EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 30.8.2021 COM(2021) 496 final POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU 39. letno poročilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu o protidampinških, protisubvencijskih in zaščitnih ukrepih EU ter uporabi instrumentov trgovinske zaščite v tretjih državah proti EU v letu 2020













{SWD(2021) 234 final}



Povzetek To 39. poročilo vsebuje informacije o protidampinških, protisubvencijskih in zaščitnih dejavnostih EU ter dejavnostih trgovinske zaščite tretjih držav proti EU v letu 2020 v skladu z obveznostmi poročanja Komisije. Evropska unija se zavzema za odprto, na pravilih temelječo trgovino, ki jo podpirajo orodja za zaščito evropske industrije pred nepoštenimi trgovinskimi praksami. Komisija zagotavlja, da se lahko industrije, ki so oškodovane zaradi nepoštenih praks, kot je dampinški in subvencioniran uvoz, pri učinkovitem odzivu zanesejo na instrumente trgovinske zaščite EU. Pandemija COVID-19 leta 2020 je preizkusila zmožnost Komisije za uporabo instrumentov trgovinske zaščite, ker preverjanja na kraju samem ni bilo več mogoče izvesti. Vendar je Komisija s hitrim prilagajanjem svojih delovnih praks preiskave končala v zakonskih rokih, pri čemer je v celoti spoštovala pravice zainteresiranih strani in svoje pravne obveznosti. Število zadev je ostalo v skladu z ravnmi dejavnosti iz prejšnjih let, pri čemer se je povečalo število zadev, vloženih proti koncu leta 2020. Uspešno izvajanje instrumentov trgovinske zaščite EU s strani Komisije je bilo potrjeno v poročilu Evropskega računskega sodišča iz julija 2020. Revizorji so ugotovili, da so bili postopki ustrezno upoštevani, kar je privedlo do trdnih in celovitih odločitev. V poročilu je bilo podanih več priporočil za nadaljnjo krepitev odziva Komisije na izzive, ki jih predstavlja uvoz, s katerim se trguje nepošteno. Komisija je leta 2020 začela izvajati več teh priporočil, kot je izboljšanje spremljanja za zagotovitev učinkovitosti ukrepov. Med temi izzivi je tudi potreba po reševanju vse bolj zapletenih in nepreglednih programov subvencij, ki jih dodeljujejo tretje države in škodujejo evropskim proizvajalcem. V odziv na razvoj subvencijskih praks je Komisija leta 2020 prvič uvedla izravnalne ukrepe proti subvencijam, ki jih je ena država dodelila proizvodnim obratom s sedežem v drugi državi in izvozom v EU. Razlog za to je bil, da se finančni prispevek, ki ga je zagotovila tretja država, lahko pripiše državi izvoznici. Uvedba ukrepov kaže zmožnost in zavezanost Komisije, da obravnava nove in inovativne oblike subvencioniranja. Poseben oddelek poročila obravnava vprašanje subvencij. Ponovna osredotočenost na izvrševanje in učinkovitost trgovinskih pravil v letu 2020 je pomenila boljše spremljanje ukrepov, zlasti tistih, pri katerih obstaja povečano tveganje izogibanja. Zavezanost Komisije za učinkovito politiko trgovinske zaščite je bila podprta z uvedbo ukrepov proti izogibanju, spremljanjem uvoza, pridobivanjem informacij industrije o razvoju trga ter opozarjanjem carinskih organov na potencialno tvegan uvoz. Sprememba nadzora uvoza jekla in aluminija leta 2020 je zagotovila tudi dejanske statistične podatke o uvozu in omogočila zgodnejšo opredelitev uvoznih trendov, ki bi lahko škodovali jeklarski industriji in industriji aluminija v Uniji. Zagotavljanje pravičnih trgovinskih pogojev za evropske proizvajalce pomeni tudi obravnavanje ukrepov trgovinske zaščite, ki so jih tretje države sprejele proti EU in ki so leta 2020 dosegle najvišjo raven. Medtem ko je leto 2020 prineslo nove in edinstvene izzive v svetovni trgovini, se je Komisija prilagodila na te izzive in tiste, ki jih prinašajo obstoječe in nove nepoštene trgovinske prakse, ter se nanje odzvala in nadaljevala izvajanje instrumentov trgovinske zaščite EU.

