Objava zahtevka za odobritev spremembe specifikacije proizvoda, ki ni manjša, v skladu s členom 50(2)(b) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2021/C 392/07)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 (1) Evropskega parlamenta in Sveta je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper zahtevek v treh mesecih od dneva te objave.

ZAHTEVEK ZA ODOBRITEV SPREMEMBE SPECIFIKACIJE PROIZVODA ZA ZAJAMČENE TRADICIONALNE POSEBNOSTI, KI NI MANJŠA

Zahtevek za odobritev spremembe v skladu s členom 53(2), prvi pododstavek, Uredbe (EU) št. 1151/2012

„SCHAF-HEUMILCH“/„SHEEP’S HAYMILK“/„LATTE FIENO DI PECORA“/„LAIT DE FOIN DE BREBIS“/„LECHE DE HENO DE OVEJA“

EU št.: TSG-AT-2289-AM01 – 25. februar 2021

1. Skupina vložnikov in pravni interes

Ime skupine: ARGE Heumilch Österreich Naslov: Grabenweg 68 6020 Innsbruck AUSTRIA Telefon: +43 512345245 E-naslov: office@heumilch.at

Izjava o pravnem interesu skupine:

Zahtevek za spremembo vlaga skupina proizvajalcev, ki je vložila zahtevek za registracijo proizvoda „Ovčje seneno mleko“.

Označba „Ovčje seneno mleko“ v jezikih držav s tradicijo proizvodnje ovčjega senenega mleka pomeni zavezanost tradicionalni metodi proizvodnje in zajamčeno tradicionalno posebnost. Tako pomaga krepiti zaščiteno označbo „Ovčje seneno mleko“, kar koristi tudi skupini vložnikov.

2. Država članica ali tretja država

Avstrija

3. Postavka v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša

☒ Ime proizvoda

☐ Opis proizvoda

☒ Drugo [Navedite.]

☐ Metoda proizvodnje

4. Vrsta sprememb

☒ Sprememba specifikacije proizvoda za registrirano ZTP, ki se ne šteje za manjšo v skladu s členom 53(2), četrti pododstavek, Uredbe (EU) št. 1151/2012.

5. Spremembe

5.1. Dodajanje slovenske označbe „Ovčje seneno mleko“:

V točki „1. Ime za registracijo“ sta dodani slovenska označba za seneno mleko in navedba zadevnih jezikov (de, en, it, fr, es, sl):

„Schaf-Heumilch“ (de)/„Sheep’s Haymilk“ (en)/„Latte fieno di pecora“ (it)/„Lait de foin de brebis“ (fr)/„Leche de heno de oveja“ (es)/„Ovčje seneno mleko“ (sl)

Razlog: Ker se „Ovčje seneno mleko“ proizvaja v Sloveniji v skladu s tradicionalno metodo proizvodnje iz specifikacije proizvoda, bi bilo treba zaščititi tudi slovensko označbo. Z navedbo zadevnih jezikov je pojasnjeno, v katerih jezikih je označba zaščitena kot ZTP.

5.2. Dodajanje krompirja na seznam prepovedanih krmil

V točki „4.2 Opis metode proizvodnje proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1, ki jo morajo proizvajalci upoštevati“ je v peti alinei točke „Prepovedana krmila“ dodana beseda „krompirjem“.

Namesto „– Prepoved krmljenja živali z vrtnimi odpadki, odpadnim sadjem in sečnino“ se peta alinea točke „Prepovedana krmila“ zdaj glasi:

„– Prepoved krmljenja z vrtnimi odpadki, odpadlim sadjem, krompirjem in sečnino.“

Razlog: Krompir se ni nikoli pogosto uporabljal oziroma ni bil dovoljen za krmo pri proizvodnji ovčjega senenega mleka „Ovčje seneno mleko“. V specifikaciji je bil izpuščen pomotoma, zato je treba to napako zdaj popraviti.

