KRATICE

EAHC : Izvajalska agencija za zdravje in potrošnike

ECDC : Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni

EFSA : Evropska agencija za varnost hrane

EKSRP : Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja

EKUJS : Evropski kmetijski usmerjevalni in jamstveni sklad

FVO : Urad za prehrano in veterinarstvo

GD za kmetijstvo in razvoj podeželja : Generalni direktorat za kmetijstvo in razvoj podeželja

GD za zdravje in potrošnike : Generalni direktorat za zdravje in potrošnike

HACCP : analiza tveganja in ugotavljanja kritičnih kontrolnih točk

MANCP : večletni nacionalni načrt nadzora

OLAF : Evropski urad za boj proti goljufijam

PRP : program razvoja podeželja

SAPARD : posebni pristopni program za kmetijstvo in razvoj podeželja

GLOSAR

Analiza tveganja in ugotavljanja kritičnih kontrolnih točk (HACCP) :

Nosilci živilske dejavnosti morajo pri svojih dejavnostih vzpostaviti, vzdrževati in ohranjati postopke, ki temeljijo na načelih HACCP:

ugotavljanje vseh tveganj, ki jih je treba preprečiti, odpraviti ali znižati,

ugotavljanje kritičnih kontrolnih točk v fazi ali fazah, v katerih je nadzor nujen za preprečitev ali odpravo tveganja ali za njegovo znižanje na sprejemljivo raven,

določitev kritičnih mej na kritičnih kontrolnih točkah, ki ločijo dopustno od nedopustnega,

vzpostavitev in izvajanje uspešnih postopkov spremljanja na kritičnih kontrolnih točkah,

vzpostavitev popravnih ukrepov, kadar spremljanje pokaže, da kritična kontrolna točka ni pod nadzorom,

vzpostavitev postopkov za preverjanje, ali zgoraj omenjeni ukrepi uspešno delujejo,

vzpostavitev dokumentacije in evidenc, ki dokazujejo uspešno uporabo ukrepov [1].

Boljše usposabljanje za varnejšo hrano : "Boljše usposabljanje za varnejšo hrano" je pobuda Komisije za organizacijo strategije usposabljanja Skupnosti (EU) na področjih živilske zakonodaje, zakonodaje o krmi, pravil o zdravju in dobrem počutju živali ter pravil o zdravju rastlin. Usposabljanje je namenjeno vsem uslužbencem pristojnih organov držav članic, ki sodelujejo pri izvajanju dejavnosti uradnega nadzora, da ostanejo na tekočem z vsemi vidiki zakonodaje Skupnosti za zgoraj navedena področja in da se zagotovi, da se nadzor v vseh državah članicah izvaja bolj enotno, objektivno in ustrezno. [2]

Hladna veriga : Nosilci živilske dejavnosti morajo med celotnim procesom proizvodnje hrane od zakola živali do odpreme proizvodov končnemu potrošniku zagotavljati neprekinjeno verigo temperaturno nadzo- rovanega rokovanja in ustrezne zmogljivosti skladiščenja za ohranjanje ustreznega temperaturnega okolja za živila. Te temperature naj bi ohranile in podaljšale rok trajnosti svežih proizvodov s preprečevanjem rasti in razmnoževanja mikroorganizmov.

Kritične kontrolne točke (KKT) : Kritične kontrolne točke so faza ali faze, na katerih je kontrola nujna, da se tveganje prepreči, odpravi ali zniža na sprejemljivo raven (glej HACCP).

Lastni program nadzora : Nosilci živilske dejavnosti morajo v vsaki fazi proizvodnje, predelave in distribucije odvzemati vzorce, da zagotovijo, da proizvodni proces deluje na sprejemljivih ravneh in da raven kontaminacije ne zahteva popravnih ukrepov. Pogostost vzorčenja trupov v klavnicah je določena v Prilogi I k Uredbi (ES) št. 2073/2005. Vzorce je treba jemati tudi v proizvodnih prostorih in z opreme, ki se uporablja za proizvodnjo hrane. Vzorčenje, ki ga izvajajo nosilci živilske dejavnosti (lastni program nadzora) se razlikuje od vzorčenja, ki ga opravljajo veterinarji v državah članicah v okviru večletnih nacionalnih načrtov nadzora.

Mikrobiološko testiranje : Nosilci živilske dejavnosti zagotavljajo, da živila izpolnjujejo ustrezna mikrobiološka merila, in odvzemajo vzorce trupov in mesa, kot zahteva Uredba (ES) št. 2073/2005 [3].

Večletni nacionalni načrt nadzora (MANCP) : Države članice zagotovijo izvajanje živilske zakonodaje in spremljajo ter preverjajo, da nosilci živilske dejavnosti in dejavnosti proizvodnje krme izpolnjujejo ustrezne zahteve živilske zakonodaje. Za to vzdržujejo sistem uradnega nadzora [4]. Za zagotovitev uspešnega izvajanja teh zahtev mora vsaka država članica pripraviti enoten integriran večletni nacionalni načrt nadzora, ki vsebuje splošne informacije o strukturi in organizaciji sistemov za nadzor krme in hrane ter za zdravje in dobro počutje živali v tej državi članici. MANCP je zasnovan za spodbujanje doslednega, izčrpnega in integriranega pristopa uradnega nadzora ter za določitev prednostnih nalog na podlagi tveganja in meril za kategorizacijo tveganj zadevnih dejavnosti ter najbolj uspešnih postopkov nadzora. [5]

POVZETEK

I. Klavnice so pomemben člen živilskopredelovalne verige. V skladu s higiensko zakonodajo Evropske unije morajo imeti nosilci živilske dejavnosti, ki so odgovorni za klavnice, vzpostavljene ustrezne pogoje in postopke za zagotavljanje varnosti hrane. Klavnicam v državah, ki so se pridružile EU od leta 2004, so bila dodeljena sredstva EU zaradi olajšanja skladnosti z zakonodajnimi določbami. Skladnost je bila velik izziv, ker so bile zahteve na splošno strožje od obstoječih nacionalnih zahtev. S tem povezano izboljševanje klavnic se je podpiralo s prispevki EU iz posebnega pristopnega programa za kmetijstvo in razvoj podeželja (SAPARD), pozneje pa iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP).

II. Sodišče je pri reviziji preučilo, ali so Komisija in zadevne države članice sprejele ukrepe, ki so bili potrebni za zagotovitev, da klavnice dosegajo higienske standarde EU. Pri tem je bil izveden pregled spremljanja, usmerjanja, izvajanja in financiranja ukrepov, povezanih s higienskimi zahtevami (odstavki od 1 do 21).

III. Revizija je v obiskanih državah članicah pokazala slabosti pri uporabi pravil in postopkov, ki so povzete v nadaljevanju. Te ne vzbujajo dvoma o skupni zasnovi sistemov, pač pa kažejo, da je treba zaradi ublažitve tveganja in preprečitve potencialno resnih težav z varnostjo hrane povečati strogost pregledov na vseh ravneh (odstavek 51).

IV. Izvajanje zahtev veljavne uredbe o higieni je v državah članicah deloma pregledal Urad Komisije za prehrano in veterinarstvo (FVO) (odstavki od 22 do 25). Odkril je slabosti pri izvajanju večletnih nacionalnih načrtov nadzora (MANCP) v državah članicah (odstavka 26 in 27). Spremljanje nacionalnih pristojnih organov ni preprečilo težav, s katerimi so se pri izvajanju higienskih zahtev srečevali nosilci živilske dejavnosti (odstavki od 28 do 35).

V. Čeprav je Komisija objavila dokumente s smernicami za lajšanje izvajanja higienskih zahtev, pa nekatere zadevne države članice niso pripravile nacionalnih smernic (odstavki od 36 do 38).

VI. Sistematičnega posvetovanja o pobudi boljše usposabljanje za varnejšo hrano med Komisijo in Izvajalsko agencijo za zdravje in potrošnike je bilo premalo (odstavek 39), v državah članicah pa ni bilo dovolj ustreznih postopkov za razširjanje rezultatov te pobude (odstavki od 40 do 44).

