EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 6.4.2016 COM(2016) 194 final 2016/0106(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi sistema vstopa/izstopa (SVI) za evidentiranje podatkov o vstopu in izstopu ter zavrnitvi vstopa državljanov tretjih držav pri prehajanju zunanjih meja držav članic Evropske unije in določitvi pogojev za dostop do SVI zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj ter



spremembi Uredbe (ES) št. 767/2008 in Uredbe (EU) št. 1077/2011



{SWD(2016) 114 final}

{SWD(2016) 115 final}

{SWD(2016) 116 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA Ozadje Komisija je februarja 2013 predstavila sveženj zakonodajnih predlogov o pametnih mejah za modernizacijo upravljanja zunanjih meja schengenskega območja. Sveženj so sestavljali trije predlogi: (1) uredbe o sistemu vstopa/izstopa (SVI) za evidentiranje informacij o času in kraju vstopa državljanov tretjih držav na schengensko območje in izstopa z njega, (2) uredbe o programu za registrirane potnike, ki bo varnostno vnaprej preverjenim državljanom tretjih držav omogočila ugodnost poenostavljene mejne kontrole na zunanji meji Unije, in (3) uredbe o spremembi Zakonika o schengenskih mejah, da se upoštevata sistem vstopa/izstopa (SVI) in program za registrirane potnike. Sozakonodajalca sta med prvim pregledom svežnja, ki se je končal februarja 2014, izrazila tehnične, finančne in operativne pomisleke o nekaterih vidikih zasnove teh sistemov. Vendar glede najprimernejših možnosti politike, predlaganih leta 2013 (tj. centraliziranih sistemov, ki temeljijo na biometričnih podatkih), ni bilo nobenih pomislekov. Evropski parlament je predlog predložil svojemu Odboru za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve (LIBE). V zvezi s predlogi ni sprejel zakonodajne resolucije. Da bi se dodatno ocenili tehnični, organizacijski in finančni učinki predlaganih možnosti politike, je Komisija s podporo obeh sozakonodajalcev začela t. i. potrditev koncepta, ki je sestavljena iz dveh faz: tehnične študije o pametnih mejah pod vodstvom Komisije (v nadaljnjem besedilu: tehnična študija), ki je bila objavljena oktobra 2014, in preskusne faze o učinku uporabe različnih biometričnih identifikatorjev na postopke mejne kontrole (v nadaljnjem besedilu: pilotni projekt), ki jo je vodila agencija eu-LISA in za katero je bilo poročilo objavljeno novembra 2015. Komisija je na podlagi ugotovitev iz tehnične študije, rezultatov pilotnega projekta, tehničnih razprav s sozakonodajalcema in deležniki ter javnega posvetovanja pripravila podrobno oceno učinka, ki je priložena temu predlogu. Ta ocena učinka temelji na ocenah učinka, priloženih predlogom iz leta 2013, in se osredotoča na elemente predlogov iz leta 2013, glede katerih so predlagane spremembe, zlasti na (a) arhitekturo sistema, (b) biometrične podatke, ki se bodo uporabljali, (c) uporabo orodij za poenostavitev postopka, (d) hrambo podatkov in (e) dostop organov za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj. Komisija je na podlagi teh obsežnih priprav proučila potrebne spremembe in poenostavitve predlogov iz leta 2013. Odločila se je: –popraviti in dopolniti predlog uredbe o vzpostavitvi sistema vstopa/izstopa (SVI) iz leta 2013; –popraviti in dopolniti predlog uredbe o spremembi Zakonika o schengenskih mejah iz leta 2013 z namenom vključitve tehničnih sprememb, ki so nastale na podlagi novega predloga uredbe o vzpostavitvi sistema vstopa/izstopa (SVI); –umakniti svoj predlog uredbe o programu za registrirane potnike iz leta 2013.  Utemeljitev vzpostavitve evropskega sistema vstopa/izstopa Kot je pojasnjeno v oceni učinka, je vzpostavitev evropskega sistema vstopa/izstopa nujna za reševanje naslednjih izzivov: 1. Odprava zamud pri mejnih kontrolah in izboljšanje kakovosti mejnih kontrol za državljane tretjih držav Potniški tokovi na zunanjih mejah Evropske unije naraščajo in se bodo v prihodnosti še povečali. Skupno število zakonitih prehodov meje naj bi se leta 2025 povečalo na 887 milijonov, od tega naj bi bila približno tretjina državljanov tretjih držav, ki potujejo v schengenske države na kratek obisk. Pri državljanih EU in osebah, ki imajo pravico do prostega gibanja, se opravi „temeljna mejna kontrola“, pri državljanih tretjih držav, ki prehajajo zunanje meje schengenskega območja, pa se na mejah ročno opravi „temeljita kontrola“ (ob vstopu in izstopu). Zakonik o schengenskih mejah ne vsebuje določb o evidentiranju prehodov potnikov čez meje na schengensko območje in z njega. Praviloma imajo državljani tretjih držav pravico do kratkoročnega bivanja, ki ne presega 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju. Žigosanje potnih listin z navedbo datuma vstopa in izstopa je trenutno edina metoda, s katero lahko mejni policisti in organi za priseljevanje izračunajo trajanje bivanja državljanov tretjih držav in preverijo, ali je oseba prekoračila obdobje dovoljenega bivanja. Te žige je včasih težko raztolmačiti: lahko so nečitljivi ali ponarejeni. Tudi konzulati, ki morajo obdelati vloge za izdajo vizumov, na podlagi žigov v potni listini težko ugotovijo zakonitost predhodno izdanih vizumov. Zato se za celoten postopek šteje, da je dovzeten za napake in da se ne izvaja vedno sistematično.

Z vzpostavitvijo SVI se bodo zagotovile: –natančne informacije, ki se bodo na zahtevo hitro posredovale mejnim policistom med mejnimi kontrolami, saj bo nadomeščen sedanji počasni in nezanesljivi sistem ročnega žigosanja potnih listov; to bo omogočilo boljše spremljanje obdobja dovoljenega bivanja, pa tudi učinkovitejše mejne kontrole; –informacije mejnim policistom o zavrnitvi vstopa državljanom tretjih držav, zavrnitve vstopa pa bo mogoče preveriti tudi elektronsko v SVI; –natančne informacije potnikom o najdaljšem dovoljenem trajanju njihovega bivanja v državi; –možnost avtomatiziranega mejnega nadzora za državljane tretjih držav pod nadzorom mejnih policistov v skladu s pogoji iz člena 8d popravljenega in dopolnjenega predloga o spremembi Zakonika o schengenskih mejah. 2. Zagotavljanje sistematičnega in zanesljivega ugotavljanja istovetnosti oseb, ki so prekoračile obdobje dovoljenega bivanja Priseljenci brez urejenega statusa vključujejo osebe, ki so meje prestopile nezakonito (običajno ne na uradnem mejnem prehodu), in osebe, ki so prekoračile obdobje dovoljenega bivanja: osebe, ki so zakonito vstopile v EU na uradnem mejnem prehodu, vendar so v njej ostale tudi po izteku njihove pravice do bivanja. SVI obravnava to kategorijo nedovoljene migracije. Prehodi mej državljanov tretjih držav se trenutno ne evidentirajo, zato ni mogoče oblikovati seznamov oseb, ki so prekoračile obdobje dovoljenega bivanja. Z vzpostavitvijo SVI se bo: –zagotovilo natančne informacije o osebah, ki so prekoračile obdobje dovoljenega bivanja, kar bo pripomoglo k nadzoru znotraj ozemlja in omogočilo učinkovitejše prijetje migrantov brez urejenega statusa; –zagotovila pomoč pri ugotavljanju istovetnosti migrantov brez urejenega statusa; s tem ko se bodo v SVI shranjevali biometrični podatki o vseh osebah, ki so izvzete iz vizumske obveznosti, in glede na to, da so biometrični podatki o imetnikih vizumov shranjeni v sistemu VIS, bodo lahko organi držav članic ugotovili istovetnost vseh migrantov brez urejenega statusa, ki jih bodo brez dokumentov odkrili na ozemlju in ki so zakonito prestopili zunanjo mejo; to pa bo olajšalo postopek vrnitve; –omogočil pristop na podlagi dokazov z analizo, izdelano s sistemom. V primeru vizumske politike bo SVI na primer zagotavljal natančne podatke o tem, ali se pri osebah z določenim državljanstvom pojavlja težava zaradi predolgega bivanja v državi ali ne, kar bi bil pomemben dejavnik pri odločanju o uvedbi ali ukinitvi vizumske obveznosti za zadevno tretjo državo. 3. Krepitev notranje varnosti ter boja proti terorizmu in hudim kaznivim dejanjem Pri kriminalnih dejavnostih, kot so trgovina z ljudmi, tihotapljenje ljudi ali tihotapljenje nedovoljenega blaga, so potrebni številni prehodi mej, h katerim pripomore dejstvo, da se na mejnih prehodih zadevni državljani tretjih držav ne evidentirajo. Od tega, da se prehodi mej ne evidentirajo, lahko imajo korist tudi teroristične organizacije in radikalizirani posamezniki. Kontrole državljanov tretjih držav na zunanjih mejah vključujejo preverjanje istovetnosti in iskanje znanih oseb ali skupin, ki predstavljajo grožnjo javni varnosti in bi jih bilo treba prijeti ali jim zavrniti vstop na ozemlje, v različnih podatkovnih zbirkah. Če državljan tretje države po vstopu na schengensko območje uniči svoj uradni dokument, lahko imajo organi za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj velike težave pri ugotavljanju istovetnosti zadevne osebe, če je ta osumljena kaznivega dejanja ali pa je njegova žrtev. Z vzpostavitvijo SVI se bo: –zagotovila pomoč pri zanesljivem ugotavljanju istovetnosti teroristov, storilcev kaznivih dejanj, osumljencev in žrtev; –zagotovila evidenca potovalne zgodovine državljanov tretjih držav, vključno z osebami, ki so osumljene kaznivega dejanja. Dopolnile bi se torej informacije, ki so na voljo v schengenskem informacijskem sistemu. Pomembne spremembe od leta 2013 Komisija je pri pripravi tega popravljenega in dopolnjenega predloga upoštevala tudi pomembne spremembe od leta 2013, ki so spremenile politično, pravno in institucionalno okolje v primerjavi z letom 2013, ko so bili predloženi prvotni predlogi o pametnih mejah:

