanjšanje konkurenčnega pritiska, ki je posledica sporazuma, koristno in lahko zato menijo, da se jim splača zvišati cene, ali škodljivo vplivajo na druge parametre konkurence na trgu.

24. Za presojo konkurenčnosti sporazuma je pomembno, ali: — imajo pogodbene stranke velike tržne deleže, — so dejanski ali potencialni konkurenti, — imajo kupci dovolj možnosti za zamenjavo dobaviteljev, — je verjetno, da bodo konkurenti povečali obseg dobave, če se zvišajo cene, in — je ena izmed pogodbenih strank pomembna konkurenčna sila.

1.2.3.3. Tveganje tajnega dogovarjanja

25. Sporazum o horizontalnem sodelovanju lahko tudi zmanjša neodvisnost pogodbenih strank pri odločanju in posledično poveča verjetnost, da bodo usklajevale svoje ravnanje, da bi dosegle tajni dogovor. Vendar lahko pogodbenim strankam, ki so se že prej usklajevale, tudi olajša in uravnoteži usklajevanje ali poveča njegovo učinkovitost, bodisi s tem, da usklajevanje okrepi, bodisi da omogoči doseganje še višjih cen. Horizontalno sodelovanje lahko na primer povzroči razkritje strateških informacij in s tem poveča verjetnost usklajevanja med pogodbenimi strankami znotraj ali zunaj področja sodelovanja. Poleg tega lahko pogodbene stranke dosežejo visoko stopnjo izenačevanja stroškov (torej delež skupnih spremenljivih stroškov pogodbenih strank), kar jim omogoča lažje usklajevanje tržnih cen in obsega proizvodnje.

26. Za presojo konkurenčnosti sporazuma je pomembno, ali: — imajo pogodbene stranke velike tržne deleže, — so dejanski ali potencialni konkurenti, — obstajajo značilnosti trga, ki pospešujejo usklajevanje, — področje sodelovanja predstavlja velik delež spremenljivih stroškov pogodbenih strank na določenem trgu in — pogodbene stranke v veliki meri združijo svoje dejavnosti na področju sodelovanja. To se lahko na primer doseže, če skupaj proizvajajo ali nabavljajo pomemben vmesni proizvod ali skupaj proizvajajo ali distribuirajo velik delež njihovega skupnega obsega proizvodnje končnega proizvoda.

1.2.3.4. Omejevanje dostopa do trga

27. Nekateri sporazumi o horizontalnem sporazumevanju, na primer sporazumi o proizvodnji in sporazumi o standardizaciji, lahko povzročijo tudi protikonkurenčno omejevanje dostopa do trgov. S protikonkurenčnimi sredstvi bi bilo tako konkurentom preprečeno učinkovito konkuriranje, na primer z zavrnitvijo dostopa do pomembnega vložka ali z blokiranjem pomembne poti do trga. Tudi izmenjava poslovno občutljivih informacij ali podatkov lahko povzroči precej slabši konkurenčni položaj nepovezanih konkurentov v primerjavi s podjetji, povezanimi v sistemu izmenjave.

1.2.4. Omejevanje konkurence po cilju

28. Nekatere oblike sodelovanja med podjetji je mogoče že zaradi njihove narave obravnavati kot škodljive za dobro delovanje običajnega konkurenčnega trga ( 22 ) . V takih primerih ni treba preučiti dejanskih ali potencialnih učinkov ravnanja na trgu, ko je dokazan njegov protikonkurenčni cilj ( 23 )

29. lahko negativne posledice za konkurenco. Z drugimi besedami, biti mora dejansko le tako, da lahko ob upoštevanju pravnega in gospodarskega okvira, v katerega je umeščeno, preprečuje, omejuje ali izkrivlja konkurenco na notranjem trgu Da se za sporazum o horizontalnem sodelovanju šteje, da ima protikonkurenčni cilj, zadošča, da imanegativne posledice za konkurenco. Z drugimi besedami, biti mora dejansko le tako, da lahko ob upoštevanju pravnega in gospodarskega okvira, v katerega je umeščeno, preprečuje, omejuje ali izkrivlja konkurenco na notranjem trgu ( 24 )

30. Za ugotovitev obstoja protikonkurenčnega cilja sporazuma ni treba poiskati neposredne zveze med sporazumom in potrošniškimi cenami ( 25 ) . Člen 101 ni namenjen le varstvu neposrednih interesov posameznih konkurentov ali potrošnikov, ampak tudi varstvu strukture trga in s tem konkurence kot take ( 26 )

31. Pojem omejevanja konkurence „po cilju“ se lahko uporablja za ravnanja, za katera se je po posamični in podrobni preučitvi izkazalo, da so dovolj škodljiva za konkurenco ( 27 )

32. Za presojo, ali ima sporazum protikonkurenčni cilj, je treba upoštevati naslednje elemente: — vsebino sporazuma, — cilje, ki jih namerava doseči, — gospodarski in pravni okvir, v katerega je umeščen.

33. Pri presoji navedenega gospodarskega in pravnega okvira je treba upoštevati tudi ( 28 ) — naravo zadevnega blaga ali storitev, — dejanske pogoje delovanja in strukturo zadevnega trga ali trgov (29).

34. Kadar se stranki sklicujeta na morebitne pozitivne učinke sporazuma na konkurenco, ki bi morale biti ne le potrjene in upoštevne, ampak tudi značilne za zadevni sporazum in dovolj pomembne, bo Komisija to ustrezno upoštevala ( 30 )

35. Namen pogodbenih strank ni nujni dejavnik pri odločanju, ali ima sporazum protikonkurenčni cilj, lahko pa se upošteva pogodbenih strank ni nujni dejavnik pri odločanju, ali ima sporazum protikonkurenčni cilj, lahko pa se upošteva ( 31 )

1.2.5. Omejevalni učinki na konkurenco

36. Sporazum o horizontalnem sodelovanju, na podlagi katerega se ne ugotovi zadostna stopnja škodljivosti za konkurenco, ima lahko še vedno omejevalne učinke na konkurenco. Da bi imel sporazum o horizontalnem sodelovanju omejevalne učinke na konkurenco, mora dejansko ali verjetno znatno škodljivo vplivati na vsaj enega od parametrov konkurence na trgu, kot so cena, obseg proizvodnje, kakovost proizvodov, raznolikost proizvodov in inovacije. Za ugotovitev, ali to drži, je treba presoditi konkurenco v dejanskem okviru, v katerem bi delovala, če navedenega sporazuma ne bi bilo ( 32 ) . Sporazumi imajo lahko omejevalne učinke, kadar občutno zmanjšujejo konkurenco med podjetji, ki so pogodbene stranke sporazumov ali med katero koli izmed pogodbenih strank in tretjimi osebami ( 33 )

37. Za presojo, ali ima sporazum omejevalne učinke, so pomembni naslednji elementi: — narava in vsebina sporazuma, — konkretni okvir, v katerega se umešča sodelovanje, zlasti gospodarski in pravni okvir, v katerem delujejo zadevna podjetja, narava zadevnega blaga ali storitev ter dejanski pogoji delovanja in strukture zadevnega trga ali trgov (34), — stopnja tržne moči, ki jo imajo ali pridobijo pogodbene stranke posamezno ali skupno, in obseg, v katerem sporazum prispeva k nastanku, ohranjanju ali krepitvi te tržne moči ali pogodbenim strankam dovoljuje izkoriščanje takšne tržne moči (35), — omejevalni učinki na konkurenco so lahko dejanski in potencialni, vendar morajo biti v vsakem primeru dovolj znatni (36).

38. Včasih podjetja sklenejo sporazume o horizontalnem sodelovanju, ker na podlagi objektivnih dejavnikov ne bi mogla samostojno izpeljati projekta ali dejavnosti, zajetih s sodelovanjem, na primer zaradi omejenih tehničnih zmogljivosti pogodbenih strank. Taki sporazumi o horizontalnem sodelovanju običajno ne bodo povzročili omejevalnih učinkov na konkurenco v smislu člena 101(1), razen če bi lahko pogodbene stranke projekt izpeljale z manj strogimi omejitvami ( 37 )

1.2.6. Pomožne omejitve

39. Sporazum o horizontalnem sodelovanju, ki je v skladu s členom 101(1), lahko še vedno omejuje poslovno samostojnost pogodbenih strank navedenega sporazuma. Taka t. i. pomožna omejitev je lahko sama po sebi v skladu s členom 101(1), če je objektivno nujna za izvršitev sporazuma o horizontalnem sodelovanju in sorazmerna z njegovimi cilji ( 38 ) . V takih primerih je treba preučiti, ali bi bila izvršitev sporazuma brez zadevne omejitve nemogoča ( 39 ) . Zaradi dejstva, da bi bila zadevna transakcija ali dejavnost brez zadevne omejitve zgolj težje izvedljiva oziroma manj dobičkonosna, zadevna omejitev ni „objektivno nujna“ in tako pomožna ( 40 )

1.2.7. Presoja na podlagi člena 101(3)

40. Presoja omejevanja konkurence po cilju ali učinku na podlagi člena 101(1) je le ena stran analize. Druga stran, ki se odraža v členu 101(3), je presoja učinkov omejevalnih sporazumov, ki spodbujajo konkurenco ( 41 ) . Kadar se v posameznem primeru dokaže omejevanje konkurence po cilju ali učinku v smislu člena 101(1), je kot obramba možno sklicevanje na člen 101(3). V skladu s členom 2 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe ( 42 ) nosijo dokazno breme na podlagi člena 101(3) podjetja, ki se sklicujejo na to določbo. Komisija mora biti glede na dejanske trditve in dokazna sredstva, ki jih predložijo podjetja, prepričana, da je dovolj verjetno, da bo zadevni sporazum povzročil učinke, ki spodbujajo konkurenco ( 43 )

41. Pri uporabi pravila o izjemi iz člena 101(3) veljajo štirje kumulativni pogoji, dva pozitivna in dva negativna: — sporazum mora prispevati k izboljšanju proizvodnje ali distribucije proizvodov oziroma k spodbujanju tehničnega ali gospodarskega napredka, to pomeni, da povečati učinkovitost, — omejitve morajo biti nujne za doseganje teh ciljev, torej večje učinkovitosti, — potrošnikom mora biti zagotovljen pravičen delež doseženih koristi, to pomeni, da je treba na potrošnike v zadostni meri prenesti povečanje učinkovitosti, vključno s povečanjem kvalitativne učinkovitosti, ki se doseže z nujnimi omejitvami, tako da dobijo vsaj nadomestilo za omejevalne učinke sporazuma; povečanje učinkovitosti zgolj za pogodbene stranke ni dovolj; za namen teh smernic pojem „potrošniki“ zajema potencialne in/ali dejanske kupce pogodbenih strank (44) in — sporazum pogodbenim strankam ne sme dajati možnosti, da izključijo konkurenco glede znatnega dela zadevnih proizvodov.

