[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |

Bruselj, 18.12.2009

COM(2009)694 konč.

SEC(2009)1706

POROČILO KOMISIJE SVETU, EVROPSKEMU PARLAMENTU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

Enakost žensk in moških – 2010

{SEC(2009)1706}

KAZALO

1. Uvod 3

2. Glavni razvojni dosežki 3

2.1 Razlike med spoloma 3

2.2 Politični in zakonodajni trendi 5

3. Izzivi in politične usmeritve 7

3.1 Krepitev sinergije med enakostjo spolov in zaposlovanjem za spodbujanje oživitve gospodarstva in trajnostne rasti 7

3.2 Podpiranje usklajevanja med poklicnim ter zasebnim in družinskim življenjem za ženske in moške 8

3.3 Spodbujanje socialne vključenosti in enakosti spolov 9

3.4 Preprečevanje nasilja na podlagi spola in boj proti njemu 9

3.5 Preoblikovanje zaveze enakosti spolov v ukrepanje in rezultate 10

4. Sklepne ugotovitve 10

UVOD

Evropska komisija vsako leto poroča spomladanskemu Evropskemu svetu o razvoju glede doseganja enakosti spolov v državah članicah EU ter predstavi prihodnje izzive in prednostne naloge. Enakost žensk in moških je temeljna pravica in skupno načelo Evropske unije. EU je pomembno prispevala k napredovanju žensk ter izboljšanju življenja žensk in moških z obsežno zakonodajo o enakem obravnavanju ter izrecno vključitvijo vprašanja enakosti spolov v politike in instrumente EU. Kljub napredku pri doseganju večje enakosti spolov v družbi in na trgu dela so neenakosti med spoloma še vedno prisotne, pri čemer so v slabšem položaju predvsem ženske. Zaradi trenutne gospodarske krize obstaja zaskrbljenost, da so dosežki na področju enakosti spolov ogroženi in da bodo učinki recesije povečali pritisk na ženske. Recesija bi se lahko uporabila kot razlog za omejitev ali zmanjšanje ukrepov za enakost spolov, pri čemer analiza odzivov držav na krizo potrjuje to tveganje. Vendar to obdobje krize ponuja edinstveno priložnost za spremembe glede na to, da je enakost spolov pogoj za trajnostno rast, zaposlovanje, konkurenčnost in socialno kohezijo. Oblikovalci politik imajo priložnost izvajati politike, ki bodo prispevale k večji enakosti spolov na trgu dela in v družbi v prihodnosti.

Čeprav so se gospodarske in socialne razmere spremenile, se zaradi krize niso spremenili temeljni izzivi, kot so boljše delovanje trgov dela, trajnost in ustreznost socialne zaščite ter staranje družbe. Politike enakosti spolov so del odziva na te izzive, vendar je zaradi krize potreba po njihovi stroškovni učinkovitosti večja.

Leta 2010 bo Evropska komisija obnovila svojo zavezo za spodbujanje enakosti spolov s sprejetjem strategije za enakost spolov za nadaljnje spremljanje trenutnega Načrta za enakost med ženskami in moškimi. Poleg tega bo posodobljena lizbonska strategija za rast in delovna mesta, pri čemer je pomembno, da se enakost spolov v strategiji EU 2020 okrepi. Leto 2010 bo tudi evropsko leto boja proti revščini in socialni izključenosti, v katerem bo poudarjena potreba po učinkovitih ukrepih za vključitev ranljivih skupin. Takrat bo tudi 15. obletnica pekinških izhodišč za ukrepanje, ko se bo ocenil napredek na različnih področjih ukrepanja. To omogoča, da se ustvari večja sinergija med različnimi strategijami, ki bodo revidirane leta 2010.

