[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 16.10.2009

COM(2009) 570 konč.

2009/0158 (CNB)

Priporočilo

ODLOČBA SVETA

o stališču Evropske skupnosti glede ponovnih pogajanj o Monetarnem sporazumu z Vatikansko mestno državo

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Monetarni sporazumi med Evropsko skupnostjo ter Monakom, San Marinom in Vatikanom so bili sklenjeni, da se zagotovi pravna kontinuiteta dogovorov, ki so obstajali med temi državami na eni strani ter Francijo in Italijo na drugi pred uvedbo eura.

Deset let potem, ko je euro zamenjal stari valuti Italije in Francije, ki so ju uporabljali tudi v Monaku, San Marinu in Vatikanu, je Svet Komisijo pozval, naj preuči delovanje monetarnih sporazumov[1]. Rezultati te ocene so bili vključeni v sporočilo Komisije „Poročilo o monetarnih sporazumih z Monakom, San Marinom in Vatikanom“[2]. Komisija je sklenila, da je treba obstoječe monetarne sporazume spremeniti, da bi bili odnosi med Skupnostjo in državami, ki so podpisale monetarni sporazum, bolj usklajeni. V tem osnutku priporočila za odločbo Sveta je predstavljeno stališče Skupnosti glede ponovnih pogajanj o sporazumu z Vatikansko mestno državo.

Komisija predlaga ponovna pogajanja in spremembo naslednjih določb:

- Prenos zadevne zakonodaje ES

Obveznosti Monaka, San Marina in Vatikana, ki so določene v njihovih zadevnih monetarnih sporazumih s Skupnostjo, se zelo razlikujejo. Monetarni sporazum s Kneževino Monako vsebuje največ obveznosti. V nasprotju s sporazumom z Monakom sporazuma z Vatikanom in San Marinom ne določata nobene posebne obveznosti za prenos zakonodaje EU na področju zaščite eurogotovine pred ponarejanjem in načinov sodelovanja s Skupnostjo na tem področju. Da bi zagotovili enake pogoje in ustrezno zaščito eurobankovcev in eurokovancev pred ponarejanjem, Vatikan in San Marino uporabljata zadevno zakonodajo Skupnosti.

Ker v Vatikanu ni pravega bančnega sektorja, ni treba prenesti bančne in finančne zakonodaje Skupnosti.

- Mehanizmi za spremljanje

V nasprotju s sporazumom z Monakom, za katerega je predviden postopek spremljanja, pa v sporazumih, podpisanih z Vatikanom in San Marinom, takšen postopek ni predviden. Ker ni rednega formalnega spremljanja, Vatikan in San Marino ne poročata redno o izvajanju sporazumov ter nista ustrezno obveščena o zakonodajnih novostih na področjih, ki jih zajemata sporazuma. Komisija zato predlaga ustanovitev dveh novih skupnih odborov z Vatikansko mestno državo in Republiko San Marino, podobnih skupnemu odboru s Kneževino Monako.

Skupni odbor z Vatikansko mestno državo bi sestavljali predstavniki Vatikanske mestne države, Italije, Evropske komisije in Evropske centralne banke. Odgovoren bi bil za olajšanje izvajanja sporazuma in razpravo o možnih spremembah seznama zakonodaje Skupnosti, ki jo mora uporabljati Vatikan. V monetarnem sporazumu bi mu bila tudi podeljena pravica odločanja o nekaterih omejenih vprašanjih (npr. odobritev zamenjave kovnice za izdelovanje vatikanskih eurokovancev).

- Zgornja meja za izdajo eurokovancev

Zgornje meje za letno izdajo eurokovancev za Monako, San Marino in Vatikan so bile iz zgodovinskih razlogov določene na dva različna načina (Monako lahko trenutno izda največ 1/500 količine kovancev, skovanih v Franciji, medtem ko so za Vatikan in San Marino količine fiksno določene), kar je privedlo do zelo različnih rezultatov.

