[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 30.5.2008

COM(2008) 328 konč.

SPOROČILO KOMISIJE SVETU, EVROPSKEMU PARLAMENTU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

o končnem poročilu o spodbujevalnih ukrepih Skupnosti na področju zaposlovanja (Program EIM 2002–2006) {SEC(2008)1939}

SPOROČILO KOMISIJE SVETU, EVROPSKEMU PARLAMENTU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

o končnem poročilu o spodbujevalnih ukrepih Skupnosti na področju zaposlovanja (Program EIM 2002–2006)

GLOSAR

ALMP | Aktivne politike trga dela (Active Labour Market Policies) |

Program ARC | Dejavnosti Skupnosti v zvezi z analizami, raziskavami in sodelovanjem na področju zaposlovanja in trga dela |

AC | Države v pristopu (Accession Countries) |

BEPG | Širše smernice ekonomskih politik (Broad Economic Policy Guidelines) |

CC | Države kandidatke (Candidate Countries) |

CEEC-12 | 12 držav Srednje in Vzhodne Evrope (12 Central and Eastern European Countries) |

EGP | Evropski gospodarski prostor |

EEO | Evropska zaposlovalna opazovalnica (European Employment Observatory) |

EES | Evropska strategija zaposlovanja (European Employment Strategy) |

EG | Smernice za zaposlovanje (Employment Guidelines) |

EIM | Program za spodbujevalne ukrepe Skupnosti na področju zaposlovanja |

EMCO | Odbor za zaposlovanje |

ESS | Evropski socialni sklad |

EYWM | Evropsko leto mobilnosti delavcev 2006 (European Year of Workers' Mobility 2006) |

IDELE | Opredelitev, razširjanje in izmenjava dobre prakse na področju razvoja lokalnega zaposlovanja ter spodbujanje boljšega vodenja |

JAP | Skupni dokumenti o ocenjevanju (Joint Assessment Papers) |

JER | Skupno poročilo o zaposlovanju (Joint Employment Report) |

LED | Razvoj lokalnega zaposlovanja (Local Employment Development) |

LEED | Program OECD: Program za lokalno zaposlovanje in gospodarski razvoj (Local Employment and Economic Development programme) |

LLL | Vseživljenjsko učenje (Lifelong Learning) |

LM | Trg dela (Labour market) |

LMP | Politika trga dela (Labour Market Policy) |

LTU | Dolgoročna brezposelnost (Long-term unemployment) |

MISEP | Vzajemni informacijski sistem o politikah zaposlovanja v Evropi (Mutual Information System on Employment Policies in Europe) |

MLP | Program vzajemnega učenja (Mutual Learning Programme) |

MS | Države članice |

NAP | Nacionalni akcijski načrti (National Action Plans) |

NRP | Nacionalni programi reform (National Reform Programmes) |

OMC | Odprta metoda usklajevanja (Open Method of Coordination) |

PES | Javne službe za zaposlovanje (Public Employment Services) |

MSP | Majhna in srednje velika podjetja |

SYSDEM | Dokumentacijski sistem Skupnosti o zaposlovanju (Community System of Documentation on Employment) |

1. UVOD

Evropski Parlament in Svet sta s Sklepom 1145/2002/ES z dne 10. junija 2002[1] za obdobje 2002–2006 uvedla program Skupnosti v podporo spodbujevalnim ukrepom na področju zaposlovanja , znan tudi ·kot ukrepi za spodbujanje zaposlovanja ali program EIM.

V skladu s členom 13 Sklepa o EIM je bilo Evropskemu parlamentu, Svetu, Ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij 19. maja 2005[2] predloženo vmesno poročilo o dejavnostih, izvedenih v okviru tega programa v obdobju 2002–2004[3]. V istem členu je bilo predvideno končno poročilo o rezultatih dejavnosti programa, ki bi vključevalo „informacije o financiranju Skupnosti v okviru teh dejavnosti ter o konsistentnosti in komplementarnosti z drugimi zadevnimi programi, ukrepi in pobudami ter relevantne rezultate ovrednotenja“ .

Cilj programa EIM je zagotoviti nadaljevanje in nadaljnji razvoj dejavnosti, ki so se začele v okviru programa za analize, raziskave in sodelovanje med državami članicami na področju zaposlovanja in trga dela (ARC 1998–2000), uvedenega s Sklepom Sveta 98/171/ES z dne 23. februarja 1998[4]. Poleg tega deluje kot predhodnik oddelka „Zaposlovanje“ programa PROGRESS[5] za obdobje 2007–2013. Skupni namen treh navedenih programov/oddelkov je ali bo podpirati razvoj in izvajanje evropske strategije zaposlovanja[6]. Dejavnosti programa morajo prispevati k doseganju novega strateškega cilja, ki ga je določil Evropski svet v Lizboni, in sicer omogočiti Skupnosti, da ponovno vzpostavi pogoje za polno zaposlenost.

2. DEJAVNOSTI

V celotnem obdobju je bilo financiranih več kot 150 projektov. Natančno število je odvisno od načina obdelave razpisov za zbiranje predlogov, v okviru katerih je bilo financiranih več projektov na razpis, in dejavnosti, zajetih v programih, kot sta program vzajemnega učenja in program IDELE[7], v okviru katerih je bilo na leto organiziranih več sestankov za medsebojne preglede in tematskih seminarjev.

