SL   SL 
 
 
 EVROPSKA  
KOMISIJA   
Bruselj, 13.4.2022  
SWD(2022) 116 final  
 
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE  
 
POVZETEK POROČILA O OCENI UČINKA  
 
o zaščiti geografskih označb za obrtne in industrijske izdelke  
Spremni dokument  
k Predlogu UREDBE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA  
o zaščiti geografskih označb za obrtne in industrijske izdelke ter spremembi uredb (EU) 
2017/1001 in (EU) 2019/1753 Evropskega parlamenta in Sveta ter Sklepa Sveta (EU) 
2019/1754  
{COM(2022)  174 final}  - {SEC(2022)  193 final}  - {SWD(2022)  114 final}  -
 {SWD(2022)  115 final}   
 
1 
 Povzetek  
Ocena učinka predloga uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o zaščiti geografskih označb za 
obrtne in industrijske izdelke  
A. Nujnost ukrepanja  
Zakaj? V čem je težava?  
Na ravni EU je bila vzpostavljena posebna, sui generis  zaščita geografskih označb (GO) za vina, 
žgane pijače, aromatizirana vina ter kmetijske proizvode in živila. Vendar na ravni EU trenutno ni 
usklajene ali enotne zaščite GO za obrtne in industrijske izdelke. Šestnajst držav članic EU ima 
nacionalne sui gen eris sheme GO, ki zajemajo obrtne in industrijske izdelke. Te sheme se 
razlikujejo po varstvu, upravljanju in pristojbinah ter proizvajalcev ne ščitijo zunaj nacionalnega 
ozemlja. V drugih državah članicah sheme zaščite GO za obrtne in industrijske izdelke  na 
nacionalni ravni ne obstajajo, pač pa se uporablja zakonodaja o varstvu potrošnikov ali blagovnih 
znamkah. Kadar želijo proizvajalci obrtnih in industrijskih izdelkov te zaščititi na unijski ravni, 
lahko to storijo le ločeno v vsaki državi članici v sk ladu z vsakokratno nacionalno ureditvijo. Ta 
položaj lahko odvrača od naložb v tradicionalne obrti v EU ter prispeva k višjim stroškom in 
pravni negotovosti za proizvajalce.  
Vendar odsotnost zaščite na ravni EU za obrtne in industrijske izdelke ni le notra nje vprašanje. 
Unija je novembra 2019 pristopila k Ženevskemu aktu Lizbonskega sporazuma o označbah 
porekla in geografskih označbah, ki ga upravlja Svetovna organizacija za intelektualno lastnino. 
Na podlagi Ženevskega akta je mogoče geografske označbe zaš čititi ne glede na naravo blaga, za 
katerega se uporabljajo, vključno z obrtnimi in industrijskimi izdelki. Unija bi morala izpolniti 
svoje mednarodne obveznosti na podlagi Ženevskega akta in vzpostaviti shemo zaščite za obrtne 
in industrijske izdelke na r avni EU, vendar obstaja manevrski prostor za izbiro načina, kako to 
storiti na stroškovno najučinkovitejši način.  
Komisija je v svojem sporočilu z dne 25. novembra 2020 z naslovom Čim boljše izkoriščanje 
inovacijskega potenciala EU – Akcijski načrt za prav ice intelektualne lastnine v podporo 
okrevanju in odpornosti EU (COM(2020) 760 final) napovedala, da bo preučila izvedljivost 
sistema zaščite geografskih označb za nekmetijske izdelke na ravni EU.  
Cilj pobude je zlasti odpraviti dve glavni težavi. Prva težava zadeva omejitve mednarodne zaščite 
obrtnih in industrijskih izdelkov z geografsko označbo. Brez zaščite na ravni EU ta ne more 
zagotoviti zaščite geografskih označb za obrtne in industrijske izdelke s poreklom iz EU v tretjih 
državah z uporabo lizbons kega sistema / Ženevskega akta, saj registracija na ravni EU ni mogoča. 