1Uporaba instrumentov trgovinske zaščite v letu 2020 1.1Preiskovalna dejavnost 1.1.1Splošni pregled Konec leta 2020 je bilo v EU veljavnih 150 ukrepov trgovinske zaščite: 99 dokončnih protidampinških ukrepov (ki so bili razširjeni v 29 primerih), 18 protisubvencijskih ukrepov (razširjeni v enem primeru) in 3 zaščitni ukrepi. To pomeni povečanje za 10 ukrepov v primerjavi s koncem leta 2019. Preiskovalno delo se je še naprej povečevalo, pri čemer je bila delovna obremenitev večja kot leta 2019, in sicer zaradi večjega števila preiskav v zvezi s pregledom (54). Konec leta 2020 je bilo v teku 47 preiskav. Temu poročilu je priložen delovni dokument služb Komisije, ki vsebuje podrobnejše informacije in statistične podatke o letnih dejavnostih. Delovni dokument služb Komisije vsebuje priloge, ki so pomembne za naslednje oddelke. 1.1.2Protidampinške in protisubvencijske preiskave (glej priloge A do I) Komisija je leta 2020 začela 15 novih preiskav (12 protidampinških in 3 protisubvencijske). Uvedla je začasne dajatve v 6 postopkih in zaključila 11 zadev z uvedbo dokončnih dajatev (8 protidampinških in 3 protisubvencijske). Pet preiskav je končala brez uvedbe ukrepov. Število začetih pregledov se je v primerjavi z letom 2019 povečalo. Komisija je leta 2020 začela 21 pregledov zaradi izteka ukrepa in 2 vmesna pregleda, na podlagi katerih je bilo v tem obdobju izvedenih 54 aktivnih preiskav v zvezi s pregledom. 7 pregledov zaradi izteka ukrepa je bilo zaključenih s potrditvijo dajatve leta 2020. Štirje vmesni pregledi so bili zaključeni s samo 1 spremembo dajatev.

1.1.3Zaščitne preiskave V letu 2020 ni bilo začetih novih zaščitnih preiskav. Kar zadeva zaščitni ukrep EU za jeklo, uveden leta 2019 kot odziv na ukrepe iz oddelka 232 zakona ZDA, je Komisija izvedla drugi pregled, ki je 1. julija 2020 privedel do prilagoditve nekaterih vidikov ukrepa. Ti so vključevali uvedbo četrtletnega upravljanja vseh tarifnih kvot, uvedbo tarifnih kvot za posamezno državo v kategoriji izdelkov 1 (vroče valjano jeklo) in novo ureditev za dostop do preostalih tarifnih kvot v zadnjem četrtletju obdobja. Komisija je 30. oktobra 2020 začela ponovni pregled za prilagoditev obsega kvot v okviru zaščitnega ukrepa zaradi brexita. Te spremembe so začele veljati 1. januarja 2021. 1.1.4Preverjanja v preiskavah Za zagotovitev točnosti informacij, ki so jih predložile zainteresirane strani, in podlage za uvedbo ukrepov Komisija opravi obiske na kraju samem, da preveri podatke, predložene med preiskavami o trgovinski zaščiti. Omejitve potovanj, ki jih je povzročila pandemija COVID-19, so skoraj v celotnem letu 2020 onemogočile običajne postopke preverjanja, medtem ko so varnostni ukrepi in s tem povezane omejitve vplivali na dejavnosti podjetij. Komisija je v odgovor prilagodila svoje delovne prakse, da bi zagotovila nadaljevanje preiskav ob spoštovanju dolžnega pravnega postopanja, zahtev glede preglednosti in zakonskih rokov. To je vključevalo podjetja, ki so predložila dovolj podrobne informacije za analizo, vzpostavila sistem navzkrižnega preverjanja podatkov na daljavo s strani neodvisnih in preverljivih virov ter zainteresiranim stranem omogočila nekaj prožnosti glede rokov za predložitev podatkov. Komisija je skupaj izvedla 26 preverjanj na kraju samem in 83 navzkrižnih pregledov na daljavo. Čeprav je sistem navzkrižnega preverjanja na daljavo zagotovil nadaljnje izvajanje instrumentov trgovinske zaščite v letu 2020, je obremenjujoč, zahteven in le začasna rešitev. 