OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

ZGODOVINA PREDLOGA

Komisija je predlog sprejela: 17. september 2008

Predložitev predloga Svetu in Evropskemu parlamentu – COM(2008) 563 konč.: 15. oktober 2008 (2008/0183(CNS)).

Mnenje Evropskega parlamenta – prva obravnava: mnenje, ki je bilo sprejeto 26. marca 2009, je bilo potrjeno z resolucijo z dne 5. maja 2010 „Posledice začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe za še nedokončane medinstitucionalne postopke odločanja“ (COM(2009) 0665) – „omnibus“.

Na seji 26. marca 2009 je Evropski parlament potrdil zakonodajno resolucijo o Siekierskovem poročilu (20 predlaganih sprememb) s 425 glasovi za, 71 proti in 62 vzdržanimi.

Komisija je 17. septembra 2010 sprejela spremenjeni predlog (COM(2010) 486 konč.). Poleg nizkih stopenj nacionalnega sofinanciranja so bile vanj vključene zgornja meja 500 milijonov za letni finančni prispevek EU ter vrsta tehničnih prilagoditev, ki so posledica sprememb, ki jih je predlagal Evropski parlament. Poleg tega je bil spremenjeni predlog zaradi začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe prilagojen.

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o spremenjenem predlogu: CESE 70/2011, sprejeto 20. januarja 2011 (poročevalec: Lucan)

Mnenje Odbora regija o spremenjenem predlogu: CdR 340/2010, sprejeto 27. januarja 2011 (poročevalec: Martikainen).

Ta novi spremenjeni predlog nadomešča spremenjeni predlog (COM(2010) 486 konč.).

OZADJE PREDLOGA

Uredba Sveta (EGS) št. 3730/87 določa splošna pravila za dobavo hrane iz intervencijskih zalog imenovanim organizacijam za razdeljevanje najbolj ogroženim osebam v Skupnosti. Navedena uredba je bila pozneje razveljavljena in vključena v Uredbo o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (Uredbo o enotni SUT).

Več kot dve desetletji so bile intervencijske zaloge, ki so bile zagotovljene v okviru tega programa, zanesljiv vir pomoči v hrani najbolj ogroženim osebam. Z več širitvami, s katerimi se je v Uniji bistveno povečalo število pomoči potrebnih oseb, se je povečala tudi potreba po razdeljevanju hrane. Leta 2010 je ta program koristil več 18 milijonom ljudem.

Cilja skupne kmetijske politike (SKP), ki sta določena v členu 39(1) Pogodbe, sta stabilizacija trgov in zagotavljanje preskrbe potrošnikom po primernih cenah. Po drugi strani je kot cilj v členu 174 Pogodbe določena tudi krepitev socialne kohezije v Uniji. Program zmanjšuje prehransko nevarnost najbolj ogroženih oseb v Uniji in javne intervencijske zaloge ter tako podpira izpolnjevanje obeh ciljev.

V zadnjih letih je bila SKP močno preoblikovana, poudarek pa se je s povečanja produktivnosti, ki je bil glavni cilj, prenesel na izboljšanje dolgoročne trajnosti kmetijstva, zaradi česar so se zmanjšale intervencijske zaloge kmetijskih proizvodov. Pravni okvir programa za razdeljevanje hrane je treba prilagoditi na novo realnost.

Evropski parlament je v izjavi z dne 4. aprila 2006 o oskrbi dobrodelnih združenj, ki so zadolžena za izvajanje evropskega programa pomoči v hrani najbolj ogroženim osebam, izrazil zaskrbljenost glede prihodnosti evropskega programa pomoči v hrani najbolj ogroženim osebam ter je Komisijo in Svet ob priznanju potrebe po zadovoljevanju njihovih potreb po hrani pozval, naj zagotovita trajno podlago za evropski program pomoči v hrani.

Evropski parlament je 22. maja 2008 sprejel resolucijo o rastočih cenah hrane v EU in državah v razvoju, v kateri je izpostavil temeljno pravico do hrane in potrebo po izboljšanju stalnega dostopa vseh ljudi do hrane za dejavno, zdravo življenje.

Komisija je v sporočilu „Reševanje vprašanja naraščajočih cen hrane – Smernice za ukrepanje EU“ z dne 20. maja 2008 že priznala pomembnost tega programa. Predsednik Evropske komisije je v govoru v Parlamentu 18. junija 2008 navedel, da namerava Komisija proračun za to pobudo povečati za dve tretjini.

Evropsko sodišče je 13. aprila 2011 (zadeva T-576/08) ugotovilo, da so določbe razdelitvenega načrta za leto 2009, ki urejajo nakupe na trgu, nične. Tako je bila Komisija prisiljena, da je v okviru razdelitvenega načrta za leto 2012 črpala izključno iz obstoječih intervencijskih zalog. Proračunska sredstva za načrt za leto 2012 znaša zato zgolj 113 milijonov EU, tj. manj kot četrtino v primerjavi s predhodnimi letnimi načrti.

