DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE POVZETEK OCENE UČINKA Spremni dokument k predlogu UREDBE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o novih psihoaktivnih snoveh ter DIREKTIVE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Okvirnega sklepa Sveta 2004/757/PNZ z dne 25. oktobra 2004 o opredelitvi minimalnih določb glede elementov kaznivih dejanj in kazni na področju nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami kar zadeva opredelitev pojma droga /* SWD/2013/0320 final */





SL || EVROPSKA KOMISIJA || Bruselj, 17.9.2013 SWD(2013) 320 final DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE POVZETEK OCENE UČINKA Spremni dokument k predlogu UREDBE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o novih psihoaktivnih snoveh ter DIREKTIVE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Okvirnega sklepa Sveta 2004/757/PNZ z dne 25. oktobra 2004 o opredelitvi minimalnih določb glede elementov kaznivih dejanj in kazni na področju nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami kar zadeva opredelitev pojma droga {COM(2013) 619 final} {COM(2013) 618 final} {SWD(2013) 319 final} DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE POVZETEK OCENE UČINKA Spremni dokument k predlogu UREDBE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o novih psihoaktivnih snoveh ter DIREKTIVE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Okvirnega sklepa Sveta 2004/757/PNZ z dne 25. oktobra 2004 o opredelitvi minimalnih določb glede elementov kaznivih dejanj in kazni na področju nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami kar zadeva opredelitev pojma droga KAZALO 1........... Uvod.............................................................................................................................. 4 2........... Opredelitev težave.......................................................................................................... 4 3........... Analiza subsidiarnosti...................................................................................................... 7 4........... Cilji politike.................................................................................................................... 7 5........... Ocena možnosti politike.................................................................................................. 7 6........... Najprimernejša možnost............................................................................................... 12 7........... Spremljanje in ocena..................................................................................................... 13 DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE POVZETEK OCENE UČINKA Spremni dokument k predlogu UREDBE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o novih psihoaktivnih snoveh ter DIREKTIVE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Okvirnega sklepa Sveta 2004/757/PNZ z dne 25. oktobra 2004 o opredelitvi minimalnih določb glede elementov kaznivih dejanj in kazni na področju nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami kar zadeva opredelitev pojma droga 1. Uvod Ocena tveganja zajema ukrepe, namenjene zmanjšanju dostopnosti novih psihoaktivnih snovi, ki pomenijo tveganja za potrošnike, na notranjem trgu in preprečevanju pojavljanja ovir za zakonito trgovino. Nove psihoaktivne snovi („dovoljena omamna sredstva“) so naravne ali sintetične snovi, ki vplivajo na osrednji živčni sistem in spreminjajo duševne funkcije. Veliko