SPECIFIKACIJA PROIZVODA ZA ZAJAMČENO TRADICIONALNO POSEBNOST

„SCHAF-HEUMILCH“/„SHEEP’S HAYMILK“/„LATTE FIENO DI PECORA“/„LAIT DE FOIN DE BREBIS“/„LECHE DE HENO DE OVEJA“/„OVČJE SENENO MLEKO“

EU št.: TSG-AT-2289-AM01 – 25. februar 2021

Avstrija

1. Ime

„Schaf-Heumilch“/„Sheep’s Haymilk“/„Latte fieno di pecora“/„Lait de foin de brebis“/„Leche de heno de oveja“/„Ovčje seneno mleko“

2. Vrsta proizvoda

Skupina 1.4 Drugi proizvodi živalskega izvora (jajca, med, različni mlečni proizvodi razen masla itn.)

3. Razlogi za registracijo

3.1. Gre za proizvod:

☒ katerega način proizvodnje, predelava ali sestava ustreza tradicionalni praksi za zadevni proizvod ali živilo,

☐ ki je proizveden iz surovin ali sestavin, ki se tradicionalno uporabljajo.

Proizvodnja senenega mleka je najbolj naravna oblika proizvodnje mleka. Gre za mleko živali s tradicionalnih trajnostnih mlečnih kmetijskih gospodarstev. Bistvena razlika v primerjavi s standardnim mlekom in tradicionalni značaj senenega mleka izhajata iz tega, da se pri proizvodnji senenega mleka tako kot pri prvotni proizvodnji mleka živali ne hranijo s kisano krmo. Z industrializacijo kmetijstva se je proizvodnja silaže (kisane krme) od 60. let prejšnjega stoletja zaradi mehanizacije vse bolj razširila in tako omejila kmetijstvo, ki temelji na uporabi sena. Poleg tega predpisi prepovedujejo uporabo živali in krmil, ki so v skladu z veljavno zakonodajo opredeljeni kot gensko spremenjeni. Prehrana živali se sezonsko spreminja: v obdobju zelene krme vključuje predvsem svežo travo in seno, pa tudi odobreno krmo za živali iz točke 4.2; krmo v zimskem obdobju sestavljata seno ali dovoljena krma za živali iz točke 4.2.

3.2. Gre za ime:

☐ ki se tradicionalno uporablja za označevanje specifičnega proizvoda,

☒ ki opredeljuje tradicionalne ali posebne lastnosti proizvoda.

Ovca je ena od najstarejših udomačenih živali na svetu. Že v zgodnji kameni dobi so ljudje od ovc pridobivali meso, mleko, kožo in volno. Vzreja ovc se je najverjetneje začela v stepah jugozahodne Azije in se je v srednjo Evropo prenesla preko Perzije in Balkana. Alpske regije so bile zgodovinsko primerne za ovčerejo. Posebna oblika intenzivne živinoreje, imenovana Schwaigen, se na Tirolskem uporablja od sredine 12. stoletja. Beseda Schwaig izvira iz srednje visoke nemščine ter označuje posebno obliko naselja in zlasti gospodarstva v gorskem svetu. Kmetije, imenovane Schwaighöfe, so zemljiški gospodje pogosto postavili kot stalna naselja za namene govedoreje in ovčereje. Dokazi o njihovem obstoju na Tirolskem segajo v 12. stoletje. Pozneje se je izraz Schwaige včasih uporabljal za planinske pašnike, ki se obdelujejo samo v poletnih mesecih. Planšarji se imenujejo tudi Schwaiger ali Schwaigerin. Do poznega 14. stoletja so se tirolske kmetije Schwaighöfe primarno ukvarjale z ovčerejo. Ovčereja na obsežnih alpskih travnikih je zato na Tirolskem večstoletna tradicija.

Vendar je med 14. in 19. stoletjem ovčereja v Avstriji močno upadla in postopno jo je nadomestila prašičereja. Danes pa je ovčereja ponovno vse bolj pomembna za proizvodnjo mleka in mesa.

4. Opis

4.1. Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1, vključno z njegovimi glavnimi fizikalnimi, kemijskimi, mikrobiološkimi ali organoleptičnimi značilnostmi, ki dokazujejo posebne lastnosti proizvoda (člen 7(2) te uredbe)

Ovčje mleko v skladu z veljavno zakonodajo.