Dejavnosti se lahko razvrstijo v naslednja področja, ki večinoma odražajo cilje iz Sklepa o EIM:

1. Statistično delo in podpora za razvoj kazalcev

2. Analiza in raziskave

2.1 Analiza trendov in izzivov, vključno z vprašanji, usmerjenimi v prihodnost

2.2 Ocenjevanje in vrednotenje politike

3. Izmenjava dobre prakse in sodelovanje med državami članicami na vseh ravneh ter ozaveščanje3.1 Izmenjava dobre prakse in sodelovanje med državami članicami3.2 Informacije in ozaveščanje

4. Evropsko leto mobilnosti delavcev 2006

5. Ukrepi za spodbujanje razvoja lokalnega zaposlovanja

6. Vrednotenje programa EIM

Komisija je pri izvajanju teh dejavnosti zagotovila:

– da vključujejo prizadevanja za integracijo načela enakosti med spoloma;

– da upoštevajo delo mednarodnih organizacij;

– da so v ospredju zlasti ljudje s slabšim položajem na trgu dela.

Dejavnosti so temeljile na zagotavljanju visoke ravni ozaveščenosti o evropski strategiji zaposlovanja na vseh ravneh. Glede na ključne trenutke evropske strategije zaposlovanja v zadnjih letih je program tej strategiji zagotovil močno podporo prek dejavnosti, ki so bile pomembne in dobro usklajene z agendo politike. To je bilo zagotovljeno s splošnimi smernicami programa, v katerih so bile določene osnovne večletne usmeritve, posodobljene glede na pregled smernic za zaposlovanje v letih 2003[8] in 2005[9]. Program je prav tako podprl vrednotenje evropske strategije zaposlovanja in letne revizije smernic za zaposlovanje.

Od leta 2004 se je največ dejavnosti nanašalo na vzajemno učenje in druge projekte, ki spodbujajo sodelovanje in izmenjavo dobre prakse med državami članicami. Te dejavnosti so bile vključene v program vzajemnega učenja[10], da bi se bolje dosegli cilji programa EIM. Iz razprav Odbora za zaposlovanje izhaja splošni vtis, da program vzajemnega učenja spodbuja učinkovit prenos dobre prakse in da je treba zlasti potrditi sodelovanje novih držav članic in držav kandidatk. Dejavnosti na področju lokalnih razvojnih strategij in inovativni ukrepi za posodobitev javnih služb za zaposlovanje so na podoben način pomagali razširiti dobro prakso na trgu dela med državami članicami. Na splošno je postala širitev v zadnjih letih v okviru dejavnostih EIM bolj opazna.

Vprašanja politike, vključena v agende Sveta, so se prav tako ustrezno odrazila v temah za študije in raziskave. Neposreden pomen študij EIM za politiko se med drugim odraža v številnih referencah v analitičnih dokumentih in dokumentih politike, vključno z nacionalnimi akcijskimi načrti (zdaj vključenimi v nacionalne programe reform v okviru lizbonske strategije). Več študij je zlasti za nove države članice dokazalo, da ima potencial za spodbuditev njihovih reform politik.

Program je poleg tega omogočil okrepitev sodelovanja med javnimi službami za zaposlovanje na področju skupnih izzivov in orodij, kot je evropski monitor javnih služb za zaposlovanje za prosta delovna mesta. Toda ta osamljeni primer ne odraža obsega sodelovanja med javnimi službami za zaposlovanje, ki imajo koristi od študij EIM, kot so študije o dajatvah in aktivnih politikah trga dela, od bistvenih dejavnosti ter udeležbe pri evropski zaposlovalni opazovalnici.

Možnost za stike in interakcijo med strokovnjaki iz držav članic, ne samo v okviru programa vzajemnega učenja, temveč tudi v okviru konferenc predsedstva, evropske zaposlovalne opazovalnice, sistema MISEP[11] in javnih služb za zaposlovanje, je še ena razsežnost sodelovanja, ki ga omogoča EIM.

Komisija je pri izvajanju programa opravila veliko število dejavnosti[12], ki so navedene v delovnem dokumentu služb Komisije[13] „Pregled glavnih dejavnosti v okviru EIM“, priloženem temu Sporočilu.

2.1 Statistično delo in razvoj kazalcev

Statistični instrumenti za evropsko strategijo zaposlovanja so se razvijali skozi celotno programsko obdobje. To je zlasti prispevalo k spremljanju evropske strategije zaposlovanja v okviru lizbonske strategije, ki določa kvantitativne cilje. Večino zadevnega statističnega dela na področju trga dela je izvedel Eurostat. Finančna podpora je bila odobrena nacionalnim statističnim uradom in drugim vladnim institucijam EU, sodelujočim državam Efte/EGP ter državam pristopnicam in državam kandidatkam.

To je omogočilo izpolnitev dveh glavnih ciljev, in sicer izboljšanje kakovosti statistike trga dela prek razvoja obstoječih baz podatkov in raziskav ter zagotovitev dostopa do podatkov na področjih, na katerih prej niso obstajali. Razvila se je nova statistika za zaposlovanje, kot so statistika o prostih delovnih mestih za spremljanje sprememb na področju povpraševanja po delovni sili in merjenje davčnih stopenj za obdavčitev dela[14].

