SPOROČILO KOMISIJE SVETU

v skladu s členom 395 Direktive Sveta 2006/112/ES

1. Ozadje

V skladu s členom 395 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (v nadaljnjem besedilu: Direktiva o DDV) lahko Svet na predlog Komisije soglasno kateri koli državi članici dovoli, da uvede posebne ukrepe, ki odstopajo od določb navedene direktive, za poenostavitev postopka obračunavanja davka ali za preprečevanje nekaterih vrst davčnih utaj ali izogibanja davkom. Ker ta postopek določa odstopanje od splošnih načel DDV v skladu s stalno sodno prakso Sodišča Evropske unije, bi morala biti takšna odstopanja po obsegu omejena in sorazmerna.

V dopisu, ki ga je Komisija evidentirala 3. aprila 2013, je Združeno kraljestvo zaprosilo za dovoljenje, da še naprej uporablja ukrep z odstopanjem od člena 193 Direktive o DDV. V skladu s členom 395(2) Direktive o DDV je Komisija z dopisom z dne 14. maja 2013 obvestila druge države članice o zahtevi Združenega kraljestva. S dopisom z dne 15. maja 2013 je Komisija uradno obvestila Združeno kraljestvo, da ima na voljo vse informacije, potrebne za oceno prošnje.

Združeno kraljestvo prosi za dovoljenje, da še naprej uporablja mehanizem obrnjene davčne obveznosti v zvezi z mobilnimi telefoni in napravami z integriranimi vezji, za katere ji je bilo odobreno odstopanje aprila 2007[1]. Ukrep je bil časovno omejen do 30. aprila 2009. Pozneje je bila veljavnost ukrepa podaljšana do 30. aprila 2011[2].

Po tem podaljšanju so Nemčija, Italija in Avstrija zaprosile za podobno odstopanje v zvezi z mobilnimi telefoni in napravami z integriranimi vezji, ker so se tudi same soočale z goljufijami na teh področjih. To je privedlo do sklepa, ki tem trem državam članicam dovoljuje uporabo odstopanja, za katerega so zaprosile. Hkrati je bilo odstopanje za Združeno kraljestvo ponovno podaljšano, tako da bodo dovoljenja za vse zadevne države članice prenehala veljati na isti dan, 31. decembra 2013[3].

Nazadnje je tudi Nizozemska oktobra 2012 zaprosila za podobno odstopanje med drugim v zvezi z mobilnimi telefoni in napravami z integriranimi vezji, pri čemer se je strinjala, da se bo odstopanje prav tako izteklo 31. decembra 2013, kar naj bi omogočilo alternativno in bolj usklajeno politiko boja proti goljufijam na področju DDV v prihodnosti[4].

Poudariti je treba tudi, da odstopanje, odobreno Združenemu kraljestvu, ni bilo zastavljeno kot dolgotrajen ukrep, ki bi se nenehno podaljševal. Upoštevati je treba, da je med nedavnimi pogajanji v Svetu o podobnih odstopanjih več držav članic izrazilo zaskrbljenost, pri čemer so poudarile, da je lahko vsako odstopanje od sistema razdrobljenih plačil le zadnja možnost in ukrep v sili v dokazanih primerih goljufij ter da je treba nuditi jamstva glede nujnosti in izjemnosti odobrenega odstopanja, trajanja ukrepa in specifičnosti zadevnih izdelkov. Poudarile so tudi, da pri mehanizmu obrnjene davčne obveznosti vedno obstaja tveganje, da se goljufive dejavnosti preselijo v druge države članice, in opomnile, da se postopek obrnjene davčne obveznosti ne sme sistematično uporabljati kot nadomestilo za neustrezen nadzor s strani davčnih organov držav članic.

2. Obrnjena davčna obveznost

Oseba, ki je v skladu s členom 193 Direktive o DDV zavezana plačati DDV, je davčni zavezanec, ki dobavlja blago ali storitve. Namen mehanizma obrnjene davčne obveznosti je prenos navedene obveznosti na davčnega zavezanca, kateremu se blago ali storitev dobavi.

Do goljufije neplačujočega gospodarskega subjekta pride, ko trgovci po prodaji svojih izdelkov davčnim organom ne plačajo DDV. Njihovi kupci pa so upravičeni do davčne olajšave, ker imajo veljaven račun. V najbolj skrajnih primerih tovrstnih davčnih utaj so isto blago ali storitve prek sistema „vrtiljaka“ (ki vključuje blago ali storitve, s katerimi se trguje med državami članicami) večkrat dobavljeni brez plačila DDV davčnim organom. V takih primerih mehanizem obrnjene davčne obveznosti z določitvijo osebe, ki se ji blago ali storitev dobavi, kot zavezanke za plačilo DDV odpravlja možnost navedene oblike davčne utaje.