1.2Učinkovita uporaba in uveljavljanje instrumentov trgovinske zaščite 1.2.1Evropsko računsko sodišče – Revizija instrumentov trgovinske zaščite EU Evropsko računsko sodišče je julija 2020 objavilo revizijsko poročilo o politiki trgovinske zaščite EU za obdobje 2016–2019, v katerem je ugotovilo, da Komisija uspešno izvaja politiko. V poročilu je bilo ugotovljeno, da so preiskave privedle do pravočasne uvedbe ukrepov, da je Komisija pravilno ravnala v skladu s postopki, da je vse strani obravnavala enako ter da so bile analize, na katerih temeljijo sklepi, zanesljive in izčrpne. Hkrati je Evropsko računsko sodišče priporočilo, naj Evropska komisija do konca leta 2021: (a) dokumentira svoje ocene statusa zaupnosti dokumentov s strani strank, (b) si prizadeva za dodatne komunikacijske kanale za ozaveščanje deležnikov, (c) izboljša smernice o pomembnih vidikih konkurence, (d) izboljša dejavnosti spremljanja in redno ocenjuje učinkovitost ukrepov trgovinske zaščite, (e) začne več preiskav na lastno pobudo in (f) uporabi jasna merila za prednostno razvrstitev odziva na ukrepe tretjih držav. Komisija je sprejela vsa priporočila, razen (e) v zvezi s preiskavami po uradni dolžnosti, ki jih je Komisija sprejela le delno, saj meni, da že v največji možni meri uporablja določbe zakonodaje. Komisija je začela izvajati priporočila v zahtevanem časovnem okviru, in sicer z izboljšanjem dejavnosti spremljanja obstoječih ukrepov, opredelitvijo meril za prednostno razvrščanje ukrepov tretjih držav ter s proučitvijo načinov za povečanje ozaveščenosti o instrumentih trgovinske zaščite med industrijami EU. Izvajanje vseh priporočil se bo nadaljevalo z oceno splošne učinkovitosti ukrepov trgovinske zaščite, ki je predvidena za leto 2023. 1.2.2Spremljanje in izvrševanje ukrepov (glej priloge J, K, M, Q) Glede na osrednjo vlogo izvrševanja trgovinskih ukrepov v programu Komisije Ursule von der Leyen je bil pri spremljanju večji poudarek. Komisija je leta 2020 spremljala 41 ukrepov trgovinske zaščite, ki so predstavljali povečano tveganje izogibanja dajatvam. Komisija je carinske organe v državah članicah po potrebi opozorila, naj posebno pozornost namenijo uvozu zadevnih izdelkov. Poleg tega je Komisija, če je imela informacije o goljufivih dejavnostih v zvezi z uvozom, o tem obvestila OLAF. Komisija je vzdrževala tesne stike z industrijo Unije, da bi pridobila dodatne informacije o razvoju trga in se odločila o najučinkovitejših nadaljnjih ukrepih. Komisija je proučila tudi veljavne cenovne zaveze, da bi zagotovila, da proizvajalci izvozniki v celoti izpolnjujejo zahteve. Komisija je v skladu s svojo zavezo, da bo zagotovila učinkovito uporabo ukrepov, leta 2020 začela tri preiskave proti izogibanju. Preiskave obravnavajo različne vrste izogibanja ukrepom, tj. izogibanje ukrepom z dejavnostmi sestavljanja v tretji državi in spremembo izdelka. Komisija je leta 2020 zaključila pet preiskav proti izogibanju. V 4 primerih je razširila dajatve na uvoz iz drugih tretjih držav, za katere je bilo ugotovljeno pretovarjanje. 1.2.3Nadzorni ukrepi Komisija lahko uvede nadzorne ukrepe za spremljanje uvoznih trendov, kadar obstaja nevarnost, da bo ta uvoz povzročil škodo proizvajalcem Unije , in sicer dve vrsti: predhodni in naknadni nadzor. Predhodni nadzor za uvoz zahteva predložitev uvoznega dovoljenja in s tem informacije o namenu uvoza. Pri naknadnem nadzoru so statistični podatki o uvozu na voljo petnajst dni po koncu meseca poročanja v primerjavi s podatki Eurostata, ki so na voljo samo 6 tednov po koncu meseca poročanja.

