SL Uradni list Evropske unije C 259/54

Mnenje Odbora regij – Evropski program pomoči LIFE – Nadaljnji razvoj

2011/C 259/10

ODBOR REGIJ

— potrjuje, da se je program LIFE že marsikdaj izkazal, zato bi ga bilo treba podaljšati v prihodnje finančno obdobje, pri tem pa posebej poudariti biotsko raznovrstnost;

— poziva k poenostavitvi upravnih postopkov, da se poveča najvišja stopnja sofinanciranja, da bodo stroški priprave uspešnih projektov upravičeni do kritja iz sredstev LIFE ter da se lokalnim in regionalnim oblastem znova omogoči, da stroške za osebje v celoti predstavijo kot lastna sredstva;

— poziva, da prihodnja komponenta LIFE „biotska raznovrstnost“ zajame širši koncept biotske raznovrstnosti. LIFE bo lahko imel pomembno vlogo pri financiranju Nature 2000 le, če bo omogočil tudi financiranje ponavljajočih se dejavnosti pri upravljanju območij;

— predlaga, naj bo komponenta „okolje“ novega programa LIFE tudi v prihodnje odločilna spodbuda za lokalne in regionalne oblasti za spodbujanje skladnosti pred sprejetjem okoljske zakonodaje EU ter za preseganje zakonodajnih zahtev in uporabo inovativnih okoljskih rešitev, pri čemer morajo imeti projekti velik potencial za prenosljivost ekoloških inovacij, usmerjenih v javni sektor;

— podpira predlog Komisije glede možnosti za uvedbo obsežnejših „integriranih projektov LIFE“, da bi povečali učinkovitost LIFE, saj so ti projekti učinkovit način za čim boljše izkoriščanje učinka katalizatorja, ki ga ima LIFE, saj vzpostavljajo strukturiran odnos z drugimi skladi EU;

— poudarja, da novi program LIFE še naprej nudi podporo projektom komuniciranja in informiranja, pri čemer bi se bolj osredotočili na izobraževanje in spodbujanje projektov, ki vključujejo lokalne in regionalne oblasti ter imajo velik vpliv na ravni EU.

Poročevalka Daiva MATONIENĖ (LT/EA), članica sveta občine Šiauliai Referenčni dokument Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu – Vmesni pregled Uredbe LIFE+ COM(2010) 516 konč.

I. POLITIČNA PRIPOROČILA

ODBOR REGIJ

A. Splošni del

1. meni, da sta varstvo okolja in ohranjanje biotske raznovrstnosti ključna pogoja za kakovost življenja v Evropi, zato zanju niso odgovorne le nacionalne vlade, lokalne in regionalne oblasti ter institucije EU, temveč vsi Evropejci;

2. poudarja, da je eden ciljev Evropske unije spodbujanje trajnostne in neinflacijske rasti ob upoštevanju okoljskih ciljev ter da izguba biotske raznovrstnosti lahko negativno vpliva na to; EU sama ima vse večje pristojnosti pri varstvu okolja, kar se odraža v členu 192 PDEU, ki določa pristojnost EU v zvezi z okoljem;

3. priznava, da je program LIFE, uveden z Uredbo (EGS) št. 1973/92 in nato posodobljen, kot poseben instrument EU za financiranje okoljskih projektov doslej zagotovil 2,2 milijarde EUR 3 115 okoljskim projektom, (1) zato je pomemben instrument, ki pomaga financirati lokalne in regionalne okoljske ukrepe ter projekte z evropsko dodano vrednostjo; (2)

4. priznava in ceni dejavnosti programa LIFE, vendar svari pred precenjevanjem njegovih možnosti. S približno 340 milijoni EUR, ki so letno na voljo za program LIFE, je sicer res mogoče podpreti vrsto projektov, od katerih imajo mnogi velik potencial kot dobri zgledi in spodbude za pozitivne pristope na področju okoljske politike. Vendar pa ta znesek, ki ustreza približno 0,2 % letnega proračuna EU, ne zadošča za rešitev vseh problemov, ki nastajajo zaradi premajhnega financiranja drugih okoljskih programov ali skladov EU;

5. priznava, da program LIFE+ znatno prispeva k sprejetju in izvajanju načrtov za upravljanje okolja, k obnavljanju dragocenih habitatov, obnovi pomembnih vrst in razvoju mreže Natura 2000. LIFE+ pomaga tudi pri vzpostavljanju partnerstev ter s tem h krepitvi struktur sodelovanja in lajšanju izmenjave izkušenj in informacij med vpletenimi stranmi in nosilci političnih odločitev;

6. poziva k razvoju lokalnih partnerstev, ki so najprimernejša za združevanje virov programa LIFE z drugimi viri nacionalnih in evropskih sredstev;

7. poudarja, da so novi okoljski problemi, nadaljevanje izgube biotske raznovrstnosti in razvoj EU novi izzivi za varstvo okolja v Evropi, za katere je treba čim prej najti učinkovite rešitve in jih izvajati v okviru nove finančne perspektive;