42. Uredba o skupinski izjemi za raziskave in razvoj in uredba o skupinski izjemi za specializacije temeljita na členu 101(3). Izhajata iz predpostavke, da je lahko kombinacija dopolnjujočih se znanj in spretnosti ali sredstev vir znatnih učinkovitosti pri sporazumih o razvoju in raziskavah in sporazumih o specializaciji. To lahko velja tudi za druge vrste sporazumov o horizontalnem sodelovanju. Pri analizi učinkovitosti posameznega sporazuma na podlagi člena 101(3) gre zato v veliki meri za ugotavljanje obsega dopolnjujočih se znanj in spretnosti ter sredstev, ki jih vsaka pogodbena stranka prispeva k sporazumu, in oceno, ali izhajajoče učinkovitosti izpolnjujejo pogoje iz člena 101(3). Sporazumi o horizontalnem sodelovanju lahko medsebojno dopolnjevanje ustvarijo na različne načine. Sporazum o raziskavah in razvoju lahko združi različne raziskovalne zmogljivosti ter poveže dopolnjujoča se znanja in spretnosti ter sredstva, s čimer pripomore k razvijanju in trženju izboljšanih ali novih proizvodov in tehnologij. Drugi sporazumi o horizontalnem sodelovanju lahko pogodbenim strankam omogočijo, da združijo moči za snovanje in proizvajanje proizvodov ter trgovanje z njimi ali skupno nabavo proizvodov ali storitev, ki jih morda potrebujejo za svoje dejavnosti.

43. Za sporazume o horizontalnem sodelovanju, ki ne vključujejo kombiniranja dopolnjujočih se znanj in spretnosti ali sredstev, je manj verjetno, da bodo privedli do povečanja učinkovitosti, ki koristi potrošnikom. Takšni sporazumi lahko zmanjšajo podvajanje nekaterih stroškov, ker je nekatere fiksne stroške na primer mogoče odpraviti. Varčevanje pri fiksnih stroških pa ima na splošno manj koristi za potrošnike kot na primer varčevanje pri spremenljivih ali mejnih stroških.

1.2.8. Sporazumi o horizontalnem sodelovanju, ki na splošno ne spadajo na področje uporabe člena 101(1)

44. de minimis ) de minimis niti na morebitne prihodnja navodila Komisije v zvezi s tem. Sporazumi, ki ne morejo znatno vplivati na trgovino med državami članicami (neobstoj vpliva na trgovino) ali ki neznatno omejujejo konkurenco (sporazumi manjšega pomena), ne spadajo na področje uporabe člena 101(1) ( 45 ) . Komisija je zagotovila navodila za primer neobstoja vpliva na trgovino v smernicah Komisije o pojmu vpliva na trgovino, ki ga vsebujeta člena 81 in 82 Pogodbe (v nadaljnjem besedilu: smernice o vplivu na trgovino) ( 46 ) , ter o sporazumih manjšega pomena v obvestilu Komisije o sporazumih manjšega pomena, ki neznatno omejujejo konkurenco v skladu s členom 101(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: obvestilo ( 47 ) . Te smernice ne posegajo v smernice o vplivu na trgovino in obvestiloniti na morebitne prihodnja navodila Komisije v zvezi s tem.

45. V smernicah o vplivu na trgovino so opredeljena načela, ki so jih razvila sodišča Unije za razlago pojma vpliva na trgovino, poleg tega pa je v njih navedeno, kdaj sporazumi verjetno ne morejo znatno vplivati na trgovino med državami članicami. Vključujejo negativno ovrgljivo domnevo, ki velja za vse sporazume v smislu člena 101(1) ne glede na naravo omejitev, vključenih v take sporazume, in s tem tudi za sporazume, ki vsebujejo nedopustne omejitve ( 48 ) . V skladu s to predpostavko sporazumi o horizontalnem sodelovanju načeloma ne morejo znatno vplivati na trgovino med državami članicami, če: — skupni tržni delež pogodbenih strank na katerem koli upoštevnem trgu v Uniji, ki ga zadeva sporazum, ne presega 5 % in — skupni letni promet zadevnega podjetja na ravni Unije, ustvarjen s proizvodi, zajetimi s sporazumom, ne presega 40 milijonov EUR (49), — V primeru sporazumov, ki se nanašajo na skupne nakupe proizvodov, predstavljajo upoštevni promet skupne nabave proizvodov, zajetih s sporazumom, s strani pogodbenih strank. Komisija lahko ovrže predpostavko, če se s preučitvijo značilnosti sporazuma in njegovega gospodarskega okvira dokaže nasprotno.

46. de minimis , sporazumi o horizontalnem sodelovanju, ki jih sklenejo dejanski ali potencialni konkurenti, ne omejujejo znatno konkurence v smislu člena 101(1), če skupni tržni delež pogodbenih strank sporazuma ne presega 10 % na nobenem izmed upoštevnih trgov, na katere vpliva sporazum Kot je opredeljeno v obvestilu, sporazumi o horizontalnem sodelovanju, ki jih sklenejo dejanski ali potencialni konkurenti, ne omejujejo znatno konkurence v smislu člena 101(1), če skupni tržni delež pogodbenih strank sporazuma ne presega 10 % na nobenem izmed upoštevnih trgov, na katere vpliva sporazum ( 50 ) . Za to splošno pravilo veljata dve izjemi. Prvič, kar zadeva nedopustne omejitve, se člen 101(1) uporablja ne glede na tržne deleže pogodbenih strank ( 51 ) . Razlog za to je, da lahko sporazum, ki bi lahko vplival na trgovino med državami članicami in ki ima protikonkurenčni cilj, po svoji naravi in neodvisno od dejanskega učinka znatno omeji konkurenco ( 52 ) . Drugič, 10-odstotni prag za tržne deleže se zmanjša na 5 %, kadar konkurenco na upoštevnem trgu omejuje kumulativni učinek vzporednih mrež sporazumov ( 53 )

47. Poleg tega se ne predpostavlja, da sporazumi o horizontalnem sodelovanju, ki jih sklenejo podjetja, od katerih jih ima eno ali več posamezni tržni delež, večji od 10 %, samodejno spadajo na področje uporabe člena 101(1). Taki sporazumi kljub temu nimajo nujno znatnega vpliva na trgovino med državami članicami ali pa morda ne pomenijo znatne omejitve konkurence ( 54 ) . Zato jih je treba presoditi v njihovem pravnem in gospodarskem okviru. Te smernice vključujejo merila za posamično presojo takih sporazumov.

1.3. Razmerje z drugimi navodili in zakonodajo

48. Sporazume med podjetji, ki poslujejo na različnih ravneh proizvodnega procesa ali distribucijske verige, torej vertikalne sporazume, načeloma obravnavajo Uredba Komisije (EU) št. …/2022 z dne XX. aprila 2022 o uporabi člena 101(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije za skupine vertikalnih sporazumov in usklajenih ravnanj ( 55 ) (v nadaljnjem besedilu: Uredba (EU) št. …/2022 ali uredba o skupinski izjemi za vertikalne omejitve) in Sporočilo Komisije – Obvestilo Komisije – Smernice o vertikalnih omejitvah (v nadaljnjem besedilu: vertikalne smernice) ( 56 ) . Če pa vertikalne sporazume, npr. sporazume o distribuciji, sklenejo konkurenti, so lahko učinki sporazumov na trg in morebitne težave na področju konkurence podobni kot pri horizontalnih sporazumih. Zato se te smernice uporabljajo tudi za vertikalne sporazume med konkurenti ( 57 ) . Če je treba take sporazume presojati tudi v skladu z uredbo o skupinski izjemi za vertikalne omejitve in vertikalnimi smernicami, bo to posebej navedeno v ustreznem poglavju teh smernic. Če take navedbe ni, se bodo za vertikalne sporazume med konkurenti uporabljale samo te smernice.

49. Če se te smernice sklicujejo na upoštevni trg: Obvestilo Komisije o opredelitvi upoštevnega trga za namene konkurenčnega prava Unije (v nadaljnjem besedilu: obvestilo o opredelitvi trga) lahko zagotovi navodila glede pravil, meril in dokazov, ki jih Komisija uporablja pri obravnavanju vprašanj v zvezi z opredelitvijo trgov ( 58 ) . Upoštevni trg za namene uporabe člena 101 za sporazume o horizontalnem sodelovanju bi bilo treba zato opredeliti na podlagi navedenih navodil in morebitnih prihodnjih navodil v zvezi z opredelitvijo upoštevnih trgov za namene konkurenčnega prava Unije.

50. Čeprav se te smernice sklicujejo na kartelne sporazume, ni njihov cilj kakor koli pojasnjevati, kaj pomeni kartelni sporazum, kot ga določata praksa odločanja Komisije in sodna praksa Sodišča Evropske unije.

51. Te smernice se uporabljajo za najpogostejše vrste sporazumov o horizontalnem sodelovanju, ne glede na stopnjo integracije, ki jo vključujejo, z izjemo dejavnosti, ki predstavljajo koncentracijo v smislu člena 3 Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij ( 59 ) (v nadaljnjem besedilu: uredba o združitvah), kot so na primer skupna podjetja, ki trajno opravljajo vse funkcije neodvisnega gospodarskega subjekta („polno delujoča skupna podjetja“) ( 60 )

52. Te smernice se ne uporabljajo za sporazume, sklepe in usklajena ravnanja proizvajalcev kmetijskih proizvodov, ki se nanašajo na proizvodnjo kmetijskih proizvodov ali trgovino z njimi in ki so namenjeni uporabi višjega standarda trajnostnosti, kot ga določa Unija ali nacionalno pravo, in so izvzeti iz člena 101(1) v skladu s členom 210a Uredbe (EU) št. 1308/2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov ( 61 ) . Te smernice ne posegajo v smernice, ki jih bo Komisija izdala v skladu s členom 210a(5) navedene uredbe. Vendar pa za sporazume, sklepe in usklajena ravnanja proizvajalcev kmetijskih proizvodov, ki se nanašajo na proizvodnjo kmetijskih proizvodov ali trgovino z njimi in ne izpolnjujejo pogojev iz člena 210a, velja člen 101(1).

53. Presoja na podlagi člena 101, kakor je opisana v teh smernicah, ne posega v možno vzporedno uporabo člena 102 Pogodbe za sporazume o horizontalnem sodelovanju ( 62 )

54. Te smernice ne posegajo v razlago, ki jo lahko poda Sodišče Evropske unije v zvezi z uporabo člena 101 za sporazume o horizontalnem sodelovanju.

55. Te smernice nadomeščajo Smernice Komisije o uporabi člena 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije za sporazume o horizontalnem sodelovanju ( 63 ) , ki jih je Komisija izdala leta 2011, in se ne uporabljajo, če se uporabljajo posebna pravila za določene sektorje, kot na primer velja za nekatere sporazume v zvezi s kmetijstvom ( 64 ) ali prometom ( 65 ) . Komisija bo še naprej spremljala izvajanje uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj in uredbe o skupinski izjemi za specializacije ter teh smernic na podlagi tržnih informacij deležnikov in nacionalnih organov, pristojnih za konkurenco, in lahko glede na nadaljnji razvoj in nova spoznanja te smernice spremeni.

2. SPORAZUMI O RAZISKAVAH IN RAZVOJU

2.1. Uvod

56. Namen tega poglavja je zagotoviti navodila v zvezi s področjem uporabe sporazumov o raziskavah in razvoju in presojo konkurenčnosti teh sporazumov.

57. Sporazumi o raziskavah in razvoju se razlikujejo glede na obliko in področje uporabe. Vključujejo sporazume o zunanjem izvajanju nekaterih raziskovalnih in razvojnih dejavnosti, sporazume, ki zajemajo skupne izboljšave obstoječih tehnologij, in sodelovanje na področju raziskav, razvoja in trženja popolnoma novih proizvodov. Sodelovanje na področju raziskav in razvoja je lahko v obliki sporazuma o sodelovanju ali sodelovanja v družbi pod skupnim nadzorom ( 66 ) . To vključuje tudi sodelovanje med konkurenti v ohlapnejši obliki, kot je tehnično sodelovanje v delovnih skupinah.