Medtem ko je nadzor običajno uveden z uredbo Komisije, se lahko naknadni nadzor uvede brez pravnega akta, kadar ni potrebe po oblikovanju dodatnih posebnih oznak carinske uvrstitve (10-mestnih oznak blaga TARIC). Na podlagi tega je Komisija z naknadnim nadzorom nadomestila sistem predhodnega nadzora za jeklo in aluminij, ki je prenehal veljati 15. maja 2020. Poleg tega je Komisija novembra 2020 uvedla naknadni nadzor Unije nad uvozom bioetanola za gorivo. Komisija mesečno objavlja razpoložljivi nadzor na javni strani „nadzor/spremljanje uvoza“ na spletnem mestu GD za trgovino. 1.2.4Zaščita evropskih malih in srednjih podjetij (MSP) Glede na to, da se MSP pri obravnavi trgovinske zaščite soočajo z omejenimi viri, si je Komisija vedno prizadevala za spodbujanje ozaveščenosti MSP o instrumentih trgovinske zaščite in dostopa do njih. Komisija je leta 2020 prek svoje namenske službe za pomoč še naprej pomagala podjetjem, ki so jih prizadele nepoštene trgovinske prakse, tako v EU kot v tretjih državah. MSP so bila med uporabo instrumentov trgovinske zaščite deležna manj obremenjujočih vprašalnikov in, kjer je bilo mogoče, obdobij preiskave, ki so bila usklajena z njihovim poslovnim letom. Medtem ko je Komisija MSP še naprej pomagala prek svoje spletne strani za MSP , službe za pomoč in vodnika za instrumente trgovinske zaščite, je Evropsko računsko sodišče Komisiji priporočilo, naj poveča ozaveščenost o instrumentih med industrijami in zlasti MSP. Komisija je leta 2020 začela pripravljati informativni sveženj, prilagojen za MSP, v katerem so pojasnjeni instrumenti, kako do njih dostopati in kaj je vključeno v postopke. Informacije se bodo posredovale prek obstoječih kanalov, kot so svetovalni odbor za dostop na trg, mreže MSP v državah članicah in panožna združenja. V skladu s časovnim okvirom, ki ga je predlagalo Evropsko računsko sodišče, bo to izvedeno v letu 2021. Več proizvodnih sektorjev v EU, za katere so značilna mala in srednja podjetja, uspešno uporablja in izkorišča zaščito v okviru instrumentov trgovinske zaščite EU, na primer za kolesa, naprave za protektiranje pnevmatik, postrvi in keramiko. Kar zadeva slednje, protidampinški ukrepi za keramično namizno posodo in preiskava proti izogibanju po uradni dolžnosti, ki se je zaključila leta 2019, dokazujejo zavezanost Komisije za zagotavljanje učinkovitosti veljavnih ukrepov. Ker se je Komisija zavedala možnosti za nadaljnje izogibanje tem ukrepom, je skrbno proučila štirinajst zahtevkov kitajskih izvoznikov za obravnavo novih proizvajalcev izvoznikov, ki jih je prejela leta 2020, da bi zagotovila, da so vložniki resnični novi proizvajalci izvozniki, ki prodajajo lastne izdelke in ne usmerjajo izdelkov drugih kitajskih proizvajalcev namizne posode. Zadeve so ob koncu leta 2020 še vedno potekale. 1.3Razvoj dogodkov v letu 2020 po zakonodajnih spremembah v letih 2017 in 2018 1.3.1 Socialni in okoljski standardi S spremembami zakonodaje o trgovinski zaščiti decembra 2017 in junija 2018 so bila uvedena številna področja, na katerih bi bilo treba v protidampinških in protisubvencijskih preiskavah, kjer je to mogoče, upoštevati socialne in okoljske standarde. Kadar Komisija uporabi novo metodologijo izračuna normalne vrednosti, izbere ustrezno reprezentativno državo za konstruiranje neizkrivljene normalne vrednosti izdelka. Kadar obstaja več držav z ustreznimi razpoložljivimi podatki, bi morala Komisija izbrati na podlagi ravni socialne zaščite in varstva okolja v obravnavanih državah. V preiskavah, zaključenih leta 2020, se vprašanje ni pojavilo, saj so bili ustrezni podatki v vsakem primeru na voljo samo za eno reprezentativno državo. Pri določanju stopnje škode v preiskavah bi morali proizvodni stroški industrije EU vključevati stroške skladnosti z večstranskimi okoljskimi sporazumi in konvencijami Mednarodne organizacije dela v času trajanja ukrepov trgovinske zaščite. Ker so ti stroški industrije Unije nastali v obdobju uporabe ukrepa, se lahko pri izračunu stopnje škode odražajo v ciljnih cenah industrije Unije/neškodljivih