Bruselj, 23.11.2005

COM(2005) 586 final

2005/0236 (COD)

Predlog

DIREKTIVE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o izpolnjevanju zahtev države zastave

(pripravila Komisija){SEC(2005) 1497}

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

OZADJE PREDLOGA |

110 | Razlogi in cilji predloga Predlog Komisije je postavljen v hitro se razvijajoči mednarodni in evropski okvir in zajema splošen odraz odgovornosti držav pri izvajanju mednarodnih konvencij, ki so jih države ratificirale in že veljajo. Predlog tudi navaja vse večjo potrebo po nadaljnjem razvijanju obstoječih predpisov in zagotavljanju njihove pravilne uporabe z odpravo vseh pomanjkljivosti in uvedbo ustrezne ravni medsebojne pomoči in sodelovanja med državami, da se jim omogoči izmenjavo praks in znanja ter izkušenj. Predlog prav tako poroča o obveznosti, ki se nalaga Komisiji, da praktično uporabi člen 3(1) Direktive 94/57/ES, ki že določa zahteve skladnosti države zastave. Zato ni vprašanje v sprejetju novih predpisov, ki bodo nalagali nove omejitve, temveč gre za zagotovitev, da bodo trenutno veljavni predpisi zagotavljali učinkovito podporo za splošnejše ukrepe glede pomorske varnosti ter varstva morja in okolja. Zaskrbljujoče je, da se kljub ratifikaciji s strani 164 držav, ki so članice Mednarodne pomorske organizacije, in njihovim obvezam, da bodo izvajale konvencije o pomorski varnosti in preprečevanju onesnaževanja, ki ga povzročajo ladje, dejanska stopnja varnosti in preprečevanje onesnaževanja, ki ga povzročajo ladje, zelo razlikuje od ene zastave do druge. Zato podstandardne ladje, ki še vedno plujejo po svetu, predstavljajo stalno tveganje za evropske obale in so vir nelojalne konkurence med podjetji za pomorski promet. To žalostno dejstvo je leta 2003 poudarilo pomorsko gospodarstvo (Smernice sektorja pomorskih prevozov o uspešnosti države zastave, Marisec 2003) in zlasti ministri, ki so predstavljali 34 držav v pacifiški in atlantski regiji na srečanju konec leta 2004 v Vancouvru (Druga skupna ministrska konferenca v okviru Pariškega in Tokijskega memoranduma o soglasju o pomorski inšpekciji, „Krepitev kroga odgovornosti“, Medregijski ukrep za odpravo podstandardnih pomorskih prevozov – (Britanska Kolumbija), Kanada, 2. in 3. november 2004). Gospodarstvo je v svojih priporočilih glede izbire zastave ladjarskim družbam, ki so lastnice trgovskih ladij ali jih upravljajo, poudarilo razlike med državami zastave. V skupni deklaraciji iz Vancouvra ministri poudarjajo, da „na nekaterih območjih podstandardni ladijski promet še vedno poteka“. Zato so potrebni nadaljnji ukrepi za boj proti tistim lastnikom ladij in izvajalcem, ki nadaljujejo z neodgovornim opravljanjem svojega posla in ne upoštevajo mednarodnih predpisov in varne prakse. Od prve konference marca 1998 so se zgodile zaskrbljujoče pomorske nesreče in incidenti, ki so povzročili izgube življenj in onesnaženje oceanov. Te pomorske nesreče in incidenti so povzročili znatne gospodarske izgube, okoljsko škodo in zaskrbljenost javnosti in poudarile potrebo po dodatnih ukrepih za izboljšanje varnosti in preprečevanje onesnaževanja (…). Večinoma podstandardne ladje upravljajo tisti, ki iščejo komercialne koristi z upravljanjem ladij na ravni, ki je pod mednarodno sprejetimi standardi (...). Nekatere uprave držav zastave še vedno ne spoštujejo svoje glavne odgovornosti, da bi zagotovile, da so ladje, ki lahko plujejo pod njihovo zastavo, v skladu z določbami mednarodnih konvencij. Nekatere uprave držav zastave ne zagotavljajo ustreznega spremljanja organizacij in nadzora nad organizacijami, ki delujejo v njihovem imenu in katerih učinkovitost ne zagotavlja popolnega in učinkovitega pregleda in izdajanja spričeval (...). Stalna izguba ladij s posledičnimi izgubami življenj in onesnaženjem zahteva nadaljnje ukrepe za izboljšanje celotne varnosti ladijskega prometa in preprečevanje onesnaženja morskega okolja.“ Na ravni Evropske unije je ta očitna razlika povzročila znatna razhajanja v stopnji zadržanja plovil, odvisno od zastave, ki plove. Podatki o pomorski inšpekciji v Pariškem memorandumu pojasnjujejo ta pojav. V obdobju od 2002–2004 se je stopnja zadržanja za plovila držav članic, ki imajo zelo veliko floto pod njihovo zastavo, gibala med 1,1 % in 7,3 %. Treba je priznati, da se je po razširitvi Evropske skupnosti povprečna stopnja zadržanja evropskih plovil občutno zvišala. Za vseh 25 držav članic je bila stopnja zadržanja v letu 2002–2004 4,6 %, medtem ko je bilo povprečje za prvotno petnajsterico 2,9 %. Komisija meni (statistika za dokaz), da obveznosti držav zastave še vedno predstavljajo manjkajoči člen v predpisih na področju pomorske varnosti. V praksi je cilj predloga Komisije odprava dveh glavnih pomanjkljivosti IMO, razen pomanjkljivosti, da nima pravice nadzora nad uporabo pravil, ki jih določa, in sicer: obstoj visoke ravni presoje, dodeljene vsaki pogodbenici, kar ji omogoča, da koristi izvzetja ali odstopanja od temeljnih pravil konvencij; neobvezujoči ukrepi glede nadzora, sprejeti v obliki resolucije IMO, ki se štejejo kot bistveni za učinkovito uporabo navedenih obveznosti. Te pomanjkljivosti večinoma pojasnjujejo razlike v kakovosti med različnimi zastavami, medtem ko istočasno zmanjšujejo pravno sposobnost držav za ukrepanje (pomorska inšpekcija) proti podstandardnim ladjam. Zato je cilj sedanjega predloga, da določi v direktivi Skupnosti obveznosti držav članic kot držav zastave, ob upoštevanju pojasnil IMO-ja. Načelo, da je treba izpolnjevati predpise mednarodnih konvencij o pomorski varnosti, je že navedeno v členu 3 Direktive 94/57/ES, ki glede držav članic vključuje izvajanje Resolucije IMO A.847(20) o smernicah za pomoč državam zastave pri izvajanju instrumentov IMO. Glede na to, da ta resolucija ni podrobna in na mestih nenatančna, se je IMO zavezal, da preoblikuje smernice v obliko kodeksa, namenjenega izvajanju obveznih instrumentov. Prav tako kot začetna resolucija, tudi ta kodeks ne bo zavezujoč za članice IMO. Vzporedno je IMO hotel dopolniti kodeks s sistemom pregledov za nacionalne uprave. Namen sistema pregledov, ki ga IMO uvaja, ni kaznovati države, ki ne izpolnjujejo ali samo delno izpolnjujejo obveznosti, ki se nalagajo državam kot pogodbenicam konvencij IMO, temveč jim pomagati pri izboljševanju njihovega izvajanja konvencij, navedenih v Kodeksu. Kodeks in sistem pregledov bosta sprejeta na generalni skupščini IMO novembra 2005. Komisija je nemudoma sprejela nova spoznanja z mednarodnega dela, vodenega na ravni Skupnosti, ker je že Svet sam dal svoje mnenje o ukrepih, ki jih bo treba izvesti. V svojem sklepu z dne 6. decembra 2002 je Svet glede ukrepov, ki jih je treba sprejeti po potopu tankerja Prestige, izrazil podporo delu IMO pri oblikovanju kodeksa države zastave in obveznega sistema pregledov za zagotovitev, da države zastave izpolnijo svoje obveznosti po mednarodnih konvencijah. Ta politična zaveza Sveta pojasni, zakaj so leta 2004 Združeno kraljestvo, Ciper in Francija prostovoljno pristali na pregled njihove zastave. Ob upoštevanju novih smernic IMO je cilj Komisije prenesti v pravo Skupnosti tisti del Kodeksa, ki je namenjen državam zastave, in zagotoviti, da države članice učinkovito in usklajeno izpolnjujejo svoje mednarodne obveznosti. V predlogu direktive Komisija uvaja spodbujevalne ukrepe Skupnosti zaradi pomanjkanja ratifikacij nekaterih mednarodnih konvencij, ki bi pomembno vplivale na pomorsko varnost in preprečevanje onesnaževanja. Komisija tudi priporoča vzpostavitev mehanizma, katerega naloga po postopku komitologije bo po potrebi zagotavljati usklajeno uporabo standardov in določb, trenutno prepuščenih presoji držav članic. Končni cilj Komisije je povečati privlačnost zastav držav članic, na ta način spremeniti evropsko floto v kakovostno floto in hkrati obdržati konkurenčno okolje nasproti tretjim državam. To bo odvisno od tega, ali bodo tretje države, ki bodo zagotovile primerljiv sistem kakovosti, sposobne sklepati sporazume z državami članicami Evropske skupnosti v zameno za dostop do enakih ugodnosti, kot jim imajo države članice. |

120 | Splošno ozadje Treba je poudariti, da Kodeks za izvajanje obveznih instrumentov IMO izraža in dopolnjuje Resolucijo IMO A.847(20) o smernicah za pomoč državam zastave pri izvajanju instrumentov IMO; posebno pozornost je poleg tega treba nameniti dejstvu, da se trenutno od pomorskih uprav držav članic zahteva, da v skladu s členom 3.1. Direktive 94/57/ES izvajajo inšpekcije svojih plovil in izdajajo spričevala zanje v skladu z ustreznimi določbami iz Priloge in Dodatka k tej resoluciji. Kar zadeva odgovornosti države zastave, pomanjkljivosti s strani nekaterih držav članic glede uporabe mednarodnih instrumentov in njihovega spoštovanja ustvarjajo različne vrste izkrivljanja, in sicer: gospodarsko izkrivljanje med državami, ki se držijo višjih standardov inšpekcij ladij, preden dovolijo, da se uporabi njihova zastava, in državami, ki se držijo ohlapnejših standardov. Ta raven izpolnjevanja standardov se odraža na stroških vzdrževanja ladij. socialno izkrivljanje: neizpolnjevanje mednarodnih obveznosti s strani držav članic vpliva na zaposlovanje manj kvalificiranih in zato cenejših posadk in predstavlja glavno socialno dampinško prakso, ki ima za posledico izgubo delovnih mest za kvalificirano osebje. Nadalje vpliva tudi na to, da so službe v pomorstvu čedalje manj privlačne v času, ko pravo Skupnosti na področju pomorske varnosti zahteva, da kvalificirano osebje izvaja sisteme obvladovanja varnosti na krovu, da se priznajo kvalifikacije pomorščakov in preverjajo spričevala (Direktiva 2001/25/ES). Nenazadnje imajo ta ekonomska in socialna vprašanja neposredni vpliv na varovanje okolja, kolikor uporaba podstandardnih ladij, ki jih upravljajo premalo kvalificirane posadke, povečuje nevarnost za izgubo življenja na morju in poškodbe okolja ter posledične stroške popravila. |

130 | Veljavne določbe na področju, ki ga zajema predlog Izrecen sklic na Resolucijo IMO A.847(20) je naveden v členu 3.1. Direktive 94/57/ES o zahtevi za izvajanje te resolucije. |

140 | Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije Predlog predstavlja manjkajoči člen glede na druge zakonodajne instrumente, ki obravnavajo pomorsko varnost. Predlog odraža želje držav članic, da se vzpostavi sistem Skupnosti za spremljanje obveznosti držav članic, ki izhajajo iz mednarodnih instrumentov, katerih pogodbenice so, zlasti prek prenosa Kodeksa o izvajanju odgovornosti držav zastave in sistema pregleda držav članic v pravo Skupnosti. Vsi ti ukrepi bodo pomagali okrepiti vlogo Evropske unije na mednarodnem prizorišču. |

POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANKAMI IN PRESOJA VPLIVOV |

Posvetovanje z zainteresiranimi strankami |

211 | Uporabljene metode posvetovanja, glavni ciljni sektorji in splošni profil vprašanih Maja 2004 in februarja 2005 se je Komisija na podlagi delovnih dokumentov svojih služb, ki so vsebovali vprašanja o načrtovanih projektih, posvetovala s predstavniki držav članic in pomorskega gospodarstva. Komisija je zaprosila udeležence, s katerimi se je posvetovala, da predložijo svoje podrobne pisne pripombe. Sektorji pomorskega gospodarstva, s katerimi so bila opravljena posvetovanja, zastopajo interese lastnikov ladij, vkrcevalcev, naftnih družb, pristaniških oblasti, klasifikacijskih zavodov, zavarovalnic, graditeljev ladij, pilotov ladij in zastopnikov pomorščakov. Večinoma gre za strokovna združenja na evropski in včasih na mednarodni ravni. Po mnenju držav članic spoštovanje standardov glede obveznosti držav zastave ustvarja za zadevne države neposredne stroške (kvalificirani inšpektorji, vzpostavitev upravnih sistemov, kvalificirani nadzorniki), kakor tudi posredne stroške (nekatere države prenesejo preverjanje in izdajanje spričeval na klasifikacijske zavode). Vendar tiste države članice, ki so že uvedle te standarde, soglašajo, da se investicijski stroški v veliki meri nadomestijo z racionalizacijo njihovih dejavnosti in daljnoročno z ekonomijo obsega. Na podlagi posvetovanj in različnih študij je Komisija sklenila, da bi bilo za države zastave primerno uvesti kodeks za izvajanje obveznih instrumentov IMO v obliki direktive. Podrobnosti o načrtovanih možnostih in izbira akta so navedeni v študiji vplivov (SEC(2005) 1497). Ta študija je ugotovila primernost predlagane zakonske ureditve. |