VII. Na prispevek sredstev EU za lajšanje izvajanja higienskih zahtev v klavnicah so vplivale slabosti, povezane s trajnostjo in izborom projektov (odstavki od 45 do 50).

VIII. Sodišče priporoča, naj Komisija izboljša spremljanje in usmerjanje izvajanja higienskih zahtev v novih državah pristopnicah. Glede uporabe sredstev EU za izvajanje higienskih zahtev v teh državah članicah Komisiji priporoča, naj uspešno spremlja izvajanje s tem povezanih programov in ovrednoti učinek teh sredstev EU.

UVOD

1. Ključna prednostna naloga Komisije je, da z obravnavanjem ključnih tveganj in zagotavljanjem uspešnega izvajanja zakonodaje o varnosti hrane ohranja visoke ravni varnosti hrane z razumnimi stroški. [6] Vrsta kriz, povezanih s hrano in krmo (na primer, goveja spongiformna encefalopatija in dioksin), je pokazala slabosti v zasnovi in izvajanju predpisov o hrani v Evropski uniji (EU). Komisija je od "bele knjige o varnosti živil" iz leta 2000 [7] začela izčrpno pregledovati zakonodajo EU o higieni živil in veterinarskih vprašanjih.

2. Evropski parlament in Svet sta leta 2002 sprejela uredbo o varnosti hrane [8]. Posebne uredbe o higieni in varnosti hrane v klavnicah ter o spremljanju njihovega izvajanja so bile sprejete leta 2004 s "higienskim paketom", ki je začel veljati januarja 2006 in je vseboval:

(a) pravila o higieni živil [9];

(b) posebna higienska pravila za hrano živalskega izvora [10] in

(c) posebna pravila o organizaciji uradnega nadzora proizvodov živalskega izvora, namenjenih za prehrano ljudi [11].

3. Uradni nadzor [12] se izvaja za zagotovitev preverjanja skladnosti z zakonodajo o krmi in hrani ter s pravili o zdravju in dobrem počutju živali. Pomembno vlogo pri ohranjanju visoke ravni varnosti hrane v živilskopredelovalni verigi imajo klavnice [13]. Glavne zahteve o higieni in varnosti hrane, ki jih je treba uporabljati v klavnicah, [14] so navedene v Prilogi I.

4. Države članice, ki so vstopile v EU od leta 2004, so se v primerjavi z dotedanjimi državami članicami, ki so že izvajale zakonodajo EU o higieni, soočale s posebnimi izzivi pri izpolnjevanju novih zahtev higienskega paketa. Zato so bila klavnicam v novih državah pristopnicah dodeljena sredstva EU, da bi jim pomagala pri doseganju skladnosti z zakonodajo.

5. Decembra 2011 je bilo 2154 klavnic, ki so jih nacionalni organi teh držav članic odobrili (glej tabelo za odstavkom 45)) kot skladne s predpisi EU o higieni.

ODGOVORNOST

6. Higienski paket deli odgovornost za higieno in varnost hrane med Komisijo, države članice in nosilce živilske dejavnosti.

KOMISIJA

7. Komisija (Generalni direktorat (GD) za zdravje in potrošnike) je odgovorna za razvoj politike EU o varnosti hrane in zlasti za obvladovanje tveganja, povezanega z varnostjo hrane. Pri tej nalogi ji pomagata dve agenciji. Evropska agencija za varnost hrane (EFSA) s sedežem v Parmi zagotavlja strokovna mnenja o vprašanjih varnosti hrane, ki se uporabljajo kot znanstvena podlaga za ukrepe EU. Tudi Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC) s sedežem v Stockholmu ima znanstveno vlogo in vlogo ocenjevanja tveganja, vendar z večjim poudarkom na zdravju ljudi.

8. Komisija preverja izvajanje politike EU o varnosti hrane v državah članicah, zlasti s preverjanjem, ali so države članice razvile sistem nacio- nalnega uradnega nadzora v skladu z zakonodajo EU. To preverjanje oprav- lja posebni direktorat GD za zdravje in potrošnike, Urad za prehrano in veterinarstvo (FVO), ki revidira nacionalni uradni nadzor držav članic. GD za zdravje in potrošnike tudi pripravlja usposabljanje o varnosti hrane v okviru pobude boljše usposabljanje za varnejšo hrano. Te tečaje izvaja Izvajalska agencija za zdravje in potrošnike (EAHC) s sedežem v Luxembourgu.

DRŽAVE ČLANICE

9. Vsaka država članica ima pristojen organ, zadolžen za izvajanje higienskega paketa iz leta 2004 in preverjanje, ali nosilci živilske dejavnosti ravnajo skladno z zahtevami. Glavne naloge pristojnih organov so:

(a) priprava in razširjanje nacionalnih smernic;

(b) odobritev klavnic;

(c) priprava enotnega večletnega nacionalnega načrta nadzora (MANCP), v katerem opišejo svoj sistem uradnega nadzora in druge dejavnosti za zagotavljanje, da nosilci živilske dejavnosti na vseh stopnjah prehranjevalne verige izpolnjujejo zahteve o varnosti hrane;

(d) priprava poročil o izvajanju MANCP;

(e) opravljanje uradnega nadzora (poleg nadzora uradnih veterinarjev, ki delajo v klavnicah) nosilcev živilske dejavnosti v skladu z MANCP;

(f) spodbujanje usposabljanja uslužbencev, ki izvajajo nadzor;

(g) urejanje določitve nacionalnih referenčnih laboratorijev;

(h) revidiranje sistemov uradnega nadzora, da se zagotovi, da dosegajo cilj iz Uredbe (ES) št. 882/2004.

10. Države članice letno poročajo Komisiji o rezultatih svojega nadzora in revizij v prejšnjem letu.

NOSILCI ŽIVILSKE DEJAVNOSTI

11. Nosilci živilske dejavnosti so odgovorni za zagotavljanje, da vse faze proizvodnje, predelave in distribucije hrane pod njihovim nadzorom izpolnjujejo ustrezne higienske zahteve. Nosilci živilske dejavnosti, ki upravljajo klavnice v državah članicah, so odgovorni za zagotavljanje spoštovanja zahtev v zvezi:

(a) z zagotavljanjem ustreznih prostorov in opreme, ki uradnemu veterinarju omogočajo izvedbo pregledov pred zakolom in po njem;

(b) s sledljivostjo živalskih proizvodov;

(c) z odvzemanjem vzorcev za mikrobiološke analize zaradi iskanja kontaminacije;

(d) s prostorsko in časovno ločitvijo dejavnosti zaradi preprečevanja navzkrižne kontaminacije;

(e) z zagotavljanjem hladne verige ter ustreznega embaliranja ali pakiranja in odpreme;

(f) s pravilnim odlaganjem vseh odpadkov, ki nastanejo pri dejavnostih, izvedenih v prostorih klavnice.

12. Vsi postopki za higieno hrane bi morali temeljiti na načelih analize tveganja in ugotavljanja kritičnih kontrolnih točk (HACCP) [15], ki je standardna mednarodna metodologija za obvladovanje tveganja, povezanega s hrano.

POSEBNO FINANCIRANJE ZA NOVE DRŽAVE PRISTOPNICE

13. Države članice, ki so vstopile v EU od leta 2004, so morale zagotoviti, da njihove klavnice izpolnjujejo higienske zahteve EU. Te so večinoma zahtevale veliko višji standard kot obstoječe nacionalne zahteve, zato so bila zaradi olajšanja skladnosti s higienskimi zahtevami zagotovljena sredstva EU za posodobitev klavnic.