GLAVNI RAZVOJNI DOSEžKI

Razlike med spoloma

Boj proti še vedno obstoječim neenakostim med spoloma v vseh sferah družbe je dolgoročen izziv, saj vključuje strukturne spremembe in spremembe vedenja ter ponovno opredelitev vlog žensk in moških. Napredek je počasen, pri čemer so razlike med spoloma še vedno prisotne v zvezi s stopnjami zaposlenosti, plačilom, delovnim časom, vodilnimi položaji, delitvijo oskrbe in gospodinjskih opravil ter tveganjem revščine.

Vedno večja udeležba žensk na trgu dela je pozitivna sprememba, ki pomembno prispeva h gospodarski rasti v EU in predstavlja četrtino letne gospodarske rasti od leta 1995[1]. Stopnja zaposlenosti žensk se je v zadnjem desetletju povečala za 7,1 % in leta 2008 dosegla 59,1 %, kar je blizu lizbonskemu cilju (60 % leta 2010), čeprav se ta stopnja med državami članicami razlikuje, in sicer od manj kot 40 % do več kot 70 %. Povprečna razlika med stopnjami zaposlenosti žensk in moških se je z 18,2 odstotne točke leta 1998 zmanjšala na 13,7 odstotne točke leta 2008.

Vendar je ta napredek prekinila gospodarska kriza , ki je imela resne posledice za trg dela in stopnje brezposelnosti. Med majem 2008 in septembrom 2009 se je stopnja brezposelnosti na ravni EU hitreje povečala za moške (s 6,4 % na 9,3 %) kot za ženske (s 7,4 % na 9 %). Najbolj sta bila prizadeta industrijski in gradbeni sektor, kjer prevladujejo moški. Vendar sta se v zadnjih mesecih stopnji brezposelnosti žensk in moških povečevali enako hitro, kar je verjetno posledica širitve krize na druge sektorje z večjo mešano zastopanostjo spolov kot v sektorjih, ki sta bila prva prizadeta. Poleg tega je v ducatu držav članic brezposelnost še vedno višja med ženskami. Ker je največ žensk zaposlenih v javnem sektorju, bi lahko izgube delovnih mest zaradi zmanjšanja proračunskih sredstev nanje nesorazmerno vplivale.

Izkušnje iz preteklih kriz kažejo, da si stopnja zaposlenosti moških na splošno opomore hitreje kot stopnja zaposlenosti žensk[2]. Pri osebah, ki postanejo brezposelne, je tveganje, da jih ne bodo ponovno zaposlili, višje med ženskami . Osredotočanje na spreminjanje stopenj brezposelnosti med recesijo je pomembno, vendar se tako lahko spregledajo drugi manj vidni trendi, vključno s preveliko zastopanostjo žensk med nedejavnimi osebami (v EU ženske predstavljajo več kot dve tretjini od 63 milijonov nedejavnih oseb, starih od 25 do 64 let) ali med zaposlenimi s krajšim delovnim časom (zaposlenimi s krajšim delovnim časom, ki bi želeli delati več), ki niso nujnoregistrirani kot brezposelni.

Za ženske je bolj verjetno, da bodo imele slabši položaj na trgu dela , npr. zaradi večje pogostosti negotovih pogodb, neprostovoljnega dela s krajšim delovnim časom in stalnih neugodnih razlik v plačilu (leta 2007 je bila povprečna razlika v EU 17,6 %), kar ima posledice za njihov zaslužek v celotni življenjski dobi, socialno varnost in pokojnino, zaradi česar so stopnje tveganja revščine zlasti po upokojitvi višje. Leta 2007 je bila stopnja tveganja revščine višja med ženskami (17 %) kot med moškimi (15 %), pri čemer je bila ta razlika posebej visoka med starejšimi osebami (22 % med ženskami v primerjavi s 17 % med moškimi) in samohranilci (34 %). Razmere so težke zlasti za tiste, ki se soočajo z več težavami. Izguba prihodka (zaradi izgube delovnih mest) bo imela večji vpliv na gospodinjstva v državah, v katerih prevladuje model moškega hranitelja družine, kar poudarja potrebo po dodatni podpori za model dveh hraniteljev družine.