212 | Povzetek prejetih odgovorov in način, kako so bili upoštevani Zastopniki gospodarstva so pobudo Komisije sprejeli naklonjeno in hkrati priporočili določeno stopnjo previdnosti glede pobude, ki bi zagotavljala podporo samo zastavam držav članic Evropske unije. Poleg tega je gospodarstvo zahtevalo, da Komisija z največjo natančnostjo prenese delo, ki ga je opravil IMO v zvezi s temi vprašanji. Te zahteve splošne in specifične narave so bile primerno upoštevane. Besedila IMO so tako priložena predlogu direktive in Komisija je predlagala, da naj nekatere od teh določb za države članice postanejo zavezujoče. Poleg tega so ladjam, registriranim pod evropsko zastavo, ponujene spodbude, ki bi morale pozneje olajšati nadzor državam pristanišča v zvezi z evropskimi zastavami, ki spoštujejo svoje obveznosti. Z upoštevanjem sklenitve zunanjih sporazumov bodo tretje države tudi upravičene do enakih ugodnosti, če bodo dosegle enake rezultate kakovosti. Končno bo Komisija državam članicam, ki to želijo, dajala pomoč pri samem pregledu (priprava in vodenje pregleda). |

Pridobivanje in uporaba strokovnega mnenja |

221 | Zadevna strokovna področja oziroma področja strokovnega mnenja Pomorska varnost, varovanje človeškega življenja in varstvo okolja. |

222 | Uporabljena metodologija Uporabljena metodologija je podobna metodologiji Mednarodne pomorske organizacije in temelji na izvajanju samoocenjevanja s strani držav zastave. Države članice so sprejele, da naj bo samoocenjevanje, ki se nanaša na njihove zastave, predmet dodatnih meril in naj bi bilo podrobneje analizirano na evropski ravni. |

223 | Glavne organizacije/strokovnjaki vključeni v posvetovanja Zahtevana so bila strokovna poročila Evropske agencije za pomorsko varnost. |

2244 | Povzetek prejetih in uporabljenih mnenj Omenjen je bil obstoj možnih resnih tveganj z nepopravljivimi posledicami. O tem so se vsi soglasno strinjali. |

225 | Prejeta mnenja so navedena v poročilu odbora MARE Evropskega parlamenta in so na voljo na naslednji spletni strani: http://www.europarl.eu.int/tempcom/mare/default_en.htm |

226 | Metode, uporabljene za dajanje strokovnih mnenj na voljo javnosti Internetna spletna stran agencije: http://www.emsa.eu.int/end802.html |

230 | Analiza vpliva Upoštevani sta bili dve možnosti: posamezni ukrep držav članic in predlog direktive o izpolnjevanju zahtev držav zastave. Glede možnosti 1 je bil sklep analize gospodarskih, socialnih in okoljskih učinkov naslednji: katerikoli posamezni ukrep držav članic, ne glede na to ali je strog ali nezdružljiv (in tem bolj neukrepanje), ne bo pripomogel k doseganju ciljev v Skupnosti kot celoti in ne bo prinesel dodane vrednosti, ki ga ukrep Skupnosti lahko doseže po vsej Uniji prek enotne uporabe mednarodnega zakonskega okvira, ki ga je vzpostavil IMO. Poleg tega obstaja nevarnost, da lahko posamezni ukrep privede do različnih ravni varnosti in varstva med različnimi državami zastave, in nevarnost gospodarskega izkrivljanja. Analiza druge možnosti privede do zaključka, da vključitev kodeksa IMO v pravo Skupnosti državam članicam ne bo naložila novih obveznosti, pod pogojem, da njihove pomorske uprave spoštujejo obveznosti, h katerim so se zavezale po mednarodnih konvencijah. Ta ukrep torej ne sme povzročiti dodatnega zvišanja stroškov proračuna, ampak bi se moral izkazati za koristnega za pomorsko varnost in zato za okolje kot tudi za socialne razmere pomorščakov. |

231 | Komisija je izvedla analizo vpliva v okviru zakonodajnega in delovnega programa; poročilo je na voljo na: http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/impact/index_en.htm |

PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA |

305 | Povzetek predlaganih ukrepov Cilj predloga je izboljšati varnost na morju in zaščititi pomorščake in okolje s podelitvijo večje odgovornosti državam zastave glede obveznosti, ki so jih prevzele na mednarodni ravni. Te države morajo izvesti to odgovornost pred in po podelitvi pravic zastave. Gre za to, da določbe kodeksa glede izvajanja obveznih instrumentov IMO, ki zadevajo države zastave, postanejo obvezne, in tudi da se uvede sistem pregledov države zastave. |

310 | Pravna podlaga Predlog temelji na členu 80(2) Pogodbe in členu 3(1) Direktive 94/57/ES. |

320 | Načelo subsidiarnosti Načelo subsidiarnosti se uporablja v kolikor predlog ne zadeva področja, kjer ima Skupnost izključno pristojnost. |

Cilji predloga se ne morejo doseči ustrezno z ukrepanjem držav članic iz naslednjih razlogov: |

321 | Medtem ko je dodelitev zastave še vedno suverena pravica držav, so pogoji za dodelitev in vzdrževanje zastave določeni z mednarodnimi konvencijami, ki so jih ratificirale države članice. Usklajena uporaba teh pravil o dodelitvi in vzdrževanju pravic dodelitve zastave ostaja v pristojnosti Skupnosti v kolikor ne obstaja sistem mednarodnega nadzora. Ukrepi ene same države niso zadostni za doseganje ciljev, ker je pomorski promet po naravi mednaroden in obveznosti, ki izhajajo iz mednarodnih instrumentov, in katerih cilj je skupen boj proti zastavam držav ugodnosti, ne bi imele učinka, če bi države članice delovale posamično. |

323 | Posamezni ukrepi držav članic bi bili v nasprotju z Direktivo 94/57/ES, ki na ravni Skupnosti določa izvajanje IMO Resolucije A 847 (20), ki služi kot temelj za sedanji predlog. |

Cilji predloga se lahko bolje dosežejo z ukrepanjem Skupnosti iz naslednjih razlogov: |

324 | Po pregledu obrazcev samoocenjevanja držav članic v zvezi z izvajanjem mednarodnih obveznosti po konvencijah, katerih pogodbenice so te države, so se pojavile številne razlike od ene države članice do druge, ki vplivajo na varnost plovbe. Te razlike se nanašajo zlasti na obseg nadzora, izvedenega nad klasifikacijskimi zavodi, ravnanje ob nesrečah, sestav pomorskih uprav in vzpostavitev sistema kakovosti. Zato je ukrep Evropske unije potreben, zlasti z metodološkega in praktičnega vidika. |

325 | Predlog direktive poziva države članice, da ratificirajo mednarodne konvencije – nekaj, kar bolje dosežejo države članice same kot Skupnost – v kolikor ta nima izključne pristojnosti na področjih, zajetih v konvencijah. Predlog določa vzpostavitev sistema kakovosti s strani nacionalnih pomorskih uprav, ki temelji na ciljih kakovosti in ki omogoča državam članicam, da izberejo standard ISO 90001:2000 ali enakovredne standarde, da bi dosegli te cilje. Samo države članice lahko uveljavijo te sisteme glede na standarde, ki so čim bolj prilagojeni njihovim pomorskim upravam, v kolikor so določeni cilji doseženi. |

327 | Predlog tudi določa pregled zastav držav članic in prepušča navedenim državam, da določijo datum pregleda in se odločijo, ali naj zaprosijo Komisijo za pomoč. |

Predlog zato izpolnjuje načelo subsidiarnosti. |

Načelo sorazmernosti Predlog je torej skladen z načelom sorazmernosti iz naslednjih razlogov. |

331 | Države članice so se obvezale, da bodo izvajale določbe IMO v zvezi z odgovornostmi držav zastave in pristale na pregled njihovih zastav s strani IMO. Odgovor Komisije je zato sorazmeren s pričakovanji držav članic. |

332 | Razen tega države članice ne bodo imele nobenih dodatnih stroškov zaradi izvajanja predlagane direktive, ker je cilj predvsem racionalizacija izdatkov pomorskih uprav. Uporaba sredstev po Pogodbi zagotavlja jamstvo kakovosti in usklajenosti kar zadeva izvajanje obveznosti, ki se nalagajo državam zastave kot državam članicam Evropske unije. |

Izbira instrumentov |

341 | Predlagani instrument(-ti): direktiva. |

342 | Drugi instrumenti ne bi bili ustrezni iz spodaj navedenih razlogov: Dejansko potreba po prenosu obveznosti IMO v pravo Skupnosti temelji na dveh elementih: prvič, pomanjkanje mehanizmov nadzora in sankcij po mednarodnem pomorskem pravu in drugič velike razlike v kakovosti, ugotovljene med evropskimi državami zastave. V skladu z obveznostmi, ki izhajajo iz konvencij IMO, katerih pogodbenice so vse države članice, so vse te države že prenesle ali se domneva, da so prenesle v nacionalno pravo predpise iz Kodeksa za izvajanje obveznih instrumentov IMO. Izbira direktive je neizogibna v kolikor Komisija predlaga državam članicam, da po potrebi ratificirajo konvencije, navedene v Kodeksu, in vzpostavijo sistem nadzora kakovosti. Drugi viri ne bi bili ustrezni niti ne bi zadostovalo samo sodelovanje med državami članicami. Dejansko so te že ratificirale konvencije, navedene v Kodeksu za izvajanje obveznih instrumentov IMO. Zato je treba narediti kakovosten preskok k usklajenosti in nadzoru izvajanja teh obveznih mednarodnih instrumentov. Predvsem ni nobenega sredstva na mednarodni ravni in zlasti v okviru Mednarodne pomorske organizacije, ki bi zagotavljalo, da se mednarodne konvencije uporabljajo in da se vsaka pomanjkljivost kaznuje. Komisija želi poudariti, da se od držav članic, ki s pomočjo svoje nacionalne zakonodaje zagotovijo učinkovito izpolnjevanje svojih konvencijskih obveznosti kot države zastave, ne bo zahtevalo, da sprejmejo novo zakonodajo. Zato bodo lahko države članice v okviru svojih obveznosti po členu 19 Direktive samo uradno obvestile Komisijo o njihovi obstoječi zakonodaji in predložiti kopijo le-te. |

VPLIV NA PRORAčUN |

409 | Predlog nima vpliva na proračun Skupnosti. |

DODATNE INFORMACIJE |

Simulacija, pilotna faza in prehodno obdobje |

507 | Predlog je ali bo predmet prehodnega obdobja. |

Pregled/revizija/klavzula o avtomatski ukinitvi |

532 | Predlog vključuje klavzulo o reviziji. |

550 | Korelacijska tabela Države članice morajo sporočiti Komisiji besedilo nacionalnih določb o prenosu direktive kakor tudi korelacijsko tabelo med navedenimi določbami in to direktivo. |

560 | Evropski gospodarski prostor Ta osnutek dokumenta zadeva področje, ki ga pokriva Sporazum o EGP, in ga je zato treba razširiti na evropski gospodarski prostor. |

570 | Podrobna razlaga predloga, po poglavju ali po členu Člen 1 določa cilje: zagotoviti, da so predpisi držav članic v skladu s konvencijami IMO, okrepiti varnost in preprečiti onesnaževanje z ladij, ki plovejo pod zastavo držav članic. Člen 2 navaja seznam opredelitev izrazov, konceptov in sklicev, uporabljenih v predlogu direktive. Cilj člena 3 je zagotoviti izvedbo mednarodnega okvira, ki ureja obveznosti, naložene državam zastave po konvencijah IMO, in poziva države članice, da postanejo pogodbenice teh konvencij. Člen 4 ponavlja obveznosti, naložene upravam države zastave, da imajo na razpolago upravne strukture, podprte z ustreznimi viri in postopki. Člen 5 določa v skladu s smernicami IMO obveznosti in postopke, ki jih je treba izpolnjevati pred in ob registraciji ladje pod zastavo države članice Evropske unije. Člen 6 povzema obvezne določbe kodeksa za zagotovitev usklajenosti inšpekcij in izdajanja spričeval za te ladje, ki temelji na zadevnih predpisih IMO. Člen 7 pojasnjuje obveznosti držav zastave glede učinkovitega in stalnega nadzora priznanih organizacij, na katere so prenesle obvezne naloge inšpekcije in izdajanja spričeval za njihove ladje. Člen 8 določa obveznosti držav glede osebja, vključenega v vodenje dela v zvezi z varnostjo in preprečevanjem onesnaževanja kakor tudi odnosov med člani osebja. Člen 9 uvaja obveznost izvedbe preiskave nesreče na morju ali v primeru onesnaženja. Člen 10 zahteva od držav članic, da oskrbijo plovila z zadostnim številom visoko usposobljenega osebja in predpisuje obvezno izvajanje Resolucije IMO A.890 (21) o načelih, ki jih je treba upoštevati pri odločanju o varnem številu članov ladijske posadke. Člen 11 navaja nekaj spremljajočih ukrepov. Člen 12 zahteva od držav članic, da vsako leto ocenijo in pregledajo izvajanje njihove zastave. Namen člena 13 je uvedba neodvisnega pregleda uprave države pristanišča in priznava sistem pregledov, ki jih je razvil IMO. Člen 14 zahteva od držav članic, da za pomorsko upravo uveljavijo ISO certifikat za pridobitev znaka kakovosti. Člen 15 priporoča možnost sklepanja sporazumov o sodelovanju s tretjimi državami. Člen 16 določa, da se Komisiji predložijo bistvene informacije, da lahko oceni uporabo direktive in sestavi poročilo. Člen 17 uvaja možnost, da Komisija lahko spremeni direktivo z vidika odločitev, ki jih sprejmeta IMO in ILO. Člen 18 zaupa odboru COSS naloge izvrševanja, navedene v različnih členih direktive. Člen 19 in 20 določata časovni rok za prenos in uveljavitev določb direktive. |

1. 2005/0236 (COD)

Predlog

DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o izpolnjevanju zahtev države zastave

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 80(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[1],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[2],

ob upoštevanju mnenja Odbora regij[3],

v skladu s postopkom iz člena 251 Pogodbe[4],

ob upoštevanju naslednjega:

2. Varnost ladijskega prometa Skupnosti in državljanov, ki so v njem vključeni, ter varstvo okolja morajo biti stalno zagotovljeni.

3. V mednarodnem ladijskem prometu je glede onesnaževanja z ladij vzpostavljen izčrpen okvir, ki s pomočjo več sprejetih konvencij, katerih depozitar je Mednarodna pomorska organizacija (IMO), zagotavlja večjo pomorsko varnost in varstvo okolja.