–vizumski informacijski sistem je postal povsem operativen. Njegova uvedba v konzulate držav članic v vseh zadevnih tretjih državah se je zaključila novembra 2015. Biometrično preverjanje imetnikov vizumov v sistemu VIS na zunanjih mejah schengenskega območja je zdaj obvezno. Organi za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj vse bolj uporabljajo sistem VIS za ugotavljanje istovetnosti in preiskovanje; –dialogi o liberalizaciji vizumskega režima z državami Zahodnega Balkana ter na vzhodni in jugovzhodni meji EU so se končali ali pospešili, zaradi česar se bo povečal delež potnikov v EU, izvzetih iz vizumske obveznosti. Ta trend naj bi se nadaljeval v naslednjih letih; –sprejet je bil Sklad za notranjo varnost (ISF-B), v okviru katerega je bilo namenjenih 791 milijonov EUR za razvoj pametnih meja, ki se bodo uporabili po sprejetju zadevne pravne podlage; –v evropski agendi o migracijah je bilo „upravljanje meja“ opredeljeno kot eden od „štir[ih] stebr[ov] boljšega upravljanja migracijskih tokov“. Varovanje zunanjih meja in njihovo učinkovitejše upravljanje pomeni tudi boljše izkoriščanje priložnosti, ki jih ponujajo informacijski sistemi in tehnologije. Poleg tega so države članice v Svetu za pravosodje in notranje zadeve ter Evropskem svetu decembra 2015 poudarile potrebo po izboljšanju nadzora na zunanjih mejah z uporabo novih tehnologij; –hitri razvoj na področju biometrične tehnologije je zagotovil nove možnosti za „lažji“ in „hitrejši“ vpis ter preverjanje potnikov, ne le njihovih prstnih odtisov, ampak tudi podob obraza; –sodišče je s sodbo o direktivi o hrambi podatkov zagotovilo pravno jasnost glede pogojev in zaščitnih ukrepov, ki jih je treba upoštevati pri hrambi in uporabi podatkov v SVI; –s političnim dogovorom sozakonodajalcev o reformi pravil EU o varstvu podatkov iz decembra 2015 se bo v vsej EU vzpostavil sodoben okvir za varstvo podatkov. Evropski parlament in Svet bosta leta 2016 uradno sprejela splošno uredbo o varstvu podatkov in direktivo o varstvu podatkov. Glavni elementi popravljenega in dopolnjenega svežnja o pametnih mejah Področje uporabe novega sistema vstopa/izstopa vključuje prehode mej vseh državljanov tretjih držav, ki na schengensko območje vstopijo zaradi kratkoročnega bivanja (največ 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju) in za katere velja vizumska obveznost oziroma so iz nje izvzeti, ali morda na podlagi popotniškega vizuma (do enega leta). Družinske člane državljanov EU, ki imajo pravico do prostega gibanja, ali državljanov tretjih držav, ki imajo enako pravico do prostega gibanja, enakovredno pravici državljanov Unije, in še nimajo dovoljenja za prebivanje za družinskega člana, bi bilo treba evidentirati v SVI, vendar zanje pravilo o kratkoročnem bivanju ne velja, kontrole v tej kategoriji pa se izvajajo v skladu z Direktivo 2004/38/ES. Družinski člani, ki imajo dovoljenje za prebivanje iz Direktive 2004/38/ES, se v SVI ne evidentirajo. V sistemu se bodo zbirali podatki in evidentirale evidence o vstopu in izstopu, da se bo poenostavilo prehajanje meja potnikov, ki potujejo v dobri veri, in da bo lažje ugotoviti istovetnost oseb, ki so prekoračile obdobje dovoljenega bivanja. V SVI se bo evidentirala tudi zavrnitev vstopa državljanom tretjih držav, za katere se bo sistem uporabljal. Glavne razlike med tem spremenjenim predlogom in predlogi iz leta 2013 so: –Arhitektura sistema: predlagan je le en sistem, in sicer sistem vstopa/izstopa. Nacionalne mejne infrastrukture bodo s centralnim sistemom SVI povezane prek nacionalnega enotnega vmesnika, ki bo enak v vseh državah članicah in bo omogočal uporabo obstoječih nacionalnih sistemov vstopa/izstopa. Vendar podatkov iz centralnega sistema ni mogoče kopirati v te obstoječe nacionalne sisteme vstopa/izstopa. –Zagotovljena je interoperabilnost med SVI in sistemom VIS, da bodo mejne kontrole učinkovitejše in hitrejše. V ta namen bo vzpostavljena povezava med centralnima sistemoma SVI in sistema VIS, med njima pa bo za posebne namene urejen neposreden dostop. S tem se bo zmanjšalo podvajanje obdelave osebnih podatkov v skladu z načelom „vgrajene zasebnosti“. – –Biometrični identifikatorji: predlogi o SVI iz leta 2013 so temeljili na desetih prstnih odtisih, v popravljenih in dopolnjenih predlogih o SVI pa je za biometrične identifikatorje, vnesene od začetka delovanja SVI, predlagana kombinacija štirih prstnih odtisov in podobe obraza. Ta izbira bo ob upoštevanju pričakovanega obsega SVI omogočila dovolj natančno preverjanje in ugotavljanje istovetnosti, pri čemer bo količina podatkov ostala na razumni ravni, hkrati pa se bodo pospešile mejne kontrole in omogočila obsežnejša uporaba samopostrežnih sistemov na mejnih prehodih. Štirje prstni odtisi se bodo uporabili ob vpisu za preverjanje, ali je državljan tretje države že evidentiran v sistemu, podoba obraza pa pri naslednjem vstopu omogoča hitro in zanesljivo (samodejno) preverjanje, ali je posameznik, pri katerem se opravlja mejna kontrola, tisti, ki je že evidentiran v SVI. –Varstvo osebnih podatkov: precej se je zmanjšal obseg osebnih podatkov, evidentiranih v SVI: v njem naj bi se namesto 36 vrst podatkov evidentiralo 26. Pravica do dostopa do osebnih podatkov, njihovega popravka in izbrisa je jasno opredeljena in zaščitena. Za nadzor nad obdelavo osebnih podatkov bodo pristojni Evropski nadzornik za varstvo podatkov in nacionalni organi za varstvo podatkov. –Obdobje hrambe podatkov: čas hrambe shranjenih podatkov je pet let. S petletnim obdobjem hrambe podatkov se zmanjša pogostost ponovnega vpisa, kar bo koristilo vsem potnikom, mejnemu policistu pa omogočalo, da preden potniku dovoli vstop na schengensko območje, izvede potrebno analizo tveganja, ki jo zahteva Zakonik o schengenskih mejah. Zaradi sistematičnega brisanja evidence v SVI po 181 dneh, kot je bilo predlagano leta 2013, mejni policist ne bi imel več na voljo nobenih podatkov o nedavni zgodovini vstopov državljana tretje države na schengensko območje in izstopov z njega, ki so potrebni za analizo tveganja. V primerjavi s tem, kar mejni policist trenutno uporablja, bi to pomenilo regresijo uporabnih informacij: vpogled v žige v potni listini v številnih primerih zagotovi informacije, ki zajemajo večletno obdobje. Daljše obdobje hrambe podatkov je torej potrebno, da lahko mejni policist izvede potrebno analizo tveganja, ki jo zahteva Zakonik o schengenskih mejah, preden potniku dovoli vstop na schengensko območje. V okviru obdelave vloge za izdajo vizuma na konzularnih predstavništvih je treba proučiti potovalno zgodovino prosilca, da se oceni uporaba predhodno izdanih vizumov in spoštovanje pogojev bivanja. Žigosanje potnih listov bo nadomestil vpogled v SVI. Potovalna zgodovina, ki je na voljo v sistemu, bi zato morala zajemati obdobje, ki zadostuje za izdajo vizuma. Z daljšim obdobjem hrambe podatkov se bo zmanjšala pogostost ponovnega vpisa, kar bo koristilo vsem potnikom, saj se bosta povprečni čas, potreben za prehod meje, in čakalna doba na mejnih prehodih skrajšala. Tudi za potnika, ki na schengensko območje vstopi le enkrat, bo to, da drugih potnikov, ki so že evidentirani v SVI, ne bo treba ponovno vpisati, pomenilo krajšo čakalno dobo na meji.

Daljše obdobje hrambe podatkov bo potrebno tudi, da se omogoči poenostavljen postopek na mejnem prehodu s pospeševalci postopka in samopostrežnimi sistemi. Poenostavitev je odvisna od podatkov, evidentiranih v sistemu. Kratko obdobje hrambe bi pomenilo, da bo od takšne poenostavitve imela korist manjša skupina potnikov, to pa bi ogrozilo navedeni cilj SVI, da poenostavi prehajanje meja. Za družinske člane državljanov EU, ki niso državljani EU in spadajo na področje uporabe te uredbe, se vsaka evidenca o vstopu/izstopu hrani največ eno leto po zadnjem izstopu. Njihovo individualno dokumentacijo bi bilo treba hraniti pet let, da bi imel družinski član koristi od poenostavljenega prehoda meje. Za osebe, ki so prekoračile obdobje dovoljenega bivanja in jih ob koncu obdobja hrambe podatkov še ne bodo odkrili, se bo lahko pred izbrisom podatkov v SVI po sprejetju odločitve na nacionalni ravni in na njeni podlagi v schengenskem informacijskem sistemu izdalo opozorilo na podlagi podatkov v SVI. –Poenostavitev prehoda čez meje: pristop za poenostavitev temelji na izvajanju samopostrežnih sistemov in elektronskih izhodov, ki bodo državljanom tretjih držav omogočali, da začnejo postopek mejne kontrole, ki se bo končal s predložitvijo dodatnih informacij na zahtevo mejnega policista. Uporaba teh pospeševalcev (uvedenih v predlogu o spremembi Zakonika o schengenskih mejah) za države članice ni obvezna, na voljo je za večino potnikov in zanjo ni treba razviti nobenega novega sistema. –Poleg tega bo obstajala usklajena pravna podlaga (prav tako uvedena v spremembah Zakonika o schengenskih mejah) za prostovoljno vzpostavitev nacionalnih programov za registrirane potnike v državah članicah. –Dostop zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj: organi za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj držav članic in Europol bodo imeli pod strogimi pogoji dostop do SVI od začetka njegovega delovanja. V SVI bodo zanesljivi podatki o datumih vstopa in izstopa državljanov tretjih držav, za katere se SVI uporablja, ki so lahko odločilnega pomena pri posameznih spisih zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj, do katerih bi bilo treba odobriti dostop v skladu z namenom instrumenta in ob upoštevanju pravil o varstvu podatkov.



Dostop do podatkov v sistemu VIS zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj se je že izkazal za uporabnega. Države članice so poročale o primerih ljudi, ki so umrli nasilne smrti in pri katerih je bilo ugotavljanje istovetnosti mogoče le z dostopanjem do sistema VIS. Drugi primeri, o katerih se je poročalo, so povezani s trgovino z ljudmi, terorizmom ali nedovoljenim prometom s prepovedanimi drogami, pri katerih so lahko preiskovalci na podlagi dostopa do sistema VIS znatno napredovali. –Stroški: v predlogih iz leta 2013 je bilo razvoju SVI in programa za registrirane potnike kot okvirni znesek namenjenih 1,1 milijarde EUR. V popravljenem in dopolnjenem predlogu, ki temelji na najprimernejši možnosti enotnega SVI in vključuje dostop zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj, je bil potrebni znesek ocenjen na 480 milijonov EUR. Ta popravljeni in dopolnjeni predlog uredbe o vzpostavitvi SVI je glavni instrument za pravni okvir SVI. Obsega tudi naknadne spremembe obstoječe zakonodaje EU (tj. Uredbe (EU) št. 1077/2011, Uredbe (ES) št. 767/2008 in Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma).Zadevni dopolnilni predlog za spremembo Zakonika o schengenskih mejah, kar zadeva uporabo sistema kot dela postopka upravljanja meja, je predložen skupaj s tem predlogom.  Veljavni predpisi na področju, na katero se nanaša predlog Uredba (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o Zakoniku Unije o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah). Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1931/2006 o pravilih za obmejni promet na zunanjih kopenskih mejah držav članic in spremembi določb Schengenske konvencije. Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 767/2008 o vizumskem informacijskem sistemu (VIS) in izmenjavi podatkov med državami članicami o vizumih za kratkoročno prebivanje (Uredba VIS). Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 810/2009 o vizumskem zakoniku Skupnosti. Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (EU) št. 1077/2011 o ustanovitvi Evropske agencije za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov s področja svobode, varnosti in pravice. Uredba (EU) št. 515/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o vzpostavitvi instrumenta za finančno podporo na področju zunanjih meja in vizumov v okviru Sklada za notranjo varnost in o razveljavitvi Odločbe št. 574/2007/ES. 2.POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UČINKA Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi Podroben opis posvetovanja z zainteresiranimi stranmi je vključen v Prilogo 2 spremljajoče ocene učinka. Komisija je leta 2015 izvedla usmerjena posvetovanja za pripravo popravljenih in dopolnjenih predlogov o pametnih mejah, in sicer z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov na delavnici za pripravo popravljenih in dopolnjenih predlogov o pametnih mejah, ki je potekala 20. marca 2015, s civilno družbo na srečanju 5. maja 2015, s prevozniki, ponudniki prevozov, ponudniki turističnih storitev in upravljavci infrastrukture na srečanju 28. maja 2015 ter z Agencijo za temeljne pravice na dveh srečanjih, ki sta potekali 22. junija in 23. julija 2015. Poleg tega je 9. julija 2015 organizirala srečanje s strokovnjaki držav članic, ki se ukvarjajo s preprečevanjem, odkrivanjem in preiskovanjem kaznivih dejanj, 24. septembra 2015 in 26. oktobra 2015 pa dva tehnična sestanka s strokovnjaki držav članic. Na javnem posvetovanju, ki je potekalo od 29. julija do 29. oktobra 2015, so se zbrala stališča posameznikov, organizacij, prevoznikov in javnih organov (rezultati javnega posvetovanja so podrobno pojasnjeni v Prilogi 2 ocene učinka). Odbor Evropskega parlamenta za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve (LIBE) je v sodelovanju z nacionalnimi parlamenti organiziral skupni parlamentarni odbor za pametne meje, ki je zasedal 23. in 24. februarja 2015.