58. Sporazume o raziskavah in razvoju lahko sklepajo velika podjetja, MSP ( 67 ) , akademske ustanove ali raziskovalni inštituti ali katera koli njihova kombinacija ( 68 )

59. Sodelovanje na področju raziskav in razvoja lahko vpliva ne le na konkuriranje na obstoječih proizvodnih ali tehnoloških trgih, pač pa tudi na konkuriranje v inovativnosti.

60. Za namene uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj in tega poglavja smernic, se „konkuriranje v inovativnosti“ ( 69 ) nanaša na prizadevanja na področju raziskav in razvoja za nove proizvode in/ali tehnologije, ki ustvarjajo lasten novi trg ( 70 ) , in na raziskovalno-razvojne pole, tj. prizadevanja na področju raziskav in razvoja, usmerjena predvsem v konkreten namen ali cilj, ki izhajata iz sporazuma o raziskavah in razvoju ( 71 ) . Konkretnega namena ali cilja raziskovalno-razvojnega pola še ni mogoče opredeliti kot proizvod ali tehnologijo ali pa vključuje znatno širši cilj kot določen proizvod ali določena tehnologija na določenem trgu.

61. Presoja sporazumov o raziskavah in razvoju na podlagi člena 101(1) je zajeta v oddelku 2.3 teh smernic. Sporazumom o raziskavah in razvoju lahko koristi varni pristan, določen v uredbi o skupinski izjemi za raziskave in razvoj ( 72 ) . Skupinska izjema temelji na domnevi, da bodo sporazumi o raziskavah in razvoju – če jih zajema člen 101(1) in izpolnjujejo merila iz uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj – običajno izpolnjevali štiri pogoje iz člena 101(3). Oddelek 2.4 teh smernic opisuje sporazume, ki jih zajema uredba o skupinski izjemi za raziskave in razvoj. Pogoji za izvzetje sporazumov o raziskavah in razvoju so pojasnjeni v oddelku 2.5 – Pogoji za izjemo. Namen nedopustnih in izvzetih omejitev, opisanih v oddelku 2.6 teh smernic, je zagotoviti, da ugodnost izjeme iz člena 2 uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj uživajo le omejevalni sporazumi, za katere se lahko razumno pričakuje, da bodo izpolnjevali pogoje iz člena 101(3).

62. Varni pristan se uporablja, dokler Komisija ali organ, pristojen za konkurenco v državi članici, ne odvzame ugodnosti skupinske izjeme v posameznem primeru na podlagi člena 29 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe ( 73 ) (oddelek 2.7 teh smernic).

63. Kadar se varni pristan, predviden v uredbi o skupinski izjemi za raziskave in razvoj, ne uporablja za sporazum o raziskavah in razvoju, je treba preučiti, ali tak sporazum v posameznem primeru spada na področje uporabe člena 101(1), in če spada, ali so izpolnjeni pogoji iz člena 101(3) – to je opisano v oddelku 2.8 teh smernic, oddelek 2.9 pa določa ustrezen čas presoje.

2.2. Upoštevni trgi

64. Obvestilo o opredelitvi trga zagotavlja navodila glede pravil, meril in dokaznih sredstev, ki jih Komisija uporablja pri obravnavanju vprašanj v zvezi z opredelitvijo trgov ( 74 ) . Upoštevni trg za namene uporabe člena 101 za sporazume o raziskavah in razvoju bi bilo treba zato opredeliti na podlagi navedenih navodil ali morebitnih prihodnjih navodil v zvezi z opredelitvijo upoštevnih trgov za namene konkurenčnega prava Unije, kot je ustrezno.

65. V skladu z uredbo o skupinski izjemi za raziskave in razvoj je upoštevni trg za proizvode oziroma upoštevni tehnološki trg trg za proizvode ali tehnologije, ki jih je mogoče izboljšati, nadomestiti ali zamenjati s pogodbenimi proizvodi ali tehnologijami ( 75 )

2.3. Presoja na podlagi člena 101(1)

2.3.1. Glavni pomisleki glede konkurence

66. Sporazumi o raziskavah in razvoju lahko vzbudijo različne pomisleke glede konkurence, zlasti lahko neposredno omejujejo konkurenco med pogodbenimi strankami, povzročijo protikonkurenčno omejevanje dostopa tretjih oseb do trga ali tajno dogovarjanje na trgu.

67. Če sodelovanje na področju raziskav in razvoja neposredno omejuje konkurenco med pogodbenimi strankami ali omogoča tajno dogovarjanje na trgu , lahko to povzroči višje cene, manjšo izbiro za potrošnike ali slabšo kakovost proizvodov ali tehnologij. To bi lahko povzročilo tudi zmanjšanje ali upočasnitev inovacij, zaradi česar bi na trg prišlo manj proizvodov ali tehnologij ali pa bi ti bili manj kakovostni. Posledica tega je lahko tudi, da pridejo proizvodi ali tehnologije na trg pozneje, kot bi sicer.

68. Protikonkurenčno omejevanje dostopa tretjih oseb do trga lahko nastopi zlasti, kadar ima najmanj ena pogodbena stranka sporazuma o raziskavah in razvoju pravico do izključnega izkoriščanja rezultatov raziskav in razvoja, najmanj ena pa znatno tržno moč.

2.3.2. Omejevanje konkurence po cilju

69. Sporazumi, ki se nanašajo na raziskave in razvoj, omejujejo konkurenco po cilju, če njihov glavni namen niso raziskave in razvoj, ampak ustvarjanje kartelnega sporazuma ali druge kršitve na podlagi člena 101(1), kot so določanje cen, omejevanje obsega proizvodnje, delitev trga ali omejevanje tehničnega razvoja.

70. Sporazum o raziskavah in razvoju lahko omejuje tehnični razvoj, kadar pogodbene stranke namesto sodelovanja za spodbujanje tehničnega in gospodarskega napredka uporabljajo sodelovanje na področju raziskav in razvoja za (a) preprečitev ali odložitev uvedbe proizvodov ali tehnologij na trg, (b) usklajevanje značilnosti proizvodov ali tehnologij, ki niso zajeti s sporazumom o raziskavah in razvoju, ali (c) omejevanje potenciala skupaj razvitega proizvoda ali tehnologije, kadar tak proizvod ali tehnologijo uvajajo na trg samostojno.

2.3.3. Omejevalni učinki na konkurenco

2.3.3.1. Uvod – sporazumi, ki običajno ne omejujejo konkurence

71. Veliko sporazumov o raziskavah in razvoju ne spada na področje uporabe člena 101(1), če jih sklenejo podjetja z dopolnjujočimi znanji in spretnostmi, ki raziskav in razvoja sicer ne bi mogla izpeljati sama.

72. Poleg tega sodelovanje na področju raziskav in razvoja med nekonkurenčnimi podjetji ( 76 ) po navadi ne povzroča horizontalnih učinkov na konkurenco.

74. Če pogodbene stranke na podlagi objektivnih dejavnikov ne bi mogle samostojno izpeljati potrebnih raziskav in razvoja, potem sporazum o raziskavah in razvoju nima omejevalnih učinkov na konkurenco. Pogodbena stranka morda ne more samostojno izpeljati raziskav in razvoja, če ima na primer omejene tehnične zmogljivosti ali omejen dostop do financiranja, usposobljenih delavcev, tehnologij ali drugih virov.

75. Posebna oblika sodelovanja na področju raziskav in razvoja je oddajanje prej lastnih raziskav in razvoja v zunanje izvajanje. V tem primeru raziskave in razvoj pogosto izvajajo specializirana podjetja, raziskovalni inštituti ali akademski organi, ki niso aktivni pri izkoriščanju rezultatov. Običajno so takšni sporazumi povezani s prenosom tehničnega znanja in izkušenj in/ali s klavzulo o izključni dobavi morebitnih rezultatov. Zaradi dopolnilne narave sodelujočih pogodbenih strank (na primer glede njihovih znanj in spretnosti ali tehnologij) v danem scenariju taki sporazumi po navadi ne povzročajo omejevalnih učinkov na konkurenco v smislu člena 101(1).

76. Sodelovanje na področju raziskav in razvoja, ki ne vključuje skupnega izkoriščanja morebitnih rezultatov s pomočjo licenciranja, proizvodnje in/ali trženja, redko povzroči omejevalne učinke na konkurenco v smislu člena 101(1). Navedeni sporazumi o raziskavah in razvoju pa lahko povzročijo protikonkurenčne učinke, če je zaradi sporazuma o raziskavah in razvoju na primer konkurenca na ravni inovacij znatno zmanjšana.

2.3.3.2. Tržna moč

77. Omejevalni učinki na konkurenco zaradi sporazumov o raziskavah in razvoju bodo verjetno nastopili le, če imajo pogodbene stranke sporazuma o sodelovanju na področju raziskav in razvoja tržno moč.

78. Absolutnega praga za tržni delež, nad katerim je mogoče domnevati, da sporazum o raziskavah in razvoju ustvarja ali ohranja določeno stopnjo tržne moči ter tako verjetno povzroča omejevalne učinke na konkurenco v smislu člena 101(1), ni. Vendar pa so sporazumi o raziskavah in razvoju med podjetji, ki konkurirajo za obstoječe proizvode in/ali tehnologije, zajeti z izjemo iz uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj, če njihov skupni tržni delež ne presega 25 % na upoštevnih trgih za proizvode in upoštevnih tehnoloških trgih in če so izpolnjeni drugi pogoji za uporabo uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj.

79. Uredba o skupinski izjemi za raziskave in razvoj zajema tudi sporazume o raziskavah in razvoju med podjetji, ki konkurirajo v inovativnosti. Ti sporazumi so zajeti z izjemo iz uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj, če poleg prizadevanj pogodbenih strank obstajajo najmanj tri konkurenčna in primerljiva prizadevanja na področju raziskav in razvoja ( 79 ) ali več. Za uporabo uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj bodo morali biti izpolnjeni tudi drugi pogoji. Pod temi pogoji sporazum med podjetji, ki konkurirajo v inovativnosti ( 80 ) , verjetno ne bo imel omejevalnih učinkov na notranjem trgu glede na to, da pogodbene stranke verjetno ne bodo mogle dalj časa donosno ohranjati inovacij pod konkurenčno ravnjo.

80. Močnejši kot je skupni položaj pogodbenih strank na obstoječih trgih in/ali manjše kot je število konkurenčnih prizadevanj na področju raziskav in razvoja poleg prizadevanj pogodbenih strank, ki so primerljiva z njimi, bolj verjetno je, da lahko sporazum o raziskavah in razvoju povzroča omejevalne učinke na konkurenco ( 81 )

2.3.3.3. Raziskave in razvoj, usmerjeni v izboljšanje, nadomestitev ali zamenjavo obstoječih proizvodov ali tehnologij

81. Če so raziskave in razvoj usmerjeni v izboljšanje obstoječih proizvodov ali tehnologij, se morebitni učinki nanašajo na upoštevne trge za navedene obstoječe proizvode ali tehnologije. Učinki na cene, obseg proizvodnje, kakovost proizvodov, raznolikost proizvodov ali tehnični razvoj na obstoječih trgih pa se lahko pojavijo le, če imajo pogodbene stranke skupaj močan položaj, če je vstop težak in če je le malo drugih konkurentov. Če se raziskave in razvoj poleg tega nanašajo le na razmeroma majhen vložek končnega proizvoda, so učinki omejevanja dostopa za te končne proizvode kvečjemu zelo omejeni.