14. Iz posebnega pristopnega programa za kmetijstvo in razvoj podeželja (program SAPARD) [16] je bilo v okviru ukrepa "izboljšanje predelave in trženja kmetijskih in ribiških proizvodov" 241 klavnicam zagotovljenih približno 117 milijonov EUR [17]. Ta ukrep je zagotovil sredstva za pomoč državam članicam pri strukturni prilagoditvi njihovih kmetijskih sektorjev in podeželskih območij, vključno s prilagoditvijo higienske zakonodaje za klavnice. Osredotočen je bil na prednostne naloge, opredeljene v sporazumih o partnerstvu za pristop, kjer so v načrtih za razvoj podeželja določene podrobnosti za vsako državo.

15. Financiranje iz SAPARD je bilo porabljeno za pomoč pri stvareh, kot so gradnja prostorov klavnic, nakup opreme, preureditev proizvodnih prostorov s higieničnimi materiali (na primer, običajni oplesk sten ni dovoljen) in oprema za sterilizacijo in čiščenje, zaradi doseganja higienskih standardov.

16. Nato so klavnice prejemale podporo iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) [18] v okviru ukrepa "izboljšanje predelave in trženja kmetijskih in ribiških proizvodov" in zatem iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) [19] v okviru ukrepa "dodajanje vrednosti kmetijskim in gozdarskim proizvodom". Ta sredstva upravljajo Generalni direktorat za kmetijstvo in razvoj podeželja (GD za kmetijstvo in razvoj podeželja) ter države članice.

OBSEG REVIZIJE IN REVIZIJSKI PRISTOP

17. Cilj revizije je bil preučiti, ali so Komisija in države članice, ki so prejele sredstva iz programov SAPARD, EKUJS in EKSRP [20] sprejele potrebne ukrepe za zagotovitev, da so se klavnice prilagodile higienskim standardom Evropske unije (EU). Pri tem so bila obravnavana naslednja vprašanja:

(a) Ali so Komisija in pristojni organi v državah članicah ustrezno spremljali izvajanje higienskih zahtev, ki veljajo za klavnice?

(b) Ali so bile v podporo izvajanju higienskih zahtev, ki veljajo za klavnice, pripravljene ustrezne smernice in izvedeno ustrezno usposabljanje?

(c) Ali so bili postopki za izvajanje higienskih zahtev v klavnicah ustrezni?

(d) Ali so bili postopki za zagotavljanje financiranja EU klavnicam ter za izvajanje zahtev EU o higieni in varnosti hrane uspešni?

18. Revizija je zajemala obiske ustreznih služb Komisije, EAHC in EFSA. Obiskanih je bilo pet od zgoraj navedenih novih držav pristopnic (Češka, Madžarska, Poljska, Romunija in Slovenija) in na kraju samem je bilo revidiranih 25 klavnic, ki so dobile financiranje EU (po pet v vsaki državi članici).

19. Revidiranje služb Komisije, ki so odgovorne za varnost hrane, je zajemalo pregled dokumentacije in postopkov v zvezi z revizijskimi in inšpekcijskimi obiski glede varnosti hrane, upravljanje programov usposabljanja in ustrezne smernice za nosilce živilske dejavnosti in pristojne organe.

20. Revizijsko delo je v službah Komisije, ki so odgovorne za financiranje, zajemalo pregled dokumentacije o programih razvoja podeželja (PRP), ki so financirani iz predpristopnih sredstev (SAPARD), EKUJS in EKSRP, ter pregled ustrezne dokumentacije o izvajanju programov v državah članicah, obiskanih med revizijo.

21. V državah članicah je bila revizija osredotočena na pregled upravljavskih sistemov za izvajanje higienske zakonodaje EU v klavnicah in je zajela pregled prispevka programov financiranja EU za ta namen. Pri reviziji klavnic je bila pregledana uporaba s tem povezanih postopkov.

OPAŽANJA

SPREMLJANJE IZVAJANJA HIGIENSKIH ZAHTEV

22. Pri reviziji je bilo preučeno, kako je Komisija spremljala ukrepe v državah članicah in kako so te spremljale dejavnosti nosilcev živilske dejavnosti. Sodišče je pri reviziji ugotovilo, da so Komisija in pristojni organi v obiskanih državah članicah (glej odstavek 18) na splošno ustrezno zasnovali sisteme za spremljanje higienskih zahtev, vendar je izvajanje sistemov mogoče izboljšati v več pomembnih vidikih, ki so navedeni v nadaljevanju.

23. Komisija še ni v celoti pregledala izvajanja higienskih zahtev (glej odstavka 24 in 25). Na ravni revidiranih držav članic so bile ugotovljene slabosti pri izvajanju MANCP (odstavka 26 in 27) in izvrševanju veterinarskega nadzora (odstavek 28).

KOMISIJA JE LE DELOMA PREGLEDALA IZVAJANJE HIGIENSKEGA PAKETA IZ LETA 2004 V DRŽAVAH ČLANICAH

24. GD za zdravje in potrošnike pregleduje izvajanje higienskih zahtev v državah članicah z inšpekcijskimi pregledi, ki jih izvaja njegov direktorat FVO. FVO letno opravi približno 250 inšpekcijskih obiskov, od tega več kot tretjino v tretjih državah. GD za zdravje in potrošnike letno določi prednostne naloge za te inšpekcijske preglede ter upošteva tveganje, uredbene dejavnike, tekočo strategijo in rezultate prejšnjih inšpekcijskih pregledov. Izvajajo se inšpekcijski pregledi za posamezne sektorje [21], splošni inšpekcijski pregledi za spremljanje nadaljnjega ukrepanja ter posebni inšpekcijski pregledi.

25. FVO je leta 2006 pregledal izvajanje zahtev higienskega paketa iz leta 2004 (glej odstavek 8)v sektorju rdečega mesa v vseh državah članicah, ki so se pridružile EU od leta 2004. V času revizije leta 2011 se je spremljanje nadaljnjega ukrepanja glede nezadovoljivih ravni izvajanja, ugotovljenih pri tem pregledu, bližalo koncu, toda v sektorju perutninskega mesa se je pregled začel šele leta 2008. V času revizije leta 2011 (pet let po roku za uvedbo izvajanja higienskih zahtev) sta tudi ta pregled in spremljanje nadaljnjega ukrepanja, ki mu je sledilo, še vedno potekala. [22]

POMANJKLJIVOSTI PRI IZVAJANJU VEČLETNIH NACIONALNIH NAČRTOV NADZORA (MANCP) V REVIDIRANIH DRŽAVAH ČLANICAH

26. FVO med splošnimi revizijami za spremljanje nadaljnjega ukrepanja ovrednoti izvajanje MANCP v državah članicah (glej odstavek 9 in glosar). V treh novih državah pristopnicah (Madžarska, Romunija in Slovenija) je ugotovil slabosti v izvajanju MANCP, ki so zmanjšale njihovo primernost za osnovo za opravljanje uradnega nadzora [23].

27. Poleg tega je Sodišče pri reviziji ugotovilo, da v Romuniji ni bil v celoti izveden nadzor, načrtovan v MANCP za leto 2009.

SLABOSTI PRI IZVAJANJU VETERINARSKEGA NADZORA V DRŽAVAH ČLANICAH

28. Pristojni organi držav članic bi morali opravljati uradni veterinarski nadzor v klavnicah v skladu z dokumentiranimi postopki [24]. Za uspešnost nadzora morajo biti ti postopki jasno določeni in pravilno izvedeni (glej Prilogo II). Pri reviziji je bilo ugotovljeno, da so bili za izpolnjevanje teh zahtev na splošno vzpostavljeni ustrezni postopki, vendar so bile ugotovljene določene pomanjkljivosti. Te so bile povezane s težavami pri usklajevanju in dokumentiranju vzorčenja programov in rezultatov nadzora (glej okvir 1).