Poleg trenutne gospodarske krize in njenih učinkov na ženske in moške je treba upoštevati dolgoročnejše izzive , ki vplivajo na enakost spolov na trgu dela. Čeprav se je v zadnjih letih raven izobraženosti žensk znatno povečala in je med univerzitetnimi diplomanti več žensk kot moških (leta 2006 je bilo v EU 59 % diplomantov vseh smeri žensk), je največ žensk še vedno zaposlenih v tradicionalno feminiziranih in pogosto slabše plačanih sektorjih (storitve zdravstvenega varstva in oskrbe, izobraževanje itd.), pri čemer v vseh sferah družbe zasedajo manj vodilnih položajev. Pomanjkanje dostopa do storitev oskrbe za vzdrževane osebe (otroke, invalide, starejše osebe), ustreznih sistemov dopusta in prilagodljivih delovnih ureditev za oba starša pogosto ovira ženske pri udeležbi na trgu dela ali zaposlitvi s polnim delovnim časom. Leta 2008 je s krajšim delovnim časom delalo 31,1 % žensk v primerjavi s 7,9 % moških. Ob upoštevanju stopnje zaposlenosti pri zaposlitvah s polnim delovnim časom se je razlika med spoloma od leta 2003 le malo zmanjšala, v devetih državah članicah pa se je celo povečala.

Ženske z otroki delajo manj (–11,5 odstotne točke v stopnji zaposlenosti) kot ženske brez otrok, medtem ko moški z otroki delajo več kot moški brez otrok (+6,8 odstotne točke). Ta močan vpliv starševstva na zaposlitev je povezan s tradicionalnimi vlogami spolov in pomanjkanjem otroškega varstva v številnih državah članicah. Čeprav se je v zadnjih letih zagotavljanje otroškega varstva povečalo v skladu z evropskimi cilji[3], so stopnje zagotovljenega otroškega varstva v številnih državah še vedno pod temi cilji zlasti za otroke, mlajše od treh let. Tudi oskrba drugih vzdrževanih oseb zelo vpliva na možnost žensk in moških, da ostanejo na trgu dela, pri čemer ta izziv dodatno otežuje staranje prebivalstva. Leta 2005 je več kot 20 milijonov Evropejcev, starih od 15 do 64 let (12,8 milijona žensk in 7,6 milijona moških), skrbelo za odrasle vzdrževane osebe. Ta odgovornost oskrbe vpliva na nizko stopnjo zaposlenosti žensk, starih od 55 do 64 let (36,8 % leta 2008, 18,2 odstotne točke manj od stopnje zaposlenosti moških). Pomanjkanje ustreznih ukrepov za usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja lahko vpliva tudi na odločitev žensk in moških, da ne bodo imeli otrok ali da jih bodo imeli manj, kar negativno vpliva na staranje prebivalstva in ponudbo na trgu dela v prihodnosti ter posledično na gospodarsko rast. V državah z ugodnimi pogoji za otroško varstvo, starševski dopust in prilagodljive delovne ureditve so stopnje zaposlenosti žensk in stopnje rodnosti višje.

Čeprav se je v zadnjih letih število žensk v EU, ki sodelujejo pri odločanju ali so imenovane na vodilne položaje, povečalo, imajo oblast v političnih in gospodarskih sferah še vedno moški. V EU je v povprečju le eden od štirih poslancev nacionalnih parlamentov in ministrov visokega ranga v nacionalnih vladah ženskega spola, dasi se razmere med državami članicami razlikujejo. Nekaj napredka je bilo doseženega po volitvah v Evropski parlament leta 2009, ko se je delež žensk povečal z 31 % na 35 %. V gospodarskem sektorju so podatki manj pozitivni, pri čemer ženske na primer predstavljajo le 10 % članov uprav najboljših evropskih podjetij in 3 % predsednikov uprav.

