[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 13.7.2006

COM(2006) 385 konč.

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Kohezijska politika in mesta: prispevek mest in naselij k rasti in zaposlovanju v regijah {SEC(2006) 928}

KAZALO

1. Trajnostni razvoj mest v regionalni evropski politiki od leta 2007 do 2013: 3

2. Mestna stvarnost: zakaj so mesta pomembna 4

3. Privlačna mesta 4

3.1. Dostopnost in mobilnost 5

3.2. Dostop do infrastrukture storitev 6

3.3. Naravno in fizično okolje 6

3.4. Kultura 7

4. Podpora inovaciji, podjetniški miselnosti in ekonomiji znanja 7

4.1. Ukrepi za podporo malim in srednjim podjetjem ter mikropodjetjem 8

4.2. Inovacija in ekonomija znanja v službi rasti 8

5. Številnejša in boljša delovna mesta 9

5.1. Mestni paradoks: veliko delovnih mest in hkrati visoka brezposelnost 9

5.2. Izboljšanje zaposljivosti z zvišanjem ravni izobraževanja in usposabljanja 10

6. Razlike znotraj mest 10

6.1. Spodbujanje socialne vključenosti in enakih možnosti 10

6.2. Večja varnost državljanov 12

7. Upravljanje 12

7.1. Mesta in regije 12

7.2. Celosten pristop k trajnostnemu razvoju mest 13

7.3. Sodelovanje državljanov 14

7.4. Povezovanje in izmenjava izkušenj 14

8. Financiranje prenove mest 15

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Kohezijska politika in mesta: prispevek mest in naselij k rasti in zaposlovanju v regijah

1. TRAJNOSTNI RAZVOJ MEST V REGIONALNI EVROPSKI POLITIKI OD LETA 2007 DO 2013:

Evropska komisija je v skladu s ciljem, določenim na zasedanju Evropskega sveta marca 2005, predlagala povečanje prispevka kohezijske politike k rasti in zaposlovanju v obdobju od leta 2007 do 2013.

Strateške smernice Skupnosti za obdobje od leta 2007 do 2013 namenjajo posebno pozornost značilnim potrebam nekaterih predelov, kot so mestna in podeželska območja. Te smernice spodbujajo „celosten pristop“ kohezijske politike. Le-ta ni namenjena le večanju rasti in zaposlovanja, ampak mora izpolniti tudi socialne in okoljske cilje.

Predsedstva Unije so zapovrstjo priznala pomen vprašanj v zvezi z razvojem mest, zlasti med neuradnima svetoma v Rotterdamu novembra 2004 in v Bristolu decembra 2005, kjer je bilo to sporočilo predstavljeno kot delovni dokument.

Poleg tega Evropski parlament v svojem sporočilu o mestni razsežnosti v okviru širitve[1] pozdravlja vključitev trajnostnega razvoja mest v kohezijsko politiko. Parlament je tudi zahteval, da Svet zagotovi spremljanje tega ukrepa v okviru letnih poročil o izvajanju strategije v skladu s členoma 29 in 30 predloga Uredbe Sveta o splošnih določbah o Strukturnih skladih.

S tem sporočilom Komisija odgovarja na te zahteve.

Strateške smernice Skupnosti določajo področja, ki jim je treba dati prednost pri pripravi operativnih programov kohezijske politike v obdobju od leta 2007 do 2013. To sporočilo poudarja nekatere posebne vidike mest, ki so v tem okviru lahko pomembni. Dopolnjuje ga delovni dokument služb Komisije, ki vsebuje analize in utemeljitev ukrepov, predlaganih v tem sporočilu.

Podlaga predstavljenim predlogom ukrepov so statistični podatki (ki izhajajo zlasti iz projekta Urban Audit – Predstavitev mest[2]), in rezultati izvajanja ukrepov za razvoj mest v okviru strukturnih skladov in drugih ukrepov, ki jih financira EU.

Politike in ukrepe, predlagane v tem Sporočilu, je treba vedno obravnavati v okviru ustanove vsake posamezne države članice in v skladu s pravili Skupnosti v zvezi z državnimi pomočmi[3].

Zadevni nacionalni organi oblasti so vabljeni, da to sporočilo uporabijo v pogovorih z ustreznimi partnerji, zlasti z lokalnimi in regionalnimi organi oblasti. Predlogi omenjenih ukrepov zajemajo veliko število področij in kažejo možnost uporabe strukturnih skladov, ki so lahko zelo različni glede na to, ali mesta pripadajo regijam, ki so zajete v konvergenčnem cilju, ali regijam, ki so zajete v cilju regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja.