Prav tako je treba poudariti, da je EU dolgoročno gledano postala vodilni ponudnik podatkov.

2.2 Analiza in raziskave

2.2.1 Analiza trendov in izzivov, vključno z vprašanji, usmerjenimi v prihodnost

Analiza se je osredotočila na pogoje za ustvarjanje novih in boljših delovnih mest ter ocenjevanje možnosti zaposlovanja v Uniji. Analiza možnosti in študije so bile izvedene za izboljšanje razumevanja delovanja evropskega trga dela in v podporo dolgoročnega razvoja evropske strategije zaposlovanja z vnaprejšnjim opredeljevanjem potencialnih novih vprašanj in izzivov. Takšna vprašanja so vključevala aktivne politike trga dela in uveljavitev načela, da se delo izplača; zdravje in kakovost na delovnem mestu; znanja in človeški kapital; prikrajšane skupine; širitev; prestrukturiranje; migracijo ter poslovno dinamiko in rezultate zaposlovanja.

Poročilo „Zaposlovanje v Evropi“, ključni referenčni dokument, ki ga Komisija pripravi vsako leto na interni ravni, je predstavilo kvantitativno analizo trendov in politik trga dela v Uniji. Prav tako je zagotovilo pomembno podporo za letno skupno poročilo o zaposlovanju in vmesne preglede evropske strategije zaposlovanja in položilo temelje za delo na področju analitičnih vprašanj in razvoja kazalcev[15].

2.2.2 Ocenjevanje in vrednotenje politike

Od leta 2002 je bilo uvedenih več projektov, ki prispevajo k vrednotenju evropske strategije zaposlovanja, reviziji in od leta 2005 tudi vmesnemu vrednotenju smernic za zaposlovanje in nacionalnih programov reform. Projekti so bili izbrani po razpisih za zbiranje predlogov o učinku politik zaposlovanja, ki se spodbujajo prek evropske strategije zaposlovanja, ter o razvoju nacionalnih praks vrednotenja v državah članicah. V tem obdobju so na primer Belgija, Francija in Portugalska izvedle popolna vrednotenja svojih politik zaposlovanja. Ta so se pogosto izvajala v transnacionalnem okviru, kar je pokazalo, da je program EIM dosegel svoj cilj, in sicer spodbuditi usklajene kakovostne politike zaposlovanja na ravni EU.

Mreži evropske zaposlovalne opazovalnice[16], MISEP in SYSDEM[17], sta prav tako prispevali k razvoju evropske strategije zaposlovanja, in sicer z zagotavljanjem informacij in primerjalnih raziskav o politikah zaposlovanja ter trendih trga dela v državah, ki sodelujejo v evropski zaposlovalni opazovalnici, državah članicah EU, državah kandidatkah in državah Efte/EGP. Prav tako so bila izvedena vrednotenja takšnih politik. Polletni pregled evropske zaposlovalne opazovalnice je še naprej zajemal prednostne teme, kot so na primer starejši delavci, priseljenci, kakovost na delu, neprijavljeno delo, zaposlovanje mladih in „prožna varnost“. SYSDEM je prav tako bistveno prispeval k letni oceni nacionalnih akcijskih načrtov (zdaj nacionalnih programov reform, glej zgoraj).

2.3. Izmenjava dobre prakse in sodelovanje med državami članicami na vseh ravneh ter ozaveščanje

2.3.1 Izmenjava dobre prakse in sodelovanje med državami članicami

Program vzajemnega učenja, uveden leta 2004 za izboljšanje izmenjave dobre prakse, temelji na programu medsebojnih pregledov iz leta 1999, in sicer se osredotoča na prednostne teme, njegova organizacija in pogoji sodelovanja pa so oblikovani tako, da je možno učinkovitejše in obsežnejše razširjanje. To vključuje tesnejše sodelovanje socialnih partnerjev in civilne družbe v učnem procesu. Program vzajemnega učenja nudi priložnost za zainteresirane strani v državah članicah, državah kandidatkah in državah Efte/EGP, da predstavijo nacionalne primere dobre prakse na ravni EU:

2.3.1.1 Projekti, povezani z javnimi službami za zaposlovanje[18]

V okviru programa EIM so se prav tako spodbujali, opredeljevali in izmenjevali primeri dobre prakse med javnimi službami za zaposlovanje v državah EGP in državah kandidatkah, zaradi česar se je izboljšala kakovost njihovih storitev za iskalce zaposlitve in delodajalce, poleg tega pa so se odpravila ozka grla na področju znanj na evropskih trgih dela. V tem okviru so bili objavljeni razpisi za zbiranje predlogov za posodobitev javnih služb za zaposlovanje, da bi lahko ustrezno opravile svojo nalogo v evropski strategiji zaposlovanja. Vstop javnih služb za zaposlovanje novih držav članic je prav tako ponudil priložnost za sinergetske vzajemne projekte, naknadno pa so bili v letih 2004, 2005 in 2006 objavljeni razpisi za zbiranje predlogov v podporo inovativnim in transnacionalnim pobudam.