4. V skladu s Konvencijo Združenih narodov o pomorskem pravu iz leta 1982 (UNCLOS) ter s konvencijami, za katere je IMO depozitar, so države pogodbenice navedenih dokumentov odgovorne za razglasitev zakonov in drugih predpisov ter vseh drugih ukrepov, ki so potrebni, da ti dokumenti pridobijo polno in celovito veljavnost, ter s tem za varstvo življenja na morju ter zaščito morskega okolja zagotovijo, da ladja ustreza svojemu namenu in jo upravlja usposobljena pomorska posadka.

5. Treba je upoštevati tudi trenutno konsolidiranje obstoječih pomorskih delovnopravnih aktov v enoten dokument, ki ga izvaja Mednarodna organizacija dela (ILO). To delo bo obravnavalo tudi obveznosti držav zastave, ki bodo v kasnejši fazi vključene v to direktivo.

6. Za zagotovitev učinkovitosti konvencij IMO v Skupnosti morajo biti obvezne določbe teh konvencij vključene v zakonodajo Skupnosti, z upoštevanjem, da morajo vse države članice biti pogodbenice konvencij IMO in izpolnjevati v teh konvencijah določene obveznosti glede ladij, ki plujejo pod njihovo zastavo.

7. Te obvezne določbe je treba izvesti skupaj z ustrezno zakonodajo Skupnosti o varnosti ladij, njihovih posadk, potnikov in tovora ter o preprečevanju onesnaževanja z ladij ter delovnem času mornarjev.

8. Nekaj držav članic še ni končalo postopka, da bi postale pogodbenice nekaterih konvencij IMO, kot so na primer SOLAS 1988 in protokoli tovorne črte, prilogi IV in VI MARPOL, niti nekaterih specifičnih konvencij IMO, izrecno navedenih v zakonodaji Skupnosti, zato jih je potrebno spodbuditi k dokončanju postopka.

9. V skladu z [Direktivo Sveta …/…/ES o skupnih predpisih in standardih za organizacije, pooblaščene za inšpekcijski pregled in nadzor ladij ter za ustrezne ukrepe pomorskih uprav[5]], morajo države članice ravnati v skladu z ustreznimi določbami Priloge in Dodatka k Resoluciji IMO A.847(20) o smernicah za pomoč državam zastave pri izvajanju instrumentov IMO, da bi pristojnim organom zagotovile ustrezno uveljavitev določb mednarodnih konvencij, posebej v zvezi z inšpekcijskim pregledom in nadzorom ladij ter izdajanjem spričeval ter spričeval o oprostitvi.

10. Resolucija IMO A.847 (20) je bila razveljavljena z Resolucijo IMO A. 973 (24) o Kodeksu za izvajanje obveznih instrumentov IMO, ki vsebuje obvezne določbe, ki jih morajo izvajati države zastave.

11. Države članice morajo svoje obveznosti kot države zastave učinkovito in dosledno izpolniti v skladu s konvencijami IMO ter ob upoštevanju Resolucije IMO A. 973 (24).

12. Konvencije IMO dovoljujejo državam zastave, da ladje izvzamejo iz uporabe temeljnih pravil, ki jih za države zastave določajo konvencije IMO in da uporabijo enakovredne določbe, glede velikega števila zahtev pa konvencije diskrecijsko pravico prepuščajo upravam. Prepustitev navedenih možnosti izključni in celotni presoji pristojnih organov lahko povzroči doseganje različne stopnje varnosti med državami članicami ter utegne povzročiti izkrivljanje konkurence med državami zastave.

13. Skupnost se je zavezala uskladiti razlaganje standardov tehnične varnosti za potniške ladje, ki opravljajo mednarodno plovbo v skladu s členom 12 Direktive Sveta 98/18/ES z dne 17. marca 1998 o predpisih in standardih za varnost potniških ladij[6]. Če bo potrebno in ne da bi to vplivalo na sprejem usklajenih interpretacij s strani IMO, bi bilo glede podobnih določb v zvezi z drugimi tipi ladij, za katere se uporabljajo konvencije IMO, treba uporabiti enak pristop.

14. Pomorske uprave držav članic se morajo pri izvajanju obveznosti držav zastave opirati na ustrezne vire v sorazmerju z velikostjo in vrsto flot ter v skladu z ustreznimi zahtevami IMO.

15. Za navedene vire je na podlagi praktičnih izkušenj držav članic potrebno vzpostaviti najmanjša merila.

16. Obvezno izvajanje postopkov, ki jih je predlagal IMO v MSC/Circ.1140/ MEPC/Circ.424 z dne 20. decembra 2004 o „prenosu ladij med državami“ mora okrepiti določbe o spremembi zastave, obravnavane v konvencijah IMO ter v zakonodaji Skupnosti o pomorski varnosti, prav tako pa je treba v interesu pomorske varnosti povečati preglednost odnosov med državami zastave.

17. Države članice morajo za vse ladje, ki plujejo pod njihovo zastavo, uporabljati usklajene zahteve za izdajo spričeval in nadzor s strani države zastave, kakor je določeno v ustreznih postopkih in smernicah, priloženih k Resoluciji skupščine IMO A.948(23) o smernicah nadzora v okviru usklajenega sistema za nadzor in izdajanje spričeval.

18. Strog in natančen nadzor priznanih organizacij, ki opravljajo naloge držav zastave v imenu držav članic in v sorazmerju z velikostjo in vrsto flote države članice, mora izboljšati celotno kakovost delovanja ladij pod zastavo držav članic.

19. Spoštovanje minimalnih meril s strani nadzornikov držav zastave bo zagotovilo enako obravnavo med pristojnimi pomorskimi upravami ter prispevalo k boljšemu delovanju ladij pod zastavo držav članic.

20. Države članice imajo glede preiskav o nezgodah in incidentih, v katere so vpletene njihove ladje, obveznosti države zastave.

21. Posebna pravila, ki jih morajo pri preiskavah o nesrečah v sektorju pomorskega prevoza upoštevati države članice, so določena v Direktivi (…/…/EC).

22. Obvezna uveljavitev načel IMO o varnem upravljanju mora prispevati h kakovosti delovanja ladij pod zastavo Skupnosti.

23. Razvoj baze podatkov za zagotovitev ključnih informacij o ladjah, ki plujejo pod zastavo države članice, in o ladjah, ki niso več v registru države članice, mora izboljšati preglednost izvajanja visoko kakovostne flote ter prispevati k boljšemu nadzoru nad obveznostmi držav zastave in k zagotavljanju enakih možnosti med pristojnimi pomorskimi upravami.

24. Ocena in nadzor nad uspešnostjo držav zastave, in kjer je to potrebno, sanacijski ukrepi, morajo zagotoviti, da so vse države članice vpisane na belo listo Pariškega memoranduma o soglasju (MOU) o pomorski inšpekciji.

25. Države članice so se zavezale, da bodo spoštovale obvezne instrumente IMO, kot je zahtevano v Resoluciji A. 974 (24) o okviru in postopku prostovoljnega sistema pregledov držav članic IMO, ki jo je sprejela skupščina IMO dne 1. decembra 2005.

26. Prostovoljni sistem pregledov držav članic IMO sledi standardnemu vodenju kakovosti, ki vključuje načela, merila, področja pregledov, proces pregleda in postopke, primerne za določitev obsega, v katerem države članice izvajajo in uveljavljajo obveznosti držav zastave ter odgovornosti, ki jih vsebujejo obvezne konvencije IMO, katerih pogodbenice so. Takšen proces pregleda bi lahko že bil vključen v zakonodajo pomorske varnosti v okviru Skupnosti.

27. Kakovostno preverjanje upravnih postopkov v skladu s standardi ISO ali drugimi enakovrednimi standardi mora dodatno zagotoviti enake možnosti med pomorskimi upravami.

28. Za zagotovitev enakih možnosti med lastniki ladij, ki upravljajo z ladjami pod zastavo države članice, in lastniki, katerih ladje plujejo pod drugimi zastavami, je potrebno ustvariti sinergije med državami zastave, ki se zavezujejo k spoštovanju Kodeksa za izvajanje obveznih dokumentov IMO, ki ga je sprejela Mednarodna pomorska organizacija (IMO) v Resoluciji skupščine A. 973 (24) z dne 1. decembra 2005, ter se strinjajo s pregledom v skladu z določbami Resolucije A. 974 (24), ki jo je sprejela skupščina IMO 1. decembra 2005.

29. Komisija mora med državami zastave podpreti sprejem memoranduma o soglasju držav zastave o uvajanju novih sinergij.

30. Evropska agencija za pomorsko varnost (EMSA), ustanovljena z Uredbo (ES) št 1406/2002[7] Evropskega Parlamenta in Sveta, mora zagotoviti potrebno podporo za izvajanje te direktive.

31. Ukrepe, potrebne za izvajanje direktive, je treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil[8].

32. Ker ciljev nameravanih ukrepov, in sicer vzpostavitve in izvedbe ustreznih ukrepov na področju politike pomorskega prometa, države članice ne morejo v celoti doseči, in se zato ti cilji zaradi obsega in učinkov ukrepov lažje dosežejo na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz istega člena ta direktiva ne presega okvirov, potrebnih za dosego teh ciljev –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1 Predmet

1. Namen te direktive je:

a) zagotoviti, da države članice učinkovito in dosledno izpolnjujejo svoje obveznosti kot države zastave v skladu s konvencijami IMO,

b) izboljšati varnost in preprečiti onesnaževanje z ladij, ki plujejo pod zastavo države članice, vključene v mednarodno trgovino,

c) zagotoviti mehanizem za usklajeno razlaganje ukrepov, določenih s konvencijami IMO in prepuščenih presoji pogodbenih strank teh konvencij.

2. Direktiva ne posega v pomorsko zakonodajo Skupnosti, kakor je navedeno v členu 2(2) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št 2099/2002[9] in v Direktivi Sveta 1999/63/ES[10].

Člen 2 Opredelitve

1. Za namen te direktive se uporabljajo naslednje opredelitve:

a) „Konvencije IMO“ so Ö osvežene različice naslednjih konvencij, skupaj z njihovimi protokoli in spremembami in sorodni zakoniki, ki so zavezujoči in so bili sprejeti v okviru Mednarodne pomorske organizacije (IMO) Õ:

(i) Mednarodna konvencija o varstvu človeškega življenja na morju (SOLAS 74) iz leta 1974,

(ii) Mednarodna konvencija o tovornih črtah (LL 66) iz leta 1966,

(iii) Mednarodna konvencija o izmeri ladij (Tonnage 69) iz leta 1969,

(iv) Mednarodna konvencija o preprečevanju onesnaževanja morja z ladij,

(v) Mednarodna konvencija o standardih za usposabljanje, izdajanje spričeval in ladijsko stražarjenje pomorščakov (STCW 1978),

(vi) Konvencija o mednarodnih pravilih za izogibanje trčenju na morju iz leta 1972 (COLREG 72).

(b) „posebni konvenciji IMO“ sta Torremolinoški protokol, ki se nanaša na Torremolinoško mednarodno konvencijo o varnosti ribiških plovil iz leta 1977, in Mednarodna konvencija o nadzoru nad škodljivimi sistemi proti obraščanju na ladjah iz leta 2001;

(c) „Kodeks države zastave (FSC)“ pomeni dela 1 in 2 „Kodeksa za izvajanje obveznih dokumentov IMO“, ki jih je z Resolucijo A. 973 (24) z dne 1 decembra 2005, kot priloženo v Prilogi I k tej direktivi, na skupščini sprejela Mednarodna pomorska organizacija (IMO);

(d) „ladje“ pomenijo ladje in plovila, na katere se nanašajo ena ali več konvencij IMO;

(e) „upravni organi“ pomenijo pristojne pomorske uprave držav članic pod katerih zastavo sme pluti določena ladja ali plovilo;

(f) „kvalificirani nadzornik države zastave“ je uslužbenec javnega sektorja ali druga oseba, ustrezno pooblaščena s strani pristojnega organa države članice, da opravlja nadzor in inšpekcijski pregled v zvezi z izdajo spričeval ter izpolnjevanjem meril usposobljenosti in neodvisnosti, določenih v Prilogi II;

(g) „priznana organizacija“ je organizacija, priznana v skladu z Direktivo 94/57/ES;

(h) „spričevala“ pomeni predpisana spričevala, kakor izhaja iz konvencij IMO.

2. V skladu s postopkom, določenim v členu 18(2), je mogoče, v primeru da pride do sprejema novih konvencij ali določb, sprejeti ukrepe za spremembo opredelitev v točkah (a), (b) in (c) prvega odstavka.

Člen 3 Izvajanje mednarodnega okvira

1. Države članice postanejo pogodbenice konvencij IMO in posebnih konvencij IMO. Vendar se ta obveznost nanaša le na konvencije v različici, veljavni na datum začetka veljavnosti te direktive.

2. Države članice, ki na dan začetka veljavnosti te direktive še niso pogodbenice vseh konvencij IMO ali posebnih konvencij IMO, pričnejo s postopki za ratifikacijo ali pristop k tej/tem konvencij/i-am v skladu z nacionalnim pravom. V roku devetdesetih dni po začetku veljavnosti te direktive uradno obvestijo Komisijo o predvidenem datumu, ko bodo pri generalnem sekretarju Mednarodne pomorske organizacije deponirale listino o ratifikaciji ali pristopu k tem konvencijam.

3. Vsaka država članica svojim upravnim organom dodeli natančne naloge v zvezi z vzpostavitvijo in razvojem politik izvedbe obveznosti držav zastave po konvencijah IMO ter zagotovijo, da so njihovi upravni organi sposobni ustrezno prispevati k sprejemu nacionalne zakonodaje ter zagotoviti smernice za njeno izvedbo in uveljavitev.

4. Države članice v mednarodnem ladijskem prevozu v celoti uporabljajo obvezne določbe o državah zastave, določene v konvencijah IMO skladno s pogoji in ob upoštevanju tam omenjenih ladij, pri čemer upoštevajo določbe iz Priloge I.

5. Države članice stalno izboljšujejo ustreznost ukrepov, uporabljenih za zagotovitev učinkovitosti konvencij IMO. Izboljšave se izvajajo s strogo in učinkovito uporabo in uveljavitvijo nacionalne zakonodaje, kakor je ustrezno, ter s stalnim nadzorom skladnosti.

