[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 2.2.2009

COM(2009)28 konč.

2009/0007 (CNS)

Predlog

DIREKTIVA SVETA

o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev v zvezi z davki, carinami in drugimi ukrepi

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

OZADJE PREDLOGA |

110 | Razlogi za predlog in njegovi cilji Ureditev vzajemne pomoči pri izterjavi je bila prvič določena v Direktivi Sveta 1976/308/EGS z dne 15. marca 1976, kodificirani z Direktivo Sveta 2008/55/ES z dne 26. maja 2008, o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev za določene prelevmane, carine, davke in druge ukrepe. Vendar se je ta instrument pokazal kot neučinkovit za izpolnjevanje zahtev notranjega trga, ki se je razvil v zadnjih 30 letih. Kot kaže sodna praksa Sodišča Evropskih skupnosti, je učinkovit sistem sodelovanja in izterjave na področju obdavčevanja eden od temeljev notranjega trga, ker državam članicam omogoča in jih spodbuja, da odstranijo diskriminatorne zaščitne ukrepe v čezmejnih transakcijah, ki so jih sprejele zaradi strahu pred davčno utajo in davčno izgubo. Države članice vedno znova obžalujejo nezadostnost (počasnost, razlike, pomanjkanje usklajevanja, nepreglednost) pravnih ukrepov, ki so jim na voljo v skladu z direktivo 1976/308/ES. Zato se zdaj zdi potrebno, da se zagotovi izboljšan sistem pomoči pri izterjavi na notranjem trgu, ki bo zagotovil hitre, učinkovite in enotne postopke pomoči pri izterjavi med državami članicami. |

120 | Splošno ozadje Nacionalne določbe o izterjavi se uporabljajo le na nacionalnih ozemljih. Upravni organi ne morejo izterjati davkov zunaj ozemlja svoje države članice. Hkrati se povečuje mobilnost oseb in kapitala, pri čemer goljufi izkoriščajo ozemeljske omejitve pristojnosti organov, tako da organizirajo plačilno nesposobnost v državah, v katerih imajo davčne dolgove. Določbe o prostem pretoku iz Pogodbe ES državam članicam otežujejo, da bi zaprosile za zagotovila glede plačil davčnih dolgov na svojem ozemlju. Države članice zato za pomoč pri izterjavi vedno večkrat zaprosijo druge države članice. (Leta 2003 so države članice prejele 3 355 zaprosil za pomoč; do leta 2007 je število doseglo 11 794). Vendar uspešno izterjani zneski znašajo le okrog 5 % zneskov, v zvezi s katerimi je bila zaprošena pomoč pri izterjavi. V takšnih okoliščinah, ko je potreba po pomoči pri izterjavi vedno večja, vendar so do zdaj doseženi rezultati slabi, je treba delovanje vzajemne pomoči pri izterjavi bistveno preoblikovati. Da se davčnim uslužbencem omogoči reševanje povečanega števila zaprosil, je treba sprejeti nova pravila, ki jih bo enostavneje uporabljati, in spodbuditi uporabo instrumentov pomoči v praksi. Za povečanje odstotka izterjav je treba spremeniti pogoje v zvezi z zaprosili za pomoč in razviti sistem izmenjave informacij na lastno pobudo. Takšno preoblikovanje je zlasti pomembno v boju proti goljufijam na področju DDV, katerih obseg povzroča velika izkrivljanja običajnih pogojev konkurence na notranjem trgu in ki vplivajo predvsem na proračun držav članic in Skupnosti. Zaradi Direktive 2000/65/ES, s katero je bila odpravljena možnost, s katero je bilo mogoče zaprositi za imenovane zastopnike DDV, in širjenja goljufij v zvezi z DDV, zlasti tako imenovanih goljufij vrste davčni vrtiljak, se 57,50 % vseh zaprosil za izterjave nanaša na terjatve v zvezi z DDV (stanje leta 2007). Predlagana širitev področja uporabe nove zakonodaje, tako da se vključijo vsi davki in carine ter terjatve za odškodninsko odgovornost zaradi neplačila davkov in carin, hkrati pomeni tudi potrebo po novi organizaciji vzajemne pomoči pri izterjavi med državami članicami. |

130 | Obstoječe določbe na področju predloga Veljavna zakonodaja temelji na Direktivi 1976/308/EGS z dne 15. marca 1976, kodificirani z Direktivo Sveta 2008/55/ES z dne 26. maja 2008 o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev za določene prelevmane, carine, davke in druge ukrepe. Področje uporabe veljavne zakonodaje je omejeno. Veljavna zakonodaja ne zagotavlja enotnih izvršilnih naslovov ali naslovov za previdnostne ukrepe. Glavni vzrok za neučinkovitost sedanjih pravil v zvezi s pomočjo so sedanje težave, povezane s priznanjem in prevajanjem aktov, ki izvirajo iz druge države članice. Poleg tega v skladu z veljavnimi določbami veljajo za zaprosila za vzajemno pomoč strogi pogoji, ki negativno vplivajo na uspešnost izterjav. |

141 | Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije Se ne uporablja. |

POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UčINKA |

Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi |

211 | Posvetovalne metode, glavni ciljni sektorji in splošni profil vprašancev Posvetovanja z državami članicami so bila opravljena v obliki vprašalnikov in razprav, ki so potekale v odboru za izterjave. |

212 | Povzetek odgovorov in njihovo upoštevanje Splošno mnenje držav članic je, da je treba obstoječo pomoč pri izterjavi izboljšati in okrepiti. Predlagana je bila razširitev področja uporabe zakonodaje ES, da davčnim upravam ne bi bilo treba več uporabljati različnih sporazumov in da se povečajo možnosti glede vlaganja zaprosil za pomoč ter spodbudi uporaba vzajemne pomoči. Ti predlogi so vključeni v predlog. |

Zbiranje in uporaba izvedenskih mnenj |

229 | Zunanje izvedensko mnenje ni bilo potrebno. |

230 | Ocena učinka Za ta predlog ni bila izvedena ocena učinka. Za rešitev težav, ki so nastale zaradi ozemeljskih omejitev pristojnosti nacionalnih organov v zvezi z izterjavami, je potreben pravni akt. Druga obravnavana možnost je bila sprememba obstoječe direktive. Vendar se glede na velikost in učinke predlaganega preoblikovanja takšna sprememba ni štela za ustrezno. |

PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA |

305 | Povzetek predlaganih ukrepov Komisija predlaga novo direktivo Sveta o vzajemni pomoči pri izterjavi v zvezi z davki, carinami in drugimi ukrepi. Področje uporabe vzajemne pomoči pri izterjavi je treba razširiti na druge davke in carine, poleg davkov in carin, ki so že vključeni, ker neplačevanje kakršne koli vrste davka ali carine vpliva na pravilno delovanje notranjega trga. Področje uporabe mora prav tako vključevati obvezne prispevke za socialno varnost. Sprejeti je treba enotne instrumente za izvrševanje ali previdnostne previdnostne ukrepe, da se preprečijo težave v zvezi s priznavanjem in prevajanjem aktov, ki izvirajo iz druge države članice. Iz istega razloga bi bilo treba tudi sprejeti standardni obrazec za vročanje dokumentov v zvezi s temi terjatvami na ozemlju druge države članice. Da se pridobijo informacije, pomembne za namene izterjave, morajo biti nacionalni uradniki pristojni za ukrepanje na ozemlju druge države članice in treba je razviti sistem izmenjave informacij na lastno pobudo. Pogoji v zvezi z zaprosili za pomoč morajo vsaj v nekaterih okoliščinah postati manj strogi, da bodo možnosti za izterjavo večje. Pomoč je treba spodbuditi tudi s sprejetjem skupnih obrazcev zaprosil. Tudi druge revizije so namenjene spodbujanju pomoči v praksi in enostavnejši uporabi zakonodaje. |

310 | Pravna podlaga Člena 93 in 94 Pogodbe ES. |

320 | Načelo subsidiarnosti Načelo subsidiarnosti se uporablja, če predlog ni v izključni pristojnosti Skupnosti. |

Države članice ne morejo v zadostni meri doseči ciljev predloga iz naslednjih razlogov. |

321 | Posamezne države članice ne morejo v zadostni meri doseči ciljev predloga iz naslednjih razlogov: za vzpostavitev učinkovitega sistema pomoči pri izterjavi je treba sprejeti skupna pravila in enotne akte. Poleg tega so za boj proti davčnim goljufijam potrebni ukrepi na ravni EU, kar potrjuje veliko dokumentov Komisije. |

323 | Vzajemna pomoč pri izterjavi med temi organi lahko temelji tudi na dvostranskih ali večstranskih sporazumih. Takšne določbe so običajno vključene v sporazume o dvojnem obdavčenju. Vendar je njihovo področje uporabe splošno omejeno na davke od dohodka, medtem ko je treba pomoč pri izterjavi zagotoviti tudi za druge davke in carine. Poleg tega posamezni ukrepi držav članic v boju proti nadnacionalnim davčnim goljufijam niso zadostni. |