Prav tako mora EU zavrniti zaščito geografskih označb za obrtne in industrijske izdelke s 
poreklom iz tretjih držav, saj taka zaščita na ravni EU ni na voljo. EU poleg tega ne more odo briti 
zaščite geografskih označb za obrtne in industrijske izdelke z dvostranskimi trgovinskimi 
sporazumi z vključitvijo geografskih označb za obrtne in industrijske izdelke na seznam 
geografskih označb, ki jih je treba zaščititi s takimi sporazumi. Druga  težava zadeva zamujene 
priložnosti za evropske proizvajalce obrtnih in industrijskih izdelkov. Zaradi zapletenega okolja 
obstoječih načinov zaščite v EU (blagovna znamka EU, kolektivna znamka EU, nacionalna pravica 
do geografskih označb, če je na voljo, na cionalna kolektivna znamka, nacionalna certifikacijska 
znamka, če je na voljo) proizvajalci težko pridobijo in izvršujejo zaščito. Zaradi razlik med 
različnimi potmi zaščite so načini za pridobitev zaščite zapleteni in dragi ter neizvedljivi za tipično 
skupino malih podjetij, ki proizvajajo obrtne in industrijske izdelke. Poleg tega raznolikost in 
razlike med nacionalnimi pobudami povzročajo pravno negotovost za proizvajalce, lahko zavajajo 
potrošnike, oslabijo trgovino znotraj Unije ter omogočijo zlorabe k ršitev geografskih označb v 
nespletnem in spletnem okolju.  
Kaj naj bi prinesla ta pobuda?  
 
2 
 Splošni cilj pobude je omogočiti učinkovito izpolnjevanje obveznosti EU iz Ženevskega akta 
Lizbonskega sporazuma in čim bolj povečati koristi tako pristopa EU k lizbonskemu sistemu za 
proizvajalce v EU kot dvostranskih trgovinskih sporazumov. Poleg tega je njen cilj oblikovanje 
delujočega notranjega trga za obrtne in industrijske izdelke z geografsko povezavo z vzpostavitvijo 
učinkovitega in usklajenega regulativn ega okvira za njihovo zaščito.  
Določeni so posebni cilji za oceno, kako čim učinkoviteje in uspešneje doseči skladnost z 
obveznostmi iz Ženevskega akta. Novi sistem bi moral zlasti doseči: (i) vložnikom prijazen in 
cenovno dostopen sistem registracije; (ii ) učinkovit in cenovno dostopen sistem nadzora in 
izvrševanja ter (iii) nizke stroški za javne organe.  
Kakšna je dodana vrednost ukrepanja na ravni EU?   
Problem regulativne razdrobljenosti bi se učinkovito rešil na ravni EU. S pobudo EU bi se lahko 
oblik ovali enaki zaščitni pogoji v vseh državah članicah, kar bi ustvarilo pravno varnost in 
spodbude za naložbe v geografsko zakoreninjene obrtne in industrijske izdelke. Za primerjavo, 
raznolikost in razlike med nacionalnimi pobudami povzročajo pravno negotov ost za proizvajalce, 
ki želijo zaščito, zavajajo potrošnike, ovirajo trgovino znotraj Unije in omogočajo neenako 
konkurenco pri trženju izdelkov s posebno, geografsko zakoreninjeno kakovostjo.  
Pristop na ravni EU bi poleg tega Uniji omogočil, da v celoti izkoristi priložnosti mednarodnega 
sistema označb porekla in geografskih označb (lizbonski sistem). Zgolj nacionalni sistemi zaščite 
ne morejo doseči tega cilja, saj lahko v tem omejenem okviru samo tiste države članice, ki so 
pogodbenice Lizbonskega spora zuma, ohranijo registracije in vlagajo nove zahtevke.  
B. Rešitve  
Katere zakonodajne in nezakonodajne možnosti politike so se upoštevale?   
Ali ima katera od njih prednost? Zakaj?   
 Izhodiščni scenarij – brez sprememb : sedanji razdrobljeni regulativni okvir v Uniji in 
odsotnost priznane zaščite na mednarodni ravni.  