6. V skladu s postopkom iz člena 18(2) se lahko sprejmejo ukrepi za:

(a) razvoj usklajenih postopkov za uporabo izjem in njihovih ustreznic, uporabljenih v skladu s konvencijami IMO;

(b) določitev usklajene interpretacije vprašanj, prepuščenih presoji upravnih organov v konvencijah IMO;

(c) uporabo poenotenega razlaganja določb, opredeljenih v konvencijah.

Člen 4 Viri in procesi za zagotavljanje zahtev po varnosti ter preprečevanje onesnaževanja

1. Vsaka država članica svojim upravnim organom zagotovi ustrezne vire, sorazmerno z velikostjo in vrsto njihove flote. Ti viri:

(a) zagotovijo skladnost z zahtevami konvencij IMO;

(b) zagotovijo opravljanje preiskav glede nezgod ter ustrezno in pravočasno obravnavanje primerov ladij z ugotovljenimi pomanjkljivostmi; in

(c) zagotovijo razvoj, dokumentiranje in usmeritve glede navedenih zahtev, ki ustrezajo upravnim organom, kakor so določene v ustreznih konvencijah IMO.

(d) obsegajo ustrezno število kvalificiranega osebja za izvajanje in uveljavljanje nacionalne zakonodaje za izvedbo konvencij IMO, vključno z osebjem za opravljanje inšpekcijskih pregledov in nadzora;

(e) obsegajo zadostno število kvalificiranega osebja države zastave za preiskavo incidentov, v katerih so bile ladje, upravičene, da plujejo pod njihovo zastavo, zadržane v državi pristanišča; in

(f) obsegajo ustrezno število kvalificiranega osebja države zastave za preiskavo incidentov, pri katerih država pristanišča dvomi v veljavnost spričevala ali pooblastila ali v pristojnost posameznikov, imetnikov spričevala ali pooblastila, izdanega v okviru pristojnosti države članice.

2. Vsaka država članica zagotovi usposabljanje ter spremljanje aktivnosti nadzornikov in preiskovalcev držav zastave.

3. Vsaka države članice razvije ali vzdržuje pregled načrtovanja in tehnične usposobljenosti za sprejemanje odločitev v sorazmerju z velikostjo in vrsto svojih flot.

4. Minimalni pogoji za izvajanje obveznosti, določenih v odstavkih 1 in 2, se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 18(2).

Člen 5 Registracija ladje, ki pluje pod zastavo države članice

1. Pred registracijo vsake ladje države članice preverijo njeno identiteto, če je potrebno vključno z ladijsko identifikacijsko številko IMO in drugimi podatki o ladji, da ladja ne pluje pod zastavama dveh ali več držav istočasno. Predloži se dokazilo, da je ladja, ki je prej plula pod zastavo druge države, izbrisana iz ladijskega registra te države, ali da je za prenos ladje pridobljeno soglasje registra te države.

2. Ob prvi registraciji ladje v njihovih registrih si bodo države članice prizadevale zagotoviti, da ladja ustreza veljavnim mednarodnim pravilom in predpisom. Če je potrebno, stopijo v stik s prejšnjo državo zastave.

3. Vedno, kadar druga država zastave zaprosi za informacije o posamezni ladji, ki je bila izbrisana iz registra države članice, bo ta država brez odlašanja drugi državi zastave posredovala podatke o pomanjkljivostih in neskladnostih z veljavnimi časovnimi okviri ter vse druge z varnostjo povezane podatke.

4. Odstavki 1, 2 in 3 se uporabljajo ne glede na člen 4 Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 789/2004[11].

Člen 6 Zagotavljanje varnosti ladij, ki plujejo pod zastavo države članice

1. Države članice izvajajo vse potrebne ukrepe za zagotovitev skladnosti z mednarodnimi predpisi in standardi za ladje, ki imajo dovoljenje za plovbo pod njihovo zastavo. Ti ukrepi vključujejo predvsem naslednje:

a) prepoved plovbe ladjamdokler takšne ladje ne morejo izpluti na morje v skladu z zahtevami mednarodnih predpisov in standardov;

b) zagotavljanje rednega pregleda ladij za potrditev, da dejansko stanje ladje in njene posadke ustreza izdanim spričevalom;

c) zagotovitev, da nadzorniki med rednimi pregledi, določenimi v točki 2), preverijo, ali so ladjam dodeljeni pomorščaki seznanjeni s svojimi dolžnostmi, ladijskim ustrojem, napeljavami, opremo in postopki;

d) zagotovitev, da je ladijska posadka kot celota sposobna učinkovito usklajevati svoje aktivnosti v izrednih razmerah in izvajati naloge, ki so ključne za varnost ali za preprečevanje oziroma zmanjševanje onesnaženja;

e) v nacionalni zakonodaji in predpisih zagotovitev ustrezno strogih kazni za preprečevanje kršitev mednarodnih predpisov in standardov za ladje;

f) uvedbo postopkov – po zaključku preiskave – zoper ladje, ki so prekršile mednarodne predpise in standarde, ne glede na to, kje je do kršitve prišlo;

g) v nacionalnih zakonih in drugih predpisih zagotovitev ustrezno strogih kazni za preprečevanje kršitev mednarodnih predpisov in standardov za posameznike, ki so jim bila izdana spričevala ali pooblastila v okviru pristojnosti; in

h) uvedbo postopkov – po zaključku preiskave – zoper posameznike z izdanimi spričevali ali pooblastili, ki so prekršili mednarodne predpise in standarde, ne glede na to, kje je do kršitve prišlo.

2. Države članice razvijejo in vzpostavijo ustrezen program nadzora in spremljanja za zagotovitev pravočasnega odziva na pomanjkljivosti in domnevne primere onesnaženja, ki jih prijavijo pristaniške ali obalne države.

3. Države članice in priznane organizacije, ki delujejo v njihovem imenu, izdajo ali odobrijo spričevala ladjam šele po preveritvi, ali ladja ustreza vsem zahtevam.

4. Države članice izdajo mednarodno potrdilo o usposobljenosti ali pooblastilo posamezniku šele po preveritvi, ali oseba ustreza vsem zahtevam.

5. Države članice zagotovijo nadzor nad svojimi ladjami v skladu z ustreznimi postopki in smernicami usklajenega sistema nadzora in izdaje spričeval, kakor je sprejet v Prilogi k Resoluciji A.948 (23) skupščine IMO v najnovejši različici.

6. Če so ladje, ki plujejo pod njihovo zastavo zadržane v državi pristanišča, države članice ukrepajo v skladu s smernicami, določenimi v Prilogi III.

7. Priloga III se lahko spremeni v skladu s postopkom iz člena 18(2), za izboljšanje smernic, glede na izkušnje, pridobljene z izvajanjem obstoječih dogovorov.

Člen 7 Pooblastitev za zakonske naloge

1. Ne glede na določbe [Direktive 94/57/ES ali Direktive …/…/ES (o skupnih predpisih in standardih za organizacije, pooblaščene za inšpekcijski pregled in nadzor ladij ter za ustrezne ukrepe pomorskih uprav)], države članice s pomočjo organizacij, pooblaščenih za izdajo ladijskih spričeval, razvijejo oziroma vzdržujejo zmožnost, sorazmerno z velikostjo in vrsto flot, da stalno izvajajo spremljanje nadzora in izdajanja spričeval s strani priznanih organizacij, ki delujejo v njihovem imenu.

Zagotovijo vzpostavitev neposredne internetne komunikacijske povezave med upravnimi organi in priznanimi organizacijami in poskrbijo, da ima osebje, ki je zadolženo za spremljanje priznanih organizacij, ustrezno znanje o pravilih organizacij in držav zastave, poleg tega pa so na voljo za izvajanje učinkovitega terenskega pregleda priznanih organizacij.

2. Države članice, na katere se nanaša odstavek 1, poskrbijo za dodatni pregled vsake ladje, ki pluje pod njihovo zastavo, v intervalih, krajših od 12 mesecev, da zagotovijo skladnost z vsemi konvencijami IMO in nacionalnimi zahtevami.

3. Dodatni pregled, določen v odstavku 2, ni potreben za ladje, ki:

a) so v registru države članice vodene vsaj dve leti,

b) so bile v zadnjih 12 mesecih vsaj enkrat pregledane skladno z določbami Direktive 95/21/ES [12] [Direktiva …/…/ES Evropskega parlamenta in Sveta o pomorski inšpekciji][13]; in,

c) v zadnjih 12 mesecih niso bile zadržane po določbah Direktive 95/21/ES ali [Direktive …/…/ES (o pomorski inšpekciji)]

4. Takoj ko začnejo veljati ukrepi iz člena 5(2) [Direktive …/…/ES o pomorski inšpekciji], se za ladje, ki jim je bil dodeljen nizek profil tveganja na njihovem zadnjem pregledu, ne zahteva dodatni pregled iz drugega odstavka.

5. Države članice, za katere se uporablja odstavek 1:

a) svojim priznanim organizacijam izdajo natančna navodila z opisom postopka, ki ga je potrebno izpeljati, če se za določeno ladjo izkaže, da je neprimerna za plovbo brez nevarnosti za samo ladjo oziroma njeno posadko ali da predstavlja preveliko grožnjo za morsko okolje; in,

b) svojim priznanim organizacijam v nacionalni zakonodaji zagotovijo ustrezne dokumente in njihovo razlaganje ter s tem določbam konvencij zagotovijo učinkovitost oziroma navedejo primere, v katerih utegnejo standardi upravnih organov presegati zahteve konvencij v kakršnem koli obsegu.

6. Določbe za vzpostavitev postopkov in smernic za dodatne preglede in najmanjša merila za nadzornike in inšpektorje, ki bodo opravljali dodatne preglede, se sprejmejo v skladu s postopkom, določenim v členu 18(2).

Člen 8 Nadzorniki države zastave

1. Države članice določijo in dokumentirajo odgovornosti, pooblastila in medsebojna razmerja celotnega osebja države zastave, ki vodi, izvaja in preverja delo, ki je povezano z varnostjo in vplivom nanjo ter s preprečevanjem onesnaževanja.

2. Države članice zagotovijo, da osebje, ki je odgovorno za preglede ali opravlja preglede, inšpekcije in preverjanja ladij in družb, ustreza najmanjšim merilom, določenim v Prilogi II.

3. Države članice zagotovijo, da je osebje, razen osebja, omenjenega v odstavku 2, ki pomaga pri izvajanju obveznosti držav zastave, ustrezno izobraženo, usposobljeno in nadzorovano, za naloge, za katere je pooblaščeno.

4. Države članice zagotovijo uporabo dokumentiranega sistema za usposabljanje osebja in stalno izpopolnjevanje znanja, potrebnega za opravljanje nalog, za katere je osebje pooblaščeno.

5. Država zastave izda identifikacijski dokument nadzornikom, ki v njenem imenu opravljajo naloge na ladijskem krovu.

6. V skladu s postopkom po členu 18(2) se lahko sprejme določbe za vzpostavitev najmanjših zahtev za usposobljenost osebja, določenega v odstavku 3.

Člen 9 Preiskave držav zastave

Ne glede na obveznosti po Kodeksu o preiskovanju pomorskih nezgod in incidentov, ki ga je IMO sprejela z Resolucijo A. 849(20), priloženo Resoluciji skupščine IMO A. 884(21), v najnovejši različici, država članica izvede preiskavo po vsaki pomorski nezgodi ali primeru onesnaženja, ki zadeva ladjo pod njeno zastavo. Takšne preiskave o nezgodah opravijo ustrezno usposobljeni preiskovalci, pristojni za preiskave nezgod. V ta namen države članice zagotovijo usposobljene preiskovalce, ne glede na lokacijo pomorske nezgode ali incidenta.

Člen 10 Varno upravljanje

Države članice zagotovijo, da so ladje, ki plujejo pod njihovo zastavo, s stališča varnosti za človeško življenje na morju, ustrezno upravljane, in upoštevajo načela varnega upravljanja, določena v Resoluciji skupščine IMO A. 890 (21) o načelih varnega upravljanja v najnovejši različici, upoštevajoč ustrezne smernice, ki so del te resolucije.

Člen 11 Spremljajoči ukrepi

1. Države članice razvijejo ali vzdržujejo podatkovno bazo flote ladij z glavnimi tehničnimi podatki o vsaki ladji in podatki, navedenimi v odstavku 2, oziroma si zagotovijo neposreden dostop do podatkovne baze s podobnimi podatki. Države članice Komisiji podelijo pravico do izpisa podatkov iz te podatkovne baze in pravico do izmenjave podatkov.

2. V podatkovni bazi so vključeni naslednji podatki:

a) Podatki o ladji (ime, številka IMO itd.),

b) Datumi pregledov, vključno z morebitnimi dodatnimi in dopolnilnimi pregledi ter preverjanji,

c) Identifikacija priznanih organizacij, vključenih v postopek izdaje spričeval in klasifikacije ladij,

d) Datumi in organ, ki je v skladu z določbami pomorske inšpekcije ladjo pregledal,

e) Rezultat nadzornega pregleda pomorske inšpekcije (Pomanjkljivosti: da ali ne, zadržanje: da ali ne),

f) Podatki o nezgodah,

g) Podatki o kršitvah po MARPOL in Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra o onesnaževanju ladij 2005/35/ES… o onesnaževanju z ladij in uvedbi kazni za kršitve[14].

h) Identifikacija ladij, ki so bile izbrisane iz registra v zadnjih 12 mesecih.

3. Zahtevane podatke, navedene v odstavku 2, se lahko v skladu s postopkom, določenim v členu 18(2), spremeni glede na razvoj dogodkov na področju podatkovnih baz.

V skladu s postopkom iz člena 18(2) se lahko oblikuje usklajene oblike za zagotavljanje podatkov.

Člen 12 Ocena in nadzor izvajanja držav zastave

1. Države članice letno ocenjujejo svoje izvajanje v skladu z določbami te direktive.

2. Merila za oceno izvajanja držav zastave lahko med drugim vsebujejo število zadržanj pomorske inšpekcije, rezultate pregledov držav zastave, statistiko o nezgodah, postopke komunikacije in obveščanja, statistiko škode na leto (razen domnevne popolne škode) in druge ustrezne kazalce izvajanja za določitev, ali struktura zaposlenih, sredstva in upravni postopki ustrezajo zahtevam držav zastave.