Treba je omeniti, da se uporablja splošni pomen konceptov „mest“ in „urbanih območij“.

2. MESTNA STVARNOST: ZAKAJ SO MESTA POMEMBNA

Unija bo uspešneje izpolnjevala svoje cilje rasti in zaposlovanja, če bodo lahko sodelovale vse regije. Mesta igrajo pri tem pomembno vlogo.

V mestih je večina delovnih mest, podjetij in visokošolskih ustanov; njihovo sodelovanje je bistveno za doseganje socialne kohezije. Mesta so središča sprememb, ki temeljijo na inovaciji, podjetniški miselnosti in gospodarski rasti.

Gospodarska rast je trajnostna, če jo spremljajo ukrepi za zmanjšanje revščine, socialne izključenosti in okoljskih problemov. Vprašanje trajnosti rasti ima poseben pomen v mestih, ki so najbolj izpostavljena socialni izključenosti, uničevanju okolja, nastajanju odlagališč odpadkov in širjenju mestnega območja. Mesta imajo lahko zelo različne gospodarske in socialne možnosti. Gre za prostorske (med četrtmi) ali socialne (med različnimi skupinami) neenakosti, pogoste pa so razlike, ki združujejo obe vrste neenakosti. Kakovost mestnega okolja je ključna za njegovo privlačnost.

Za Evropo je značilna struktura z več središči, sestavljena iz majhnih, srednjih in velikih mest. Številna mesta se združujejo v metropolitanska območja, medtem ko mnoga druga sestavljajo enotno urbano središče ene regije.

3. PRIVLAčNA MESTA

Evropska mesta privabljajo naložbe in delovna mesta. Na voljo imajo več načinov, kako povečati svojo privlačnost, številni elementi predlogov Komisije za kohezijsko politiko pa lahko te pobude podprejo.

Izzivi so za vsako posamezno mesto drugačni. Nekatera mesta morajo rešiti probleme, ki izhajajo iz večanja števila prebivalstva, višanja cen nepremičnin, pomanjkanja zemljišč, prometnih zamaškov ter preobremenjenih javnih storitev. Druga pa se soočajo z manjšanjem števila prebivalstva, propadanjem, pomanjkanjem delovnih mest in slabo kakovostjo življenja.

Da bi se privlačnost mest povečala, je treba upoštevati vsaj štiri temeljne točke: prevoz, dostopnost in mobilnost; dostop do storitev in mestne infrastrukture; naravno in fizično okolje; kulturno ponudbo.

3.1. Dostopnost in mobilnost

Nekaj predlaganih smernic

- Za trajnostno mobilnost v mestu je treba kar najbolje izkoristiti celotno prometno infrastrukturo, združevati različne načine prevoza in spodbujati tiste, ki najmanj onesnažujejo.

- Mesta v obrobnih regijah morajo biti ustrezno povezana z glavnimi letališči in velikimi križišči vseevropskih prometnih omrežij. Letalske povezave so na primer bistvene za glavna mesta velikega števila novih držav članic.

- Za učinkovitost mestnega prevoza bi morala mesto in regija okoli njega usklajevati načrtovanje prometa, gradnjo prometnega omrežja in prostorsko načrtovanje. Novi projekti morajo biti v skladu s celostno prometno strategijo za mestno območje. Med vprašanja, ki jih je treba obravnavati, spadajo cestna varnost in zahteve na področju javnega zdravja, zlasti zmanjšanje hrupa in večja kakovost zraka.

- Pomembno je, da postane javni prevoz bolj dostopen in učinkovit ter da bolje deluje, hkrati pa je treba povezati različne načine prevoza. V sredstvih javnega prevoza je treba zmanjšati število kaznivih dejanj in povečati varnost osebja in uporabnikov.

- Kolikor je mogoče, bi morala mesta v okviru celostnega pristopa spodbujati uporabo kolesa, hojo in druge „mehke“ oblike prevoza. Zato je treba zlasti nadzorovati povpraševanje, s predpisi urediti dostop do občutljivih delov mesta ali jih preurediti v območja za pešce, urediti kolesarske steze in pločnike ter spodbujati uporabo vozil z nizko porabo energije ali alternativnih goriv, kot so biogoriva.