4.2. Opis metode proizvodnje proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1, ki jo morajo proizvajalci upoštevati, po potrebi vključno z vrsto in značilnostmi uporabljenih surovin ali sestavin, in metode, po kateri je proizvod pripravljen (člen 7(2) te uredbe)

„Ovčje seneno mleko“ se proizvaja pod tradicionalnimi proizvodnimi pogoji po predpisih o senenem mleku, zanj pa sta značilni prepoved uporabe kisane krme, kot je silaža, ter prepoved uporabe živali in krmil, ki so v skladu z veljavno zakonodajo opredeljeni kot gensko spremenjeni.

Predpisi o senenem mleku

„Ovčje seneno mleko“ je mleko ovc molznic, ki ga proizvajajo mlečne kmetije, ki so se zavezale k izpolnjevanju naslednjih meril. Ne smejo se uporabljati živali in krmila, ki so v skladu z veljavno zakonodajo opredeljeni kot gensko spremenjeni.

Živinorejska gospodarstva je treba v celoti upravljati po pravilih proizvodnje senenega mleka.

Dovoljena krmila

— Živali se v glavnem krmijo s svežo travo, metuljnicami in zelišči v obdobju zelene krme ter s senom v zimskem obdobju.

— Kot dopolnilna voluminozna krma se štejejo in so dopustni tudi: zelena oljna ogrščica, zelena koruza, zelena rž in krmna pesa ter peleti iz sena, lucerne in koruze.

— Voluminozna krma mora v letnem obroku predstavljati vsaj 75 % suhe snovi.

— V svoji konvencionalni tržni obliki ter v mešanicah z mineralnimi snovmi (npr. otrobi, peleti) se lahko uporabljajo tudi naslednja žita: pšenica, ječmen, oves, tritikala, rž in koruza.

— Kot krma se lahko uporabijo tudi: konjski bob, navadni grah, plodovi oljnic in moka oz. pogača, pridobljena z ekstrakcijo.

Prepovedana krmila

— Prepovedana so naslednja krmila: silaža (kisana krma), vlažno seno in kisano seno.

— Prepoved krmljenja živali s stranskimi proizvodi pivovarn, destilarn in stiskalnic sadja ter z drugimi stranskimi proizvodi živilskopredelovalne industrije, na primer mokrimi pivskimi tropinami ali mokro pulpo. Izjema so posušena pulpa in melasa kot stranski proizvod proizvodnje sladkorja ter posušena beljakovinska krma, pridobljena pri predelavi žit.

— Prepoved krmljenja molznic z namočenimi krmili.

— Prepoved krmljenja živali s krmili živalskega izvora, razen krmljenja mladih živalih z mlekom in sirotko.

— Prepoved krmljenja živali z vrtnimi odpadki, odpadnim sadjem, krompirjem in sečnino.

Pogoji gnojenja

— Prepoved uporabe blata iz čistilnih naprav, proizvodov iz tega blata in komposta iz komunalnih čistilnih naprav z izjemo zelenega komposta (kompostirana mešanica rastlinskega materiala) na vseh kmetijskih površinah, ki jih uporablja živinorejsko gospodarstvo.

— Živinorejska gospodarstva morajo po nanosu gnojil počakati vsaj tri tedne pred uporabo zemljišč za pašo živali.

Uporaba kemičnih pomožnih snovi

— Mogoča je samo selektivna uporaba kemičnih sintetičnih pesticidov pod strokovnim nadzorom kmetijskih strokovnjakov in ciljna uporaba na določenih mestih na vseh površinah z zeleno krmo živinorejskega gospodarstva.

— Uporaba odobrenih škropiv proti muham v hlevih za ovce mlekarice je dovoljena samo, če nobena molznica ni navzoča.

Prepoved dobave:

— Dobava mleka kot „Ovčje seneno mleko“ je možna šele deseti dan po jagnjitvi.

— Pri ovcah, ki so bile krmljene s silažo (kisano krmo), je potrebna najmanj 14-dnevna karenca.