Ocena učinka Prva ocena učinka je bila izvedena leta 2008 med pripravo sporočila Komisije na to temo, druga pa je bila dokončana leta 2012 pri pripravi predlogov iz leta 2013. Tretja ocena učinka je bila dokončana leta 2016. V njej so bile ob upoštevanju tehnične študije, poročila o pilotnem projektu, rezultatov posvetovanja z zainteresiranimi stranmi ter razprav v Svetu in Evropskem parlamentu analizirane glavne izvedbene možnosti in podmožnosti za SVI in program za registrirane potnike. Najprimernejše možnosti iz ocene učinka so neposredno zajete v glavnih spremembah glede na predloge iz leta 2013, vključenih v sedanji predlog (glej točko I, „Glavni elementi predloga“). Osnutek ocene učinka je pregledal Odbor za regulativni nadzor, ki je 22. januarja 2016 podal pozitivno mnenje. 3.PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA Povzetek predlaganih ukrepov Opredeliti je treba namene, funkcionalnosti in odgovornosti SVI. Poleg tega je treba Agenciji za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov s področja svobode, varnosti in pravice (eu-LISA) dodeliti pristojnost za razvoj in operativno upravljanje sistema. Podrobna razlaga tega popravljenega in dopolnjenega predloga po členih je na voljo v ločenem delovnem dokumentu služb Komisije. Nadaljnje spremembe tega predloga je treba sprejeti v skladu z Uredbo (EU) št. 1077/2011, Uredbo (ES) št. 767/2008 in (Konvencijo o izvajanju Schengenskega sporazuma), kot je navedeno v točki 1. Pravna podlaga Ta popravljeni in dopolnjeni predlog za pravno podlago za to uredbo uporablja člen 77(2)(b) in (d) Pogodbe o delovanju Evropske unije. Člen 77(2)(b) in (d) je ustrezna pravna podlaga za podrobnejšo opredelitev ukrepov glede prehodov zunanjih meja držav članic ter razvoj standardov in postopkov, po katerih se morajo države članice ravnati pri izvajanju kontrole oseb na teh mejah. Pravna podlaga za vzpostavitev SVI je člen 77(2)(b) in (d). Poleg tega popravljen in dopolnjen predlog temelji na členu 87(2)(a) kot pravni podlagi za omogočanje dostopa zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj ter členu 88(2)(a) za omogočanje dostopa Europolu, v obeh primerih pod strogimi pogoji. Obe dodatni pravni podlagi zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj ter dostopa Europola do podatkov v SVI zahtevata enak redni zakonodajni postopek, ki se uporablja na podlagi člena 77(2)(b) in (d). Načelo subsidiarnosti Unija je na podlagi člena 77(2)(b) Pogodbe o delovanju Evropske unije pristojna za sprejetje ukrepov v zvezi s kontrolo oseb in učinkovitim nadzorom pri prehajanju zunanjih meja držav članic. Veljavne določbe EU o prehajanju zunanjih meja držav članic je treba spremeniti, da se bo upoštevalo dejstvo, da trenutno ni zanesljivih sredstev za spremljanje potovanj državljanov tretjih držav, ki imajo dovoljenje za kratkoročno bivanje, glede na zapletenost in počasnost sedanje obveznosti žigosanja, ki ne zadostuje za to, da bi lahko organi držav članic med mejno kontrolo potnika ali kontrolo znotraj ozemlja ocenili obdobje dovoljenega bivanja, ter zelo omejeno uporabnost nacionalnih sistemov za take namene na območju brez nadzora notranjih meja. Za povečanje učinkovitosti upravljanja migracij in v pomoč pri naključnih preverjanjih znotraj ozemlja za odkrivanje oseb, ki bivajo nezakonito, bi morale biti na voljo informacije o osebah, ki jim je bil zavrnjen vstop na ozemlje EU, o osebah, ki bivajo na ozemlju EU in spoštujejo najdaljše dovoljeno kratkoročno bivanje, ki znaša 90 dni v 180-dnevnem obdobju, ter o državljanstvu in skupinah potnikov (izvzetih iz vizumske obveznosti/za katere velja vizumska obveznost), ki so prekoračili obdobje dovoljenega bivanja. Za določitev harmoniziranih pravil o evidencah zavrnitev vstopa, prehajanja meje in spremljanju dovoljenega kratkoročnega bivanja za schengensko območje kot celoto je potreben skupni sistem. Države članice zato same ne morejo zadovoljivo doseči tega cilja predloga. Predlog o SVI iz leta 2013 je treba popraviti in dopolniti tudi zato, da se omogoči dostop do podatkov v SVI zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj ter boja proti terorizmu in hudim kaznivim dejanjem ter zagotovi visoka raven notranje varnosti. Tega cilja države članice same ne morejo zadovoljivo doseči, saj lahko tako spremembo predlaga samo Komisija. Načelo sorazmernosti Člen 5 Pogodbe o Evropski uniji določa, da ukrepi EU ne smejo presegati tistega, kar je potrebno za doseganje ciljev Pogodbe. Izbrana oblika tega ukrepa EU mora omogočiti, da predlog doseže svoj cilj in se izvaja čim bolj učinkovito. Predlagana pobuda pomeni nadaljnji razvoj schengenskega pravnega reda za zagotovitev, da se skupna pravila na zunanjih mejah enako uporabljajo v vseh državah članicah, ki so odpravile nadzor na svojih notranjih mejah. Z njo se uvaja instrument, ki bo Evropski uniji zagotovil informacije o tem, koliko državljanov tretjih držav vstopi na ozemlje EU in ga zapusti, kar je nujen podatek za trajno oblikovanje migracijske in vizumske politike na podlagi dokazov. Organom za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj omogoča tudi dostop do SVI, ki je stroškovno učinkovit način, s katerim se pravočasno, natančno in varno ugotovi istovetnost državljanov, ki so izvzeti iz vizumske obveznosti in osumljeni (ali žrtve) terorizma ali hudega kaznivega dejanja, in jim omogoči vpogled v potovalno zgodovino imetnikov vizumov in državljanov tretjih držav, ki so izvzeti iz vizumske obveznosti in osumljeni (ali žrtve) takih kaznivih dejanj. Predlog, katerega zasnova temelji na načelih vgrajene zasebnosti, je sorazmeren v smislu pravice do varstva osebnih podatkov, saj ne zahteva zbiranja in shranjevanja več podatkov za daljše obdobje, kot je nujno potrebno za delovanje sistema in izpolnjevanje njegovih ciljev. Poleg tega se bodo predvideli in izvedli vsi zaščitni ukrepi in mehanizmi, potrebni za učinkovito zaščito temeljnih pravic potnikov, zlasti zaščito zasebnega življenja in zasebnih podatkov. Za delovanje sistema ne bodo potrebni nobeni nadaljnji postopki ali usklajevanje na ravni EU; predvideni ukrep je zato sorazmeren, saj ne presega tistega, kar je v smislu ukrepanja na ravni EU potrebno za dosego njegovih ciljev.

Najprimernejša možnost je sorazmerna tudi v smislu stroškov glede na koristi, ki jih bo sistem prinesel vsem državam članicam pri upravljanju skupne zunanje meje in oblikovanju skupne migracijske politike EU. Predlog je zato v skladu z načelom sorazmernosti. Izbira pravnega akta Predlagani instrument: Uredba. Druga sredstva ne bi bila ustrezna iz naslednjih razlogov: S tem predlogom bo vzpostavljen centraliziran sistem, prek katerega bodo države članice medsebojno sodelovale, kar pa zahteva skupno arhitekturo in pravila delovanja. Poleg tega bodo določena pravila o mejnih kontrolah na zunanjih mejah in o dostopu do sistema tudi zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj, ki so enaka za vse države članice. Zato se lahko kot pravni akt izbere samo Uredba. Temeljne pravice Predlagana uredba vpliva na temeljne pravice, in sicer na pravico do dostojanstva (člen 1 Listine EU o temeljnih pravicah); prepoved suženjstva in prisilnega dela (člen 5 Listine); pravico do svobode in varnosti (člen 6 Listine), spoštovanje zasebnega in družinskega življenja (člen 7 Listine), varstvo osebnih podatkov (člen 8 Listine), pravico do azila (člen 18 Listine) in varstvo v primeru odstranitve, izgona ali izročitve (člen 19 Listine), pravico do nediskriminacije (člen 21 Listine), pravice otroka (člen 24 Listine) in pravico do učinkovitega pravnega sredstva (člen 47 Listine). Izvajanje SVI pozitivno vpliva na prepoved suženjstva in prisilnega dela ter pravico do svobode in varnosti. Boljše in natančnejše ugotavljanje istovetnosti (z uporabo biometričnih podatkov) državljana tretje države, ki prečka zunanjo mejo schengenskega območja, pomaga pri odkrivanju zlorabe identitete, trgovine z ljudmi (zlasti v primeru mladoletnih oseb) in čezmejne kriminalitete ter tako pripomore k izboljšanju varnosti državljanov, ki živijo na schengenskem območju. Kar zadeva pravico do varstva osebnih podatkov, predlog vsebuje tudi zaščitne ukrepe v zvezi z osebnimi podatki, zlasti dostopom do teh podatkov, ki bi moral biti strogo omejen izključno na namen te uredbe in v njej imenovane pristojne organe. Zaščitni ukrepi v zvezi z osebnimi podatki vključujejo tudi pravico dostopa do podatkov oziroma pravico do njihovega popravka ali izbrisa. Omejitev obdobja hrambe podatkov iz poglavja 1 tega obrazložitvenega memoranduma prispeva tudi k spoštovanju osebnih podatkov kot temeljne pravice. Predlog zagotavlja dostop do SVI zaradi preprečevanja, odkrivanja ali preiskovanja terorističnih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj za ugotavljanje istovetnosti državljanov tretjih držav, ki prehajajo zunanje meje, in dostop do podatkov o njihovi potovalni zgodovini. Kot je določeno v členu 52(1) Listine, mora biti kakršno koli omejevanje pravice do varstva osebnih podatkov ustrezno za dosego zadevnega cilja in ne presegati tistega, kar je potrebno za dosego tega cilja. Tudi člen 8(2) Evropske konvencije o človekovih pravicah priznava, da je poseganje javnega organa v pravico posameznika do zasebnosti morda potrebno v interesu nacionalne in javne varnosti ali preprečevanja kriminala, kot velja v tem predlogu. Tudi Sodišče je priznalo, da je boj proti terorizmu in hudemu kriminalu, zlasti proti organiziranemu kriminalu in terorizmu, nedvomno ključnega pomena za zagotavljanje javne varnosti, njegova učinkovitost pa je lahko precej odvisna od uporabe sodobnih preiskovalnih tehnik, zato bi se lahko dostop do osebnih podatkov, odobren v navedene posebne namene, po potrebi ocenil za upravičenega. Predlog zagotavlja dostop do SVI zaradi preprečevanja, odkrivanja ali preiskovanja terorističnih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj za ugotavljanje istovetnosti državljanov tretjih držav, ki prehajajo zunanje meje, in dostop do podatkov o njihovi potovalni zgodovini. Dostop do SVI bi moral biti mogoč le, če se je pred tem neuspešno izvedlo iskanje v nacionalnih podatkovnih zbirkah, pri iskanju s prstnimi odtisi pa, če se je izvedlo iskanje v sistemu za avtomatizirano preverjanje prstnih odtisov iz Sklepa 2008/615/PNZ. Čeprav so podatki o imetnikih vizuma v sistemu VIS, v nobeni drugi podatkovni zbirki EU ni podatkov o državljanih, izvzetih iz vizumske obveznosti, ali podatkov o potovanjih. Dostop do podatkov v SVI zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj se lahko dodeli le zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj, kakor so opredeljena v okvirnih sklepih Sveta 2002/475/PNZ o boju proti terorizmu in 2002/584/PNZ o evropskem nalogu za prijetje, če je to v posameznih primerih potrebno. Poleg tega lahko imenovani organi za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj zahtevajo dostop do podatkov iz SVI le, če obstajajo utemeljeni razlogi za sklepanje, da bi tak dostop pripomogel k preprečevanju, odkrivanju ali preiskovanju zadevnega kaznivega dejanja. Tako zahtevo preveri imenovani organ za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj, da preveri, ali so izpolnjeni strogi pogoji za zahtevanje dostopa do SVI zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj. Poleg tega predlog določa tudi stroge varnostne ukrepe v zvezi s podatki, da se zagotovi varnost osebnih podatkov, ki se obdelujejo, vzpostavi nadzor neodvisnih javnih organov za varstvo podatkov nad obdelavo osebnih podatkov ter zagotovi dokumentiranje vseh izvedenih poizvedb. Predlog določa tudi, da je obdelava vseh osebnih podatkov, ki jo izvedejo organi za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj v zvezi s SVI, potem ko so bili iz tega sistema pridobljeni, predmet Okvirnega sklepa Sveta 2008/977/PNZ. V predlogu so opredeljena stroga pravila za dostop do SVI in potrebni zaščitni ukrepi. V njem so predvidene tudi pravice posameznikov do dostopa, popravkov, izbrisa in pravnega varstva, zlasti pravica do sodnih pravnih sredstev in nadzor obdelave podatkov, ki ga izvajajo neodvisni javni organi. Zato je predlog v celoti skladen z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti kar zadeva pravico do varstva osebnih podatkov, skladen pa je tudi s členom 16 PDEU, ki vsakomur zagotavlja pravico do varstva osebnih podatkov, ki se nanašajo nanj. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE V predlogu o SVI iz leta 2013 je bil naveden predlog Komisije za naslednji večletni finančni okvir, ki je vključeval 4,6 milijarde EUR za Sklad za notranjo varnost (ISF) za obdobje 2014–2020. V navedenem predlogu iz leta 2013 je bilo 1,1 milijarde EUR kot okvirni znesek namenjeno razvoju SVI in programa za registrirane potnike, če naj bi prvi razvojni stroški nastali leta 2015. Ta znesek se je izračunal na podlagi razvoja in operativnega upravljanja dveh ločenih sistemov ter treh letih razvoja in štirih letih delovanja. V Uredbi (EU) št. 515/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o vzpostavitvi instrumenta za finančno podporo na področju zunanjih meja in vizumov v okviru Sklada za notranjo varnost in o razveljavitvi Odločbe št. 574/2000/ES (uredba ISF – področje meje in vizumi) je bilo v členu 5(5)(b) določeno, da bi moralo biti 791 milijonov EUR dodeljenih za razvoj informacijskih sistemov na podlagi obstoječih in/ali novih informacijskih sistemov za podporo upravljanja migracijskih tokov prek zunanjih meja. Znesek 791 milijonov EUR je ustrezal trem letom razvoja (od leta 2017 do vključno leta 2019) z začetkom pripravljalnih dejavnosti leta 2016 in začetkom delovanja leta 2020. Trenutni predlog na podlagi tehnične študije in ocene učinka temelji na najprimernejši možnosti enega samega SVI, potrebni znesek, ki upošteva tudi namen dostopa zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj, pa je bil ocenjen na 480 milijonov EUR. Zato je predlog spremembe uredbe ISF – področje meje in vizumi vključen v ta predlog, da bi ga uskladili z novim znižanim zneskom.