- Pri prometnem načrtovanju je treba upoštevati osebe, ki nimajo avtomobila ali ne znajo voziti (zlasti starejše osebe, mladi in invalidi). Cilj tega je zagotoviti dostop do zaposlovanja in storitev (zdravstvena oskrba, trgovine) in večjo samostojnost oseb.

3.2. Dostop do infrastrukture storitev

Nekaj predlaganih smernic

- Konkurenčno mesto mora vlagati v moderne, učinkovite in ugodne storitve, ki so dostopne tudi na spletu. Glavne storitve so zdravstvena oskrba, socialne storitve, izobraževanje in javna uprava. Te storitve je treba razviti in jih prilagoditi trenutnim in prihodnjim demografskim spremembam, zlasti staranju prebivalstva.

- Varstvo otrok, ki odraslim omogoča, da delajo ali se izobražujejo, je poseben in še zlasti pomemben izziv za spodbujanje enakosti med spoloma.

- Pomembno je, da se ljudem, ki prihajajo iz zapostavljenih sosesk, zagotovi dostop do storitev. Ena od inovativnih rešitev tega problema je ustanovitev strukture, namenjene celotnemu mestnemu prebivalstvu, v neki zapostavljeni soseski.

- Poleg tega je treba nekaterim skupinam, kot so imigranti ali prikrajšano prebivalstvo, pomagati pri dostopu do zdravstvenih in socialnih storitev. Pri načrtovanju in izvajanju teh storitev bi moralo sodelovati več ljudi različne starosti in iz različnih okolij, s čimer bi se preprečila diskriminacija in bi se upoštevale kulturne prepreke.

- S pomočjo novih tehnologij lahko mesta najdejo učinkovite in inovativne rešitve v zvezi z javnimi storitvami na področju zdravstva, uprave in izobraževanja.

3.3. Naravno in fizično okolje

Nekaj predlaganih smernic

- Obnova opustelih industrijskih območij in javnih površin, kar izboljša kakovost storitev in zadevnega območja ter hkrati prepreči uporabo še neizkoriščenih površin.

- Usklajevanje politik prostorskega načrtovanja ter naložb kohezijskega in strukturnih skladov med mestnimi območji, podeželskimi območji, regijami in državo, da bi se odpravile težave, nastale zaradi širjenja mestnega območja. Pobude za preoblikovanje mestnih območij in mestnih središč v privlačne kraje bivanja.

- Naložbe za uskladitev z zakonodajo Skupnosti na področju kakovosti zraka, obdelave odpadne vode, ravnanja z odpadki, oskrbe z vodo in hrupa.

- Učinkovito upravljanje prometnih zamaškov, zahtev na področju prometa in prometnih omrežij, da bi se izboljšala kakovost zraka, zmanjšalo onesnaževanje s hrupom in spodbudila fizična dejavnost v skladu s tematsko strategijo za mestno okolje, predvideno v Šestem okvirnem programu za okolje[4].

- Učinkovita uporaba energije v mestnih območjih. Nujno so potrebne usklajene naložbe in varčno upravljanje energetskih virov. Mestni organi oblasti imajo pomembno vlogo pri spodbujanju energetske učinkovitosti in uporabe obnovljivih virov energije: pri mestnem načrtovanju, mestnih predpisih in javnih razpisih, z izvajanjem in spodbujanjem trajnostnih gradbenih praks ter s sodelovanjem z državljani.

3.4. Kultura

Nekaj predlaganih smernic

- Mesta morajo s trajnostno kulturno politiko spodbujati živo kulturo, ki temelji na ponudbi struktur, kot so kulturni in znanstveni centri, muzeji in knjižnice, ter ohraniti zgodovinsko kulturno arhitekturno dediščino. S temi strukturami v povezavi s programom kulturnih dejavnosti, ki so namenjene tudi mladim, postane mesto privlačnejše tako za meščane, podjetja in delavce – zlasti za mobilne in visoko kvalificirane delavce – kot tudi obiskovalce. To tudi okrepi podobo mesta, ponos in občutek pripadnosti lokalnega prebivalstva. Poleg tega sta kultura in kulturni turizem sektorja, za katera je značilna hitra rast.

- Dejavna kulturna politika je pomemben instrument pri povezovanju prebivalstva različnega porekla ter pri spodbujanju vključevanja imigrantov in novih prebivalcev v mestu.