82. Če so raziskave in razvoj usmerjeni v nadomestitev ali zamenjavo obstoječega proizvoda ali tehnologije, se lahko morebitni učinki nanašajo na upočasnitev razvoja nadomestnega proizvoda ali tehnologije. To še zlasti velja, če imajo pogodbene stranke tržno moč na obstoječem proizvodnem ali tehnološkem trgu in če so tudi edine, ki se ukvarjajo z raziskavami in razvojem za zamenjavo navedenega obstoječega proizvoda ali tehnologije. Podobno se lahko zgodi, če močnejši akter na obstoječem trgu sodeluje z veliko manjšim ali potencialnim konkurentom, ki pravkar prodira s proizvodom ali tehnologijo in ki lahko ogrozi položaj uveljavljenega podjetja.

83. Če pogodbene stranke v svoj sporazum vključijo tudi skupno izkoriščanje (npr. proizvodnja in/ali distribucija) pogodbenih proizvodov ali pogodbenih tehnologij, je treba učinke na konkurenco natančneje preučiti. Natančneje, če so stranke močni konkurenti, so omejevalni učinki na konkurenco v obliki višjih cen ali manjšega obsega proizvodnje na obstoječih trgih bolj verjetni. Vendar če skupno izkoriščanje poteka le z licenciranjem tretjim osebam, so omejevalni učinki, kot je na primer omejevanje dostopa do trga, malo verjetni.

2.3.3.4. Raziskovalno-razvojni poli ter prizadevanja na področju raziskav in razvoja, usmerjeni v proizvod ali tehnologijo, ki ustvarja nov trg

84. Prizadevanja na področju raziskav in razvoja, ki se nanašajo na raziskave in razvoj novih proizvodov ali tehnologij, ter tudi raziskovalno-razvojni poli so za namen tega poglavja zajeti s pojmom konkuriranja v inovativnosti.

85. Nov proizvod oziroma nova tehnologija ne bo zgolj izboljšala, nadomestila ali zamenjala obstoječih proizvodov oziroma tehnologij. Povpraševanje po novem proizvodu ali tehnologiji bo, če se pojavi, ustvarilo nov ločen trg.

86. Raziskovalno-razvojni poli so prizadevanja na področju raziskav in razvoja, usmerjena predvsem v konkreten namen ali cilj. Konkretnega namena ali cilja raziskovalno-razvojnega pola še ni mogoče opredeliti kot proizvod ali tehnologijo ali pa vključuje znatno širši cilj kot proizvodi ali tehnologije na določenem trgu.

87. Učinki na ceno in obseg proizvodnje na obstoječih trgih so za taka prizadevanja na področju raziskav in razvoja malo verjetna v času presoje sodelovanja na področju raziskav in razvoja, prav tako prizadevanj na področju raziskav in razvoja še ni mogoče opredeliti kot usmerjenih v proizvod ali tehnologijo. Analiza bi morala biti zato osredotočena na morebitne omejitve konkurence na ravni inovacij, ki se nanašajo na primer na kakovost in raznolikost morebitnih prihodnjih proizvodov ali tehnologij in/ali hitrost ali raven inovacij. Navedeni omejevalni učinki lahko nastopijo, če dve ali več od maloštevilnih podjetij, ki samostojno (na primer) raziskujejo in razvijajo nov proizvod (zlasti, če so na stopnji, ko so blizu lansiranju novega proizvoda), začnejo sodelovati, namesto da bi nov proizvod razvijala ločeno. Takšni učinki so običajno neposreden rezultat sodelovanja med pogodbenimi strankami.

88. Inovacije je mogoče omejiti tudi s čistim sporazumom o raziskavah in razvoju. Na splošno pa sodelovanje na področju raziskav in razvoja, ki se nanaša na nove proizvode ali tehnologije ali raziskovalno-razvojne pole, verjetno ne bo povzročilo omejevalnih učinkov na konkurenco, razen če obstaja le omejeno število preostalih konkurenčnih prizadevanj na področju raziskav in razvoja poleg prizadevanj pogodbenih strank sporazuma o sodelovanju na področju raziskav in razvoja.

2.4. Sporazumi, zajeti z uredbo o skupinski izjemi za raziskave in razvoj

89. Ugodnost izjeme, določene z uredbo o skupinski izjemi za raziskave in razvoj, zajema tiste sporazume o raziskavah in razvoju, za katere se lahko z dovolj gotovosti domneva, da izpolnjujejo pogoje iz člena 101(3) ( 82 )

90. Uredba o skupinski izjemi za raziskave in razvoj zajema sporazume o raziskavah in razvoju med dvema ali več pogodbenimi strankami o pogojih, na podlagi katerih te pogodbene stranke izvajajo ( 83 ) (a) skupne raziskave in razvoj pogodbenih proizvodov ali pogodbenih tehnologij, ki vključujejo ali izključujejo skupno izkoriščanje rezultatov teh raziskav in razvoja, ali (b) plačane raziskave in razvoj pogodbenih proizvodov ali pogodbenih tehnologij, ki vključujejo ali izključujejo skupno izkoriščanje rezultatov teh raziskav in razvoja, ali (c) skupno izkoriščanje rezultatov raziskav in razvoja pogodbenih proizvodov ali pogodbenih tehnologij, ki se izvajajo v skladu s predhodnim sporazumom o izvajanju skupnih raziskav in razvoja (kot so opredeljeni v točki (a) zgoraj) med istimi pogodbenimi strankami, ali (d) skupno izkoriščanje rezultatov raziskav in razvoja pogodbenih proizvodov ali pogodbenih tehnologij, ki se izvajajo v skladu s predhodnim sporazumom o izvajanju plačanih raziskav in razvoja (kot so opredeljeni v točki (b) zgoraj) med istimi pogodbenimi strankami.

91. Uredba o skupinski izjemi za raziskave in razvoj razlikuje med pogodbenimi proizvodi ali pogodbenimi tehnologijami: (a) „pogodbeni proizvod“ (84) pomeni proizvod (85), ki izhaja iz skupnih ali plačanih raziskav in razvoja oziroma je proizveden ali zagotovljen z uporabo pogodbenih tehnologij. To vključuje proizvode, pridobljene prek raziskovalno-razvojnega pola, ter nove proizvode (86); (b) „pogodbena tehnologija“ (87) pomeni tehnologijo ali postopek, ki izhaja iz skupnih ali plačanih raziskav in razvoja. To vključuje tehnologije ali postopke, pridobljene prek raziskovalno-razvojnega pola, ter nove tehnologije ali postopke.

92. V skladu z uredbo o skupinski izjemi za raziskave in razvoj pojem „raziskave in razvoj“ pomeni dejavnosti, namenjene pridobitvi tehničnega znanja in izkušenj v zvezi z obstoječimi ali novimi proizvodi, tehnologijami ali postopki, izvajanje teoretične analize, sistematične študije ali poskusa, vključno s poskusno proizvodnjo, ter tehničnega testiranja proizvodov ali postopkov, vzpostavitev potrebnih zmogljivosti in pridobitev pravic intelektualne lastnine za rezultate.

2.4.1. Razlika med „skupnimi raziskavami in razvojem“ in „plačanimi raziskavami in razvojem“ ter pojem „specializacije v okviru raziskav in razvoja“

93. Uredba o skupinski izjemi za raziskave in razvoj razlikuje med „skupnimi raziskavami in razvojem“ in „plačanimi raziskavami in razvojem“.

94. skupne raziskave in razvoj , lahko njihov sporazum določa enega od naslednjih načinov, na katerega se izvajajo dejavnosti raziskav in razvoja Kadar pogodbene stranke izvajajo, lahko njihov sporazum določa enega od naslednjih načinov, na katerega se izvajajo dejavnosti raziskav in razvoja ( 88 ) (a) dejavnosti raziskav in razvoja izvaja skupna ekipa, organizacija ali podjetje; (b) pogodbene stranke dejavnosti raziskav in razvoja skupno zaupajo tretji osebi ali (c) pogodbene stranke si dejavnosti razdelijo na podlagi „specializacije v okviru raziskav in razvoja“. To pomeni, da je vsaka pogodbena stranka vključena v dejavnosti raziskav in razvoja in da si delo na področju raziskav in razvoja razdelijo na način, ki se jim zdi najustreznejši. To pa ne zajema plačanih raziskav in razvoja (89).

95. Plačane raziskave in razvoj pomenijo raziskave in razvoj, ki jih izvaja vsaj ena pogodbena stranka, medtem ko vsaj ena druga pogodbena stranka financira raziskave in razvoj, vendar sama ne izvaja nobenih dejavnosti raziskav in razvoja (stranka, ki zagotavlja financiranje).

96. Razlika med skupnimi raziskavami in razvojem ter plačanimi raziskavami in razvojem v uredbi o skupinski izjemi za raziskave in razvoj je pomembna za namen izračuna tržnih deležev. Pri plačanih raziskavah in razvoju bodo morale pogodbene stranke za namene izračuna skupnih tržnih deležev vključiti tudi sporazume o raziskavah in razvoju, ki jih je pogodbena stranka, ki zagotavlja financiranje, sklenila s tretjimi osebami v zvezi z enakimi pogodbenimi proizvodi ali pogodbenimi tehnologijami – glej oddelek 2.5.4.2 v nadaljevanju.

2.4.2. Skupno izkoriščanje rezultatov raziskav in razvoja in pojem specializacije v okviru skupnega izkoriščanja

97. Uredba o skupinski izjemi za raziskave in razvoj izrecno zajema sporazume, ki vključujejo skupno izkoriščanje rezultatov raziskav in razvoja. Vendar za take sporazume veljajo posebne določbe.

98. Pojem „izkoriščanje rezultatov“ je precej širok in zajema proizvodnjo ali distribucijo pogodbenih proizvodov ali uporabo pogodbenih tehnologij ali prenos licenc pravic intelektualne lastnine oziroma izdajo licenc zanje ali posredovanje tehničnega znanja in izkušenj, potrebnih za tako proizvodnjo ali uporabo je precej širok in zajema proizvodnjo ali distribucijo pogodbenih proizvodov ali uporabo pogodbenih tehnologij ali prenos licenc pravic intelektualne lastnine oziroma izdajo licenc zanje ali posredovanje tehničnega znanja in izkušenj, potrebnih za tako proizvodnjo ali uporabo ( 90 )

99. V skladu z uredbo o skupinski izjemi za raziskave in razvoj se lahko skupno izkoriščanje rezultatov nanaša samo na rezultate, ki so: (a) nujno potrebni za proizvodnjo pogodbenih proizvodov ali uporabo pogodbenih tehnologij in (b) zaščiteni s pravicami intelektualne lastnine ali predstavljajo tehnično znanje in izkušnje.

100. Nasprotno to pomeni, da se za uživanje ugodnosti izjeme iz člena 2 uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj področje uporabe sporazuma o raziskavah in razvoju, ki vključuje skupno izkoriščanje, ne more nanašati na rezultate, ki niso zaščiteni s pravicami intelektualne lastnine ali ne predstavljajo tehničnega znanja in izkušenj in ki niso nujno potrebni za proizvodnjo pogodbenih proizvodov ali uporabo pogodbenih tehnologij.