Politični in zakonodajni trendi

Leto 2009 je zaznamoval učinek svetovne gospodarske in finančne krize na realno gospodarstvo in trge dela. EU je konec leta 2008 sprejela Evropski načrt za oživitev gospodarstva[4], vključno z ukrepi za ohranitev zaposlenosti žensk in moških. Maja 2009 je v okviru vrha o delovnih mestih potekala razprava o učinku krize in ustreznih odzivih politike. Komisija je predlagala „skupno zavezo za zaposlovanje“[5], namenjeno omejitvi socialnega vpliva krize, in priznala potrebo po večji enakosti spolov v odzivih na krizo. Nedavna analiza odzivov držav na krizo potrjuje tveganje, da se poslabša položaj politik enakosti ali zmanjšajo proračunska sredstva, dodeljena tem politikam[6]. Nekateri ukrepi za enakost spolov so bili preklicani ali odloženi, morebitno zmanjšanje javnih proračunskih sredstev v prihodnosti pa lahko negativno vpliva na zaposlenost žensk in spodbujanje enakosti. Vendar so bile v nekaterih državah članicah, ki so začele izvajati programe v podporo sektorju oskrbe, ugotovljene tudi dobre prakse[7].

Svetovalni odbor za enake možnosti žensk in moških je sprejel mnenje o vidiku enakosti spolov odzivA na gospodarsko in finančno krizo[8], vključno s priporočili o integraciji načela enakosti spolov pri ukrepih za oživitev in o strategiji EU 2020.

Svet je pod švedskim predsedstvom sprejel sklepe[9] o pomembnem prispevku politik enakosti spolov, ki jih lahko te prispevajo k trajnostni rasti, zaposlovanju in socialni vključenosti, ter o potrebi po okrepitvi vprašanja enakosti spolov v strategiji EU 2020. Svet je sprejel tudi sklepe[10] o izvajanju pekinških izhodišč za ukrepanje na podlagi poročila, ki ga je pripravilo predsedstvo EU.

Svet je dosegel politični sporazum o predlogu direktive o izvajanju revidiranega okvirnega sporazuma o starševskem dopustu, sklenjenega med evropskimi socialnimi partnerji[11]. S tem se bo podaljšalo trajanje starševskega dopusta ter določila neprenosljivost dela dopusta, kar naj bi spodbudilo očete k izrabi starševskega dopusta in jim omogočilo pravico, da zahtevajo prilagodljive delovne ureditve za določeno obdobje, ko se vrnejo s starševskega dopusta. Svet je dosegel tudi politični sporazum glede skupnega stališča o predlagani reviziji direktive o enakem obravnavanju samozaposlenih delavcev in pomagajočih zakoncev[12], pri čemer skupnega besedila Evropski parlament in Svet še nista sprejela, zakonodajalci EU pa obravnavajo predlog za revizijo direktive o materinskem dopustu[13]. Komisija je sprejela poročilo o izvajanju Direktive 2002/73/ES[14] o enakem obravnavanju žensk in moških na področju zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev. Izvajanje direktive napreduje, vendar si morajo številne države članice še vedno prizadevati, da jo bodo pravilno prenesle.

Komisija je sprejela predlog Okvirnega sklepa Sveta o preprečevanju trgovine z ljudmi in boju proti njej ter varstvu žrtev.[15] Leto 2009 je bilo tudi prvo leto izvajanja „Smernic EU o nasilju nad ženskami in dekleti ter boju proti vsem oblikam diskriminacije zoper njih“, ki vsebujejo navodila o strategijah, ki jih morajo države članice in EU vključiti v svoje zunanje ukrepanje za preprečevanje nasilja, varstvo žrtev in sodni pregon storilcev takšnega nasilja.