IZVAJANJE ZAHTEV O HIGIENI IN VARNOSTI HRANE PRI NOSILCIH ŽIVILSKE DEJAVNOSTI

29. Sodišče je pregledalo, kako nosilci živilske dejavnosti v klavnicah izpolnjujejo zahteve o higieni in varnosti hrane, pri čemer jih spremljajo pristojni organi držav članic. Pri reviziji je bilo ugotovljeno, da so bili na splošno vzpostavljeni ustrezni postopki, ki so nosilcem živilske dejavnosti omogočali izpolnjevanje zahtev. Vendar opažanja v nadaljevanju kažejo, da morajo izpolnjevanje zahtev o higieni in varnosti hrane pri nosilcih živilske dejavnosti še vedno okrepljeno preverjati pristojni nacionalni organi, ki jih mora Komisija skrbno spremljati.

OKVIR 1

SLABOSTI URADNEGA VETERINARSKEGA NADZORA

Na Poljskem so bile za revizijo uradnega veterinarskega nadzora, ki jo opravijo pristojni organi, v času revizije Sodišča odgovorne inšpekcijske službe, ki hkrati opravljajo tudi veterinarski nadzor. To pomeni tveganje za neodvisnost dela.

V Romuniji je eno poročilo o inšpekcijskem pregledu, ki so ga opravili pristojni organi zaradi preverjanja uspeš- nosti opravljanja nalog uradnega veterinarja, vsebovalo ugotovitve o dejavnosti klavnice in izvajanju lastnega nadzora, za katera je dejansko odgovoren nosilec živilske dejavnosti.

Veterinarske službe držav članic preverjajo, ali zasnova in izvajanje sistemov HACCP pri nosilcu živilske dejavnosti ustrezata zakonodajnim zahtevam, vendar na Madžarskem osrednje veterinarske službe niso imele izčrpnega pregleda nad uporabo HACCP. Poleg tega se ni dovolj zbiralo in primerjalo informacij o pogosto ugotovljenih pomanjkljivostih. Zato ni bilo mogoče spremljati celotne uporabe in izvajanja sistema HACCP.

V Sloveniji so manjkale jasne smernice in standardna dokumentacija o poročanju o rezultatih veterinarskega nadzora, kar je povzročilo razlike pri poročanju o nadzoru. To je ustvarilo tveganje za njegovo kakovost in popolnost.

V nekaterih manjših klavnicah, obiskanih med revizijo, ni bilo ustrezne razmejitve med odgovornostmi nosilca živilske dejavnosti in uradnega veterinarja. To lahko vpliva na neodvisnost uradnega nadzora.

POMANJKLJIVOSTI PRI IZVAJANJU HIGIENSKIH ZAHTEV

30. Pri reviziji so bile ugotovljene slabosti pri izvajanju higienskih zahtev v devetih od 25 obiskanih klavnic. Nanašale so se na neustrezno čiščenje, razkuževanje in opremo za omamljanje, ločevanje "čistih" in "umazanih" območij ter na pomanjkanje ustreznih skladiščnih prostorov za meso, ocenjeno kot neustrezno za prehrano ljudi (glej okvir 2).

OKVIR 2

POMANJKLJIVOSTI PRI IZVAJANJU HIGIENSKIH ZAHTEV

Čeprav bi moral biti proizvodni tok v klavnicah zasnovan za preprečevanje navzkrižne kontaminacije, se je lahko osebje v eni obiskani klavnici v Romuniji prosto gibalo med čistimi in umazanimi območji. Revizorji so se morali iz umazanega območja vrniti v čisto, ker ni bilo drugih izhodov. V drugi romunski klavnici je bilo treba meso iz skladiščnih prostorov prinesti nazaj v razsekovalnico, da bi ga tam označili za odpremo. V obeh klavnicah lahko premajhna prostorska ali časovna ločitev dejavnosti klavnice predstavlja tveganje navzkrižne kontaminacije. V tretji klavnici nožev med zakolom niso pravilno hranili. V četrti klavnici so uslužbenci najprej čistili tla in takoj zatem delali s prašičjimi trupi, ne da bi si vmes umili roke.

V eni od klavnic, obiskanih na Češkem, oprema za čiščenje rok in škornjev ni bila ustrezna za zagotavljanje, da so jo uslužbenci pred vstopom na čista območja dejansko uporabili. V tej in še v eni klavnici različna območja niso bila jasno razmejena, kar je omogočalo prost dostop do prostorov brez ustreznih razkuževalnih ukrepov. V tretji obiskani klavnici kletke za prevoz živih piščancev po raztovorjenju piščancev niso bile povsem očiščene, kar bi lahko privedlo do tveganja navzkrižne kontaminacije.

V eni od klavnic, obiskanih na Poljskem, uporabljena oprema za omamljanje ni pravilno delovala, kar je živalim povzročilo nepotrebno trpljenje, ker ni bila takoj na voljo nadomestna oprema, da bi končali omamljanje. V drugi klavnici, obiskani na Poljskem, ni bilo na voljo ločenih prostorov za hlajenje, v katerih bi skladiščili meso, ki je neustrezno za prehrano ljudi.

NI DOVOLJ ZAGOTOVIL O SISTEMU ANALIZE TVEGANJA IN UGOTAVLJANJA KRITIČNIH KONTROLNIH TOČK (HACCP)

31. Ustrezna dokumentacija (na primer o hladni verigi) je bistveni del sistemov HACCP [25]. Načrti HACCP v obiskanih klavnicah so določali evidentiranje dejavnosti spremljanja kritičnih kontrolnih točk (KKT). Vendar se v petih obiskanih klavnicah postopki HACCP niso uporabljali za KKT, povezane s temperaturo, in dokumentacija o pregledih KKT je bila nepopolna in/ali nezanesljiva (glej okvir 3). To je zmanjšalo zagotovilo, ki ga je dajala sporočena kritična kontrola.

OKVIR 3

NEPOPOLNI PREGLEDI KRITIČNIH KONTROLNIH TOČK

V klavnici, obiskani v Sloveniji, so kot mejo za KKT uporabljali najvišjo dovoljeno temperaturo mesa pred odpremo, določeno v uredbah (7°C), odčitavanje temperature pa je bilo sistematično. Če je bilo pri odčitavanju temperature ugotovljeno, da meso, pripravljeno za odpremo, ni dovolj hladno, bi ga bilo treba dodatno ohladiti. Vendar so bile pri reviziji ugotovljene dokumentirane odpreme iz klavnice, pri katerih je bila odčitana temperatura mesa nad 8°C, vendar ni bilo izvedeno dodatno hlajenje.

V klavnici, obiskani na Madžarskem, je bila temperatura v prostorih za hlajenje odvisna od KKT, vendar sistem za spremljanje temperature ni oddajal zadostnih opozoril, kadar so temperature odstopale od ravni, določenih v načrtu HACCP. V drugi obiskani klavnici je bila dokumentacija za KKT izpolnjena šele, ko je prišlo do problemov. Na voljo ni bilo nobenih dokumentarnih dokazov o odčitkih temperature v okviru dovoljenih ravni.

V eni od klavnic, obiskanih v Romuniji, se evidenca o temperaturi v prostorih za hlajenje ni zdela zanesljiva. Pri odčitavanju temperature, ki ga je štirikrat dnevno več tednov opravljala ista oseba, je bila kot odčitek vedno dosledno navedena enaka temperatura.

V drugi klavnici, obiskani v Romuniji, je bila evidenca o temperaturi izpolnjena vnaprej, vedno s "S" za "skladno".

POMANJKLJIVOSTI PRI IZVAJANJU LASTNEGA PROGRAMA NADZORA

32. Zakonodaja zahteva, da nosilci živilske dejavnosti izvajajo lastni program nadzora, po katerem je treba vzorčiti trupe za mikrobiološke analize zaradi iskanja kontaminacije vsaj enkrat tedensko, razen v nekaterih primerih, ko lahko veterinarski organi dovolijo, da se vzorčenje opravlja vsaka dva tedna. V petih obiskanih klavnicah v treh državah članicah pogostost vzorčenja ali obravnavanje vzorcev ni bilo v skladu z zahtevami. V štirih primerih, ko so veterinarski organi dovolili vzorčenje na dva tedna, se je dejansko vzorčenje opravljalo manj pogosto. V enem primeru rezultati testiranja niso bili na voljo (glej okvir 4).