Komisija je 29. junija 2011 sprejela Sporočilo o večletnih finančnih perspektivah za obdobje 2014–2020. V njem je predlagala, da se program za razdeljevanje hrane v prihodnje financira v okviru postavke 1 s skupnim zneskom 2,5 milijarde EUR (cene v letu 2011).

Evropski parlament je v resoluciji z dne 7. julija 2011 Komisijo in Svet pozval, da naj pripravita prehodno rešitev za preostala leta tekočega večletnega finančnega okvira ter se tako izogneta drastičnemu zmanjšanju pomoči v hrani zaradi zmanjšanja sredstev s 500 milijonov EUR na 133 milijonov EUR in zagotovita, da se ljudje, odvisni od pomoči v hrani, ne bodo znašli na robu preživetja. Številni predstavniki evropske civilne družbe, tj. od lokalnih organov do NGO in dobrodelnih organizacij, so izrazili zaskrbljenost glede prihodnosti programa in enoglasno pozvali različne institucije Unije, naj najdejo rešitev, da se bo program lahko še naprej izvajal.

ELEMENTI PRVOTNEGA PREDLOGA

Leta 2008 je Komisija predlagala revizijo programa za razdeljevanje hrane (COM (2008) 563 konč.) na podlagi naslednjih elementov:

- dva vira zalog. Hrana bi se dobavljala iz intervencijskih zalog ali nabavila na trgu. Zadnja možnost ne bi bila več omejena na primere, ko intervencijske zaloge začasno ne bi zadostovale. Prednost bi še vedno imele intervencijske zaloge, kadar bi bile te voljo.

- večja raznolikost hrane za razdeljevanje in jasnejše prednostne naloge. Za večjo prehransko uravnoteženost hrane, ki jo zagotavlja program, se ne bi razdeljevala samo hrana, za katero se uporablja intervencija. Prehrambne proizvode bi izbrali organi držav članic v okviru nacionalnih programov za razdeljevanje hrane, ki določajo cilje in prednostne naloge za razdeljevanje hrane najbolj ogroženim osebam.

- dolgoročna perspektiva. Dejavnosti razdeljevanja hrane od zadevnih nacionalnih organov in dobrodelnih združenj zahtevajo dolgoročno načrtovanje in skrbno pripravo. Da bi povečali učinkovitost programa za razdeljevanje hrane Unije, bi bil ta veljaven tri leta. Zneski pomoči za drugo in tretje leto bi bili zgolj okvirni in bi jih morali naknadno potrditi. Poleg tega se za finančni prispevek Unije predlaga zgornja meja.

- sofinanciranje. Sofinanciranje bi podprlo kohezijska razsežnost programa, zagotovilo ustrezno načrtovanje in okrepilo sinergije. Zaradi neovirane uvedbe in neprekinjenega črpanja velike količine razpoložljivih sredstev Skupnosti bi bila v programu za obdobje 2010–2012 stopnja financiranja Skupnosti 75 % oziroma 85 % v državah članicah, ki prejemajo sredstva iz Kohezijskega sklada. Pozneje, tj. v obdobju 2013–2015, bi bili stopnji sofinanciranja Skupnosti 50 % oziroma 75 %.

- krepitev spremljanja in poročanja. Obveznosti poročanja na različnih ravneh bi se okrepile in bi vključevale poročilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu.

Predlog iz leta 2008 je spremljala ocena učinka v obliki delovnega dokumenta služb Komisije (SEC(2008)2436/2).

MNENJE KOMISIJE O SPREMEMBAH, KI JIH JE PREDLAGAL EVROPSKI PARLAMENT: ELEMENTI NOVEGA SPREMENJENEGA PREDLOGA

Evropski parlament se je v svojem mnenju močno zavzel za to, da program v celoti še naprej financira Unija (spremembe 5, 10, 16, 17, 18, 19). Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora vsebuje podobno zahtevo.

Nacionalni organi sodelujočih držav članic in številni predstavniki civilne družbe so izrazili željo, da se program še naprej v celoti financira s proračunskimi sredstvi EU, Saj nekatere sodelujoče države članice zaradi trenutne finančne krize ne bi mogle zagotoviti svojega deleža finančnih sredstev in bi lahko tako prekinile razdeljevanje hrane tam, kjer je najbolj potrebna.

Nadalje se Komisija zaveda, da je število evropskih državljanov, ki potrebujejo pomoč v hrani, vedno večje.

Zato se je Komisija odločila, da spremenjeni predlog (COM(2010)486 konč.) nadomesti s tem novim spremenjenim predlogom.

Glede prispevka, ki naj bi ga programi za razdeljevanje hrane imeli pri izpolnjevanju ciljev skupne kmetijske politike in krepitvi socialne kohezije Unije, Komisija meni, da bi bilo ta v predlogu primerneje upoštevan z dvojno pravno podlago (člena 42 in 43(2) skupaj s členom 175(3)).