4. PODPORA INOVACIJI, PODJETNIšKEMU DUHU IN EKONOMIJI ZNANJA

Mesta so pogosto okolje, naklonjeno inovaciji in podjetjem; z različnimi pobudami se lahko to okolje še izboljša. Dodana vrednost ukrepanja na ravni mest je njihova zmožnost, da zberejo informacije o posebnih značilnostih lokalnega poslovnega okolja in v ožjem okviru ukrepajo celostno za rešitev številnih med seboj povezanih težav.

4.1. Ukrepi za podporo malim in srednjim podjetjem ter mikropodjetjem

Nekaj predlaganih smernic

- Spodbujanje razvoja podjetij, kar pomeni izboljšanje gospodarske infrastrukture, vključno s prometom, dostopnostjo, obnovo stavb, industrijskimi parki, podjetniškimi inkubatorji in trgovskimi centri.

- Zagotavljanje nasvetov ter svetovalnih in drugih strokovnih storitev za podjetja, tudi tista s področja socialnega gospodarstva. Ta ukrep pomeni pomoč pri sprejemanju in učinkovitem izkoriščanju novih tehnologij, znanstvenih parkov, komunikacijskih centrov v zvezi z ICT in podjetniških inkubatorjev. Prav tako pomeni podporo in spremljanje na področju upravljanja, trženja, tehnične podpore, zaposlovanja ter drugih strokovnih in komercialnih storitev.

- Spodbujanje sodelovanja med lokalnimi partnerji – vključno s podjetji, sindikati, univerzami, nevladnimi organizacijami, izobraževalnimi inštituti in lokalno skupnostjo. Možnosti za izmenjavo znanja in izkušenj, kot je organizacija delavnic, forumov, mrež in razstav, prispevajo k učinkovitemu povezovanju možnih partnerjev.

- Izboljšanje dostopa do virov financiranja. Partnerstva med lokalnimi organi oblasti, investitorji, izvajalci storitev ter malimi in srednjimi podjetji na primer olajšajo združevanje finančnih in nefinančnih instrumentov za zadovoljevanje lokalnih potreb. Ti instrumenti so lahko subvencije, sistemi mikrokreditov, garancijski skladi za delitev tveganja, posojila, „mezzanine financiranje“, nasveti in usposabljanja. Mesta so lahko na tem področju pomembni pobudniki v skladu z regionalnimi in nacionalnimi finančnimi pobudami.

- Sodelovanje s posebnimi skupinami, kot so mladi podjetniki, podjetnice ali podjetniki, ki izhajajo iz zapostavljenih skupin, zlasti iz etničnih manjšin. Vprašanje dostopa do financiranja je lahko problematično v zapostavljenih območjih – javni organi oblasti in nevladne organizacije imajo lahko vlogo posrednika, na primer tako, da zagotavljajo kakovost projektov.

4.2. Inovacija in ekonomija znanja v službi rasti

Nekaj predlaganih smernic

- Mesta bi morala privabiti in zadržati „delavce znanja“ in na splošno velik del prebivalcev z visokošolsko izobrazbo. Privlačnost mesta zaradi prevoza, storitev, okolja in kulture je eden od bistvenih dejavnikov, ki vpliva na izbiro teh delavcev.

- Mesta morajo imeti pomembno vlogo pri pripravi inovacijske strategije za celotno regijo. Če je primerno, lahko podprejo raziskovalne dejavnosti ali začnejo svoje lastne raziskovalne dejavnosti.

- Mesta se spodbuja, da sodelujejo pri projektih raziskav in razvoja (Sedmi okvirni program za raziskave in razvoj) ter podpirajo uvedbo tehnoloških inovacij.

- Mesta bi morala zagotoviti boljšo ponudbo v zvezi z izobraževanjem, inovacijami ter raziskavami in tehnološkim razvojem, ki bi bila dostopnejša lokalnim podjetjem, zlasti malim in srednjim podjetjem ter podjetjem s področja socialnega gospodarstva.

- Mesta lahko spodbujajo in usklajujejo partnerstva in centre odličnosti z univerzami in ustanovami visokošolskega izobraževanja tako, da ustanavljajo podjetniške inkubatorje, skupna podjetja in znanstvene parke.

- Mesta naj razvijejo celostno in uravnoteženo strategijo za področje informacijske družbe in preprečijo digitalni razkorak tako, da omogočijo dostop do novih tehnologij v skladu s cilji pobude i2010[5] (na upravnem področju in področjih spletne trgovine, izobraževanja na daljavo, računalniške pismenosti, virtualne vključenosti in dostopa). Ta strategija mora biti usklajena z regionalnimi in nacionalnimi strategijami na tem področju.