OKVIR 4

VZORČENJE TRUPOV SE NI VEDNO IZVAJALO V SKLADU S PRAVILI

Nosilci živilske dejavnosti v klavnicah morajo odvzemati vzorce za mikrobiološko analizo vsaj enkrat tedensko. V dveh klavnicah, obiskanih v Romuniji, je nosilec živilske dejavnosti zmanjšal vzorčenje za preiskave na salmonelo pod pravno določeno raven brez ustrezne predhodne odobritve veterinarskih organov.

Poleg tega je vzorce odvzemal uradni veterinar, čeprav je za to odgovoren nosilec živilske dejavnosti.

V eni od klavnic, obiskanih na Poljskem, je nosilec živilske dejavnosti v nekaterih primerih opravljal vzorčenje le enkrat mesečno. V drugi klavnici ni bilo nobenih dokazov, da so bili izvedeni vsi zahtevani testi.

V eni od klavnic, obiskanih na Češkem, je nosilec živilske dejavnosti vzorce odvzemal dovolj pogosto, vendar so bili poslani v laboratorij samo enkrat na mesec ali še redkeje. Ta praksa je pomenila tveganje za higieno proiz- vodnega procesa, saj bi bilo v primeru pozitivnega rezultata mikrobiološke analize vzorca to znano prepozno, da bi bilo mogoče uvesti takojšnje popravne ukrepe.

POMANJKANJE SKLADNOSTI Z ZAHTEVAMI O SLEDLJIVOSTI

33. Hrana in krma, ki ju je dovoljeno prodajati v EU, morata biti ustrezno označeni ali identificirani za lažjo sledljivost z ustrezno dokumentacijo ali informacijami [26]. Pri reviziji so bile ugotovljene slabosti v šestih od 25 obiskanih klavnic. Nanašale so se na neustrezne sisteme za označevanje trupov in jat ter na nepopolne sisteme za sledenje predelavi živih živali v trupe v prehranjevalni verigi (glej okvir 5).

OKVIR 5

POMANJKANJE INFORMACIJ O SLEDLJIVOSTI

Upravljavci klavnic v prostore klavnic ne smejo sprejemati živali, če nimajo ustreznih informacij o varnosti hrane iz evidence, ki se hrani na gospodarstvu izvora. V dveh klavnicah, obiskanih na Poljskem, niso bile za krave, zaklane med obiskom, na voljo nobene informacije o prehranjevalni verigi.

Pravila o označevanju trupov v dveh klavnicah prašičev, obiskanih v Romuniji, in v eni na Češkem niso zadoščala za zagotavljanje sledljivosti. Za oba primera v Romuniji je nosilec živilske dejavnosti izjavil, da je datum zakola enak številki serije. V hladilnici prve klavnice so bile med obiskom na kraju samem opažene povsem neoznačene prašičje glave. Pomanjkanje specifičnih informacij, ki bi omogočale razpoznati dele trupov ali serijo, bi lahko predstavljalo tveganje za zagotavljanje sledljivosti. V primeru na Češkem so bili trupi oštevilčeni le z zaporedno številko zakola, datum zakola pa ni bil evidentiran. To bi v primeru krize oviralo hitro sledljivost mesa do kmetije.

V dveh perutninskih klavnicah, obiskanih na Poljskem, se število dostavljenih živali ni ujemalo s številom zaklanih živali. V eni od klavnic se je število živali, ki so bile z veterinarskim pregledom pred zakolom na kmetijskem gospodarstvu potrjene za zakol, razlikovalo od števila živali, dostavljenih v klavnico.

V drugi klavnici zaklanih ptičev niso fizično preštevali. Poleg tega je bila v identifikacijskih dokumentih, ki so spremljali ptiče za zakol, označena kmetija, niso pa bile navedene informacije o označbi jate. Kadar imajo kmetije več kot eno jato, to privede do pomanjkanja sledljivosti med pregledano in zaklano jato. Podobno pomanjkanje označb jat je bilo ugotovljeno v perutninski klavnici, obiskani na Madžarskem.

NEZDRUŽLJIVOST PRAVIL O PROŽNOSTI

34. Nosilci živilske dejavnosti morajo, kot je opisano v odstavku 11, v klavnicah odvzeti vzorce za mikrobiološko analizo. Zakonodaja določa [27] izjeme pri pogostosti vzorčenja za male klavnice, če se opravi analiza tveganja, ki kaže, da je zmanjšanje pogostosti upravičeno.

35. V higienski zakonodaji EU ni opredelitve malih obratov z živilsko dejavnostjo. Poleg tega zahteva, da morajo vsi obrati, ne glede na velikost, uporabljati veljavno higiensko zakonodajo, ni skladna z Uredbo (ES) št. 2073/2005, ki dovoljuje odstopanja za male klavnice.

SMERNICE IN USPOSABLJANJE

36. Pri reviziji je bilo preučeno, ali so Komisija in države članice pripravile ustrezne smernice in spodbujale ustrezno usposabljanje za zainteresirane strani. Obstajajo smernice, pripravljene na ravni Komisije, ni pa veliko takih, ki bi jih za higienske prakse v klavnicah razvili nacionalni poklicni sektorji (odstavka 37 in 38). Obiskanim državam članicam se je zdel program usposabljanja, ki ga je organizirala Komisija, zelo koristen, toda pri reviziji je bilo ugotovljeno, da obstajajo možnosti za izboljšavo (glej odstavke od 39 do 44).

SMERNICE DRŽAV ČLANIC O IZVAJANJU ZAKONODAJE SO BILE NEPOPOLNE

37. Uredbe o varnosti hrane določajo, da mora Komisija določiti smernice o uradnem nadzoru [28] in smernice za dobro prakso [29] za higieno in za uporabo načel HACCP ter da mora poskrbeti za njihovo pripravo in razširjanje. V ta namen Komisija po posvetovanju z državami članicami in drugimi zainteresiranimi stranmi objavlja in posodablja ustrezne smernice.

38. Države članice bi morale tudi spodbujati sektorje živilske dejavnosti k pripravi nacionalnih smernic za dobro prakso za higieno in za uporabo načel HACCP. [30] Te smernice bi bile pomembno orodje za preprečevanje razmer, opisanih v revizijskih ugotovitvah Sodišča na ravni držav članic, in slabosti, ki jih je pri inšpekcijskih pregledih ugotovil FVO. Kljub temu pa v treh od revidiranih držav članic (Poljska, Romunija in Slovenija) nacionalna poklicna združenja niso pripravila takšnih smernic.

POMANJKANJE SISTEMATIČNEGA POSVETOVANJA MED GD ZA ZDRAVJE IN POTROŠNIKE IN EAHC

39. GD za zdravje in potrošnike izbira teme usposabljanja in zasnovo tečajev v okviru pobude boljše usposabljanje za varnejšo hrano in jih zelo podrobno posreduje EAHC. V pregledanem obdobju (na podlagi revizijskih obiskov do januarja 2011) ni bilo dovolj sistematičnega posvetovanja med EAHC in GD za zdravje in potrošnike o zasnovi teh tečajev usposab- ljanja, kar je povzročilo tveganje, da znanje, ki ga je Agencija pridobila pri izvajanju programov, ni izkoriščeno.

POMANJKLJIVOSTI V IZVAJANJU POBUDE BOLJŠE USPOSABLJANJE ZA VARNEJŠO HRANO

40. Komisija lahko zaradi uskladitve uradnega veterinarskega nadzora držav članic organizira tečaje usposabljanja za uslužbence v državah članicah [31]. Pobudo boljše usposabljanje za varnejšo hrano je razvil GD za zdravje in potrošnike, izvaja pa jo EAHC. Zaradi zagotavljanja boljšega komuniciranja z državami članicami so organizirana redna srečanja med Komisijo in nacionalnimi kontaktnimi točkami držav članic.