Da bi zagotovili pravično obravnavo vseh držav, s katerimi so sklenjeni monetarni sporazumi, Komisija predlaga uvedbo nove enotne metode za izračun zgornjih mej za izdajo eurokovancev (tj. metoda, ki se bo uporabljala tudi v vseh prihodnjih sporazumih). Komisija tudi predlaga povišanje zgornjih mej za izdaje v teh državah, ki so podpisale monetarne sporazume, da bi omogočili določen obtok njihovih kovancev. Kovanci, ki se kujejo v majhnih količinah, so zelo iskani pri zbiralcih kovancev. Zato se ti kovanci ne uporabljajo v njihovem prvotnem namenu kot plačilno sredstvo, ampak se izključno hranijo kot zbirateljski predmeti.

Nove zgornje meje bi sestavljal fiksni in spremenljivi del:

1. fiksni del mora pokrivati povpraševanje zbiralcev kovancev. Glede na skupne ocene mora skupna vrednost v višini približno 2 100 000 EUR zadoščati za pokritje povpraševanja na trgu zbiralcev,[3]

2. spremenljivi del bi v primeru Vatikana temeljil na povprečni izdaji na prebivalca v Italiji. Povprečno število kovancev na prebivalca, izdanih v Italiji v letu (n–1), bi se pomnožilo s številom prebivalcev Vatikanske mestne države.

Z novo metodo bi bila zgornja meja izdaje za Vatikansko mestno državo približno dvakrat večja od sedanje.

- Pravila za kovanje eurokovancev

Po sedanjih monetarnih sporazumih lahko eurokovance za Vatikan in San Marino izdeluje samo nacionalna kovnica Italije. To pravilo je bilo sprejeto zaradi zgodovinskih razlogov, ko eurogotovina še ni bila v obtoku in so skoraj vse države območja eura kovale eurokovance samo za svoje potrebe. To se je do danes spremenilo in tako se kovanci številnih držav območja eura kujejo v drugih državah območja eura. Komisija zato predlaga, da se Vatikanu in San Marinu omogoči, da naročujeta svoje eurokovance v drugih kovnicah v EU, ki imajo izkušnje z izdelovanjem eurokovancev . Zamenjavo kovnice bi moral odobriti skupni odbor.

- Izbira sodne pristojnosti

V skladu s sedanjimi monetarnimi sporazumi nima Skupnost nobene možnosti za ukrepanje, če države, ki so podpisale monetarne sporazume, ne izpolnjujejo svojih obveznosti (npr. ne prenesejo pravočasno zadevne zakonodaje Skupnosti), razen skrajne – zato malo verjetne – možnosti enostranske prekinitve sporazuma. Komisija zato predlaga, da se Sodišče Evropskih skupnosti izbere kot organ, pristojen za reševanje sporov , ki lahko nastanejo zaradi uporabe sporazumov.

2009/0158 (CNB)

Priporočilo

ODLOČBA SVETA

o stališču Evropske skupnosti glede ponovnih pogajanj o Monetarnem sporazumu z Vatikansko mestno državo

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 111(3) Pogodbe,

ob upoštevanju priporočila Komisije[4],

ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke[5],

ob upoštevanju naslednjega:

3. Od uvedbe eura je za monetarne zadeve in zadeve, povezane z menjalnim tečajem, pristojna Skupnost.

4. Svet določi ureditve za pogajanja in sklepanje sporazumov o monetarnih zadevah ali zadevah, povezanih z menjalnim tečajem.

5. Italijanska republika je v imenu Skupnosti 29. decembra 2000 sklenila monetarni sporazum z Vatikansko mestno državo.

6. Svet je 10. februarja 2009 sklenil, da mora Komisija preveriti, ali obstoječi sporazumi delujejo in ali je treba morda povišati zgornje meje za izdajo kovancev.

7. Komisija je v sporočilu „Poročilo o monetarnih sporazumih z Monakom, San Marinom in Vatikanom“[6] sklenila, da je treba obstoječi monetarni sporazum z Vatikansko mestno državo spremeniti, da bi bili odnosi med Skupnostjo in državami, ki so podpisale monetarni sporazum, bolj usklajeni.

8. O monetarnem sporazumu z Vatikanom se je treba zato ponovno pogajati takoj, ko bo to mogoče, da bo nova ureditev začela veljati 1. januarja 2010 skupaj z novimi pravili o načinih uvedbe eurokovancev, ki so bila določena v Priporočilu Komisije z dne 19. decembra 2008 o skupnih smernicah za nacionalne strani in izdajo eurokovancev, namenjenih obtoku, ki ga je 10. februarja 2009 v svojih sklepih odobril Svet –

SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1

Italijanska republika obvesti Vatikansko mestno državo, da je treba čim prej spremeniti obstoječi monetarni sporazum med Italijansko republiko v imenu Evropske skupnosti in Vatikansko mestno državo, ter ji ponudi ponovna pogajanja o zadevnih določbah sporazuma.