8. meni, da morajo imeti evropske lokalne in regionalne oblasti pomembno vlogo pri izvajanju okoljske zakonodaje EU ter seznanjanju širše javnosti z ekološkimi inovacijami in najboljšimi praksami;

9. priporoča, da se ohranjanje biotske raznovrstnosti opredeli kot prednostna naloga na vseh področjih okoljske politike EU. Ker je zaščita biotske raznovrstnosti medsektorska tema, je treba poleg tega zagotoviti, da se upošteva na vseh ključnih političnih področjih;

10. poziva, da bi morala okoljska politika EU obravnavati nove izzive, povezane s hitrim razvojem GSO in njegovim vplivom na avtohtone vrste, kar še ni bilo podrobneje preučeno;

11. razume, da pod določenimi pogoji obstajajo navzkrižja med cilji biotske raznovrstnosti in drugih elementov trajnostnega razvoja. Zato je ob upoštevanju takšnih morebitnih navzkrižij zelo pomembno, da se zagotovi bolj prilagodljivo usklajevanje različnih okoljskih ciljev trajnostnega razvoja in usklajenost vseh sprejetih ukrepov, da določbe in ukrepi na enem področju ne bodo vodili v poslabšanje na drugih področjih ali celo v poslabšanje celostnih rešitev;

12. poudarja, da imajo projekti LIFE sicer jasen okoljski cilj, vendar imajo lahko vsi tudi potencialne socialno-ekonomske koristi za lokalne skupnosti, npr. ekosistemske storitve projektov LIFE komponente „narava in biotska raznovrstnost“. OR pozdravlja opis tovrstnih potencialnih koristi v prijavnicah za projekte LIFE, kot je v veljavi od letos. To bi moralo voditi v poročanje Evropske komisije o obsežnem naboru socialno-ekonomskih kazalnikov za celoten program LIFE;

13. meni, da je komponenta „narava in biotska raznovrstnost“ programa LIFE+ znatno pripomogla k izvajanju direktiv o pticah in habitatih ter da je bilo doseženih vsaj nekaj ciljev, opredeljenih v sporočilu Zaustavitev izgube biotske raznovrstnosti do leta 2010. Vendar LIFE+ pokriva le nekatere ukrepe, predvidene v direktivah o pticah in habitatih, zato izguba biotske raznovrstnosti še vedno zahteva posebno pozornost;

14. zato poziva, da program LIFE+ ostane ključni del okoljske politike EU s posebnim poudarkom na biotski raznovrstnosti in da se vloži čim več energije v doseganje ciljev glede zaustavitve izgube biotske raznovrstnosti, zastavljenih za obdobje do leta 2020;

15. opozarja na posebne okoliščine v najbolj oddaljenih regijah, katerih neto prispevek k biotski raznovrstnosti je največji v celotni EU, saj imajo v mreži Natura 2000 več kot 200 območij, pomembnih za Skupnost, zato so ključne za zaustavitev izgube biotske raznovrstnosti;

16. pozdravlja predlog Komisije o uvedbi prednostnega okvira ukrepanja (Prioritised Action Framework – PAF) za financiranje programa Natura 2000, in sicer v obliki načrtov makroupravljanja na regionalni ali nacionalni ravni, ki bi tvorili jasen in zavezujoč okvir za druge sklade EU in nacionalne prispevke za financiranje ohranjanja območij Natura 2000 in prednostnih vrst na opredeljenem ozemlju. (3)

B. Priporočila za vmesni pregled programa LIFE+

ODBOR REGIJ

17. poudarja, da je nedavna gospodarska in finančna kriza povzročila številne težave načrtom lokalnih in regionalnih oblasti za sofinanciranje različnih pobud, med drugim pobud za ohranjanje biotske raznovrstnosti. V zvezi s tem OR poziva nacionalne oblasti in institucije EU, naj si izmenjujejo in izvajajo najboljše prakse na tem področju, kot na Poljskem, kjer je nacionalna vlada ustanovila nacionalni sklad, ki zagotavlja sofinanciranje uspešnih prijav projektov LIFE; (4)

18. pozdravlja uvedbo okvirnih nacionalnih dodelitev s programom LIFE+, še posebej če bo ta ukrep uporabljen začasno za povečanje števila odobrenih prijav iz novih držav članic EU. Hkrati meni, da je treba jasno izraziti začasen značaj tega ukrepa, in poziva Evropsko komisijo, naj si še naprej prizadeva za podporo usposabljanju, ki je namenjeno nacionalnim točkam za stike in državam članicam, v katerih se program manj uporablja, hkrati pa te države članice poziva, naj povečajo zmogljivosti svojih nacionalnih in regionalnih točk za stike, da bodo lahko aktivno spodbujale svoje prosilce;