- Mesta bi morala podpreti hitro sprejemanje ekoloških inovacij in sistemov upravljanja okolja[6]. Sedanje naložbe na tem področju bodo evropskim podjetjem omogočile, da v prihodnosti prevzamejo vodilni položaj v hitro rastočem sektorju.

5. ŠTEVILNEJšA IN BOLJšA DELOVNA MESTA

5.1. Mestni paradoks: veliko delovnih mest in hkrati visoka brezposelnost

Paradoks izhaja iz dejstva, da v mestih obstajajo hkrati potrebe in možnosti razvoja. Tu so preveč številne tako visoko kvalificirane osebe kot tudi osebe z zelo nizko stopnjo izobrazbe.

Nekaj predlaganih smernic

- S strukturnimi skladi se lahko v okviru konvergenčnega cilja podprejo ukrepi za krepitev institucionalne zmogljivosti, zlasti učinkovitosti uprave in javnih storitev na lokalni in regionalni ravni. Še posebej se spodbuja večanje njihove sposobnosti analize in ukrepanja. Mesta bi na primer morala imeti možnost uporabe sistemov in orodij za analizo, ki so nujni za predvidevanje gospodarskih in socialnih sprememb na lokalni in regionalni ravni. Ukrepati bi morala tudi za izboljšanje učinkovitosti uprave, in sicer tako, da bi na čakalnih mestih uvedla okenca „vse na enem mestu“ in prerazporedila več storitev.

- Mesta lahko dajo pobudo za ustvarjanje delovnih mest in preprečevanje brezposelnosti na lokalni ravni ob podpori regij in držav članic.

- Mesta bi morala izkoristiti svoje prednosti. Ustanovijo lahko partnerstva ali povezave za zaposlovanje in inovacijo, ki združujejo ključne akterje nekega območja – izvoljene predstavnike, vodje podjetij, nevladne organizacije, interesne skupine in univerze – ki spodbudijo pozitiven in dinamičen gospodarski in socialni razvoj.

- Mesta bi morala skušati odpraviti svoje šibke točke s spodbujanjem zaposljivosti tistih skupin prebivalstva, ki težje najdejo zaposlitev, na primer žensk, mladih, starejših delavcev, etničnih manjšin, oseb, ki so bile dolgo časa brezposelne, brezdomcev in invalidnih oseb.

5.2. Izboljšanje zaposljivosti z zvišanjem ravni izobraževanja in usposabljanja

Nekaj predlaganih smernic

- Mesta lahko na številne načine spodbujajo izobraževanje in usposabljanje: s podpiranjem razvoja splošnih in celostnih strategij na področju vseživljenjskega učenja, bolj učinkovitim priznavanjem in izkoriščanjem formalnega in neformalnega izobraževanja, z vlaganjem v ponudbo zanimivega, dostopnega in visokokakovostnega usposabljanja na različnih ravneh, s spodbujanjem posodabljanja obstoječih sistemov (zlasti prilagodljivih in modularnih sistemov izobraževanja na daljavo in usposabljanja na področju ICT), z večanjem kakovosti in privlačnosti poklicnega izobraževanja ter z več naložbami v izobraževalno infrastrukturo.

- Mesta lahko podprejo predvsem zapostavljene skupine na trgu dela ( na primer osebe, ki so prezgodaj zaključile šolanje, mlade z nizkimi kvalifikacijami, starejše delavce in nekatere skupine imigrantov in etničnih manjšin).

- Da bi bila mesta konkurenčna, bi morala privabiti in spremljati osebe z zelo različnimi kvalifikacijami. Delavci, zaposleni v storitvah – zlasti na področjih prodaje na drobno, hotelirstva in strežbe, čiščenja in gradnje – imajo pomembno vlogo.

- Lokalni organi oblasti bi morali predlagati prilagojene programe vključevanja in usposabljanja, ki bi omogočili ponovno vključitev na trg dela in bi spodbudili podjetniško miselnost. Osebe, ki so bile dolgo časa brezposelne, potrebujejo posebno pomoč. Potrebni so programi ponovnega zaposlovanja, ki vključujejo strokovne izkušnje, usposabljanje in okrepitev samozaupanja z možnimi prožnimi dogovori z lokalnimi delodajalci za usposabljanje na delovnem mestu.