Ukrepi Skupnosti bodo učinkoviteje dosegli cilje predloga iz naslednjih razlogov. |

324 | Ukrepi Skupnosti bodo učinkovitejši zaradi sprejetja splošnega sklopa zavezujočih pravil EU, ki se uporabljajo za vse vrste davkov in drugih dajatev. Uporaba istih aktov in obrazcev, istih pogojev in istih metod vzajemne pomoči pri izterjavi v zvezi z vsemi davki in carinami olajšuje delo organov in zagotavlja boljše rezultate te pomoči. |

325 | Zadevni organi bodo lahko enostavneje in hitreje obravnavali zaprosila ter hitro izmenjavali pomembne informacije. Imeli bodo več možnosti za uporabo izterjave ali previdnostnih ukrepov. |

327 | Zakonodaja ES o vzajemni pomoči pri izterjavi obravnava odnos med nacionalnimi organi. Vendar predlog ne vpliva na pristojnost držav članic, da določijo izvršilne ukrepe in previdnostne ukrepe, ki so na voljo v skladu z njihovo notranjo zakonodajo. |

Predlog je zato v skladu z načelom subsidiarnosti. |

Načelo sorazmernosti Predlog je v skladu z načelom sorazmernosti iz naslednjih razlogov. |

331 | Sprejetje skupnih pravil o vzajemni pomoči pri izterjavi za vse vrste davkov je samo po sebi velika poenostavitev. Za olajšanje tekoče upravne prakse je treba sprejeti skupna pravila v zvezi s pogoji, načini pomoči, obliko potrebnih aktov za izterjavo ali previdnostnih ukrepov in obrazce zaprosil. Države članice so še naprej v celoti odgovorne za način nadaljnjega izvajanja izterjave ali previdnostnih ukrepov v skladu s svojo nacionalno zakonodajo. |

332 | Predlagani ukrep ne bo dodatno finančno in upravno obremenil Skupnosti, nacionalnih vlad, regionalnih in lokalnih organov, gospodarskih subjektov in državljanov, ampak bo racionaliziral razpoložljiva sredstva in zmanjšal stroške. |

Izbira instrumentov |

341 | Predlagani instrumenti: direktiva. |

342 | Druga sredstva ne bi bila primerna iz naslednjih razlogov. Pravni akt mora zagotoviti pravno podlago za vzajemno pomoč pri izterjavi med upravnimi organi različnih držav članic. Namen predlagane direktive je nadomestiti sedanjo direktivo 2008/55/ES. Jasno je, da novi elementi, kot so obveznost sporočanja nekaterih informacij na lastno pobudo (člen 5), možnost, da so uradniki države članice prosilke prisotni med upravnimi preiskavami na ozemlju zaprošene države članice in imajo pri tej preiskavi dejavno vlogo, s čimer uveljavljajo pristojnosti pregledov, podeljene uradnikom zaprošene države članice (člen 6), sprejetje enotnih standardnih obrazcev za vročitev dokumentov (člen 8), sprejetje enotnega izvršilnega naslova (člen 11) in enotnega naslova za previdnostne ukrepe (člen 15(3)), najmanjši zneski stroškov, ki se lahko zaračunajo (člen 19), skupni standardni obrazci zaprosil (člen 20), nacionalna zakonodaja, ki se mora uporabiti, kadar se izvršuje zaprosilo za pomoč v zvezi z davkom ali carino in ni podobnega prelevmana v zaprošeni državi članici (člen 22), presegajo, kar bi se lahko vzpostavilo le z nacionalno zakonodajo. |

PRORAčUNSKE POSLEDICE |

409 | Predlog ne vpliva na proračun Skupnosti. |

DODATNE INFORMACIJE |

510 | Poenostavitev |

511 | Predlog določa poenostavitev zakonodaje in upravnih postopkov za javne organe (EU ali nacionalne). |

512 | Zakonodaja je poenostavljena, ker predlagani akt vključuje skupne ukrepe, ki jih je enostavno razložiti in uporabiti. Poleg tega v skladu s to direktivo državam članicam ne bo treba več sklepati drugih dvostranskih ali večstranskih sporazumov za organiziranje pomoči pri izterjavi. |

513 | Upravni organi bodo lahko uporabili skupna orodja in naslove v vnaprej določeni organizacijski mreži (npr. enotni izvršilni naslov ali enotni naslov previdnostnih ukrepov, ne da bi ga bilo treba priznati ali nadomestiti v zaprošeni državi članici, standardne obrazce zaprosil, standardne obrazce za vročitev dokumentov, samodejno prevajanje standardnih obrazcev, elektronske komunikacije, splošno sprejetje digitalnih dokumentov, fiksni minimalni stroški). S tem se bo poenostavilo njihovo delo. Razširitev področja uporabe zakonodaje ES pomeni, da upravnim organom ne bo treba uporabljati različnih sklopov zakonodaje, pri čemer ima vsaka svoja pravila in pogoje, za posamezno vrsto terjatve, v zvezi s katero zaprosijo za pomoč pri izterjavi. |

520 | Razveljavitev obstoječe zakonodaje S sprejetjem predloga se razveljavi obstoječa zakonodaja. |

570 | Podrobna obrazložitev predloga Poglavje 1 vsebuje splošne določbe in razlaga vsebino (člen 1), področje uporabe (člen 2) ter določbe v zvezi z organizacijo (člen 3). Področje uporabe te direktive zajema vse davke in carine, obračunane v državi članici ali v njenem imenu ali imenu Evropske skupnosti, ter davke in carine, ki jih obračunajo teritorialni ali upravni pododdelki držav članic ali ki se obračunajo v njihovem imenu, in tudi obvezne prispevke za socialno varnost. Poglavje II obravnava izmenjavo informacij. Poleg sedanje možnosti za zaprosila za pridobitev informacij (člen 4) bodo morale države članice informacije izmenjevati na lastno pobudo (člen 5). Uradniki države članice prosilke bodo lahko prisotni v upravnih pisarnah v zaprošeni državi članici ali dejavno sodelovali v upravnih preiskavah na ozemlju zaprošene države članice, pri čemer bodo imeli enaka pooblastila kot uradniki zaprošene države članice (člen 6). Poglavje III obravnava pomoč pri vročitvi dokumentov (člena 7 in 8). Postopek vročitve se poenostavi. Prav tako se potrdi veljavnost drugih načinov vročitve. Poglavje IV zadeva izterjavo ali previdnostne ukrepe. Pogoji za vložitev zaprosila bodo manj strogi. Izkušnje kažejo, da starejša kot je terjatev, manjše so možnosti za izterjavo. V nekaterih okoliščinah je mogoče zaprosila za izterjavo poslati zgodaj (člen 10). S sprejetjem enotnega izvršilnega naslova v zaprošeni državi članici (člen 11) se izključi potreba po priznanju, dokončanju, nadomestitvi ali prevajanju nacionalnih aktov. V zvezi s previdnostnimi ukrepi bo Direktiva zajemala tudi razmere, v katerih terjatev še ni vključena v naslov, ki omogoča nadaljevanje izvrševanja v državi članici prosilki (člen 15). Tako bi se preprečile razmere, v katerih goljufi organizirajo plačilno nesposobnost preden se vzpostavi izvršilni naslov. Sprejetje enotnega naslova za previdnostne ukrepe v zaprošeni državi članici mora biti podlaga za takšen ukrep, pri čemer prav tako ni potrebe po priznanju, dokončanju, nadomestitvi ali prevajanju nacionalnih aktov. Poleg tega Direktiva vsebuje natančna pravila za izračun petletnega obdobja, v katerem je treba zagotoviti pomoč pri izterjavi (člen 17). Ureditev v zvezi z zadržanjem ali prekinitvijo zastaralnega roka je spremenjena, tako da se poenostavi uporaba in zagotovijo boljše možnosti za izterjavo (člen 18). Zagotovljeni najnižji stroški, ki se lahko zaračunajo, če oseba ne plača zahtevanega zneska, lahko zaprošeno državo članico spodbudijo, da pomoči pri izterjavi nameni zadostna sredstva (člen 19). Poglavje V vsebuje nekatera splošna pravila za vse vrste zaprosil za pomoč. Ta pravila zadevajo uporabo standardnih obrazcev, elektronsko komunikacijo (člen 20), uporabo jezikov (člen 21), zakonodajo, ki se uporablja za izvrševanje zaprosila (člen 22), ter razkritje dokumentov in informacij (člen 23). Poglavje VI vsebuje končne določbe. V primerih, za katere velja ta direktiva, države članice ne smejo uporabljati drugih sporazumov o vzajemni pomoči (člen 24). Določbe v tem poglavju obravnavajo tudi odbor za izterjavo (člen 25), izvedbene določbe (člen 26), vrednotenje (člen 27), prenos (člen 28), razveljavitev sedanje direktive (člen 29) in začetek veljavnosti direktive (člen 30). |

E-12600 | (Obrazložitveni memorandum potrjen – 12 600 znakov – v skladu z normativom GD za prevajanje.) |

2009/0007 (CNS)

Predlog

DIREKTIVA SVETA

o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev v zvezi z davki, carinami in drugimi ukrepi

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti členov 93 in 94 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[1],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[2],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[3],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Finančne interese Skupnosti in nacionalne finančne interese je treba zavarovati, da se zaščiti konkurenčnost in fiskalna nevtralnost notranjega trga.