19. opozarja, da se je treba ustrezno posvetiti interesom lokalnih in regionalnih oblasti, na katere bo ta uredba vplivala, ohraniti zadostno prilagodljivost pri razvrščanju ukrepov znotraj prednostnega okvira ukrepanja in regionalnim oblastem zaupati programe prednostnega okvira ukrepanja, da bodo na ta način imele koristi od tega novega ukrepa;

20. poziva Evropsko komisijo, naj še naprej izboljšuje prispevek komponente LIFE+ „okoljska politika in upravljanje“ za financiranje projektov za spodbujanje spoštovanja zakonodaje, ki v začetni fazi zakonodajnega postopka opredelijo sredstva, potrebna za izvajanje nove zakonodaje EU, pilotnih projektov zelenih javnih naročil, s katerimi se preizkuša izvedljivost obsežnih programov zelenih javnih naročil v mestih in regijah, ter predstavitvenih projektov o učinkovitosti virov, okolju prijazni rasti in trajnostni proizvodnji;

21. poudarja, da bi bilo treba ustvariti dodatne možnosti za financiranje okoljskih pobud nevladnih organizacij, kar bi omogočilo dejansko sodelovanje civilne družbe pri izvajanju okoljske zakonodaje EU, ozaveščanje javnosti o varstvu okolja s pomočjo njene tesnejše udeležbe pri določanju novih ciljev ter zbiranje najboljših praks in znanj;

22. opozarja, da so bile doslej številne pobude, ki dobivajo podporo komponente „narava“, osredotočene izključno na vrste, ki jim grozi izumrtje, kar so intenzivno spremljali tudi mediji; te vrste so med drugim rjavi medved (Ursus arctos), nižinski urh (Bombina bombina) in travniški postavnež (Euphydryas aurinia). Po drugi strani pa so bile mnoge druge ogrožene vrste popolnoma spregledane. Med izboljšavami programa LIFE+ bi morala biti tudi njegova uporaba za zaščito drugih, manj opaznih vrst;

23. spominja, da se od projektov komponente „narava“ trenutno zahteva, da so zgledni in/ali inovativni, vendar pri ohranjanju biotske raznovrstnosti marsikdaj ne gre za inovativnost, temveč nadaljevanje že začetega dela ter zbiranje in širjenje zbranih dobrih izkušenj. Za projekte te komponente je torej zelo pomembno, da se lahko manj posvečajo temu, da bi bili zgledni in inovativni, ter da se usmerijo bolj v posebne potrebe območij Natura 2000 ter vprašanja, povezana z ohranjanjem biotske raznovrstnosti na nekem območju. Zadostovati bi moralo, da projekti delujejo na podlagi zglednih postopkov, ki jih je mogoče uporabiti v drugih regijah;

24. poudarja, da je ob upoštevanju izzivov, s katerimi se soočajo lokalne in regionalne oblasti ter družba v novih državah članicah pri prilagajanju pogojem članstva v EU, ključno nuditi odločnejšo podporo za izvajanje programa LIFE+ ter drugih posebnih programov v teh državah;

25. opozarja, da je treba za doseganje čim večjih sinergij že v tem finančnem obdobju po možnosti uskladiti program LIFE+ z drugimi programi EU, neposredno ali posredno povezanimi z varstvom okolja, npr. sedmim okvirnim raziskovalnim programom, okvirnim programom za konkurenčnost in inovativnost, Evropskim kmetijskim skladom za razvoj podeželja ter strukturnim in kohezijskim skladom;

26. se zaveda koristi spodbujanja vključevanja zasebnega sektorja v pobude za biotsko raznovrstnost in zagovarjanja stališča, da cilji programa LIFE+ pripomorejo k trajnostnemu in družbeno odgovornemu gospodarskemu razvoju;

27. se zaveda koristi večje vključenosti akademskih krogov v dejavnosti LIFE ter spodbuja sodelovanje med njimi in glavnimi upravičenci programa, saj znanstveniki prispevajo najnovejše znanstvene ugotovitve in ponujajo nove perspektive za skupne izzive.

C. Program LIFE v novem finančnem obdobju

ODBOR REGIJ

28. poudarja pomen ustreznega financiranja okoljskih pobud v Evropi v novem finančnem obdobju, da bo mogoče ohranjati biotsko raznovrstnost ter hkrati zagotavljati visokokakovostno okolje evropskim državljanom, ljudi po vsem svetu pa ozaveščati o varstvu okolja;

29. spominja, da praksa razkriva nešteto okoljskih izzivov in običajno pomanjkanje virov za njihovo obravnavo, zato morajo biti ukrepi za varstvo okolja in biotske raznovrstnosti še posebej učinkoviti. Eden glavnih pogojev za učinkovito Evropo, ki deluje v skladu z načelom „združena v raznolikosti“, je prilagodljiva uporaba virov, kar vpletenim stranem v različnih evropskih državah in regijah omogoča, da iz financiranja EU pridobijo čim več dodane vrednosti, pri čemer se upoštevajo lokalne razmere;