S to finančno podporo bi se poleg stroškov osrednjih elementov v celotnem obdobju večletnega finančnega okvira (288 milijonov EUR – na ravni EU, razvojni in operativni stroški prek posrednega upravljanja) pokrili tudi stroški povezovanja obstoječih nacionalnih mejnih infrastruktur v državah članicah s SVI prek nacionalnih enotnih vmesnikov (120 milijonov EUR – prek neposrednega upravljanja). Zagotavljanje finančne podpore za nacionalne stroške povezovanja bi zagotovilo, da težke gospodarske okoliščine na nacionalni ravni ne bi ogrozile projektov ali povzročile zamude pri njihovem izvajanju. Komisija bo med razvojno fazo (2017–2019) porabila skupno 52,7 milijona EUR (prek neposrednega upravljanja) za stroške, povezane z operacijami v državah članicah. Ko bo novi sistem začel delovati, bi se lahko prihodnji operativni stroški v državah članicah krili z njihovimi nacionalnimi programi v okviru Sklada za notranjo varnost (deljeno upravljanje). Za to je bil namenjen znesek v višini 20 milijonov EUR v okviru skupnih sredstev v višini 480 milijonov EUR. V to je vključena enoletna operativna podpora. Uporabljeni stroškovni model je pojasnjen v Prilogi 6 – Stroškovni model ocene učinka za SVI. 5.DODATNE INFORMACIJE Udeležba Ta predlog nadgrajuje schengenski pravni red, saj se nanaša na prehod zunanjih meja. Zato je treba v zvezi z različnimi protokoli in sporazumi s pridruženimi državami upoštevati naslednje posledice: Danska: v skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji (PEU) in Pogodbi o delovanju Evropske unije (PDEU), Danska ne sodeluje pri sprejetju ukrepov Sveta v skladu z naslovom V tretjega dela PDEU. Ker ta uredba nadgrajuje schengenski pravni red, se Danska v skladu s členom 4 navedenega protokola v šestih mesecih od dne, ko Svet sprejme to uredbo, odloči, ali jo bo prenesla v svoje nacionalno pravo. Združeno kraljestvo in Irska: v skladu s členoma 4 in 5 Protokola o vključitvi schengenskega pravnega reda v okvir Evropske unije in Sklepom Sveta 2000/365/ES z dne 29. maja 2000 o prošnji Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske ter Sklepom Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske za sodelovanje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda Združeno kraljestvo in Irska ne sodelujeta pri Uredbi (EU) 2016/399 (Zakonik o schengenskih mejah) ali katerih koli drugih pravnih instrumentih, ki so znani pod skupnim imenom „schengenski pravni red“, tj. pravnih instrumentih, s katerimi se organizira in podpira odprava nadzora na notranjih mejah, in spremljajočih ukrepih v zvezi z nadzorom na zunanjih mejah. Ta uredba pomeni razvoj tega pravnega reda, zato Združeno kraljestvo in Irska ne sodelujeta pri sprejetju te uredbe, ki zanju ni zavezujoča in se v njiju ne uporablja. Dejstvo, da sta poleg člena 77(2)(b) in (d) PDEU pravni podlagi te uredbe tudi člena 87(2)(a) in 88(2)(a), v skladu s sodbo Sodišča v zadevi C-482/08, Združeno kraljestvo proti Svetu, ECLI:EU:C:2010:631, ne vpliva na navedeno sklepno ugotovitev, saj dostop zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj le dopolnjuje vzpostavitev sistema vstopa/izstopa. Islandija in Norveška: uporabljajo se postopki, določeni v Pridružitvenem sporazumu, sklenjenem med Svetom ter Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ker ta predlog temelji na schengenskem pravnem redu, kot je navedeno v Prilogi A k temu sporazumu. Švica: ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda, kot je določeno s Sporazumom med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda. Lihtenštajn: ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda, kot je določeno s Protokolom med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda. Hrvaška, Ciper, Bolgarija in Romunija: ta uredba o vzpostavitvi SVI nadomešča obveznost žigosanja potnih listov državljanov tretjih držav. Pristopne države članice so morale to določbo uporabiti ob pristopu k Evropski uniji. 2016/0106 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi sistema vstopa/izstopa (SVI) za evidentiranje podatkov o vstopu in izstopu ter zavrnitvi vstopa državljanov tretjih držav pri prehajanju zunanjih meja držav članic Evropske unije in določitvi pogojev za dostop do SVI zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj ter



spremembi Uredbe (ES) št. 767/2008 in Uredbe (EU) št. 1077/2011



EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, in zlasti člena 77(2)(b) in (d), člena 87(2)(a) in člena 88(2)(a) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)V sporočilu Komisije z dne 13. februarja 2008 z naslovom „Priprava naslednjih ukrepov pri upravljanju meja v Evropski uniji“ je bila v okviru evropske strategije integriranega upravljanja meja poudarjena potreba po vzpostavitvi sistema vstopa/izstopa (SVI) za elektronsko evidentiranje časa in kraja vstopa državljanov tretjih držav, ki imajo dovoljenje za kratkoročno bivanje, na schengensko območje in izstopa z njega ter izračun trajanja njihovega dovoljenega bivanja. (2)Evropski svet je na zasedanju 19. in 20. junija 2008 poudaril pomen nadaljnjih prizadevanj v zvezi z razvojem strategije integriranega upravljanja meja EU, vključno z boljšo uporabo sodobnih tehnologij za izboljšanje upravljanja zunanjih meja. (3)Komisija se v sporočilu z dne 10. junija 2009 z naslovom „Območje svobode, varnosti in pravice za državljane“ zavzema za vzpostavitev sistema elektronskega evidentiranja vstopov na ozemlje držav članic in izstopov z njega s prehajanjem zunanjih meja, da se zagotovi učinkovitejše upravljanje dostopa na to ozemlje. (4)Evropski svet je na zasedanju 23. in 24. junija 2011 pozval k pospešitvi dela v zvezi s „pametnimi mejami“. Komisija je 25. oktobra 2011 objavila sporočilo z naslovom „Pametne meje – možnosti in nadaljnji razvoj“. (5)Evropski svet je v svojih strateških smernicah, ki jih je sprejel junija 2014, poudaril, da je „[z]aradi schengenskega območja, ki ljudem omogoča potovanje brez kontrol na notranjih mejah, in vse večjega števila ljudi, ki potujejo v EU, [...] potrebno učinkovito upravljanje skupnih zunanjih meja EU, da se zagotovi močna zaščita. Unija mora uporabiti vse razpoložljive instrumente, da podpre države članice pri tem. Zato: bi bilo treba stroškovno učinkovito posodobiti integrirano upravljanje zunanjih meja, da se zagotovi pametno upravljanje meja s sistemom vstopa/izstopa ter programom za registrirane potnike, in ga podpreti z novo agencijo za obsežne informacijske sisteme (eu-LISA)“. (6)Komisija je v sporočilu z dne 13. maja 2015 z naslovom „Evropska agenda o migracijah“ ugotovila, da se bo „[n]ova faza [...] začela s pobudo o pametnih mejah za povečanje učinkovitosti mejnih prehodov, s čimer se bo olajšal prehod za veliko večino potnikov iz tretjih držav, ki potujejo v dobri veri, hkrati pa okrepil boj proti nedovoljenim migracijam z vzpostavitvijo evidence vseh čezmejnih premikov državljanov tretjih držav, in sicer ob polnem upoštevanju sorazmernosti.“ (7)Opredeliti je treba cilje sistema vstopa/izstopa (SVI) in njegovo tehnično arhitekturo, določiti pravila glede njegovega delovanja in uporabe ter opredeliti pristojnosti za sistem, skupine podatkov, ki jih je treba vnesti v sistem, namene vnosa podatkov, merila za njihov vnos, organe, pooblaščene za dostop do podatkov, ter podrobnejša pravila o obdelavi podatkov in varstvu osebnih podatkov. (8)SVI bi se moral uporabljati za državljane tretjih držav, ki imajo dovoljenje za kratkoročno bivanje na schengenskem območju. Uporabljati bi se moral tudi za državljane tretjih držav, ki jim je bil zavrnjen vstop za kratkoročno bivanje. (9)Cilji SVI bi morali biti izboljšanje upravljanja zunanjih meja, preprečevanje nezakonitega priseljevanja in lažje upravljanje migracijskih tokov. SVI bi moral zlasti in po potrebi prispevati k ugotavljanju istovetnosti oseb, ki ne izpolnjujejo ali ne izpolnjujejo več pogojev glede trajanja bivanja na ozemlju držav članic. (10)Za izpolnitev navedenih ciljev bi moral SVI obdelovati alfanumerične in biometrične podatke (prstne odtise in podobo obraza). Uporaba biometričnih podatkov je kljub posegu v zasebnost potnikov upravičena iz dveh razlogov. Prvič, biometrični podatki so zanesljiva metoda za ugotavljanje istovetnosti državljanov tretjih držav, ki so bili odkriti na ozemlju držav članic in pri sebi nimajo potnih listin ali drugih sredstev za identifikacijo, kar je običajno pri migrantih brez urejenega statusa. Drugič, omogočajo zanesljivejše usklajevanje podatkov o vstopu in izstopu zakonitih potnikov. Kadar se skupaj uporabijo podobe obraza in podatki o prstnih odtisih, se lahko zmanjša število evidentiranih prstnih odtisov, rezultat ugotavljanja istovetnosti pa je enako natančen. (11)Če je to fizično mogoče, bi morali biti v SVI vpisani štirje prstni odtisi državljanov tretjih držav, izvzetih iz vizumske obveznosti, da se omogočita natančno preverjanje in ugotavljanje istovetnosti (zaradi zagotavljanja, da državljan tretje države še ni vpisan z drugo identiteto ali drugo potno listino) ter zagotovi, da je vsekakor na voljo dovolj podatkov. Preverjanje prstnih odtisov imetnikov vizumov se bo izvedlo v vizumskem informacijskem sistemu (VIS), vzpostavljenim z Odločbo Sveta 2004/512/ES. Podobo obraza državljanov tretjih držav, ki so izvzeti iz vizumske obveznosti ali pa so imetniki vizuma, bi bilo treba evidentirati v SVI in jo uporabljati kot glavni biometrični identifikator za preverjanje istovetnosti državljanov tretjih držav, ki so bili že evidentirani v SVI in dokler se njihova individualna dokumentacija ne izbriše. Namesto tega bi se lahko navedeno preverjanje izvedlo tudi s prstnimi odtisi. (12)SVI bi moral biti sestavljen iz centralnega sistema, v katerem bo delovala računalniško podprta osrednja podatkovna zbirka biometričnih in alfanumeričnih podatkov, nacionalnega enotnega vmesnika v vsaki državi članici, varnega komunikacijskega kanala med centralnim sistemom SVI in centralnim sistemom sistema VIS ter komunikacijske infrastrukture med centralnim sistemom in nacionalnimi enotnimi vmesniki. Vsaka država članica bi morala svojo nacionalno mejno infrastrukturo povezati z nacionalnim enotnim vmesnikom. (13)SVI in sistem VIS bi bilo treba povezati s kanalom za neposredno komunikacijo med centralnimi sistemi, da se mejnim organom, ki uporabljajo SVI, omogoči vpogled v sistem VIS za pridobivanje podatkov, povezanih z vizumi, za odprtje ali posodobitev individualne dokumentacije; da se mejnim organom omogoči preverjanje veljavnosti vizuma in istovetnosti imetnika vizuma na zunanjih mejah s prstnimi odtisi neposredno v sistemu VIS in da se jim omogoči preverjanje istovetnosti državljanov tretjih držav, ki so izvzeti iz vizumske obveznosti, s prstnimi odtisi v sistemu VIS. Ta interoperabilnost bi morala tudi mejnim organom, ki uporabljajo sistem VIS, omogočiti neposreden vpogled v SVI iz sistema VIS, da bodo lahko obravnavali vloge za izdajo vizumov in odločitve, povezane s temi vlogami, organom, pristojnim za izdajo vizumov pa, da v SVI posodobijo podatke v zvezi z vizumom, če bo ta razveljavljen, preklican ali podaljšan. Uredbo (ES) št. 767/2008 Evropskega parlamenta in Sveta bi bilo treba ustrezno spremeniti.