takih snovi se uporablja ali bi se lahko uporabljalo za druge namene („zakonite namene“), na primer kot zdravilne učinkovine za zdravila. Za razliko od psihoaktivnih snovi, kot so kokain ali amfetamini („prepovedane droge“), za nove psihoaktivne snovi ne veljajo nadzorni ukrepi na podlagi konvencij ZN o mamilih. Hitro pojavljanje in širjenje novih psihoaktivnih snovi na notranjem trgu je eno od najzahtevnejših vprašanj na področju politike EU proti drogam v zadnjih letih. S Sklepom Sveta 2005/387/PNZ je bil vzpostavljen vseevropski sistem za izmenjavo informacij o takih snoveh, oceno njihovih tveganj ter uvedbo nadzora in kazenskih sankcij za njih v EU, pri čemer ga upravljata Evropski center za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami (EMCDDA) ter Europol. V oceni Komisije iz leta 2011 je bilo ugotovljeno, da navedeni sklep ne omogoča učinkovitega odziva na izziv, ki ga pomenijo nove psihoaktivne snovi. 2. Opredelitev težave Nove psihoaktivne snovi, ki se uporabljajo za različne zakonite namene, so vedno bolj dostopne na notranjem trgu, pri čemer jih uživa vse več ljudi. Zaradi morebitnih tveganj, ki jih pomenijo te snovi, so organi za njih uvedli različne omejitve, ki lahko ovirajo zakonito trgovino in razvoj dovoljenih namenov uporabe. Glavni vzroki težav so različni nacionalni pristopi k novim psihoaktivnim snovem in neučinkovitost instrumenta EU pri obravnavanju takih snovi. 2.1. Trg za nove psihoaktivne snovi Med letoma 1997 in 2012 so države članice poročale o 290 novih psihoaktivnih snoveh. Veliko večino snovi je priglasilo več držav članic. Število priglasitev se je v zadnjih letih znatno povečalo, in sicer s 24 leta 2009 na 73 leta 2012. Število snovi, ki se lahko pojavijo, se lahko poveča na več tisoč. 2.1.1. Trg za rekreativne namene uporabe novih psihoaktivnih snovi V zadnjih letih so se ravni uporabe novih psihoaktivnih snovi za rekreativne namene zvišale, predvsem med mladimi. V okviru raziskave Eurobarometra „Odnos mladih do drog“ iz leta 2011 je bilo ugotovljeno, da je 5 % mladih v EU vsaj enkrat v življenju uživalo take snovi, pri čemer je ta delež največji na Irskem, in sicer 16 %. Število ljudi v EU, ki so v zadnjem letu uživali nove psihoaktivne snovi, se ocenjuje na 2,2 milijona. Internet in socialna omrežja olajšujejo širjenje teh snovi v EU, pri čemer se je po podatkih hitrih raziskav, ki jih je izvedel EMCDDA, med letoma 2010 in 2012 število spletnih prodajaln, ki prodajajo take snovi, povečalo za štirikrat (s 170 na 690). V zadnjih treh letih so se posebne prodajalne, ki prodajajo nove psihoaktivne snovi, odprle v vsaj 13 državah članicah. Take snovi se včasih prodajajo tudi na bencinskih črpalkah, v videotekah, trgovinah z erotičnimi pripomočki ali trafikah. Družbe, ki proizvajajo te snovi, imajo sedež zunaj EU (Kitajska in Indija) in se hitro prilagodijo omejevalnim ukrepom tako, da ponujajo nadomestne snovi. Po analogiji s trgom za ekstazi se velikost trga za rekreativne namene uporabe novih psihoaktivnih snovi ocenjuje na 0,5 milijarde EUR na leto. 2.1.2. Trg za zakonite namene uporabe novih psihoaktivnih snovi Veliko novih psihoaktivnih snovi, ki se uporabljajo za rekreativne namene, se uporablja ali bi se lahko uporabljalo za industrijske namene, na primer GBL (gamabutirolakton), 1-4 BDO (1,4-butanediol) in mCPP. Vendar celovite informacije niso na voljo po vsej EU, ker zbiranje takih podatkov ni predvideno v okviru obstoječega mehanizma EU in ker organi držav članic uporabe za take namene ne sporočajo sistematično. Od leta 1997 je EMCDDA prejel informacije o uporabi za zakonite namene za približno petino priglašenih snovi. To je znaten delež, ki je glede na to, da te nove snovi pogosto niso dobro znane, morda podcenjen. Glede na število psihoaktivnih snovi, ki so prisotne na trgu in ki lahko še vstopijo na trg, in možnosti, da se uporabljajo za dvojne namene (rekreativne in industrijske), se predvideva, da je trg za zakonite namene uporabe precej velik. 