cenah. V preiskavah v zvezi s težkim termičnim papirjem s poreklom iz Republike Koreje in nekaterimi vroče valjanimi ploščami in kolobarji iz nerjavnega jekla iz Indonezije, Ljudske republike Kitajske in Tajvana je Komisija prilagodila ciljne cene po oceni prihodnjih stroškov, ki izhajajo iz večstranskih okoljskih sporazumov, katerih pogodbenica je EU. Zato je Komisija povišala neškodljive cene za zneske od 6 do 10 EUR na tono v primeru termalnega papirja ter za 1,5 EUR in 6 EUR na tono v primeru jeklenih pločevin in kolobarjev. Zainteresirane strani tega vprašanja niso izpostavile v drugih zadevah, zaključenih leta 2020. 1.3.2Poročilo o izkrivljanju v ruskem gospodarstvu Ob uvedbi nove dampinške metodologije decembra 2017 je bilo v zakonodaji določeno, da bi morala Komisija pripraviti poročila o znatnih izkrivljanjih, v katerih so opisane tržne razmere v državi ali sektorju. Tako je Komisija oktobra 2020 objavila poročilo o znatnih izkrivljanjih trga, ki jih je povzročila vlada v ruskem gospodarstvu. To je drugo tako poročilo po objavi poročila decembra 2017, v katerem so opisana izkrivljanja na Kitajskem. Za Kitajsko je bila kot država z najvišjo stopnjo protidampinških dejavnosti v EU izbrana Rusija. Poročilo je tehnični dokument, ki temelji na dejstvih in vrsti virov, zlasti na ruski zakonodaji in drugih uradnih javnih evidencah v Rusiji. Poročilo je opisno in razdeljeno na tri dele. Prvi je makroekonomski opis ruskega gospodarstva, v drugem so obravnavani glavni proizvodni dejavniki, ki se uporabljajo v vseh proizvodnih procesih (npr. delovna sila, energija), tretji pa obravnava nekatere sektorje ruskega gospodarstva, in sicer jeklarstvo, aluminij in kemikalije. 1.3.3 Večja preglednost – spremembe obdobja pred razkritjem V okviru posodobitve instrumentov trgovinske zaščite leta 2018 je bila uvedena obveznost predhodnega razkritja. Tako se od Komisije zahteva, da zainteresirane strani 3 tedne vnaprej obvesti o nameri, da bo oziroma ne bo uvedla začasnih ukrepov. Komisija je leta 2020 na zahtevo Evropskega parlamenta in Sveta pregledala določbo, da bi proučila, ali je predhodno razkritje povzročilo kopičenje zalog in dodatno škodo industriji EU. Analiza je pokazala, da to ne drži, zato se je obdobje predhodnega razkritja avgusta 2020 podaljšalo na 4 tedne.

1.4Sodna presoja sodišč EU (Priloga S) Splošno sodišče in Sodišče sta leta 2020 razsodili v 17 sodbah in sklepih s področja instrumentov trgovinske zaščite: Splošno sodišče je izdalo 12 sodb, medtem ko je Sodišče izdalo 4 predhodne odločbe in odločilo o enem pravnem sredstvu. Sodna praksa iz leta 2020 zagotavlja zanimiv vpogled v morebitni neposredni učinek prava STO na področju trgovinske zaščite. Sodišče je potrdilo zelo omejeno vlogo poročil pritožbenega organa STO in poudarilo, da niso ustrezna, če so bila sprejeta po sprejetju izpodbijane uredbe. Splošno sodišče je potrdilo sodno prakso v zadevi Rusal z ugotovitvijo, da se na Protokol o pristopu Kitajske k STO ni mogoče sklicevati za izpodbijanje zakonitosti izpodbijane uredbe. Najpomembnejše sodbe so opisane v delovnem dokumentu služb Komisije. Leta 2020 je bilo v zvezi z instrumenti trgovinske zaščite vloženih 30 novih zadev – 23 pri Splošnem sodišču in 7 pri Sodišču, od tega 6 pritožb in en predlog za sprejetje predhodne odločbe. 1.5Obravnavanje dejavnosti trgovinske zaščite pred EU Komisija spremlja in posreduje v preiskavah instrumentov trgovinske zaščite, ki jih izvajajo tretje države in so usmerjene v izvoz EU, ter pomaga izvoznikom EU pri razvoju njihove obrambne strategije. Glavni cilj Komisije je ustaviti uvajanje neupravičenih ukrepov trgovinske zaščite za izvoz iz EU in/ali zmanjšati negativni gospodarski vpliv uvedenih ukrepov, npr. z znižanjem stopnje dajatve ali, v primerih zaščitnih ukrepov, s tarifno kvoto namesto dajatve ad valorem. Komisija posreduje na tehnični ravni v obliki pisnih stališč preiskovalnim organom tretjih držav in s sodelovanjem na zaslišanjih ter na politični ravni. Leta 2020 sta tako komisarja za trgovino in kmetijstvo na sestankih