101. izvirnega sporazuma o raziskavah in razvoju ali v okviru poznejšega sporazuma, ki zajema skupno izkoriščanje rezultatov predhodnega sporazuma o raziskavah in razvoju med istimi pogodbenimi strankami Skupno izkoriščanje rezultatov skupnih ali plačanih raziskav in razvoja lahko poteka bodisi v okvirusporazuma o raziskavah in razvoju ali v okvirusporazuma, ki zajema skupno izkoriščanje rezultatov predhodnega sporazuma o raziskavah in razvoju med istimi pogodbenimi strankami ( 91 ) . Če se pogodbene stranke odločijo za skupno izkoriščanje rezultatov predhodnega sporazuma o raziskavah in razvoju v skladu s poznejšim sporazumom, mora tudi predhodni sporazum o raziskavah in razvoju izpolnjevati pogoje iz uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj, da bi bil poznejši sporazum o skupnem izkoriščanju zajet z izjemo iz člena 2 uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj.

102. tri različne načine , na katere se lahko rezultati raziskav in razvoja izkoriščajo skupaj Uredba o skupinski izjemi za raziskave in razvoj določa, na katere se lahko rezultati raziskav in razvoja izkoriščajo skupaj ( 92 ) (a) prvič, izkoriščanje lahko pogodbene stranke izvajajo skupaj v skupni ekipi, skupni organizaciji ali skupnem podjetju; (b) drugič, pogodbene stranke lahko izkoriščanje skupno zaupajo tretji osebi; (c) nazadnje, pogodbene stranke si lahko delo razdelijo na podlagi specializacije v okviru izkoriščanja, kar pomeni, da (93): (i) si pogodbene stranke razdelijo posamezne naloge, kot sta proizvodnja ali distribucija, ali (ii) si medsebojno naložijo omejitve glede izkoriščanja rezultatov, kot so omejitve v zvezi z določenimi ozemlji, strankami ali področji uporabe; to vključuje tudi scenarij, ko pogodbene proizvode proizvaja in distribuira le ena pogodbena stranka na podlagi izključne licence, ki jo podelijo druge pogodbene stranke.

103. Ravnanja, ki pomenijo specializacijo v okviru izkoriščanja, se ne bodo obravnavala kot nedopustne omejitve ( 94 ) . Poleg tega, če se pogodbene stranke v okviru izkoriščanja specializirajo, lahko ustrezno omejijo dostop do rezultatov za namene takega izkoriščanja ( 95 ) . To pomeni, da lahko sporazum o raziskavah in razvoju na primer omejuje pravice pogodbenih strank do izkoriščanja za določena ozemlja, stranke ali področja uporabe. Če se pogodbene stranke dogovorijo, da lahko vsaka od njih distribuira pogodbene proizvode (in torej niso izbrale modela skupne distribucije in se niso dogovorile, da jih lahko distribuira le tista pogodbena stranka, ki proizvaja pogodbene proizvode), je treba od pogodbenih strank, odgovornih za proizvodnjo pogodbenih proizvodov na podlagi specializacije, zahtevati, da izpolnijo naročila za dobavo pogodbenih proizvodov od drugih pogodbenih strank ( 96 )

104. Nazadnje, kot je navedeno v oddelku 2.5.4 v nadaljevanju, če sporazum o raziskavah in razvoju zajema skupno izkoriščanje rezultatov raziskav in razvoja, se uporablja izjema na podlagi uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj: (i) v času trajanja raziskav in razvoja in (ii) še sedem let po tem, ko so bili pogodbeni proizvodi ali pogodbene tehnologije prvič dani na trg znotraj notranjega trga ( 97 )

2.4.3. Prenos pravic intelektualne lastnine ali izdaja licenc zanje

105. Izjema iz uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj se uporablja tudi za sporazume, ki vsebujejo določbe o prenosu pravic intelektualne lastnine ali izdaji licenc zanje, če te določbe niso glavni cilj takih sporazumov, so pa neposredno z njimi povezane in potrebne za njihovo izvajanje ( 98 )

106. Ta izjema zajema prenos ali izdajo licenc eni ali več pogodbenim strankam ali subjektu, ki ga pogodbene stranke ustanovijo za izvajanje skupnih ali plačanih raziskav in razvoja ali skupno izkoriščanje ( 99 )

107. V teh primerih bodo za prenos ali izdajo licenc torej veljale določbe uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj in ne določbe uredbe o skupinski izjemi za prenos tehnologije ( 100 ) Vendar lahko pogodbene stranke v okviru sporazumov o raziskavah in razvoju določijo tudi pogoje za izdajo licenc za rezultate raziskav in razvoja tretjim osebam. Uredba o skupinski izjemi za raziskave in razvoj takih licenčnih sporazumov ne zajema, vendar pa jih lahko zajema skupinska izjema v uredbi o skupinski izjemi za prenos tehnologije, če izpolnjujejo pogoje za to ( 101 )

2.5. Pogoji za izjemo na podlagi uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj

2.5.1. Dostop do končnih rezultatov

108. Prvi pogoj za uživanje ugodnosti izjeme na podlagi uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj je, da imajo vse pogodbene stranke poln dostop do končnih rezultatov raziskav in razvoja za dva namena ( 102 ) (a) za izvajanje nadaljnjih raziskav in (b) za izkoriščanje rezultatov raziskav in razvoja.

109. V skladu z uredbo o skupinski izjemi za raziskave in razvoj poln dostop do končnih rezultatov raziskav in razvoja vključuje tudi vse tako pridobljene pravice intelektualne lastnine ter tehnično znanje in izkušnje. Odobri se takoj, ko so na voljo rezultati raziskav in razvoja ( 103 )

110. Pogodbene stranke lahko glede na svoje zmogljivosti in tržne potrebe k sodelovanju na področju raziskav in razvoja prispevajo v različni meri. Da bi se odrazila in nadomestila razlika v vrednosti ali naravi prispevkov pogodbenih strank, se lahko v sporazumu o raziskavah in razvoju predvidi, da ena pogodbena stranka drugi plača nadomestilo za dostop do rezultatov za namen nadaljnjih raziskav ali izkoriščanja. Nadomestilo ni obvezno, vendar če je v sporazumu o raziskavah in razvoju določeno, ne sme biti tako visoko, da dejansko ovira poln dostop do rezultatov.

111. ne sme biti omejena , če je tak dostop potreben za izvajanje nadaljnjih raziskav ( 104 ). Za upravičenost do izjeme na podlagi uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj pravica do dostopa do rezultatov raziskav in razvoja, če je tak dostop potreben za izvajanje

112. Vendar je lahko v nekaterih okoliščinah dostop do rezultatov za namene izkoriščanja omejen , sporazum o raziskavah in razvoju pa lahko še vedno uživa ugodnost izjeme na podlagi uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj. To velja v primeru sporazumov o raziskavah in razvoju z naslednjimi pogodbenimi strankami, ki se lahko dogovorijo, da bodo svojo uporabo rezultatov omejile le za nadaljnje raziskave (in torej ne za izkoriščanje): (a) raziskovalni inštituti; (b) akademske ustanove ali (c) podjetja, ki opravljajo raziskave in razvoj kot poslovno storitev, ne da bi bila običajno dejavna pri izkoriščanju rezultatov (105).

113. Poleg tega je lahko dostop do rezultatov za namene izkoriščanja omejen tudi takrat, kadar pogodbene stranke omejijo svoje pravice do izkoriščanja v skladu z uredbo o skupinski izjemi za raziskave in razvoj, zlasti kadar se specializirajo v okviru izkoriščanja ( 106 ) . To pomeni, da si bodo lahko pogodbene stranke medsebojno naložile omejitve glede izkoriščanja rezultatov (kot so omejitve v zvezi z določenimi ozemlji, strankami ali področji uporabe).

2.5.2. Dostop do prej obstoječega tehničnega znanja in izkušenj

114. Drugi pogoj za uživanje ugodnosti izjeme na podlagi uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj se nanaša na dostop do prej obstoječega tehničnega znanja in izkušenj. Ta pogoj se uporablja le za sporazume o raziskavah in razvoju, ki izključujejo skupno izkoriščanje rezultatov raziskav in razvoja, in je omejen na tehnično znanje in izkušnje, ki so nujno potrebni za izkoriščanje rezultatov raziskav in razvoja ( 107 )

115. Taki sporazumi morajo določati, da mora imeti vsaka pogodbena stranka dostop do vsega prej obstoječega tehničnega znanja in izkušenj drugih pogodbenih strank, če jih ta nujno potrebuje za izkoriščanje rezultatov. To ne pomeni, da morajo pogodbene stranke vključiti vse svoje prej obstoječe tehnično znanje in izkušnje v okvir sporazuma o raziskavah in razvoju. Vendar pa bodo morale opredeliti tehnično znanje in izkušnje, ki so nujno potrebni za izkoriščanje rezultatov. Sporazum o raziskavah in razvoju lahko določa, da si stranke medsebojno izplačajo nadomestilo za dostop do svojega prej obstoječega tehničnega znanja in izkušenj. Vendar pa nadomestilo ne sme biti tako visoko, da dejansko ovira tak dostop ( 108 )

116. Pogoj zagotavljanja dostopa do prej obstoječega tehničnega znanja in izkušenj ne posega v pogoj zagotavljanja polnega dostopa do rezultatov raziskav in razvoja iz člena 3 uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj. To pomeni, da mora morda zadevni sporazum o raziskavah in razvoju za uživanje ugodnosti izjeme pod nekaterimi pogoji vključevati določbe glede dostopa do prej obstoječega tehničnega znanja in izkušenj in glede končnih rezultatov raziskav in razvoja.

2.5.3. Pogoji, povezani s skupnim izkoriščanjem

117. Uredba o skupinski izjemi za raziskave in razvoj vključuje nadaljnja pogoja, ki se nanašata na skupno izkoriščanje rezultatov raziskav in razvoja. Kot je določeno v oddelku 2.4.2, mora biti obseg skupnega izkoriščanja omejen na rezultate raziskav in razvoja, ki so zaščiteni s pravicami intelektualne lastnine ali predstavljajo tehnično znanje in izkušnje ter ki so nujno potrebni za proizvodnjo pogodbenih proizvodov ali uporabo pogodbenih tehnologij.

118. Drugič, če se pogodbene stranke dogovorijo, da lahko vsaka od njih distribuira pogodbene proizvode (in torej niso izbrale modela skupne distribucije in se niso dogovorile, da jih lahko distribuira le tista pogodbena stranka, ki proizvaja pogodbene proizvode), je treba od pogodbenih strank, odgovornih za proizvodnjo pogodbenih proizvodov na podlagi specializacije, zahtevati, da izpolnijo naročila za dobavo pogodbenih proizvodov od drugih pogodbenih strank ( 109 )

2.5.4. Pragovi, tržni deleži in trajanje izjeme

119. Za uporabo člena 101(3) Pogodbe je mogoče praviloma domnevati, da bodo pod določeno stopnjo tržne moči pozitivni učinki sporazumov o raziskavah in razvoju prevladali nad negativnimi učinki na konkurenco ( 110 )

120. Uredba o skupinski izjemi za raziskave in razvoj temelji na dveh merilih za zajemanje tistih sporazumov o raziskavah in razvoju, ki ostajajo pod določeno stopnjo tržne moči: (i) mejnem tržnem deležu za podjetja, ki konkurirajo za obstoječe proizvode in/ali tehnologije, in (ii) pragu za podjetja, ki konkurirajo v inovativnosti, na podlagi obstoja minimalnega števila konkurenčnih prizadevanj na področju raziskav in razvoja (še treh poleg prizadevanj pogodbenih strank sporazuma o raziskavah in razvoju).

