Podpiranje inovacij in digitalizacije je postalo pomemben poudarek pri prizadevanjih Komisije za zagotovitev čim večjega učinka humanitarne pomoči. V zvezi s tem je Komisija novembra 2017 začela razpis za nagrado Obzorja Evropskega sveta za inovacije (EIC) za cenovno dostopno visoko tehnologijo za humanitarno pomoč, s katero si prizadeva uresničiti celotni potencial raziskav in inovacij za reševanje kriz in izrednih razmer.

Komisija si je v skladu z velikim dogovorom, sklenjenim leta 2016 med donatorji in izvajalskimi agencijami na Svetovnem humanitarnem vrhu, še naprej prizadevala zagotoviti čim večjo učinkovitost in stroškovno učinkovitost uporabe humanitarnih sredstev. Poleg tega je opravljala delo v zvezi z odpornostjo kot ključnim odzivom na „novo normalno stanje“ kriz in nestabilnosti v številnih delih sveta ter naredila precejšnji napredek pri uresničevanju humanitarno-razvojne povezave.

V tem poročilu so predstavljene glavne dejavnosti in rezultati politike Unije leta 2017 na področju humanitarne pomoči, kot jo je izvajala Evropska komisija. To poročilo je pripravljeno v skladu s členom 19 Uredbe Sveta (ES) št. 1257/96 z dne 20. junija 1996 o humanitarni pomoči, na podlagi katerega mora Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu predložiti letno poročilo s povzetkom dejavnosti, ki so bile financirane v prejšnjem letu.

Pregled glavnih operacij humanitarne pomoči, podprtih v letu 2017

Odziv na krizo v Siriji

Komisija je v skladu z zavezami, sprejetimi na konferenci v Bruslju aprila 2017, dodelila več kot 280 milijonov EUR humanitarnim operacijam v Siriji, Jordaniji, Libanonu in Egiptu. V Turčiji je bila humanitarna pomoč del podpore, ki se zagotavlja v okviru instrumenta EU za begunce v Turčiji.

V Siriji je bila humanitarna pomoč EU (142,5 milijona EUR) namenjena predvsem za integrirane in prilagodljive nujne operacije reševanja življenj. Dejavnosti so se izvajale na vse načine, tj. čezmejno, prek front in v okviru rednih programov.

V Libanonu (80,5 milijona EUR), državi z največjim številom beguncev na prebivalca na svetu, je EU beguncem iz Sirije zagotavljala podporo z denarno pomočjo, sekundarnim zdravstvenim varstvom, neformalnim izobraževanjem in zavetišči (vključno z vodo, higienskimi in sanitarnimi storitvami).

V Jordaniji (55 milijonov EUR) je EU več tisoč beguncem iz Sirije zagotovila denarno pomoč, zaščito, zdravstvene storitve in pomoč pri prilagoditvi na zimske razmere ter usmerila prizadevanja v nujne potrebe več kot 45 000 beguncev, ki so obtičali vzdolž severovzhodne meje Jordanije s Sirijo in Irakom (imenovane tudi „Berm“).

V Egiptu (3,6 milijona EUR) je EU podprla begunce, ki prebivajo v neustreznih razmerah na mestnih območjih, z zaščito, zdravstvenimi storitvami, izobraževanjem in denarno pomočjo.

Turčija je v letu 2017 gostila več kot 3,5 milijona beguncev. Komisija je sklenila pogodbe za vseh 1,4 milijarde EUR humanitarnih sredstev v okviru instrumenta za begunce v Turčiji za obdobje 2016–2017. To je vključevalo 998 milijonov EUR za doslej največji humanitarni program EU, tj. mrežo socialne varnosti v sili, v okviru katere je več kot 1,1 milijona beguncev prejelo neposredna gotovinska plačila, ter doslej največji program EU za izobraževanje v izrednih razmerah, tj. program pogojnega nakazila sredstev za izobraževanje.

Odziv na humanitarne potrebe v Afriki

Leta 2017 je bil zaradi štirih obsežnih regionalnih kriz v Zahodni in Srednji Afriki še naprej potreben precejšen humanitarni odziv, za katerega je bilo dodeljenih 263 milijonov EUR. To vključuje nujno pomoč pri preskrbi s hrano in prehrano v državah Sahela, v katerih je 9 milijonov ljudi potrebovalo pomoč pri preskrbi s hrano, 3,5 milijona otrok pa trpi zaradi hude akutne podhranjenosti. To vključuje tudi odziv na obsežno krizo na območju Čadskega jezera, predvsem v severovzhodni Nigeriji, pa tudi v sosednjem Nigru, Kamerunu in Čadu, kjer je 2,3 milijona notranje razseljenih oseb, 200 000 beguncev in več kot 7,1 milijona ljudi, ki se spopadajo s krizo pri preskrbi s hrano. Nujna pomoč se je zagotavljala populacijam, prizadetim zaradi konflikta, v severnem in osrednjem Maliju, pa tudi v sosednjih Burkini Faso, Mavretaniji in Nigru, pri čemer so se humanitarne posledice konflikta še naprej večale. Podpora se je zagotavljala ranljivim osebam, ki jih je prizadela kriza v Srednjeafriški republiki, kjer je stopnjevanje nasilja povzročilo še več prisilnih razselitev znotraj države in v sosednje države ter tako povečalo humanitarne potrebe.

