SL Uradni list Evropske unije C 191/18

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o spremembah v knjižnem založništvu (mnenje na lastno pobudo)

2012/C 191/04

Poročevalka: Grace ATTARD

Soporočevalka: Hilde VAN LAERE

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 14. julija 2011 sklenil, da v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravi mnenje na lastno pobudo o naslednji temi:

Spremembe v knjižnem založništvu

(mnenje na lastno pobudo).

Posvetovalna komisija za spremembe v industriji (CCMI), zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 12. aprila 2012. Poročevalka je bila ga. ATTARD, soporočevalka pa ga. VAN LAERE.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 480. plenarnem zasedanju 25. in 26. aprila 2012 (seja z dne 25. aprila) s 156 glasovi za, 2 glasovoma proti in 1 vzdržanim glasom.

1. Sklepi in priporočila

1.1 Knjižno založništvo je izpostavljeno nenehni modernizaciji, kar prinaša pomembne posledice v digitalni dobi.

1.2 EESO poudarja, da bi bilo treba na ravni EU nujno opraviti celovito analizo vloge knjižnega založništva v socialnem, gospodarskem, kulturnem, znanstvenem in umetniškem razvoju Evrope ter pri tem nameniti posebno pozornost pravicam in potrebam drugih akterjev, tj. knjigarn, avtorjev, znanstvenih delavcev, ilustratorjev, tiskarskih in sorodnih industrij, knjižnic, organizacij za pravice reproduciranja in potrošnikov. Evropska komisija bi morala pri razmišljanju o strategijah za digitalno Evropo knjižno založništvo obravnavati kot del kulturnih in ustvarjalnih industrij.

1.3 Odbor poudarja pomen obravnavanja potrebe po ustrezni zakonodaji in politikah EU, ki vplivajo na založništvo in urejajo področja, kot so intelektualna lastnina (zlasti avtorska pravica) in njeno uveljavljanje, obdavčenje, informacijska družba in kulturne politike.

1.4 EESO ponavlja potrebo na ravni EU po odpravi diskriminatorne ureditve, ki trenutno velja v EU – kjer so spletne različice istih kulturnih produktov podvržene standardni obdavčitvi, kar povzroča neupravičeno izkrivljanje med primerljivimi vsebinami – in se razlikuje od stanja v ZDA, kjer spletno založništvo ni obdavčeno, kar ustvarja neenake konkurenčne pogoje in nelojalno konkurenco.

1.5 EESO meni, da bi bilo treba grafični sektor spodbujati k spremembi gospodarskih in tehnoloških modelov, ki so zaznamovali njegov razvoj, tako da se v skladu z evropskim načrtom za grafično industrijo postavi v središče upravljanja in širjenja informacij ter se ne omeji na vlogo izvajalca storitev.

1.6 Po mnenju EESO je treba zaradi ohranjanja konkurenčnosti tiskarske industrije ustanoviti vseevropsko opazovalno skupino, ki bo ocenjevala sedanje in prihodnje potrebe tiskarskega sektorja po znanju ter spodbujala poklicno usposabljanje, mobilnost in prekvalificiranje s pomočjo javnega financiranja, zlasti iz ESS, ESRR in evropskega sklada za globalizacijo, kot tudi raziskave v okviru sedmega okvirnega programa in pobude Obzorje 2020.

1.7 Odbor poudarja, da je upravljanje pravic intelektualne lastnine osrednjega pomena za razcvet evropske kulture, znanosti in umetnosti in zagotavljanje kakovosti življenja evropskih državljanov ter ključni dejavnik tehnoloških in tržnih inovacij.

1.8 Po mnenju Odbora bodo digitalni trgi delovali v korist uporabnikov, če jim bodo zagotavljali varno digitalno okolje in jim omogočali učinkovit nadzor nad osebnimi podatki in zasebnostjo.

1.9 Odbor v zvezi s prehodom na digitalno tehnologijo opozarja na izpolnjevanje socialnih in gospodarskih obveznosti, da bo lahko kar največ ljudi vseh starosti in v vseh državah članicah izkoriščalo prednosti digitalne revolucije.