2.2. Težava 1: tveganja, ki jih pomeni uporaba novih psihoaktivnih snovi za rekreativne namene Uporaba novih psihoaktivnih snovi za rekreativne namene lahko škodi zdravju in ogroža varnost potrošnikov ter pomeni tveganje in breme za družbo. Najpogostejše oblike škode za zdravje vključujejo vznemirjenost, delirij, tahikardijo, hipertenzijo, smrtno preveliko odmerjanje, širjenje okužb, ki se prenašajo s krvjo (kot je HIV ali hepatitis C), psihiatrične težave in odvisnost. Tveganja so višja v primeru uživanja več novih psihoaktivnih snovi hkrati in skupaj s prepovedanimi drogami ali alkoholom. Zaradi pomanjkanja informacij o odmerjanju teh snovi so tveganja še višja. Ker lahko nove psihoaktivne snovi vplivajo na duševno zdravje in socialno vedenje, ima lahko njihova pogosta uporaba negativen učinek na družbo, pri čemer škodi družinskemu življenju in skupnostim. Uporaba takih snovi lahko negativno vpliva na sposobnost vožnje avtomobila ter privede do nasilnega vedenja in kaznivih dejanj. Na tem trgu je v omejenem obsegu prisoten tudi organizirani kriminal, ki je večinoma povezan s prodajo takih snovi skupaj s prepovedanimi drogami. Stroški škode za zdravje zaradi novih psihoaktivnih snovi se ocenjujejo na 211 milijonov EUR na leto, stroški izvrševanja kazenskopravnih ukrepov pa med 117 milijoni EUR in 144 milijoni EUR na leto. 2.3. Težava 2: ovire za zakonito trgovino na notranjem trgu Omejevalni ukrepi, ki jih javni organi uvedejo za obvladovanje uporabe novih psihoaktivnih snovi za rekreativne namene, lahko ovirajo zakonito trgovino, saj gospodarskim subjektom otežujejo dostop to takih snovi, kar povzroča izgubo posla. Otežujejo lahko tudi raziskave, s tem pa ovirajo razvoj novih namenov uporabe. Omejitve se razlikujejo glede na državo članico in snov. Na nacionalni ravni so dovoljeni le nekateri nameni uporabe, odvisno od vrste zakonodaje, ki se uporablja, pri čemer se pomanjkanje skladnosti sankcionira na podlagi upravnega ali kazenskega prava. To ustvarja ovire za trgovino, razdrobljenost in neenake konkurenčne pogoje ter družbam otežuje delovanje na notranjem trgu. Omejevalni ukrepi imajo lahko verižni učinek na gospodarske subjekte, saj se te snovi pogosto uporabljajo pri proizvodnji drugih snovi in blaga. Ker se bo trg za nove psihoaktivne snovi verjetno povečal in bodo države članice verjetno uvedle nadaljnje ukrepe za obvladovanje njihove uporabe za rekreativne namene, se pričakuje, da se bodo povečale tudi ovire za zakonito trgovino. 2.4. Vzroki težave Temeljni vzroki težave so: · različni nacionalni pristopi: razlike med zakoni držav članic in neusklajeni nacionalni ukrepi lahko škodijo gospodarskim subjektom na trgu za zakonite namene uporabe in potrošnikom, · neučinkovitost zakonodaje EU o novih psihoaktivnih snoveh: zadevni sklep Sveta vključuje dolgotrajen postopek in je reaktiven, ne zagotavlja dovolj dokazov za sprejetje ustreznih in trajnostnih odločitev o snoveh ter ne ponuja alternativ omejevalnim ukrepom. 