Zaradi obsežnih kriz je bila še naprej potrebna okrepljena humanitarna pomoč v Vzhodni Afriki in na območju Velikih jezer, kjer se je poslabšalo stanje glede konfliktov, zlasti v Demokratični republiki Kongo, Etiopiji, Somaliji in Južnem Sudanu, ter naravnih nesreč, zlasti suše in poplav, ki so povzročile obsežne prisilne razselitve in resno negotovost pri preskrbi s hrano. Več kot 474 milijonov EUR je bilo dodeljenih za odziv na potrebe več kot 35 milijonov ljudi, ki se spopadajo z resno negotovostjo pri preskrbi s hrano, na širšem območju Afriškega roga in območju Velikih jezer, 5 milijonov beguncev iz Burundija, Demokratične republike Kongo, Eritreje, Somalije, Južnega Sudana in Sudana, od katerih jih največ gostita Uganda in Etiopija, ter skoraj 15 milijonov notranje razseljenih oseb, predvsem v Demokratični republiki Kongo, Etiopiji, Somaliji, Sudanu in Južnem Sudanu. V večini držav je predvsem kombinacija konfliktov, napetosti med etničnimi skupinami, naravnih nesreč, epidemij, negotovosti pri preskrbi s hrano in podhranjenosti prispevala k precejšnjemu povečanju števila ljudi, ki potrebujejo pomoč. Na območju južne Afrike/Indijskega oceana so predvsem naravne nesreče prispevale k negotovosti pri preskrbi s hrano in drugim humanitarnim potrebam. Za odziv na najnujnejše potrebe in zlasti delo v zvezi z ukrepi za pripravljenost, namenjenimi povečanju odpornosti ogroženega prebivalstva, je bilo dodeljenih tudi 15 milijonov EUR.

Širši Bližnji vzhod, Irak, Severna Afrika, Ukrajina in Zahodni Balkan

Leta 2017 je bilo Iraku dodeljenih skupno 82,5 milijona EUR. V obdobju 2016–2017 se je EU na izredne razmere v Mosulu odzvala tudi s pomočjo v naravi, ki jo zagotavljajo države, ki sodelujejo v mehanizmu EU na področju civilne zaščite. V skladu s humanitarno-razvojno povezavo so se spodbujali trajnostni odziv, prehod na hitro obnovo ter srednjeročna podpora.

Komisija je dodelila znesek v višini 20 milijonov EUR v podporo humanitarnim operacijam v Palestini. Glavni poudarek je bil na Gazi. EU se je odzvala na povečane humanitarne potrebe, ki jih je povzročilo desetletje blokade, pomanjkanja dostopa do osnovnih storitev (zdravstvenih storitev, vode, sanitarnih in higienskih storitev) ter ponavljajočih se izbruhov nasilja. Na Zahodnem bregu je Komisija še naprej podpirala najranljivejše skupnosti, ki nimajo dostopa do izobraževanja, vode in možnosti za preživljanje ali imajo do tega le omejen dostop in ki jih ogroža prisilna razselitev.

Komisija je za humanitarno pomoč v Jemnu leta 2017 dodelila skupno 76,7 milijona EUR. Humanitarni projekti, ki jih je financirala Komisija, so bili prednostno usmerjeni v integriran večsektorski odziv na nove in dolgotrajne primere razselitve prebivalstva, integriran odziv na zdravstvene krize ter krize pri prehrani in varnosti preskrbe s hrano, integrirane ali samostojne dejavnosti za zaščito s posebnim poudarkom na nasilju na podlagi spola in izobraževanju v izrednih razmerah, okrepljeno zmogljivost za hitro odzivanje ter logistično podporo, usklajevanje in zagovorništvo.

Znesek v višini 10 milijonov EUR je bil dodeljen Libiji za humanitarno pomoč notranje razseljenim osebam, osebam v postopku vračanja in gostiteljskemu prebivalstvu, predvsem v sektorjih zdravstva, hrane in zaščite, medtem ko se milijon ranljivih ljudi še vedno spopada s posledicami konflikta.

Po treh letih konflikta se humanitarne razmere v prizadetih regijah Ukrajine še naprej močno poslabšujejo, nastalo stanje pa je Komisija označila za „pozabljeno krizo“. Leta 2017 je dodelila 20 milijonov EUR za obravnavo potreb ljudi, prizadetih zaradi konflikta, ki prebivajo na obeh straneh bojne linije ter območjih Luganskega in Doneškega okrožja, ki niso pod vladnim nadzorom.