v skladu s členom 9(1c), členom 21a(5) in členom 24a(4) Uredbe (ES) št. 1008/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 2008 o skupnih pravilih za opravljanje zračnih prevozov v Skupnosti, kot je bila spremenjena z Uredbo (EU) 2020/696 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 2020 zaradi pandemije COVID-19

Od začetka leta 2020 je pandemija COVID-19 zelo negativno vplivala na zračni prevoz v Evropi in po svetu. Zaradi omejitev v zvezi z zdravstvenim varstvom in potovanji, ki so jih države članice in tretje države uvedle zaradi pandemije, sta se močno zmanjšala povpraševanje in zaupanje potrošnikov, s tem pa je rekordno in trajno upadel zračni promet v Evropi.

Število letov, izvedenih v evropskem zračnem prostoru, se je v marcu in aprilu 2020 zmanjšalo za do 90 % v primerjavi z istim obdobjem leta 2019. Na evropskih letališčih je bilo 1. marca 2020 še vedno več kot 5 milijonov potnikov, vendar se je to število do 31. marca 2020 zmanjšalo na le 174 000 (97,1-odstotno zmanjšanje v primerjavi z istim dnem leta 2019). Število se je od 2. avgusta 2020 v primerjavi z istim dnem leta 2019 zmanjšalo za približno 70 %. Vse to je manj vplivalo na tovor, saj se je število tonskih kilometrov avgusta zmanjšalo za 19 %. Podatki, zbrani na podlagi analize organizacije ICAO glede ekonomskega učinka, iz oktobra 2020 kažejo, da bodo za leto 2020 značilni splošno zmanjšanje števila sedežev, ki jih ponujajo letalski prevozniki, od 50 do 52 %, zmanjšanje števila potnikov od 2 875 do 2 978 milijonov in izguba bruto prihodkov iz poslovanja s potniki v vrednosti od 330 do 340 milijard evrov.

Pandemija COVID-19 je povzročila težave pri izpolnjevanju nekaterih določb uredbe o zračnih prevozih in direktive o zemeljski oskrbi. Izjemno velik upad povpraševanja in visoka stopnja odpovedi sta povzročila številne nenadne težave za letalske prevoznike in podjetja, ki opravljajo storitve zemeljske oskrbe. Prvič, letalski prevozniki so se srečali z resnimi likvidnostnimi težavami, ki bi lahko privedle do začasnega odvzema ali preklica njihovih operativnih licenc ali njihovega nadomestila z začasno licenco, ne da bi bila strukturna gospodarska potreba, da bi se to zgodilo. Drugič, podjetja, ki opravljajo storitve zemeljske oskrbe in katerih pogodbe/dovoljenja so se iztekli, so imela resne težave pri dostopu do financiranja. Tretjič, zaradi finančne izpostavljenosti podjetij, ki opravljajo storitve zemeljske oskrbe, so bila letališča v ranljivem položaju, v katerem bi lahko v primeru stečaja izgubila edinega izvajalca storitev zemeljske oskrbe.

Poleg tega so številne države članice zaradi stopnje okužb ali smrti zaradi COVID-19 in dejstva, da gre za neznano bolezen, uvedle omejitve letov znotraj EU v skladu s členom 21 uredbe o zračnih prevozih, da bi zaustavile ali upočasnile širjenje bolezni, kar je zaradi doslej najdaljšega trajanja krize in postopkovnih pravil, ki se uporabljajo, povzročilo veliko in nepotrebno upravno breme za države članice in Komisijo.

Zato sta Evropski parlament in Svet 25. maja 2020 zaradi pandemije COVID-19 sprejela Uredbo (EU) 2020/696 o spremembi uredbe o zračnih prevozih, da bi odpravila navedene težave, zadevnim deležnikom, državam članicam in Komisiji ponudila potrebno oprostitev upoštevanja nekaterih upravnih pravil in zagotovila boljšo finančno perspektivo za deležnike v prizadetem sektorju.

Komisija v skladu s členom 9(1c), členom 21a(5) in členom 24a(4) uredbe o zračnih prevozih stalno spremlja razmere glede na merila iz navedene uredbe.

V skladu z istimi členi bo Komisija na podlagi informacij in podatkov, ki jih ima na voljo, do 15. novembra 2020 Evropskemu parlamentu in Svetu predložila zbirno poročilo in po potrebi sprejela delegirane akte, s katerimi bo podaljšala obdobje veljavnosti začasnih določb. Navedena prenesena pooblastila se Komisiji podelijo za eno leto od 28. maja 2020.

