OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. OZADJE PREDLOGA

Regionalna konvencija o pan-evro-mediteranskih preferencialnih pravilih o poreklu[1] (v nadaljnjem besedilu: Konvencija) vsebuje določbe o poreklu blaga, s katerim se trguje v okviru posameznih sporazumov, sklenjenih med pogodbenicami. EU in Norveška sta Konvencijo podpisali 15. junija 2011.

EU in Norveška sta deponirali listine o sprejetju pri depozitarju Konvencije 26. marca 2012 oziroma 9. novembra 2011. Zato je Konvencija v skladu z njenim členom 10(3) začela veljati za EU in Norveško 1. maja 2012 oziroma 1. januarja 2012.

Člen 6 Konvencije določa, da vsaka pogodbenica sprejme ustrezne ukrepe za zagotovitev, da se ta konvencija dejansko uporablja. V ta namen bi moral Skupni odbor, ustanovljen s Sporazumom med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Norveško[2], sprejeti sklep, ki nadomešča Protokol 3 o opredelitvi pojma „izdelki s poreklom“ in načinih upravnega sodelovanja z novim protokolom, ki se v zvezi s pravili o poreklu sklicuje na Konvencijo. Stališče EU v Skupnem odboru bo določil Svet.

2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

Posvetovanja z državami članicami EU o osnutku sklepa Sveta so potekala v oddelku za poreklo Odbora za carinski zakonik 13. maja 2013. Posvetovanje s pogodbenicami Konvencije je bilo opravljeno na sestanku delovne skupine Pan-Euro-Med 14. in 15. maja 2013.

Zunanje izvedensko mnenje ni bilo potrebno. Tudi ocena učinka ni bila potrebna, ker so predlagane spremembe tehnične in ne vplivajo na vsebino trenutno veljavnega Protokola o pravilih o poreklu.

3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

Pravna podlaga Sklepa Sveta je prvi pododstavek člena 207(4) v povezavi s členom 218(9) Pogodbe o delovanju Evropske unije.

Predlog je v izključni pristojnosti Unije. Načelo subsidiarnosti se zato ne uporablja.

Predlagani instrument: sklep Sveta.

2014/0147 (NLE)

Predlog

SKLEP SVETA

o stališču, ki ga Evropska unija sprejme v Skupnem odboru, ustanovljenim s Sporazumom med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Norveško z dne 14. maja 1973, o nadomestitvi Protokola 3 navedenega sporazuma o opredelitvi pojma „izdelki s poreklom“ in načinih upravnega sodelovanja z novim protokolom, ki se v zvezi s pravili o poreklu sklicuje na Regionalno konvencijo o pan-evro-mediteranskih preferencialnih pravilih o poreklu

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti prvega pododstavka člena 207(4) v povezavi s členom 218(9) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Protokol 3 k Sporazumu med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Norveško[3] (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) se nanaša na opredelitev pojma „izdelki s poreklom“ in načine upravnega sodelovanja (v nadaljnjem besedilu: Protokol 3).

(2) Regionalna konvencija o pan-evro-mediteranskih preferencialnih pravilih o poreklu[4] (v nadaljnjem besedilu: Konvencija) vsebuje določbe o poreklu blaga, s katerim se trguje v okviru posameznih sporazumov, sklenjenih med pogodbenicami.

(3) EU in Norveška sta Konvencijo podpisali 15. junija 2011.

(4) EU in Norveška sta deponirali listine o sprejetju pri depozitarju Konvencije 26. marca 2012 oziroma 9. novembra 2011. Zato je Konvencija v skladu z njenim členom 10(3) začela veljati za EU in Norveško 1. maja 2012 oziroma 1. januarja 2012.

(5) Člen 6 Konvencije določa, da vsaka pogodbenica sprejme ustrezne ukrepe za zagotovitev, da se ta konvencija dejansko uporablja. V ta namen bi moral Skupni odbor, ustanovljen s Sporazumom, sprejeti sklep, ki nadomešča Protokol 3 z novim protokolom, ki se v zvezi s pravili o poreklu sklicuje na Konvencijo.

(6) Evropska unija bi zato v Skupnem odboru morala sprejeti stališče, opredeljeno v priloženem osnutku sklepa –

SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Stališče, ki ga Evropska unija sprejme v Skupnem odboru, ustanovljenim s Sporazumom med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Norveško, o nadomestitvi Protokola 3 navedenega sporazuma o opredelitvi pojma „izdelki s poreklom“ in načinih upravnega sodelovanja z novim protokolom, ki se v zvezi s pravili o poreklu sklicuje na Regionalno konvencijo o pan-evro-mediteranskih preferencialnih pravilih o poreklu, je opredeljeno v priloženem osnutku sklepa Skupnega odbora.

Predstavniki Unije v Skupnem odboru se lahko sporazumejo o manjših spremembah tega osnutka sklepa brez nadaljnjega sklepa Sveta.

Člen 2

Sklep Skupnega odbora se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 3

Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

[1] UL L 54, 26.2.2013, str. 4.

[2] UL L 171, 27.6.1973, str. 2.

[3] UL L 171, 27.6.1973, str. 2.

[4] UL L 54, 26.2.2013, str. 4.