V tem novem spremenjenem predlogu se trenutna stopnja 100-odstotnega financiranja programa s sredstvi EU ohrani, da se zagotovi proračunska stabilnost, letna zgornja meja za finančni prispevek Unije pa se določi na 500 milijonov EUR.

Spremembe 8, 11, 13 in 14 vsebujejo druge bistvene spremembe, ki jih je Komisija sprejela v tem spremenjenem predlogu, čeprav se lahko besedilo, ki ga je izbrala Komisija, razlikuje od besedila, ki ga je predlagal Evropski parlament. Sprememba 8 uvaja pojem hrane s poreklom iz Unije, ki je bil v ta spremenjeni predlog prevzet kot prednostna naloga, o kateri odločajo države članice, ko izbirajo vrste hrane, ki bodo razdeljene. Sprememba 11 uvaja za mesta razdeljevanja, da v načrtu jasno prikažejo udeležbo Unije. To obveznost je Komisija v tem spremenjenem predlogu ohranila, podrobna pravila bodo sprejeta pozneje. Sprememba 13 določa, da nakup prehrambenih proizvodov poteka prek konkurenčnih postopkov, kar je v predlogu zdaj jasno izraženo. Sprememba 14 določa povrnitev stroškov, ki so dobrodelnim organizacijam nastale s skladiščenjem. Tudi to je zdaj vključeno v predlog.

Komisija bo kmalu sprejela pravne predloge za nov večletni finančni okvir, vključno s predlogom za razdeljevanje hrane, ki se financira s sredstvi pod postavko 1. Zato triletni načrti, ki jih je določal prejšnji predlog, za ta novi časovni okvir ne bi bili več primerni. Ta novi predlog zato ohranja obstoječi sistem letnih načrtov.

Ostali elementi, vključeni v prvotni predlog, tj. dva vira dobave, večja raznolikost hrane za razdeljevanje z večjim poudarkom na prehranskih vidikih, jasnejše prednostne naloge in temeljitejše mehanizme za spremljanje in poročanje, se v tem novem predlogu ohranijo.

PRILAGODITEV ZARADI POGODBE O DELOVANJU EVROPSKE UNIJE (PDEU)

Pogodba o delovanju Evropske unije (PDEU) jasno razlikuje med pooblastilom, ki se na Komisijo prenese za sprejemanje nezakonodajnih aktov (delegirani akti), ki se splošno uporabljajo in dopolnjujejo ali spreminjajo nekatere nebistvene elemente zakonodajnega akta (člen 290), ter med pooblastilom, ki se na Komisijo prenese za sprejemanje izvedbenih aktov (člen 291). Države članice so resda pristojne za izvajanje pravno zavezujočih aktov Evropske unije, vendar lahko, če so za izvajanje zadevnega pravnega akta potrebni enotni pogoji, Komisija sprejme ustrezne izvedbene akte.

Po uskladitvi programa za razdeljevanje hrane najbolj ogroženim osebam z novimi pravili Pogodbe, se izvedbena pravila, ki jih sprejme Komisija, da zagotovi nemoteno izvajanje ukrepov, štejejo za izvedbene ali delegirane akte.

Ta spremenjeni predlog vsebuje vse bistvene elemente, splošna načela in pravila za načrtovanje programov, ki jih je določil zakonodajalec.

V skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije zakonodajalec Komisijo pooblasti, da dopolni ali spremeni nekatere nebistvene elemente, ki so kljub temu potrebni za pravilno delovanje programa. Ta spremenjeni predlog določa, da Komisija z delegiranimi akti sprejme metodo za izračun skupne dodelitve sredstev, vključno z razdeljevanjem intervencijskih zalog in finančnih sredstev, določitev knjigovodske vrednosti proizvodov, sproščenih iz intervencijskih zalog, in metodo za prerazporeditev sredstev pri morebitni reviziji načrta. Komisija bi morala sprejeti določbe, na podlagi katerih je treba pri vseh dejavnosti v zvezi z izvajanjem načrtov uporabljati razpisne postopke, določbe o varščinah, ki jih morajo položiti vlagatelji, ter pravila o sankcijah in zmanjšanjih, ki jih uporabijo države članice pri nespoštovanju rokov in drugih pomanjkljivosti.

Države so v skladu s členom 291 Pogodbe o delovanju Evropske unije pristojne za izvajanje pravno zavezujočih aktov Unije, ki jih sprejme zakonodajalec. Vendar je treba program nujno izvajati enotno v vseh sodelujočih državah članicah, da se prepreči tveganje za izkrivljanje ali diskriminacijo. Zato v tem spremenjenem predlogu zakonodajalec Komisiji podeljuje izvedbena pooblastila za sprejetje podrobnih pravil in postopkov, sprejetje in po potrebi revizijo načrtov, določitev dodatnih elementov, ki jih je treba vključiti v triletne načrte, postopkov in rokov, ki se uporabljajo pri umikih, oblike letnih poročil o izvajanju in nacionalnih programov za razdeljevanje hrane, pravil za povračilo stroškov, vključno z roki in zgornjo mejo financiranja, pogojev za javni razpis in pogojev, ki se uporabljajo za prehrambne proizvode in njihovo dobavo, minimalnih zahtev nadzornih programov, enotnih pogojev glede plačilnih postopkov, vključno z nalogami nacionalnih intervencijskih agencij, ter podrobnih pravil glede obvezne navedbe o sodelovanju Unije v programu tako na mestih pakiranja kot razdeljevanja.