30. zagotavlja, da lokalne in regionalne oblasti že imajo in bodo tudi v prihodnosti imele ključno vlogo pri zagotavljanju visokokakovostnega okolja z bogato biotsko raznovrstnostjo za evropske državljane. Prednostna naloga je torej lokalnim in regionalnim oblastem omogočiti uporabo različnih instrumentov za varstvo okolja, pri čemer morajo biti čim bolj vključene v njihovo oblikovanje in izboljševanje;

31. potrjuje, da se je program LIFE od uvedbe leta 1992 že marsikdaj izkazal, zato bi ga bilo treba podaljšati v prihodnje finančno obdobje, pri tem pa čim bolj izkoristiti pozitivne in negativne izkušnje iz sedanjega finančnega obdobja.

Prednostne naloge oblikovanja novega programa LIFE

ODBOR REGIJ

32. je seznanjen z rezultati posvetovanja o oceni učinka o prihodnosti programa LIFE, (5) v katerem so lokalne in regionalne oblasti opredelile dva najučinkovitejša načina za izboljšanje lokalne okoljske politike in njenega izvajanja: treba je povečati ozaveščenost različnih akterjev o okoljskih problemih in o potrebi po rešitvah ter spodbujati inovativne metode zlasti pristojnih organov za boljše ravnanje z okoljem. Zato poziva Komisijo, naj kot ključne prednostne naloge v vseh reformah programa LIFE ohrani krepitev upravne zmogljivosti lokalnih in regionalnih oblasti ter ozaveščanje javnosti;

33. je prepričan, da bi moral program LIFE tudi v novem programskem obdobju ostati ključni finančni instrument za varstvo narave in biotske raznovrstnosti ter se odlikovati s stroškovno učinkovitostjo in visoko kakovostjo projektov in programov. Zato bi moralo biti razvijanje programa osredotočeno na poenostavitev prijavnih in upravnih postopkov ter na omogočanje dostopnosti programa širšemu krogu upravičenih prosilcev;

34. poziva, da se lokalnim in regionalnim oblastem ter drugim organizacijam javnega prava v novem obdobju financiranja programa LIFE+ znova omogoči, da stroške za osebje v celoti predstavijo kot lastna sredstva, da bodo lahko še bolje izkoristile program LIFE;

35. izpostavlja, da cilji programa LIFE niso bili v celoti doseženi morda tudi zaradi počasnih upravnih postopkov in nizke stopnje sofinanciranja (običajno 50 % z možnimi izjemami za komponento LIFE+ „narava“). Zato bi bilo treba razmisliti o možnih poenostavitvah upravnih pravil (prijava, izvajanje, upravičenost manjših projektov) in povečanju najvišje stopnje sofinanciranja;

36. opozarja, da še vedno obstajajo razlike v stopnji informiranosti in finančnih zmogljivostih med starimi in novimi državami članicami, zato priporoča, da se dostopnost programa zagotovi z razvojem ločenih mehanizmov za posebno spodbujanje prosilcev in upravičencev iz novejših držav članic. Ta pomoč bi morala biti osredotočena na razvoj projektnih predlogov in na upravna vprašanja, organizirati pa bi jo bilo mogoče z okrepitvijo sistema nacionalnih točk za stike ali tudi z vzpostavitvijo regionalnih točk za stike, kjer jih še ni;

37. predlaga, da prijavni postopki upoštevajo element trajnosti in uporabljajo razpoložljivo informacijsko tehnologijo. Treba je zlasti razviti spletno prijavljanje projektov, ocenjevanje in komunikacijo med upravnim organom in prosilci, in sicer spletno prijavo prosilcev in sistem za zagotavljanje podatkov;

38. poziva, da se posebna pozornost posveti procesu ocenjevanja prijav projektov, ki trenutno traja približno leto in pol od razpisa za predloge do začetka projekta. Za to bi lahko uporabili zglede dobrega upravljanja „skupnih tehničnih sekretariatov“ najuspešnejših programov teritorialnega sodelovanja;

39. opozarja, da je sicer treba olajšati prijavne postopke in se zgledovati po programih teritorialnega sodelovanja, vendar je treba poleg tega poskrbeti, da bodo stroški priprave projektov upravičeni do kritja iz sredstev LIFE ali poplačani s pavšalnim zneskom (npr. odvisno od celotnega proračuna projekta), če je projekt odobren;

40. meni, da bi bilo treba postopke izvajanja novega programa LIFE čim bolj poenostaviti, da bi lahko bili projekti, ki se financirajo iz programa, v prvi vrsti osredotočeni na usmerjene dejavnosti varstva okolja in informiranja, ne pa na utemeljevanje;