2.5.4.1. Podjetja, ki konkurirajo za obstoječe proizvode in/ali tehnologije, in podjetja, ki konkurirajo v inovativnosti

121. Za določitev konkurenčnega razmerja med pogodbenimi strankami je treba preučiti, ali bi lahko bile pogodbene stranke konkurenčna podjetja, če sporazum o raziskavah in razvoju ne bi bil sklenjen ( 111 )

122. Na splošno pomenijo sporazumi med podjetji, ki konkurirajo za obstoječ proizvod in/ali tehnologijo, in sporazumi med podjetji, ki konkurirajo v inovativnosti, večje tveganje za konkurenco kot sporazumi med podjetji, ki niso konkurenti. Sporazumi med nekonkurenčnimi podjetji bodo le v redkih primerih povzročili horizontalne omejevalne učinke na konkurenco ( 112 )

(A) PODJETJA, KI KONKURIRAJO ZA OBSTOJEČ PROIZVOD IN/ALI TEHNOLOGIJO

123. Za namene uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj „podjetje, ki konkurira za obstoječ proizvod in/ali tehnologijo“ pomeni dejanskega ali potencialnega konkurenta: (a) „dejanski konkurent“ je opredeljen kot podjetje, ki je dobavitelj obstoječega proizvoda ali tehnologije, ki ga je na upoštevnem geografskem trgu mogoče izboljšati, nadomestiti ali zamenjati s pogodbenim proizvodom ali pogodbeno tehnologijo, medtem ko je (b) „potencialni konkurent“ opredeljen kot podjetje, za katero je mogoče realno in ne zgolj teoretično domnevati, da bi v odsotnosti sklenitve sporazuma o raziskavah in razvoju v največ treh letih verjetno izvedlo potrebne dodatne naložbe ali prevzelo druge potrebne stroške za dobavo proizvoda ali tehnologije, ki ga je na upoštevnem geografskem trgu mogoče izboljšati, nadomestiti ali zamenjati s pogodbenim proizvodom ali pogodbeno tehnologijo.

124. Potencialno konkurenco je treba presojati na realni podlagi. Pogodbenih strank na primer ni mogoče opredeliti kot potencialnih konkurentov le zato, ker jim sodelovanje omogoča izvajanje raziskav in razvoja. Odločilno vprašanje je, ali ima vsaka pogodbena stranka sama potrebna sredstva, znanje in izkušnje ter druge vire ( 113 )

125. Sporazumi o raziskavah in razvoju, zajeti z uredbo o skupinski izjemi za raziskave in razvoj, ki se nanašajo na obstoječe proizvode in/ali tehnologije, so lahko na primer v naslednjih oblikah: (a) sporazum o raziskavah in razvoju med podjetjema, ki že dobavljata obstoječ proizvod, ki ga je mogoče izboljšati, nadomestiti ali zamenjati s proizvodom, ki je plod sodelovanja na področju raziskav in razvoja (dejanska konkurenta); (b) sporazum o raziskavah in razvoju med (a) podjetjem, ki že dobavlja proizvod, ki ga je mogoče izboljšati, nadomestiti ali zamenjati s pogodbenim proizvodom (dejanski konkurent), in (b) podjetjem, ki raziskuje in razvija proizvod in za katero je mogoče domnevati, da bo izvedlo potrebne dodatne naložbe za dobavo navedenega proizvoda, ki ga je mogoče izboljšati, nadomestiti ali zamenjati s proizvodom, ki je plod sodelovanja na področju raziskav in razvoja (pogodbeni proizvod), na upoštevnem geografskem trgu (potencialni konkurent).

(B) PODJETJA, KI KONKURIRAJO V INOVATIVNOSTI

126. Za namen uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj so podjetja, ki konkurirajo v inovativnosti, podjetja, ki ne konkurirajo za obstoječ proizvod in/ali tehnologijo ( 114 ) in ki vodijo neodvisna prizadevanja na področju raziskav in razvoja ali ki bi bila v odsotnosti sporazuma o raziskavah in razvoju sposobna in bi verjetno vodila neodvisna prizadevanja na področju raziskav in razvoja, ki zadevajo: (a) raziskave in razvoj enakih novih proizvodov in/ali tehnologij, kot bodo zajeti v sporazumu o raziskavah in razvoju, ali novih proizvodov in/ali tehnologij, ki lahko verjetno nadomestijo proizvode in/ali tehnologije iz sporazuma, ali (b) raziskovalno-razvojne pole, katerih cilj ali namen je v osnovi enak ciljem ali namenom, kakršni bodo zajeti v sporazumu o raziskavah in razvoju.

127. Če se sporazum o raziskavah in razvoju nanaša na nove proizvode in tehnologije, pogodbene stranke v zvezi z novimi proizvodi in/ali tehnologijami presodijo, ali so podjetja, ki konkurirajo v zvezi s tehnologijo in proizvodom, ki bo morda razvita oziroma razvit.

128. Presoja verjetne nadomestljivosti novih proizvodov in/ali tehnologij bi morala biti osredotočena na vprašanje, ali bodo potrošniki po uvedbi proizvodov in/ali tehnologij na trg te nove proizvode in/ali tehnologije verjetno šteli za zamenljive ali nadomestljive zaradi njihovih značilnosti ( 115 ) , načrtovanih cen in predvidene uporabe.

129. Da bi se raziskovalno-razvojni poli šteli za konkurenčne, morajo imeti v osnovi enak namen ali cilj, kot je namen ali cilj, ki bo zajet v sporazumu o raziskavah in razvoju. To se določi na podlagi zanesljivih informacij v zvezi z na primer naravo in obsegom prizadevanj na področju raziskav in razvoja.

130. Sporazumi o raziskavah in razvoju med podjetji, ki konkurirajo v inovativnosti, zajeti z uredbo o skupinski izjemi za raziskave in razvoj, so lahko na primer v naslednjih oblikah: (a) sporazum o raziskavah in razvoju med (a) podjetjem, ki razvija nov proizvod, in (b) podjetjem, ki razvija enak ali verjeten nadomestek za tak nov proizvod; (b) sporazum o raziskavah in razvoju med (a) podjetjem, ki razvija nov proizvod, in (b) podjetjem, ki je sposobno in bo verjetno samostojno vodilo (vendar še ne vodi) raziskave in razvoj enakega ali verjetnega nadomestka takega novega proizvoda; (c) sporazum o raziskavah in razvoju med (a) podjetjem, ki vodi prizadevanja na področju raziskav in razvoja, ki zadevajo raziskovalno-razvojni pol, in (b) podjetjem, ki je vključeno v raziskovalno-razvojni pol, ki ima v osnovi enak namen ali cilj; (d) sporazum o raziskavah in razvoju med (a) podjetjem, ki je vključeno v raziskovalno-razvojni pol, in (b) podjetjem, ki se je sposobno in se bo verjetno samostojno vključilo (vendar še ni vključeno) v raziskovalno-razvojni pol, ki ima v osnovi enak namen ali cilj.

(C) NEKONKURENČNA PODJETJA

131. Uredba o skupinski izjemi za raziskave in razvoj opredeljuje „nekonkurenčno podjetje“ kot podjetje, ki ni niti podjetje, ki konkurira za obstoječ proizvod in/ali tehnologijo, niti podjetje, ki konkurira v inovativnosti. Za pogodbene stranke sporazuma o raziskavah in razvoju bi se štelo, da niso konkurenčna podjetja med drugim v primeru podjetja, ki vodi prizadevanja na področju raziskav in razvoja v zvezi s proizvodom, ki ga je mogoče izboljšati, nadomestiti ali zamenjati s pogodbenim proizvodom, in podjetja, ki opravlja raziskave v raziskovalno-razvojnem polu.

2.5.4.2. Sporazumi med podjetji, ki konkurirajo za obstoječ proizvod in/ali tehnologijo

(A) PRAG ZA TRŽNE DELEŽE ZA PODJETJA, KI KONKURIRAJO ZA OBSTOJEČ PROIZVOD IN/ALI TEHNOLOGIJO

132. Če sta najmanj dve pogodbeni stranki sporazuma o raziskavah in razvoju konkurenčni podjetji za obstoječe proizvode in/ali tehnologije, se izjema uporablja pod pogojem 25-odstotnega mejnega tržnega deleža, izračunanega ob sklenitvi sporazuma o raziskavah in razvoju. Ta prag se uporablja na naslednji način glede na to, ali sporazum o raziskavah in razvoju vključuje skupne raziskave in razvoj ali plačane raziskave in razvoj ( 116 ) (a) za sporazume o raziskavah in razvoju, ki vključujejo skupne raziskave in razvoj, skupni tržni delež pogodbenih strank sporazuma ne presega 25 % na upoštevnih proizvodnih in tehnoloških trgih (117); (b) za sporazume o raziskavah in razvoju, ki vključujejo plačane raziskave in razvoj, se uporablja enak 25-odstotni prag za tržne deleže, vendar velja ne le za samo pogodbeno stranko, ki zagotavlja financiranje, temveč mora vključevati tudi vse pogodbene stranke, s katerimi je pogodbena stranka, ki zagotavlja financiranje, sklenila sporazume o raziskavah in razvoju v zvezi z enakimi pogodbenimi proizvodi ali pogodbenimi tehnologijami (118).

133. Če se rezultati skupnih ali plačanih raziskav in razvoja ne izkoriščajo skupaj , se izjema na podlagi uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj uporablja v času trajanja raziskav in razvoja.

134. izkoriščajo skupaj , bodo pogodbene stranke še naprej uživale ugodnost izjeme, in sicer sedem let od takrat, ko so bili pogodbeni proizvodi ali pogodbene tehnologije prvič dani na trg znotraj notranjega trga Če pa se rezultati skupnih ali plačanih raziskav in razvoja, bodo pogodbene stranke še naprej uživale ugodnost izjeme, in sicer sedem let od takrat, ko so bili pogodbeni proizvodi ali pogodbene tehnologije prvič dani na trg znotraj notranjega trga ( 119 ) , če je bil prag za tržne deleže izpolnjen (i) ob sklenitvi sporazuma, ki uresničuje skupne ali plačane raziskave in razvoj in ki vključuje skupno izkoriščanje ( 120 ) , ali (ii) za tiste sporazume o raziskavah in razvoju, na podlagi katerih pogodbene stranke skupaj izkoriščajo rezultate predhodnega sporazuma ( 121 ) , ob sklenitvi takega predhodnega sporazuma ( 122 )

135. Po izteku sedemletnega obdobja iz člena 6, odstavek 4 uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj ostane izjema v veljavi, dokler skupni tržni delež pogodbenih strank ne preseže 25 % na trgih, ki jim pripadajo pogodbeni proizvodi ali pogodbene tehnologije. To pomeni, da bi morale pogodbene stranke v navedenem trenutku presoditi, kateremu trgu pripadajo pogodbeni proizvodi ali pogodbene tehnologije in ali njihov skupni tržni delež ne presega 25 %. Če se skupni tržni delež po izteku sedemletnega obdobja poveča nad 25 %, se izjema v uredbi o skupinski izjemi za raziskave in razvoj uporablja še dve zaporedni koledarski leti po letu, v katerem je bil prag prvič presežen ( 123 )

(B) IZRAČUN TRŽNIH DELEŽEV ZA OBSTOJEČE PROIZVODNE IN TEHNOLOŠKE TRGE

136. Referenčna točka na začetku sodelovanja na področju raziskav in razvoja v zvezi z obstoječim proizvodom in/ali tehnologijo je obstoječi trg za proizvode ali tehnologije, ki jih je mogoče izboljšati, nadomestiti ali zamenjati s pogodbenimi proizvodi ali pogodbenimi tehnologijami.