ali v pisni korespondenci opozarjala na primere pri kolegih v zadevni tretji državi. Komisija primere obravnava tudi v ustreznih odborih Svetovne trgovinske organizacije (STO). Vsi ukrepi so tesno usklajeni z industrijo EU in zadevnimi državami članicami, pri čemer se osredotočajo na primere, ki imajo znaten gospodarski vpliv na evropsko industrijo in sistemske posledice. Komisija želi s svojimi ukrepi zagotoviti pravilno uporabo pravil STO ter odpraviti postopkovne napake in pravne nedoslednosti, da bi tretjim državam preprečila zlorabo instrumentov trgovinske zaščite. Zelo zaskrbljujoče je splošno pomanjkanje preglednosti ter v številnih primerih nezadostna analiza škode in vzročne zveze. Večkratno posredovanje Komisije, ki poudarja pravne nedoslednosti in sistemske pomanjkljivosti, je pomemben dejavnik pri preprečevanju neupravičenih ukrepov. Nekaj uspešnih ukrepov v letu 2020 je bilo: ·Komisija je posredovala v dveh zaščitnih preiskavah, ki ju je Ukrajina izvedla v zvezi z uvozom gnojil, kar je privedlo do zaključka preiskav brez ukrepov. Vrednost izvoza EU pred preiskavo je znašala 190 milijonov EUR. ·Komisija je skupaj z industrijo in državami članicami uspešno posredovala tudi v protidampinški preiskavi Sveta za sodelovanje v Zalivu v zvezi z uvozom keramičnih ploščic. Zato je bila Španija, katere izvoz je bil ocenjen na več kot 200 milijonov EUR, izključena iz obsega preiskave. ·V dveh zaščitnih preiskavah Filipinov in Malezije, katerih predmet so bile keramične ploščice, je Komisija posredovala v obeh primerih. Obe državi sta zaključili preiskave brez uvedbe ukrepov. Komisija posreduje tudi v protisubvencijskih preiskavah, usmerjenih v sheme pomoči EU. ·ZDA so januarja 2020 začele protidampinške in protisubvencijske preiskave v zvezi z uvozom razvodnih blokov za hidravliko iz Nemčije in Italije. Protisubvencijska preiskava je bila pomembna, ker so ZDA sklenile, da so nekatere brezplačne pravice, dodeljene v okviru evropskega sistema za trgovanje z emisijami (ETS) evropskim družbam, ki izvažajo izdelek v ZDA, pomenile subvencijo, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi. Kljub našim prizadevanjem to posredovanje ni privedlo do zadovoljivega rezultata. ·Drugi omembe vreden primer, ki je trenutno predmet reševanja sporov v okviru STO, so bili avgusta 2018 uvedeni ameriški protisubvencijski ukrepi za španske zrele oljke. Ta preiskava je bila usmerjena predvsem v podporne ukrepe EU v okviru skupne kmetijske politike, ki se štejejo za nespecifične, ne izkrivljajo trgovine in zato proti njim ni mogoče uvesti izravnalnih ukrepov. Predsednik senata je decembra 2020 Organ za reševanje sporov obvestil, da bo zaradi zamud, ki jih je povzročila svetovna pandemija COVID-19, končno poročilo strankama predvidoma predložil do konca junija 2021. Ob koncu leta 2020 je bilo veljavnih 178 ukrepov trgovinske zaščite, ki so vplivali na izvoz EU, kar je 5 več kot leta 2019 in največ doslej v dejavnosti spremljanja Komisije. Pričakuje se, da bo ta raven ostala stabilna, saj se je leta 2020 začelo veliko število novih preiskav, in sicer 43 v primerjavi s 37 leta 2019. Protidampinški instrument je še vedno najbolj uporabljan instrument na svetovni ravni, saj zajema 133 od 178 veljavnih ukrepov. Od teh ukrepov je bilo 39 zaščitnih ukrepov (v primerjavi s 37 leta 2019), 6 pa protisubvencijskih ukrepov. Sproženih je bilo 43 novih preiskav, 22 postopkov zaščitnega mehanizma (v primerjavi s 30 leta 2019), 20 protidampinških in ena protisubvencijska preiskava. Največje število ukrepov proti izvozu EU imajo ZDA z 38 veljavnimi ukrepi (36 v letu 2019), sledijo ji Kitajska z 19, Turčija s 16 in Indija s 15 ukrepi. Med ukrepi, ki so bili v veljavi proti EU leta 2020, jih je največ za izdelke iz jekla – 70 od 178, od tega je 54 protidampinških, 3 protisubvencijski in 13 zaščitnih ukrepov. Temu sledijo kemični izdelki – 48, ki jih sestavlja 42 protidampinških in 6 zaščitnih ukrepov. Drugi sektorji, v katere so pogosto usmerjeni ukrepi, so zamrznjeni ocvrti krompirček, keramične ploščice ali papir.