41. spominja, da vloga organizacij civilne družbe v pobudah za varstvo okolja in biotske raznovrstnosti v prihodnosti ne bo nič manjša. Zato bi moral novi program LIFE vsebovati močno komponento, usmerjeno v nevladne organizacije (NVO) in obveščanje javnosti. Poleg tega je treba poskrbeti, da bodo imeli tudi majhne lokalne NVO in znanstveniki koristi od programa;

42. poudarja, da bi morale vse spremembe programa LIFE+ upoštevati tudi veliko protislovje med ukrepi za ohranjanje biotske raznovrstnosti na eni strani in oprijemljivimi rezultati na drugi strani; projekti namreč pogosto trajajo kratek čas, rezultati pa se pokažejo šele na dolgi rok. Zato je treba uporabljati ustrezne metode ocenjevanja;

43. poziva, da se program LIFE+ opredeli z bolj prepoznavnimi in dosegljivimi cilji. Za to je treba bolj poudariti rezultate, namesto da se uspeh ocenjuje na podlagi pravilnosti izdatkov;

44. zaradi usmerjenosti programa v dolgoročne cilje predlaga spodbujanje prosilcev k izvajanju in/ali financiranju dejavnosti, potrebnih za zagotavljanje učinkovitega spremljanja po zaključku projekta, kar vključuje spremljanje dolgoročnih učinkov projekta. Ta spodbuda bi lahko bila v obliki dodatnih točk pri ocenjevanju prijav prosilcev, ki v njih načrtujejo sistem spremljanja in se zavežejo, da ga bodo podprli z lastnimi viri;

45. opozarja, da mora novi program LIFE+ vsebovati tudi opredeljevanje projektov, ki so v skladu s cilji regionalnih strategij, kakršna je strategija za Baltsko morje;

46. je na podlagi praktičnih izkušenj prepričan, da je financiranje projektov (finančna pomoč ukrepom) najučinkovitejši mehanizem in da bi moralo ostati glavni instrument podpore programa LIFE za pomoč lokalnim in regionalnim oblastem pri dejavnostih in naložbah na področju okoljske politike. Prav tako bi lahko razmislili o uporabi inovativnih instrumentov financiranja, zlasti na okoljskem področju programa LIFE, vendar bi bilo treba te instrumente uporabiti – če sploh – kot dopolnilo in ne nadomestilo neposrednega financiranja projektov.

Upravljanje programa

ODBOR REGIJ

47. meni, da je sedanje centralizirano upravljanje programa LIFE dokazalo svojo učinkovitost, saj se za administracijo namenja relativno nizek delež programskih sredstev, zato OR ponavlja že izraženo nasprotovanje „ponovni nacionalizaciji“ tega instrumenta (6) ter priporoča, da se za prihodnji program LIFE zagotovi sistem centraliziranega upravljanja, za katerega bi bila pristojna Evropska komisija;

48. opozarja na dejansko možnost, da bo med izvajanjem projekta v novem finančnem obdobju EU zelo težko doseči konkretne rezultate v zvezi z ekosistemom, to pa je treba upoštevati pri ocenjevanju projektov v okviru programa LIFE+. Vendar je treba pozornost osredotočiti na ukrepe v okviru projektov, njihov obseg in možne dolgoročne posledice, namesto na rezultate, dosežene v času poročevalnega obdobja;

49. poziva k zadostni prožnosti novega programa LIFE in k njegovi skladnosti z drugimi instrumenti pomoči, ki se nanašajo na okolje, tudi če niso neposredno povezani z njegovimi varstvom;

50. meni, da je treba začeti izvajati skupno in usklajeno strategijo, ki bi povezovala varovanje narave in razvoj podeželja, zlasti za območja mreže Natura 2000, ki so zelo pomembna za kmetijstvo in živinorejo, in poudarja, da je treba zagotoviti učinkovito usklajevanje s prihodnjimi instrumenti SKP, kar bo po vsej verjetnosti vključevalo konkurenčnost z okoljskega vidika;

51. pozdravlja zamisel, da bi bile regionalne oblasti pristojne za prednostni okvir ukrepanja Natura 2000, ter poudarja, da je treba zagotoviti dovolj prostora za te spremembe prednostnih nalog tega okvira.

Struktura novega programa LIFE

ODBOR REGIJ

52. podpira Svet, ki je za uredbo LIFE poudaril, „da so potrebni vsi njeni sestavni deli“ ter da jo je treba upoštevati v prihodnjem finančnem okviru EU, „pri čemer je treba upoštevati tudi sinergije z drugimi finančnimi instrumenti EU, namenjenimi uresničevanju okoljskih ciljev EU“; (7)

53. poziva, naj se program LIFE vsaj formalno poveže z novim skupnim strateškim okvirom;

54. predlaga, da prihodnji program LIFE ohrani strukturo, ki bi bila podobna sedanji in bi bila sestavljena iz treh komponent: LIFE-biotska raznovrstnost (vključno s sedanjo komponento LIFE+ „narava in biotska raznovrstnost“), LIFE-okolje in LIFE-upravljanje (vključno s sedanjo komponento LIFE+ „informacije in komunikacija“).