(2) Ureditev vzajemne pomoči pri izterjavi so bile prvič določene v Direktivi Sveta 1976/308/EGS z dne 15. marca 1976 o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev za določene prelevmane, carine, davke in druge ukrepe. Navedena direktiva in akti, ki so jo spreminjali, so bili kodificirani z Direktivo Sveta 2008/55/ES z dne 26. maja 2008 o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev za določene prelevmane, carine, davke in druge ukrepe[4]. Medtem ko je ta ureditev zagotovila prvi korak k izboljšanim postopkom izterjave znotraj Skupnosti s približevanjem veljavnih nacionalnih zakonov, se je izkazala za neučinkovite pri izpolnjevanju zahtev notranjega trga, ki se je razvil v zadnjih 30 letih. Kot kaže sodna praksa Sodišča Evropskih skupnosti, je učinkovit sistem sodelovanja in izterjave na področju obdavčevanja eden od temeljev notranjega trga, ker državam članicam omogoča in jih spodbuja, da odstranijo diskriminatorne zaščitne ukrepe v čezmejnih transakcijah, ki so jih sprejele zaradi strahu pred davčno utajo in davčno izgubo.

(3) Za uspešno obravnavanje povečanega števila zaprosil za pomoč in zagotavljanje boljših rezultatov mora ta pomoč pri izterjavi postati učinkovitejša in uspešnejša, treba pa je olajšati tudi njeno izvajanje v praksi. Zato je treba jasno določiti pravila, v skladu s katerimi morajo pristojni organi držav članic zagotoviti pomoč, ter pravice in obveznosti za vse zadevne strani.

(4) Ta direktiva ne sme vplivati na pristojnost držav članic, da določijo previdnostne ukrepe, ki so na voljo v skladu z njihovo notranjo zakonodajo. Vendar je treba zagotoviti, da razlike med nacionalnimi zakonodajami in pomanjkanje usklajevanja med pristojnimi organi ne ogrožajo celostnega delovanja sistema vzajemne pomoči, ki ga zagotavlja ta direktiva.

(5) Za večjo zaščito finančnih interesov držav članic in nevtralnosti notranjega trga je treba razširiti področje delovanja vzajemne pomoči pri izterjavi na terjatve v zvezi z davki in carinami, ki še niso zajeti v Direktivi 2008/55/ES. Neplačilo katere koli vrste davka ali carine lahko dejansko povzroči izkrivljanje običajnih pogojev konkurence. Poleg tega je takšna razširitev v skladu z razvojem drugih mednarodnih aktov za pomoč pri izterjavi. Pravila o pomoči pri izterjavi se morajo uporabljati tudi za izterjavo obveznih prispevkov za socialno varnost in terjatve, nastale zaradi različnih ukrepov, ki so sestavni del sistema popolnega ali delnega financiranja Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja. Uporabljati se morajo tudi za izterjavo obresti, upravnih denarnih kazni in glob, razen kakršnih koli sankcij kazenskega značaja, ter stroške v zvezi s terjatvami, ki spadajo na področje uporabe te direktive.

(6) Vzajemna pomoč mora vključevati naslednje: zaprošeni organ mora organu prosilcu zagotoviti informacije, ki jih ta potrebuje za izterjavo terjatev, ki izhajajo iz države članice organa prosilca, in obvestiti dolžnika o vseh aktih v zvezi z zadevnimi terjatvami, ki izvirajo iz te države članice, pri čemer mora prav tako na zaprosilo organa prosilca izterjati terjatve, ki izhajajo iz države članice prosilke, ali sprejeti previdnostne ukrepe, da se zagotovi izterjava teh terjatev.

(7) S sprejetjem enotnega izvršilnega naslova in enotnega naslova za previdnostne ukrepe v zaprošeni državi članici ter sprejetjem enotnega standardnega obrazca za vročitev aktov in odločb v zvezi s terjatvijo se bodo rešile težave v zvezi s priznanjem in prevajanjem aktov, ki izvirajo iz druge države članice, pri čemer so te težave glavni vzrok za neučinkovitost sedanjih ureditev pomoči.

(8) Izmenjave informacij za namene izterjave ne smejo več potekati zgolj na podlagi zaprosila organa prosilca. Informacije o posebnih davčnih povračilih se morajo izmenjavati na lastno pobudo, poleg tega je treba davčnim uradnikom omogočiti prisotnost v upravnih pisarnah in dejavno sodelovanje v upravnih preiskavah v drugi državi članici ali izvajanje sočasnega nadzora. Zagotoviti je treba tudi neposrednejšo izmenjavo informacij med službami, da se zagotovi hitrejša in učinkovitejša pomoč.

(9) Glede na vedno večjo mobilnost na notranjem trgu in omejitve, ki jih Pogodba ali druga zakonodaja določa v zvezi z zagotovili, za katere lahko zaprosijo davkoplačevalci, ki niso nastanjeni na nacionalnem ozemlju, je treba povečati možnosti za zaprosila za izterjavo ali previdnostne ukrepe v drugi državi članici. Ker je starost terjatve ključni dejavnik, je treba državam članicam omogočiti, da zaprosijo za vzajemno pomoč, kadar se lahko pričakuje, da se bo izterjava izvedla hitreje in učinkoviteje v zaprošeni državi članici, čeprav se domači načini izterjave še niso v celoti izkoristili.

(10) S splošno obveznostjo posredovanja zaprosil in dokumentov v digitalni obliki in po elektronski pošti ter z natančnimi pravili o prevajanju zaprosil in dokumentov je treba državam članicam omogočiti hitrejše in enostavnejše obravnavanje zaprosil.

(11) Med postopkom izterjave v zaprošeni državi članici lahko zadevna oseba izpodbija terjatev, vročitev, ki so jo izvedli organi države članice prosilke, ali njen izvršilni naslov. V takem primeru je treba določiti, da mora zadevna oseba sprožiti postopek pri pristojnem organu države članice prosilke in da mora zaprošeni organ začasno prekiniti vsak začeti postopek izvršitve, razen če organ prosilec zahteva drugače, dokler omenjeni pristojni organ ne odloči o zadevi.

(12) Za spodbujanje držav članic, da namenijo zadostna sredstva za izterjavo terjatev drugih držav članic, je treba zaprošeni državi članici omogočiti, da od dolžnika izterja stroške v zvezi z izterjavo. Možnost zaračunavanja fiksnih stroškov bo prispevala k večji učinkovitosti ukrepov za izterjavo, ki jih sprejme zaprošeni organ.

(13) Pri izvrševanju zaprosila za pomoč mora zaprošeni organ načeloma uporabiti pooblastila, ki jih ima v skladu s svojimi nacionalnimi zakoni in ki veljajo za terjatve v zvezi z istim davkom ali carino, oziroma ob odsotnosti istega davka ali carine, v zvezi s podobnim davkom ali carino. Če podoben davek ali carina ne obstajata, mora zaprošeni organ uporabiti pooblastila, ki mu jih zagotavljajo zakoni njegove države članice in ki veljajo za terjatve v zvezi z davkom na osebne prejemke. Ta uporaba nacionalne zakonodaje mora veljati tudi v zvezi z ugodnostmi, ki veljajo za terjatve, ki izhajajo iz zaprošene države članice.

(14) V zvezi z vprašanji o zastaranju je treba poenostaviti obstoječa pravila z zagotovitvijo, da se prekinitev ali zadržanje zastaralnih rokov na splošno določita v skladu z veljavnimi zakoni v zaprošeni državi članici, razen kadar prekinitev ali zadržanje zastaralnih rokov nista mogoča v skladu z veljavnimi zakoni v zadevni državi.

(15) Določiti je treba, da se lahko dokumenti in informacije, predloženi med izvajanjem vzajemne pomoči, uporabljajo v druge namene, če to omogoča zakonodaja države članice, ki prejema te dokumente in informacije.

(16) Za preprečitev zapletenosti in olajšanje dela uradnikov, ki se ukvarjajo s pomočjo pri izterjavi, mora vzajemna pomoč pri izterjavi med državami članicami v zvezi s terjatvami, ki spadajo na področje uporabe te direktive, temeljiti le na tej direktivi in ne na drugih dvostranskih ali večstranskih sporazumih.

(17) Ukrepe, potrebne za izvajanje te direktive, je treba sprejeti skladno s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil[5].