1.6Dejavnosti v okviru STO Zaradi COVID-19 je STO odpovedala aprilska srečanja odborov za subvencije ter izravnalne, protidampinške in zaščitne ukrepe ter oktobra 2020 organizirala virtualna srečanja. Neformalna skupina za preprečevanje izogibanja in protidampinška delovna skupina za izvajanje se v letu 2020 nista sestali. EU je v protidampinškem odboru opozorila na številne preiskave tretjih držav, ki zadevajo izvoznike iz EU. Te so vključevale preiskavo v zvezi s pregledom uvoza zamrznjenega ocvrtega krompirčka iz Belgije in Nizozemske s strani Južnoafriške carinske unije (SACU), pregled ukrepov Kanade za rafinirani sladkor iz Danske, Nizozemske, Združenega kraljestva in Belgije ter predhodne protidampinške dajatve na uvoz običajne legirane aluminijaste pločevine s poreklom iz sedmih držav članic EU s strani ZDA. V okviru odbora za subvencije in izravnalne ukrepe so EU, ZDA in Japonska podprle točko dnevnega reda o vlogi subvencij, ki prispevajo k presežni zmogljivosti v različnih sektorjih gospodarske dejavnosti. To je stalna naloga za razumevanje vloge, ki jo imajo subvencije pri prispevanju k presežnim zmogljivostim v različnih sektorjih. Leta 2020 se je razprava osredotočila na poročilo OECD z naslovom Merjenje izkrivljanja na mednarodnih trgih: vrednostna veriga polprevodnikov in tekoče delo globalnega foruma o presežni jeklarski zmogljivosti. V zvezi s slednjim je EU skupaj z drugimi članicami STO znova pozvala Kitajsko, naj ponovno začne sodelovati na forumu, da bi rešili problem presežnih zmogljivosti v jeklarskem sektorju. EU je na seji odbora za zaščitne ukrepe izrazila več pomislekov v zvezi z naslednjimi preiskavami: Indonezija: oblačilni predmeti in pribor za oblačila, Maroko: varjene cevi iz železa ali jekla, Južna Afrika: nekateri ploščato valjani izdelki iz jekla, Turčija: zobne ščetke in Ukrajina: polimerni materiali ter žice in kabli. EU je prav tako zagovarjala svoje stališče glede zaščitnih ukrepov za nekatere izdelke iz jekla, ki so jih kritizirale Indija, Kitajska, Rusija, Japonska, Švica in Koreja. Kadar se kljub posredovanju Komisije uvedejo neupravičeni ukrepi trgovinske zaščite, lahko Komisija uporabi reševanje sporov v okviru STO, zlasti če so bila ugotovljena pomembna sistemska vprašanja. Trenutno potekata dva postopka reševanja sporov, ki ju je začela EU, in sicer eden v zvezi s kolumbijskimi protidampinškimi dajatvami na zamrznjeni ocvrti krompirček iz Belgije, Nemčije in Nizozemske ter drugi v zvezi s protidampinškimi in protisubvencijskimi dajatvami, ki so jih ZDA uvedle na uvoz španskih zrelih oljk. Januarja 2020 so EU, ZDA in Japonska izdale ministrsko izjavo, v kateri so navedle, kako bi bilo treba v prihodnosti okrepiti pravila STO o subvencijah za industrijo. Ta pobuda je pomembna v okviru krepitve Sporazuma STO o subvencijah in izravnalnih ukrepih, da bi obravnavali razvijajoče se subvencijske prakse med članicami. Predlagane spremembe se na primer nanašajo na preglednost, opredelitev škodljivih subvencij in opredelitve javnih organov. EU še naprej sodeluje v tem procesu. 1.7Dejavnosti pooblaščenca za zaslišanje Leta 2020 je pooblaščenec za zaslišanje prejel 24 zahtevkov za posredovanje in opravil 12 zaslišanj. Kadar so strani predložile zahtevek za posredovanje hkrati z zahtevkom za zaslišanje pri službah Komisije, pristojnih za preiskavo, je pooblaščenec za zaslišanje enako kot prej vztrajal pri svojem pristopu, v skladu s katerim bi morale zainteresirane strani svoje pomisleke najprej nasloviti na službe Komisije. Pooblaščenec za zaslišanje je nato posredoval, šele ko rešitev ni bila dosežena. Ta pristop je zainteresiranim stranem omogočil, da so v polovici primerov našle rešitev neposredno s preiskovalnimi skupinami. Pooblaščenec za zaslišanje je v dveh primerih podaljšal rok za predložitev pripomb. Vprašanja, ki so se pojavila na zaslišanjih, so se nanašala na zahteve po dodatnem razkritju, anonimnosti in zaupnosti. Proizvajalec iz EU je izpostavil tudi vprašanje vpliva ukrepov, povezanih s COVID-19, na postopke trgovinske zaščite. V vseh primerih je bil s službami dosežen dogovor o pregledu obravnavanih vprašanj ali zagotavljanju pojasnil ali dodatnih razkritij. Leta 2020 je bil obseg zadev podoben letu 2019. Čas oddanih zahtevkov je bil nereden zaradi COVID-19, vendar je bila logistika za izvedbo zaslišanj z odpravo potovanj enostavnejša. 