1.10 EESO poudarja, da je treba na nacionalni in evropski ravni s socialnim dialogom in kolektivnimi pogodbami delavcem – tako samozaposlenim kot zunanjim sodelavcem – zagotoviti dostojno delo.

1.11 Nujna je vpeljava odprtih interoperabilnih elektronskih standardov, ki bo povečala konkurenčnost ter preprečila zapiranje trgov in nastanek prevladujočih položajev.

1.12 EESO poudarja pomen bolje povezanega enotnega trga storitev v skladu s strategijo Evropa 2020 (1), ki bo omogočal rast in zaposlovanje vsem akterjem in deležnikom v knjižnem založništvu.

1.13 EESO želi, da Komisija spodbudi prizadevanja poklicev v sektorju založništva in tiskarstva, da se še naprej trudijo za bolj participativen model in se organizirajo v pregleden skupen okvir, ki bi zagotovil boljšo povezanost gospodarskih, socialnih, tehnoloških in okoljskih vidikov.

1.14 Odbor poziva Komisijo, naj začne strateški dialog z evropsko založniško industrijo, da bo lahko oblikovala sklepe o strategijah, ki se bodo dejansko nanašale na knjižne in elektronske izdaje knjig v digitalni dobi, s čimer se bo povečala tudi konkurenčnost sektorja na svetovni ravni. EESO ponovno poudarja, naj Komisija ustanovi skupino na visoki ravni, ki bi vključevala zlasti predstavnike založništva ter grafične in papirne industrije, da bi analizirala priložnosti za naložbe in zaposlovanje, ki se v okviru multimedijske revolucije ponujajo v teh sektorjih.

2. Uvod in ozadje

2.1 Knjižno založništvo je kot največja evropska kulturna industrija ključni dejavnik gospodarskega, socialnega, političnega, etičnega, izobraževalnega, umetniškega in znanstvenega razvoja v Evropi. Evropska književnost, ki v svojih delih uteleša izjemno raznovrstnost držav, saj predstavlja in ohranja za prihodnost vse evropske jezike, regije in manjšine ter spodbuja kulturni dialog, sodi v sam vrh evropske umetnostne in kulturne dediščine.

2.2 Evropski založniki (države članice EU, Norveška in Islandija) so leta 2010 ustvarili za približno 23,5 milijarde EUR prometa, izdali 525 000 novih del in polno zaposlovali okrog 135 000 ljudi. Na zalogi so imeli skoraj 7,5 milijona del. Knjižno založništvo prav tako posredno prispeva k ustvarjanju delovnih mest, saj nudi delo več kot 100 000 pisateljem, ilustratorjem in književnim prevajalcem v Evropi ter več kot 25 000 samostojnim knjigarnam. Za natančnejšo podobo sektorja bi morali zbrati bolj konkretne podatke.

2.3 Čeprav se je način izvedbe posameznih korakov v knjižni proizvodnji – od naročanja, urejanja in tiska do distribucije – skozi stoletja korenito spremenil, pa je njihov koncept še vedno enak in tudi knjiga kot rezultat kreativnega procesa ostaja v osnovi nespremenjena. Šele razvoj digitalnega založništva je prinesel spremembe tudi v metodologiji.

2.4 Leta 2008 so ključne ustvarjalne industrije z 8,5 milijona zaposlenimi prispevale 4,5 % k BDP EU (2), skupni delež vseh ustvarjalnih industrij pa je znašal 6,9 %. Med omenjenimi industrijami je leta 2003 založništvo prispevalo 1,7 % k BDP EU, medtem ko je znašal skupni prispevek radijskega, televizijskega, filmskega in video sektorja 0,41 %, prispevek glasbene industrije pa 0,06 %.

2.5 V mednarodnem oziru evropsko založništvo po vrednosti prekaša založniško industrijo v ZDA, ki je v zadnjih letih ustvarila promet med 24 in 25 milijardami dolarjev letno (17–19 mrd. EUR). Poleg tega se vsako leto od šest do osem založniških podjetij v evropski lasti uvrsti med deset največjih založniških skupin na svetu. Še več, trije največji mednarodni knjižni sejmi so v državah EU: v Frankfurtu, Londonu in Bologni.