3. Določbe za zagotovitev skupne metodologije za oceno izvajanja držav zastave se sprejme v skladu s postopkom, določenim v členu 18(2).

4. Države članice, ki so dne 1. julija katerega koli koledarskega leta na črni ali sivi listi, ki jo v letnem poročilu izdaja Pariški memorandum o soglasju (MOU) o pomorski inšpekciji, Komisiji pred 1. septembrom posredujejo izčrpno poročilo o neustreznem izvajanju nalog države zastave. Poročilo opredeli in analizira glavne razloge za neizvajanje ter identificira kategorije ladij, zaradi katerih je prišlo do takšnega rezultata. Poročilo vsebuje tudi načrt sanacijskih ukrepov, vključno s, kadar je primerno, dodatnimi pregledi, ki se izvršijo takoj, ko je mogoče.

Člen 13 Revizijski postopek držav zastave

1. Vsaka država članica zagotovi, da se v roku treh let od začetka veljavnosti in nato v rednih časovnih presledkih opravi neodvisna revizija spoštovanja te direktive.

2. Okvir in postopki za revizijo iz odstavka 1 se določijo v skladu s postopkom, navedenim v členu 18(2).

Ne glede na to se revizije opravljajo v skladu z določili Resolucije A. 974 (24), ki jo je sprejela skupščina IMO dne 1. decembra 2005, sprejete kot revizije, določene v odstavku 1, če bodo izpolnjeni pogoji, določeni v odstavku 3. Ta sprejem ne posega v dodatne inšpekcijske preglede, ki jih za zagotovitev spoštovanja pomorske zakonodaje Skupnosti izvaja Komisija ali se izvajajo na njeno zahtevo.

3. Država članica, kjer se opravi revizija, zagotovi:

a) da bo revidirano tudi spoštovanje določb te direktive,

b) da je Komisiji dana možnost sodelovanja kot opazovalca v postopku revizije IMO,

c) da bosta poročilo in informacije o nadaljnjem ravnanju Komisiji nemudoma na voljo.

4. V skladu s postopkom, navedenim v členu 18(2):

a) se izdela časovni razpored za izvedbo revizij, določenih v odstavku 1,

b) se določi pogoje za javno objavo rezultatov revizije.

5. Če je potrebno, Skupnost oblikuje priporočila k ukrepom in predlogom za izboljšanje učinkovitosti sistema revizije IMO, določenega v odstavku 2.

Člen 14 Potrjevanje kakovosti

1. Vsaka država članica za svoje upravne organe razvijejo, vzpostavijo in vzdržujejo sistem vodenja kakovosti. Takšen sistem vodenja kakovosti je treba potrditi v skladu s standardi ISO 9001:2000 ali ustreznim standardom, ki izpolnjuje vsaj vse vidike standarda ISO 9001:2000 in se revidira v skladu s smernicami ISO 10011:2000 ali ustreznim standardom, ki izpolnjuje vsaj vse vidike standarda ISO 10011:2000. V zvezi z omenjenimi ustreznimi standardi se upošteva Direktiva 98/34/ES[15] .

2. Sistem vodenja kakovosti se vzpostavi v treh letih od začetka veljavnosti te direktive.

3. Sistem vodenja kakovosti se potrdi v štirih letih od začetka veljavnosti te direktive.

4. Sklicevanje iz prvega odstavka na standarde ISO se lahko posodobi skladno s postopkom, navedenim v členu 18(2).

Člen 15 Sporazumi o sodelovanju

Komisija pred koncem leta [2007] Evropskemu Parlamentu in Svetu predloži poročilo o izvedljivosti vzpostavitve memoranduma o soglasju o obveznostih pomorskih inšpekcij držav zastave, s katerim se zagotovijo enake možnosti med državami zastave, ki so se obvezale k uresničevanju Kodeksa za izvajanje obveznih ukrepov IMO, ki ga je sprejela Mednarodna pomorska organizacija (IMO) z Resolucijo A 973 (24) na skupščini dne 1. decembra 2005 in pristale na revidiranje v skladu z določbami Resolucije A. 974 (24), sprejete na skupščini IMO dne 1. decembra 2005.

Člen 16 Posredovanje informacij in poročanje

1. Vsaka država članica IMO posreduje informacije, ki jih zahtevajo določbe konvencij IMO.

2. Države članice Komisijo letno obveščajo o:

a) številu inšpekcij in preverjanj, ki so jih opravile kot države zastave,

b) sredstvih, namenjenih za izpolnitev nalog, določenih v členih 4 (1) in (2) ter členu 7 (1),

c) ukrepih, izvedenih za spoštovanje členov 6 do 11, člena 12(1) in člena 15.

3. Usklajen vzorčni obrazec za poročanje o nalogah, določenih v odstavku 2, lahko Komisija vzpostavi v skladu s postopkom, določenim v členu 18(2).

4. Komisija po prejemu poročil držav članic pripravi konsolidirano poročilo o izvajanju te direktive. Poročilo mora biti naslovljeno na Evropski parlament in Svet.

Člen 17 Spremembe

Poleg sprememb iz člena 2(2), člena 6(7) in člena 11(3), sme biti ta direktiva zaradi upoštevanja novih določil in obvez držav zastave, oblikovanih na mednarodni ravni, posebej v okviru IMO in Mednarodne organizacije dela (ILO), spremenjena v skladu s postopkom, določenim v členu 18(2),

Spremembe konvencij IMO in Kodeksa za izvajanje obveznih ukrepov IMO so lahko izključene iz te direktive v skladu s členom 5 Uredbe (ES) št. 2099/2002.

Člen 18 Odbor

1. Komisiji pomaga Odbor za varna morja in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS), ustanovljen s členom 3 Uredbe (ES) št. 2099/2002.

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

3. Obdobje iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES je dva meseca.

4. Odbor sprejme svoj poslovnik.

Člen 19 Prenos

1. Države članice najpozneje do […] sprejmejo in objavijo zakone in druge predpise, potrebne za skladnost s to direktivo. Komisiji nemudoma posredujejo besedila določb in primerjalno tabelo med določbami in to direktivo.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 20 Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju, […]

Za Evropski parlament Za Svet

Predsednik Predsednik

[…] […]

PRILOGA I

KODEKS DRŽAVE ZASTAVE (FSC)

DELA 1 IN 2 OSNUTKA KODEKSA ZA IZVEDBO OBVEZNIH DOKUMENTOV IMO

1. DEL – SKUPNA PODROČJA

Cilj

1. Cilj Kodeksa je izboljšati globalno pomorsko varnost in zaščito morskega okolja.

2. Različni upravni organi ta kodeks obravnavajo v skladu z lastnimi okoliščinami in bodo obvezani samo k izvajanju tistih dokumentov iz odstavka 6, katerih vlade ali države pogodbenice so. Glede na geografske značilnosti in okoliščine imajo lahko nekateri upravni organi večjo vlogo kot države zastave in manjšo kot države pristanišča ali obalne države, medtem ko imajo lahko druge večjo vlogo kot obalne države ali države pristanišča in manjšo kot države zastave. Takšna neravnovesja v ničemer ne zmanjšujejo njihovih obveznosti kot držav zastave, pristanišča ali obalne države.

Strategija

3. Da bi država lahko izpolnila cilje tega kodeksa, je treba oblikovati strategijo glede naslednjih vprašanj:

(1) izvajanje in uveljavljanje ustreznih obveznih mednarodnih ukrepov;

(2) ustrezna zavezanost k mednarodnim priporočilom;

(3) stalen nadzor in preverjanje učinkovitosti države pri izpolnjevanju mednarodnih obveznosti; in

(4) doseganje, vzdrževanje in izboljševanje skupnega organizacijskega učinka in zmožnosti.

Pri izvrševanju omenjene strategije je potrebno spoštovati zavezanost smernicam Kodeksa.

Splošno

4. V skladu s Konvencijo Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu iz leta 1982 (UNCLOS) in konvencijami IMO so upravni organi, podpisniki teh dokumentov, odgovorni za razglasitev zakonov in drugih predpisov in za vseh druge ukrepe, ki utegnejo biti potrebni, da ti dokumenti pridobijo polno in celovito veljavnost, da glede varstva življenja na morju ter zaščite morskega okolja zagotovijo, da ladja ustreza namenu in jo upravlja usposobljena pomorska posadka.

5. S sprejetjem ukrepov za preprečevanje, zmanjševanje in nadzor nad onesnaževanjem morskega okolja države s svojim ravnanjem ne smejo neposredno ali posredno prenesti škode ali nevarnosti z enega na drugo območje ali spremeniti eno vrsto onesnaževanja v drugo. (UNCLOS, člen 195).

Področje uporabe

6. Obvezni dokumenti IMO, navedeni v tem kodeksu so:

(1) Mednarodna konvencija o varstvu človeškega življenja na morju, 1974 , kakor je bila spremenjena (SOLAS 74);

(2) Protokol iz leta 1978 k Mednarodni konvenciji o varstvu človeškega življenja na morju iz leta 1974, kakor je bila spremenjena (SOLAS PROT 1978)

(3) Protokol iz leta 1988 k Mednarodni konvenciji o varstvu človeškega življenja na morju iz leta 1974, kakor je bila spremenjena (SOLAS PROT 1988);

(4) Mednarodna konvencija o preprečevanju onesnaževanja morja z ladij iz leta 1973, kakor je bila spremenjena s Protokolom iz leta 1978 (MARPOL 73/78);

(5) Protokol iz leta 1997, ki spreminja Mednarodno konvencijo o preprečevanju onesnaževanja morja z ladij iz leta 1973, kakor je bila spremenjena s Protokolom iz leta 1978 (MARPOL PROT 1997);

(6) Mednarodna konvencija o standardih za usposabljanje, izdajanje spričeval in ladijsko stražarjenje pomorščakov iz leta 1978, kakor je bila spremenjena (STCW);

(7) Mednarodna konvencija o tovornih črtah iz leta 1966 (LL 66);

(8) Protokol iz leta 1988 k Mednarodni konvenciji o tovornih črtah iz leta 1966 (LL PROT 1988);

(9) Mednarodna konvencija o izmeri ladij iz leta 1969 (Tonnage 69), in

(10) Konvencija o mednarodnih pravilih za izogibanje trčenju na morju iz leta 1972, kakor je bila spremenjena (COLREG 72),

in vsi dokumenti, ki so skladno z navedenimi konvencijami in protokoli postali obvezni. Nepopolni seznami obveznosti po zgornjih obveznih dokumentih so navedeni v prilogah 1 do 4. Seznam ustreznih dokumentov je naveden v Prilogi 5 in povzetek sprememb k obveznim aktom iz Zakonika je naveden v Prilogi 6[16]

Začetni ukrepi

7. Ko za državo začne veljati nov ali spremenjen obvezen dokument IMO, mora imeti vlada te države možnost izvajanja in uveljavljanja določb dokumentov s pomočjo ustrezne nacionalne zakonodaje ter zagotavljanja potrebne infrastrukture za izvedbo in uveljavitev teh dokumentov. To pomeni, da mora vlada države imeti:

(1) sposobnost za razglasitev zakonov, ki dopušča učinkovito pristojnost in nadzor nad upravnimi, tehničnimi in družbenimi zadevami ladij pod njeno zastavo ter še posebej zagotavlja pravno podlago za splošne zahteve registrov, nadzor ladij, zakone o varnosti in preprečevanju onesnaževanja za takšne ladje ter sposobnost za sprejem pripadajoče zakonodaje;

(2) pravno podlago za uveljavitev nacionalnih zakonov in predpisov, vključno s pripadajočim preiskovalnim in kazenskim postopkom; in

(3) na voljo zadostno število osebja z znanjem pomorstva za pomoč pri razglasitvi potrebnih nacionalnih zakonov in izpolnitvi obveznosti države, vključno s poročanjem, določenim v ustreznih konvencijah.

8. Možni okvir nacionalne zakonodaje, ki bi zagotovil učinkovitost določb ustreznih dokumentov IMO, vsebuje publikacija Združenih narodov „Smernice za pomorsko zakonodajo“[17].

Posredovanje informacij

9. Država mora strategijo posredovati vsem naslovnikom v skladu z odstavkom 3, vključno z informacijami o svoji nacionalni zakonodaji.

Arhivi

10. Za zagotovitev dokazil o skladnosti z zahtevami in učinkovitem delovanju države morajo biti vzpostavljeni in vzdrževani ustrezni arhivi. Biti morajo čitljivi, lahko prepoznavni in dostopni. Za opredelitev potrebnega postopka identifikacije, hranjenja, zaščite, dostopa, časa hrambe in razpolaganja z arhivi mora biti vzpostavljen dokumentiran postopek.

Izboljšave

11. Države morajo stalno izboljševati primernost ukrepov, sprejetih za učinkovito izvajanje konvencij in protokolov, ki so jih sprejele. Izboljšave morajo izvajati s strogo in učinkovito uporabo in uveljavitvijo nacionalne zakonodaje ob stalnem nadzoru izpolnjevanja pogojev.

12. Država mora spodbujati kulturo, ki ljudem zagotavlja možnosti za izboljšanje učinkovitosti pomorske varnosti in aktivnosti varovanja okolja.

13. Država mora sprejeti ukrepe za določitev in odpravo vzrokov vseh neskladij, da bi preprečila ponovne pojavitve, vključno s:

(1) pregledom in analizo neskladij;

(2) izvedbo potrebnih sanacijskih ukrepov; in

(3) pregledom izvršenih sanacijskih ukrepov.

14. Država mora določiti ukrepe za odpravo vzrokov morebitnih neskladij, da bi preprečila njihovo ponovitev.

2. DEL – DRŽAVE ZASTAVE

Izvajanje

15. Za učinkovito izpolnjevanje dolžnosti in obveznosti morajo države zastave:

(1) s sprejemom nacionalne zakonodaje in smernic vzpostaviti politike za pomoč pri izvrševanju in uveljavljanju zahtev vseh konvencij in protokolov o varnosti in preprečevanju onesnaževanja, katerih pogodbenice so; in

(2) če je potrebno, v okviru svojih upravnih organov določiti odgovornosti za posodobitev in pregled vseh ustreznih sprejetih politik.