6. RAZLIKE ZNOTRAJ MEST

Mestni paradoks je razviden tudi iz razlik med četrtmi. Projekt Urban Audit – Predstavitev mest kaže, da v skoraj vseh mestih s stopnjo brezposelnosti 10 % ali več obstajajo določena območja, kjer je ta odstotek vsaj dvakrat večji od mestnega povprečja. V nekaterih primerih stopnja brezposelnosti doseže 60 %.

Visoko brezposelnost v zapostavljenih soseskah spremljajo še slabi pogoji v zvezi s stanovanjem, okoljem, zdravjem, izobraževanjem, možnostmi zaposlovanja in stopnjo kaznivih dejanj.

6.1. Spodbujanje socialne vključenosti in enakih možnosti[7]

Nekaj predlaganih smernic

- Ukrepi za vključevanje imigrantov in preprečevanje segregacije, zlasti s pomočjo jezikovnega in splošnega izobraževanja. Nujno je, da se zadevna skupnost vključi v načrtovanje in organizacijo takšnih usposabljanj. Eden od ključnih elementov uspešnega sodelovanja je vključevanje žensk imigrantk v te dejavnosti.

- Sodelovanje med mestnimi organi oblasti, šolami in lokalnimi skupnostmi pri zagotavljanju usposabljanja za mlade. Nekatera mesta so dosegla zelo dobre rezultate, ko so v sestavo in izvedbo takšnih programov vključila mlade[8].

- Izboljšanje socialnih storitev za zmanjšanje revščine otrok in preprečevanje pojava otrok, ki živijo na cesti, v evropskih mestih.

- Sprejetje ukrepov za večjo usposobljenost in kvalificairanost žensk, ki bi jim po obdobju odsotnosti omogočili ponoven dostop do trga dela, pridobitev potrebnih kvalifikacij in znanja za ustanovitev podjetja ali začetek samostojne dejavnosti, ter samskim materam in drugim ženskam (zlasti pripadnicam etničnih manjšin) pomagali pri premagovanju ovir na trgu dela. Posebna usposabljanja in spodbuda še zlasti koristijo ženskam.

- Infrastruktura varstva otrok za ženske, ki se vrnejo na trg dela.

6.2. Večja varnost državljanov

Nekaj predlaganih smernic

- Mesta bi morala imeti sestavljen in aktiven pristop pri oblikovanju politik za preprečevanje lokalnega kriminala. Mesta lahko na primer z boljšim načrtovanjem, oblikovanjem in vzdrževanjem javnih površin zmanjšajo kriminal, pomagajo oblikovati privlačne ulice, parke in odprte površine, ki so varne in na katerih se ljudje dejansko počutijo varno. Za takšno načrtovanje so potrebne kakovostne informacije in statistični podatki (zlasti iz študij o viktimizaciji), da bi se lahko natančneje določile politike, ki jih je treba izvajati.

- Posebno pozornost je treba nameniti „ogroženim mladim“. Pomembno je, da se zelo zgodaj preprečijo kazniva dejanja mladih. V ta namen je treba vzpostaviti strategije za preprečevanje odsotnosti od pouka in ponuditi druge možnosti, med drugim tudi poklicno usposabljanje.

- Ustvarjanje delovnih mest, povezanih z varnostjo, in njihova strokovnost, sodelovanje med službami, zadolženimi za varnost, in trajna vključenost prebivalcev. Sem spadajo tudi lokalni posredniki, varnostniki, zadolženi za določeno sosesko, in osebe, ki skrbijo za varnost ulic. V številnih mestih so te osebe uspešno posredovale pri boju proti lokalnemu kriminalu. Ključno je, da se usposabljanja na tem področju izboljšajo in priznajo. V soseskah se lahko vzpostavijo sistemi nadzora, obstajajo pa tudi drugi projekti, katerih namen je približati policijo lokalnemu prebivalstvu.

7. UPRAVLJANJE

7.1. Mesta in regije

Pomembno je, da se med različnimi javnimi organizacijami vzpostavi prožno sodelovanje. Mesta morajo ob upoštevanju organizacije institucij v vsaki državi članici najti učinkovite načine za upravljanje vseh vidikov razvoja mest.

Nekaj predlaganih smernic

- Razvoj partnerstev med mesti, regijami in državami v okviru celostnega pristopa k razvoju mest.

- Pri soočanju s svetovno konkurenco bodo morala evropska mesta pogosto oblikovati usklajene strategije na ravni naselij ali v obliki mreže, da bi dosegla kritično maso.