(14)V tej uredbi bi bilo treba opredeliti organe držav članic, ki se jim lahko odobri dostop do SVI za vnos, spremembo, izbris ali uporabo podatkov za posebne namene SVI v obsegu, ki je potreben za izpolnjevanje njihovih nalog. (15)Vsaka obdelava podatkov iz SVI bi morala biti sorazmerna z zastavljenimi cilji ter potrebna za izpolnjevanje nalog pristojnih organov. Pristojni organi bi morali pri uporabi SVI zagotoviti spoštovanje človekovega dostojanstva in integritete oseb, katerih podatki se zahtevajo, ter ne bi smeli diskriminirati oseb na podlagi spola, barve kože, narodnosti ali socialnega porekla, genetskih značilnosti, jezika, vere ali prepričanja, političnega ali drugega mnenja, pripadnosti narodnostni manjšini, premoženja, rojstva, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti. (16)V okviru boja proti terorističnim dejanjem in drugim hudim kaznivim dejanjem je nujno, da imajo organi za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj za opravljanje svojih nalog najnovejše informacije. Dostop do podatkov v sistemu VIS zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj se je že izkazal za uporabnega pri ugotavljanju istovetnosti ljudi, ki so umrli nasilne smrti, ali pri pomoči preiskovalcem, da so znatno napredovali v primerih, povezanih s trgovino z ljudmi, terorizmom ali nedovoljenim prometom s prepovedanimi drogami. Dostop do informacij, ki jih vsebuje SVI, je nujno potreben zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja terorističnih dejanj, navedenih v Okvirnem sklepu Sveta 2002/475/PNZ ali drugih hudih kaznivih dejanj, navedenih v Okvirnem sklepu Sveta 2002/584/PNZ. Podatki, ustvarjeni s SVI, bi se lahko uporabili kot orodje za preverjanje istovetnosti, kadar je državljan tretje države uničil svoje dokumente in kadar organi za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj preiskujejo kaznivo dejanje z uporabo prstnih odtisov ali podobe obraza in želijo ugotoviti istovetnost. Uporabili bi se lahko tudi kot orodje obveščevalnih podatkov za zbiranje dokazov s sledenjem potem potovanja osebe, osumljene kaznivega dejanja ali žrtve kaznivega dejanja. Zato bi morali biti podatki iz SVI pod pogoji iz te uredbe na voljo imenovanim organom držav članic in Evropskemu policijskemu uradu (v nadaljnjem besedilu: Europol). (17)Poleg tega ima Europol ključno vlogo pri sodelovanju med organi držav članic na področju preiskovanja čezmejnega kriminala ter spodbujanju preprečevanja, analiziranja in preiskovanja kriminala v vsej Uniji. Posledično bi moral imeti tudi Europol dostop do podatkov iz SVI v okviru svojih nalog in v skladu s Sklepom Sveta 2009/371/PNZ. (18)Dostop do SVI zaradi preprečevanja, odkrivanja ali preiskovanja terorističnih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj pomeni poseganje v temeljni pravici posameznika do spoštovanja zasebnega življenja in varstva osebnih podatkov oseb, katerih osebni podatki se obdelujejo v SVI. Vsako tako poseganje mora biti v skladu s pravom, ki mora biti dovolj natančno opredeljeno, da posameznikom omogoči, da prilagodijo svoje vedenje, prav tako pa mora posameznike ščititi pred samovoljo ter mora dovolj jasno navesti obseg prostega preudarka, poverjenega pristojnim organom, in način njegovega uveljavljanja. Vsako poseganje mora biti v demokratični družbi nujno za zaščito upravičenega in sorazmernega interesa ter sorazmerno s pravno upravičenim ciljem, ki ga poskuša doseči. (19)Primerjava podatkov na podlagi sledi prstnih odtisov, tj. daktiloskopskih sledi, ki se lahko najdejo na kraju kaznivega dejanja, je bistvena na področju policijskega sodelovanja. Možnost primerjave sledi prstnih odtisov s podatki o prstnih odtisih, shranjenimi v SVI, kadar obstajajo utemeljeni razlogi za domnevo, da je storilec kaznivega dejanja ali žrtev evidentirana v SVI, bi morala biti za organe za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj v državah članicah dragoceno orodje za preprečevanje, odkrivanje ali preiskovanje terorističnih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj, če so na primer sledi prstnih odtisov edini dokazi, ki so na kraju kaznivega dejanja na voljo. (20)Imenovati je treba pristojne organe držav članic in centralno dostopno točko, prek katere se zahteva dostop do podatkov v SVI, ter voditi evidenco operativnih enot, ki so v okviru imenovanih organov pooblaščene, da zahtevajo tak dostop za posebne namene preprečevanja, odkrivanja ali preiskovanja terorističnih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj. (21)Zahteve za dostop do podatkov, shranjenih v centralnem sistemu, bi morale vložiti operativne enote v okviru imenovanih organov pri centralni dostopni točki in bi morale biti upravičene. Operativne enote v okviru imenovanih organov, ki so pooblaščene, da zahtevajo dostop do podatkov v SVI, ne bi smele opravljati funkcije organa, pristojnega za preverjanje. Centralne dostopne točke bi morale biti neodvisne od imenovanih organov in odgovorne, da neodvisno zagotovijo strogo izpolnjevanje pogojev za dostop, kakor jih določa ta uredba. V izjemno nujnih primerih, kadar je predčasni dostop do podatkov potreben za odziv na posebno in dejansko grožnjo, povezano s terorističnimi dejanji ali drugimi hudimi kaznivimi dejanji, bi morala biti centralna dostopna točka sposobna zahtevo najprej obdelati in šele naknadno opraviti preverjanje. (22)Da se zaščitijo osebni podatki in da se ne dopuščajo sistematična iskanja, bi bilo treba obdelovanje podatkov iz SVI opraviti le v posebnih primerih ter po potrebi zaradi preprečevanja, odkrivanja ali preiskovanja terorističnih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj. Imenovani organi in Europol bi morali dostop do SVI zahtevati le, če imajo utemeljene razloge za domnevo, da bodo s takšnim dostopom dobili informacije, ki jim bodo znatno pomagale pri preprečevanju, odkrivanju ali preiskovanju terorističnih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj. (23)Poleg tega bi bilo treba dostop do SVI zaradi ugotavljanja istovetnosti neznanih osumljencev, storilcev ali žrtev terorističnih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj dovoliti le, če se z iskanjem v nacionalnih podatkovnih zbirkah prstnih odtisov posameznih držav članic in sistemih za avtomatizirano identifikacijo prstnih odtisov vseh drugih držav članic v skladu s Sklepom Sveta 2008/615/PNZ , ni ugotovila identiteta posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki. Poleg tega bi moral biti dostop do SVI zaradi vpogleda v evidence o vstopu/izstopu znane osebe ustrezno upravičen. (24)Države članice bi morale za učinkovito primerjavo in izmenjavo osebnih podatkov v celoti izvajati in uporabljati veljavne mednarodne sporazume, pa tudi veljavno pravo Unije o izmenjavi osebnih podatkov, zlasti Sklep 2008/615/PNZ. (25)Osebni podatki, ki so shranjeni v SVI, bi morali biti v sistemu le toliko časa, kot je potrebno zaradi SVI. Podatke v zvezi z državljani tretjih držav je zaradi upravljanja meja priporočljivo hraniti pet let, da državljanov tretjih držav pred iztekom navedenega obdobja ne bo treba ponovno vpisati v SVI. Za državljane tretjih držav, ki so družinski člani državljanov Unije, za katere se uporablja Direktiva 2004/38/ES, ali državljanov tretje države, ki imajo pravico do prostega gibanja po pravu Unije, in nimajo dovoljenja za prebivanje na podlagi navedene direktive, je vsak sklop evidenc o vstopu/izstopu priporočljivo hraniti največ eno leto po zadnjem izstopu. (26)Petletno obdobje hrambe podatkov je potrebno, da se mejnemu policistu omogoči izvedba potrebne analize tveganja, ki jo zahteva Zakonik o schengenskih mejah, preden potniku dovoli vstop na schengensko območje. V okviru obdelave vloge za izdajo vizuma na konzularnih predstavništvih je treba proučiti potovalno zgodovino prosilca, da se oceni uporaba predhodno izdanih vizumov in spoštovanje pogojev bivanja. Žigosanje potnih listov bo nadomestil vpogled v SVI. Potovalna zgodovina, ki je na voljo v sistemu, bi zato morala zajemati obdobje, ki zadostuje za izdajo vizuma. S petletnim obdobjem hrambe podatkov se bo zmanjšala pogostost ponovnega vpisa, kar bo koristilo vsem potnikom, saj se bosta povprečni čas, potreben za prehod meje, in čakalna doba na mejnih prehodih skrajšala. Tudi za potnika, ki na schengensko območje vstopi le enkrat, bo to, da drugih potnikov, ki so že evidentirani v SVI, ne bo treba ponovno vpisati, pomenilo krajšo čakalno dobo na meji. To obdobje hrambe podatkov bo potrebno tudi, da se omogoči poenostavljen prehod meje s pospeševalci postopka in samopostrežnimi sistemi. Takšna poenostavitev je odvisna od podatkov, evidentiranih v sistemu. Krajše obdobje hrambe podatkov bi negativno vplivalo na trajanje mejnih kontrol. Pomenilo bi, da bo od takšne poenostavitve imela koristi manjša skupina potnikov, to pa bi ogrozilo navedeni cilj SVI, da poenostavi prehajanje meja. (27)Enako petletno obdobje hrambe bi bilo potrebno za podatke o osebah, ki v obdobju dovoljenega bivanja ne izstopijo z ozemlja držav članic, in sicer za pomoč pri ugotavljanju istovetnosti in postopku vrnitve, ter o osebah, ki jim je bil zavrnjen vstop za kratkoročno bivanje {ali bivanje na podlagi popotniškega vizuma}. Po petih letih bi bilo treba te podatke izbrisati, razen če obstajajo razlogi, da se to stori že prej. (28)Določiti bi bilo treba natančna pravila glede odgovornosti za vzpostavitev in delovanje SVI ter glede odgovornosti držav članic za povezavo do SVI. Za razvoj in operativno upravljanje centraliziranega SVI v skladu s to uredbo bi morala biti pristojna Agencija za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov s področja svobode, varnosti in pravice, ustanovljena z Uredbo (EU) št. 1077/2011 Evropskega parlamenta in Sveta, zadevne določbe navedene uredbe pa bi bilo treba ustrezno spremeniti. (29)Določiti bi bilo treba pravila glede odgovornosti držav članic za škodo, ki bi izhajala iz kakršne koli kršitve te uredbe. (30)Direktiva 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta se uporablja za obdelavo osebnih podatkov, ki jo v skladu s to uredbo izvajajo države članice, razen če tako obdelavo izvajajo imenovani organi držav članic ali organi držav članic, pristojni za preverjanje, zaradi preprečevanja, odkrivanja ali preiskovanja terorističnih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj. (31)Za obdelavo osebnih podatkov, ki jo organi držav članic izvajajo zaradi preprečevanja, odkrivanja ali preiskovanja terorističnih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj v skladu s to uredbo, bi moral veljati standard varstva osebnih podatkov v okviru nacionalnega prava, ki je v skladu z Okvirnim sklepom Sveta 2008/977/PNZ . (32)Osebni podatki, ki jih država članica pridobi ob upoštevanju te uredbe, se ne smejo pošiljati ali dajati na voljo kateri koli tretji državi, mednarodni organizaciji ali zasebnemu subjektu s sedežem v Uniji ali zunaj nje, razen če je to v posameznih primerih potrebno zaradi zagotavljanja pomoči pri ugotavljanju istovetnosti državljana tretje države v zvezi z njegovo vrnitvijo in se pri tem upoštevajo strogi pogoji. (33)Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta se uporablja za dejavnosti institucij ali organov Unije pri izvajanju njihovih nalog v vlogi odgovornega subjekta za operativno upravljanje SVI.

(34)Neodvisni nadzorni organi, ustanovljeni v skladu s členom 28 Direktive 95/46/ES, bi morali nadzorovati zakonitost obdelave osebnih podatkov v državah članicah, medtem ko bi moral Evropski nadzornik za varstvo podatkov, kot določa Uredba (ES) št. 45/2001, nadzorovati dejavnosti institucij in organov Unije, ki so povezane z obdelavo osebnih podatkov. Evropski nadzornik za varstvo podatkov in nadzorni organi bi morali medsebojno sodelovati pri nadzorovanju SVI. (35)Nacionalni nadzorni organi, ustanovljeni v skladu s členom 25 Okvirnega sklepa Sveta 2008/977/PNZ, bi morali nadzorovati zakonitost obdelave osebnih podatkov zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj v državah članicah, nacionalni nadzorni organi, ustanovljeni v skladu s členom 33 Sklepa Sveta 2009/371/PNZ pa bi morali nadzorovati zakonitost obdelave osebnih podatkov, ki jo izvaja Europol. (36)„(...) Opravljeno je bilo posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov v skladu s členom 28(2) Uredbe (ES) št. 45/2001, ki je podal svoje mnenje dne ... (37)V predlogu so opredeljena stroga pravila za dostop do SVI in potrebni zaščitni ukrepi. V njem so določene tudi pravice posameznikov do dostopa, popravkov, izbrisa in pravnega varstva, zlasti pravica do sodnih pravnih sredstev in nadzor obdelave podatkov, ki ga izvajajo neodvisni javni organi. Ta uredba zato spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, priznana z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti pravico do dostojanstva (člen 1 Listine); prepoved suženjstva in prisilnega dela (člen 5 Listine); pravico do svobode in varnosti (člen 6 Listine), spoštovanje zasebnega in družinskega življenja (člen 7 Listine), varstvo osebnih podatkov (člen 8 Listine), pravico do nediskriminacije (člen 21 Listine), pravice otroka (člen 24 Listine), pravice starejših (člen 25 Listine), pravice invalidov (člen 26 Listine) in pravico do učinkovitega pravnega sredstva (člen 47 Listine). (38)Učinkovito spremljanje izvajanja te uredbe zahteva ocenjevanje v rednih časovnih presledkih. Države članice bi morale določiti pravila o kaznih, ki se uporabljajo za kršitve določb te uredbe, in zagotoviti njihovo izvajanje. (39)Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta. (40)Države članice ne morejo zadovoljivo doseči vzpostavitve skupnega SVI ter določitve skupnih obveznosti, pogojev in postopkov za uporabo podatkov, zato ju je mogoče zaradi obsega in učinka ukrepov lažje doseči na ravni Unije v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti, kakor je določen v navedenem členu, Uredba ne presega tistega, kar je potrebno za dosego tega cilja. (41)Po začetku delovanja sistema vstopa/izstopa bi bilo treba spremeniti člen 20(2) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, ki ni združljiv s členom 77(2)(a) in (c) Pogodbe o delovanju Evropske unije, saj skupna politika o vizumih ne more temeljiti na obstoju ali neobstoju dvostranskih sporazumov o odpravi vizumske obveznosti, ki jih sklenejo države članice, dovoljeno trajanje bivanja za državljane tretjih držav pa ne bi smelo biti odvisno od števila in vsebine takšnih dvostranskih sporazumov. Poleg tega sistem vstopa/izstopa ne bi mogel upoštevati in izračunati dovoljenega trajanja bivanja državljanov tretjih držav, ki so izvzeti iz vizumske obveznosti in imajo koristi od takšnih sporazumov, zato bi jih bilo treba odpraviti. (42)Predvideni stroški SVI so nižji od proračuna, ki je za pametne meje namenjen v okviru Uredbe (EU) št. 515/2014 Evropskega parlamenta in Sveta. V skladu s tem bi morala Komisija po sprejetju te uredbe in v skladu s členom 5(5)(b) Uredbe (EU) št. 515/2014 z delegiranim aktom prerazporediti znesek, ki je trenutno namenjen razvoju informacijskih sistemov za podporo upravljanja migracijskih tokov na zunanjih mejah. (43)Ta uredba o vzpostavitvi SVI nadomešča obveznost žigosanja potnih listov državljanov tretjih držav, ki velja za vse države članice pristopnice. Bivanje v državah članicah, ki schengenskega pravnega reda še ne uporabljajo v celoti v skladu s svojimi zadevnimi akti o pristopu, se ne bi smelo upoštevati pri izračunu trajanja dovoljenega bivanja na schengenskem območju. Takšne države članice bi morale v SVI evidentirati bivanje državljanov tretjih držav, vendar ga avtomatizirani kalkulator v sistemu ne bi smel šteti v okvir dovoljenega trajanja bivanja. (44)Ta uredba ne posega v Direktivo 2004/38/ES. (45)V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja. Ker ta uredba nadgrajuje schengenski pravni red, se Danska v skladu s členom 4 navedenega protokola v šestih mesecih od dne, ko Svet sprejme to uredbo, odloči, ali jo bo prenesla v svoje nacionalno pravo. (46)Ta uredba predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerih Združeno kraljestvo v skladu s Sklepom Sveta 2000/365/ES ne sodeluje; Združeno kraljestvo zato ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zanj ni zavezujoča in se v njem ne uporablja. (47)Ta uredba predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerih Irska v skladu s Sklepom Sveta 2002/192/ES ne sodeluje; Irska zato ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja. (48)Ta uredba za Islandijo in Norveško predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Svetom Evropske unije ter Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz točke A člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES. (49)Ta uredba za Švico predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz točke A člena 1 Sklepa 1999/437/ES, v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2008/146/ES in člena 3 Sklepa Sveta 2008/149/PNZ. (50)Ta uredba za Lihtenštajn predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Protokola, podpisanega med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz točke A člena 1 Sklepa 1999/437/ES v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2011/350/EU in členom 3 Sklepa Sveta 2011/349/EU. (51)Ta uredba predstavlja akt, ki nadgrajuje schengenski pravni red ali je z njim kako drugače povezan v smislu člena 3(2) Akta o pristopu iz leta 2003, člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2005 oziroma člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2011 – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE 1