16. Države zastave morajo zagotoviti sredstva in postopke, primerne za izvajanje varnostnega in okoljevarstvenega programa, ki mora vsebovati najmanj naslednje:

(1) upravna navodila za izvajanje ustreznih mednarodnih pravil in predpisov ter za razvoj in razširjanje razlagalnih nacionalnih predpisov, če so ti potrebni;

(2) vire za zagotovitev spoštovanja zahtev obveznih dokumentov IMO, navedenih v odstavku 6, ob uporabi revizijskega in inšpekcijskega programa, ki je neodvisen od vseh upravnih teles, ki izdajajo zahtevana spričevala in ustrezno dokumentacijo in/ali od vseh subjektov, ki jim je država zastave podelila pristojnost za izdajo potrebnih spričeval in ustrezne dokumentacije;

(3) vire za zagotovitev izpolnjevanja zahtev konvencije STCW iz leta 1978, kakor je bila spremenjena. To med drugim vključuje tudi sredstva za zagotovitev, da:

3.1 so usposabljanje, ocenjevanje usposobljenosti in izdaja potrdil za pomorščake v skladu z določbami Konvencije;

3.2 spričevala in potrdila STCW natančno odražajo usposobljenost pomorščakov, ob uporabi ustrezne terminologije STCW in izrazov, ki so identični izrazom, uporabljenim v vsakem dokumentu o varnem upravljanju, izdanem za ladjo;

3.3 je lahko opravljena neodvisna preiskava za vsako prijavljeno napako, ki jo z dejanjem ali opustitvijo, ki lahko predstavlja neposredno grožnjo za življenje ali premoženje na morju ali morskemu okolju, storijo imetniki spričeval ali potrdil, ki jih je izdala navedena pogodbenica;

3.4 je mogoče spričevala ali potrdila, ki jih je izdala država zastave, učinkovito odvzeti, razveljaviti ali preklicati, kadar je to utemeljeno ali kadar je to potrebno zaradi preprečitve goljufije; in

3.5 so upravni ukrepi, vključno s tistimi, ki vključujejo usposabljanje, ocenjevanje in izdajanje spričeval v okviru pristojnosti druge države, takšni, da država zastave sprejme svojo odgovornost za zagotovitev usposobljenosti kapitanov, častnikov in drugih pomorščakov, ki služijo na ladjah pod njeno zastavo[18];

(4) vire za izvedbo preiskave nezgode ter ustreznega in pravočasnega obravnavanja primerov ladij z izkazanimi pomanjkljivostmi; in

(5) razvoj, dokumentacijo in določitev smernic v zvezi z zahtevami, ki so, v zadovoljstvo upravnih organov, navedene v ustreznih zavezujočih dokumentih IMO.

17. Države zastave zagotovijo ustrezno in učinkovito upravljanje ladij, ki plujejo pod njihovo zastavo, ob upoštevanju načel varnega upravljanja, sprejetih v IMO.

Pooblastitev

18. Države članice, ki pooblastijo priznane organizacije, da pri opravljanju pregledov, inšpekcij, izdajanju spričeval in dokumentov, označevanju ladij in drugih nalogah, ki so zahtevane v skladu s konvencijami IMO, delujejo v njihovem imenu, morajo takšno pooblastitev urediti v skladu z Uredbo SOLAS XI-1/1, tako da:

(1) preverijo, ali ima priznana organizacija na voljo dovolj tehničnih, upravljavskih in raziskovalnih virov za izvedbo dodeljenih nalog v skladu z najmanjšimi standardi za priznane organizacije, ki delujejo v imenu upravnih organov, opredeljenih v ustrezni resoluciji IMO[19];

(2) je utemeljena s pisnim soglasjem med upravnimi organi in priznano organizacijo, ki vsebuje najmanj sklop elementov, opredeljen v ustrezni resoluciji IMO[20], ali ustrezne pravne predpise, ki so lahko utemeljeni na vzorčnem sporazumu za pooblastitev priznane organizacije, ki deluje v imenu upravnih organov[21];

(3) izdajo natančna navodila z opisom postopka v primeru, da se za določeno ladjo izkaže, da ni primerna za plovbo brez nevarnosti za samo ladjo oziroma njeno posadko ali da predstavlja nesprejemljivo grožnjo morskemu okolju; in,

(4) priznanim organizacijam v nacionalni zakonodaji zagotovijo ustrezne dokumente in njihovo razlago ter tako določbam konvencij zagotovijo učinkovitost, oziroma navedejo primere, v katerih utegnejo standardi upravnih organov presegati zahteve konvencij v kakršnem koli obsegu; in

(5) zahtevajo, da priznane organizacije vodijo arhive, ki upravnim organom zagotavljajo podatke za pomoč pri razlaganju predpisov konvencij.

19. Države zastave, ki imenujejo nadzornike za opravljanje pregledov in izvajanje nadzora v njihovem imenu, morajo imenovanja ustrezno urediti, v skladu s smernicami, določenimi v odstavku 18, posebej v pododstavkih 3 do 4.

20. Država zastave mora uvesti program nadzora ali pri njem sodelovati z ustreznimi sredstvi za nadzor nad priznanimi organizacijami in za komuniciranje z njimi, da zagotovi izpolnitev mednarodnih obveznosti, tako da:

(1) izvaja svojo pristojnost opravljanja dodatnih pregledov za zagotovitev, da ladje, ki plujejo pod njeno zastavo dejansko spoštujejo obvezne dokumente IMO;

(2) opravlja dodatne preglede, potrebne za zagotovitev, da ladje, ki plujejo pod njeno zastavo izpolnjujejo nacionalne zahteve, ki dopolnjujejo zahteve konvencij IMO; in

(3) zagotavlja osebje, ki je dobro seznanjeno s pravili in predpisi držav zastave in priznanih organizacij in ki je usposobljeno za opravljanje učinkovitega terenskega nadzora nad priznanimi organizacijami.

Uveljavljanje

21. Države zastave morajo izvesti vse potrebne ukrepe za zagotovitev spoštovanja mednarodnih predpisov in standardov za ladje, ki so upravičene pluti pod njihovo zastavo, in za subjekte in osebe pod njihovo pristojnostjo za zagotovitev spoštovanja mednarodnih obveznosti. Takšni ukrepi morajo med drugim vsebovati:

(1) prepoved plovbe ladjam pod njihovo zastavo, dokler takšne ladje ne morejo izpluti na morje v skladu z zahtevami mednarodnih predpisov in standardov;

(2) redni pregled ladij pod njihovo zastavo za potrditev, da dejansko stanje ladje in njene posadke ustreza izdanim spričevalom;

(3) da med rednim pregledom, določenem v pododstavku 2, nadzornik preveri, da so ladjam dodeljeni pomorščaki seznanjeni z:

3.1 svojimi posebnimi nalogami; in

3.2 ustrojem ladje, napeljavami, opremo in postopki.

(4) zagotovitev, da je ladijska posadka kot celota sposobna učinkovito usklajevati svoje aktivnosti v izrednih razmerah in izvajati naloge, ključne za varnost ali preprečevanje oziroma zmanjševanje onesnaženja;

(5) v nacionalnih zakonih in predpisih zagotoviti ustrezno stroge kazni za preprečevanje kršitev mednarodnih predpisov in standardov za ladje, ki plujejo pod njihovo zastavo;

(6) uvedbo postopkov – po zaključku preiskave – zoper ladje, ki plujejo pod njihovo zastavo, in ki so prekršile mednarodne predpise in standarde, ne glede na to, kje je do kršitve prišlo;

(7) v nacionalnih zakonih in predpisih zagotoviti ustrezno stroge kazni za preprečevanje kršitev mednarodnih predpisov in standardov za posameznike, ki so jim bila izdana spričevala ali pooblastila v okviru pristojnosti, in

(8) uvedbo postopkov – po zaključku preiskave – zoper posameznike z izdanimi spričevali ali pooblastili, ki so prekršili mednarodne predpise in standarde, ne glede na to, kje je do kršitve prišlo.

22. Država zastave mora pripraviti in izvajati program nadzora in spremljanja, da bo:

(1) zagotovila takojšnje in temeljite preiskave o nezgodah z ustreznim obveščanjem IMO;

(2) zagotovila zbiranje statističnih podatkov, da bo mogoče opraviti analize trendov za identifikacijo problematičnih področij; in

(3) zagotovila pravočasen odziv na pomanjkljivosti in domnevne primere onesnaženja, ki jih prijavijo pristaniške ali obalne države.

23. Poleg tega mora država zastave:

(1) z nacionalno zakonodajo zagotoviti spoštovanje ustreznih dokumentov IMO;

(2) zagotoviti ustrezno število usposobljenega osebja za izvajanje in uveljavitev nacionalne zakonodaje, omenjene v pododstavku 15.1, vključno z osebjem, ki opravlja preiskave in nadzor; in

(3) zagotoviti zadostno število usposobljenega osebja države zastave za preiskovanje primerov zadržanja ladij, ki plujejo pod njeno zastavo, v državah pristanišča.

(4) zagotoviti zadostno število usposobljenega osebja države zastave za preiskovanje primerov, kjer država pristanišča dvomi v veljavnost spričevala ali pooblastila ali v pooblaščenost posameznikov, imetnikov spričevala ali pooblastila, izdanega v okviru njene pristojnosti; in

(5) zagotoviti usposabljanje nadzornikov in preiskovalcev držav zastave in nadzor nad njihovimi aktivnostmi.

24. Ko je država obveščena, da je ladja pod njeno zastavo zadržana v državi pristanišča, mora država zastave poskrbeti, da so izvedeni ustrezni sanacijski ukrepi, da zadevna ladja takoj izpolni pogoje ustreznih mednarodnih konvencij.

25. Država zastave ali priznana organizacija, ki deluje v njenem imenu, lahko izda ali odobri mednarodno spričevalo ladji šele potem, ko preveri, ali ladja ustreza vsem zahtevam.

26. Država zastave izda mednarodno spričevalo o usposobljenosti ali potrdilo osebi šele ko ugotovi, da oseba ustreza vsem zahtevam.

Nadzorniki države zastave

27. Država zastave določi in dokumentira odgovornosti, pristojnosti in medsebojna razmerja celotnega osebja, ki vodi, izvaja in preverja delo, povezano z varnostjo in preprečevanjem onesnaževanja.

28. Osebje, ki izvaja ali je odgovorno za nadzor, inšpekcijo ali revizije ladij in družb, ki jih zadevajo ustrezni obvezni dokumenti IMO, mora izpolnjevati najmanj naslednje pogoje:

(1) ustrezne kvalifikacije, pridobljene na pomorski ali navtični ustanovi in ustrezne pomorske izkušnje kot kvalificirani ladijski častniki, ki imajo ali so imeli veljavno spričevalo o usposobljenosti STCW II/2 ali III/2 in so tehnično znanje o ladjah in njihovem upravljanju po pridobitvi spričevala o usposobljenosti tudi obnavljali; ali

(2) diplomo ali njej ustrezno potrdilo visokošolske institucije z ustreznega, državno priznanega področja inženirstva ali znanosti.

29. Osebje, ki izpolnjuje pogoje v skladu s členom 28(1), mora izkazati, da je služilo na morju kot časnik na krovu ali v strojnem oddelku najmanj tri leta.

30. Osebje, ki izpolnjuje pogoje v skladu s členom 28(2), mora izkazati, da je služilo na ustreznem delovnem mestu najmanj tri leta.

31. Poleg tega mora takšno osebje imeti tudi ustrezno praktično in teoretično znanje iz poznavanja ladij, njihovega delovanja in določb ustreznih nacionalnih in mednarodnih dokumentov, potrebnih za opravljanje nalog nadzornikov držav zastave, pridobljenih v dokumentiranih programih usposabljanja.

32. Drugo osebje, ki bo pomagalo pri opravljanju takšnega dela, mora biti izobraženo, usposobljeno in nadzirano sorazmerno z nalogami, ki so mu dodeljene.

33. Predhodne ustrezne izkušnje na strokovnem področju se štejejo kot prednost; v primerih brez predhodnih izkušenj morajo upravni organi zagotoviti ustrezno terensko usposabljanje.

34. Države zastave lahko nadzornike akreditirajo v formaliziranem, izčrpnem programu usposabljanja, ki zagotavlja enak nivo znanja in usposobljenosti, kot je nivo, zahtevan v odstavkih 29 do 32.

35. Država članica mora izvajati dokumentiran sistem za usposabljanje osebja in stalno izpopolnjevanje znanja, v skladu z nalogami, za katere je pooblaščena.

36. Glede na nalogo(-e), ki jo/jih je potrebno opraviti, morajo kvalifikacije obsegati:

(1) poznavanje veljavnih mednarodnih in nacionalnih pravil in predpisov o ladjah, njihovih družbah, posadkah, tovoru in njihovem delovanju;

(2) poznavanje postopkov, ki se jih uporablja pri pregledu, odobritvi, nadzoru, funkcijah preiskovanja in spremljanja.

(3) poznavanje ciljev in nalog mednarodnih in nacionalnih dokumentov, ki obravnavajo pomorsko varnost in varovanje morskega okolja, ter drugih sorodnih programov;

(4) poznavanje postopkov na krovu in na kopnem, tako notranjih kot tudi zunanjih;

(5) strokovno usposobljenost, ki je potrebna za uspešno in učinkovito opravljanje dodeljenih nalog;

(6) popolno ozaveščenost o varnosti v vseh okoliščinah, tudi o lastni varnosti; in

(7) usposobljenost ali izkušnje pri različnih nalogah, ki jih je potrebno opraviti, po možnosti tudi pri delu, ki se ocenjuje.

37. Država zastave mora za nadzornika med opravljanjem njegovih nalog izdati identifikacijski dokument.

Preiskave države zastave

38. Preiskave morajo biti opravljene po pomorski nezgodi ali primeru onesnaženja. Preiskave o nezgodah opravijo ustrezno usposobljeni preiskovalci, pristojni za preiskave nezgod. Država zastave naj bi bila pripravljena, da za ta namen zagotovi usposobljene preiskovalce, ne glede na lokacijo pomorske nezgode ali incidenta.