2Poudarek na uporabi subvencij 2.1Trendi subvencioniranja Protisubvencijski primeri EU, ki so se začeli v zadnjih desetih letih, so se v primerjavi s prejšnjimi desetimi leti močno povečali, in sicer s 24 na 32. To je povezano z dramatično spremembo v državah, ki jih ti ukrepi najbolj zadevajo. V obdobju 2001–2010 se je večina protisubvencijskih postopkov EU nanašala na Indijo, Indonezijo in ZDA, pri čemer je bila Indija tradicionalno vodilna z 10 (več kot 40 %) od skupno 24 preiskav.Vendar je v obdobju 2011–2020 Kitajska predstavljala 14 (44 %) od 32 začetih postopkov, pri čemer so Indija, Indonezija in Turčija predstavljale le približno 10 % začetih postopkov. To število za Kitajsko, ki predstavlja večino protisubvencijskih postopkov, je še bolj jasno na ravni STO, kjer se je v zadnjem desetletju 55 % začetih protisubvencijskih postopkov nanašalo ravno na Kitajsko. To odraža učinek kitajskega razširjenega in kompleksnega sistema subvencioniranja kitajske industrije, ki izkrivlja trgovino. Leta 2020 sta se dve od treh začetih protisubvencijskih preiskav EU nanašali na Kitajsko, trije dokončni protisubvencijski ukrepi pa so bili vsi povezani s subvencijami, ki jih je odobrila Kitajska – bodisi v državi sami bodisi v Egiptu.Glede na to, da se je večina protisubvencijskih dejavnosti v letu 2020 nanašala na subvencije, pri katerih je bila Kitajska dejansko izvor, se zato preostanek tega oddelka osredotoča na to državo. 1 2 2.1 2.2Okvir finančne podpore LRK Kitajska vlada svoje družbe subvencionira na številne načine, pomanjkanje preglednosti pa pomeni, da je njihovo razumevanje zahtevno. Kitajska je leta 2006 uvedla koncept „avtohtonih inovacij“, da bi „... okrepila domače inovacijske zmogljivosti in to obravnavala kot ključno sredstvo za prilagoditev gospodarskih struktur, preoblikovanje modela rasti in izboljšanje konkurenčnosti Kitajske“. Njena kombinacija s kitajsko politiko „Go Out“ iz leta 1999, katere namen je spodbujati kitajske naložbe v tujini, je podlaga za številne vrste podpore kitajske industrije. Strategija in časovni načrt„Made in China 2025“ (MIC2025), ki sta bila izdana leta 2015, sta razširitev kitajskega cilja glede „avtohtonih inovacij“ ter zajemata nove in nastajajoče industrije ter tradicionalne predelovalne industrije. Pobuda En pas, ena pot, ki se je začela izvajati leta 2013, nadgrajuje politiko Kitajske „Go Out“, in sicer z razvojem trgovinskih poti ter vlaganjem v infrastrukturne in industrijske projekte po vsem svetu. Te vladne strategije so tesno povezane s številnimi petletnimi načrti, ki določajo smer kitajskega gospodarstva z določitvijo prednostnih nalog in ciljev za centralne in lokalne vlade. 13. petletni načrt je zajemal obdobje 2015–2020. Finančna podpora industriji je eden od načinov za doseganje ciljev petletnih načrtov. To je bilo potrjeno, ko je Ljudska banka Kitajske skupaj z vladnimi službami objavila več mnenj o tem, kako zagotoviti učinkovitejšo finančno podporo za rast in strukturno prilagoditev (2016),ter vodilno mnenje o finančni podpori za izgradnjo močne proizvodne države (2017). Podpora je lahko v obliki brezplačnih ali poceni posojil, umetno poceni surovin, sestavnih delov, energije in zemljišč,davčnih oprostitev in podpore za raziskave in razvoj ter pridobivanje tehnologije. Te subvencije so prispevale k veliki presežni svetovni zmogljivosti v sektorjih, vključno z jeklom in aluminijem. To je privedlo do povečanja nepravično prodanega izvoza iz Kitajske, kar je znižalo cene na svetovni ravni in povzročilo škodo številnim industrijam v državah uvoznicah, tudi v državah članicah EU. EU se je leta 2020 tako kot v prejšnjih letih odzvala na to težavo z uvedbo izravnalnih ukrepov, kjer je to upravičeno, vključno s sprejetjem novega pristopa za nove probleme, kot je opisano v naslednjem oddelku.