Vodje sestankov javnih služb za zaposlovanje (prireditve v okviru predsedovanja in dva sestanka na leto) so nadaljevali s prakso, uvedeno pred 10 leti, ki je namenjena usklajevanju delovanja in posodobitvi služb za zaposlovanje. Sestanki so bili organizirani za razpravo o pomembnih ukrepih in njihovem izvajanju na področju javnih služb za zaposlovanje, kot so na primer modeli storitev za preprečevanje dolgoročne brezposelnosti in kot odziv na nekatere pomisleke pri povpraševanju na trgu dela.

Leta 2002 in 2003 je bilo na več izobraževalnih seminarjih obravnavano upravljanje javnih služb za zaposlovanje v tistih desetih državah kandidatkah, ki so leta 2004 postale nove države članice, leta 2006 pa tudi v Romuniji, Bolgariji, na Hrvaškem in v Turčiji.

2.3.2 Informacije in ozaveščanje

V primerjavi s programom ARC je bil večji poudarek na potrebi po izvajanju aktivne in pregledne informacijske politike za ozaveščanje državljanov po vsej Uniji o evropski strategiji zaposlovanja in njenem vplivu nanje. Splošno priznano je, da zavezanost k evropski strategiji zaposlovanja na vseh ravneh in pri vseh zainteresiranih straneh (socialni partnerji, civilna družba) zahteva preglednost in informacije za javnost.

Preglednost pobud, podprtih v okviru programa EIM, vključno s študijami, se je izboljševala v celotnem programskem obdobju. Rezultati so bili objavljeni na različne načine, npr. v papirni in/ali elektronski obliki na spletni strani GD EMPL EUROPA, na seminarjih, delavnicah in konferencah, medijih itd. Glavni sklepi politike so bili vključeni v pomembnejše dokumente politike, vključno s skupnim poročilom o zaposlovanju in zbirnim poročilom.

Od leta 2003 so bili objavljeni razpisi za zbiranje predlogov za spodbujanje skupnih ukrepov za informiranje v podporo razširjanja evropske strategije zaposlovanja in ozaveščanja. Cilj takšnih pobud je bilo zagotoviti splošne informacije o evropski strategiji zaposlovanja (cilji in utemeljitve, doseženi rezultati, izvajanje in spremljanje, vloge posameznih sodelujočih institucij) ter jasno ponazoriti vzajemno vplivanje med evropskim okvirom in politikami zaposlovanja na nacionalni, regionalni in lokalni ravni. Obravnavane so bile specifične ciljne skupine (npr. združenja regionalnih in lokalnih organov, socialni partnerji, civilna družba) ali specifične teme (npr. enake možnosti, preprečevanje dolgoročne brezposelnosti in aktiviranje dolgoročno brezposelnih, mobilnost, vseživljenjsko učenje, kakovost dela, aktivno staranje, vključujoči trgi dela, priseljevanje, zaposlovanje in načelo, da se delo izplača) za spodbuditev boljšega znanja in razumevanja za lajšanje sodelovanja možnih zainteresiranih strani. Pobude so poleg tega prispevale k boljšemu razumevanju glavnih ciljev in prednostnih nalog politike na področju evropske strategije zaposlovanja ter dodane vrednosti usklajevanja politik zaposlovanja na ravni EU.

Glavne ugotovitve analitičnega dela so bile predstavljene v poročilu „Zaposlovanje v Evropi“, ki od leta 2006 vključuje letno konferenco o razširjanju, in v publikaciji evropske zaposlovalne opazovalnice. Obe publikaciji sta močno razširjeni znotraj in zunaj EU.

Za razširjanje rezultatov dejavnosti v okviru programa EIM je bilo organiziranih več seminarjev, konferenc in drugih večjih prireditev. To je na primer veljalo za študije o prednostnih temah.

Dejavnosti na področju informacij so se nanašale na člane Evropskega parlamenta, člane in opazovalce Odbora EIM ter Odbora za zaposlovanje in njegovih skupin, druge glavne strani, kot so socialni partnerji, strokovnjaki in udeleženci pri izvajanju drugih akcijskih programov Skupnosti, s čimer sta se zagotovili doslednost in povezljivost z drugimi pomembnimi programi, ukrepi in pobudami.

2.4 Evropsko leto mobilnosti delavcev 2006

V okviru evropskega leta mobilnosti delavcev leta 2006 je bila izvedena vrsta ukrepov, kar je prispevalo k izpolnitvi glavnih ciljev navedenega evropskega leta, in sicer:

– ozaveščanje o pravicah delavcev (prosti pretok delavcev) in ponujenih priložnostih ter razpoložljivih instrumentih za lajšanje mobilnosti, zlasti EURES, o vlogi javnih služb za zaposlovanje na tem področju itd.;

– izmenjava izkušenj in primerov dobre prakse pri vprašanjih mobilnosti;

– uskladitev baze znanja EU o poklicni in geografski mobilnosti, ob zagotavljanju statističnih podatkov o mobilnosti znotraj in zunaj EU.

Organiziranih je bilo 2000 dogodkov, namenjenih ozaveščanju, ki so vključevali vse strani na področju mobilnosti. Med najuspešnejšimi so bili prvi evropski sejmi dela, ki so v 230 evropskih mest privabili okrog 200 000 udeležencev in omogočili neposredne stike med delodajalci, delavci in iskalci zaposlitve.