2.6 Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) je izpostavila pozitivne učinke branja na družbo in opredelila branje kot najboljši kazalnik življenjskih priložnosti otroka. Založništvo prav tako spodbuja različnost mnenj, izmenjavo, dialog in svobodo izražanja, ki je steber demokratične družbe.

3. Digitalni prehod

3.1 Prehod na digitalne tehnologije v založniškem sektorju korenito spreminja večino dinamike, odnose ter gospodarske in kulturne vzorce knjižnega založništva.

3.2 Podoba evropskih trgov e-knjig je razdrobljena in raznolika. Čeprav digitalno založništvo na razvitih trgih dosega visoke stopnje rasti, pa ima tudi tam v primerjavi s trgom tiskanih knjig zelo majhen delež (od manj kot 1 % do največ 5 % celotnega knjižnega trga). Še do pred nekaj leti je bilo pomemben razlog za tako počasen razvoj pomanjkanje primernih prenosnih bralnih naprav.

3.3 Kljub temu vse več založnikov ponuja svoje knjige v elektronskem formatu na drugih področjih. Po več letih poskusov s tehnologijo in inovacijami se je pojavil širok nabor različnih poslovnih modelov za dostop do vsebine digitalnih knjig. Bralci uporabljajo knjige na osebnih računalnikih, namenskih bralnikih, tabličnikih in pametnih telefonih, ki so vse bolj napredni in prijazni uporabniku, a kar je najpomembneje, cenovno dosegljivi. Pričakovano nadaljnje padanje cen e-bralnikov bo verjetno še razširilo trg.

3.4 Vključujejo se novi igralci, ki so še posebej močni pri povezovanju s končnimi uporabniki na drugih področjih: iskalniki/portali, kot je Google, akterji na spletu, med drugim spletni trgovci, kot je Amazon, ki izdeluje bralnik kindle, in proizvajalci elektronskih naprav, kot je Apple, se uveljavljajo na trgu vsebin za svoje izdelke in zato odpirajo lastne e-knjigarne in sami omogočajo ponudbo mobilne telefonije ali interneta.

3.5 E-knjige omogočajo preprost dostop do znanja, kulture in prostočasnih dejavnosti tudi ranljivim skupinam, ki teže berejo, kot so starejši, invalidne osebe in vsi, ki ne berejo v materinščini.

3.6 Knjige v digitalni obliki prav tako na novo opredeljujejo vpliv založniške industrije na okolje. Medtem ko je papir obnovljiv in ga je mogoče reciklirati, pa okoljski vplivi elektronskih naprav in surovin za njihovo izdelavo ter porabljene električne energije še niso dokončno izmerjeni.

3.7 Založnik v digitalni dobi ohranja ključno vlogo: zaradi zagotavljanja kakovosti sta namreč izbira in natančen pregled besedila, ne glede na način objave, njegovi najpomembnejši nalogi. Tudi pri urejanju in trženju, ki sta prav tako zelo pomembna, ni mogoče zanemariti založnikovega znanja.

3.8 Elektronsko založništvo je prineslo nove stroške, kot so stroški ukvarjanja s kršitvami avtorskih pravic na spletu, vlaganj v sisteme za digitalizacijo, zaposlene in tehnologijo ter pretvarjanja datotek v specifične formate. Zmanjšali so se stroški tiskanja, skladiščenja in fizične distribucije, ki so običajno znašali manj kot šestino vseh stroškov, medtem ko so se stroški licenčnin, uredniškega dela, trženja, distribucije, digitalnega shranjevanja in arhiviranja tudi v digitalnem svetu ohranili.

4. Izzivi za knjižno založništvo v digitalni dobi

4.1 Leta 2009 sta Svet (3) in Komisija (4) ustanovila Evropski opazovalni urad za ponarejanje in piratstvo, da bi se izboljšalo poznavanje kršitev pravic intelektualne lastnine (5).

4.2 V kulturni industriji, kakršna je založništvo, je avtorska pravica temelj za pravno priznanje vrednosti, ki jo ustvarja; prav zato je uravnotežena ureditev področja avtorskih pravic nujna za vzdržnost naložb te industrije, hkrati pa spodbuja avtorje k nadaljnjemu ustvarjanju.