39. Država zastave mora zagotoviti, da imajo posamezni preiskovalci delovno znanje in praktične izkušnje na področjih, za katera so zadolženi. Poleg tega naj bi za pomoč posameznim preiskovalcem pri opravljanju njihovih dolžnosti zunaj običajnih zadolžitev država zastave po potrebi zagotovila dostop do strokovnega znanja s sledečih področij:

(1) navigacija in predpisi o trčenju;

(2) predpisi držav zastave o spričevalih usposobljenosti;

(3) vzroki onesnaževanja morja;

(4) tehnike opravljanja razgovorov;

(5) zbiranje dokazov; in

(6) ocena učinkov človeškega faktorja

40. Vsaka nesreča, v kateri je prišlo do poškodbe osebe, katere posledica je odsotnost z dela za tri ali več delovnih dni, in vsak smrtni primer kot posledica nesreče pri delu ter poškodbe, nastale na ladjah države zastave, morajo biti raziskani, rezultati preiskave pa javno objavljeni.

41. Ladijske nezgode morajo biti raziskane in prijavljene v skladu z ustreznimi konvencijami IMO in smernicami, oblikovanimi v IMO [22]. Poročilo o preiskavi mora biti posredovano IMO skupaj z opažanji države zastave, skladno z zgoraj omenjenimi smernicami.

Ocenjevanje in pregled

42. Države zastave morajo redno ocenjevati svoje izpolnjevanje obveznosti, in sicer s stališča izvrševanja administrativnega procesa, postopkov in sredstev, potrebnih za izpolnjevanje obveznosti, določenih v konvencijah, katerih pogodbenice so.

43. Merila za oceno učinkovitosti držav zastave lahko med drugim vsebujejo število zadržanj pomorske inšpekcije, rezultate pregledov držav zastave, statistiko o nezgodah, postopke komuniciranja in obveščanja, statistiko škode na leto (razen domnevne popolne škode) in druge ustrezne kazalce uspešnosti za ugotovitev, ali struktura zaposlenih, sredstva in upravni postopki ustrezajo zahtevam držav zastave.

44. Merila lahko vključujejo redni pregled:

(1) razmerja med škodo in nesrečami flote za ugotovitev gibanja trenda v izbranem časovnem obdobju;

(2) števila potrjenih primerov zadržanja ladij, glede na velikost celotne flote;

(3) števila potrjenih primerov nesposobnosti ali kršitev, storjenih s strani posameznikov, imetnikov spričevala ali pooblastila, izdanega v okviru njihove pristojnosti;

(4) odzivov na poročila o pomanjkljivostih ali intervencije držav pristanišča;

(5) preiskav o hujših nezgodah in zaključkov, ki so bili opravljeni na njihovi podlagi;

(6) finančnih, tehničnih in drugih dodeljenih virov;

(7) rezultatov inšpekcij, nadzorov in preverjanj ladij v floti;

(8) preiskav nesreč pri delu;

(9) števila incidentov in kršitev po Konvenciji MARPOL 73/78, kakor je bila spremenjena; in

(10) števila začasnih odvzemov ali preklicev spričeval, pooblastil, odobritev itd.

PRILOGA II

MINIMALNA MERILA ZA NADZORNIKE DRžAV ZASTAVE

(kakor je navedeno v členu 8)

1. Nadzornike morajo za opravljanje nadzorov, določenih v tej direktivi, pooblastiti pristojni organi države članice.

2. Nadzorniki morajo imeti ustrezno teoretično znanje in praktične izkušnje glede ladij, njihovega delovanja in določb ustreznih nacionalnih in mednarodnih zahtev. To znanje in izkušnje morajo biti pridobljeni v dokumentiranih programih usposabljanja.

3. Nadzorniki morajo imeti najmanj:

(1) ustrezne kvalifikacije, pridobljene na pomorski ali navtični ustanovi in ustrezne pomorske izkušnje kot kvalificirani ladijski častniki, ki imajo ali so imeli veljavno spričevalo o usposobljenosti STCW II/2 ali III/2; ali

(2) opravljen izpit, ki ga priznava pristojni organ, za pomorskega arhitekta, strojnega inženirja ali inženirja s področja, povezanega s pomorstvom, in vsaj pet let delovnih izkušenj z navedenih področij; ali

(3) ustrezno univerzitetno diplomo ali njej ustrezno potrdilo in dokončan program usposabljanja na izobraževalni instituciji za nadzornike ter vsaj dve leti delovnih izkušenj pri pristojnem organu države članice kot nadzornik pripravnik države zastave.

4. Nadzorniki, ki izpolnjujejo pogoje v skladu s členom 3(1), morajo izkazati, da so služili na morju kot časniki na krovu ali v strojnem oddelku najmanj pet let.

5. Nadzorniki po členu 3 (1) in 3 (2) morajo tehnično znanje o ladjah in njihovem upravljanju po pridobitvi spričevala o usposobljenosti ali izpolnjevanju pogojev tudi obnavljati.

6. Nadzorniki, ki izpolnjujejo pogoje v skladu s členom 3(3), morajo zadostiti enakemu nivoju znanja in usposobljenosti kot nadzorniki, ki izpolnjujejo pogoje v skladu s členom 3(1) in 3(2).

7. Nadzorniki morajo biti sposobni s pomorščaki komunicirati ustno in pisno, v jeziku, ki se na morju najpogosteje uporablja.

8. Nadzorniki ne smejo imeti poslovnega interesa glede pregledovane ladje in ne smejo biti zaposleni ali opravljati dela v imenu nevladnih organizacij, ki opravljajo predpisane ali klasifikacijske preglede ali ladjam izdajajo spričevala.

9. Nadzorniki, ki ne izpolnjujejo zgornjih pogojev, so prav tako sprejeti, če so bili na dan sprejema te direktive zaposleni pri organu, pristojnem za predpisan pregled ali preglede pri pomorski inšpekciji.

PRILOGA III

NAVODILA ZA NADALJNJE UKREPE GLEDE LADIJ, ZADRžANIH V DRžAVI PRISTANIščA

(kot navedeno v členu 6)

1. ZADRžANJE S STRANI DRžAVE PRISTANIščA

1. Ko je pristojni organ države članice (v nadaljnjem besedilu država zastave) obveščen, da je ladja, ki pluje pod njeno zastavo, zadržana v državi pristanišča, mora poskrbeti, da se izvedejo ustrezni sanacijski ukrepi, da ladja izpolni pogoje ustreznih mednarodnih konvencij. Takšni ukrepi vključujejo naslednje:

2. TAKOJšNJI UKREPI

1. Takoj ko je država zastave obveščena o zadržanju, mora vzpostaviti stik z družbo (družbo za namene ISM) in državo pristanišča, da, kolikor je to mogoče, določi vse okoliščine zadržanja.

2. Na osnovi teh informacij mora država zastave ugotoviti, kateri takojšnji ukrepi so potrebni, da ladja izpolni pogoje. Določi lahko, da lahko nekatere pomanjkljivosti potrdi in odpravi država pristanišča (na primer reševalni čoln, potreben popravila). V takšnih primerih mora država zastave zahtevati potrdilo države pristanišča, da so bile pomanjkljivosti odpravljene.

3. Za resnejše pomanjkljivosti, zlasti konstrukcijske in druge, za katere jamčijo spričevala, ki jih v imenu države zastave izda priznana organizacija (PO), mora država zastave zahtevati inšpekcijski pregled s strani enega izmed svojih nadzornikov ali pooblastiti nadzornika priznane organizacije, da opravi pregled v njenem imenu. Inšpekcijski pregled se mora v začetku osredotočiti na tista področja, na katerih je država pristanišča zabeležila pomanjkljivosti. Če je po mnenju države zastave ali nadzornika PO to potrebno, se lahko pregled razširi na celoten ponovni pregled za vsa področja, za katera jamčijo ustrezna predpisana spričevala.

4. V primerih, kjer je PO opravila inšpekcijski pregled po 2.3 zgoraj, mora njen nadzornik državi zastave poročati o izvedenih ukrepih in stanju ladje po opravljenem pregledu, tako da lahko država zastave presodi, ali, če sploh, so potrebni nadaljnji ukrepi.

5. Če je bil inšpekcijski pregled države pristanišča tudi prekinjen v skladu s [členom 9(4) Direktive 95/21/ES ali členom 13(5) Direktive …/…/ES (o pomorski inšpekciji)], kakor je bila spremenjena, mora država zastave poskrbeti za ponovni pregled ladje za tista spričevala, ki jamčijo za področja, na katerih je država pristanišča zabeležila pomanjkljivosti in za druga področja, na katerih so pomanjkljivosti odkrite kasneje. Država zastave mora pregled opraviti sama ali zahtevati celotno poročilo nadzornika PO, in če je to potrebno, potrdilo, da je bil opravljen ustrezen pregled in da so bile odpravljene vse pomanjkljivosti. Na podlagi soglasja mora država zastave državi pristanišča potrditi, da ladja ustreza zahtevam ustreznih predpisov in mednarodnih konvencij.

6. V primerih največjih neskladij s predpisi in mednarodnimi konvencijami mora država zastave vedno poslati svojega nadzornika in ne nadzornika PO za izvedbo in nadziranje pregleda, omenjenega v odstavkih 2.3 – 2.5.

7. Razen ob uporabi odstavka 2.10, mora država zastave zahtevati, da družba izvede sanacijske ukrepe, potrebne, da ladja izpolni pogoje ustreznih pravil in mednarodnih konvencij, preden lahko ladja izpluje iz pristanišča zadržanja (poleg sanacijskih ukrepov, zahtevanih s strani države pristanišča). Če takšni sanacijski ukrepi niso izvedeni, je treba ustrezna spričevala preklicati.

8. Država zastave mora ugotoviti, v kolikšnem obsegu pomanjkljivosti, ki jih je zabeležila država pristanišča in odkril inšpekcijski pregled/nadzor države zastave, vplivajo na sistem kontrole varnosti ladje in družbe. Če je potrebno, mora država zastave zagotoviti ponovni pregled ladje in/ali družbe ter v sodelovanju z državo pristanišča presoditi, ali je treba ponovni pregled opraviti preden bo ladji dovoljeno izpluti iz pristanišča zadržanja.

9. Država zastave mora biti v stalnem stiku in sodelovati z državo pristanišča, da pomaga zagotoviti odpravo odkritih pomanjkljivosti in nemudoma odgovori na vsa morebitna vprašanja države pristanišča.

10. Če pomanjkljivosti ni mogoče odpraviti v pristanišču zadržanja in država pristanišča v skladu s členom 11.1 Direktive 95/21/ES ali členom 15(1) [Direktive …/…/ES o pomorski inšpekciji] ladji dovoli nadaljevanje poti do servisne ladjedelnice, se mora država zastave povezati z državo pristanišča, da določi pogoje, pod katerimi naj se ta plovba opravi, in te pogoje pisno potrdi.

11. Če ladja ne spoštuje pogojev, navedenih v odstavku 2.10 zgoraj, ali ne pripluje do dogovorjene servisne ladjedelnice, mora država zastave nemudoma zahtevati pojasnilo družbe in razmisliti o odvzemu spričeval ladje. Poleg tega mora država zastave, takoj ko je to mogoče, opraviti dodatni pregled.

12. Če država zastave na podlagi dostopnih informacij meni, da je zadržanje neupravičeno, mora svoje pomisleke sporočiti državi pristanišča in se povezati z družbo, da presodi, ali naj v državi pristanišča uporabi pritožbeni postopek.

3. NAKNADNI UKREPI

1. Glede na resnost odkritih pomanjkljivosti in nemudoma izvedene sanacijske ukrepe mora država zastave presoditi, ali naj na ladji, po izpustitvi iz zadržanja, opravi še dodatni pregled. Dodatni pregled mora vsebovati oceno učinkovitosti sistema obvladovanja varnosti. Država zastave mora, kot vodilo, v [6] tednih po prejemu obvestila o zadržanju, opraviti dodatni pregled ladje. Ta dodatni pregled mora biti opravljen na stroške družbe. Če je predpisan pregled ladje v državi zastave razpisan v roku [3] mesecev, lahko država dodatni pregled preloži do takrat.

2. Poleg tega mora država zastave presoditi, ali je treba opraviti ponovni pregled zadevne družbe. Država zastave mora preučiti tudi zgodovino inšpekcijskih pregledov drugih ladij, za katere je odgovorna ista družba, da ugotovi, ali se v celotni floti družbe pojavljajo enake napake.

3. Če je bila ladja v preteklih dveh letih več kot enkrat upravičeno zadržana, morajo biti naknadni ukrepi izvedeni prioritetno, dodatni pregled države zastave pa mora v vsakem primeru biti opravljen v [4] tednih po prejemu obvestila o zadržanju.

4. Če je posledica zadržanja tudi prepoved ladji v skladu s [členom 7b Direktive 95/21-ES ali členom 10 Direktive …/…/ES (o pomorski inšpekciji)], mora država zastave izvesti dodatni pregled in vse potrebne ukrepe za zagotovitev, da družba usposobi svojo ladjo za izpolnitev pogojev vseh ustreznih konvencij in predpisov. Na podlagi soglasja mora država zastave družbi izročiti ustrezen dokument.

5. V vseh primerih mora država zastave presoditi, katera pravna sredstva zoper družbo, vključno s kaznimi, bi bila primerna. Če ladja vztrajno ne izpolnjuje zahtev ustreznih predpisov in mednarodnih konvencij, mora država zastave presoditi, katere dodatne sankcije bi bile potrebne, vključno z izbrisom ladje iz svojega registra.

6. Ko so izvedeni vsi sanacijski ukrepi za izpolnitev pogojev ustreznih predpisov in mednarodnih konvencij, mora država zastave IMO poslati poročilo v skladu s SOLAS 74, kakor je bila spremenjena, poglavje I, Uredba 19(d) in odstavek 5.2 Resolucije IMO A.787 (19), kakor je bila spremenjena.

4. DODATNI PREGLED

1. Da se nadzornik države zastave prepriča, ali ladja, njena oprema in posadka ustrezajo predpisom in mednarodnim konvencijam, mora dodatni pregled, omenjen zgoraj, vključevati ustrezno temeljit pregled naslednjih področij:

- Spričevala in dokumenti

- Konstrukcija ladijskega trupa in oprema

- Stanje določitve tovornih črt

- Glavni stroji in sistemi

- Čistost strojnice

- Oprema za reševanje življenj

- Požarna varnost

- Navigacijska oprema

- Ravnanje s tovorom in oprema

- Radijska oprema

- Električna oprema

- Preprečevanje onesnaževanja

- Delovni in bivanjski pogoji

- Upravljanje

- Spričevala posadke

- Varnost potnikov

- Operativne zahteve, vključno s sporazumevanjem posadke, urjenjem, usposabljanjem, upravljanjem ladijskega mostu in strojnice ter varnostjo.