2.5 Razvoj lokalnega zaposlovanja

Podprte so bile možnosti za ustvarjanje delovnih mest na lokalni ravni, vključno s socialnim gospodarstvom, spodbujalo pa se je tudi partnerstvo med vsemi zadevnimi udeleženci. Izvedla se je analiza razvoja lokalnega zaposlovanja, da se izboljša znanje o uspešnih pobudah za lokalni razvoj in spodbudijo inovacije ter razvijejo analitična in metodološka orodja za okrepitev lokalnega elementa politike zaposlovanja Skupnosti in nacionalnih politik zaposlovanja.

2.6 Vrednotenje EIM

V skladu s členom 13 Sklepa o EIM je bilo izvedeno neodvisno vrednotenje. Izvajalec je maja 2005 predložil vmesno poročilo, v katerem se je osredotočil na projektno raven projektov, financiranih v okviru programa EIM. V posodobljenem vmesnem poročilu, predloženem decembra 2005, sta se obravnavala raven programa in politike ter morebiten vpliv revidiranega lizbonskega procesa na program EIM. V končnem poročilu je ocenjen splošen uspeh programa, navedena pa so tudi priporočila za prihodnje programe Skupnosti. V naknadnem poročilu so zbrane ugotovitve iz vseh prejšnjih poročil o vrednotenju.

Glavni cilj vrednotenja je bil oceniti:

– prispevek programa EIM k razvoju in izvajanju evropske strategije zaposlovanja;

– doslednost in učinkovitost programa ter

– obseg izpolnitve ciljev in ovire, ugotovljene med izvajanjem.

Kljub splošno pozitivnim ugotovitvam v zvezi z navedenim pa ocenjevalci v svojih priporočilih poudarjajo potrebo po poenostavitvi finančnega poslovodenja in postopkov glede izvajanja projektov ter pozivajo k zanesljivejšemu spremljanju projektov z uporabo nove informacijske tehnologije, kot so podatkovne zbirke. Poleg tega je bilo ugotovljeno, da je potrebna aktivnejša informacijska politika, vključno z boljšim razširjanjem rezultatov projektov in spremljevalnih študij, raziskovanj in raziskav. To bi se na primer lahko doseglo s povečanjem stopnje ambicioznosti znotraj projektov in s prenosom odgovornosti za spodbujanje sodelovanja držav članic, razširjanja in spremljanja na izvajalce projektov. Priporočila nenazadnje vključujejo potrebo po aktivnejši udeležbi odbora programa.

3. SODELOVANJE DRžAV, KI NISO čLANICE EU

V skladu s členom 7 Sklepa o EIM so bili program in njegove dejavnosti odprti za države Efte/EGP (Islandija, Norveška in Lihtenštajn) in deset držav pristopnic, ki so maja 2004 postale nove države članice Unije. Leta 2003 sta se programu poleg Turčije prav tako priključili takratni državi kandidatki, Bolgarija in Romunija, Hrvaška pa se je priključila leta 2006.

Komisija je državam kandidatkam začela pomagati usklajevati njihove politike z lizbonsko strategijo, da bi se lahko najustrezneje pripravila na pristop novih držav članic. Trendi trgov dela v državah kandidatkah so bili redno analizirani v poročilu „Zaposlovanje v Evropi“, vzpostavljen je bil dialog politike, prav tako pa so bili na podlagi skupno dogovorjenih standardov pripravljeni skupni dokumenti o ocenjevanju na področju razvoja politike. Leta 2003 so vse države kandidatke začele postopno sodelovati v dejavnostih programa EIM, ki so vključevale sestanke Odbora EIM ter informativne sestanke, seminarje in konference. Udeležba v programu EIM je tem državam olajšala učenje iz izkušenj pri izvajanju in vrednotenju evropske strategije zaposlovanja v državah članicah ter prispevala k pripravi izvajanja evropske strategije zaposlovanja v okviru lizbonske strategije. S tem so nove države članice lahko pospešile svojo popolno vključitev v evropsko strategijo zaposlovanja.

4. VLOGA ODBORA EIM, POVEZAVE Z DRUGIMI ODBORI, PROGRAMI IN ORGANIZACIJAMI

Odbor programa EIM, ki je prevzel vlogo upravnega in svetovalnega organa, se je srečeval dvakrat na leto. Sprejel je splošne smernice za izvajanje dejavnosti, letne delovne programe, porazdelitev financiranja med ukrepi in izbirna merila za finančno pomoč.

S sodelovanjem in usklajevanjem z drugimi pomembnimi odbori, zlasti z Odborom za zaposlovanje, sta se zagotovili doslednost in povezljivost dejavnosti EIM z drugimi programi in pobudami Skupnosti. Obsežnejše dejavnosti EIM so bile uporabne za Odbor za zaposlovanje in so podpirale njegovo delo. Poleg tega je bil Odbor za zaposlovanje redno obveščan o rezultatih projektov, na primer na konferencah, seminarjih in delavnicah. Pri izvajanju programa EIM se je prav tako upoštevalo delo Odbora za ekonomsko politiko in njegove delovne skupine za trg dela.

Pri tem je treba tudi poudariti, da okvirni program EU za raziskave podpira dopolnile raziskovalne projekte in mreže v zvezi z vprašanji, obravnavanimi v oddelku 2 „Dejavnosti“, pri čemer bistveno prispeva k cilju politik EU na področju rasti, zaposlovanja in socialne kohezije.