137. izboljšanje, nadomestitev ali zamenjava obstoječih proizvodov ali tehnologij, je tržne deleže mogoče izračunati glede na obstoječe proizvode ali tehnologije, ki bodo izboljšani, nadomeščeni ali zamenjani. Če bo zamenjava obstoječega proizvoda ali tehnologije bistveno drugačna, so lahko tržni deleži v zvezi z obstoječimi proizvodi ali tehnologijami manj informativni, vendar se še vedno lahko uporabijo kot približek za presojo tržnega položaja pogodbenih strank. Če pa vrednosti prodaje na trgu niso na voljo, lahko izračun tržnega deleža temelji na drugih zanesljivih tržnih informacijah, vključno z odhodki za raziskave in razvoj Če je cilj sporazuma o raziskavah in razvojualiproizvodov ali tehnologij, je tržne deleže mogoče izračunati glede na obstoječe proizvode ali tehnologije, ki bodo izboljšani, nadomeščeni ali zamenjani. Če bo zamenjava obstoječega proizvoda ali tehnologije bistveno drugačna, so lahko tržni deleži v zvezi z obstoječimi proizvodi ali tehnologijami manj informativni, vendar se še vedno lahko uporabijo kot približek za presojo tržnega položaja pogodbenih strank. Če pa vrednosti prodaje na trgu niso na voljo, lahko izračun tržnega deleža temelji na drugih zanesljivih tržnih informacijah, vključno z odhodki za raziskave in razvoj ( 124 )

138. V skladu s členom 7, odstavek 1(b), uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj je treba tržne deleže izračunati na podlagi podatkov za prejšnje koledarsko leto ( 125 ) . Za nekatere trge je morda treba tržne deleže izračunati na podlagi povprečja tržnih deležev pogodbenih strank v zadnjih treh predhodnih koledarskih letih. To je morda pomembno na primer, kadar obstajajo ponudbeni trgi in se lahko tržni deleži med leti znatno spreminjajo (npr. od 0 % do 100 %) glede na to, ali je bila pogodbena stranka v postopku oddaje ponudbe uspešna ali ne. To je lahko pomembno tudi za trge, za katere so značilna velika, okvirna naročila, za katera tržni delež v prejšnjem koledarskem letu morda ne bo reprezentativen, če v prejšnjem koledarskem letu na primer ni bilo nobenega velikega naročila. Drug primer, v katerem je morda treba izračunati tržne deleže na podlagi povprečja v zadnjih treh predhodnih koledarskih letih, je, kadar so bili v koledarskem letu pred sporazumom o sodelovanju pretresi v zvezi s ponudbo ali povpraševanjem.

139. Kar zadeva merila za izračun tržnih deležev, uredba o skupinski izjemi za raziskave in razvoj določa, da izračun tržnih deležev temelji na vrednosti prodaje na trgu. Če podatki o vrednosti prodaje niso na voljo, se lahko za določitev tržnega deleža pogodbenih strank uporabijo ocene, ki temeljijo na drugih zanesljivih tržnih informacijah, vključno z obsegom prodaje na trgu, odhodki za raziskave in razvoj ali zmogljivostmi za raziskave in razvoj.

140. Tržni deleži za tehnološke trge se izračunajo na podlagi deležev vsake od tehnologij iz skupnega dohodka od licenciranja, kar pomeni delež tehnologije na trgu, na katerem so izdane licence za konkurenčne tehnologije. Druga možnost je izračun tržnih deležev na tehnološkem trgu na podlagi prodaje proizvodov ali storitev, ki vsebujejo licencirano tehnologijo, na prodajnih trgih za proizvode. V okviru tega pristopa se upoštevajo vse prodaje na upoštevnem proizvodnem trgu, ne glede na to, če proizvod vsebuje licencirano tehnologijo ( 126 )

2.5.4.3. Sporazumi za nove proizvode in/ali tehnologije in raziskovalno-razvojni poli (127)

(A) PRAG ZA NOVE PROIZVODE IN/ALI TEHNOLOGIJE IN RAZISKOVALNO-RAZVOJNE POLE

141. Če sta najmanj dve pogodbeni stranki sporazuma o raziskavah in razvoju podjetji, ki konkurirata v inovativnosti, se izjema uporablja, če ob sklenitvi sporazuma o raziskavah in razvoju obstajajo najmanj tri konkurenčna prizadevanja na področju raziskav in razvoja poleg prizadevanj pogodbenih strank sporazuma o raziskavah in razvoju, ki so primerljiva z njimi ( 128 )

142. Sporazum o raziskavah in razvoju med podjetji, ki konkurirajo v inovativnosti, bi lahko privedel tudi do rezultatov, v zvezi s katerimi se lahko pogodbene stranke dogovorijo za skupno izkoriščanje (pogodbeni proizvodi ali pogodbene tehnologije). To, ali sporazum vključuje tako skupno izkoriščanje ali ne, bo vplivalo na trajanje izjeme na podlagi uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj.

143. Če se rezultati skupnih ali plačanih raziskav in razvoja v zvezi z novimi proizvodi in/ali tehnologijami ali raziskovalno-razvojnimi poli na podlagi sporazuma ne izkoriščajo skupaj in če sporazum izpolnjuje pogoje za izjemo na podlagi uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj, se izjema uporablja v času trajanja raziskav in razvoja .

144. izkoriščajo skupaj , bodo pogodbene stranke še naprej uživale ugodnost izjeme, in sicer sedem let od takrat, ko so bili nastali pogodbeni proizvodi ali pogodbene tehnologije prvič dani na trg znotraj notranjega trga Če pa se rezultati skupnih ali plačanih raziskav in razvoja v zvezi z novimi proizvodi in/ali tehnologijami ali raziskovalno-razvojnimi poli, bodo pogodbene stranke še naprej uživale ugodnost izjeme, in sicer sedem let od takrat, ko so bili nastali pogodbeni proizvodi ali pogodbene tehnologije prvič dani na trg znotraj notranjega trga ( 129 ) . To velja, če sporazum izpolnjuje pogoje za izjemo na podlagi uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj ( 130 ) : (i) ob sklenitvi sporazuma, ki uresničuje skupne ali plačane raziskave in razvoj in ki vključuje skupno izkoriščanje ( 131 ) , ali (ii) za tiste sporazume o raziskavah in razvoju, na podlagi katerih pogodbene stranke skupaj izkoriščajo rezultate predhodnega sporazuma ( 132 ) , ob sklenitvi takega predhodnega sporazuma ( 133 )

145. Po koncu sedemletnega obdobja bi morale biti pogodbene stranke sposobne izračunati svoje tržne deleže na trgih nastalih pogodbenih proizvodov ali pogodbenih tehnologij. Izjema se bo torej še naprej uporabljala le, če skupni tržni delež pogodbenih strank ne presega 25 % na trgih, ki jim pripadajo pogodbeni proizvodi ali pogodbene tehnologije ( 134 ) . Če se skupni tržni delež po izteku sedemletnega obdobja poveča nad 25 %, se izjema v uredbi o skupinski izjemi za raziskave in razvoj uporablja še dve zaporedni koledarski leti po letu, v katerem je bil prag prvič presežen ( 135 )

(B) PRESOJA OBSTOJA KONKURENČNIH IN PRIMERLJIVIH PRIZADEVANJ NA PODROČJU RAZISKAV IN RAZVOJA

146. Za izvzetje sodelovanja na področju raziskav in razvoja v zvezi z inovacijami upoštevni prag temelji na obstoju treh konkurenčnih in primerljivih prizadevanj na področju raziskav in razvoja.

147. konkurenčnih prizadevanj na področju raziskav in razvoja upoštevati naslednje elemente: Iz opredelitve konkurenčnih prizadevanj na področju raziskav in razvoja v členu 1, odstavek 1(19), uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj ( 136 ) izhaja, da je treba za ugotavljanje obstojaupoštevati naslednje elemente: (a) ali se prizadevanja na področju raziskav in razvoja nanašajo na raziskave in razvoj enakih ali verjetno nadomestljivih novih proizvodov in/ali tehnologij ali na raziskovalno-razvojnih pole, ki imajo v osnovi enak namen ali cilj, kot bo namen ali cilj, zajet v sporazumu o raziskavah in razvoju; (b) ali obstajajo tretje osebe, ki že vodijo prizadevanja na področju raziskav in razvoja ali so sposobne voditi in je verjetno, da bodo vodile neodvisna prizadevanja, in (c) ali so te tretje osebe neodvisne od pogodbenih strank sporazuma o raziskavah in razvoju.

148. Prvič, kar zadeva vprašanje, ali se prizadevanja na področju raziskav in razvoja nanašajo na enake ali verjetno nadomestljive nove proizvode in/ali tehnologije ali na raziskovalno-razvojne pole, ki imajo v osnovi enak namen ali cilj , je nanj mogoče odgovoriti enako kot pri presoji podjetij, ki konkurirajo v inovativnosti, navedenem v oddelku 2.5.4.1 zgoraj.

149. Drugič, konkurenčna prizadevanja na področju raziskav in razvoja so lahko tista, v katera so tretje osebe že vključene same ali v sodelovanju z drugimi tretjimi osebami. To pomeni, da lahko prizadevanja na področju raziskav in razvoja bodisi uresničuje ena tretja oseba samostojno bodisi jih skupaj uresničuje več različnih tretjih oseb. Konkurenčna prizadevanja na področju raziskav in razvoja lahko pomenijo tudi tista prizadevanja, v katera se tretja oseba lahko vključi in se bo verjetno vključila samostojno . To, ali si lahko tretja oseba samostojno prizadeva in ali si bo verjetno samostojno prizadevala za raziskave in razvoj enakih ali verjetno nadomestljivih novih proizvodov in/ali tehnologij ali raziskovalno-razvojne pole, ki imajo v osnovi enak namen ali cilj, kot ju bo zajemal sporazum o raziskavah in razvoju, je mogoče določiti na podlagi dostopa tretje osebe do upoštevnih finančnih in človeških virov, njene intelektualne lastnine, tehničnega znanja in izkušenj ali drugih specializiranih sredstev ali njenih prejšnjih prizadevanj na področju raziskav in razvoja.

150. Tretjič, vprašanje o tem, ali prizadevanja na področju raziskav in razvoja vodijo tretje osebe, ki so neodvisne od pogodbenih strank sporazuma o raziskavah in razvoju, naj bi v presojo vključevalo le taka prizadevanja na področju raziskav in razvoja, v katera pogodbene stranke sporazuma o raziskavah in razvoju niso vključene.