PRORAčUNSKE POSLEDICE

Predlagana pravila so namenjena izvajanju novih določb o programu za razdeljevanje hrane najbolj ogroženim osebam v Uniji. Novi program bo še naprej v celoti financirala Unija.

Ta spremenjeni predlog za finančna sredstva EU, namenjena programu, določa letno zgornjo mejo financiranja 500 milijonov EUR

SPREMENJENI PREDLOG

Na podlagi člena 293(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije je spremenjeni predlog Komisije predstavljen v nadaljevanju.

2008/0183 (COD)

Spremenjen predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o spremembi uredb Sveta (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 1234/2007 glede razdeljevanja prehrambnih proizvodov najbolj ogroženim osebam v Uniji

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti prvega pododstavka člena 42, člena 43(2) Pogodbe in člena 175 (3),

ob upoštevanju predloga Evropske komisije[1],

po predložitvi predloga nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[2],

ob upoštevanju mnenja Odbora regij[3],

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom,

ob upoštevanju naslednjega:

1. Uredba Sveta (EGS) št. 3730/87 z dne 10. decembra 1987 o splošnih pravilih za dobavo hrane iz intervencijskih zalog imenovanim organizacijam za razdeljevanje najbolj ogroženim osebam v Skupnosti[4], ki je bila pozneje razveljavljena in vključena v Uredbo Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode („Uredba o enotni SUT“)[5], je več kot dve desetletji zagotavljala zanesljiv program za razdeljevanje hrane najbolj ogroženim osebam v Uniji in je pozitivno prispevala k socialni koheziji EU z zmanjšanjem gospodarskih in socialnih razlik.

2. Cilja skupne kmetijske politike (SKP), ki sta določena v členu 39(1) Pogodbe, sta stabilizacija trgov in zagotavljanje preskrbe potrošnikom po primernih cenah. Vsa ta leta je program za razdeljevanje hrane uspešno pripomogel k doseganje obeh ciljev in se je, ker je zmanjšal negotovo preskrbo najbolj ogroženih oseb v Uniji s hrano, izkazal za bistveno orodje, ki zagotavlja splošno razpoložljivost hrane v Evropski uniji ter hkrati zmanjšuje intervencijske zaloge. Program EU za pomoč v hrani najbolj ogroženim osebam mora še naprej zagotavljati, da bodo cilji SKP izpolnjeni. Obenem mora okrepiti tudi socialno kohezijo Unije.

3. Evropski parlament je v izjavi z dne 4. aprila 2006 o oskrbi dobrodelnih združenj, ki so zadolžena za izvajanje evropskega programa pomoči v hrani najbolj ogroženim osebam[6], navedel, da je evropski program pomoči v hrani najbolj ogroženim osebam izkazal svojo vrednost in je življenjskega pomena za milijone ljudi. Poleg tega je izrazil zaskrbljenost glede prihodnosti evropskega programa pomoči v hrani najbolj ogroženim osebam ter je Komisijo in Svet ob priznanju potrebe po zadovoljevanju njihovih potreb po hrani pozval, naj zagotovita trajno podlago za evropski program pomoči v hrani. Evropski parlament je v resoluciji z dne 7. julija 2011 Komisijo in Svet tudi pozval, da naj pripravita prehodno rešitev za preostala leta tekočega večletnega finančnega okvira ter se tako izogneta drastičnemu zmanjšanju pomoči v hrani zaradi zmanjšanja sredstev s 500 milijonov EUR na 133 milijonov EUR in zagotovita, da se ljudje, odvisni od pomoči v hrani, ne bodo znašli na robu preživetja.

4. Z več širitvami se je v Uniji povečalo število pomoči potrebnih oseb. Hkrati pa rastoče cene hrane negativno vplivajo na varnost preskrbe s hrano najbolj ogroženih oseb ter zvišujejo stroške zagotavljanja pomoči v hrani. Posledično je program, ki je bil uveden z Uredbo (EGS) št. 3730/87 in se trenutno izvaja na podlagi člena 27 Uredbe (ES) št. 1234/2007, z leti postal pomembnejši. Zato je bistveno, da se program še naprej izvaja na ravni Unije in se nadalje prilagoditi glede na razvoj na trgu.

5. Trenutni program za razdeljevanje hrane temelji na razdeljevanju proizvodov iz intervencijskih zalog Unije, ki se začasno dopolnijo z nakupi na trgu. Vendar so različne reforme SKP in ugoden razvoj proizvodnih cen povzročili, da so se intervencijske zaloge ter razpon razpoložljivih proizvodov postopno zmanjšali. Zato morajo nakupi na trgu postati stalen vir dobave programa, ki bi dopolnjeval intervencijske zaloge, če te ne bi zadostovale.