(18) Ker države članice ne morejo zadovoljivo doseči ciljev predlaganega ukrepa, tj. zagotovitve enotnega sistema pomoči pri izterjavi na notranjem trgu, in bi jih bilo zato z vidika potrebne enotnosti, učinkovitosti in uspešnosti lažje doseči na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti, kakor določa člen 5 Pogodbe ES. V skladu z načelom sorazmernosti, določenim v navedenem členu, ta direktiva ne presega okvira, ki je potreben za dosego zadevnih ciljev.

(19) Ta direktiva spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki so zlasti priznana v Listini o temeljnih pravicah Evropske unije –

SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:

Poglavje I Splošne določbe

ČLEN 1 Vsebina

Ta direktiva določa pravila, v skladu s katerimi morajo pristojni upravni organi v državah članicah v vsaki državi članici zagotoviti pomoč pri izterjavi vseh terjatev iz člena 2, nastalih v drugi državi članici.

Člen 2 Področje uporabe

1. Ta direktiva se uporablja za terjatve v zvezi z vsemi davki in carinami, ki jih obračuna država članica ali se obračunajo v imenu države članice ali v imenu Skupnosti.

2. Ta direktiva se uporablja za terjatve v zvezi:

(a) z vsemi davki in carinami, ki jih obračunajo teritorialni ali upravni pododdelki držav članic, vključno z lokalnimi organi, ali ki se obračunajo v njihovem imenu;

(b) z obveznimi prispevki za socialno varnost, ki se plačujejo državi članici ali pododdelku države članice ali ustanovam za socialno varnost, ustanovljenim v skladu z javnim pravom;

(c) s povračili, intervencijskimi in drugimi ukrepi, ki so del sistema popolnega ali delnega financiranja Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP), vključno z zneski, ki bodo pobrani v zvezi s temi ukrepi;

(d) s prelevmani in drugimi carinami, predvidenimi v okviru skupne ureditve trga v sektorju sladkorja.

3. Ta direktiva se uporablja za vse terjatve v zvezi:

(a) s kaznimi in globami v zvezi s terjatvami, za katere se lahko zahteva vzajemna pomoč v skladu z odstavkoma 1 in 2, ki jih določijo upravni organi, pristojni za obračun zadevnih davkov ali carin;

(b) obrestmi in stroški v zvezi s terjatvami, za katere se lahko zahteva vzajemna pomoč v skladu z odstavkoma 1 in 2.

Člen 3 Organizacija

1. Države članice imenujejo ustrezne organe (v nadaljnjem besedilu: pristojni organi), v imenu katerih se neposredno ali s prenosom pristojnosti uporablja ta direktiva.

2. Vsaka država članica imenuje en centralni urad za zvezo („centralni urad za zvezo“), katerega glavna odgovornost so stiki z drugimi državami članicami in Komisijo na področju vzajemne pomoči, ki ga ureja ta direktiva.

3. Vsaka država članica lahko imenuje urade za zvezo, ki bodo odgovorni za stike z drugimi državami članicami na področju vzajemne pomoči v zvezi z eno ali več posebnih vrst ali kategorij davkov in carin iz člena 2.

4. Vsaka država članica lahko imenuje urade, ki niso centralni urad za zvezo, ali urade za zvezo kot službe za zvezo.

Službe za zvezo v skladu s to direktivo zaprosijo za vzajemno pomoč ali jo odobrijo v zvezi s posebno ozemeljsko pristojnostjo ali specializirano operativno odgovornostjo.

5. Vsaka država članica obvesti druge države članice in Komisijo o svojem centralnem uradu za zvezo in vsakem uradu za zvezo ali službi za zvezo, ki jih je imenovala.

6. Kadar urad za zvezo ali služba za zvezo pošlje ali prejme zaprosilo za pomoč ali odgovor na tako zaprosilo, ali kadar pošlje uradnike ali sprejme uradnike iz druge države članice v skladu s členom 6, o tem obvesti centralni urad za zvezo v svoji državi članici v skladu z ureditvami zadevne države članice.

Poglavje II Izmenjava informacij

ČLEN 4 Zaprosilo za pridobitev informacij

1. Na zaprosilo centralnega urada za zvezo, urada za zvezo ali službe za zvezo države članice (v nadaljevanju „organ prosilec“) centralni urad za zvezo, urad za zvezo ali služba za zvezo države članice, ki ji je bilo predloženo zaprosilo (v nadaljevanju „zaprošeni organ“), zagotovi organu prosilcu vse informacije, ki so lahko pomembne za izterjavo terjatev iz člena 2.

Za namene zagotavljanja teh informacij zaprošeni organ poskrbi za izvedbo vseh upravnih preiskav, ki so potrebne za njihovo pridobitev.

2. Zaprošeni organ ni dolžan predložiti informacij:

(a) ki jih ne bi mogel pridobiti za namene izterjave podobnih terjatev, ki izhajajo iz države članice, v kateri ima ta organ svoj sedež (v nadaljevanju „zaprošena država članica“);

(b) ki bi razkrile poslovno, industrijsko ali poklicno skrivnost;

(c) katerih razkritje bi lahko ogrozilo varnost ali javni red v zaprošeni državi članici.

3. Zaprošeni organ obvesti organ prosilec o razlogih za zavrnitev zaprosila za pridobitev informacij.

Člen 5 Izmenjava informacij na lastno pobudo

Centralni uradi za zvezo izmenjujejo informacije v zvezi s povračili davkov, ki niso davek na dodano vrednost, prek nacionalnih davčnih organov, če ta povračila zadevajo osebe s sedežem v drugi državi članici in zneske, ki presegajo 10 000 EUR.

Člen 6 Prisotnost v upravnih uradih in udeležba v upravnih preiskavah

1. Po dogovoru med organom prosilcem in zaprošenim organom in v skladu z ureditvijo, ki jo določi zaprošeni organ, so lahko uradniki, ki jih pooblasti organ prosilec, z namenom prejemanja informacij iz člena 4(1) prisotni v uradih, kjer upravni organi zaprošene države članice opravljajo svoje dolžnosti.

Kadar so zadevne informacije vsebovane v dokumentaciji, do katere imajo dostop pristojni organi zaprošene države članice, se uradnikom države članice, v kateri ima sedež organ prosilec (v nadaljevanju „država članica prosilka“), predložijo izvodi te dokumentacije.

2. Po dogovoru med organom prosilcem in zaprošenim organom in v skladu z ureditvijo, ki jo določi zaprošeni organ, so lahko uradniki, ki jih pooblasti organ prosilec, z namenom prejemanja informacij iz člena 4(1), prisotni med upravnimi preiskavami, ki se izvajajo na ozemlju zaprošene države članice.

Kadar so uradniki države članice prosilke prisotni med uradnimi preiskavami v skladu s pododstavkom 1, lahko izvajajo pooblastila pregleda, prenesena na uradnike zaprošene države članice, če izvajajo ta pooblastila v skladu z zakoni in drugimi predpisi zaprošene države članice.

Če preiskovana oseba ne spoštuje preiskovalnih ukrepov uradnikov države članice prosilke, zaprošena država članica vsako kršitev obravnava kot kršitev proti uradnikom svojega organa.

3. Uradniki, ki jih pooblasti organ prosilec in ki uporabljajo možnosti iz odstavkov 1 in 2, morajo biti vedno sposobni predložiti pisno pooblastilo, v katerem je navedeno njihovo celotno ime in uradni položaj.

Poglavje IIIpomoč pri vročitvi dokumentov

ČLEN 7 Zaprosilo za vročitev nekaterih dokumentov v zvezi s terjatvami

1. Na zaprosilo organa prosilca vroči zaprošeni organ naslovniku vse akte in odločbe, vključno s sodnimi akti in odločbami, ki izvirajo iz države članice prosilke in se nanašajo na terjatev iz člena 2 ali na njeno izterjavo.

2. Zaprošeni organ takoj obvesti organ prosilec o vseh ukrepih, sprejetih v zvezi z njegovim zaprosilom za vročitev, zlasti pa mu sporoči datum vročitve akta ali odločbe naslovniku.

Člen 8 Način vročitve

1. Zaprošeni organ zagotovi, da se vročitev v zaprošeni državi članici izvede na enega od naslednjih načinov:

(a) z vročitvijo, ki se izvede v skladu z nacionalnimi zakoni in drugimi predpisi, ki veljajo v zaprošeni državi članici;

(b) s pošiljanjem standardnega obrazca s priporočeno ali elektronsko pošto, ki se mu priloži akt ali odločba, ki izvira iz države članice prosilke; za ta standardni obrazec se uporabi vzorec iz Priloge I.

Standardni obrazec iz točke (b) se prevede v uradni jezik ali enega od uradnih jezikov zaprošene države članice. Vendar prevod priloženega akta ali odločbe v uradni jezik zaprošene države članice ni potreben.

2. Odstavek 1 ne posega v druge oblike vročitve, ki jih izvede pristojni organ države članice prosilke v skladu s pravili, ki veljajo v zadevni državi članici.

Pristojni organ v državi članici prosilki lahko vsak dokument vroči neposredno s priporočeno ali elektronsko pošto osebi na ozemlju druge države članice.