4.3 EESO poudarja potrebo po učinkovitem uveljavljanju pravic intelektualne lastnine tako v spletnem kot nespletnem okolju – piratstvo hromi kulturo, kreativnost in nastanek novih poslovnih modelov ter ovira razvoj trga, saj maje zaupanje založnikov in avtorjev v to, da se jim bodo njihove finančne in intelektualne naložbe povrnile (6).

4.4 Zakonodaja, ki ureja avtorske pravice, je nastala pred digitalno revolucijo, zato ni najbolje prilagojena pojavom, kot so prenašanje vsebin s spleta, medsebojna izmenjava datotek in upravljanje digitalnih pravic (DRM), kar je razbrati tudi v digitalni agendi za Evropo, katere namen je posodobitev predpisov za digitalno dobo (7). Celovita ureditev na ravni EU, ki je trenutno predmet razprave, je nujna za obravnavo posameznih ureditev in načinov izvajanja, ki se med državami članicami razlikujejo.

4.5 Hitro in dosledno reševanje sporov v zvezi s ponarejanjem ali piratstvom s strogim izvrševanjem predpisov bi povečalo zaupanje potrošnikov. V evropskem pravu je uveljavljanje pravic določeno s členom 8(3) direktive o avtorskih pravicah (Direktiva 2001/29/ES), ki imetnikom pravic omogoča, da zahtevajo sodno prepoved proti posrednikom, katerih storitve uporablja tretja stranka in s tem krši avtorske pravice, v povezavi s členom 8 direktive o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (Direktiva 2004/48/ES), ki imetnikom pravic omogoča dostop do informacij v zvezi z identiteto kršitelja.

5. Digitalizacija in globalizacija kot izziva za tiskarsko industrijo v Evropi

5.1 Evropska tiskarska industrija se sooča z velikimi izzivi zaradi naraščajoče in vse bolj razširjene uporabe interneta ter privlačnosti novih medijev, kar postopno spreminja podobo trga kot vira informacij in oglaševanja.

5.2 Druga pomembna dejavnika, ki vplivata na konkurenčnost, sta na eni strani uvoz knjig, ki jih je mogoče natisniti brez točno določenih časovnih omejitev, iz držav z nižjimi stroški (Kitajske), in na drugi strani številne papirnice in proizvajalci črnil – še posebej v Indiji in na Kitajskem, kjer so cene med najnižjimi –, ki ustvarjajo močno globalno konkurenco. EESO poudarja, da je treba v vseh državah proizvajalkah spoštovati podobna socialna in okoljska merila.

5.3 Omenjeni dejavniki so v povezavi z neugodnimi gospodarskimi razmerami v preteklosti že povzročili padec cen, poleg tega pa močno vplivajo na zaposlovanje v založništvu.

5.4 Po podatkih Eurostata je bilo leta 2009 v evropski tiskarski industriji dejavnih 119 000 podjetij (upad s 132 571 leta 2007), ki so zaposlovala več kot 735 000 ljudi (upad z 853 672 leta 2007) in ustvarila promet v vrednosti 88 milijard EUR (upad s 110 mrd. leta 2007).

5.5 Vendar je uvedba digitalnega tiska omogočila inovacije pri sodelovanju med založnikom, tiskarjem in uporabniki in danes je mogoče natisniti knjigo po naročilu – tudi en sam izvod.

5.6 Tiskarne si prizadevajo v svoje poslovanje vključiti tudi druge storitve iz vrednostne verige, kot so shranjevanje, upravljanje podatkovnih zbirk, oblikovanje spletnih ali tiskanih izdaj in storitve, povezane z e-knjigami, ter razvijajo lastne oddelke za predtisk.

5.7 EESO podpira predloge iz poročila Komisije o konkurenčnosti evropske tiskarske industrije iz leta 2007, vendar poziva Komisijo, naj ustanovi evropski odbor za socialni dialog za celotni sektor, saj uradni socialni dialog med delodajalci in sindikati danes poteka le na ravni podjetij in držav.

5.8 Odbor soglaša s priporočili združenja Intergraf, zlasti z izvedbo neodvisne študije o razvoju tehnologij (tiskarske, mobilne in internetne), demografskih vplivih in vedenju potrošnikov.