6. Če se v okviru programa prehrambeni proizvodi kupujejo na trgu, ker intervencijske zaloge ne bodo zadostovale, je potreben poseben ukrep, da se bo lahko uresničil cilj krepitve socialne kohezije v EU.

7. Program Unije ne more biti edini odgovor na naraščajoče potrebe po pomoči v hrani v Uniji. Nacionalne politike, ki jih izvajajo javne uprave, in mobilizacija civilne družbe, vključno z lokalnimi pobudami, so prav tako nujne, če želimo najbolj ogroženim osebam zagotoviti varno preskrbo s hrano. Vendar bi bil lahko program Unije z močnim kohezijskim elementom model za razdeljevanje hrane najbolj ogroženim osebam, zlasti v manj razvitih regijah, in bi pripomogel k ustvarjanju sinergij ter spodbudil javne in zasebne pobude za povečanje varne preskrbe s hrano ljudi v stiski. Poleg tega lahko glede na geografsko razpršenost zmanjšanih razpoložljivih intervencijskih zalog v državah članicah program prispeva tudi k najboljšemu izkoriščanju teh zalog. Program Unije torej ne bi smel vplivati na morebitne nacionalne ukrepe.

8. Da se zagotovi dobro proračunsko upravljanje, je treba za pomoč Unije določiti fiksno zgornjo mejo. Program za najbolj ogrožene osebe je treba dodati na seznam ukrepov iz člena 3(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike[7], na katerem so navedeni ukrepi, ki so upravičeni do financiranja iz Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS).

9. Po izkušnjah sodeč je treba upravljanje programa za razdeljevanje hrane v nekaterih vidikih izboljšati. Komisija mora zato letne načrte za izvajanje programa določiti na podlagi zahtevkov, ki jih morajo države članice sporočiti Komisiji, in drugih informacij, ki se štejejo za pomembne. Države članice morajo svoje zahtevke za prehrambne proizvode vložiti na podlagi nacionalnih programov za razdeljevanje hrane ter pri tem določiti svoje cilje in prednostne naloge glede razdeljevanja hrane najbolj ogroženim osebam, vključno s prehranskimi vidiki. V tem okviru bi bilo primerno, da lahko države članice dajo prednost proizvodom s poreklom iz Unije. Da bodo stroški, nastali pri izvajanju načrta, pravilno kriti, je treba dati državam članicam možnost, da se odločijo, da v okviru sredstev, ki so na voljo z načrtom, povrnejo nekatere stroške, ki imenovanim organizacijam nastanejo pri izvajanju ukrepov, vezanih na upravljanje, prevoz in skladiščenje.

10. Obenem morajo države članice opraviti primerna upravna in fizična preverjanja ter določiti kazni za nepravilnosti, da zagotovijo, da se letni načrt izvaja v skladu z veljavnimi pravili.

11. Člen 27 Uredbe (ES) št. 1234/2007 daje Komisiji pooblastila za izvajanje nekaterih določb navedenega člena.

12. Zaradi začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe je treba pooblastila Komisije za delovanje programa iz člena 27 Uredbe (ES) št. 1234/2007 uskladiti s členoma 290 in 291 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Pogodba).

13. Komisija mora imeti pristojnost za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe, da dopolni ali spremeni nekatere nebistvene elemente člena 27 Uredbe (ES) št. 1234/2007. Treba je določiti ukrepe, za katere se to pooblastilo lahko uporabi, ter pogoje, ki za to pooblastilo veljajo.

14. Da se zagotovi enotna uporaba člena 27 Uredbe (ES) št. 1234/2007 v vseh državah članicah, je treba Komisijo pooblastiti za sprejetje izvedbenih aktov v skladu s členom 291 Pogodbe. Ukrepe, ki so potrebni za takšno enotno uporabo, mora Komisija sprejeti z izvedbenimi akti v skladu z določbami Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (EU) št. XX/XXXX z dne …

15. Da se zagotovi učinkovitost in preglednost pri sprejemanju letnih načrtov, mora Komisija z izvedbenimi akti sprejeti postopke za sprejetje in revizijo načrtov. Zaradi istega razloga morata sprejetje in po potrebi revizija letnega načrta prav tako potekati z izvedbenimi akti.

16. Da bi države članice imele koherenten in učinkovit okvir za sodelovanje v programu in njegovo izvajanje, mora Komisija sprejeti izvedbene akte, s katerimi določi dodatne elemente za vključitev v letne načrte, pravila za dobavo proizvodov ter postopke in roke za umik intervencijskih proizvodov, vključno s prenosi med državami članicami.

17. Da se zagotovi primerljivost informacij, ki jih morajo predložiti sodelujoče države članice, mora Komisija z izvedbenimi akti sprejeti pravila o obliki nacionalnih programov za razdeljevanje hrane in letnih poročil o izvajanju.