2.5. Osnovni scenarij Če se trenutni okvir ne spremeni, se bodo težave verjetno poglobile. Trg za rekreativne namene uporabe se bo verjetno povečal, do leta 2020 pa morda celo podvojil. Znatno bi se povečali tudi zdravstveni in socialni stroški, povezani z vedno večjo dostopnostjo in uporabo škodljivih snovi. Za trg za zakonite namene uporabe se prav tako pričakuje povečanje, pri čemer se bodo škodljivi učinki različnih nacionalnih pristopov in neučinkovite zakonodaje EU o zakoniti trgovini nadaljevali in morebiti okrepili. 3. Analiza subsidiarnosti V skladu s členom 114(1) PDEU sta Evropski parlament in Svet pooblaščena, da sprejmeta ukrepe za približevanje določb zakonov in drugih predpisov v državah članicah, katerih predmet je vzpostavitev in delovanje notranjega trga, medtem ko mora v skladu s členom 114(3) PDEU Komisija v svojih predlogih zagotoviti visoko raven zdravja, varnosti in varstva potrošnikov. EU mora pri opredeljevanju in izvajanju vseh politik EU zagotavljati visoko raven varovanja zdravja ljudi (člen 168(1) PDEU) ter varovati zdravje, varnost in ekonomske interese potrošnikov (člen 169(1) PDEU). EU je za obravnavanje tistih snovi, ki pomenijo resna tveganja, pooblaščena, da te snovi vključi v področje uporabe kazenskopravnih določb o nedovoljenem prometu s prepovedanimi drogami (člen 83(1) PDEU). EU je za razliko od držav članic v boljšem položaju, da sprejme ukrepe za omejitev dostopnosti škodljivih novih psihoaktivnih snovi na notranjem trgu za rekreativne namene in zagotovi, da različni nacionalni pristopi ne ovirajo zakonite trgovine. Ukrepi na ravni EU so potrebni za odkrivanje škodljivih novih psihoaktivnih snovi, njihov hiter umik s trga v vseh državah članicah ter zmanjšanje in preprečevanje pojavljanja ovir za zakonito trgovino, ki so posledica ukrepov držav članic. 4. Cilji politike V zvezi z ukrepi EU za nove psihoaktivne snovi sta glavna cilja politike: · zmanjšati ovire za zakonito trgovino z novimi psihoaktivnimi snovmi in preprečevati pojavljanje takih ovir, · varovati zdravje in varnost potrošnikov pred tveganji, ki jih pomenijo škodljive nove psihoaktivne snovi. Posebni cilji so: · obravnavati snovi, ki pomenijo zdravstvena, socialna in varnostna tveganja ter neposredna tveganja za javno zdravje, · izboljšati zmogljivost za hitro odkrivanje in ocenjevanje novih psihoaktivnih snovi ter obravnavanje teh snovi glede na njihova tveganja, · olajševati zakonito trgovino s takimi snovmi na notranjem trgu, · izboljšati skladnost med nacionalnimi odzivi na škodljive nove psihoaktivne snovi, ki povzročajo zaskrbljenost v več državah članicah, in zmanjšati tveganje za njihov prehod iz ene države članice v drugo. 5. Možnosti politike in ocena Možnosti politike, vključno z možnostjo ohranitve obstoječega stanja, so razvrščene v štiri skupine. Naslednje možnosti so bile opuščene: ureditev posebnih in spletnih prodajaln; uvedba sistema za izdajanje dovoljenj za nove psihoaktivne snovi na ravni EU; uvedba popolne prepovedi; prenehanje ukrepov EU. 5.1. Pregled možnosti politike Skupina 1: izboljšanje znanja o novih psihoaktivnih snoveh in njihove analize V tej skupini so predstavljene možnosti za okrepitev zmogljivosti za raziskovanje in analiziranje novih psihoaktivnih snovi na ravni EU, da bi se lahko slednja učinkoviteje odzivala. (1) Ohranitev obstoječega stanja EMCDDA in Europol le zbirata in analizirata informacije o sestavi ali pričakovanih učinkih snovi, kot jih predložijo države članice. (2) Spodbujanje strukturnega sodelovanja med EMCDDA, raziskovalnimi inštituti in forenzičnimi laboratoriji