IZZIVI IN POLITIčNE USMERITVE

Enakost spolov ni le vprašanje raznolikosti in socialne pravičnosti, temveč tudi pogoj za doseganje ciljev trajnostne rasti, zaposlovanja, konkurenčnosti in socialne kohezije. Naložbe v politike enakosti spolov se obrestujejo z višjimi stopnjami zaposlenosti žensk, njihovim prispevkom k BDP-ju, davčnimi prihodki in stopnjami trajnostne plodnosti[16]. Pomembno je, da je enakost spolov še naprej osrednji element strategije EU 2020, ker se je enakost žensk in moških pokazala kot trajnostna rešitev za stare in nove izzive. Zato je treba politike enakosti spolov obravnavati kot dolgoročno naložbo in ne kot kratkoročen strošek.

Politični odzivi na recesijo so priložnost in tudi morebitna grožnja za zaposlovanje žensk in enakost spolov. Obstaja tveganje, da bo zdajšnja recesija upočasnila izboljšave ali celo ustavila napredek, kar ima lahko dolgoročne posledice za trajnost gospodarstva in sisteme socialne zaščite, socialno vključenost in demografijo.

Učinkovite politike enakosti spolov je treba obravnavati kot del rešitve za izhod iz krize, podporo oživitvi gospodarstva in oblikovanje močnejšega gospodarstva za prihodnost. Osnova za trajnostno oživitev gospodarstva in zdrave javne finance je strukturna reforma, katere cilj je zagotoviti višji delež aktivnega prebivalstva[17]. Pokazalo se je, da se naložbe v zaposlovanje in ekonomsko neodvisnost žensk ter ukrepe za usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja za ženske in moške obrestujejo z gospodarskim in družbenim razvojem[18].

Krepitev sinergije med enakostjo spolov in zaposlovanjem za spodbujanje oživitve gospodarstva in trajnostne rasti

Odprava še vedno obstoječih neenakosti med ženskami in moškimi prek politik enakosti spolov se lahko šteje kot dejavnik za spodbujanje rasti in ne kot strošek družbe. Enakost spolov na trgu dela lahko državam članicam omogoči, da izkoristijo vso možno ponudbo delovne sile, predvsem ob upoštevanju prihodnjih pomanjkanj spretnosti in znanj. Prispevala bo tudi k uspehu političnih reform na področju politik zaposlovanja, vključno s strategijami prožne varnosti.

- Prizadevanja za odpravo neenakosti med spoloma pri zaposlovanju se morajo nadaljevati in okrepiti kot del nove strategije za rast in delovna mesta, ki bo sprejeta leta 2010, da se bistveno zmanjšajo razlike v zvezi z zaposlovanjem, plačilom in odločanjem, zagotavljanjem boljših delovnih mest ter zmanjševanjem segregacije na trgu dela in tveganja revščine.

- Zmanjševanje razlik v plačah med spoloma in odpravljanje vzrokov za to[19] morata ostati prednostna naloga. Ukrepanje na tem področju mora vključevati vse zadevne strani ter združevati vse razpoložljive instrumente, tudi učinkovito izvajanje obstoječe zakonodaje, pregledno ocenjevanje plačnih sistemov, ozaveščanje in boj proti stereotipom ter pregledovanje razvrščanja delovnih mest.

- Davčni sistemi in sistemi dajatev morajo zagotavljati finančne spodbude za ženske in moške, da sprejmejo delo, ga obdržijo in se nanj vrnejo. Po potrebi je treba te sisteme preoblikovati, da se odpravijo finančne obremenitve pri udeležbi oseb, katerih dohodki so drugi vir prihodkov v gospodinjstvu, in oseb, katerih dohodki so glavni vir prihodkov v gospodinjstvu, na trgu dela ter se zagotovi enaka ekonomska neodvisnost za ženske in moške, tudi v zvezi s pridobitvijo pravic iz pokojninskega zavarovanja, pri čemer se še vedno ščitijo tisti z netipičnimi vzorci poklicne poti.