Poglavje IVIzterjatev ali PREVIDNOSTNI UKREPI

ČLEN 9 Zaprosilo za izterjatev

1. Na zahtevo organa prosilca zaprošeni organ izterja terjatve, na katere se nanaša izvršilni naslov v državi članici prosilki.

2. Takoj, ko organ prosilec izve za kakršne koli pomembne informacije v zvezi z zadevo, na katero se nanaša zaprosilo za izterjavo, jih posreduje zaprošenemu organu.

Člen 10 Pogoji v zvezi z zaprosilom za izterjavo

1. Organ prosilec zaprosila za izterjavo ne more predložiti, če in dokler se terjatev in/ali izvršilni naslov v državi članici prosilki izpodbija, razen v primerih, v katerih se uporablja tretji pododstavek člena 13(4).

2. Preden organ prosilec predloži zaprosilo za izterjavo mora uporabiti ustrezne postopke za izterjavo, ki so na voljo v njegovi državi članici, razen v naslednjih primerih:

(a) če se predvideva, da ti postopki ne bodo zagotovili plačila terjatve v celoti;

(b) kadar razpolaga organ prosilec s posebnimi informacijami, zaradi katerih meni, da se izterjava lahko doseže le v zaprošeni državi članici ali da se lahko v zaprošeni državi članici doseže hitreje in učinkoviteje; v takem primeru se zaprosilo ustrezno utemelji;

(c) kadar je terjatev posledica uporabe člena 205 Direktive Sveta 2006/112/ES in ima davčni zavezanec, ki je solidarno odgovoren za dolg DDV, sedež podjetja v zaprošeni državi članici, pri čemer nima poslovalnic v državi članici prosilki.

Člen 11 Izvršilni naslov v zaprošeni državi članici in drugi spremni dokumenti

1. Vsakemu zaprosilu za izterjavo se priloži enotni izvršilni naslov v zaprošeni državi članici, za katerega se uporabi standardni obrazec iz Priloge II.

Ta enotni izvršilni naslov v zaprošeni državi članici je osnova za izterjatev ali previdnostne ukrepe v zaprošeni državi članici. Za ta izvršilni naslov v zadevni državi članici niso potrebni priznanje, dopolnitev ali nadomestitev.

2. Prvotni izvršilni naslov, oblikovan za omogočanje izvršilnih ukrepov v državi članici prosilki in ki zadeva terjatev, za katero se predloži zaprosilo za pomoč pri izterjavi, se priloži enotnemu izvršilnemu naslovu v zaprošeni državi članici. Za ta prvotni naslov v zaprošeni državi članici niso potrebni priznanje, dopolnitev ali nadomestitev.

Na veljavnost izterjatve in previdnostnih ukrepov v zaprošeni državi članici, ki so sprejeti na podlagi enotnega izvršilnega naslova v tej državi, ne vpliva dejstvo, da priložen prvotni izvršilni naslov v državi članici prosilki ni preveden v uradni jezik zaprošene države članice.

3. Zaprosilu za izterjavo terjatve se lahko priložijo drugi dokumenti v zvezi s terjatvijo, ki so bili izdani v državi članici prosilki.

Člen 12 Izvrševanje zaprosila za izterjavo

1. Za namene izterjave v zaprošeni državi članici se vsaka terjatev, za katero je bilo predloženo zaprosilo za izterjavo, obravnava kot terjatev zaprošene države članice, razen če ta direktiva določa drugače.

Zaprošena država članica izterja terjatve v svoji valuti.

2. Zaprošeni organ takoj obvesti organ prosilec o vseh ukrepih, ki jih je sprejel v zvezi z zaprosilom za izterjavo.

3. Celotni znesek terjatve, ki ga izterja zaprošeni organ, se nakaže v državo članico prosilko.

4. Zaprošeni organ od datuma prejema zaprosila za izterjavo zaračunava zamudne obresti, če to omogočajo zakoni in drugi predpisi, ki veljajo v zaprošeni državi članici.

Te obresti se prav tako nakažejo v državo članico prosilko.

5. Kadar zakoni in drugi predpisi v zadevni državi članici to omogočajo, lahko zaprošeni organ po posvetovanju z organom prosilcem določi dolžniku rok za plačilo ali odobri plačilo na obroke.

Vse obresti, ki jih zaprošeni organ zaračuna za čas podaljšanja roka plačila, se prav tako nakažejo državi članici prosilki.

Člen 13 Spori

1. Spori v zvezi s terjatvijo, prvotnim izvršilnim naslovom v državi članici prosilki ali enotnim izvršilnim naslovom v zaprošeni državi članici in spori v zvezi z veljavnostjo vročitve, ki jo izvede pristojni organ države članice prosilke, spadajo v okvir pristojnosti pristojnih organov države članice prosilke. Če med postopkom izterjave zainteresirana stranka izpodbija terjatev, prvotni izvršilni naslov v državi članici prosilki ali enotni izvršilni naslov v zaprošeni državi članici, zaprošeni organ to stranko obvesti, da mora tako tožbo predložiti pristojnemu organu države članice prosilke v skladu z veljavnimi zakoni v zadevni državi.

2. Spori v zvezi z izvršilnimi naslovi v zaprošeni državi članici ali spori, ki zadevajo veljavnost vročitve pristojnega organa zaprošene države članice, se predložijo pristojnemu organu zadevne države članice v skladu z njenimi zakoni in predpisi.

3. Če se tožba iz odstavka 1 predloži pristojnemu organu države članice prosilke, organ prosilec o tem obvesti zaprošeni organ ter navede obseg, v katerem se terjatve ne izpodbija.

4. Ko zaprošeni organ od organa prosilca ali od zainteresirane stranke prejme obvestilo iz odstavka 3, takoj prekine izvršilni postopek v zvezi z izpodbijanim delom terjatve, dokler organ, pristojen za zadevo, ne sprejme odločitve, razen če organ prosilec zahteva drugače v skladu s tretjim pododstavkom tega odstavka.

Če zaprošeni organ meni, da je to potrebno, in brez poseganja v člen 15, lahko sprejme previdnostne ukrepe za zagotovitev izterjave, če to omogočajo veljavni zakoni ali predpisi v njegovi državi članici.

Organ prosilec lahko v skladu z veljavnimi zakoni in drugimi predpisi svoje države članice zaprošeni organ pozove, da izterja izpodbijano terjatev ali izpodbijani del terjatve, če to omogočajo zadevni veljavni zakoni in drugi predpisi zaprošene države članice. Vse take zahteve morajo biti utemeljene. Če je pozneje izid izpodbijanja ugoden za dolžnika, mora organ prosilec vrniti vse izterjane zneske, skupaj z ustreznim povračilom v skladu z zakonodajo, veljavno v državi članici, v kateri ima sedež zaprošeni organ.

Člen 14 Sprememba zaprosila za pomoč pri izterjavi

1. Organ prosilec takoj obvesti zaprošeni organ o poznejših spremembah svojega zaprosila za izterjavo ali umiku svojega zaprosila, pri čemer navede vzroke za spremembo ali umik.

2. Če je sprememba zaprosila posledica sklepa pristojnega organa iz člena 13(1), organ prosilec sporoči spremenjen izvršilni naslov v zaprošeni državi članici. Zaprošeni organ nato na podlagi spremenjenega naslova nadaljuje z nadaljnjimi ukrepi izterjave.

Za spremenjeni naslov se uporabljata člena 11 in 13.

Člen 15 Zaprosilo za previdnostne ukrepe

1. Na zaprosilo organa prosilca zaprošeni organ sprejme previdnostne ukrepe za zagotovitev izterjave terjatve.

2. Če zaprosilo zadeva terjatev, ki se izpodbija ali še ni vključena v izvršilni naslov v državi članici prosilki, lahko organ prosilec zaprosi za previdnostne ukrepe, če jih omogočajo veljavni zakoni in drugi predpisi države članice, v kateri ima sedež. V takih primerih mora biti zaprosilo utemeljeno, razen če se predloži državi članici, ki ne določa takega pogoja v svojih ureditvi vzajemne pomoči pri izterjavi z eno ali več tretjimi državami.

3. Vsakemu zaprosilu za previdnostne ukrepe se priloži enotni naslov za previdnostne ukrepe v državi članici, v kateri ima sedež zaprošeni organ, pri čemer se uporabi standardni obrazec iz Priloge III.

Ta enotni naslov za previdnostne ukrepe v zaprošeni državi članici je osnova za previdnostne ukrepe v zaprošeni državi članici. Za ta naslov v zadevni državi članici niso potrebni priznanje, dopolnitev ali nadomestitev.

Prvotni naslov za previdnostne ukrepe, ki je oblikovan za omogočanje previdnostnih ukrepov v državi članici prosilki in zadeva terjatev, za katero se predloži zaprosilo za pomoč pri izterjavi, se priloži enotnemu naslovu za previdnostne ukrepe v zaprošeni državi članici. Za ta prvotni naslov v zaprošeni državi članici ni potrebno priznanje, dopolnitev ali nadomestitev.