6. Izzivi za knjigarne

6.1 Veliki trgovci vsiljujejo ozemeljske omejitve pri svoji spletni prodaji, kar povzroča težave. Ključno pri tem je, da prihaja do prevlade spletnih digitalnih knjigarn, zato se opušča raba uveljavljenih distribucijskih sistemov.

6.2 Tradicionalne knjigarne so kulturno pomembne, saj tudi na spletu ohranjajo oseben stik/odnos s potrošniki in ponujajo storitve, ki jih internet ne more.

6.3 Knjigarne danes nastopajo v vlogi razstavnih prostorov za knjige, ki jih stranke pozneje kupijo prek spleta, s čimer svojim spletnim konkurentom omogočajo brezplačno trženje in promocijo. Vendar bi nekateri tradicionalni knjigotržci potrebovali preusposabljanje, saj premalo vedo o spletnih družbenih medijih in bi morali biti inovativni pri trženju in izboru prodajnih izdelkov. Standardi v digitalnem svetu so še vedno šibki; na primer, medtem ko imajo takorekoč vse natisnjene knjige številko ISBN, to ne drži za e-knjige.

6.4 Treba je poiskati in spodbujati sinergije med evropskimi združenji knjižnic in knjigarnami. Digitalizacija povzroča določene napetosti med knjigarnami in založniki na eni strani, ki jih skrbi piratstvo elektronskih izdaj, in knjižnicami na drugi, ki si prizadevajo spodbujati izposojo elektronskih izdaj. Vse udeležene strani bi morale izpostaviti, upoštevati in uveljavljati pravno razlikovanje med izposojo (tiskanih izdaj) in e-izposojo. Prav tako bi morala vsaka od njih preveriti, ali je mogoča ureditev, ki bi imela vgrajene varovalke proti piratstvu in omogočala zakonito knjižnično e-izposojo.

6.5 Amazon in Apple sta zaradi dvojnega prevladujočega položaja – kot trgovca in proizvajalca e-bralnikov (kindle in iPad) – vodilni imeni na trgu, zato lahko narekujeta cene in pogoje drugim akterjem v panogi. Dejstvo, da gre za neevropski primat, negativno vpliva na manjše založnike, ki so prešibki, da bi se lahko pogajali o pogojih, ki jih narekujeta Amazon in Apple.

6.6 Uvedba odprtih, interoperabilnih standardov bo največjim podjetjem v panogi, ki trenutno uporabljajo zaprte lastniške tehnologije, s katerimi omogočijo uporabo določenih naprav le v povezavi s svojimi izdelki ali obratno, preprečila zaprtje trgov in nastanek prevladujočih položajev ter povečala konkurenčnost.

7. Obdavčitev in oblikovanje cen

7.1 V veliki večini držav EU in po svetu velja pri prodaji tiskanih knjig nižja stopnja DDV kot priznanje koristi, ki jih branje pomeni v kulturnem, izobraževalnem in znanstvenem smislu ter za družbo nasploh.

7.2 Še vedno pa v EU velja diskriminatorna ureditev, v skladu s katero so spletne različice istih kulturnih produktov podvržene standardni obdavčitvi, kar povzroča neupravičeno izkrivljanje med primerljivimi vsebinami.

8. Ohranjanje osirotelih del in del, ki se ne tiskajo več (8)

8.1 Odbor se na splošno strinja s predlogom direktive o pravnem okviru za zagotavljanje zakonitega čezmejnega spletnega dostopa do osirotelih del (9).

8.2 Zelo malo držav članic izvaja zakonodajo o osirotelih delih; tiste, ki jo, pa omogočajo dostop do teh del le državljanom, ki prebivajo na njihovem nacionalnem ozemlju.

8.3 V skladu s členom 5(2)(c) direktive o avtorskih pravicah smejo javno dostopne knjižnice, izobraževalne ustanove, muzeji in arhivi reproducirati dela, zaščitena z avtorsko pravico, tudi brez predhodnega dovoljenja, v kolikor tega ne storijo zaradi pridobivanja neposredne ali posredne ekonomske ali komercialne koristi in če pri tem upoštevajo tristopenjski preizkus, določen z Bernsko konvencijo, za vsakršno drugo omogočanje dostopa javnosti do vsebin prek interneta pa morajo pred tem urediti vprašanje pravic.