- Da se omejijo negativne posledice gospodarske krize za enako udeležbo žensk in moških na trgu dela, morajo oblikovalci politike svoje politične odzive oblikovati na podlagi analize trga dela, pri kateri se upošteva različnost spolov, ter sistematičnih ocen učinka na enakost spolov in vrednotenj. Naložbe v socialno infrastrukturo so lahko pospeševalni dejavnik in lahko preoblikujejo gospodarstva v obnovi.

Podpiranje usklajevanja med poklicnim ter zasebnim in družinskim življenjem za ženske in moške

Dobro usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja za ženske in moške je odvisno od sodobne organizacije dela, razpoložljivosti cenovno dostopnih in kakovostnih storitev oskrbe ter enakopravnejše porazdelitve družinskih obveznosti in hišnih opravil. Možnost usklajevanja poklicnega in zasebnega življenja neposredno vpliva na zaposlitev žensk in njihove položaje na trgu dela, zaslužek in ekonomsko neodvisnost v celem življenju. Glavni izziv je osredotočiti se na politike in spodbude za spodbujanje moških, da prevzamejo večjo skrb in več družinskih obveznosti, ter omogočanje tega. Politike morajo upoštevati tudi vedno večje število enostarševskih gospodinjstev, v katerih so večinoma ženske.

- Prizadevanja, da se v skladu z evropskimi cilji razvijejo cenovno in drugače dostopne ter kakovostne storitve varstva za otroke in oskrbe za druge vzdrževane družinske člane, se morajo nadaljevati in okrepiti. Možnosti strukturnih skladov in EKSRP[20] za financiranje kakovostnih storitev je treba v celoti uporabiti.

- Sporazum evropskih socialnih partnerjev o starševskem dopustu[21] kaže napredek na tem področju. Moške je treba spodbuditi, da sodelujejo pri vzgoji otrok enako kot ženske, pri čemer je treba na delovnem mestu bolj upoštevati potrebo žensk in moških po usklajevanju poklicnega in družinskega življenja.

- Gospodarska recesija ne sme biti razlog za upočasnitev napredka na področju politik usklajevanja in za zmanjšanje proračunskih sredstev, dodeljenih storitvam oskrbe in ureditvam dopusta, kar bi vplivalo na dostop do trga dela zlasti za ženske.

- Zakonodajalci EU morajo hitro sprejeti predlog za revizijo dveh direktiv[22] o porodniškem dopustu in pravicah samozaposlenih žensk.

Spodbujanje socialne vključenosti in enakosti spolov

Pri ženskah je tveganje revščine večje kot pri moških, deloma zaradi nižjega zaslužka, večje zastopanosti v manj cenjenih in negotovih zaposlitvah ter neplačanih obveznosti oskrbe. Revščina prizadene zlasti ženske v ranljivem položaju, kot so samohranilke, starejše samske ženske, invalidne ženske ter ženske, ki so priseljenke in ki pripadajo etničnim manjšinam. Pri romskih ženskah obstaja še posebej veliko tveganje za marginalizacijo in izključitev.

- Kakovostna zaposlitev s polnim delovnim časom je najboljša zaščita pred revščino in socialno izključenostjo. Da se učinkovito zagotovi stabilna povezava s trgom dela, je ključno, da se oblikujejo in izvajajo politike, ki ustrezajo potrebam žensk in moških, vključno z dostopom do storitev omogočanja.

- Zlasti v času recesije, ko lahko revni ljudje postanejo še bolj revni, je treba posebno pozornost nameniti zaščiti tistih skupin, ki se soočajo z več težavami, in zagotoviti njihovo vključenost v družbo.

- V okviru evropskega leta 2010, ki je namenjeno boju proti revščini in socialni izključenosti, je v načrtovanih dejavnostih pomembno obravnavati izzive enakosti spolov.