Na veljavnost previdnostnih ukrepov v zaprošeni državi članici, ki so sprejeti na podlagi enotnega naslova za previdnostne ukrepe v zadevni državi, ne vpliva dejstvo, da priložen prvotni naslov za previdnostne ukrepe v državi članici prosilki ni preveden v uradni jezik zaprošene države članice.

4. Zaprosilu za previdnostne ukrepe se lahko priložijo drugi dokumenti v zvezi s terjatvijo, ki so bili izdani v državi članici prosilki.

Člen 16 Pravila v zvezi z zaprosilom za previdnostne ukrepe

Za izvajanje člena 15 se smiselno uporablja člen 9(2), člen 12(1) in (2), členi 13, 14 ter 17.

Člen 17 Omejitve v zvezi z dolžnostmi zaprošenega organa

1. Zaprošeni organ ni dolžan dodeliti pomoči iz členov 9 do15, če bi zaradi položaja dolžnika izterjava terjatve povzročila resne ekonomske ali socialne težave v zaprošeni državi članici, če zakoni in drugi predpisi, veljavni v tej državi članici, dovoljujejo tako izjemo za nacionalne terjatve.

2. Zaprošeni organ ni dolžan dodeliti pomoči iz člena 4 in členov 6 do 15, če se prvotno zaprosilo za pomoč iz členov 4, 6, 7, 9 ali 15 nanaša na terjatve, stare več kot pet let, šteto od datuma predložitve terjatve v državi članici prosilki, do datuma prvotnega zaprosila za pomoč.

Vendar se v primerih, v katerih se terjatev ali prvotni izvršilni naslov v državi članici prosilki izpodbijata, šteje, da se petletno obdobje začne takrat, ko se v državi članici prosilki ugotovi, da terjatve ali izvršilnega naslova ni več mogoče izpodbijati.

Poleg tega se v primerih, v katerih pristojni organi države članice prosilke odobrijo odložitev plačila, šteje, da se petletno obdobje začne takrat, ko poteče rok plačila.

3. Zaprošeni organ obvesti organ prosilec o razlogih za zavrnitev zaprosila za pomoč.

Člen 18 Vprašanja o zastaranju

1. Glede zastaralnih rokov se uporabljajo izključno predpisi, ki veljajo v državi članici prosilki.

2. V zvezi z zadržanjem ali prekinitvijo zastaralnih rokov se kakršni koli ukrepi, ki jih pri izterjavi terjatev sprejme zaprošeni organ ali ki so sprejeti v imenu tega organa v skladu z zaprosilom za pomoč in ki imajo učinek zadržanja ali prekinitve zastaralnega roka v skladu z veljavnimi zakoni v zaprošeni državi članici, štejejo, da imajo enak učinek v državi članici prosilki, če je zadržanje ali prekinitev zastaralnega roka mogoče v skladu z veljavnimi zakoni v državi članici prosilki.

Če zadržanje ali prekinitev zastaralnega roka ni mogoče v skladu z veljavnimi zakoni zaprošene države članice, se kakršni koli ukrepi, ki jih pri izterjavi terjatev sprejme zaprošeni organ ali so sprejeti v imenu tega organa v skladu z zaprosilom za pomoč in ki bi imeli učinek zadržanja ali prekinitve zastaralnega roka v skladu z veljavnimi zakoni v državi članici prosilki, če bi jih izvedel organ prosilec ali bi se izvedli v njegovem imenu v njegovi državi članici, kar zadeva učinek, štejejo, da so bili sprejeti v slednji državi.

Prvi in drugi pododstavek ne vplivata na pravico pristojnih organov v državi članici prosilki, da sprejmejo ukrepe za zadržanje ali prekinitev zastaralnega roka v skladu z veljavnimi zakoni v navedeni državi članici.

3. Organ prosilec in zaprošeni organ drug drugega nemudoma obvestita o kakršnem koli ukrepu za prekinitev ali zadržanje zastaralnega roka terjatve, za katero je bila zahtevana izterjatev ali previdnostni ukrepi, ali ukrepu, ki lahko ima tak učinek.

Člen 19 Stroški

1. Zaprošeni organ od zadevne osebe izterja in obdrži zneske vseh morebitnih stroškov, povezanih z izterjavo. Ti stroški se obračunajo v skladu z zakoni in drugimi predpisi zaprošene države članice.

2. Če zadevna oseba ne plača zahtevanega zneska v roku, ki ga določi zaprošeni organ ali se določi v njegovem imenu, lahko zaprošeni organ, namesto da nadaljuje s povračilom stroškov v skladu z odstavkom 1, zaračuna naslednje fiksne stroške:

(a) 100 EUR, če se znesek plača šele po prejetju najmanj enega upravnega opomina;

(b) 200 EUR, če zaprošeni organ sprejme druge upravne ukrepe ali se ti sprejmejo v njegovem imenu;

(c) 500 EUR, če se v zaprošeni državi članici sprejmejo drugi izvršilni ukrepi.

Zadevna oseba lahko vloži tožbo proti uporabi teh fiksnih stroškov pri zaprošenem organu in pri katerem koli organu, ki je pristojen za obravnavanje tožb proti ukrepom izterjave, ki se sprejmejo v zaprošeni državi članici.

V vsakem primeru ti fiksni stroški niso veljavni, če pristojni organ iz člena 13(1) in (2) določi, da so ukrepi za izterjavo neutemeljeni, kar zadeva vsebino terjatev ali veljavnost prvotnega izvršilnega naslova v državi članici prosilki ali enotni izvršilni naslov v zaprošeni državi članici ali veljavnost ukrepov obveščanja ali izvršilnih ukrepov v zaprošeni državi članici.

3. Izterjava terjatve, vključno z glavnico, obrestmi, kaznimi, globami in s tem povezanimi stroški, za katero je bila zaprošena vzajemna pomoč, ima prednost pred povračilom stroškov, ki jih je povzročil zaprošeni organ ali so nastali v njegovem imenu.

4. Države članice se odpovejo vsem medsebojnim terjatvam za povračilo stroškov, ki izhajajo iz kakršne koli vzajemne pomoči, ki si jo medsebojno dodelijo v skladu s to direktivo.

Vendar, če izterjava povzroči posebne težave, zadeva zelo velik znesek stroškov ali se nanaša na organizirani kriminal, se lahko prosilec in zaprošeni organ dogovorita za povračilo glede na posamezen primer.

5. Ne glede na odstavek 4 je država članica prosilka še naprej dolžna zaprošeni državi članici povrniti kakršne koli stroške in izgube, nastale zaradi ukrepov, ki veljajo za neutemeljene, kar zadeva vsebino terjatve ali veljavnost izvršilnega naslova in/ali naslova za previdnostne ukrepe, ki jih odredi organ prosilec.

Poglavje Vsplošna pravila za vse vrste zaprosil za pomoč

Člen 20 Standardni obrazci in sredstva komunikacije

1. Zaprosila za informacije v skladu s členom 4(1), zaprosila za obveščanje v skladu s členom 7(1), zaprosila za terjatev v skladu s členom 9(1) ali zaprosila za previdnostne ukrepe v skladu s členom 15(1) se pošljejo, če je mogoče, v elektronski obliki, z uporabo standardnega obrazca. Če je mogoče, se ti obrazci uporabijo tudi za kakršno koli nadaljnjo komunikacijo v zvezi z zaprosilom.

Enotni izvršilni naslov ali naslov za previdnostne ukrepe v zaprošeni državi članici in prvotni izvršilni naslov ali naslov za previdnostne ukrepe v državi članici prosilki ter drugi dokumenti iz členov 11 in 15 se prav tako pošljejo, če je mogoče, v elektronski obliki.

Po potrebi se lahko standardnim obrazcem priložijo poročila, izjave in vsi drugi dokumenti v papirni ali digitalni obliki ali overjene verodostojne kopije izpiskov teh dokumentov, ki se, če je mogoče, prav tako pošljejo v elektronski obliki.

Standardni obrazci in komunikacija v elektronski obliki se prav tako uporabijo za izmenjavo informacij na lastno pobudo v skladu s členom 5.

2. Odstavek 1 se ne uporablja za informacije in dokumentacijo, pridobljeno s prisotnostjo v upravnih uradih v drugi državi članici ali sodelovanjem v upravnih preiskavah v drugi državi članici v skladu s členom 6.

3. Če komunikacija ne poteka v elektronski obliki ali z uporabo standardnih obrazcev, to ne vpliva na veljavnost pridobljenih informacij ali ukrepov, sprejetih pri izvrševanju zaprosila za pomoč.

Člen 21 Uporaba jezikov

1. Zaprosila za pomoč in enotni izvršilni naslov ali naslov za previdnostne ukrepe v zaprošeni državi članici se pošljejo v uradnem jeziku ali prevedejo v uradni jezik ali enega od uradnih jezikov zaprošene države članice.