Nadaljevalo se je sodelovanje z OECD, Mednarodno organizacijo dela in Svetovno banko, na primer prek skupnih študij, izmenjave informacij in strokovnega znanja ter organizacije skupnih konferenc in seminarjev o vrsti vprašanj, vključno s človeškim kapitalom, migracijo in razvojem lokalnega zaposlovanja. Nadaljevalo se je sodelovanje in sofinanciranje v okviru programa OECD za lokalno zaposlovanje in gospodarski razvoj[19]. Komisija je prav tako zagotovila povezavo z decentraliziranimi organi, zlasti z Evropsko fundacijo za zboljšanje življenjskih in delovnih razmer v Dublinu.

5. SKLEPI

Program EIM je v celotnem programskem obdobju (2002–2006) prispeval k doseganju strateškega cilja, ki ga je določil Evropski svet v Lizboni, in sicer omogočiti Skupnosti ponovno vzpostavitev pogojev za polno zaposlenost, kakor so bili določeni v programu EIM.

Program se je izvajal v skladu z njegovimi glavnimi cilji. Vsaj cilj je bil podrobno obravnavan, in sicer z izvajanjem ukrepov Skupnosti iz člena 4 Sklepa. Na ta način so dejavnosti EIM prispevale k razvoju, spremljanju in vrednotenju evropske strategije zaposlovanja in podkrepile usklajen pristop evropske strategije zaposlovanja. Nadalje so se osredotočile na izboljševanje statistike in kazalcev, analizirale glavna vprašanja, povezana z razvojem trgov dela EU, ocenjevale in vrednotile politike ter spodbujale izmenjavo primerov dobre prakse med državami članicami in ozaveščanje med državljani EU. Poseben poudarek je bil na spodbujanju dejavnosti na področju razvoja lokalnega zaposlovanja. Komisija se pri izvajanju programa EIM ni osredotočila samo na otipljive kratkoročne, temveč tudi na srednje- in dolgoročne rezultate, da bi začela trajnostne spremembe. Pozornost je bila namenjena tudi dobremu upravljanju, medsebojnim pregledom in informativnim dejavnostim.

EU je leta 2004 sprejela 10 novih držav članic. Postopno sodelovanje v programu EIM je tem državam olajšalo učenje iz izkušenj pri vrednotenju evropske strategije zaposlovanja v EU-15 ter jih pripravilo na njihovo popolno vključitev v evropsko strategijo zaposlovanja.

Dejavnosti so temeljile na cilju zagotavljanja visoke ravni ozaveščanja o evropski strategiji zaposlovanja na vseh geografskih ravneh EU, tako da so splošna javnost in interesne skupine, kot so oblikovalci politike, socialni partnerji, lokalni in regionalni organi ter drugi ključni udeleženci, vključno s civilno družbo, ozaveščeni o možnostih za izboljšave na ekonomskem in socialnem področju ter spodbujeni, da k temu prispevajo. V primerjavi s programom ARC je bil večji poudarek na potrebi po izvajanju aktivne in pregledne informacijske politike za ozaveščanje državljanov po vsej Uniji o glavnih vidikih evropske strategije zaposlovanja in njenem vplivu nanje.

PRILOGA V PRORAČUNSKI OBLIKI

Proračun, ki sta ga dodelila Svet in Evropski parlament: 55 mio. EUR + 5 mio. EUR v zvezi s širitvijo leta 2004. K temu celotnemu znesku 60 mio. EUR so bili dodani prispevki k programu sodelujočih držav kandidatk in držav Efte/EGP ter leta 2006 tudi prenos neuporabljenih sredstev iz let 2004 in 2005, kar skupaj znaša 64 590 390 EUR razpoložljivih sredstev za celotno programsko obdobje.