3. Vloga

Združeno kraljestvo je podalo vlogo, naj mu Svet v skladu s členom 395 Direktive o DDV na predlog Komisije dovoli, da še naprej uporablja posebni ukrep z odstopanjem od člena 193 Direktive o DDV, kar zadeva uporabo mehanizma obrnjene davčne obveznosti v zvezi z mobilnimi telefoni in napravami z integriranimi vezji, kot so mikroprocesorji in centralne procesne enote, pred njihovo vgradnjo v končne izdelke.

4. Stališče Komisije

Ko Komisija v skladu s členom 395 Direktive o DDV prejme vlogo, jo prouči, da bi preverila izpolnjevanje osnovnih pogojev za njeno odobritev, tj. ali predlagan posebni ukrep poenostavlja postopke za davčne zavezance in/ali davčno upravo ter ali predlog preprečuje nekatere oblike davčnih utaj ali izogibanja davkom. V tem okviru je Komisija vedno doslej z omejenim in previdnim pristopom zagotovila, da odstopanja ne ogrozijo delovanja splošnega sistema DDV ter da so omejena v obsegu, potrebna in sorazmerna.

Kot je navedeno zgoraj, odstopanje ni bilo nikoli zastavljeno kot dolgoročna rešitev, pač pa je bil njegov namen omogočiti Združenemu kraljestvu, da vzpostavi druge konvencionalne ukrepe proti goljufijam na tem področju. Komisija opaža, da je Združeno kraljestvo sprejelo določene ukrepe, na primer učinkovitejše preiskovalne tehnike, širše revizije in pregledi pred registracijo, ki bi mu omogočali ukrepanje, ko se odstopanje izteče.

Poleg tega povečano število vlog za odstopanje, vloženih po odobritvi odstopanja Združenemu kraljestvu, jasno kaže, da so se goljufije na teh področjih prerazporedile med državami članicami (Združeno kraljestvo, Avstrija, Nemčija, Italija in Nizozemska). Zato je očitno, da je imela prva odobritev odstopanja negativen učinek na področju goljufij v drugih državah članicah, s tem pa škodljiv učinek na notranji trg kot celoto. Ob tem velja izpostaviti, da mora nova država članica, če jo prizadenejo tovrstne goljufije, ko ne razpolaga z mehanizmom za hiter odziv[5], po sedanjem postopku na odobritev podobnega odstopanja čakati več mesecev, zaradi česar so posledice goljufije še resnejše. Ti stranski učinki so veliko večji, kot se je sprva predvidevalo.

Poleg tega se vsa navedena odstopanja iztečejo na isti dan, kar bo gotovo omogočilo dogovor o rešitvi za celotno EU.

5. Sklep

Na podlagi navedenega Komisija nasprotuje vlogi Združenega kraljestva.

[1] Odločba Sveta 2007/250/ES z dne 16. aprila 2007 o dovoljenju Združenemu kraljestvu, da uvede posebni ukrep z odstopanjem od člena 193 Direktive Sveta 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 109, 26.4.2007, str. 42).

[2] Odločba Sveta 2009/439/ES z dne 5. maja 2009 o spremembi Odločbe 2007/250/ES o dovoljenju Združenemu kraljestvu, da uvede posebni ukrep z odstopanjem od člena 193 Direktive Sveta 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 148, 11.6.2009, str. 14).

[3] Izvedbeni sklep Sveta 2010/710/EU z dne 22. novembra 2010 o dovoljenju Nemčiji, Italiji in Avstriji, da sprejmejo posebni ukrep z odstopanjem od člena 193 Direktive 2006/112/ES in o spremembi Odločbe 2007/250/ES za podaljšanje obdobja veljavnosti dovoljenja, izdanega Združenemu kraljestvu (UL L 309, 25.11.2010, str. 5).

[4] Izvedbeni sklep Sveta 2013/116/EU z dne 5. marca 2013 o dovoljenju Kraljevini Nizozemski, da uporabi ukrep z odstopanjem od člena 193 Direktive 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 64, 7.3.2013, str. 4).

[5] Kot je bil predlagan v COM(2012) 428 z dne 31. julija 2012.