8.4 Knjižni založniki so začeli dialog o delih, ki niso več dostopna na trgu, v okviru katerega so vse udeležene strani podpisale memorandum o soglasju o ključnih načelih digitalizacije in dajanja na voljo nerazpoložljivih del. Vendar pa za zdaj še ni pravne strukture, ki bi omogočala čezmejno priznavanje prostovoljnih sporazumov med različnimi akterji o delih, ki niso več dostopna na trgu.

8.5 Uspešno dokončanje dialoga bo omogočilo hitrejši razvoj digitalnih knjižnic, kot je Europeana, in drugih javnih ustanov, ki delujejo v javnem interesu.

8.6 Sistem ARROW, ki ga je vzpostavil konzorcij akterjev knjižnega sektorja ob podpori Evropske komisije, ponuja praktično rešitev v obliki stroškovno učinkovitega orodja, ki uporabnikom omogoča, da hitro in učinkovito pridejo do informacij o pravicah, ki se nanašajo na določeno delo, in njihovih imetnikih.

8.7 Knjižnice in založniki lahko v javno-zasebnih partnerstvih prek digitalnih knjižnic še razširijo dostop do knjig, ki so na voljo na trgu. Nekaj takih partnerstev že obstaja.

8.8 Vprašanje obveznega izvoda e-knjig morajo obravnavati vse udeležene strani, da bodo lahko uravnovesile interese knjižnic po zbiranju, ohranjanju in dajanju na voljo e-knjig na eni strani in zagotovila o preprečevanju zlorabe elektronskega razširjanja na drugi.

9. Jezik in mobilnost

9.1 Ker je jezik neločljivo povezan z založništvom, se celotna panoga, a predvsem mali in srednje veliki založniki, spoprijemajo z neizbežnimi težavami glede mobilnosti.

9.2 Knjižni založniki – razen tistih, ki izdajajo dela v angleščini – in njihovi zaposleni se soočajo s precejšnjimi izzivi, ko želijo poslovati v različnih državah članicah; večina malih in srednje velikih založnikov so namreč srednje velika podjetja, ki dela izdajajo le v enem jeziku (10).

9.3 Nekatere novonastajajoče platforme za e-knjige še otežujejo jezikovno mobilnost. Ameriško podjetje Amazon, največji proizvajalec e-bralnikov, ne omogoča uporabe manjših jezikov (vključno z 18 od 23 uradnih jezikov EU) na svojem e-bralniku kindle, s čimer dejansko izključuje literaturo, napisano v 18 jezikih EU, iz največje svetovne platforme e-knjig.

10. Za samozavestnega in obveščenega potrošnika

10.1 Odnos med potrošnikom in knjigo se spreminja; digitalne knjige ne zavzemajo fizičnega prostora in nakup je opravljen v trenutku.

10.2 Po mnenju EESO bi morale vse politične pobude na področju pravic intelektualne lastnine upoštevati potrošnika kot pomembnega akterja v razpravi o teh pravicah.

10.3 Soobstoj digitalnih in tiskanih knjig se mora razviti postopno in tako, da bo prispeval k vzdržnosti založništva tiskanih vsebin. Precej ljudi v Evropi še vedno ni naklonjenih spletnemu poslovanju oziroma dostopanju do spletnih vsebin ali njihovi uporabi. Z ukrepi za povečanje zaupanja potrošnikov in zmanjšanje digitalnega razkoraka bi bilo mogoče doseči širšo socialno vključenost.

10.4 EESO podpira Evropsko potrošniško organizacijo (BEUC) v prizadevanjih, da se nevtralnost omrežja prizna kot regulativno načelo. Evropska komisija bi morala nadgraditi tekoče delo Organa evropskih regulatorjev za elektronske komunikacije (BEREC) in sprejeti zavezujoč instrument, ki bo zagotovil skladno in učinkovito zaščito nevtralnosti omrežja v Evropi.