EU zagotavlja finančno podporo za strukturno sodelovanje med EMCDDA, raziskovalnimi inštituti, vključno s Skupnim raziskovalnim središčem (JRC), in forenzičnimi laboratoriji v vsej EU, da bi pomagala izpolniti potrebe po informacijah o posameznih snoveh, izvajati analize novih psihoaktivnih snovi in razširjati rezultate teh analiz. (3) Vzpostavitev raziskovalne infrastrukture na ravni EU V okviru obstoječega raziskovalnega središča (JRC) ali agencije (EMCDDA) se vzpostavi raziskovalna infrastruktura. Imela bi enake naloge, kot so navedene pri možnosti (2). Skupina 2: obravnavanje posameznih ali skupin novih psihoaktivnih snovi V tej skupini so predstavljene možnosti za obravnavanje novih psihoaktivnih snovi, tako da se ocenijo tveganja (in sprejmejo ukrepi) v zvezi s posameznimi snovmi ali skupinami snovi. (1) Pristop po posameznih snoveh (ohranitev obstoječega stanja) Spremlja in ocenjuje se vsaka snov posebej, pri čemer se odločitev o uvedbi omejevalnih ukrepov sprejme na podlagi posameznih tveganj, ki jih snov pomeni. (2) Pristop po skupinah snovi Spremljajo in ocenjujejo se cele skupine podobnih snovi in zanje se uvedejo skupni omejevalni ukrepi. Skupina je opredeljena na podlagi podobne kemijske strukture (splošni pristop) ali farmakološkega učinka (analogni pristop). (3) Pristop po posameznih snoveh, podprt z informacijami o „pametno razvrščenih“ skupinah snovi Spremlja in ocenjuje se vsaka snov posebej in zanjo se uvedejo posamezni omejevalni ukrepi (tako kot pri možnosti (1)), vendar se informacije zbirajo tudi o drugih snoveh iz iste skupine. Tako je mogoče predvideti pojavljanje nekaterih snovi, ocena tveganja pa se izvede za vsako posamezno snov. Skupina 3: začasni ukrepi V tej skupini so predstavljene možnosti za začasno omejitev dostopnosti novih psihoaktivnih snovi na potrošniškem trgu, ki domnevno pomenijo neposredna tveganja za javno zdravje, dokazana s sporočenimi smrtnimi primeri in resnimi zdravstvenimi posledicami, povezanimi z njihovim uživanjem, ter razširjenostjo uporabe snovi v več državah članicah. Omejitve se izvajajo, dokler se ne zaključi ocena tveganja snovi, pri čemer ne veljajo za uporabo teh snovi za gospodarske in znanstvene namene ter za proizvode, ki te snovi vsebujejo in so dovoljeni na podlagi druge zakonodaje EU. (1) Brez začasnih ukrepov (ohranitev obstoječega stanja) Zadevni sklep Sveta ne omogoča možnosti uvedbe začasnih ukrepov v EU. Odločitev o omejitvi dostopnosti snovi se sprejme šele po zaključku ocene tveganja, pri čemer je ta odločitev dokončna. (2) Priporočilo EU o uvedbi začasnih ukrepov Komisija izda državam članicam priporočilo o uvedbi začasnih ukrepov, da bi se snov takoj umaknila s trga ter da bi se prepovedala njena distribucija, prodaja, predstavitev ali ponujanje potrošnikom (uporaba za industrijske in znanstvene namene bi bila zunaj področja uporabe omejitve). Države članice, ki izvajajo priporočilo, sprejmejo ustrezne ukrepe, da zagotovijo umik snovi s trga. (3) Sklep EU o uvedbi začasnih ukrepov Enako kot pri možnosti (2), vendar so ukrepi za države članice zavezujoči. Komisija sprejme sklep o uvedbi ukrepov z izvedbenim aktom. Za kršitev teh ukrepov bi se uporabljale upravne sankcije, določene na nacionalni ravni. Skupina 4: končna odločitev o novi psihoaktivni snovi V tej skupini so predstavljene možnosti za obravnavanje snovi po zaključku ocene tveganja. Komisija določi raven zdravstvenega, socialnega in varnostnega tveganja (nizko, zmerno ali resno) ter odloči, ali bi bilo treba