— Gorske živali, ki so bile na kmetijah krmljene s silažo (kisano krmo), je treba bodisi 14 dni pred pašo na gorskih pašnikih krmiti z brezsilažno krmo bodisi se lahko njihovo mleko opredeli kot „Ovčje seneno mleko“ šele po 14-dnevni paši živali na gorskih pašnikih (v lasti dobavitelja senenega ovčjega mleka). Silaža se ne sme niti proizvajati niti uporabljati kot krma na gorskem pašniku.

Prepoved gensko spremenjenih živil in krmil:

— Za ohranitev tradicionalne osnove za „Ovčje seneno mleko“ se ne smejo uporabljati živali in krmila, ki so v skladu z veljavno zakonodajo opredeljeni kot gensko spremenjeni.

Druge določbe:

— Prepoved proizvodnje in skladiščenja silaže (kisane krme) na živinorejskem gospodarstvu.

— Prepoved priprave in skladiščenja vseh vrst okroglih bal v ovoju na živinorejskem gospodarstvu.

— Prepoved priprave vlažnega ali kisanega sena na živinorejskem gospodarstvu.

4.3. Opis ključnih elementov, ki opredeljujejo tradicionalne lastnosti proizvoda (člen 7(2) te uredbe)

Tradicionalne značilnosti senenega mleka izhajajo iz tega, da se pri proizvodnji senenega mleka tako kot pri prvotni proizvodnji mleka živali ne hranijo s kisano krmo. Z industrializacijo kmetijstva se je proizvodnja silaže (kisane krme) od 60. let prejšnjega stoletja zaradi mehanizacije vse bolj razširila in tako omejila kmetijstvo, ki temelji na uporabi sena.

Živinoreja je po eni strani temeljila na paši na pašnikih, po drugi strani pa na pripravi sena in trave na travnikih. Glede na pisne vire se je spravilo sena ali sena in zelene krme opravilo vsaj dvakrat letno (fenum primum et secundum), kar je bila običajna praksa na Tirolskem od 13. stoletja. (Stolz, O., Rechtsgeschichte des Bauernstandes und der Landwirtschaft Tirol und Vorarlberg (Pravna zgodovina kmetov in kmetijstva na Tirolskem in Predarlskem), 1949.)

Zemljiška knjiga salzburške nadškofije vsebuje zelo podrobne informacije o številu glav živine v naseljih Schwaig in vsej drugi lastnini, ki je pripadala nadškofiji v dolini Ziller v letu 1607. Natančneje, ob koncu vsakega podrobnega opisa posamezne parcele je zapis, ki se glasi: „v zimskem obdobju ima toliko in toliko konjev, goveda, ovc ali koz“. Planšarji so imeli manj glav živine pozimi kot poleti, ko so bili pašniki na voljo. Nobenega dvoma ni, da se je paša na pašnikih v naseljih Schwaig intenzivno uporabljala in je bila glavni vir krme za živino. Obstajajo dokumentarni dokazi iz še zgodnejšega obdobja, zlasti 13. in 14. stoletja, da so kmetije Schwaighöfe zajemale travnike in polja ter tudi pašnike in gorske travnike. To pomeni, da sta se trava in seno pridobivala na kmetijah Schwaighöfe že od najzgodnejših obdobij. Nekoliko oddaljen od kmetij leži svet, ki pripada naseljem Schwaig. Na njem so tradicionalno pašniki, na katere se spomladi in jeseni živina za nekaj tednov žene na pašo, v preostalem delu leta pa se uporabljajo za seno. Obstaja več vrst pašnikov in ti gorski ali višinski travniki so zlasti značilni za Alpe. Pokošeni so največ enkrat letno, na nekaterih mestih enkrat na dve do štiri leta. Količina sena, ki se na njih pridobi, je majhna, vendar je to seno zelo aromatično in hranilno. (Stolz, O., Die Schwaighöfe in Tirol (Kmetije Schwaighöfe na Tirolskem), 1930).

Seno mora biti spravljeno v hlevu. Spraviti ga je treba do naslednje pomladi, saj se pogosto zgodi, da sneg zapade kmalu potem, ko se živina pripelje z alpskih pašnikov. (Trientl, A., Die Landwirtschaft den Gebirgsländern (Kmetijstvo v goratih državah), 1892.)

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.