LIFE-biotska raznovrstnost

ODBOR REGIJ

55. poziva, da se prihodnja komponenta LIFE-biotska raznovrstnost ne omeji le na Naturo 2000 in da zajame širši koncept biotske raznovrstnosti. Biotska raznovrstnost je postala širok pojem, ki zajema vidike, kot so ekosistemske storitve, zelena infrastruktura, invazivne tuje vrste itd. Mnogi od teh vidikov se lahko obravnavajo v okviru Nature 2000, ki mora ostati temeljni koncept, vendar nekateri vidiki sploh niso zajeti ali so zajeti le delno, kar kaže na potrebo po uporabi širšega koncepta biotske raznovrstnosti;

56. opozarja, da bo LIFE lahko imel pomembno vlogo pri financiranju Nature 2000 le, če bo omogočil tudi financiranje ponavljajočih se dejavnosti pri upravljanju območij, pri čemer ne bo omejen le na najboljše prakse in inovativne projekte, kot je navedeno v členu 3 Uredbe LIFE+; za ohranjanje visoke kakovosti financiranih projektov in dejavnosti bi moral program LIFE vsebovati minimalne standarde za predlagane projekte, njihov nadzor in sporočanje rezultatov javnosti.

LIFE-okolje

ODBOR REGIJ

57. predlaga, naj bo komponenta „okolje“ novega programa LIFE tudi v prihodnje odločilna spodbuda za lokalne in regionalne oblasti, ki želijo preseči zakonodajne zahteve ter uporabiti inovativne tehnologije in okoljske rešitve. Ta komponenta bi lahko zajemala vnaprejšnje naložbe, s čimer bi se omogočile dolgoročne koristi; (8)

58. opozarja, da se lahko glede na omejenost sredstev podpora LIFE nadaljuje le v manjšem številu lokalnih in regionalnih oblasti, izziv izvajanja pravnega reda EU pa se nanaša na večino občin in regij. Zato bi morali imeti prihodnji projekti LIFE velik potencial za prenosljivost ekoloških inovacij, (9) usmerjenih v javni sektor, vendar mora biti med prednostnimi nalogami tudi povečanje prepoznavnosti komponente LIFE-okolje;

59. poudarja, da bi se morala prihodnja komponenta LIFE-okolje osredotočiti na več kot le nekaj tematskih vprašanj, (10) s čimer bi se odprla za edinstvene izzive in priložnosti območij, ki jih obsega. Merila za oddajo naročila naj bi temeljila na kombiniranem priznanju strateških ciljev programa in na lokalnih prednostnih nalogah potencialnih upravičencev. Da bi ostal trajnosten, lahko LIFE za vsako temo določi dveletne prednostne naloge, povezane s prednostnimi nalogami EU;

60. poziva, da komponenta LIFE-okolje podpre projekte za celostno upravljanje okolja, ki ga izvajajo lokalne in regionalne oblasti, ter da spodbuja skladnost pred sprejetjem okoljske zakonodaje EU;

61. je seznanjen s sedanjo razpravo o učinkovitosti ohranjanja dveh ločenih instrumentov za financiranje ekoloških inovacij, (11) ki jih upravlja GD za okolje. Zato poziva Evropsko komisijo, naj oceni ta vidik v oceni učinka, ki jo bo pripravila za prihodnji program LIFE, pri tem pa upošteva, da se instrumenta zdaj uporabljata za drugačne namene in ju koristijo različni upravičenci. (12) Glede na to mora vsaka odločitev, sprejeta v tej razpravi, zagotoviti, da bodo lokalne in regionalne oblasti še vedno med upravičenci, saj so v tesnih stikih z javnostjo in imajo nepogrešljivo vlogo pri seznanjanju širše javnosti z najboljšimi okoljskimi praksami, zato lahko povečajo ozaveščenost in spodbudijo spremembe ravnanja.

LIFE-upravljanje

ODBOR REGIJ

62. poziva, naj prihodnja komponenta LIFE-upravljanje vključi spodbujanje izmenjave znanja o izvajanju in uveljavljanju okoljske zakonodaje EU s podpiranjem mrež, usposabljanjem in projekti za izmenjavo najboljših praks na evropski ravni, kot sta IMPEL ali LIFE+-evropske prestolnice biotske raznovrstnosti; (13)

63. poziva k pregledu financiranja okoljskih nevladnih organizacij v okviru komponente LIFE-upravljanje, da bi učinkoviteje podprli vlogo, ki jo imajo pri prispevanju k uravnoteženi vključenosti zainteresiranih strani v proces oblikovanja politik EU. To vključuje prehod z letnih na večletno denarno pomoč za poslovanje ter povečanje števila držav članic, povezanih s partnerstvom za posamezen projekt, s čimer bi se zagotovilo potrebno mreženje in izkušnje s terena;

64. ponovno poziva Evropsko komisijo, „naj prouči, ali bi bilo mogoče ta koncept razširiti na druga ključna področja okoljske politike EU, kot so biotska raznovrstnost, odpadki in voda, hrup in onesnaženje zraka ter raba tal“, (14) in sicer v okviru prihodnjih finančnih sredstev, ki jih bo program LIFE namenil za razširitev koncepta Konvencije županov z energetsko učinkovitih mest na okolju prijazna mesta, gospodarna z viri.