Vendar dejstvo, da so nekateri deli zaprosil v jeziku, ki ni uradni jezik ali eden od uradnih jezikov zaprošene države članice, o čemer so se dvostransko dogovorili pristojni organi, ne vpliva na veljavnost zaprosil.

2. Prevod prvotnega izvršilnega naslova ali naslova za previdnostne ukrepe v državi članici prosilki v uradni jezik zaprošene države članice se ne zahteva, če se ta sporoči zaprošenemu organu ali zadevni osebi.

3. Dokumenti, v zvezi s katerimi se v skladu s členom 7 zahteva vročitev, se lahko zaprošenemu organu pošljejo v uradnem jeziku države članice prosilke. Če se vročitev zadevni osebi izvede v skladu s členom 8(1)(b), se prevod teh dokumentov v uradni jezik zaprošene države članice ne zahteva.

4. Če so zaprosilu priloženi dodatni dokumenti, razen tistih iz odstavkov 1, 2 in 3, lahko zaprošeni organ od organa prosilca po potrebi zahteva prevod teh dokumentov v uradni jezik ali enega od uradnih jezikov zaprošene države članice ali v kateri koli drug jezik, o katerem sta se dvostransko dogovorila pristojna organa.

Člen 22 Zakonodaja, ki se uporablja za izvrševanje zaprosila

1. Pri izvrševanju zaprosila za pomoč v zvezi s terjatvijo, ki spada na področje uporabe te direktive, zaprošeni organ uporabi pooblastila, ki mu jih zagotavljajo zakoni in drugi predpisi njegove države članice, ki veljajo za terjatve v zvezi z istimi davki ali carinami, oziroma ob odsotnosti istih davkov ali carin, v zvezi s podobnimi davki ali carinami.

Če zaprošeni organ meni, da se na njegovem ozemlju ne zaračunavajo isti ali podobni davki ali carine, uporabi pooblastila, ki mu jih zagotavljajo zakoni in drugi predpisi njegove države članice, ki veljajo za terjatve v zvezi z davkom na osebne prejemke, razen če ta direktiva določa drugače.

2. Odstavek 1 se uporablja v zvezi z ugodnostmi, ki veljajo za terjatve, ki izhajajo iz zaprošene države članice.

Člen 23 Razkritje informacij in dokumentov

1. Informacije in dokumenti, ki jih je pridobil organ prosilec ali zaprošeni organ v skladu s to direktivo, se lahko razkrijejo drugim organom v isti državi članici, če to dovoljuje zakonodaja zadevne države članice, tudi če bi se lahko te informacije uporabile za drugačne namene in ne za namene izterjave terjatev iz člena 2.

2. Kadar organ prosilec ali zaprošeni organ meni, da lahko informacije ali dokumenti, pridobljeni v skladu s to direktivo, koristijo tretji državi članici, lahko te informacije ali dokumente posreduje zadevni državi članici.

3. Informacije in dokumente ali overjene verodostojne kopije ali izpiske teh kopij, ki jih je organ prosilec ali zaprošeni organ pridobil v skladu s to direktivo, lahko vsi organi v isti državi članici navedejo ali uporabijo kot dokaz na enak način kot podobne informacije in dokumente, pridobljene v zadevni državi.

Poglavje VIKončne določbe

ČLEN 24 Uporaba drugih sporazumov o pomoči

V primerih, v katerih se uporablja ta direktiva, države članice ne uporabijo nobenih drugih dvostranskih ali večstranskih sporazumov ali ureditev v zvezi s svojimi zaprosili za pomoč drugim državam članicam.

Člen 25 Odbor

1. Komisiji pomaga odbor za izterjavo.

2. Kjer je naveden sklic na ta odstavek, se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES.

Obdobje iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES se določi na tri mesece.

Člen 26 Izvedbene določbe

1. Komisija v skladu s postopkom iz člena 25(2) sprejme podrobna pravila za izvajanje členov 3, 4(1), 5, 7, 8(1)(b), 9, 11(1), 12(2), 14, 15(1) in (3), 16 ter 20(1).

Ta pravila zadevajo vsaj naslednje:

(a) pogoje v zvezi z imenovanjem in organizacijo centralnega urada za zvezo, drugih uradov za zvezo in služb za zvezo iz člena 3(2), (3) in (4);

(b) načine komunikacije med organi;

(c) vsebino in obliko standardnih obrazcev, ki se uporabljajo za namene iz člena 4(1), členov 5, 7, člena 9(1) in člena 15(1);

(d) pravila glede preračunavanja zneskov, ki se bodo izterjali, in glede prenosa izterjanih zneskov.

2. Komisija lahko v skladu s postopkom iz člena 25(2) sprejme podrobna pravila:

(a) za izvajanje člena 6;

(b) za določitev minimalnega zneska terjatev, za katerega se lahko vloži zaprosilo za pomoč.

Pravila iz točke (b) prvega pododstavka lahko določajo, da je pomoč za terjatve, nižje od navedenega minimalnega zneska, poljubna in odvisna od nekaterih pogojev, zlasti v zvezi z razdelitvijo izterjanih zneskov med zaprošeno državo članico in državo članico prosilko, z odstopanjem od člena 12(3).

3. Komisija lahko v skladu s postopkom iz člena 25(2) spremeni standardne obrazce iz prilog I, II in III.

Člen 27 Poročanje

Vsaka država članica Komisiji vsako leto najpozneje do 31. marca sporoči:

(a) število zaprosil za informacije, obveščanje in izterjatev ali za previdnostne ukrepe, ki jih vsako leto pošlje posamezni zaprošeni državi članici in prejme od posamezne države članice prosilke;

(b) znesek terjatev, v zvezi s katerimi je vloženo zaprosilo za pomoč pri izterjavi, in izterjane zneske;

(c) kakršne koli druge informacije, ki bi se lahko uporabile pri vrednotenju zagotavljanja vzajemne pomoči v skladu s to direktivo.

Komisija vsakih pet let poroča Evropskemu parlamentu in Svetu o delovanju ureditve, določene s to direktivo.

Člen 28 Prenos

1. Države članice sprejmejo in objavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 31. decembra 2009. Komisiji takoj sporočijo besedilo navedenih predpisov ter korelacijsko tabelo med navedenimi predpisi in to direktivo.

Navedene predpise uporabljajo od 1. januarja 2010.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice sporočijo Komisiji besedilo temeljnih določb nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 29 Razveljavitev Direktive 2008/55/ES

Direktiva 2008/55/ES se s 1. januarjem 2010 razveljavi.

Sklicevanja na razveljavljeno Direktivo se štejejo kot sklicevanja na to direktivo.

Člen 30 Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Člen 31 Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

PRILOGA I

ENOTNI NASLOV ZA VROČANJE ODREDB ALI ODLOČB V SKLADU S ČLENOM 8(1) DIREKTIVE (ES) ŠT.°…/… Država članica ES, v kateri je bil ta dokument izdan: … |

Člen 7(1) Direktive (ES) št. …/… o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev v zvezi z davki, carinami in drugimi ukrepi določa: „Na zaprosilo organa prosilca zaprošeni organ vroči naslovniku vse akte in odločbe, vključno s sodnimi odločbami, ki izvirajo iz države članice prosilke in se nanašajo na terjatev iz člena 2 ali na njeno izterjavo.“ Člen 8(1) iste direktive določa: „Zaprošeni organ zagotovi, da se vročitev v zaprošeni državi članici izvede na enega od naslednjih načinov: (…) (b) s pošiljanjem standardnega obrazca s priporočeno ali elektronsko pošto, ki se mu priloži akt ali odločba, ki izvira iz države članice prosilke.“ V skladu z navedenimi določbami pošiljanje tega dokumenta s priporočeno ali elektronsko pošto vključuje vročitev akta (aktov) in/ali odločbe (odločb), priloženih temu dokumentu. |

A | CILJ TE VROČITVE |

Namen te vročitve je: obvestiti naslovnika o priloženih aktih in/ali odločbah; potrditi obveznost potrošnika glede plačila zneskov iz točke B4. To plačilo je treba izvesti: pred 20.LL.MM.DD, takoj. Naslovnik je opozorjen, da lahko organi zaprošene države članice v primeru neplačila sprejmejo izvršilne ukrepe in/ali previdnostne ukrepe za zagotovitev izterjave terjatve. V tem primeru se lahko uporabijo fiksni upravni stroški v skladu z Direktivo (ES) št.°…/…; prekiniti zastaralni rok v zvezi s terjatvami iz priloženih aktov in/ali odločb. |

B | OPIS PRILOŽENIH AKTOV IN/ALI ODLOČB |

1 | Datum določitve: 20.LL.MM.DD – referenčna številka: … ocena davka, odločba davčnih organov po upravni pritožbi, druga upravna odločba ali naslov, sodba/sklep ime sodišča, druge sodne listine. |