Oddelek v poročilu Vrsta projekta 2002 2003 2004 2005 2006 SKUPNI PRORAČUN/SREDSTVA 5 000 000 10 486 434 14 804 096 16 337 600 17 962 260 2.1 Statistično delo in razvoj kazalcev, kar vključuje naslednje: Nadaljnji prenos na EUROSTAT 1 262 376 1 665 745 1 324 343 4 541 636 1 082 119 Drugo statistično delo 333 602 449 734 49 284 SKUPAJ 2.1 Statistično delo in razvoj kazalcev 1 262 376 1 665 745 1 657 945 4 991 370 1 131 403 2.2 Analiza in raziskave, kar vključuje naslednje: 2.2.1 Analiza trendov in izzivov, vključno z vprašanji, usmerjenimi v prihodnost: Študije in raziskave (vključno s konferencami, seminarji in delavnicami za predstavitev rezultatov) 418 249 1 142 924 1 112 625 1 067 837 1 667 995 3 študije v okviru Evropskega leta mobilnosti delavcev 2006 (vključno s seminarji za predstavitev rezultatov) 124 453 458 610 VMESNI SEŠTEVEK 2.2.1 Analiza trendov in izzivov, vključno z vprašanji, usmerjenimi v prihodnost 418 249 1 142 924 1 112 625 1 192 290 2 126 605 2.2.2 Ocenjevanje in vrednotenje politike: Študije o oceni (vključno s projekti vrednotenja javnih služb za zaposlovanje in učinkovitostjo/vplivom aktivnih politik trga dela) 99 800 261 600 189 650 441 778 Razpis za zbiranje predlogov: razvoj prakse vrednotenja: 6 projektov 2003–2005 557 398 Oddelek v poročilu Vrsta projekta 2002 2003 2004 2005 2006 Razpis za zbiranje predlogov: projekti, ki prispevajo k vrednotenju evropske strategije zaposlovanja (nacionalne prakse vrednotenja) 2002–2003, 2005–2007 in 2006–2008 190 000 519 620 610 414 Evropsko leto mobilnosti delavcev 2006 (vključno z raziskavo Eurobarometer o dojemanju pravic in instrumentov na področju mobilnosti delavcev leta 2006 in vrednotenje evropskega leta) 316 552 VMESNI SEŠTEVEK 2.2.2 Ocenjevanje in vrednotenje politike 289 800 557 398 261 600 709 270 1 368 744 SKUPAJ 2.2 Analiza in raziskave 708 049 1 700 322 1 374 225 1 901 560 3 495 349 2.3 Izmenjava dobre prakse, sodelovanje med državami članicami in ozaveščanje, kar zajema naslednje: 2.3.1 Izmenjava dobre prakse in sodelovanje med državami članicami: Glavni ukrepi: Program medsebojnih pregledov (vključno s študijami o dobri praksi aktivnih politik trga dela) / program vzajemnega učenja (vključno s podpornimi storitvami, sestanki za medsebojne preglede in tematskimi pregledi) 2002–2006 283 970 1 433 440 765 739 891 642 982 116 Evropska zaposlovalna opazovalnica (mreža) 2002–2006 1 018 480 1 797 182 1 160 545 988 208 938 208 Razpisi za zbiranje predlogov: ozaveščanje za evropsko strategijo zaposlovanja: skupni ukrepi za informiranje 2003–2005 430 974 Razpisi za zbiranje predlogov: spremljanje projektov o vrednotenju vpliva in ozaveščanju za evropsko strategijo zaposlovanja (skupni ukrepi za informiranje – razširjanje) 2004–2006 1 228 181 Razpisi za zbiranje predlogov: dejavnosti za spremljanje in razširjanje v okviru programa vzajemnega učenja evropske strategije zaposlovanja 2005–2007 in 2006–2008 1 122 747 526 275 Evropsko leto mobilnosti delavcev 2006 (konference in seminarji, vključno z zaključno konferenco) 863 291 Oddelek v poročilu Vrsta projekta 2002 2003 2004 2005 2006 Evropsko leto mobilnosti delavcev 2006 (vključno z razpisi za zbiranje predlogov za inovativne ukrepe za izmenjavo primerov dobre prakse na področju mobilnosti delavcev in pobud socialnih partnerjev na področju mobilnosti, po katerih je bila organizirana konferenca) 183 446 2 019 273 Študije (vključno z opredelitvijo dobre prakse za izboljšanje možnosti zaposlitve in ohranitve starejših delavcev v delovnem razmerju; staranje in zaposlitev) 199 550 Vmesni seštevek za glavne ukrepe 1 302 450 3 661 596 3 354 015 3 186 043 5 329 163 Projekti javnih služb za zaposlovanje: Seminarji (vključno z izobraževalnimi seminarji za upravljanje javnih služb za zaposlovanje, seminarji za javne službe za zaposlovanje in zasebne službe za zaposlovanje, poklicnim usmerjanjem v javnih službah za zaposlovanje in 12.–19. srečanjem vodij javnih služb za zaposlovanje 117 503 499 781 395 674 80 275 663 558 Razpis za zbiranje predlogov: vodenje in strukturna sprememba v javnih službah za zaposlovanje v zvezi z razvojem IKT 2004 Razpis za zbiranje predlogov: instrumenti za profiliranje za skupine dolgoročno brezposelnih na trgu dela leta 2004 Razpisi za zbiranje predlogov: posodobitev javnih služb za zaposlovanje (inovativni transnacionalni projekti) 2004–2008 300 000 1 091 436 1 064 001 Študija (vključno s seminarjem) (dobra praksa podjetij na področju mobilnosti delavcev za mala in srednje velika podjetja ter javne službe za zaposlovanje) 250 000 Vmesni seštevek za projekte javnih služb za zaposlovanje 117 503 499 781 695 674 1 171 711 1 977 559 VMESNI SEŠTEVEK 2.3.1 Izmenjava dobre prakse in sodelovanje med državami članicami 1 419 953 4 161 377 4 049 689 4 357 754 7 306 722 |

Konference v času predsedovanja pod grškim, italijanskim, irskim, nizozemskim, britanskim, avstrijskim, finskim in nemškim predsedstvom | 799 152 | 569 753 | 476 238 | 736 856 | 872 400 |

Skupni seminarji z OECD, Svetovno banko, Japonsko in ZDA | 84 405 | 308 464 |

Sestanki v zvezi s sistemom MISEP 2005 in 2006 | 56 711 | 188 530 |

Podpora za seminarje Odbora za zaposlovanje (sestanki strokovnjakov) | 145 345 | 160 903 |

Vmesni seštevek za konference | 799 152 | 654 158 | 476 238 | 1 247 376 | 1 221 833 |