uvesti omejevalni ukrep in v kakšni obliki. Pri tem upošteva naslednja merila: škodo za zdravje, ki jo povzroči uživanje snovi (poškodba, bolezen ter fizična in duševna okvara); socialno škodo za posameznike in družbo (npr. njen učinek na socialno vedenje, organizirane kriminalne dejavnosti, nedovoljene dobičke); tveganja za varnost (širjenje bolezni, učinek na varnost v cestnem prometu). (1) Sklep EU o uvedbi omejevalnih ukrepov v zvezi s snovmi, podprtih s kazenskimi sankcijami, ali brez ukrepanja (ohranitev obstoječega stanja) Komisija na podlagi rezultatov ocene tveganja predloži Svetu zakonodajni predlog, v skladu s katerim morajo države članice za snovi uvesti kazenskopravne nadzorne ukrepe (za novo psihoaktivno snov veljajo nacionalni zakoni, ki se uporabljajo za prepovedane droge) ali utemeljiti, zakaj to ni potrebno. Ker morajo biti nacionalni zakoni o prepovedanih drogah v skladu z Okvirnim sklepom 2004/757/PNZ o nedovoljenem prometu s prepovedanimi drogami, se določbe navedenega okvirnega sklepa uporabljajo za nove psihoaktivne snovi, ki so pod nadzorom. Dovoljene so le tiste izjeme k uporabi snovi za zakonite namene, ki so predvidene v konvencijah ZN o mamilih. (2) Ohranitev obstoječega stanja in priporočilo EU o uvedbi omejevalnih ukrepov na potrošniškem trgu , podprtih z upravnimi sankcijami, v zvezi s snovmi Komisija ima za ukrepanje na voljo tri možnosti: če snov pomeni nizka tveganja, se omejitev ne uvede; če pomeni zmerna tveganja, Komisija državam članicam priporoči, da umaknejo snov s trga ter prepovejo njeno distribucijo, prodajo, predstavitev ali ponujanje potrošnikom (uporaba za gospodarske, industrijske in znanstvene namene se ne omeji); če pomeni resna tveganja, se tako kot pri možnosti ohranitve obstoječega stanja uporabljajo kazenskopravne določbe. (3) Ohranitev obstoječega stanja in sklep EU o uvedbi omejevalnih ukrepov na potrošniškem trgu , podprtih z upravnimi sankcijami, v zvezi s snovmi Enako kot pri možnosti (2), vendar Komisija v primeru, da snov pomeni zmerna tveganja, namesto priporočila sprejme sklep o uvedbi omejitve snovi na potrošniškem trgu, ki je zavezujoč in se uvede z izvedbenim aktom. 5.2. Ocena možnosti politike Skupina 1: izboljšanje znanja o novih psihoaktivnih snoveh Ohranitev obstoječega stanja ne pomaga pri doseganju ciljev politike. Njeni pozitivni učinki na javno zdravje in varnost so majhni, njena sprejemljivost med deležniki pa je nizka. Ta možnost ne pomeni dodatnih stroškov za EU ali države članice. Strukturno sodelovanje med EMCDDA, raziskovalnimi inštituti in forenzičnimi laboratoriji ima velik pozitiven učinek. Omogoča zbiranje dokazov o škodi novih psihoaktivnih snoveh, zaradi česar so ukrepi EU učinkovitejši. Za to možnost so za obdobje 2014–2020 potrebna proračunska sredstva EU v višini približno 3,7 milijona EUR. Njena sprejemljivost med deležniki je visoka. Raziskovalna infrastruktura EU ima enake učinke, vendar je nesorazmerna, saj je za njeno vzpostavitev potrebnega 5,1 milijona EUR, za delovanje pa 1,4 milijona EUR na leto. Njena sprejemljivost med deležniki je nizka. Skupina 2: obravnavanje posameznih ali skupin novih psihoaktivnih snovi Pristop po posameznih snoveh (ohranitev obstoječega stanja) ima zmeren pozitiven učinek na cilje politike. Ne izboljšuje učinkovitosti ukrepov EU, saj ne krepi zmogljivosti EU za predvidevanje razvoja na trgu, vendar pa pozitivno vpliva na zdravje in varnost, saj zagotavlja zanesljive dokaze o tveganjih posamezne snovi. Pozitivno vpliva tudi na