PRILOGA

Osnutek SKLEP SKUPNEGA ODBORA EU-NORVEŠKA št. […]

z dne […]

o spremembi Protokola 3 k Sporazumu med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Norveško o opredelitvi pojma „izdelki s poreklom“ in načinih upravnega sodelovanja

Skupni odbor je –

ob upoštevanju Sporazuma med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Norveško, podpisanega v Bruslju 14. maja 1973[1] (v nadaljnjem besedilu: Sporazum), zlasti člena 11 Sporazuma,

ob upoštevanju Protokola 3 k Sporazumu o opredelitvi pojma „izdelki s poreklom“ in načinih upravnega sodelovanja[2] (v nadaljnjem besedilu: Protokol 3),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Člen 11 Sporazuma se nanaša na Protokol 3, ki določa pravila o poreklu blaga in kumulacijo porekla med EU, Norveško, Švico (vključno z Lihtenštajnom), Islandijo, Turčijo, Ferskimi otoki in udeleženkami barcelonskega procesa[3].

(2) Člen 39 Protokola 3 določa, da se lahko Skupni odbor iz člena 29 Sporazuma odloči, da bo spremenil določbe tega protokola.

(3) Regionalna konvencija o pan-evro-mediteranskih preferencialnih pravilih o poreklu[4] (v nadaljnjem besedilu: Konvencija) je namenjena nadomestitvi protokolov o pravilih o poreklu, ki trenutno veljajo med državami pan-evro-mediteranskega območja, z enim zakonodajnim aktom.

(4) EU in Norveška sta Konvencijo podpisali 15. junija 2011.

(5) EU in Norveška sta deponirali listine o sprejetju pri depozitarju Konvencije 26. marca 2012 oziroma 9. novembra 2011. Zato je Konvencija v skladu z njenim členom 10(3) začela veljati za EU in Norveško 1. maja 2012 oziroma 1. januarja 2012.

(6) Udeleženke v stabilizacijsko-pridružitvenem procesu so bile s Konvencijo vključene v pan-evro-mediteransko območje kumulacije porekla.

(7) Če prehod na konvencijo ni hkraten za vse pogodbenice v območju kumulacije, zaradi tega ne bi smele nastati manj ugodne razmere, kot so bile prej v okviru Protokola.

(8) Protokol 3 k Sporazumu bi bilo zato treba spremeniti in vstaviti sklic na Konvencijo –

SKLENIL:

Člen 1

Protokol 3 k Sporazumu o opredelitvi pojma „izdelki s poreklom“ in načinih upravnega sodelovanja se nadomesti z besedilom iz Priloge k temu sklepu.

Člen 2

Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

Uporablja se od [1. septembra 2014].

V/Na

Za Skupni odbor

Predsednik

Priloga

Protokol 3

o opredelitvi pojma „izdelki s poreklom“ in načinih upravnega sodelovanja

Člen 1

Veljavna pravila o poreklu

Za namene izvajanja tega sporazuma se uporabljajo Dodatek I in ustrezne določbe Dodatka II k Regionalni konvenciji o pan-evro-mediteranskih preferencialnih pravilih o poreklu[5] (v nadaljnjem besedilu: Konvencija).

Vsa sklicevanja na „ustrezni sporazum“ iz Dodatka I in ustreznih določb Dodatka II k Regionalni konvenciji o pan-evro-mediteranskih preferencialnih pravilih o poreklu se razumejo kot sklicevanja na ta sporazum.

Člen 2

Reševanje sporov

Spori v zvezi s postopki preverjanja iz člena 32 Dodatka I h Konvenciji, ki jih ni mogoče rešiti med carinskimi organi, ki zahtevajo preverjanje, in carinskimi organi, ki so odgovorni za izvajanje tega preverjanja, se predložijo v reševanje Skupnemu odboru.

V vseh primerih se spori med uvoznikom in carinskimi organi države uvoznice rešujejo v skladu z zakonodajo te države.

Člen 3

Spremembe Protokola

Skupni odbor se lahko odloči, da bo spremenil določbe tega protokola.

Člen 4

Odstop od Konvencije

1. Če EU ali Norveška pošljeta pisno obvestilo depozitarju Konvencije o svoji nameri, da odstopata od Konvencije v skladu z njenim členom 9, EU in Norveška nemudoma začneta pogajanja glede pravil o poreklu za namene izvajanja tega sporazuma.

2. Do začetka veljavnosti teh novo določenih pravil o poreklu se za ta sporazum še naprej uporabljajo pravila o poreklu iz Dodatka I in, kjer je to primerno, iz ustreznih določb Dodatka II h Konvenciji, ki veljajo v trenutku odstopa. Vendar se od trenutka odstopa pravila o poreklu iz Dodatka I in, kjer je to primerno, iz ustreznih določb Dodatka II h Konvenciji, razumejo tako, da dopuščajo le dvostransko kumulacijo med EU in Norveško.

Člen 5

Prehodne določbe – kumulacija

1. Ne glede na člen 3 Dodatka I h Konvenciji se med EU in Norveško še naprej uporabljajo pravila o kumulaciji iz členov 3 in 4 Protokola 3 k Sporazumu, kakor je bil spremenjen s Sklepom št. 1/2005 Skupnega odbora EU-Norveška z dne 20. decembra 2005[6], dokler Konvencija ne začne veljati v vseh pogodbenicah iz teh členov 3 in 4.

2. Ne glede na člen 16(5) in člen 21(3) Dodatka I h Konvenciji je lahko, kadar kumulacija vključuje le države Efte, Ferske otoke, EU, Turčijo in udeleženke v stabilizacijsko-pridružitvenem procesu, dokazilo o poreklu potrdilo o gibanju blaga EUR.1 ali izjava o poreklu.

[1] UL L 171, 27.6.1973, str. 2.

[2] UL L 117, 2.5.2006, str. 2.

[3] Alžirija, Egipt, Izrael, Jordanija, Libanon, Maroko, Palestina, Sirija in Tunizija.

[4] UL L 54, 26.2.2013, str. 4.

[5] UL L 54, 26.2.2013, str. 4.

[6] UL L 117, 2.5.2006, str. 2.