Splošne določbe Člen 1

Vsebina 1. Ta uredba vzpostavlja „sistem vstopa/izstopa“ (SVI), za evidentiranje in shranjevanje informacij o datumu, času in kraju vstopa in izstopa državljanov tretjih držav, ki prehajajo zunanje meje držav članic, za izračun trajanja njihovega bivanja in izdajanje opozoril državam članicam o izteku obdobij dovoljenega bivanja ter evidentiranje datuma, časa in kraja zavrnitve vstopa državljanov tretjih držav, ki jim je bil zavrnjen vstop za kratkoročno bivanje {ali bivanje na podlagi popotniškega vizuma}, organa države članice, ki je vstop zavrnil, in razlogov za zavrnitev. 2.Ta uredba v Poglavju IV določa tudi pogoje, pod katerimi lahko imenovani organi za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj držav članic in Evropski policijski urad (Europol) pridobijo dostop za vpogled v SVI zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja terorističnih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj. Člen 2

Področje uporabe 1.Ta uredba se uporablja za državljane tretjih držav, ki imajo dovoljenje za kratkoročno bivanje {ali bivanje na podlagi popotniškega vizuma} na ozemlju držav članic in pri katerih je treba ob prehajanju zunanjih meja držav članic opraviti mejno kontrolo v skladu z Uredbo (EU) 2016/399. Pri vstopu na ozemlje držav članic in izstopu z njega se uporablja za državljane tretjih držav, ki so družinski člani državljanov Unije, za katere se uporablja Direktiva 2004/38/ES, ali državljanov tretjih držav, ki imajo pravico do prostega gibanja po pravu Unije, in nimajo dovoljenja za prebivanje na podlagi navedene direktive. 2.Ta uredba se uporablja tudi za državljane tretjih držav, ki jim je bil zavrnjen vstop za kratkoročno bivanje {ali bivanje na podlagi popotniškega vizuma} na ozemlju držav članic v skladu s členom 14 Uredbe (EU) 2016/399. 3.Ta uredba se ne uporablja za: (a) družinske člane državljanov Unije, za katere se uporablja Direktiva 2004/38/ES in ki imajo dovoljenje za prebivanje v skladu z navedeno direktivo; (b) družinske člane državljanov tretjih držav, ki imajo pravico do prostega gibanja po pravu Unije in dovoljenje za prebivanje v skladu z Direktivo 2004/38/ES; (c) imetnike dovoljenj za prebivanje iz točke 16 člena 2 Uredbe (EU) 2016/399, ki niso zajeta v točkah (a) in (b) tega odstavka; (d) imetnike dolgoročnih vizumov; (e) državljane Andore, Monaka in San Marina; (f) osebe ali kategorije oseb, ki so izvzete iz poenostavljenega prehoda meje ali imajo koristi od njega, kot je navedeno v 6a(3)(d), (e) in (f) Uredbe (EU) 2016/399. Ta uredba se ne uporablja za družinske člane iz točk (a) in (b) prvega pododstavka, tudi če ne spremljajo državljana Unije ali državljana tretje države, ki ima pravico do prostega gibanja, ali se mu ne pridružijo. 4.Določbe te uredbe v zvezi z izračunom trajanja bivanja in izdajanjem opozoril državam članicam o izteku obdobij dovoljenega bivanja se ne uporabljajo za državljane tretjih držav, ki so družinski člani državljanov Unije, za katere se uporablja Direktiva 2004/38/ES, ali državljanov tretjih držav, ki imajo pravico do prostega gibanja po pravu Unije, in nimajo dovoljenja za prebivanje na podlagi navedene direktive. Člen 3

Opredelitev pojmov 1. V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1)„zunanje meje“ pomenijo zunanje meje, kakor so opredeljene v členu 2(2) Uredbe (EU) št. 2016/399; (2)„mejni organi“ pomenijo organe, ki so v skladu z nacionalno zakonodajo pristojni za kontrolo oseb na zunanjih mejnih prehodih v skladu z Uredbo (EU) št. 2016/399;

(3)„organi za priseljevanje“ pomenijo organe, ki so v skladu z nacionalno zakonodajo pristojni za proučitevin odločanje v zvezi z bivanjem državljanov tretjih držav na ozemlju držav članic; (4)„organi, pristojni za izdajo vizumov“ pomenijo pristojne organe, vključno s centralnimi organi, pristojnimi za izdajo vizumov, in organi, pristojnimi za izdajo vizumov na zunanjih mejah, ki so v vsaki državi članici pristojni za obravnavo vlog za izdajo vizuma in odločanje o njih oziroma odločanje o razveljavitvi, preklicu ali podaljšanju vizumov; (5)„državljan tretje države“ pomeni vsako osebo, ki ni državljan Unije v smislu člena 20 Pogodbe, razen oseb, ki imajo na podlagi sporazumov med Unijo oziroma Unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter tretjimi državami na drugi strani pravico do prostega gibanja, enakovredno pravici do prostega gibanja državljanov Unije; (6)„potna listina“ pomeni potni list ali drug ustrezen dokument, s katerim je imetnik upravičen do prehoda zunanjih meja in v katerega se lahko pritrdi vizum; (7)„kratkoročno bivanje“ pomeni bivanje na ozemlju držav članic, ki traja največ 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju; (8)„vizum za kratkoročno bivanje“ pomeni dovoljenje, ki ga država članica izda za načrtovano bivanje na ozemlju držav članic, ki traja največ 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju; (9)„popotniški vizum“ pomeni dovoljenje, ki ga država članica izda za načrtovano bivanje na ozemlju dveh ali več držav članic, ki traja več kot 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju, če prosilec ne namerava ostati na ozemlju iste države članice več kot 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju; (10)„prevozniki“ pomenijo katero koli fizično ali pravno osebo, ki se poklicno ukvarja s prevozom oseb; (11)„odgovorna država članica“ pomeni državo članico, ki je vnesla podatke v SVI; (12)„preverjanje“ pomeni postopek primerjave različnih naborov podatkov, da bi se ugotovila istovetnost osebe (preverjanje one-to-one); (13)„ugotavljanje istovetnosti“ pomeni postopek ugotavljanja istovetnosti osebe s primerjanjem več naborov podatkov v podatkovni zbirki (preverjanje one-to-many); (14)„alfanumerični podatki“ pomenijo podatke, ki so predstavljeni s črkami, številkami, posebnimi znaki, razmiki med znaki in ločili; (15)„podatki o prstnih odtisih“ pomenijo podatke, povezane s prstnimi odtisi kazalca, sredinca, prstanca in mezinca na desni roki, kadar ta roka ni na voljo, pa na levi roki, ali sledmi prstnih odtisov; (16)„podoba obraza“ pomeni digitalno sliko obraza ustrezne ločljivosti in kakovosti slike, ki se bo uporabila pri avtomatiziranemu ugotavljanju ujemanja biometričnih podatkov; (17)„biometrični podatki“ pomenijo podatke o prstnih odtisih in podobo obraza; (18)„oseba, ki je prekoračila obdobje dovoljenega bivanja“ pomeni državljana tretje države, ki ne izpolnjuje ali ne izpolnjuje več pogojev glede trajanja kratkoročnega bivanja na ozemlju držav članic; (19)„eu-LISA“ pomeni Evropsko agencijo za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov na področju svobode, varnosti in pravice, ustanovljeno z Uredbo (EU) št. 1077/2011; (20)„Frontex“ pomeni Evropsko agencijo za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije, ki je bila ustanovljena z Uredbo (ES) št. 2007/2004; (21)„nadzorni organ“ pomeni nadzorne organe, ustanovljene v skladu s členom 28 Direktive 95/46/ES; (22)„nacionalni nadzorni organ“ za namene preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj pomeni nadzorne organe, ustanovljene v skladu s členom 25 Okvirnega sklepa Sveta 2008/977/PNZ;

(23)„nacionalni nadzorni organ“ pomeni nadzorne organe, ustanovljene v skladu s členom 33 Sklepa 2009/371/PNZ; (24)„podatki iz SVI“ pomenijo vse podatke, shranjene v centralnem sistemu v skladu s členi 13, 14, 15, 16, 17 in 18; (25)„preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj“ pomeni preprečevanje, odkrivanje ali preiskovanje terorističnih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj; (26)„teroristična dejanja“ pomenijo kazniva dejanja po nacionalnim pravu, ki ustrezajo ali so enakovredna tistim iz členov od 1 do 4 Okvirnega sklepa 2002/475/PNZ; (27)„huda kazniva dejanja“ pomenijo kazniva dejanja, ki ustrezajo ali so enakovredna kaznivim dejanjem iz člena 2(2) Okvirnega Sklepa 2002/584/PNZ, če so po nacionalnem pravu kazniva z zaporno kaznijo ali ukrepom, vezanim na odvzem prostosti do najmanj treh let. 2. Izrazi, opredeljeni v členu 2 Direktive 95/46/ES, imajo enak pomen v tej uredbi, kolikor organi držav članic osebne podatke obdelajo za namen iz člena 5 te uredbe. 3. Izrazi, opredeljeni v členu 2 Okvirnega sklepa 2008/977/PNZ, imajo enak pomen v tej uredbi, kolikor organi držav članic osebne podatke obdelajo za namene preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj. Člen 4

Vzpostavitev SVI Agencija za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov s področja svobode, varnosti in pravice (eu-LISA) razvije SVI in zagotovi njegovo operativno upravljanje, vključno s funkcionalnostmi za obdelavo biometričnih podatkov iz člena 14(1)(f) in člena 15. Člen 5 Namen SVI SVI z evidentiranjem, hrambo in zagotavljanjem dostopa državam članicam do datuma, časa in kraja vstopa in izstopa ter zavrnitve vstopa državljanov tretjih držav na zunanjih mejah: (a)krepi učinkovitost mejnih kontrol z izračunom in spremljanjem trajanja dovoljenega bivanja ob vstopu in izstopu državljanov tretjih držav, ki imajo dovoljenje za kratkoročno bivanje {ali bivanje na podlagi popotniškega vizuma}; (b)zagotavlja pomoč pri ugotavljanju istovetnosti vseh oseb, ki ne izpolnjujejo ali ne izpolnjujejo več pogojev za vstop na ozemlje držav članic ali bivanje na njem; (c)omogoča ugotavljanje istovetnosti in odkrivanje oseb, ki so prekoračile obdobje dovoljenega bivanja (tudi znotraj ozemlja), in pristojnim nacionalnim organom držav članic omogoča, da sprejmejo ustrezne ukrepe, vključno z ukrepi za izboljšanje možnosti za njihovo vrnitev; (d)omogoča elektronsko preverjanje zavrnitev vstopa v SVI; (e)sprosti sredstva za mejni nadzor, ki so se uporabljala za izvajanje kontrol, ki se lahko avtomatizirajo, in omogoča večji poudarek na oceni državljanov tretjih držav; (f)konzulatom omogoča dostop do informacij o zakoniti rabi predhodno izdanih vizumov; (g)državljane tretjih držav obvešča o trajanju njihovega dovoljenega bivanja; (h)zbira statistične podatke o vstopih in izstopih, zavrnitvah vstopov in prekoračitvah obdobij dovoljenega bivanja državljanov tretjih držav, da se izboljša ocenjevanje tveganja prekoračitve obdobij dovoljenega bivanja in podpre oblikovanje migracijske politike Unije na podlagi dokazov;