11. Dostop na trg za MSP

11.1 Zaradi prevlade verižnih knjigarn v EU se mali založniki soočajo z različnimi omejitvami pri dostopu na trg. Tisti, ki nimajo potrebnega finančnega zaledja, da bi si izpogajali vstop v verige in predstavili svoja dela na njihovih knjižnih policah, le težko pridejo v stik s potrošniki.

11.2 Prav manjši založniki so bili tradicionalno vir inovacij in ustvarjalnosti v panogi in če bodo težko dostopali na trg, bo to resno vplivalo na vitalnost te ustvarjalne industrije.

11.3 Finančni obstoj nišnih knjižnih založnikov pa je pogosto odvisen od financiranja in subvencij.

11.4 Podjetja, zlasti MSP, morajo vlagati v raziskave, razvoj in inovacije (11), za kar potrebujejo ustrezne pravne, administrativne, davčne in finančne okvirne pogoje.

11.5 Danes samo 8 % evropskih MSP posluje v drugih državah članicah. 92 % podjetij je mikropodjetij (12), ki poslujejo na zelo različnih trgih, zato mora biti obravnava njihovih specifičnih potreb v Aktu za mala podjetja še bolj v ospredju.

11.6 Posebna značilnost knjižnega založništva je tudi, da se za svojo finančno samostojnost zanaša na razmeroma majhno število prodajnih uspešnic. Dobiček od njihove prodaje mu omogoča ponudbo komercialno manj donosnih, a kulturno in družbeno pomembnih književnih zvrsti.

11.7 Majhni in srednje veliki založniki potrebujejo pomoč pri financiranju in organizaciji, saj je stroškovni model za literaturo, ki ni po večinskemu okusu, le redko finančno obstojen. Poleg tega jih večina nima možnosti, da bi pripravili ustrezno dokumentacijo za pridobitev sredstev EU za raziskave in razvoj.

11.8 Odbor poudarja pomen bolje povezanega enotnega trga za storitve v strategiji Evropa 2020. (13) To bo založniškim podjetjem, tudi MSP, pomagalo, da bodo rasla in ustvarjala delovna mesta.

V Bruslju, 25. aprila 2012 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Staffan NILSSON

(1) COM(2010) 2020 final.

(2) Mnenje EESO o varstvu pravic intelektualne lastnine/UUNT, UL C 376, 22.12.2011, str. 62.

(3) Resolucija Sveta, 25.9.2008 (UL C 253, 4.10.2008).

(4) Sporočilo Komisije z dne 11. septembra 2009Krepitev uveljavljanja pravic intelektualne lastnine na notranjem trgu, COM(2009) 467 final.

(5) Mnenje EESO o varstvu pravic intelektualne lastnine/UUNT, UL C 376, 22.12.2011, str. 62.

(6) Evropska komisija, GD za obdavčenje in carinsko unijo, Poročilo o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine s strani carinskih organov – 2009; http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/customs/customs_controls/counterfeit_piracy/statistics/statistics_2009.pdf. Technopolis (2007), Effects of counterfeiting on EU SMEs (Učinki ponarejanja na MSP EU); http://ec.europa.eu/enterprise/enterprise_policy/industry/doc/Counterfeiting_Main%20Report_Final.pdf. http://counterfeiting.unicri.it/report2008.php. Mnenje EESO o varstvu pravic intelektualne lastnine/UUNT, UL C 376, 22.12.2011, str. 62.

(7) Evropa 2020: strategija za pametno, trajnostno in vključujočo rast, 3.3.2010.

(8) Mnenje EESO o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o nekaterih dovoljenih uporabah osirotelih del, UL C 376, 22.12.2011, str. 66.

(9) Mnenje EESO o varstvu pravic intelektualne lastnine/UUNT, UL C 376, 22.12.2011, str. 62.

(10) Mnenje EESO o podpori MSP pri prilagajanju svetovnim trgom, UL C 255, 22.9.2010, str. 24–30.

(11) Mnenje EESO o naložbah v znanje in inovacije, UL C 256, 27.10.2007, str. 17.

(12) Mnenje EESO o pregledu Akta za mala podjetja, UL C 376, 22.12.2011, str. 51.

(13) Mnenje EESO o enotnem trgu za storitve, UL C 318, 29.10.2011, str. 109–112.