41. Eno od osnovnih načel tečajev usposabljanja v okviru pobude boljše usposabljanje za varnejšo hrano ni nadomestiti nacionalne programe usposabljanja ali usposobiti vse uslužbence pristojnih organov, pač pa spodbuditi pristop "usposabljanje vodij usposabljanja", po katerem naj bi države članice informacije, ki jih pridobijo udeleženci teh usposabljanj, posredovale svojim veterinarskim službam. Pristop "usposabljanje vodij usposabljanja" se na ravni EU še ne izvaja v celoti. Za zdaj ni enotnega okvira za način izvajanja dejavnosti razširjanja in meril za spremljanje rezultatov razširjanja na ravni držav članic, kar bi omogočilo nadaljnje spremljanje teh dejavnosti.

42. Na Madžarskem in v Romuniji je vloga nacionalnih kontaktnih točk v okviru pobude boljše usposabljanje za varnejšo hrano omejena na posredovanje informacij o napredku ukrepov Komisiji in ne zadošča za spremljanje programa usposabljanja, zagotavljanje povratnih informacij in razširjanje s tem povezanih informacij.

43. Vmesno vrednotenje pobude boljše usposabljanje za varnejšo hrano [32] je pokazalo, da so dejavnosti usposabljanja po mnenju udeležencev preveč teoretične in ne vsebujejo dovolj praktičnih prikazov. Poleg tega je revizija Sodišča v državah članicah pokazala, da tudi razširjanje informacij v državah članicah po udeležbi na tečajih v okviru pobude boljše usposabljanje za varnejšo hrano ne vsebuje dovolj praktičnih prikazov, ki bi izboljšali rezultate in učinek dejavnosti razširjanja na ravni držav članic (glej okvir 6).

44. Naknadno vrednotenje te pobude, ki je bilo prvotno načrtovano za leto 2011, je bilo preloženo in bo po pričakovanjih končano leta 2012.

OKVIR 6

USPOSABLJANJE JE TREBA IZBOLJŠATI

V državah članicah, ki so bile obiskane med revizijo, se pristojnim veterinarskim organom zdi, da je pobuda boljše usposabljanje za varnejšo hrano zelo koristna, čeprav so predlagali naslednje izboljšave:

(a) prenovo tem za usposabljanje v okviru pobude boljše usposabljanje za varnejšo hrano, saj se je večina njihovih inšpektorjev na osrednji ravni že udeležila obstoječih tečajev usposabljanja in obstajajo druge teme, povezane z aktualnimi vprašanji, ki bi jih bilo treba obravnavati, da se zagotovi usklajen pristop k uradnemu nadzoru;

(b) spremembo jezikov usposabljanja, saj se to običajno izvaja le v angleščini, francoščini ali nemščini.

Organi so poudarili, da je težko najti inšpektorje, katerih znanje jezika je dovolj dobro za udeležbo na teh tečajih. Poleg tega niso vsi obrati, ki so bili izbrani, da jih obiščejo udeleženci tečajev usposabljanja, veljali za skladne s sedanjimi higienskimi zahtevami ali zagotavljali primerov najboljših praks.

V Romuniji in na Madžarskem zaradi pomanjkanja izmenjave informacij med nacionalno kontaktno točko in veterinarskimi organi niso bili upoštevani predlogi za izboljšave tečajev usposabljanja.

POSTOPKI ZA UPORABO SREDSTEV EU

45. Pri reviziji so bili pregledani postopki za zagotavljanje financiranja EU klavnicam zaradi lajšanja izvajanja higienskih zahtev. Sodišče je ugotovilo slabosti, povezane s trajnostjo in izborom projektov (glej odstavke od 46 do 50). V tabeli je prikazano financiranje, ki ga je SAPARD dal na voljo klavnicam za njihovo prilagajanje standardom EU. Te dejavnosti se zdaj podpirajo iz ukrepa EKSRP "dodajanje vrednosti kmetijskim in gozdarskim proizvodom" [33].

TABELA

SAPARD – UKREP "IZBOLJŠANJE PREDELAVE IN TRŽENJA KMETIJSKIH IN RIBIŠKIH PROIZVODOV"

Viri:

Država članica | Število klavnic, ki jih v okviru ukrepa podpira SAPARD | Znesek prispevka EU za klavnice, ki jih v okviru ukrepa financira SAPARD (v milijonih EUR) | Povprečni znesek prispevka EU na klavnico (v milijonih EUR) | Število odobrenih klavnic dne 31. 12. 2011 |

(A) | (B) | (C) | (D)=(C)/(B) | (E) |

Bolgarija [6666] | 42 | 29 | 0,69 | 108 |

Češka [7777] | 30 | 4 | 0,13 | 239 |

Estonija [7777] | 4 | 1 | 0,25 | 60 |

Latvija [6666] | 4 | 1 | 0,25 | 78 |

Litva [6666] | 9 | 12 | 1,33 | 78 |

Madžarska [7777] | 13 | 3 | 0,23 | 283 |

Poljska [7777] | 77 | 22 | 0,29 | 1003 |

Romunija [7777] | 51 | 40 | 0,78 | 156 |

Slovenija [7777] | 4 | 3 | 0,75 | 61 |

Slovaška [7777] | 7 | 2 | 0,29 | 88 |

Skupaj | 241 | 117 | 0,49 | 2154 |

46. Nacionalni programi so vsebovali splošne določbe o tem, kako se jih izvaja, vključno z upravljanjem, spremljanjem in nadzorom, kar se je zahtevalo, preden je Komisija odobrila programe SAPARD.

47. Letno poročilo o dejavnostih GD za kmetijstvo in razvoj podeželja Komisije za leto 2008 je vsebovalo pridržek glede upravljavskega in kontrolnega sistema za SAPARD v Romuniji in Bolgariji. Ta je bil dovolj resen, da je Komisija prekinila izplačila tema državama članicama. V Romuniji (kjer so bile težave resnejše) je pred revizijo Sodišča Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) zaradi pomislekov v zvezi s postopki za oddajo javnih naročil že preiskoval 104 od 197 projektov SAPARD, za katere se izplačuje podpora v okviru ukrepa "izboljšanje predelave in trženja kmetijskih in ribiških proizvodov". Pri 64 projektih so bile ugotovljene resne nepravilnosti in priporočena popolna izterjava dodeljene javne pomoči. Pri 60 od teh projektov je obstajal sum goljufije, o katerem so bili obveščeni ustrezni sodni organi.

SLABOSTI, POVEZANE S TRAJNOSTJO FINANCIRANIH PROJEKTOV

48. Eno od meril za financiranje iz SAPARD je bilo, da morajo projekti pred koncem realizacije naložbe dosegati nove standarde za higieno in varnost hrane. Cilj je bila tudi trajnost projektov. Financirani projekti bi morali vsaj pet let po koncu naložbe ostati na ciljnih ravneh dejavnosti.

49. Pri reviziji je bilo ugotovljeno, da so sredstva EU prispevala k prestrukturiranju klavnic zaradi olajševanja skladnosti s higienskimi standardi EU in ohranjanja gospodarske dejavnosti. Službe Komisije niso izvedle posebne ocene učinka financiranih naložb na doseganje novih higienskih standardov. Pri reviziji so bili v vseh obiskanih državah članicah ugotovljeni primeri, ko vsaj petletno obdobje dejavnosti ali ciljne ravni dejavnosti niso bile dosežene (glej okvir 7). To je zmanjšalo učinek sredstev, uporabljenih za lajšanje skladnosti s higienskimi zahtevami v klavnicah.