(i)se bori proti zlorabi identitete; (j)prispeva k preprečevanju, odkrivanju in preiskovanju terorističnih kaznivih dejanj in drugih hudih kaznivih dejanj; (k)omogoča ugotavljanje istovetnosti in prijetje teroristov, osumljencev kaznivih dejanj in žrtev, ki prečkajo zunanje meje; (l)omogoča pridobivanje informacij o potovalni zgodovini teroristov, osumljencev kaznivih dejanj in žrtev pri preiskavah, povezanih s terorizmom ali hudimi kaznivimi dejanji. Člen 6 Tehnična arhitektura SVI 1.SVI sestavljajo: (a)centralni sistem; (b)nacionalni enotni vmesnik v vsaki državi članici, ki temelji na skupnih tehničnih specifikacijah in je enak za vse države članice ter omogoča povezavo centralnega sistema in nacionalnih mejnih infrastruktur v državah članicah; (c)varni komunikacijski kanal med centralnim sistemom SVI in centralnim sistemom VIS; (d)komunikacijska infrastruktura med centralnim sistemom in nacionalnimi enotnimi vmesniki. 2. Centralni sistem SVI gosti agencija eu-LISA na svojih dveh tehničnih spletnih mestih. Zagotavlja funkcionalnosti iz te uredbe v skladu s pogoji glede razpoložljivosti, kakovosti in hitrosti v skladu s členom 34(3). 3. Komunikacijska infrastruktura SVI in komunikacijska infrastruktura sistema VIS iz člena 1(2) Odločbe Sveta 2004/512/ES imata ne glede na popolno upoštevanje Odločbe Komisije 2008/602/ES nekatere skupne komponente strojne in programske opreme. Da se zagotovi logično ločevanje podatkov iz sistema VIS in podatkov iz SVI, se poleg obstoječega zasebnega virtualnega omrežja sistema VIS vzpostavi še ločeno zasebno virtualno omrežje za SVI. Člen 7

Interoperabilnost s sistemom VIS 1.Agencija eu-LISA vzpostavi varen komunikacijski kanal med centralnim sistemom SVI in centralnim sistemom sistema VIS, da se omogoči interoperabilnost med SVI in sistemom VIS. Neposreden vpogled iz enega sistema v drugega je mogoč le, če tako določata ta uredba in Uredba (ES) št. 767/2008. 2.Zahteva glede interoperbilnosti mejnim organom, ki uporabljajo SVI, iz tega sistema omogoči vpogled v sistem VIS zaradi: (a)pridobivanja in uvoza podatkov v zvezi z vizumi neposredno iz sistema VIS za oblikovanje ali posodobitev ndividualne dokumentacije imetnika vizuma v SVI v skladu s členi 13, 14 in 16 te uredbe ter členom 18a Uredbe (ES) št. 767/2008; (b)pridobivanja in uvoza podatkov v zvezi z vizumi neposredno iz sistema VIS za posodobitev SVI v primeru razveljavitve, preklica ali podaljšanja vizuma v skladu s členom 17 te uredbe ter členi 13, 14 in 18a Uredbe (ES) št. 767/2008; (c)preverjanja verodostojnosti in veljavnosti vizuma ali izpolnjevanja pogojev za vstop na ozemlje držav članic v skladu s členom 6 Uredbe (EU) 2016/399 v skladu s členom 21 te uredbe in členom 18(2) Uredbe (ES) št. 767/2008;

(d)preverjanja na zunanjih mejah, ali je bil državljan tretje države, ki je izvzet iz vizumske obveznosti, že evidentiran v sistemu VIS v skladu s členom 21 te uredbe in členom 19a Uredbe (ES) št. 767/2008; (e)če istovetnosti imetnika vizuma ni mogoče preveriti v SVI, preverjanja istovetnosti imetnika vizuma na zunanjih mejah s prstnimi odtisi v sistemu VIS v skladu s členom 21 te uredbe in členom 18(6) Uredbe (ES) št. 767/2008. 3. Zahteva glede interoperbilnosti organom, ki so pristojni za izdajo vizumov in uporabljajo sistem VIS, iz tega sistema omogoči vpogled v SVI zaradi: (a)preverjanja vlog za izdajo vizuma in sprejemanja odločitev, povezanih s temi vlogami, v skladu s členom 22 te uredbe in členom 15(4) Uredbe (ES) št. 767/2008; (b)posodobitve podatkov v zvezi z vizumi v SVI v primeru razveljavitve, preklica ali podaljšanja vizuma v skladu s členom 17 te uredbe ter členoma 13 in 14 Uredbe (ES) št. 767/2008. Člen 8

Dostop do SVI za vnos, spremembo, izbris in uporabo podatkov 1.Dostop do SVI za vnos, spremembo, izbris in uporabo podatkov iz členov 13, 14, 15, 16, 17 in 18 je omejen izključno na ustrezno pooblaščeno osebje organov posamezne države članice, ki so pristojni za namene iz členov od 21 do 32. Navedeni dostop je omejen na obseg, potreben za izvajanje nalog v skladu s temi nameni, in sorazmeren z zasledovanimi cilji. 2.Vsaka država članica imenuje pristojne nacionalne organe, vključno z mejnimi organi, organi, pristojnimi za izdajo vizumov, in organi za priseljevanje. Ustrezno pooblaščeno osebje ima dostop do SVI za vnos, spremembo, izbris in uporabo podatkov. Vsaka država članica seznam teh organov nemudoma sporoči agenciji eu-LISA. Na tem seznamu se podrobno navede, za kateri namen posamezni organ dostopa do podatkov v SVI. V treh mesecih po začetku delovanja sistema vstopa/izstopa v skladu s členom 60 se v Uradnem listu Evropske unije objavi zbirni seznam navedenih organov. V primeru sprememb tega seznama agencija eu-LISA enkrat letno objavi posodobljen zbirni seznam. Člen 9

Splošna načela 1.Vsak pristojni organ, pooblaščen za dostop do SVI zagotovi, da je uporaba sistema vstopa/izstopa nujna, primerna in sorazmerna. 2.Vsak pristojni organ zagotovi, da pri uporabi SVI ne diskriminira državljanov tretjih držav na podlagi spola, rase ali narodnosti, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti ter da v celoti spoštuje človekovo dostojanstvo in integriteto osebe. Posebna pozornost se nameni posebnemu položaju otrok, starejših oseb in invalidov. Zlasti pri hrambi otrokovih podatkov se najprej upoštevajo koristi otroka. Člen 10

Avtomatizirani kalkulator in obveznost obveščanja državljanov tretjih držav o preostanku trajanja dovoljenega bivanja 1.SVI vključuje avtomatizirani kalkulator, ki za državljane tretjih držav, evidentirane v SVI in z dovoljenjem za kratkoročno bivanje {ali bivanje na podlagi popotniškega vizuma}, prikazuje najdaljše obdobje dovoljenega bivanja v skladu s členom 6(1) Uredbe (EU) 2016/399. Kalkulator se ne uporablja za državljane tretjih držav, ki so družinski člani državljanov Unije, za katere se uporablja Direktiva 2004/38/ES, ali državljanov tretjih držav, ki imajo pravico do prostega gibanja po pravu Unije, in nimajo dovoljenja za prebivanje na podlagi navedene direktive. 2.Avtomatizirani kalkulator: (a)pristojne organe ob vstopu v državo obvesti o dovoljenem trajanju bivanja in o tem, ali je že izkoriščeno število dovoljenih vstopov na podlagi vizuma za enkratni ali dvakratni vstop; (b)ob izstopu ugotovi istovetnost državljanov tretjih držav, ki so prekoračili obdobje dovoljenega bivanja. 3. Mejni organi državljana tretje države obvestijo o največjem številu dni dovoljenega bivanja, pri katerem se upoštevata število vstopov in trajanje bivanja, dovoljenega na podlagi vizuma {ali popotniškega vizuma}, v skladu s členom 8(9) Uredbe (EU) 2016/399. 4.Bivanje v državah članicah, ki schengenskega pravnega reda še ne uporabljajo v celoti v skladu s svojimi zadevnimi akti o pristopu, se ne upošteva pri izračunu trajanja dovoljenega bivanja na schengenskem območju. Navedene države članice bivanje državljanov tretjih držav evidentirajo v SVI. Avtomatizirani kalkulator v sistemu bivanja v državah članicah, ki schengenskega reda še ne uporabljajo v celoti, ne šteje za del dovoljenega trajanja bivanja.

Člen 11

Mehanizem obveščanja 1.SVI vključuje mehanizem, ki samodejno prepozna, katere evidence o vstopu/izstopu ne vsebujejo datuma izstopa, ki neposredno sledi datumu izteka dovoljenega trajanja bivanja, in prepozna evidence, pri katerih je bilo prekoračeno najdaljše obdobje dovoljenega bivanja. 2.Imenovanim pristojnim nacionalnim organom je na voljo seznam, ki ga ustvari sistem in ki vsebuje podatke iz členov 14 in 15 o vseh identificiranih osebah, ki so prekoračile obdobje dovoljenega bivanja. Člen 12

Spletna storitev 1. Da lahko državljani tretjih držav kadar koli preverijo preostanek dovoljenega trajanja bivanja, jim varen internetni dostop do spletne storitve, ki jo agencija eu-LISA gosti na svojih dveh tehničnih spletnih mestih, omogoča, da vnesejo podatke, ki se zahtevajo v skladu s členom 14(1)(b), ter predvideni datum vstopa in izstopa. Na tej podlagi jim spletna storitev sporoči odgovor OK/NOT OK. Spletna storitev uporablja ločeno podatkovno zbirko, ki je namenjena samo za branje in se dnevno posodablja z enosmernim vpogledom v najmanjšo potrebno podmnožico podatkov v SVI. 2. Prevozniki lahko uporabijo varni internetni dostop do spletne storitve iz odstavka 1, da preverijo, ali so državljani tretjih držav, ki imajo vizum za enkratni ali dvakratni vstop, tega že izkoristili. Prevozniki predložijo podatke iz člena 14(1)(d). Spletna storitev prevoznikom na tej podlagi sporoči odgovor OK/NOT OK. Prevozniki lahko poslane informacije in prejeti odgovor shranijo. 3. Podrobna pravila o pogojih delovanja spletne storitve ter pravila o varstvu podatkov in varnosti, ki se uporabljajo za spletno storitev, se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 61(2). POGLAVJE II

Vnos in uporaba podatkov s strani mejnih organov Člen 13

Postopki za vnos podatkov v SVI 1. Mejni organi v skladu s členom 21 preverijo, ali je bila v SVI za državljana tretje države že oblikovana individualna dokumentacija, preverijo pa tudi njegovo istovetnost. Kadar državljan tretje države za predhodni vpis podatkov ali izvajanje mejnih kontrol uporabi samopostrežni sistem, [ali ne bi bilo treba tega samopostrežnega sistema opredeliti ali pojasniti?] se lahko takšno preverjanje izvede prek samopostrežnega sistema. 2.Če je bila oblikovana že predhodna individualna dokumentacija, mejni organ po potrebi posodobi podatke v individualni dokumentaciji, vnese evidenco o vstopu/izstopu za vsak vstop in izstop v skladu s členoma 14 in 15 ali, kjer je primerno, evidenco o zavrnitvi vstopa v skladu s členom 16. Ta evidenca se poveže z individualno dokumentacijo zadevnega državljana tretje države. Kjer je primerno, se individualni dokumentaciji dodajo podatki iz člena 17(1), evidenci o vstopu/izstopu zadevnega državljana tretje države pa podatki iz člena 17(3) in (4). Različne potne listine in identitete, ki jih državljan tretje države zakonito uporablja, se dodajo v individualno dokumentacijo državljana tretje države. Kadar je bila že evidentirana predhodna dokumentacija in državljan tretje države predloži potno listino, ki se razlikuje od predhodno evidentirane potne listine, se posodobijo tudi podatki iz člena 14(1)(f), če se lahko podoba obraza, evidentirana v novi potni listini, pridobi elektronsko. 3. Kadar je treba ustvariti ali posodobiti podatke v individualni dokumentaciji imetnika vizuma, lahko mejni organi podatke iz člena 14(1)(d), (e) in (g) pridobijo in uvozijo neposredno iz sistema VIS v skladu s členom 18a Uredbe (ES) št. 767/2008. 4. Če državljan tretje države še ni bil evidentiran v SVI, mejni organ za to osebo oblikuje individualno dokumentacijo, tako da vnese podatke iz člena 14, 15 ali 16. 5. Kadar državljan tretje države za predhodni vpis podatkov uporabi samopostrežni sistem, se uporablja člen 8c Uredbe (EU) 2016/399. V navedenem primeru lahko državljan tretje države predhodno vpiše podatke individualne dokumentacije ali po potrebi podatke, ki jih je treba posodobiti. Podatke po sprejetju odločitve o dovoljenju ali zavrnitvi vstopa v skladu z Uredbo (EU) 2016/399 potrdi mejni policist. Preverjanje iz odstavka 1 tega člena se izvede prek samopostrežnega sistema. Podatki iz člena 14(1)(d), (e) in (g) se lahko pridobijo in uvozijo neposredno iz sistema VIS. 6. Kadar državljan tretje države za izvajanje mejnih kontrol uporabi samopostrežni sistem, se uporablja člen 8d Uredbe (EU) 2016/399. V tem primeru se preverjanje iz odstavka 1 tega člena izvede prek samopostrežnega sistema. 7. Kadar državljan tretje države za prehod zunanje meje uporabi elektronski izhod, se uporablja člen 8d Uredbe (EU) 2016/399. V tem primeru se evidenca o vstopu/izstopu ustrezno evidentira in poveže z zadevno individualno dokumentacijo prek elektronskega izhoda. 8. Kadar je treba oblikovati individualno dokumentacijo ali posodobiti podobo obraza iz člena 14(1)(f), se lahko podoba obraza iz sistema, ki uporablja strojno berljive potne listine (eMRTD), pridobi le elektronsko in vnese v individualno dokumentacijo, kadar se preveri, da podoba obraza, evidentirana na čipu zadevnega sistema, ustreza podobi obraza zadevnega državljana tretje države, posneti v živo. Člen 14