 Prva možnost – razširitev sistema zaščite GO za kmetijske proizvode na GO za obrtne 
in industrijske izdelke: pri tej možnosti bi bil sistem zaščite geografskih označb za obrtne 
in industrijsk e izdelke vključen v obstoječe sheme zaščite GO, ki zajemajo kmetijske 
proizvode in živila. S predlagano revizijo shem geografskih označb za kmetijske proizvode 
bi države članice še naprej izvajale postopek predhodnega pregleda na nacionalni ravni. Na 
ravni Unije bi z revizijo sistema GO Komisiji pridobila pooblastila, da preverjanje 
zahtevkov in ugovorov prenese na agencijo (najverjetneje urad EUIPO). Pri tej možnosti bi 
sedanja revizija v agroživilskem sektorju uskladila veljavni sistem spremljanja in 
izvrševanja ter ga razširila na GO za obrtne in industrijske izdelke.  
 Druga možnost – samostojna uredba EU o vzpostavitvi sui generis  zaščite GO : ta 
možnost bi vključevala sprejetje uredbe EU o vzpostavitvi sui generis  sheme zaščite GO za 
obrtne in industrijs ke izdelke. Temeljila bi na obstoječi ureditvi GO za kmetijske 
proizvode, vendar bi jo obrtnim in industrijskim izdelkom bolj prilagodila kot prva 
možnost. GO za obrtne in industrijske izdelke bi bile zaščitene z ureditvijo področja na 
ravni EU v vseh drža vah članicah EU. Druga možnost bi vključevala naslednje 
podmožnosti:  
 2.1 Ozemeljska povezava: 2.1.A ZOP: pri ZOP so kakovost ali značilnosti izdelka 
bistveno ali izključno povezane s posebnim geografskim okoljem kraja porekla; vse 
faze proizvodnje, predela ve ali priprave morajo potekati na opredeljenem 
geografskem območju.   
2.1.B ZGO: pri ZGO je posebno kakovost, sloves ali druge značilnosti obrtnega in 
industrijskega izdelka pripisati predvsem njegovemu geografskemu poreklu; najmanj 
ena faza proizvodnje, predelave ali priprave poteka na opredeljenem geografskem 
območju.  
 
3 
  2.2 Sodelovanje nacionalnih organov v postopku registracije: 2.2.A 
Dvostopenjski sistem : prva faza bi bila na ravni držav članic, v katerih bi bila prva 
vloga nacionalnih ali lokalnih organ ov preverjanje dogovorjenih specifikacij izdelkov 
in zahtevkov za GO lokalnih proizvajalcev. Druga faza bi bila na ravni Unije, pri 
čemer bi organ EU sprejel odločitev o registraciji, za katero se ne bi zaračunale 
pristojbine. 2.2.B Enostopenjski sistem : nacionalni organi ne bi sodelovali pri 
preverjanju in registraciji, lokalni proizvajalci pa bi svoje GO registrirali neposredno 
na ravni EU.  
 2.3 Organ EU, pristojen za registracijo na ravni Unije in mednarodni ravni: 
2.3.A  Evropska komisija  bi bila odgovorna za registracijo na ravni Unije in bi 
delovala tudi kot pristojni organ na podlagi Ženevskega akta Lizbonskega sporazuma 
Svetovne organizacije za intelektualno lastnino. 2.3.B   Specializirana agencija za 
intelektualno lastnino, tj. urad E UIPO , bi bila pristojna za registracijo na ravni Unije 
in bi delovala tudi kot pristojni organ na podlagi Ženevskega akta.  
 2.4 Nadzor in izvrševanje : 2.4.A  Posnemanje modela nadzora in izvrševanja sheme 
zaščite GO za kmetijske proizvode  (glej prvo možnost) . 2.4.B Racionalizacija 
nadzora z robustnim modelom izvrševanja: ta podmožnost bi predvidela možnost 
uvedbe samocertifikacije; naključne inšpekcijske preglede, ki jih izvajajo nacionalni 
organi (ali pooblaščeni certifikacijski organi), skupaj z odvračilnim  sistemom glob; 
racionalizacijo obveznosti poročanja nacionalnih organov in sistem izvrševanja iz 
zdaj revidiranega sistema GO za kmetijske proizvode s sistemom obveščanja o 
domenskih imenih za boj proti zlorabam GO na spletu.  