NEUSTREZNA MERILA ZA DODELITEV ZA PROJEKTE SAPARD

50. Na Češkem je bil eno od meril za dodelitev za podukrep SAPARD "pomoč pri uvedbi analize tveganja in ugotavljanja kritičnih kontrolnih točk (HACCP)" obstoj delovne skupine HACCP (HACCP team). Prosilci, ki so že vzpostavili delovno skupino HACCP in so že močno napredovali pri uporabi HAACP, so bili zato izbrani namesto tistih, ki so manj napredovali in so dejansko potrebovali več pomoči. To ni bilo skladno s ciljem spodbujanja izvajanja HACCP. V primeru dveh klavnic, ki so ju obiskali revizorji in sta prejemali pomoč iz tega podukrepa, sta bili edini merili za dodelitev, uporabljeni pri izboru teh klavnic, obstoj delovne skupine HACCP in certifikat ISO. Zato je bil prispevek sredstev iz programa SAPARD k izvajanju higienske zakonodaje EU omejen, saj je bilo bolj verjetno, da bodo izbrani obrati, ki so že razvijali postopke za skladnost s temi zahtevami.

OKVIR 7

PRIMERI, V KATERIH NAČRTOVANA RAVEN DEJAVNOSTI NI BILA DOSEŽENA ALI OHRANJENA

Dve od petih obiskanih klavnic v Romuniji (0,9 milijona EUR sredstev SAPARD) nista dosegli svoje ciljne ravni dejavnosti zakola, kar je bilo posledica kombinacije nižjega povpraševanja po njunih mesnih proizvodih in dobave primernih živali, kot je bilo pričakovano.

Na Poljskem je ena od financiranih klavnic, ki je bila prvotno izbrana za obisk (0,7 milijona EUR sredstev SAPARD), zaradi gospodarske neuspešnosti leta 2010 prenehala z dejavnostmi.

Na enem od območij, obiskanih na Madžarskem, je obstajala klavnica prašičev, ki je leta 2003 prejela podporo iz SAPARD (60000 EUR), od leta 2006 pa ne obratuje. Nosilec živilske dejavnosti je dejavnosti zakola prenesel v drugo od svojih klavnic. Čeprav je plačilna agencija od nosilca živilske dejavnosti izterjala sredstva SAPARD, cilji financiranja EU niso bili doseženi.

ZAKLJUČKI IN PRIPOROČILA

51. Sodišče je pri reviziji ugotovilo, da so Komisija in pristojni organi v novih državah pristopnicah na splošno ustrezno zasnovali sisteme za spremljanje higienskih zahtev. Revizija je pokazala številne slabosti pri uporabi pravil in postopkov v obiskanih državah članicah. Poleg tega so bile pri reviziji ugotovljene slabosti, povezane s trajnostjo in izborom financiranih projektov. Ugotovljene slabosti posamezno ali skupaj sicer ne vzbujajo dvoma o skupni zasnovi sistemov za zagotavljanje uporabe higienskih zahtev, vendar pa kažejo, da je treba zaradi ublažitve tveganja, ki bi lahko privedlo do resnih težav z varnostjo hrane, povečati strogost pregledov na vseh ravneh.

52. Komisija še ni v celoti pregledala izvajanja higienskih zahtev v državah, ki so se pridružile EU od leta 2004 (odstavka 24 in 25). Na ravni držav članic so bile ugotovljene slabosti pri izvajanju MANCP, veterinarskem nadzoru (odstavki od 26 do 28) in izvajanju higienskih zahtev pri nosilcih živilske dejavnosti (odstavki od 29 do 35).

PRIPOROČILO 1

Komisija bi glede spremljanja izvajanja higienskih zahtev morala:

(a) končati nadaljnje spremljanje, ki ga opravlja FVO in se nanaša na upoštevanje njegovih prejšnjih priporočil državam članicam po pregledu izvajanja higienskega paketa iz leta 2004;

(b) izboljšati svoje smernice in spremljanje za pripravo in izvajanje MANCP v državah članicah, da bi zagotovila uspešen sistem urad- nega nadzora;

(c) spodbujati države članice k uspešnemu izvajanju njihovega veterinarskega nadzora, v glavnem z usposabljanjem, inšpekcijskimi pregledi FVO in pregledom poročil držav članic;

(d) izboljšati svoje spremljanje nadzora držav članic, da bi čim bolj zmanjšala slabosti, ki jih je pri reviziji odkrilo Sodišče.

53. Sodišče je pri reviziji ugotovilo, da nosilci živilske dejavnosti niso bili deležni dovolj podpore in usmerjanja, ter našlo določene pomanjkljivosti pri izvajanju pobude boljše usposabljanje za varnejšo hrano (odstavki od 36 do 44).

PRIPOROČILO 2

Komisija bi glede usmerjanja in usposabljanja morala:

(a) spodbujati države članice, naj pripravijo nacionalne smernice, ki bi lahko pomagale pri preprečevanju pomanjkljivosti, ugotov- ljenih pri reviziji Sodišča;

(b) razmisliti o ukrepih za izboljšanje dejavnosti usposabljanja in končati vrednotenje pobude boljše usposabljanje za varnejšo hrano;

(c) zagotoviti ustrezno uspešno komuniciranje med svojimi službami zaradi izboljšanja dejavnosti usposabljanja;

(d) spodbujati države članice k pospeševanju povečanega usmerjanja in usposabljanja za nosilce živilske dejavnosti.

54. Čeprav sredstva EU prispevajo k izvajanju higienskih zahtev EU, so obstajale težave pri izboru in trajnosti financiranih projektov (odstavki od 45 do 50).

PRIPOROČILO 3

Komisiji se glede uporabe sredstev EU za izvajanje higienskih zahtev v klavnicah v državah, ki so se pridružile EU od leta 2004, priporoča, naj:

(a) zagotovi smernice državam članicam, da bi spodbudila uspešno uporabo sredstev EU, zlasti za uspešen izbor trajnostnih projektov;

(b) ovrednoti učinek sredstev EU, dodeljenih za izvajanje higienskih standardov in varnost hrane;

(c) na podlagi tega vrednotenja razmisli, ali bi bilo treba sprejeti dodatne ukrepe za zagotavljanje visoke ravni higienskih standardov v klavnicah.

To poročilo je sprejel senat I, ki ga vodi g. Ioannis SARMAS, član Računskega sodišča, v Luxembourgu na svojem zasedanju 25. julija 2012.

Za Računsko sodišče

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Predsednik

[1] Člen 5 Uredbe (ES) št. 852/2004.

[2] Vir: Izvajalska agencija za zdravje in potrošnike (http://ec.europa.eu/eahc/food/about.html).

[3] Priloga I k Uredbi (ES) št. 2073/2005.

[4] Člen 17 Uredbe (ES) št. 178/2002.

[5] Naslov V Uredbe (ES) št. 882/2004.

[6] http://ec.europa.eu/food/intro_en.htm

[7] COM(1999) 719 final z dne 1. januarja 2000.

[8] Uredba (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (UL L 31, 1.2.2002, str. 1).

[9] Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 852/2004 z dne 29. aprila 2004 o higieni živil (UL L 139, 30.4.2004, str. 1, popravek UL L 226, 25.6.2004, str. 3).

[10] Uredba (ES) št. 853/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o posebnih higienskih pravilih za živila živalskega izvora (UL L 139, 30.4.2004, str. 55, popravek UL L 226, 25.6.2004, str. 22).

[11] Uredba (ES) št. 854/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o določitvi posebnih predpisov za organizacijo uradnega nadzora proizvodov živalskega izvora, namenjenih za prehrano ljudi (UL L 139, 30.4.2004, str. 206, popravek UL L 226, 25.6.2004, str. 83).

[12] V skladu z Uredbo (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (UL L 191, 28.5.2004, str. 1). "Uradni nadzor" pomeni kakršno koli obliko nadzora, ki jo pristojni organ ali Skupnosti izvaja zaradi preverjanja skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravju in dobrem počutju živali.

[13] V Uredbi (ES) št. 853/2004 je klavnica opredeljena kot "obrat, ki se uporablja za zakol in obdelavo živali, katerih meso je namenjeno za prehrano ljudi".

[14] Člen 3 Uredbe (ES) št. 852/2004.

[15] Za opredelitev teh načel glej glosar.