Osebni podatki o imetnikih vizumov 1.Mejni organ individualno dokumentacijo državljana tretje države, ki je imetnik vizuma, oblikuje tako, da vnese naslednje podatke: (a)priimek; ime ali imena; datum rojstva; državljanstvo ali državljanstva; spol;

(b)vrsto, številko in tričrkovno oznako države članice izdajateljice potne listine ali potnih listin; (c)datum izteka veljavnosti potne listine ali potnih listin; (d)številko vizumske nalepke, vključno s tričrkovno oznako države članice izdajateljice, vrsto vizuma, končni datum najdaljšega trajanja bivanja, dovoljenega na podlagi vizuma, ki ga je treba posodobiti ob vsakem vstopu, in po potrebi datum izteka veljavnosti; (e)ob prvem vstopu na podlagi vizuma za kratkoročno bivanje število vstopov in dovoljeno obdobje bivanja, ki je navedeno na vizumski nalepki; (f) podobo obraza, če je mogoče pridobljeno po elektronski poti, ki uporablja strojno berljive potne listine, kadar to ni mogoče, pa podobo obraza, posneto v živo; (g)številko vizumske nalepke popotniškega vizuma, vrsto vizuma in po potrebi datum izteka veljavnosti vizuma. 2.Ob vsakem vstopu državljana tretje države, ki je imetnik vizuma, se v evidenco o vstopu/izstopu vnesejo naslednji podatki. Navedena evidenca se poveže z individualno dokumentacijo zadevnega državljana tretje države na podlagi posamezne referenčne številke, ki se v SVI ustvari ob oblikovanju navedene dokumentacije: (a)datum in čas vstopa; (b)mejni prehod in organ, ki je dovolil vstop. 3.Ob vsakem izstopu se v evidenco o vstopu/izstopu, povezano z individualno dokumentacijo zadevnega državljana tretje države, vnesejo naslednji podatki: (a)datum in čas izstopa; (b)izstopni mejni prehod. 4.Če datumu izteka dovoljenega trajanja bivanja ne sledi neposredno datum izstopa, sistem evidenco o vstopu/izstopu označi z oznako, podatki državljana tretje države, ki je imetnik vizuma in za katerega je bilo ugotovljeno, da je prekoračil obdobje dovoljenega bivanja, pa se vnesejo v seznam iz člena 11. 5. Mejni organi lahko za oblikovanje individualne dokumentacije državljana tretje države, ki je imetnik vizuma, podatke iz odstavka 1(d), (e) in (g) pridobijo in uvozijo neposredno iz sistema VIS v skladu s členom 18a Uredbe (ES) št. 767/2008. Člen 15

Osebni podatki državljanov tretjih držav, ki so izvzeti iz vizumske obveznosti 1.Mejni organ za državljane tretjih držav, ki so izvzeti iz vizumske obveznosti, v njihovo individualno dokumentacijo vnese podatke iz člena 14(1)(a), (b), (c) in (f). V navedeno individualno dokumentacijo vnese tudi štiri prstne odtise, in sicer kazalca, sredinca, prstanca in mezinca desne roke, če to ni mogoče, pa prstne odtise istih prstov leve roke v skladu z zahtevami za ločljivost in uporabo prstnih odtisov, ki jih Komisija sprejme v skladu s členom 61(2). Za državljane tretjih držav, ki so izvzeti iz vizumske obveznosti, se uporabljajo členi od 14(2) do 14(4). 2.Otroci, mlajši od 12 let, so izvzeti iz obveznosti odvzema prstnih odtisov iz pravnih razlogov. 3.Osebe, pri katerih odvzem prstnih odtisov fizično ni mogoč, so izvzete iz obveznosti odvzema prstnih odtisov iz dejanskih razlogov. Če fizični odvzem ni mogoč le začasno, oseba zagotovi prstne odtise ob naslednjem vstopu. Mejni organi lahko zahtevajo dodatna pojasnila v zvezi z razlogi za začasno nezmožnost zagotovitve prstnih odtisov. Države članice uvedejo ustrezne postopke za zagotovitev spoštovanja dostojanstva osebe, če se pri odvzemu prstnih odtisov pojavijo težave.

4.Če je zadevna oseba iz pravnih ali dejanskih razlogov izvzeta iz obveznosti odvzema prstnih odtisov v skladu z odstavkom 2 ali 3, se v posebna podatkovna polja vnese „ni relevantno“. Sistem omogoča razlikovanje med primeri, kadar prstnih odtisov ni treba zagotoviti iz pravnih razlogov, in primeri, kadar teh dejansko ni mogoče zagotoviti. Člen 16Osebni podatki državljanov tretjih držav, ki jim je bil vstop zavrnjen 1.Če mejni organ v skladu s členom 14 Uredbe (EU) 2016/399 v povezavi s Prilogo V k navedeni uredbi sprejme odločitev o zavrnitvi vstopa državljana tretje države iz člena 2(2) te uredbe na ozemlja držav članic in če za zadevnega državljana tretje države v SVI še ni bila evidentirana predhodna dokumentacija, mejni organ oblikuje individualno dokumentacijo, v katero vnese podatke, ki se zahtevajo v skladu s členom 14(1) v primeru državljanov tretjih držav, ki so imetniki vizuma, in podatke, ki se zahtevajo v skladu s členom 15(1) v primeru državljanov tretjih držav, izvzetih iz vizumske obveznosti. 2.Mejni organ lahko za oblikovanje individualne dokumentacije državljanov tretjih držav, ki so imetniki vizumov, podatke iz člena 14 (1)(d), (e) in (g) pridobi neposredno iz sistema VIS in jih uvozi v SVI v skladu s členom 18a Uredbe (ES) št. 767/2008. 3. Za državljane tretjih držav, ki so imetniki vizumov, in tiste, ki so izvzeti iz vizumske obveznosti, se v ločeno evidenco o zavrnitvi vstopa vnesejo naslednji podatki: (a) datum in čas zavrnitve vstopa, (b) mejni prehod, (c) organ, ki je zavrnil vstop, (d) črke, ki ustrezajo razlogom zavrnitve vstopa v skladu z delom B Priloge V k Uredbi (EU) 2016/399. 4.Če v SVI že obstaja predhodna dokumentacija, se podatki iz odstavka 2 dodajo obstoječi dokumentaciji. Člen 17Podatki, ki se dodajo ob razveljavitvi, preklicu ali podaljšanju dovoljenja za bivanje 1.Če se dovoljenje za bivanje ali vizum razveljavi ali prekliče ali če se trajanje dovoljenega bivanja ali vizuma podaljša, pristojni organ, ki je o tem odločil, v individualno dokumentacijo doda naslednje podatke: (a)informacije o statusu, ki kažejo, da je bilo dovoljenje za bivanje ali vizum preklicano ali da je bilo trajanje dovoljenega bivanja ali vizum podaljšano; (b)identiteta organa, ki je razveljavil ali preklical dovoljenje za bivanje ali vizum ali podaljšal trajanje dovoljenega bivanja ali vizum; (c)kraj in datum odločitve za preklic dovoljenja za bivanje ali vizuma ali podaljšanje trajanja dovoljenega bivanja ali vizuma; (d)številko nove vizumske nalepke, vključno s tričrkovno oznako države izdajateljice; (e)obdobje, za katerega je bilo dovoljeno bivanje podaljšano; (f)nov datum poteka veljavnosti dovoljenja za bivanje ali vizuma. 2.Če se vizum razveljavi, prekliče ali podaljša, organ, ki je pristojen za izdajo vizumov in je sprejel odločitev, nemudoma pridobi podatke iz odstavka 1 tega člena iz sistema VIS in jih neposredno uvozi v SVI v skladu s členoma 13 in 14 Uredbe (ES) št. 767/2008.

3.V evidenci o vstopu/izstopu se navedejo razlogi za preklic dovoljenja za bivanje, ki so: (a)razlogi za izgon osebe; (b)vse druge odločitve pristojnih organov države članice v skladu z nacionalno zakonodajo, ki privedejo do odstranitve ali odhoda državljana tretje države, ker ne izpolnjuje ali ne izpolnjuje več pogojev za vstop na ozemlje držav članic ali bivanje na njem. 4.V evidenci o vstopu/izstopu se navedejo razlogi za podaljšanje trajanja dovoljenega bivanja. 5.Kadar oseba na podlagi odločitve iz odstavka 3 odide ali je odstranjena z ozemlja držav članic, pristojni organ v skladu s členom 13(2) v evidenco o vstopu/izstopu vnese podatke o tem vstopu. Člen 18

Podatki, ki se dodajo v primeru ovržbe domneve, da državljan tretje države ne izpolnjuje pogojev glede trajanja bivanja v skladu s členom 12 Uredbe (EU) 2016/399 Ne glede na člen 20, kadar državljan tretje države, ki je na ozemlju države članice, ni evidentiran v SVI ali če evidenca o vstopu/izstopu ne vsebuje datuma izstopa po izteku dovoljenega obdobja bivanja, lahko pristojni organi domnevajo, da državljan tretje države ne izpolnjuje ali ne izpolnjuje več pogojev glede trajanja bivanja na ozemlju držav članic. V tem primeru se uporablja člen 12 Uredbe (EU) 2016/399, in če se ta domneva ovrže z dokazom, da je zadevni državljan tretje države spoštoval pogoje v zvezi s trajanjem kratkoročnega bivanja, pristojni organi v sistemu vstopa/izstopa po potrebi oblikujejo individualno dokumentacijo za zadevnega državljana tretje države ali posodobijo zadnjo evidenco o vstopu/izstopu, tako da vnesejo manjkajoče podatke v skladu s členoma 14 in 15 ali izbrišejo obstoječo dokumentacijo, kadar se uporablja člen 32. Člen 19

Nadomestni postopki v primeru tehnične nezmožnosti vnosa podatkov ali izpada delovanja SVI Podatki iz členov 14, 15, 16, 17 in 18 se v primeru tehnične nezmožnosti vnosa podatkov v centralni sistem ali v primeru izpada njegovega delovanja začasno shranijo na nacionalnem enotnem vmesniku iz člena 6. Če to ni mogoče, se podatki začasno shranijo lokalno. V obeh primerih se podatki v centralni sistem SVI vnesejo takoj po odpravi tehnične nezmožnosti ali izpada delovanja. Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe in uporabijo potrebno infrastrukturo, opremo in vire za zagotovitev, da se lahko takšna začasna lokalna hramba izvede kadar koli in za kateri koli njihov mejni prehod. Člen 20

Prehodno obdobje in prehodni ukrepi 1.Da bi pristojni organi pri vstopu preverili, ali državljan tretje države ni presegel števila vstopov, dovoljenih na podlagi vizumov za enkratni ali dvakratni vstop, pri vstopu in izstopu pa, ali državljani tretjih držav, ki vstopajo zaradi kratkoročnega bivanja, niso presegli trajanja najdaljšega dovoljenega bivanja, šest mesecev po začetku delovanja SVI poleg podatkov o vstopu/izstopu, evidentiranih v SVI, s preverjanjem žigov v potnih listinah upoštevajo bivanje na ozemljih držav članic v 180 dneh pred vstopom ali izstopom. 2.Če je državljan tretje države vstopil na ozemlje držav članic in ga pred začetkom delovanja SVI še ni zapustila, se ob izstopu državljana tretje države oblikuje individualne dokumentacije in v evidenco o vstopu/izstopu v skladu s členom 14(2) vnese datum navedenega vstopa, kot je odtisnjen v potnem listu. To pravilo ni omejeno na šest mesecev po začetku delovanja SVI iz odstavka 1. V primeru razlik med vstopnim žigom in podatki, evidentiranimi v SVI, se upošteva žig. Člen 21

Uporaba podatkov za preverjanje na zunanjih mejah 1.Mejni organi imajo dostop do SVI za preverjanje istovetnosti in predhodne registracije državljana tretje države, po potrebi posodobitev podatkov, evidentiranih v SVI. in uporabo podatkov v obsegu, ki je potreben za izvajanje nalog mejne kontrole. 2.V skladu z odstavkom 1 imajo mejni organi dostop do iskanja po podatkih iz člena 14(1)(a), (b) in (c). Poleg tega lahko mejni organi za državljane tretje države, za katere velja vizumska obveznost pri prehodu zunanjih meja, v sistemu VIS izvedejo iskanje neposredno iz SVI, pri čemer uporabijo enake alfanumerične podatke kot pri vpogled