Informacije, ozaveščanje in razširjanje projektov: |

Teden zaposlovanja 2002–2005 | 97 504 | 83 916 | 45 474 |

Program publikacij 2003–2006 (vključno s poročilom Zaposlovanje v Evropi 2003–2006 in prvo konferenco o razširjanju v okviru poročila) | 105 801 | 309 792 | 196 419 | 338 317 | 485 543 |

Delovna skupina za zaposlovanje; skupina na visoki ravni (8 sestankov) 2003 | 54 500 |

Evropsko leto mobilnosti delavcev 2006 (prireditve, publikacije ter promocijski in informativni material) | 372 538 | 951 320 |

Raziskava Eurobarometer za ocenitev ozaveščenosti o evropski strategiji zaposlovanja/Evropskem socialnem skladu in Evropski socialni sklad: 50 let podpiranja pobud na področju zaposlovanja | 675 012 |

Sestanki strokovnjakov za razširjanje rezultatov dejavnosti/študij (prispevki zunanjih strokovnjakov/govorcev) | 187 322 |

Vmesni seštevek za informacije, ozaveščanje in razširjanje projektov | 203 305 | 364 292 | 280 335 | 756 329 | 2 299 197 |

SKUPAJ 2.3 Izmenjava dobre prakse, sodelovanje med državami članicami in ozaveščanje | 2 422 410 | 5 179 827 | 4 806 262 | 6 361 459 | 10 827 752 |

Vrednotenje 19 predlogov projektov: ukrepi za lokalna prizadevanja za zaposlovanje | 192 800 |

Konvencija OECD/LEED: 2002–2003, 2004–2005 in 2006–2007 | 266 500 | 500 000 | 660 000 |

IDELE (opredelitev dobre prakse na področju razvoja lokalnega zaposlovanja ter spodbujanje boljšega vodenja) 2003–2005 | 400 000 | 400 000 | 400 000 |

Brošure za razvoj lokalnega zaposlovanja: priročnik o razvoju strategij na področju razvoja lokalnega zaposlovanja 2004, in navodila za razvoj lokalnega zaposlovanja za nove države članice 2006 | 45 000 | 300 000 |

Povezovanje lokalnih udeležencev („mreža mrež“) 2005–2007 | 522 425 |

Skupni seminar EU/ZDA za dvostransko sodelovanje na področju razvoja lokalnega zaposlovanja 2005 | 76 537 |

SKUPAJ 2.5 Razvoj lokalnega zaposlovanja | 266 500 | 592 800 | 2 039 230 | 998 962 | 960 000 |

SKUPAJ 2.6 Vrednotenje programa | 638 604 |

SKUPNA SREDSTVA Sklep Sveta in Evropskega parlamenta o EIM (vključno s prispevki držav Efte/EGP in držav kandidatk ter prenosom neporabljenih sredstev iz let 2004 in 2005 na zadnje leto programa 2006) | 5 000 000 | 10 486 434 | 14 804 096 | 16 337 600 | 17 962 260 |

[1] UL L 170 z dne 29. 6. 2002 – Sklep 1145/2002/ES z dne 10. junija 2002.

[2] SEC(2005) 677.

[3] Informacije v vmesnem poročilu zajemajo obdobje do 30. novembra 2004.

[4] UL L 63, 4.3.1998, str. 26.

[5] http://ec.europa.eu/employment_social/progress/index_en.html.

[6] Kot je bilo sklenjeno v končnem poročilu o programu ARC – COM(2004) 323 konč.

[7] Opredelitev, razširjanje in izmenjava dobre prakse na področju razvoja lokalnega zaposlovanja ter spodbujanje boljšega vodenja; http://ec.europa.eu/employment_social/local_employment/project_idele_en.htm.

[8] UL L 197/13 z dne 5.8.2003.

[9] UL L 205/21 z dne 6.8.2005.

[10] http://ec.europa.eu/employment_social/employment_strategy/peer_en.htm.

[11] MISEP (sistem vzajemnega informiranja o politikah zaposlovanja v Evropi), mreža predstavnikov ministrstev za delo in javnih služb za zaposlovanje (2 člana na državo iz evropske zaposlovalne opazovalnice).

[12] Informacije o zaključenih projektih, vključno s končnimi poročili o študijah, najdete na spletni strani: http://ec.europa.eu/employment_social/incentive_measures/activities_en.htm.

[13] SEC(2008)

[14] Komisija in OECD sta leta 2005 skupaj začela nadaljevanje tega projekta v obliki študije.

[15] Nadaljnje analize znotraj Komisije izvaja GD ECFIN, objavlja pa se v letnem pregledu gospodarstva EU in publikaciji „European Economy Economic Papers“.

[16] http://europa.eu.int/comm/employment_social/employment_analysis/observatory_en.htm.

[17] SYSDEM (dokumentacijski sistem Skupnosti o zaposlovanju), mreža neodvisnih strokovnjakov s področja trga dela (po 1 član iz vsake države v evropski zaposlovalni opazovalnici).

[18] http://ec.europa.eu/employment_social/employment_strategy/pub_empl_services_en.htm in http://ec.europa.eu/employment_social/incentive_measures/activities_en.htm.

[19] http://www.oecd.org/department/0,2688,en_2649_34417_1_1_1_1_1,00.html.