Obsežnejši programi

ODBOR REGIJ

65. podpira predlog Komisije glede možnosti za uvedbo obsežnejših „integriranih projektov LIFE“ ali „akcijskih programov LIFE“ kot novo kategorijo projektov LIFE, da bi povečali učinkovitost LIFE ter znižali upravne stroške. Tovrstni projekti bi se lahko uporabljali za reševanje različnih problemov, zlasti na področjih „gospodarjenje s sladkimi vodami“, „narava in biotska raznovrstnost“ ter „uporaba virov in ravnanje z odpadki“. (15) Vendar pa je treba tradicionalne samostojne projekte LIFE ohraniti, saj omogočajo manjšim lokalnim nevladnim organizacijam, zainteresiranim stranem in organom, da postanejo upravičenci;

66. meni, da se lahko pri integriranih projektih predvidi možnost podpore za posebno tematiko ali večji del ozemlja regije ali države članice (npr. projekti obnove mokrišč v porečju, dejavnosti za ogrožene vrste vzdolž migracijskih poti ter priprava in izvajanje načrtov upravljanja območij za vsa območja Natura 2000 ali podobna območja v regiji prek prednostnega okvira ukrepanja Natura 2000);

67. predlaga, da bi lahko integrirani projekti vključili okvir in smernice za razvoj posameznih projektov LIFE in drugih projektov, vključno z načrtom, ki bi pojasnil, kako se za financiranje predlaganih dejavnosti kombinirajo druga finančna sredstva EU, finančna sredstva na nacionalni, regionalni in lokalni ravni ter zasebna finančna sredstva; cilj teh projektov bi lahko bil tudi ustanavljanje stalnih delovnih skupin, v katerih bi sodelovale ekipe iz več držav, da bi proučile srednje- in dolgoročne rezultate, ki jih prinašajo podobne izkušnje z že izvedenimi projekti LIFE; tako bi se z organizacijo srečanj in konferenc ter uporabo spletnih platform in drugih oblik komuniciranja vzpostavila omrežja;

68. poziva, naj med upravičence integriranih projektov sodijo tudi javne oblasti, nevladne organizacije in zainteresirane strani, ki delajo na regionalni ali nacionalni ravni, ter partnerstva teh skupin. Ti projekti bi morali trajati daljše obdobje (npr. 5–10 let), da se lahko pripravijo in izvedejo posamezni projekti, povezani z LIFE;

69. opozarja na dodano vrednost teh integriranih projektov, zlasti glede na pomembno vlogo, ki jo dajejo regionalnim oblastem kot potencialnim glavnim upravičencem, ki so pogosto tudi organi, pristojni za sredstva za razvoj podeželja, za operativne programe za strukturne sklade ter za prihodnji prednostni okvir ukrepanja Natura 2000. Poleg tega ti projekti zagotavljajo učinkovit način spodbujanja komplementarnosti in čim boljšega izkoriščanja učinka katalizatorja, ki ga ima lahko LIFE, saj vzpostavljajo strukturiran odnos z drugimi skladi EU in ustvarjajo nove projektne možnosti zanje, s tem pa se spodbuja mobilizacija njihovih precej večjih prispevkov k izpolnjevanju okoljskih ciljev. To bi lahko prispevalo tudi k obravnavi sedanjih neporabljenih sredstev iz strukturnih skladov EU na področju biotske raznovrstnosti in okolja, kar pa je težava, ki jo je OR obravnaval v prejšnjih mnenjih. (16)

Teritorialni obseg novega programa LIFE

ODBOR REGIJ

70. poziva, da se pri programu LIFE+ upošteva dejstvo, da izzivi biotske raznovrstnosti pogosto presegajo zunanje meje EU. Zato bi lahko sprejeli določbe o razširitvi nekaterih dejavnosti na neposredno soseščino Evropske unije.