subjekte na trgu za zakonite namene uporabe, saj se omejitev uvede le za škodljive snovi. Njegova sprejemljivost med deležniki je dobra. Pristop po skupinah snovi ima zmeren pozitiven učinek na cilje politike, saj pomaga pri predvidevanju razvoja na trgu ter pozitivno vpliva na zdravje in varnost, vendar negativno vpliva na temeljne pravice in subjekte na trgu za zakonite namene uporabe, saj se lahko omejevalni ukrepi proti snovem uvedejo kljub pomanjkanju dokazov o njihovi škodljivosti. Ta možnost pomeni nizke stroške za EU in države članice, njena sprejemljivost med deležniki pa je dobra. Pristop po posameznih snoveh, podprt z informacijami o „pametno razvrščenih“ skupinah snovi, ima velik pozitiven učinek na doseganje ciljev politike, saj združuje prednosti obeh predstavljenih pristopov. Zelo vpliva na zdravje in varnost ter ne pomeni dodatnih stroškov za EU in države članice. Pozitivno vpliva tudi na subjekte na trgu za zakonite namene uporabe, njegova sprejemljivost med deležniki pa je visoka. Skupina 3: začasni ukrepi Pomanjkanje začasnih ukrepov (ohranitev obstoječega stanja) ima velike negativne učinke na doseganje ciljev politike, saj so snovi, ki verjetno povzročajo škodo, še naprej dostopne na trgu. Sprejemljivost te možnosti med deležniki je nizka. Priporočilo EU o uvedbi začasnih ukrepov ima zmeren pozitiven učinek na cilje politike, saj se škodljive snovi hitro umaknejo s potrošniškega trga. Vendar tveganje za prehod iz ene države članice v drugo še vedno obstaja, saj vse države članice priporočila verjetno ne bodo izvajale. Ta možnost pomeni omejene stroške za proračun EU in proračune držav članic (povezane z izvajanjem). Skupni pristop k nekaterim snovem v EU bo olajšal dejavnosti subjektov na trgu za zakonite namene uporabe. Negativni učinki na posel in nekatere temeljne pravice subjektov na trgu za rekreativne namene uporabe so upravičeni. Ta možnost je sorazmerna, njena sprejemljivost med deležniki pa je dobra. Učinki sklepa EU o uvedbi začasnih ukrepov so podobni, vendar okrepljeni, saj bi ga izvajale vse države članice. Sklep v primerjavi s priporočilom pomeni višje stroške, vendar je učinkovitejši pri zmanjšanju tveganja za prehod in doseganju pozitivnih učinkov na javno zdravje. Skupni pristop k nekaterim snovem v EU bo olajšal dejavnosti subjektov na trgu za zakonite namene uporabe. Ta možnost je sorazmerna, njena sprejemljivost med deležniki pa je visoka. Skupina 4: končna odločitev o novi psihoaktivni snovi Čeprav ohranitev obstoječega stanja pomaga izboljšati usklajenost nacionalnih ukrepov, ima majhne pozitivne učinke na doseganje ciljev politike, saj ne omogoča sorazmernega obravnavanja snovi, ki pomenijo zmerna tveganja. Njeni učinki na temeljne pravice so negativni, vendar upravičeni. Njena sorazmernost vzbuja pomisleke, njena sprejemljivost med deležniki pa je nizka. Če se ohranitvi obstoječega stanja doda možnost sprejemanja priporočil EU o omejitvah na potrošniškem trgu, ima to zmerne pozitivne učinke na doseganje ciljev politike, saj omogoča odziv, ki je sorazmeren s škodo, ki jo snovi povzročajo. Vendar tveganje za prehod še vedno obstaja. Ta možnost ima zmerne pozitivne učinke na varovanje zdravja in varnosti ter majhen učinek na proračun EU in nacionalne proračune (povezan z izvrševanjem). Pozitivno vpliva tudi na subjekte na trgu za zakonite namene uporabe, saj omejevalni ukrepi (za zmerna tveganja) ne bi vplivali na njihovo dejavnost, nekateri nameni uporabe pa bi bili dovoljeni tudi v primeru snovi, ki pomenijo