 2.5 Soobstoj sistemov in ured itve področja na ravni EU in nacionalni ravni : 
2.5.A  GO za obrtne in industrijske izdelke, zaščitene z ureditvijo področja na ravni 
EU, ki bi nadomestila  in vključila obstoječe nacionalne ureditve sistema GO. 2.5.B  
Uvedba ureditve področja GO za obrtne in industrijske izdelke na ravni EU ob 
ohranitvi vzporednega sistema za nacionalne zahtevke za geografske označbe .  
 Tretja možnost – prenova blagovne znamke:  ta možnost bi vključevala prenovo sistema 
blagovnih znamk EU, zlasti uredbe o blagovni znamki EU, tak o da bi lahko proizvajalci 
obrtnih in industrijskih izdelkov vložili zahtevek za registracijo imena na ravni Unije, kar 
jamči za posebno kakovost izdelka, povezano z geografsko regijo. Ta možnost bi lahko 
temeljila na prenovi kolektivne znamke EU ali certi fikacijske znamke EU. Na področju 
certificiranja EU bi tretja podmožnost pomenila zahtevo po odpravi sedanje prepovedi 
certificiranja geografskega porekla. Pri kolektivni znamki EU bi tretja možnost pomenila 
zahtevo po uvedbi funkcije certificiranja poveza ve med „kakovostjo in geografskim 
poreklom“ s kolektivno znamko. Poleg tega bi bilo treba prilagoditi tako kolektivno 
znamko EU kot certifikacijsko znamko EU, da bosta skladni z zahtevami iz določb o 
obsegu varstva na podlagi Ženevskega akta.  
Možnosti, ki  so bile opuščene v zgodnji fazi:  
 Priporočilo : ta možnost bi vključevala sprejetje priporočila na ravni Unije, ki bi države 
članice spodbudilo k oblikovanju nacionalnih sistemov zaščite, da se potrdi povezava med 
posebnimi lastnostmi izdelka in poreklom ob rtnih in industrijskih izdelkov.  
 Zbližanje nacionalnih zakonodaj : ta možnost bi vključevala sprejetje direktive EU, 
katere namen bi bilo zbližanje nacionalnih zakonov o zaščiti GO za obrtne in industrijske 
izdelke. Z direktivo bi EU uvedla obveznosti za do seganje posebnih ciljev za zaščito 
geografskih označb, na primer glede trajanja in obsega zaščite, ozemeljske povezave in 
postopkovnih vidikov. Proizvajalci bi lahko pridobili nacionalne GO, registrirane na 
nacionalni ravni. Področje geografskih označb na ravni EU ne bi bilo urejeno.  
Prednostna možnost politike je druga možnost : samostojna uredba EU.  Splošni sveženj 
prednostnih možnosti je  kombinacija podmožnosti 2.1.B, 2.2.A, 2.3.B, 2.4.B in 2.5.A .  
 
4 
 2.1.B  – pri obrtnih in industrijskih izdelkih povezava z določenim geografskim območjem temelji 
predvsem na zgodovini izdelka ter značilnem tradicionalnem znanju in izkušnjah ter proizvodnih 
metodah in ne toliko na povezavi z elementi geografskega okolja, kot s o talne ali podnebne 
razmere. Večina obrtnih in industrijskih izdelkov torej ne bi bila upravičena do zaščite kot ZOP na 
podlagi slednje povezave. Zato je shema ZGO primernejša za značilnosti obrtnih in industrijskih 
izdelkov z geografsko označbo.  
2.2.A  – sodelovanje nacionalnih organov v prvi fazi bi omogočilo zanašanje na lokalno in 
regionalno strokovno znanje, potrebno za ocenjevanje specifikacij izdelkov. Lokalni mali 
proizvajalci /obrtniki bi se tudi lažje sporazumevali v svojem jeziku, komunicirali z upravo, ki jo 
poznajo, ter od nje prejeli vse druge potrebne smernice in podporo.  