2. Vsebovati mora, med drugim, tudi ustrezne postavke za razširjen inšpekcijski pregled, določen v [delu C Priloge V k Direktivi Sveta 95/21/ES a ali Del C, Priloge VIII Direktive …/…/ES (o pomorski inšpekciji)]o pomorski inšpekciji. Nadzorniki držav zastave morajo, če menijo, da je to potrebno, izvesti tudi funkcionalne teste opreme, kot so rešilni čoln in postopek njegove splavitve, glavni in pomožni stroji, lopute odprtin, glavna električna napeljava in sistemi odvodnjavanja.

ZAKONODAJNI FINANČNI IZKAZ

1. NASLOV PREDLOGA:

Predlog Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o izpolnjevanju zahtev držav zastave

2. OKVIR ABM/ABB (UPRAVLJANJE PRORAčUNA PO DEJAVNOSTIH/OBLIKOVANJE PRORAčUNA PO DEJAVNOSTIH)

Področje: Energetika in promet

Dejavnost: Pomorski in rečni promet, intermodalnost

3. PRORAČUNSKE VRSTICE

3.1. Proračunske vrstice (vrstice za poslovanje in z njimi povezane vrstice za tehnično in upravno pomoč (nekdanje vrstice BA)) z navedbo imena postavke: se ne uporabljajo.

3.2. Trajanje ukrepa in finančni vpliv: se ne uporablja.

3.3. Značilnosti proračuna ( po potrebi se dodajo vrstice ): se ne uporablja.

Proračun-ska vrstica | Vrsta odhodkov | Novo | Prispevek Efte | Prispevki držav prosilk | Razdelek v finančni perspektivi |

obvezni/ neobvezni | DS[23] / NS[24] | DA/NE | DA/NE | DA/NE | št. […] |

obvezni/ neobvezni | DS/NS | DA/NE | DA/NE | DA/NE | št. […] |

4. POVZETEK SREDSTEV

4.1. Finančna sredstva

4.1.1. Povzetek odobritev za prevzem obveznosti (OPO) in odobritev plačil (OP)

v milijonih EUR (na tri decimalna mesta natančno)

VRSTA ODHODKOV | ODDELEK šT. | Leto n | n+1 | n+2 | n+3 | n+4 | n+5 in kasneje | SKUPAJ |

ODHODKI IZ POSLOVANJA[25] |

ODOBRITVE ZA PREVZEM OBVEZNOSTI (OPO) | 8.1 | a | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | NIč |

ODOBRITVE PLAčIL (OP) | b | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | NIč |

UPRAVNI ODHODKI, VKLJUčENI V REFERENčNI ZNESEK[26] |

TEHNIčNA IN UPRAVNA POMOč (NS) | 8.2.4 | c | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | NIč |

REFERENČNI ZNESEK SKUPAJ |

ODOBRITVE ZA PREVZEM OBVEZNOSTI | a+c | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | SE NE UPORABLJA |

ODOBRITVE PLAčIL | b+c | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | SE NE UPORABLJA |

UPRAVNI ODHODKI, KI NISO VKLJUčENI V REFERENčNI ZNESEK5 |

ČLOVEšKI VIRI IN Z NJIMI POVEZANI ODHODKI (NS) | 8.2.5 | d | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.324 |

UPRAVNI STROšKI, KI NISO VKLJUčENI V REFERENčNI ZNESEK, RAZEN STROšKOV ZA čLOVEšKE VIRE IN Z NJIMI POVEZANIH STROšKOV (NS) | 8.2.6 | e | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Ocenjeni stroški financiranja ukrepa skupaj

OPO, VKLJUčNO S STROšKI ZA čLOVEšKE VIRE, SKUPAJ | A+C+D+E | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.324 |

OP, VKLJUčNO S STROšKI ZA čLOVEšKE VIRE, SKUPAJ | B+C+D+E | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.324 |

Podrobnosti o sofinanciranju

Zakonodajni predlog ne vključuje sofinanciranja s strani držav članic

v milijonih EUR (na tri decimalna mesta natančno)

ORGAN, KI SOFINANCIRA UKREP | LETO N | N + 1 | N + 2 | N + 3 | N + 4 | N+5 IN KASNEJE | SKUPAJ |

…………………… | F | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

OPO, VKLJUčNO S SOFINANCIRANJEM, SKUPAJ | A+C+D+E+F | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

4.1.2. Skladnost s finančnim programiranjem

Predlog je skladen z obstoječim finančnim programiranjem.

( Predlog bo pomenil ponovno programiranje ustreznega razdelka v finančni perspektivi.

( Predlog lahko zahteva uporabo določb Medinstitucionalnega sporazuma6 (tj. instrumenta prilagodljivosti ali revizije finančne perspektive).

4.1.3. Finančni vpliv na prihodke

Predlog nima finančnih posledic za prihodke.

( Predlog ima finančni vpliv – učinek na prihodke je naslednji:

Opomba: Vse podrobnosti in pripombe glede metode izračuna učinka na prihodke je treba navesti v posebni prilogi.

v milijonih EUR (na eno decimalno mesto natančno)

PRED UKREPOM [LETO N-1] | STANJE PO UKREPU |

SKUPNO šTEVILO čLOVEšKIH VIROV | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 0.5 |

5. ZNAČILNOSTI IN CILJI

5.1. Potreba, ki jo je treba kratkoročno ali dolgoročno pokriti

Cilj Resolucije A. 847(20) IMO je pospeševanje učinkovitega izvajanja obveznosti držav zastav v skladu z mednarodnimi konvencijami in pomoč državam pri uporabi teh konvencij. Vendar, ker je ta resolucija premalo podrobna, se je IMO zavezal, da jo za države, kadar delujejo kot države zastave, obalne države ali države pristanišča, napiše v obliki kodeksa.

Kodeks IMO in sistem pregledov držav zastave bosta formalno sprejeta na naslednji generalni skupščini IMO, ki bo novembra 2005. Kodeks in sistem pregledov sta rezultat razmisleka strokovnjakov IMO na visoki ravni glede potrebe po določitvi ukrepov, da bi jih države pogodbenice mednarodnih pomorskih konvencij izvajale.

Cilj predlaganega ukrepa je Evropski skupnosti zagotoviti nov zakonodajni akt, ki bo omogočal, da postaneta kodeks in sistem pregledov obvezna, z namenom uskladitve metod izvajanja konvencij v državah članicah.

5.2. Dodana vrednost zaradi vključitve Skupnosti in skladnost predloga z drugimi finančnimi instrumenti ter možne sinergije

Predlog predstavlja manjkajoči člen glede na druge zakonodajne instrumente, ki obravnavajo pomorsko varnost.

Poleg tega predlog odraža želje držav članic, izražene na zasedanju Evropskega sveta decembra 2002 v Københavnu, po vzpostavitvi sistema Skupnosti za spremljanje obveznosti držav članic, ki izhajajo iz mednarodnih instrumentov, katerih pogodbenice so, zlasti prek prenosa kodeksa o izvajanju odgovornosti držav zastave in sistema revizije države članice v pravo Skupnosti.

Nenazadnje bo s tem predlogom mogoče bolje preprečevati škodo v okolju. Ti ukrepi bodo okrepili vlogo Evropske unije na mednarodnem prizorišču.

5.3. Cilji in pričakovani rezultati predloga ter z njimi povezani kazalniki v okviru ABM

Cilji predloga so navedeni v spodnjem okviru:

izboljšanje varnosti na morju, zaščita pomorščakov in okolja pospeševanje kakovostne zastave spodbujanje držav članic, da ratificirajo mednarodne konvencije vzpostavitev učinkovitih in kakovostnih pomorskih uprav določitev učinkovitega sistema pregledov za države zastave |

- 5.4. Metoda izvedbe (okvirno)

( Centralizirano upravljanje

( neposredno s strani Komisije

( posredno s prenosom na:

( izvajalske agencije,

( organe, ki so jih ustanovile Skupnosti, kakor je navedeno v členu 185 Finančne uredbe,

( nacionalne javne organe oz. organe, ki opravljajo javne storitve.

( Deljeno ali decentralizirano upravljanje

( z državami članicami

( s tretjimi državami

( Skupno upravljanje z mednarodnimi organizacijami (treba jih je navesti)

Opombe:

6. NADZOR IN VREDNOTENJE

Osnutek Direktive vsebuje določbo, po kateri morajo države članice Komisijo obvestiti o nacionalnih izvedbenih ukrepih, ki jih bodo sprejele za prenos direktiv v nacionalno pravo.

Zaradi neobveščanja o nacionalnih izvedbenih ukrepih (ali v primeru nepopolnega obveščanja) se v skladu s členom 226 Pogodbe samodejno sproži postopek za ugotavljanje kršitev.

Dejavnosti preiskovalnih organov in pomorskih uprav držav članic nadzira Agencija za pomorsko varnost.

6.1. Vrednotenje

6.1.1. Predhodno vrednotenje

Vključitev kodeksa v zakonodajo Skupnosti za države članice ne bo povzročila nobenih dodatnih proračunskih stroškov.

Glede inšpekcije in izdajanja spričeval kodeks že delno velja v državah članicah v skladu z Direktivo 94/57/ES. Skoraj vse navedene konvencije so države članice že ratificirale in so začele veljati.

Po drugi strani pa bo uvedba kakovostnega prometnega sistema (standard ISO9001/2000) za pomorske uprave pomenila določene investicijske stroške in stroške delovanja. Ti stroški bodo vplivali na pomorsko industrijo, okolje in zaposlovanje.

Pomorske uprave

Tri države članice (Danska, Luksemburg in Združeno kraljestvo) so že uvedle ta standard. Kljub temu da stroški iz analize vpliva na podlagi podatkov držav članic niso lahko primerljivi, pa vendar dajejo podatek glede obsega.

Negativen vpliv: Za nekatere države članice so predvideni pomembni investicijski stroški, povezani z začetkom ukrepa in izvajanjem sistema. V nasprotju pa bodo za države članice, ki so že ratificirale skoraj vse konvencije iz predloga in uvedle instrumente za spremljanje njihovega izvajanja, dodatni stroški delovanja zelo majhni.

Pozitivni vpliv: Nizki stroški delovanja, hitra donosnost naložbe, boljše poslovanje držav zastave, objava stopnje uspešnosti, racionalizacija proračunskih nadzorov in odhodkov, boljše sledenje sprejetih ukrepov, prihranek časa, izboljšanje podobe uprav zastav, okrepitev povezave z drugimi vidiki politike pomorske varnosti.

6.1.2. Ukrepi, sprejeti po vmesnem/naknadnem vrednotenju (na podlagi podobnih preteklih izkušenj)

Se ne uporablja.

6.1.3. Oblika in pogostnost prihodnjega vrednotenja

Komisija bo sestavila poročilo na podlagi mesečnih poročil držav članic.

7. Ukrepi proti goljufijam

Se ne uporablja

8. PODROBNOSTI O SREDSTVIH

8.1 Cilji predloga z vidika stroškov financiranja: se ne uporablja.

Odobritve za prevzem obveznosti v milijonih EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Leto n | Leto n+1 | Leto n+2 | Leto n+3 | Leto n+4 | Leto n+5 |

Uradniki in začasno osebje9 (06 01 01) | A*/AD | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 0.5 |

B*, C*/AST | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Osebje, financirano10 iz člena XX 01 02 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Drugo osebje, financirano11 iz člena XX 01 04/05 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

SKUPAJ | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 0.5 |

8.2.2. Opis nalog, ki izhajajo iz ukrepa: naloge

Naloge povezane s spremljanjem izvajanja Direktive s strani držav članic; morebitne usklajevalne naloge z Agencijo za pomorsko varnost kot tudi spremljanje dela mednarodnih organizacij, ki delujejo v tem sektorju.

8.2.3. Človeški viri - viri delovnih mest (statutarni)

( Mesta, ki so trenutno dodeljena za upravljanje programa, ki ga je treba zamenjati ali podaljšati

( Delovna mesta, ki so bila predhodno dodeljena v okviru izvajanja LSP/PPP za leto n

( Delovna mesta, ki bodo zahtevana v naslednjem postopku LSP/PPP

Delovna mesta, ki bodo prerazporejena z obstoječimi človeškimi viri znotraj zadevne službe (notranja prerazporeditev)

( Delovna mesta, potrebna za leto n, ki niso predvidena za izvajanje LSP/PPP za zadevno leto

8.2.4. Drugi upravni odhodki, vključeni v referenčni znesek (XX 01 04/05 – Odhodki za upravno poslovodenje)

v milijonih EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Proračunska vrstica (številka in naslov) | Leto n | Leto n+1 | Leto n+2 | Leto n+3 | Leto n+4 | Leto n+5 in kasneje | SKUPAJ |

1. Tehnična in upravna pomoč (vključno s pripadajočimi stroški za osebje) | 0 |

Izvajalske agencije12 | 0 |

Druga tehnična in upravna pomoč | 0 |

- notranja | 0 |

- zunanja | 0 |

Tehnična in upravna pomoč SKUPAJ | 0 |

.

8.2.5. Stroški financiranja človeških virov in pripadajoči stroški, ki niso vključeni v referenčni znesek

v milijonih EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Vrsta človeških virov | Leto n | Leto n+1 | Leto n+2 | Leto n+3 | Leto n+4 | Leto n+5 in kasneje |

Uradniki in začasno osebje (06 01 01) | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 |

Osebje, financirano iz člena XX 01 02 (pomožno osebje, napoteni nacionalni izvedenci, pogodbeno osebje itd.) (navesti proračunsko vrstico) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Stroški za človeške vire in pripadajoči stroški (ki NISO vključeni v referenčni znesek) SKUPAJ | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 |

Izračun – Uradniki in začasni uslužbenci

(0.5 x 108 000 EUR = 54 000 EUR)

Izračun – Osebje, financirano iz člena XX 01 02

Nič

8.2.6. Drugi upr