151. presojo primerljivosti konkurenčnih prizadevanj na področju raziskav in razvoja s prizadevanji pogodbenih strank sporazuma o raziskavah in razvoju, uredba o skupinski izjemi za raziskave in razvoj določa, da se opravi na podlagi zanesljivih informacij v zvezi z elementi, kot so (i) obseg, faza in časovni okvir prizadevanj na področju raziskav in razvoja, (ii) finančni in človeški viri tretjih oseb (oz. njihov dostop do navedenih virov), njihova intelektualna lastnina, tehnično znanje in izkušnje ali druga specializirana sredstva, njihova prejšnja prizadevanja na področju raziskav in razvoja ter (iii) sposobnost tretjih oseb za neposredno ali posredno izkoriščanje možnih rezultatov svojih prizadevanj na področju raziskav in razvoja na notranjem trgu ter verjetnost za to Kar zadevas prizadevanji pogodbenih strank sporazuma o raziskavah in razvoju, uredba o skupinski izjemi za raziskave in razvoj določa, da se opravi na podlagi zanesljivih informacij v zvezi z elementi, kot so (i) obseg, faza in časovni okvir prizadevanj na področju raziskav in razvoja, (ii) finančni in človeški viri tretjih oseb (oz. njihov dostop do navedenih virov), njihova intelektualna lastnina, tehnično znanje in izkušnje ali druga specializirana sredstva, njihova prejšnja prizadevanja na področju raziskav in razvoja ter (iii) sposobnost tretjih oseb za neposredno ali posredno izkoriščanje možnih rezultatov svojih prizadevanj na področju raziskav in razvoja na notranjem trgu ter verjetnost za to ( 137 )

152. Merila je treba uporabiti na podlagi pristopa za vsak primer posebej, pri katerem se uravnotežajo dejavniki, ki govorijo v prid primerljivosti, in dejavniki, ki govorijo proti njej. Končni cilj tega uravnoteženja je ugotoviti, ali konkurenčna prizadevanja na področju raziskav in razvoja izvajajo konkurenčni pritisk na pogodbene stranke sporazuma o raziskavah in razvoju.

153. Prvi sklop elementov za presojo primerljivosti je povezan s samimi prizadevanji na področju raziskav in razvoja . Nanaša se na obseg, fazo in časovni okvir prizadevanj na področju raziskav in razvoja. To na primer pomeni, da če so prizadevanja na področju raziskav in razvoja tretje osebe vsaj enako ali podobno obsežna ali so v podobni ali naprednejši fazi razvoja kot prizadevanja na področju raziskav in razvoja, zajeta s sporazumom o raziskavah in razvoju, to lahko izvaja konkurenčni pritisk, kar bi govorilo v prid primerljivosti. Podobno, kar zadeva časovni okvir, na primer prizadevanja na področju raziskav in razvoja tretje osebe, ki so šest do osem let oddaljena od vstopa na trg v primerjavi s prizadevanji na področju raziskav in razvoja pogodbenih strank sporazuma o raziskavah in razvoju, ki so eno leto oddaljena od vstopa na trg, morda ne bodo primerljiva.

154. Drugi sklop elementov je povezan s sposobnostjo tretje osebe (ali oseb) za vodenje prizadevanj na področju raziskav in razvoja. To se nanaša na njihove finančne in človeške vire (oz. dostop do navedenih virov), intelektualno lastnino, tehnično znanje in izkušnje ali druga specializirana sredstva ali njihova prejšnja prizadevanja na področju raziskav in razvoja. Ti elementi so pomembni za ugotovitev, ali so viri in zmogljivosti, ki podpirajo prizadevanja na področju raziskav in razvoja tretjih oseb, primerljivi in se bodo torej prizadevanja verjetno razvijala vsaj podobno hitro in verjetno imela vsaj podoben rezultat, s tem pa izvajala konkurenčni pritisk. Na primer, prizadevanja na področju raziskav in razvoja tretje osebe morda niso primerljiva, če ji močno primanjkujejo finančni in človeški viri za uresničevanje podobnih prizadevanj na področju raziskav in razvoja. Podobno bi prejšnje uspešne izkušnje tretje osebe s podobnimi raziskovalnimi in razvojnimi projekti, kot je ta, ki ga bo zajemal sporazum o raziskavah in razvoju, govorile v prid primerljivosti. Poleg tega lahko v nekaterih sektorjih podoben dostop do pomembnih pravic intelektualne lastnine (npr. patenti) ali pomembnega tehničnega znanja in izkušenj tretje osebe in/ali njihovo lastništvo prav tako govorita v prid primerljivosti.

155. Tretji sklop elementov je povezan z izkoriščanjem rezultatov. To se nanaša na sposobnost in verjetnost tretje osebe (npr. spodbude, da si bo še naprej prizadevala za uvedbo rezultatov na trg) v zvezi z izkoriščanjem morebitnih rezultatov prizadevanj na področju raziskav in razvoja na notranjem trgu. To na primer pomeni, da prizadevanja na področju raziskav in razvoja, ki se bodo verjetno izkoriščala le zunaj EU brez možnosti, da bi dosegla notranji trg, morda ne bodo primerljiva s prizadevanji na področju raziskav in razvoja, ki so predmet sporazuma o raziskavah in razvoju in rezultati katerih bi bili dani na trg znotraj notranjega trga.

2.5.4.4. Sporazumi med nekonkurenčnimi podjetji

156. niso konkurenčna podjetja , zanje ne velja noben prag ne izkoriščajo skupaj , je sporazum o raziskavah in razvoju izvzet v celotnem trajanju raziskav in razvoja. Če pogodbene stranke sporazuma o raziskavah in razvoju, zanje ne velja noben prag ( 138 ) . Če se rezultati raziskav in razvoja, je sporazum o raziskavah in razvoju izvzet v celotnem trajanju raziskav in razvoja.

157. Če se rezultati izkoriščajo skupaj , izjema velja še sedem let od trenutka, ko so bili pogodbeni proizvodi ali pogodbene tehnologije prvič dani na trg znotraj notranjega trga.

158. Po izteku sedemletnega obdobja bi morale biti pogodbene stranke sposobne izračunati svoje tržne deleže na trgih nastalih pogodbenih proizvodov ali pogodbenih tehnologij. Izjema se bo še naprej uporabljala le, če skupni tržni delež pogodbenih strank ne presega 25 % na trgih, ki jim pripadajo pogodbeni proizvodi ali pogodbene tehnologije. Če se skupni tržni delež na enem od teh trgov po izteku sedemletnega obdobja poveča nad 25 %, se izjema v uredbi o skupinski izjemi za raziskave in razvoj uporablja še dve zaporedni koledarski leti po letu, v katerem je bil prag prvič presežen ( 139 )

2.6. Nedopustne in izvzete omejitve

2.6.1. Nedopustne omejitve

159. Člen 8 uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj vsebuje seznam nedopustnih omejitev. Te se štejejo za hude omejitve konkurence, ki bi morale biti v večini primerov prepovedane zaradi škode, ki jo povzročajo trgu in potrošnikom. Sporazumi o raziskavah in razvoju, ki vključujejo eno ali več nedopustnih omejitev, so v celoti izključeni s področja uporabe izjeme iz uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj

160. Nedopustne omejitve, navedene v členu 8 uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj, je mogoče razvrstiti v naslednje kategorije: (i) omejitve svobode pogodbenih strank, da izvajajo druga prizadevanja na področju raziskav in razvoja, (ii) omejitve obsega proizvodnje ali prodaje in določanje cen, (iii) omejitve aktivne in pasivne prodaje ter (iv) druge nedopustne omejitve.

2.6.1.1. Omejitev svobode pogodbenih strank, da izvajajo druga prizadevanja na področju raziskav in razvoja

161. Člen 8, odstavek 1, uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj iz izjeme izključuje sporazume o raziskavah in razvoju, ki omejujejo svobodo pogodbenih strank, da raziskave in razvoj izvajajo samostojno ali v sodelovanju s tretjimi osebami bodisi: (a) na področju, ki ni povezano s tistim, na katero se nanaša sporazum o raziskavah in razvoju, bodisi (b) po zaključku raziskav in razvoja na področju, na katero se nanaša sporazum o raziskavah in razvoju, ali na področju, povezanem z njim.

162. Z drugimi besedami, stranke sporazuma o raziskavah in razvoju morajo vedno svobodno voditi prizadevanja na področju raziskav in razvoja na področjih, ki niso povezana s tistimi, ki jih zajema sporazum o raziskavah in razvoju. Pogodbene stranke morajo prav tako po zaključku raziskav in razvoja, zajetih s sporazumom o raziskavah in razvoju, še naprej svobodno voditi prizadevanja na področju raziskav in razvoja na področju, na katero se nanaša sporazum o raziskavah in razvoju, ali na področju, povezanem z njim. Sicer sporazum o raziskavah in razvoju ne bo užival ugodnosti izjeme na podlagi uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj.

2.6.1.2. Omejitev obsega proizvodnje ali prodaje in določanje cen

163. Člen 8, odstavek 2, uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj iz izjeme izključuje sporazume o raziskavah in razvoju, ki omejujejo obseg proizvodnje ali prodaje. Kadar se konkurenti dogovorijo, da bodo omejili, koliko lahko vsak od njih proizvede ali proda, je to običajno hudo omejevanje konkurence. Vendar se določanje proizvodnih ciljev ne sme šteti za nedopustno omejitev, če skupno izkoriščanje rezultatov vključuje skupno proizvodnjo pogodbenih proizvodov ( 140 ) . Podobno se določanje prodajnih ciljev ne sme šteti za nedopustno omejitev, če skupno izkoriščanje rezultatov vključuje skupno distribucijo pogodbenih proizvodov ali skupno izdajo licenc za pogodbene tehnologije in ga izvaja skupna ekipa, organizacija ali podjetje ali je skupno zaupano tretji osebi ( 141 ) . To velja tudi za ravnanja, ki pomenijo specializacijo v okviru izkoriščanja ( 142 ) ter določeno prepoved konkurence ( 143 )

164. V skladu s členom 8, odstavek 3, uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj sta nedopustni omejitvi tudi določanje cen pri prodaji proizvodov ali določanje licenčnin pri izdaji licenc za tehnologije tretjim osebam. Vendar se določanje cen, zaračunanih neposrednim strankam, ali določanje licenčnin, zaračunanih neposrednim pridobiteljem licenc, ne smeta šteti za nedopustno omejitev, če skupno izkoriščanje rezultatov vključuje skupno distribucijo pogodbenih proizvodov ali skupno izdajo licenc za pogodbene tehnologije in ga izvaja skupna ekipa, organizacija ali podjetje ali je skupno zaupano tretji osebi.

2.6.1.3. Omejitve aktivne in pasivne prodaje

165. Člen 8, odstavki 4, 5 in 6, uredbe o skupni izjemi za raziskave in razvoj se nanaša na omejitve aktivne in pasivne prodaje. V zvezi s sporazumi o raziskavah in razvoju je pasivna prodaja opredeljena v členu 1, odstavek 1(24), uredbe o skupinski izjemi za raziskave in razvoj kot prodaja za odziv na spontane zahteve posameznih strank, vključno z dobavo proizvodov stranki oziroma strankam, ne da bi se prodaja začela z dejavnim ciljanjem na posamezne stranke, skupine strank ali ozemlja; pasivna prodaja vključuje prodajo, ki izhaja iz sodelovanja na zasebnih ali javnih razpisih za oddajo naročil.

166. Aktivna prodaja se nanaša na vse oblike prodaje, ki niso pasivna prodaja, vključno: (a) z dejavnim ciljanjem na stranke z obiski, dopisi, elektronsko pošto, klici ali drugimi sredstvi neposrednega komuniciranja ali s ciljno usmerjenim oglaševanjem ali promocijo na spletu ali zunaj njega, na primer prek tiskanih ali digitalnih medijev, vključno s spletnimi mediji, orodji za primerjavo ce