Preprečevanje nasilja na podlagi spola in boj proti njemu

Ženske so glavne žrtve nasilja na podlagi spola. Ocenjuje se, da sta v EU vsaj dve ženski od desetih doživeli fizično nasilje vsaj enkrat v svojem odraslem življenju, približno ena od desetih pa je bila žrtev spolnega nasilja[23]. Večino teh nasilnih dejanj storijo moški v njihovem ožjem socialnem okolju, najpogosteje njihovi partnerji ali nekdanji partnerji. Poleg človeškega trpljenja, ki ga takšno nasilje povzroča, ima to tudi resne socialne in finančne posledice z visokimi stroški za zdravstveni sektor, socialnovarstvene službe, policijo in sodstvo ter trg dela.

- Okrepiti je treba prizadevanja za razvoj metod preprečevanja za boj proti nasilju na podlagi spola, vključno s trgovino z ljudmi za namene izkoriščanja delovne sile ali spolnega izkoriščanja[24]. Preprečevanje nasilja na podlagi spola v vseh oblikah je bistveno in zahteva izobraževanje, usposabljanje in osveščenost, vključno s sodelovanjem med socialnovarstvenimi službami, zdravstvenimi delavci, policijo in sodstvom.

- Potrebno je ciljno usmerjeno ukrepanje, vključno z zakonodajo, da se odpravijo običajni ali tradicionalni škodljivi odnosi in prakse, tudi pohabljanje ženskih spolovil, zgodnje in prisilne poroke ter zločini iz časti.

- Čeprav so podatki omejeni, ugotovitve kažejo, da se nasilje na podlagi spola povečuje v času gospodarskih kriz, pri čemer sta stres in izguba delovnega mesta glavna dejavnika[25]. Obravnavanje nasilja in naložbe v ženske morajo postati prednostna naloga, zato da povečano nasilje ne bo skrita posledica krize.

Preoblikovanje zaveze enakosti spolov v ukrepanje in rezultate

Enakost spolov se lahko doseže, če obstaja močna in jasna zaveza na najvišji politični ravni, ne glede na to, ali gre za evropske institucije, vlade ali socialne partnerje. Za napredek je treba zavezo spremeniti v ukrepanje z učinkovitiimi mehanizmi in strukturami za izvajanje. Pomembno je, da enakost spolov postane vidna in osrednja skrb v politiki in načrtovanju ter da integracija načela enakosti spolov postane učinkovitejše orodje pri oblikovanju politik.

- Močna zaveza nadaljnjemu napredku v zvezi z enakostjo spolov se mora ohraniti na ravni EU in držav članic prek nadaljnjega spremljanja Načrta za enakost med ženskami in moškimi Evropske komisije[26], Evropskega pakta za enakost spolov[27], ki ga je sprejel Evropski svet, in okvira ukrepov o enakosti spolov, ki so ga sprejeli evropski socialni partnerji[28].

- Boljše usposabljanje in krepitev zmogljivosti sta potrebna, da se tiste, ki so vključeni v oblikovanje politik, prepriča, da vključijo vidik enakosti spolov v svoje področje pristojnosti in ocenijo vpliv, ki ga imajo posebne politike na ženske in moške, ter se jim to omogoči. To zahteva tudi razvoj statistike spolov, kazalnikov, orodij in priročnikov, vključno z izmenjavo najboljših praks.

- Ženske in moški morajo vprašanja enakosti spolov vzeti za svoja ter verjeti, da imajo učinkovite politike enakosti spolov prednosti za celotno družbo. Boljša sinergija med politikami in instrumenti je prav tako pomembna za nadaljnji napredek.

Sklepne ugotovitve

Komisija glede na prispevek, ki ga lahko ima enakost spolov za trajnostno rast, zaposlovanje, konkurenčnost in socialno kohezijo, meni, da je treba vprašanje enakosti spolov okrepiti v vseh delih postlizbonske strategije.