2.3.B  – urad EUIPO je specializirana agencija EU za intelektualno lastnino z dokazanimi 
izkušnjami pri registraciji drugih pravic intelektualne lastnine na ravni EU. Na voljo  ima napredna 
informacijska orodja, ki bi se lahko razširila na podporo novi pravici do geografske označbe za 
obrtne in industrijske izdelke. Urad EUIPO se lahko pri sodelovanju z uradi za intelektualno 
lastnino držav članic opre tudi na svoje uveljavljeno  strokovno znanje in mrežo. Dodatno 
povečanje učinkovitosti bi dosegli z uporabo pritožbenega organa urada EUIPO (odbori za 
pritožbe). Kar pa zadeva vlogo pristojnega organa v lizbonskem sistemu, ima urad EUIPO 
trenutno primerljive zmogljivosti z dvema dru gima mednarodnima sistemoma registracije, ki ju 
upravlja WIPO, in se lahko zanese tudi na tako institucionalno znanje.  
2.4.B  – ta podmožnost bi vzpostavila nadzorni sistem, ki bi bil prilagojen trgu obrtnih in 
industrijskih izdelkov z geografsko označbo, k i je zelo raznolik in majhen. Samoizjava bi 
predstavljala cenovno dostopno možnost za mikropodjetja in samozaposlene obrtnike. Vključevala 
bi sistem naključnih pregledov po uradni dolžnosti, ki bi jih izvajali javni organi, in visoke globe 
za neskladnost, katerih cilj bi bil preprečiti morebitno goljufivo ravnanje proizvajalcev. 
Izvrševanje bi se okrepilo, prvič z razširitvijo pregledov obrtnih in industrijskih izdelkov z 
geografsko označbo „v tranzitu“, in drugič z uvedbo sistema opozarjanja za boj proti z lorabam 
registracij domenskih imen geografskih označb za obrtne in industrijske izdelke. Obveznosti 
poročanja nacionalnih organov Komisiji bi bile sorazmerne.  
2.5.A  – soobstoj zaradi sedanjega heterogenega regulativnega pristopa k zaščiti geografsko 
zakor eninjenih obrtnih in industrijskih izdelkov bi pomenil uskladitev zelo različnih nacionalnih 
zakonodaj v državah članicah. Harmonizacija bi lahko povzročila nesorazmerno veliko 
regulativnega in upravnega bremena ter potrebo po stalnih naložbah za ohranjanj e konvergence 
med nacionalnimi sistemi zaščite. Prednost nadomestitve nacionalnih geografskih označb z 
okvirom EU je enotni regulativni okvir na celotnem notranjem trgu, ki ustvarja pravno varnost ter 
predvidljive in razmeroma nizke stroške za proizvajalce . Poleg tega bo okvir EU z enotnejšim 
pristopom omogočil razvoj geografskih označb.  
Kdo podpira katero možnost?   
Proizvajalci obrtnih in industrijskih izdelkov z geografsko označbo, Evropski parlament, Evropski 
odbor regij, Evropski ekonomsko -socialni odbor, devet držav članic (kvalificirana večina) in 
akademski krogi močno podpirajo vzpostavitev sheme geografskih oz načb sui generis  iz druge 
možnosti, vključno s prednostno kombinacijo podmožnosti.  
Štiri države članice podpirajo osnovno možnost ohranitve sedanjega stanja in menijo, da je 
blagovna znamka zanesljiv način zaščite.  
C. Učinki prednostne možnosti  
Kakšne so koristi prednostne možnosti (če obstaja, sicer glavnih možnosti)?   
Za proizvajalce : vsi proizvajalci EU lahko pridobijo zaščito geografskih označb za obrtne in 
industrijske izdelke po vsej EU. Takšna zaščita spodbuja sodelovanje proizvajalcev, krepi lo kalno 
ponudbo, ustvarja nišne trge in spodbuja sodelovanje proizvajalcev z lokalnimi organi. Tako kot v 
 
5 
 sistemu geografskih označb za kmetijske proizvode lahko proizvajalci pri označevanju izdelka 
oglašujejo zaščiteno geografsko označbo z logotipom. Na med narodni ravni prednostna možnost 
proizvajalcem iz EU omogoča, da zaprosijo za mednarodno zaščito svojih obrtnih in industrijskih 
izdelkov, ki je na voljo v drugih pogodbenicah Ženevskega akta, tretjim državam ali 
organizacijam, ki so pogodbenice Ženevskega  akta, pa omogoča, da pridobijo zaščito geografskih 
označb za svoje obrtne in industrijske izdelke na celotnem ozemlju EU. Omogoča tudi večjo 
zaščito unijskih proizvajalcev obrtnih in industrijskih izdelkov na tretjih trgih, kot so Kitajska, 
Rusija ali Ind ija, in sicer s trdnimi določbami o geografskih označbah v dvostranskih trgovinskih 
sporazumih, ki jih je sklenila EU.  