18. Države članice morajo imeti možnost, da v okviru programa nekatere odhodke dobrodelnih organizacij štejejo za upravičene. Da se zagotovi enotno izvajanje te možnosti v državah članicah, mora Komisija sprejeti izvedbene akte, s katerimi določi skupna podrobna pravila za povračilo teh stroškov, vključno z roki in zgornjo mejo financiranja.

19. Da se zagotovi, da se javni razpisi v vseh državah članicah objavijo v skladu z enotnimi pravili, mora Komisija sprejeti izvedbene akte o pogojih za javni razpis in pogojih, ki se uporabljajo za prehrambne proizvode in njihovo dobavo.

20. Da bo stopnja delovanja različnih elementov nadzornega sistema usklajena, mora Komisija sprejeti izvedbena pravila o obveznostih držav članic pri preverjanjih.

21. Da se zagotovi, da organi držav članic enotno izvajajo načrt in se poenostavi sodelovanje med njimi, mora Komisija sprejeti izvedbena pravila o postopkih in rokih za plačila, vključno z zmanjšanji v primeru nespoštovanja, knjigovodske določbe in naloge nacionalnih intervencijskih organov, vključno v primeru prenosov med državami članicami.

22. Uredbi (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 1234/2007 je zato treba ustrezno spremeniti.

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

V členu 3(1) Uredbe (ES) št. 1290/2005 se doda točka (g):

„(g) program za razdeljevanje hrane najbolj ogroženim osebam v Uniji iz člena 27 Uredbe (ES) št. 1234/2007.“

Člen 2

Uredba (ES) št. 1234/2007 se spremeni:

23. Vstavi se nov člen 4a:

„Člen 4a

[Sprejetje delegiranih in izvedbenih aktov]

Če se Komisiji podelijo pooblastila za sprejetje delegiranih aktov, ta deluje v skladu s postopkom iz člena 196a.

Če se Komisiji podelijo pooblastila za sprejetje izvedbenih aktov, ta deluje v skladu s postopkom iz člena 196 b .“

24. Pododdelek IV oddelka II poglavja I naslova I dela II se spremeni:

25. Člen 27 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 27 Program za razdeljevanje hrane najbolj ogroženim osebam v Uniji

1. Ustanovi se program, s katerim lahko organizacije, ki jih imenujejo države članice, najbolj ogroženim osebam v Uniji razdelijo prehrambne proizvode. Proizvodi za ta namen se zagotovijo iz intervencijskih zalog oziroma če intervencijske zaloge, primerne za program za razdeljevanje hrane, ne zadostujejo, se prehrambni proizvodi kupijo na trgu.

Za namene programa iz prvega pododstavka „najbolj ogrožene osebe“ pomenijo fizične osebe – posameznike, družine ali skupine, sestavljene iz takšnih oseb, pri katerih so pristojni nacionalni organi na podlagi meril o upravičenosti ugotovili ali priznali socialno in finančno odvisnost oziroma so tako presodile imenovane organizacije in tako potrdili navedeni pristojni organi.

2. Države članice, ki želijo sodelovati v programu iz odstavka 1, Komisiji predložijo programe za razdeljevanje hrane, v katerih navedejo:

26. podrobnosti o glavnih značilnostih in ciljih programa,

27. imenovane organizacije,

28. zahtevke za količine prehrambnih proizvodov, ki naj bi se razdelile vsako leto, ter druge ustrezne informacije.

Države članice prehrambne proizvode izberejo na podlagi objektivnih meril, vključno s prehransko vrednostjo in primernostjo za razdeljevanje. V ta namen lahko države članice dajo prednost prehrambnim proizvodom s poreklom iz Unije.

3. Na podlagi zahtevkov, ki jih države članice sporočijo v skladu s prvim pododstavkom odstavka 2, in drugih informacij, ki veljajo za pomembne, Komisija sprejme letne načrte.

V vsakem letnem načrtu določi letne finančne odobritve Unije za vsako državo članico.

Če proizvodi, vključeni v letni načrt, v intervencijskih zalogah države članice, v kateri so takšni proizvodi potrebni, ne zadostujejo, letni načrt določa, da se prenesejo iz držav članic, v katerih so v intervencijskih zalogah na voljo.

Letni načrt se lahko ob pomembnih dogodkih, ki vplivajo na njegovo izvajanje, revidira.

4. Organizacije iz odstavka 1, ki jih imenujejo države članice, ne smejo biti komercialna podjetja.

Prehrambni proizvodi se imenovanim organizacijam izročijo brezplačno.

Prehrambni proizvodi se najbolj ogroženim osebam razdelijo:

29. brezplačno ali

30. po ceni, ki ni višja od tiste, ki temelji na stroških, ki imenovanim organizacijam nastanejo pri opravljanju dejavnosti, razen stroškov, ki se lahko krijejo na podlagi točk (a) in (b) drugega pododstavka odstavka 7.