- Posredovanje med mestnimi in podeželskimi območji pomeni usklajevanje med mestnimi organi oblasti (center mesta in obrobje) na eni strani in podeželskimi in regionalnimi organi oblasti na drugi strani. Mestna območja celotni regiji zagotavljajo delovna mesta, javne storitve, javne površine, socialne centre ter športno in kulturno infrastrukturo. Podeželska območja pa širši družbi nudijo prednosti podeželja, možnosti za oddih in naravno okolje. Usklajevanje je zlasti pomembno v primestnih območjih.

- Mesta lahko za pridobitev in razvoj sposobnosti za upravljanje vseh vidikov razvoja mest koristijo tehnično pomoč strukturnih skladov. Države članice in Unija vedno bolj pogosto nudijo spretnosti in znanja ter informacijske centre in možnosti vzpostavitve mrež za izmenjavo izkušenj. Zlasti so pomembne spretnosti in znanja na novih področjih[9], ki presegajo običajne strokovne omejitve.

- V skladu s splošno uredbo o strukturnih skladih[10] imajo države članice možnost, da mesta pooblastijo za upravljanje virov, ki so namenjeni nekaterim ukrepom v mestih v okviru operativnih programov. Da bi bilo partnerstvo uspešno, morajo biti mesta odgovorna za celoten postopek, kar pomeni, da so odgovorna zlasti za načrtovanje in izvajanje njim dodeljenega dela programa.

7.2. Celosten pristop k trajnostnemu razvoju mest

Razvoj mest je dolg in vsestranski proces. Cilj mest mora biti dolgoročen razvoj, da bi povečala učinek številnih dejavnikov uspeha.

Pobuda Skupnosti URBAN[11] je uspela predvsem zaradi svojega celostnega pristopa. Cilji pobude URBAN so bili hkrati socialna in ekonomska kohezija, odstranitev ovir za zaposljivost in naložbe ter izboljšanje okolja. Ta pristop je temeljil na sodelovanju številnih partnerjev z različnimi spretnostmi in znanji.

Nekaj predlaganih smernic

- Mesta bi morala imeti jasen in dolgoročen načrt za vsakega od različnih dejavnikov trajnostne rasti in zaposlovanja. Ukrepi na različnih področjih morajo biti medsebojno usklajeni. Pomembno je na primer, da so gospodarski ukrepi trajnostni tudi za razvoj sociale in okolja. Vzpostaviti je treba sisteme za spremljanje in ocenjevanje, ki omogočajo preverjanje rezultatov na kraju samem.

- Pomembno je, da ključni partnerji, tj. zasebni sektor, lokalno prebivalstvo in nevladne organizacije, lokalne, regionalne in nacionalne vlade, sodelujejo pri načrtovanju, izvajanju in ocenjevanju razvoja mest.

7.3. Sodelovanje državljanov

Sodelovanje državljanov je z demokratičnega vidika nujno – vpletenost lokalnega prebivalstva in civilne družbe v oblikovanje mestne politike zagotavlja legitimnost in učinkovitost ukrepom javnih organov oblasti.

Zaradi različnega zgodovinskega, pravnega, političnega in socialnega ozadja mest, se ukrepi ne morejo neposredno uporabljati za vsa mesta enako. Kljub temu se predlaga nekaj smernic.

- Pomembno je, da k spodbujanju okoljsko in socialno trajnostne rasti in zaposlovanja v mestih prispeva lokalno prebivalstvo, med drugimi mladi ter neformalne skupine in združenja. Le-ti prinesejo nove spretnosti in znanja, projektu pa zagotovijo legitimnost v očeh prebivalstva.

- Za uspešno sodelovanje državljanov je pomembna tudi ponudba usposabljanj in drugih načinov za krepitev zmogljivosti ter spretnosti in znanja lokalnih skupin.

- Treba je zmanjšati razliko med „časom državljanov“ in političnim koledarjem – lokalni akterji zelo pogosto ne razumejo zamud, ki nastanejo zaradi upravnih in birokratskih postopkov.

7.4. Povezovanje in izmenjava izkušenj

Nekaj predlaganih smernic

- Pomemben predpogoj za obnovo mest so spretnosti in znanja. Za učinkovite rešitve so navadno potrebne posebne spretnosti, kot je sposobnost organizirati sodelovanje, ki poteka ne glede na upravne in strokovne meje. Mesta bi zato morala izkoristiti znanje, pridobljeno v okviru programa URBACT[12] ter drugih evropskih in nacionalnih mrež.