Komisija poziva Evropski svet, naj od držav članic zahteva, da se nemudoma odzovejo na izzive, določene v tem poročilu, zlasti:

- okrepitev vprašanja enakosti spolov v vseh delih strategije EU 2020, vključno z učinkovitejšo uporabo integracije načela enakosti spolov, ter posebnih ukrepov in ciljev za enakost spolov v okviru Evropske strategije zaposlovanja;

- zmanjšanje razlik v plačah med spoloma s posebnimi strategijami, ki združujejo vse razpoložljive instrumente, po potrebi vključno s cilji;

- zagotovitev, da raznolikost v upravah družb, ki kotirajo na borzi, spodbuja uravnoteženo in dolgoročno usmerjeno okolje odločanja ter da se ženske spodbujajo k sprejemanju izziva članstva v upravi družb, ki kotirajo na borzi;

- izboljšanje ukrepov usklajevanja za moške in ženske, vključno z dopustom, povezanim s starševstvom, storitvami oskrbe, prilagodljivimi delovnimi ureditvami, ter spodbujanje enakopravnejše razdelitve zasebnih in družinskih obveznosti, da se ženskam in moškim omogoči zaposlitev s polnim delovnim časom;

- okrepitev prizadevanj za preprečevanje nasilja na podlagi spola in boj proti njemu;

- zagotovitev, da politike namenjajo pozornost ženskam v posebej ranljivem položaju, na primer ženskam z negotovimi delovnimi mesti, starejšim delavkam, samohranilkam, invalidnim ženskam, priseljenkam/pripadnicam etničnih manjšin in romskim ženskam;

- zagotovitev, da se vidik enakosti spolov vključi v odzive na recesijo na evropski in nacionalni ravni, ob upoštevanju različnega vpliva krize na ženske in moške;

- obnova zaveze, ki so jo države članice sprejele v Evropskem paktu za enakost spolov, ter okrepitev partnerstva in sinergije med evropskimi institucijami, socialnimi partnerji in civilno družbo.

[1] Spol in trajnostni razvoj – Povečanje gospodarske, socialne in okoljske vloge žensk, 2008, Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj.

[2] M. Smith, Analysis Note: Gender equality and recession , 2009, EGGE.

[3] Leta 2002 je Evropski svet države članice pozval naj „odpravijo ovire, ki ženske odvračajo od udeležbe na trgu dela, ter si ob upoštevanju povpraševanja po otroškem varstvu in v skladu z nacionalnimi vzorci njegovega zagotavljanja prizadevajo, da bi do leta 2010 zagotovile otroško varstvo za najmanj 90 % predšolskih otrok v starosti od 3 let do začetka šolske obveznosti ter za najmanj 33 % otrok, mlajših od treh let“.

[4] Http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ec/104692.pdf.

[5] COM(2009) 257 konč.

[6] M. Smith in P. Villa, Gender equality, employment policies and the crisis in EU Member States , 2009, EGGE.

[7] Isto.

[8] Http://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=2878&langId=en.

[9] Dokument Sveta 15488/09.

[10] Dokument Sveta 15992/09.

[11] COM(2009) 410.

[12] COM(2008) 636.

[13] COM(2008) 600/4.

[14] COM(2009) 409.

[15] COM(2009) 136 konč.

[16] M. Smith in F. Bettio, Analysis Note: The economic case for gender equality , EGGE, 2008.

[17] Dokument Sveta 16214/09.

[18] A. Löfgren, (2009).

[19] COM(2007) 424.

[20] Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja.

[21] COM(2009) 410.

[22] COM(2008) 636 in COM(2008) 637.

[23] Svet Evrope (2006), Boj proti nasilju nad ženskami.

[24] Komisija je predložila predlog Okvirnega sklepa Sveta o preprečevanju trgovine z ljudmi in boju proti njej ter varstvu žrtev (COM(2009) 136).

[25] O. Lubrani, The world economic and financial crisis: What will it mean for gender equality , 2009, UNIFEM.

[26] COM(2006) 92.

[27] Http://www.consilium.europa.eu/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/en/ec/89013.pdf.

[28] Http://www.etuc.org/r/704.