resna tveganja. Negativni učinki na temeljne pravice in posel subjektov na trgu za rekreativne namene uporabe so upravičeni. Ta možnost je sorazmerna s tveganji, ki jih snovi pomenijo, njena sprejemljivost med deležniki pa je dobra. Če se ohranitvi obstoječega stanja doda možnost sprejemanja sklepov EU o uvedbi omejevalnih ukrepov na potrošniškem trgu, ima to podobne učinke, vendar so ti učinki okrepljeni, saj je sklep za države članice zavezujoč. Ta možnost v primerjavi s prejšnjo pomeni večje stroške, vendar je hkrati tudi učinkovitejša pri zmanjšanju tveganja za prehod ter negativnih učinkov škodljivih snovi na zdravje in varnost. Ta možnost je sorazmerna, njena sprejemljivost med deležniki pa je visoka. 6. Najprimernejša možnost Primerjalna ocena učinkov kaže na to, da bi bila za doseganje ciljev najučinkovitejša kombinacija naslednjih zakonodajnih in nezakonodajnih možnosti: (1) spodbujanje strukturnega sodelovanja med EMCDDA, raziskovalnimi inštituti in forenzičnimi laboratoriji; (2) pristop po posameznih snoveh, podprt z informacijami o „pametno razvrščenih“ skupinah snovi; (3) sklep EU o uvedbi začasnih ukrepov; (4) ohranitev obstoječega stanja in sklep EU o uvedbi omejevalnih ukrepov na trgu, podprtih z upravnimi sankcijami, v zvezi s snovmi. Najprimernejša možnost ima velike pozitivne učinke na javno zdravje in varnost. Omogoča hitrejše ukrepanje EU, saj je z začasnimi ukrepi mogoče snovi, ki pomenijo neposredna tveganja, prej umakniti s potrošniškega trga, poleg tega pa skrajšuje čas, ki je potreben za sprejemanje omejevalnih ukrepov (z izvedbenimi akti), ki se neposredno uporabljajo. Najprimernejša možnost znatno izboljšuje zmogljivost EU za predvidevanje razvoja in zagotavlja ustrezne odzive na nove psihoaktivne snovi. Poleg tega pozitivno vpliva na subjekte na trgu za zakonite namene uporabe. Čeprav ima negativne učinke na posel in temeljne pravice subjektov na trgu za rekreativne namene uporabe, so ti učinki upravičeni s potrebo po obravnavanju tveganj, ki jih snovi pomenijo, in uravnoteženi s pozitivnimi učinki na gospodarske subjekte na trgu za zakonite namene uporabe. Najprimernejša možnost vzpostavlja primerno ravnovesje med potrebo po varovanju posameznikov in družbe pred tveganji, ki jih pomeni uporaba novih psihoaktivnih snovi za rekreativne namene, ter potrebo po zmanjšanju ovir za zakonito trgovino in preprečevanju pojavljanja takih ovir. Ta možnost omogoča tudi boljše povezovanje trga za zakonite namene uporabe novih psihoaktivnih snovi z notranjim trgom. Poleg tega zagotavlja bolj postopen in prilagojen sklop možnosti, ki so sorazmerne z ravnmi tveganj, s čimer zmanjšuje negativne učinke omejevalnih ukrepov za gospodarske subjekte in potrošnike. Pozitivni učinki te možnosti prevladajo nad stroški za proračun EU in držav članic. Ta možnost spoštuje načelo subsidiarnosti, saj obravnava le tiste snovi, ki pomenijo težave v EU, medtem ko odgovornost za obravnavanje snovi, ki pomenijo težave na lokalni ravni, prepušča državam članicam. Poleg tega spoštuje načelo sorazmernosti, saj ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje ciljev, in zagotavlja ukrepe, ki so prilagojeni ravni tveganja snovi. 7. Spremljanje in ocena EMCDDA in Europol bosta vsako leto poročala o izvajanju instrumenta. Komisija bo redno ocenjevala njegovo izvajanje, delovanje, učinkovitost, uspešnost in dodano vrednost. Vsakih pet let bo izvedla oceno instrumenta, predložila rezultate Evropskemu parlamentu in Svetu ter po potrebi predlagala spremembe.