- Komisija za obdobje od leta 2007 do 2013 predlaga ustanovitev okvirnega evropskega programa za izmenjavo izkušenj in dobrih praks. Ta program bo temeljil na delu, opravljenem v okviru programa URBACT, in ga bo še nadaljeval; URBACT se je namreč dozdaj osredotočal na izkušnjo mest, vključenih v pobudo Skupnosti URBAN. V novem okvirnem programu bodo zajeta mesta v vseh državah članicah ter izkušnje, pridobljene v okviru nacionalnih mrež in informacijskih centrov za mestne politike.

8. FINANCIRANJE PRENOVE MEST

Strukturni skladi Unije so bili močna podpora za obnovo mest.

Organi za upravljanje operativnih programov bodo lahko v okviru novih uredb o Evropskem skladu za regionalni razvoj (ESRR), Kohezijskem skladu in Evropskem socialnem skladu (ESS) financirali številne projekte razvoja mest. Razvoj mest podpirajo tudi pobude JASPERS[13], JEREMIE[14] in JESSICA[15]. Tako se bo s privabljanjem prispevkov zasebnega sektorja povečal učinek finančnega vzvoda javnih virov.

Nekaj predlaganih smernic

- Zasebno financiranje je uporabno in je pogosto nujen dodatek javnim virom. Javno-zasebno partnerstvo mora biti vzpostavljeno v jasnem pravnem okviru.

- Zasebni sektor ni le vir finančnih sredstev, ampak tudi dodatnih spretnosti in znanj.

- Za učinkovito javno-zasebno partnerstvo morajo lokalni organi oblasti oblikovati strateško dolgoročno vizijo ter biti tehnično in upravljavsko usposobljeni.

[1] Poročilo Evropskega parlamenta o mestni razsežnosti v okviru širitve, poročevalec: Jean Marie Beaupuy, A6(2005) 0272, 21.9.2005.

[2] Gre za redno zbiranje informacij o kakovosti življenja v srednje velikih in velikih evropskih mestih, ki ga opravlja Evropska komisija. Ta revizija trenutno zajema 258 mest iz 27 držav Evrope in bo izvedena v približno 300 mestih leta 2006.

[3] Glej zlasti delovni dokument Komisije „Nadzor državne pomoči in obnova prikrajšanih območij“, 1.3.2006. http://europa.eu.int/comm/competition/state_aid/others/vademecum.pdf .

[4] COM(2005) 718, 11.1.2006.

[5] „ i2010: Evropska informacijska družba za rast in zaposlovanje“, COM(2005) 229 konč.,1.6.2005.

[6] Gre za področje, tesno povezano z Okvirnim programom za konkurenčnost in inovacijo.

[7] „2007 : Evropsko leto enakih možnosti za vse. Za pravično družbo“, COM(2005) 225 konč.,1.6.2005.

[8] Takšne izkušnje so se izmenjale na forumih za mlade mreže Urbact: http://urbact.eu

[9] „Bristolski sporazum“ (neuradno ministrsko srečanje na temo „trajnostnih skupnosti“) 6. in 7. decembra 2005 je odobril pobudo britanskega predsedstva EU za premislek in simpozij o spretnostih in znanju, potrebnih za dobro izvedbo projektov za kakovostno življenje v četrtih in skupnostih („trajnostne skupnosti“).

[10] Uredba o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj (ESRR), Evropskem socialnem skladu (ESS) in Kohezijskem skladu, člen 37(6)(a).

[11] Pobuda Skupnosti URBAN II (2000–2006): Sporočilo Komisije državam članicam, ki določa smernice za pobudo Skupnosti o obnovi mest in kriznih predmestij, da bi se spodbudil trajnostni razvoj mest, C(2000) 1100, 28.4.2000.

[12] Program URBACT je bil ustanovljen na začetku leta 2003 za organizacijo izmenjav med mesti, vključenimi v program URBAN, pridobivanje izkušenj na podlagi izvedenih projektov in širjenje tako pridobljenega znanja; od 1. maja 2004 so vanj vključena tudi mesta 10 novih držav članic. Spletni naslov: http://urbact.eu

[13] Člena 36 in 45(1)(a) splošne uredbe.

[14] Člena 44 in 45(1)(c) splošne uredbe.

[15] Člena 44 in 78(6)(a) splošne uredbe.