To zbirno poročilo ocenjuje stanje na podlagi podatkov, ki jih je zbral Eurocontrol, ter podatkov o odpovedih letov in dejavnikih zasedenosti iz vzorca letalskih prevoznikov v EU. Opira se tudi na dokaze in podatke, ki jih je objavil Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC) o nadaljevanju pandemije COVID-19. Poleg tega se je Komisija julija in avgusta 2020 posvetovala z zadevnimi deležniki, in sicer z državami članicami in organizacijami, ki zastopajo letalske prevoznike, letališča in izvajalce storitev zemeljske oskrbe, o izvajanju in stalni potrebi po ukrepih.

2Opis ukrepov pomoči

2.1Ukrepi v zvezi z začasnimi operativnimi licencami

V skladu s členom 9(1) uredbe o zračnih prevozih morajo pristojni organi držav članic za izdajo licenc letalskemu prevozniku Unije v finančnih težavah preklicati ali začasno odvzeti operativno licenco, to licenco pa lahko nadomestijo z začasno operativno licenco.

Zaradi pandemije COVID-19 so se letalski prevozniki Unije, ki so bili pred pandemijo v dobrem finančnem stanju, začeli srečevati z likvidnostnimi težavami, ki bi lahko privedle do začasnega odvzema ali preklica njihovih operativnih licenc ali njihovega nadomestila z začasno licenco, ne da bi bila strukturna gospodarska potreba, da bi se to zgodilo. Izdaja začasne licence bi lahko trgu poslala negativno sporočilo o zmožnosti letalskega prevoznika, da preživi, kar bi še poslabšalo kakršne koli, sicer začasne, finančne težave.

Z Uredbo (EU) 2020/696 se zato organom, pristojnim za izdajo licenc, dovoli, da v obdobju od 1. marca do 31. decembra 2020 ne prekličejo ali začasno odvzamejo operativne licence, če je bila v tem obdobju opravljena ocena finančne sposobnosti, če varnost ni ogrožena in če obstaja realna možnost zadovoljive finančne obnove v naslednjih dvanajstih mesecih.

2.2Izredni ukrepi (omejitev letov), povezani s pandemijo COVID-19

V skladu s členom 21 uredbe o zračnih prevozih lahko država članica zavrne, omeji ali uvede pogoje za uresničevanje prometnih pravic, da razreši nenadne kratkotrajne težave, ki nastanejo zaradi nepredvidljivih in neizogibnih okoliščin. Pri uvedbi takih ukrepov se spoštujeta načeli sorazmernosti in preglednosti, temeljiti pa morajo na objektivnih in nediskriminatornih merilih.

Da bi zagotovili, da se s takimi ukrepi spoštujeta načeli sorazmernosti in preglednosti ter da ukrepi temeljijo na objektivnih in nediskriminatornih merilih, bi bilo treba Komisijo in druge države članice nemudoma obvestiti o takih ukrepih, skupaj z ustrezno utemeljitvijo. Nadalje, če težave, ki zahtevajo take ukrepe, trajajo dlje kot 14 dni, mora država članica o tem obvestiti Komisijo in druge države članice ter lahko, v soglasju s Komisijo, določen ukrep podaljša še za največ 14 dni. Komisija svoje sporazume za obdobja podaljšanja odobri s sklepom.

Člen 21 obravnava kratkotrajne težave, izkušnje v zgodnjih fazah izbruha COVID-19 pa so pokazale, da člen ni bil prilagojen krizi zaradi COVID-19, ki naj bi trajala več mesecev, kar pomeni nepotrebno upravno breme za Komisijo in države članice.

Z Uredbo (EU) 2020/696 se je zato uvedlo začasno odstopanje od postopkovnih zahtev iz člena 21 za obdobje od 1. marca do 31. decembra 2020. To odstopanje državam članicam omogoča, da brez soglasja Komisije ohranijo začasni, upravičeni in sorazmerni nujni ukrep za obravnavanje pandemije COVID-19, če ukrep spoštuje načeli sorazmernosti in preglednosti ter temelji na objektivnih in nediskriminatornih merilih.

2.3Začasna pravila za storitve zemeljske oskrbe – pogodbe

V skladu s členom 6(2) in členom 9 direktive o zemeljski oskrbi lahko države članice omejijo število izvajalcev storitev zemeljske oskrbe na letališčih. V takih primerih je treba izvajalce izbrati za največ sedem let. Pandemija COVID-19 je povzročila nenadno in izjemno veliko zmanjšanje dejavnosti zračnega prometa, kar je povzročilo hude finančne težave za izvajalce storitev zemeljske oskrbe. Izvajalci, katerih veljavnost pogodb poteče med krizo ali do konca leta po začetku krize, zato svojim upnikom ne morejo zagotoviti zadostnega jamstva za vzdržnost kot merilo za pridobitev posojila, zato imajo lahko težave pri dostopu do financiranja.