5. Države članice, ki sodelujejo v programu:

31. Komisiji predložijo letno poročilo o izvajanju programa;

32. Komisijo pravočasno obveščajo o razvoju dogodkov, ki vplivajo na izvajanje programov za razdeljevanje hrane.

6. Unija financira upravičene stroške v okviru programa. Pomoč v proračunskem letu ne presega 500 milijona EUR.

7. Upravičeni stroški v okviru programa so:

33. stroški proizvodov, sproščenih iz intervencijskih zalog,

34. stroški prehrambnih proizvodov, kupljenih na trgu, in

35. po potrebi stroški prevoza intervencijskih proizvodov med državami članicami.

V okviru finančnih sredstev, ki so na voljo za izvajanje letnega načrta v posamezni državi članici, lahko pristojni nacionalni organi za upravičene štejejo naslednje stroške:

36. stroške prevoza prehrambnih proizvodov v skladišča imenovanih organizacij;

37. naslednje stroške, ki nastanejo imenovanim organizacijam, če so neposredno povezani z izvajanjem načrta:

(i) upravne stroške;

(ii) stroške prevoza med skladišči imenovanih organizacij in končnimi mesti razdeljevanja ter

(iii) stroške skladiščenja.

8. Države članice opravijo upravna in fizična preverjanja, s katerimi zagotovijo, da je izvajanje načrta v skladu z veljavnimi pravili, in določijo kazni za nepravilnosti.

9. Na embalaži prehrambnih proizvodov, razdeljenih v okviru načrtov, ter na mestih razdeljevanja je treba skupaj z emblemom Evropske unije jasno označiti navedbo „Pomoč Evropske unije“.

10. Program Unije ne posega v nacionalne programe za razdeljevanje prehrambnih proizvodov najbolj ogroženim osebam v skladu z zakonodajo Unije.

* UL L 243, 6.9.2006, str. 47.“

38. Dodata se naslednja člena 27a in 27b:

„Člen 27a Nebistveni elementi programa za razdeljevanje hrane

1. Da se zagotovi učinkovita uporaba proračunskih sredstev, dodeljenih programu v skladu s členom 27, Komisija z delegiranimi akti določi metodo za izračun skupnih dodeljenih sredstev, vključno z razdeljevanjem intervencijskih proizvodov in finančnih sredstev za nakup prehrambnih proizvodov na trgu med države članice. Določi tudi knjigovodsko vrednost proizvodov, sproščenih iz intervencijskih zalog, in metodo za prerazporeditev sredstev zaradi morebitne revizije letnega načrta.

2. Da se zagotovi učinkovita in uspešna uporaba proračunskih sredstev, dodeljenih programu v skladu s členom 27, in se zaščitijo pravice in obveznosti izvajalcev, Komisija z delegiranimi akti sprejme določbe, na podlagi katerih je treba pri vseh dejavnostih v zvezi z izvajanjem programov za razdeljevanje hrane uporabljati razpisne postopke, določbe o varščinah, ki jih morajo položiti udeleženci v razpisih, in določbe o sankcijah, zmanjšanjih in izključitvah, ki jih države članice uporabijo zlasti pri nespoštovanju rokov za umik proizvodov iz intervencijskih zalog in resnih pomanjkljivosti ali nepravilnosti pri izvajanju letnega načrta.

Člen 27b Enotno izvajanje programa za razdeljevanje hrane

1. Komisija z izvedbenimi akti sprejme določbe o enotnem izvajanju letnega načrta in nacionalnih programov za razdeljevanje hrane iz člena 27. Ti akti se nanašajo na:

(a) podrobna pravila in postopke za sprejetje in revizijo letnih načrtov, vključno z veljavnimi roki;

(b) sprejetje letnih načrtov in njihovo revizijo;

(c) določbe o dodatnih elementih, ki jih morajo vsebovati letni načrti, pravila za dobavo prehrambnih proizvodov ter postopke in roke za umike intervencijskih proizvodov in prenose med državami članicami;

(d) določbe o obliki letnih poročil o izvajanju in nacionalnih programov za razdeljevanje hrane;

(e) podrobna pravila za povračilo stroškov iz drugega pododstavka člena 27(7), vključno z zgornjo mejo financiranja in roki;

(f) enotne pogoje za javne razpise, vključno s pogoji za prehrambne proizvode in njihovo dobavo;

(g) določbe o fizičnih in upravnih preverjanjih, ki jih opravijo države članice;

(h) enotne določbe o plačilnih postopkih in rokih ter zmanjšanjih, ki se uporabijo pri nespoštovanju, knjigovodske določbe in postopke za prenose med državami članicami, vključno z opisom nalog zadevnih nacionalnih intervencijskih organov;

(i) enotne pogoje za izvajanje člena 27(9).“

39. V členu 184 se doda točka (9):

„(9) najpozneje do 31. decembra 2014 Evropskemu parlamentu in Svetu o uporabi programa za razdeljevanje hrane najbolj ogroženim osebam v Uniji v skladu s členom 27, skupaj z ustreznimi predlogi.“

40. V delu VII poglavja I se dodata člena 196a in 196b:

„Člen 196a Delegirani akti

1. Komisiji se pooblastila za sprejemanje delegiranih aktov iz te uredbe podelijo za nedoločen čas.

Komisija takoj po sprejetju delegiranega akta o tem hkrati obvesti Evropski parlament in Svet.