Za potrošnike:  potrošniki, ki so pogosto pripravljeni plačati višjo ceno za zaščitene izdelke z 
geografsko označbo, so bolje obveščeni.  
Za javnost:  prednostna možnost ščiti geografsko zakoreninjene izdelke v interesu širše javnosti, 
kar najbolje izkorišča lokalno strokovno znanje in dediščino ter spodbuja dejavnosti, kot je 
turizem, zlasti v podeželskih ali manj razvitih regijah (zelo pome mbno zlasti v obdobju po 
pandemiji COVID -19).  
Za EU kot globalnega akterja politike:  prednostna možnost dodatno prispeva k zaščiti vodilne 
vloge EU na mednarodni ravni pri spodbujanju sistema geografskih označb sui generis  in najvišje 
možne ravni zaščite za vse izdelke z geografsko označbo.  
Kakšni so stroški prednostne možnosti (če obstaja, sicer glavnih možnosti)?   
Organ EU bo moral upravljati osrednje aktivnosti sistema registracije GO za obrtne in industrijske 
izdelke in pridobiti na tem področju trenutno manjkajoče operativne izkušnje in specializirana 
znanja.  
Države članice bodo morale oblikovati tudi okvir. Čeprav izkušnje kažejo, da je to breme v 
kmetijstvu lahko majhno, je povsem zasebno -javni sistem nadzora in izvrševanja za javne organe 
že po naravi cenejši. Končno lahko možnost, da proizvajalci sčasoma sa mi potrdijo skladnost, na 
primer ko enkrat pridobijo geografsko označbo, prav tako zmanjša stroške.  
Ocena letnih stroškov v eurih za eno geografsko označbo je prikazana spodaj:  
Ukrep  Skupine 
proizvajalcev  Organi  Skupaj  
nacionalni  EU 
Registracija*  15 000 7 500 17 000 39 500 
Preverjanje/nadzor*  5 700 100 0 5 800 
Izvrševanje in upravljanje**  3 000 3 900 0 6 900 
Skupaj  23 700 11 500 17 000 52 200 
* Enkratni strošek ** Ponavljajoči se stroški  
Vir: Lastni izračuni na podlagi podatkov VVA & AND International (2021).  
Kakšen bo vpliv na podjetja, MSP ter mikropodjetja?  
Glej koristi za proizvajalce zgoraj.  
Ali bo prišlo do znatnih učinkov na nacionalne proračune in uprave?   
Organi držav članic (nacionalni uradi za intelektualno lastnino ali drugi oddelki) bodo imeli zaradi 
vzpostavitve upravne infrastrukture za prevzem nacionalne faze postopka registracije sorazmerne 
stroške izvajanja. Trenutno je to ocenjeno na 1 EPDČ ali dva ocenjevalca s skrajšanim delovnim 
časom.  
Bo imela pobuda druge pomembnejše učinke?   
Drugi pomembnejši učinki se ne pričakujejo.  
D. Spremljanje  
Kdaj se bo politika pregledala?  
Komisija bo po začetku veljavnosti prednostne možnosti spremljala njeno izvajanje, da bi ocenila 
 
6 
 njeno učinkovitost. Pobuda se lahko šteje za uspešno, če je privlačna in jo uporabljajo lokalne 
skupnosti; izboljšuje položaj proizvajalcev geografskih označb in ustvarja lokalne učinke 
prelivanja, saj prispeva k splošnemu povečanju bogastva, izboljšanju zaposlovanja, zlasti žensk, 
demografskih razmer in razvoju trajnostnega turizma.