Ukrepi za informiranje, razširjanje in spodbujanje

ODBOR REGIJ

71. izraža zadovoljstvo z rezultati vmesnega pregleda programa LIFE+, v okviru katerega so bile javne oblasti in razvojne agencije najpogostejša skupina upravičencev za vse tri komponente LIFE+ (42 % glavnih upravičencev v letih 2007 in 2008, vendar so ti kazalniki narasli do 51 % pri komponenti „narava in biotska raznovrstnost“), (17) ter poudarja potrebo po spodbujanju aktivnega vključevanja lokalnih in regionalnih oblasti v dejavnosti varovanja okolja in ohranjanja biotske raznovrstnosti;

72. poziva k izboljšanju politike informiranja na nacionalni ravni, da se poveča seznanjenost morebitnih upravičencev s priložnostmi, ki jih ponuja program LIFE+. Zato bi morala biti politika informiranja – ob upoštevanju načela subsidiarnosti in očitnih razlik med posameznimi državami članicami – decentralizirana tako, da se oblikujejo nacionalni informacijski centri in da se v nekaterih primerih tudi na regionalni ravni spodbujajo informativne kampanje o programu;

73. poziva, naj prihodnji program LIFE zagotovi denarno pomoč za poslovanje mrež lokalnih in regionalnih oblasti, ki sodelujejo pri aktivnem usmerjanju LIFE na občine in regije; (18)

74. poudarja, da novi program LIFE še naprej nudi podporo projektom komuniciranja in informiranja, pri čemer bi se bolj osredotočili na izobraževanje in spodbujanje projektov, ki vključujejo lokalne in regionalne oblasti ter imajo velik vpliv na ravni EU;

75. meni, da bi moral program za dosego dodatne dodane vrednosti iz sporočila v vsakem projektu LIFE spodbujati večjo osredotočenost na usmerjene in zato učinkovitejše načine komuniciranja. Te dejavnosti je treba usmerjati predvsem v krepitev zmogljivosti ter usposabljanje in vključevanje ključnih zainteresiranih strani, namesto da bi širšo javnost le obveščali z brošurami in kažipoti;

76. opozarja, da so bile doslej pobude nevladnih organizacij za širjenje informacij o programu LIFE+ osredotočene na financiranje zgolj evropskih nevladnih organizacij s sedežem v Bruslju. Na ta način je bilo leta 2007 financiranih 30 nevladnih organizacij iz vse EU, leta 2008 33 ter leto za tem 32. To seveda ni dovolj ne glede na dejstvo, da ima večina teh organizacij mrežno strukturo. Zato je zelo pomembno zagotoviti večjo podporo organizacijam, ki delujejo v državah članicah predvsem na lokalni ravni, saj ponavadi najbolje poznajo lokalne potrebe;

77. priporoča, da je treba za zagotovitev pričakovanega učinka oglaševalskih kampanj nevladnih organizacij tem organizacijam omogočiti, da se osredotočijo na svoje dejanske okoljske in informativne dejavnosti, namesto na pripravo vlog za financiranje in utemeljevanje. Prav tako bi bilo koristno, če bi se Komisija strinjala s sklenitvijo dolgoročnih sporazumov, ki bi trajali vsaj dve do tri leta;

78. se zavezuje, da bo še naprej širil informacije o možnostih, ki jih ponuja program LIFE+, spodbujal lokalne akterje k sodelovanju v programu, zbiral stališča evropskih lokalnih in regionalnih oblasti ter Komisiji zagotavljal priporočila na osnovi praktičnih izkušenj, in sicer o možnih izboljšavah programa ter možnostih EU za razvoj dodatnega instrumenta za „naravo in biotsko raznovrstnost“ poleg novega instrumenta LIFE.

V Bruslju, 1. julija 2011 Predsednica Odbora regij Mercedes BRESSO

(1) Zadnji finančni instrument za okolje (LIFE+) je bil sprejet z Uredbo (ES) št. 614/2007, UL L 149, 9.6.2007.

(2) Evropska komisija, GD za okolje: LIFE Focus – LIFE and local authorities, 2010.

(3) V skladu s členom 8 direktive o habitatih, Evropska komisija, LIFEnews 2010, LIFE Nature and Biodiversity: what common future?

(4) Evropska komisija, LIFEnews 2010, LIFE Nature and Biodiversity: what common future?

(5) Poročilo Assessment of Territorial Impacts of the EU Life+ instrument, ki ga je pripravil sekretariat Odbora regij, maj 2011.

(6) CdR 253/2004 fin.

(7) Sklepi Sveta za okolje z dne 20. decembra 2010 o izboljšanju instrumentov okoljske politike (5302/11).

(8) CdR 164/2010 fin.

(9) CEMR 02/2011: Response to the consultation on a future EU financial instrument for the environment.

(10) CdR 253/2004 fin.

(11) Komponenta ekoloških inovacij programa za konkurenčnost in inovacije (CIP – Competitiveness and Innovation Programme) ter komponenta LIFE+ „okoljska politika in upravljanje“.

(12) Evropska komisija, LIFEnews, 2010: The evolution of LIFE Environment: past, present and future.

(13) CdR 164/2010 fin, CdR 112/2010 fin.

(14) CdR 164/2010 fin.

(15) Poročilo Assessment of Territorial Impacts of the EU Life+ instrument, glej zgoraj.

(16) CdR 112/2010 fin.

(17) SEC(2010) 1120 final.

(18) CEMR 02/2011.