2. Evropski parlament ali Svet lahko kadar koli prekličeta prenos pooblastila iz odstavka 1.

Institucija, ki je začela notranji postopek o morebitnem preklicu pooblastila, o tem v razumnem roku pred sprejetjem končne odločitve po možnosti obvesti drugo institucijo in Komisijo ter pri tem navede pooblastila, ki bi bila lahko preklicana, in možne razloge za preklic.

S sklepom o preklicu pooblastila preneha veljati pooblastilo iz tega sklepa. Sklep začne veljati nemudoma oziroma na v njem določen dan. Sklep ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov. Objavi se v Uradnem listu Evropske unije .

3. Evropski parlament in Svet lahko delegiranim aktom ugovarjata v dveh mesecih od dne obvestila. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za en mesec.

Če do izteka navedenega obdobja Evropski parlament in Svet sklepu ne nasprotujeta, se ta objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati na v njem določen dan.

Delegirani akt se objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati že pred iztekom navedenega obdobja, če sta Evropski parlament in Svet Komisijo obvestila, da ne nameravata ugovarjati.

Če Evropski parlament ali Svet ugovarjata delegiranemu aktu, ta ne začne veljati. Institucija, ki nasprotuje delegiranemu aktu, navede razloge za nasprotovanje.

Člen 196b Izvedbeni akti

1. Za sprejemanje izvedbenih aktov iz te uredbe, se uporablja postopek iz člena [X] Uredbe (EU) št. [XXX/XXXX] Evropskega parlamenta in Sveta.

2. Komisiji pomaga Upravljalni odbor za skupno ureditev kmetijskih trgov, ustanovljen s členom 195 Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007.“

Člen 2

Ta uredba začne veljati sedmi dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Ta uredba je zavezujoča v celoti in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V […]

Za Evropski parlament Za Svet

OCENA FINANČNIH POSLEDIC | Fichefin/478963rev2 (FB/nh) 6.5.2011.1 |

DATUM: 27. 9. 2011 |

1. | PRORAČUNSKA POSTAVKA: 05 02 04 01 | ODOBRITVE: 500 M€ in B-2011 500 M€ in DB-2012 |

2. | NASLOV: Spremenjeni predlog Uredbe (EU) št. …/…. Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 in Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 glede razdeljevanja prehrambnih proizvodov najbolj ogroženim osebam v Uniji |

3. | PRAVNA PODLAGA: Členi 42, 43(2) in 175(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije |

4. | CILJI: Predlagana pravila so namenjena izvajanju novih določb o programu za razdeljevanje hrane najbolj ogroženim osebam v Uniji. |

5. | FINANČNE POSLEDICE | 12-MESEČNO OBDOBJE (v milijonih EUR) | TEKOČE PRORAČUNSKO LETO (v milijonih EUR) | NASLEDNJE PRORAČUNSKO LETO (v milijonih EUR) |

5.0 | ODHODKI - V BREME PRORAČUNA EU (NADOMESTILA/INTERVENCIJE) - NACIONALNI ORGANI - DRUGO | 500 | - | - |

5.1 | PRIHODKI - LASTNA SREDSTVA EU (DAJATVE/CARINE) - NACIONALNI | - | - | - |

2010 | 2011 | 2012 | 2013 |

5.0.1 | OCENJENI ODHODKI | 500 | 500 |

5.1.1 | OCENJENI PRIHODKI | - | - | - | - |

5.2 | METODA IZRAČUNA: - |

6.0 | ALI SE PROJEKT LAHKO FINANCIRA Z ODOBRENIMI PRORAČUNSKIMI SREDSTVI, VPISANIMI V USTREZNO POGLAVJE TRENUTNEGA PRORAČUNA? | DA NE |

6.1 | ALI SE PROJEKT LAHKO FINANCIRA S PRENOSOM MED POGLAVJI TRENUTNEGA PRORAČUNA? | DA NE |

6.2 | ALI BO TREBA PRORAČUN DOPOLNITI? | DA NE |

6.3 | ALI BO TREBA ODOBRENA PRORAČUNSKA SREDSTVA VNESTI V PRIHODNJE PRORAČUNE? | DA NE |

PRIPOMBE: Predlog določa letno zgornjo mejo financiranja v višini 500 milijonov EUR. |

[1] UL C […], […], str. […].

[2] XX

[3] UL C […], […], str. […].

[4] UL L 352, 15.12.1987, str. 1.

[5] UL L 299, 16.11.2007, str. 1.

[6] UL C 293 E, 2.12.2006, str. 170.

[7] UL L 209, 11.8.2005, str. 1.