2 | Naziv davka: … |

3 | Narava zadevne terjatve: carine davek na dodano vrednost trošarine davek na dohodek ali kapital davek na zavarovalne premije drugi davki ali dajatve, ki jih obračuna država članica ali se obračunajo v njenem imenu davki in carine, ki jih obračunajo teritorialni ali upravni pododdelki držav članic, vključno z lokalnimi organi, ali ki se obračunajo v njihovem imenu obvezni prispevki za socialno varnost, ki se plačujejo državi članici ali pododdelku države članice ali ustanovam za socialno varnost, ustanovljenim v skladu z javnim pravom; povračila, intervencijski in drugi ukrepi, ki so del sistema popolnega ali delnega financiranja Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP), vključno z zneski, ki bodo pobrani v zvezi s temi ukrepi prelevmani in druge carine, predvidene v okviru skupne ureditve trga v sektorju sladkorja |

4 | Znesek zadevne terjatve: glavnica: upravne kazni in globe: obresti do 20.LL.MM.DD: stroški do 20.LL.MM.DD: skupni znesek: |

C | SLUŽBA, ODGOVORNA ZA PRILOŽENE AKTE IN/ALI ODLOČBE |

1 | Naziv: |

2 | Ulica in številka: |

3 | Poštna številka in kraj: |

4 | Telefon: |

5 | Elektronski naslov: |

D | SLUŽBA, KJER JE MOGOČE PRIDOBITI DODATNE INFORMACIJE O VROČENIH AKTIH IN/ALI ODLOČBAH ALI V ZVEZI Z MOŽNOSTMI IZPODBIJANJA OBVEZNOSTI PLAČILA (če je drugačna od službe iz naslova C) |

1 | Naziv: |

2 | Ulica in hišna številka: |

3 | Poštna številka in kraj: |

4 | Telefon |

5 | Elektronski naslov: |

PRILOGA II

ENOTEN IZVRŠILNI NASLOV ZA TERJATVE, KI JIH UREJA DIREKTIVA (ES) ŠT.°…/… Država članica ES, v kateri je bil ta dokument izdan: … V skladu s členom 11 Direktive (ES) št.°…./…. je ta dokument izvršilni naslov in/ali naslov za previdnostne ukrepe v vsaki državi članici ES, kadar tako zahteva organ prosilec države članice, v kateri je bil ta dokument izdan. |

A | OPIS TERJATVE |

1 | Naziv davka: … |

2 | Narava terjatve: carine davek na dodano vrednost trošarine davek na dohodek ali kapital davek na zavarovalne premije drugi davki ali dajatve, ki jih obračuna država članica ali ki se obračunajo v njenem imenu davki in carine, ki jih obračunajo teritorialni ali upravni pododdelki držav članic, vključno z lokalnimi organi, ali ki se obračunajo v njihovem imenu obvezni prispevki za socialno varnost, ki se plačujejo državi članici ali pododdelku države članice ali ustanovam za socialno varnost, ustanovljenim v skladu z javnim pravom; povračila, intervencijski in drugi ukrepi, ki so del sistema popolnega ali delnega financiranja Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP), vključno z zneski, ki bodo pobrani v zvezi s temi ukrepi prelevmani in druge carine, predvidene v okviru skupne ureditve trga v sektorju sladkorja |

3 | Sklic terjatve: … |

4 | Obdobje, ki ga zajema terjatev: koledarsko leto: … obdobje: 20.LL.MM.DD – 20.LL.MMDD (dan, mesec, leto) |

5 | Datum ocene terjatve: … Datum izvršilnega naslova: … Datum vročitve dolžniku: … Rok plačila: … |

6 | Znesek terjatve glavnica: upravne kazni in globe: obresti do 20.LL.MM.DD: stroški do 20.LL.MM.DD: skupni znesek: |

B | IDENTIFIKACIJA DOLŽNIKA |

1 | Naziv: … |

2 | številka DDV: … identifikacijska številka davka: druga identifikacijska številka: |

3 | Ulica in številka: |

4 | Drugi podatki o naslovu: |

5 | Poštna številka in kraj: |

6 | Država: |

C | SLUŽBA, ODGOVORNA ZA OCENO TERJATVE |

1 | Naziv: |

2 | Ulica in številka: |

3 | Poštna številka in kraj: |

4 | Telefon: |

5 | Elektronski naslov: |

D | SLUŽBA, KJER JE MOGOČE PRIDOBITI DODATNE INFORMACIJE O TERJATVI IN/ALI MOŽNOSTIH IZPODBIJANJA OBVEZNOSTI PLAČILA (če je drugačna od službe iz naslova C) |

1 | Naziv: |

2 | Ulica in hišna številka: |

3 | Poštna številka in kraj: |

4 | Telefon |

5 | Elektronski naslov: |

PRILOGA III

ENOTEN NASLOV ZA PREVIDNOSTNE UKREPE ZA ZAGOTOVITEV IZTERJAVE TERJATEV, KI JIH UREJA DIREKTIVA (ES) ŠT.°…/… Država članica ES, v kateri je bil ta dokument izdan: … V skladu s členom 15(3) Direktive (ES) št.°…./…. je ta dokument naslov za previdnostne ukrepe v vsaki državi članici ES, kadar tako zahteva organ prosilec države članice, v kateri je bil ta dokument izdan. |

A | OPIS V ZVEZI S TERJATVIJO, KATERE IZTERJAVO JE TREBA ZAGOTOVITI |

1 | Naziv davka: … |

2 | Narava terjatve: carine davek na dodano vrednost trošarine davek na dohodek ali kapital davek na zavarovalne premije drugi davki ali dajatve, ki jih obračuna država članica ali ki se obračunajo v njenem imenu davki in carine, ki jih obračunajo teritorialni ali upravni pododdelki držav članic, vključno z lokalnimi organi, ali ki se obračunajo v njihovem imenu obvezni prispevki za socialno varnost, ki se plačujejo državi članici ali pododdelku države članice ali ustanovam za socialno varnost, ustanovljenim v skladu z javnim pravom; povračila, intervencijski in drugi ukrepi, ki so del sistema popolnega ali delnega financiranja Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP), vključno z zneski, ki bodo pobrani v zvezi s temi ukrepi prelevmani in druge carine, predvidene v okviru skupne ureditve trga v sektorju sladkorja |

NESPREMENLJIVE TERJATVE | SPREMENLJIVE TERJATVE |

3a | Sklic terjatve: … | 3b | Sklic naslova za previdnostne ukrepe: sodba/sklep ime sodišča, objavljen 20.LL.MM.DD s sklicem … upravna odločba/naslov z dne 20.LL.MM.DD s sklicem … |

4a | Obdobje, ki ga zajema terjatev: koledarsko leto: … obdobje: 20.LL.MM.DD – 20.LL.MM.DD | 4b | Obdobje, ki ga zajema spremenljiva terjatev: koledarsko leto: … obdobje: 20.LL.MMDD – 20.YY.MMDD |

5a | Datum ocene terjatve: … Datum izvršilnega naslova: … Datum vročitve dolžniku: … Rok plačila: … | 5b | Razlog(-i), ki utemeljuje(-jo) sprejetje previdnostnih ukrepov s strani zaprošenih organov države članice: (tveganje) plačilne nesposobnosti zadevne osebe v državi članici prosilki tveganje (predvidenega) sodelovanja zadevne osebe pri davčni goljufiji ali davčni utaji tveganje ukrepov zadevne osebe, ki povzročijo zamudo pri izterjavi previdnostni ukrepi se lahko sprejmejo le v zaprošeni državi članici ali pa se tam sprejmejo hitreje in učinkoviteje |

6 | Znesek, ki zahteva sprejetje previdnostnih ukrepov glavnica: upravne kazni in globe: obresti do 20.LL.MM.DD: stroški do 20.LL.MM.DD: skupni znesek: |

B | IDENTIFIKACIJA (PRIHODNJEGA) DOLŽNIKA |

1 | Naziv: … |

2 | številka DDV: … identifikacijska številka davka: druga identifikacijska številka: |

3 | Ulica in hišna številka: |

4 | Drugi podatki o naslovu: |

5 | Poštna številka in kraj: |

6 | Država: |

C | SLUŽBA, ODGOVORNA ZA OCENO TERJATVE |

1 | Naziv: |

2 | Ulica in hišna številka: |

3 | Poštna številka in kraj: |

4 | Telefon: |

5 | Elektronski naslov: |

D | SLUŽBA, KJER JE MOGOČE PRIDOBITI DODATNE INFORMACIJE O TERJATVI IN/ALI MOŽNOSTIH IZPODBIJANJA POGOJEV, KI UTEMELJUJEJO SPREJETJE PREVIDNOSTNIH UKREPOV (če je drugačna od službe iz naslova C) |

1 | Naziv: |

2 | Ulica in hišna številka: |

3 | Poštna številka in kraj: |

4 | Telefon |

5 | Elektronski naslov: |

[1] UL C , , str. .

[2] UL C , , str. .

[3] UL C , , str. .

[4] UL L 150, 10.06.2008, str. 28.

[5] UL L 184, 17.7.1999, str. 23.