[16] Uredba Sveta (ES) št. 1268/1999 o podpori Skupnosti za predpristopne ukrepe za kmetijstvo in razvoj podeželja v državah prosilkah Srednje in Vzhodne Evrope v predpristopnem obdobju (UL L 161, 26.6.1999, str. 87).

[17] Skupna dodeljena sredstva za ta ukrep so znašala 1025 milijonov EUR. Sodišče je na podlagi razpoložljivih informacij Komisije in držav članic ocenilo, da je znesek za klavnice znašal 117 milijonov EUR.Ravni pomoči v okviru programa SAPARD so bile določene in evidentirane na ravni ukrepa, ker ni bilo ukrepa posebej za klavnice, pa primanjkuje zanesljivih in popolnih informacij o njihovem financiranju. Pomoč v okviru SAPARD je bila na voljo do leta 2006. Če so projekti v petih letih po datumu končnega plačila prispevka SAPARD bistveno spremenjeni, lahko pristojni organi države članice pred zaključkom programa opravijo izterjavo.V praksi se program SAPARD zaključi največ sedem let po izvršitvi končnega plačila za projekte. Za države članice, ki so se pridružile EU leta 2004, so izterjave torej mogoče do leta 2013. Za Bolgarijo in Romunijo je bila zadnja izjava o odhodkih predložena leta 2009, izterjave pa so mogoče do leta 2016.

[18] Uredba Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi določenih uredb (UL L 160, 26.6.1999, str. 80).

[19] Uredba Sveta (ES) št. 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL L 277, 21.10.2005, str. 1).

[20] Bolgarija, Češka, Estonija, Latvija, Litva, Madžarska, Poljska, Romunija, Slovenija in Slovaška.

[21] Npr. revizije o "higieni hrane – hrani živalskega izvora", ki so bile leta 2006 izvedene v vseh državah članicah.

[22] Vanju še nista bili zajeti Estonija in Romunija.

[23] MANCP na Madžarskem npr. ni zagotavljal dovolj informacij o posebnih vidikih, povezanih s perutninskim sektorjem, odgovornostih odobrenih veterinarjev, oceni tveganja in sistemu za določanje pogostosti uradnega nadzora.V Romuniji MANCP ni zagotavljal dovolj informacij o tem, ali so bile sankcije uspešne, sorazmerne in odvračilne, pri prednostnem razvrščanju uradnega nadzora podrobnosti niso bile navedene usklajeno in načrt ni zajemal postopkov za preverjanje dela uradnih veterinarjev.V Sloveniji MANCP ni dajal dovolj informacij o postopkih, da bi bili zagotovljeni nepristranskost in doslednost uradnega nadzora. Načrt je bil tudi nepopoln.

[24] Člen 8(1) Uredbe (ES) št. 882/2004.

[25] Člen 5 Uredbe (ES) št. 852/2004 (glej tudi glosar).

[26] Člen 18(4) Uredbe (ES) št. 178/2002.

[27] Priloga I k Uredbi Komisije (ES) št. 2073/2005 z dne 15. novembra 2005 o mikrobioloških merilih za živila (UL L 338, 22.12.2005, str. 1).

[28] Člen 8(4) Uredbe (ES) št. 882/2004.

[29] Poglavje III Uredbe (ES) št. 852/2004.

[30] Člena 7 in 8 Uredbe (ES) št. 852/2004.

[31] Člen 51(1) Uredbe (ES) št. 882/2004.

[32] Vmesno vrednotenje dejavnosti usposabljanja v okviru pobude boljše usposabljanje za varnejšo hrano, končno poročilo, Konzorcij za vrednotenje prehranjevalne verige (FCEC) za GD za zdravje in potrošnike, 4. april 2009.

[33] Člen 28 Uredbe (ES) št. 1698/2005. Skupno je ta ukrep prispeval 1025 milijonov EUR 1936 projektom.

[6666] Razpoložljiva letna poročila o izvajanju SAPARD in naknadna vrednotenja.

[7777] Informacije, ki so jih Sodišču poslale plačilne agencije držav članic.

--------------------------------------------------

PRILOGA I

HIGIENSKI STANDARDI IN STANDARDI ZA VARNOST HRANE, KI JIH MORAJO UPORABLJATI NOSILCI ŽIVILSKE DEJAVNOSTI

Nosilci živilske dejavnosti dajejo v promet proizvode živalskega izvora, izdelane v EU, samo če so jih pripravili in obdelali izključno v odobrenih obratih, ki izpolnjujejo ustrezne zahteve živilske zakonodaje (Uredba (ES) št. 853/2004 o posebnih higienskih pravilih za hrano živalskega izvora).

Postopki, ki jih vzpostavijo nosilci živilske dejavnosti, morajo zagotavljati, da so živali, sprejete v prostore klavnice, pravilno identificirane.

Klavnice morajo imeti ustrezne in higienske hlevske objekte.

Dejavnosti morajo biti prostorsko ali časovno ločene. Klavne linije morajo omogočati neprekinjeni potek klavnega procesa in izogibanje navzkrižni kontaminaciji med različnimi deli klavne linije.

Klavnice morajo imeti naprave za dezinfekcijo orodja z vročo vodo, ki ima najmanj 82°C, ali drug sistem z enakim učinkom.

Imeti morajo objekte, ki se lahko zaklepajo, za shranjevanje zadržanega mesa v hladilnicah in ločene objekte, ki se lahko zaklepajo, za shranjevanje mesa, za katerega je ugotovljeno, da ni ustrezno za prehrano ljudi.

Razporeditev, zasnova, izvedba, lokacija in velikost prostorov živilskega obrata morajo:

(a) zagotavljati ustrezno delovno površino za higiensko opravljanje vseh dejavnosti, omogočati izvajanje dobre higienske prakse, vključno s preprečevanjem kontaminacije,

(b) zagotavljati ustrezno temperaturno nadzorovano rokovanje in ustrezne zmogljivosti skladiščenja ter

(c) zagotavljati ustrezno število umivalnikov, ki so ustrezno nameščeni in določeni za umivanje rok (Uredba (ES) št. 852/2004 o higieni živil).

Zagotoviti je treba ustrezno oskrbo s pitno vodo, ki se uporablja, kadar koli je potrebno, da se živila ne kontaminirajo.

Vsaka oseba, ki dela z živili, mora vzdrževati visoko raven osebne higiene in nositi primerno, čisto in, kadar je to potrebno, varovalno obleko.

V svežem mesu ne sme biti salmonele, zahteve v zvezi z drugimi mikrobiološkimi merili in vzorčenjem je treba upoštevati.

Usposabljanje se zagotovi za osebe, ki delajo z živili, in osebe, odgovorne za izvajanje sistema HACCP.

--------------------------------------------------

PRILOGA II

POSEBNE ZAHTEVE ZA URADNI VETERINARSKI NADZOR

Postopke za uradni veterinarski nadzor določa poglavje II Priloge II k Uredbi (ES) št. 882/2004:

1. Organizacija pristojnega organa in razmerje med osrednjimi pristojnimi organi in organi, na katere so bile prenesene naloge opravljanja uradnega nadzora.

2. Razmerje med pristojnimi organi in izvajalci nadzora, na katere so bile prenesene naloge, povezane z uradnim nadzorom.

3. Izjava o ciljih, ki naj bi jih dosegli.

4. Naloge, odgovornosti in dolžnosti osebja.

5. Postopki vzorčenja, nadzorne metode in tehnike, razlaga rezultatov in posledični sklepi.

6. Programi nadzora in nadzorovanja.

7. Medsebojna pomoč, če uradni nadzor zahteva, da ukrepa več kakor ena država članica.

8. Ukrepi, ki jih je treba sprejeti po uradnem nadzoru.

9. Sodelovanje z drugimi službami ali oddelki, ki imajo lahko s tem povezane odgovornosti.

10. Preverjanje primernosti metod vzorčenja, analitskih metod in testov za dokazovanje.

11. Kakršna koli druga dejavnost ali informacije, ki so potrebne za učinkovito delovanje uradnega nadzora.

--------------------------------------------------