Člen 2

Skupnost si pri ponovnih pogajanjih o sporazumu z Vatikansko mestno državo prizadeva za naslednje spremembe:

9. Sporazum se sklene med Skupnostjo in Vatikansko mestno državo. Besedilo sporazuma je kodificirano besedilo sedanjega sporazuma s spremembami.

10. Vatikanska mestna država se zavezuje, da bo z neposrednimi prenosi ali enakovrednimi ukrepi sprejela vse ustrezne ukrepe za uporabo vseh zadevnih predpisov Skupnosti glede preprečevanja pranja denarja, goljufij in ponarejanja gotovine in negotovinskih plačilnih sredstev.

11. Metoda za določanje zgornje meje za izdajanje vatikanskih eurokovancev se spremeni. Nova zgornja meja se izračuna z metodo, ki bo vključevala fiksni del, namenjen preprečevanju čezmernih špekulacij z vatikanskimi kovanci na področju numizmatike z zadovoljitvijo povpraševanja na trgu zbiralcev kovancev, in spremenljivi del, ki se izračuna kot povprečna izdaja kovancev na prebivalca v Italiji v letu n–1, pomnoženo s številom prebivalcev Vatikana. Brez poseganja v izdajo zbirateljskih kovancev določa sporazum 51-odstotni minimalni delež vatikanskih eurokovancev, ki se izdajo v nominalni vrednosti.

12. Ustanovi se skupni odbor za spremljanje napredka pri izvajanju sporazuma. Sestavljen je iz predstavnikov Vatikanske mestne države, Italijanske republike, Komisije in Evropske centralne banke. Skupni odbor lahko vsako leto spremeni fiksni del, da bi bila upoštevana inflacija in razvoj na trgu zbiralcev. Odločitve sprejema soglasno. Skupni odbor sprejme svoj poslovnik.

13. Eurokovance Vatikanske mestne države kuje Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato. Vendar lahko Vatikanska mestna država v dogovoru s skupnim odborom med kovnicami v EU, ki kujejo eurokovance, izbere drugega izvajalca. Obseg kovancev, ki jih izda Vatikanska mestna država, se doda obsegu kovancev, ki jih izda matična država kovnice, za namen, da ECB odobri celoten obseg izdaje.

14. Sodišče Evropskih skupnosti se izbere kot organ, ki je pristojen za reševanje sporov, ki lahko nastanejo zaradi uporabe sporazuma.

Če Skupnost ali Vatikan meni, da druga pogodbenica ni izpolnila obveznosti iz monetarnega sporazuma, lahko predloži zadevo Sodišču. Sodba Sodišča je zavezujoča za pogodbenice, ki bodo sprejele potrebne ukrepe za upoštevanje sodbe v roku, ki ga določi Sodišče v svoji sodbi. Če Skupnost ali Vatikan ne sprejme potrebnih ukrepov za upoštevanje sodbe v določenem roku, lahko druga pogodbenica nemudoma prekine sporazum.

Člen 3

Pogajanja z Vatikansko mestno državo vodita Italijanska republika in Komisija v imenu Skupnosti. Evropska centralna banka je v celoti vključena v tista pogajanja, ki spadajo na področje njenih pristojnosti. Italijanska republika in Komisija predložita osnutek sporazuma Ekonomsko-finančnemu odboru, da poda mnenje.

Člen 4

Svet sklene sporazum.

Ta odločba je naslovljena na Italijansko republiko in Komisijo.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

[1] Sklepi Sveta o „skupnih smernicah za nacionalne strani in izdajo evrskih kovancev, namenjenih obtoku“, 2922. seja Sveta Ecofin z dne 10. februarja 2009.

[2] COM(2009) 359 z dne 14. julija 2009.

[3] San Marino na primer se je do neke mere uspešno osredotočal na izdelavo eurokovancev izbranih apoenov: ti kovanci se zdaj pri transakcijah uporabljajo po nominalni vrednosti.

[4] UL C , , str. .

[5] UL C , , str. .

[6] COM(2009) 359.