Mnenje Evropske centralne banke

z dne 30. oktobra 2019

o predlogu uredbe o okviru za upravljanje proračunskega instrumenta za konvergenco in konkurenčnost za euroobmočje

(CON/2019/37)

(2019/C 408/03)

Uvod in pravna podlaga

Evropska centralna banka (ECB) je dne 9. in 18. septembra 2019 prejela zahtevi Sveta Evropske unije oziroma Evropskega parlamenta za mnenje o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o okviru za upravljanje proračunskega instrumenta za konvergenco in konkurenčnost za euroobmočje (1) (v nadaljnjem besedilu: predlagana uredba).

Pristojnost ECB, da poda mnenje, izhaja iz členov 127(4) in 282(5) Pogodbe o delovanju Evropske unije, saj je predlagana uredba pomembna za poglavitni cilj Evropskega sistema centralnih bank (ESCB), da ohranja stabilnost cen, in njegov cilj, da podpira splošne ekonomske politike v Uniji, če to ni v nasprotju s ciljem ohranjanja stabilnosti cen, kakor je navedeno v členih 127(1) in 282(2) Pogodbe in členu 2 Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke.

V skladu s prvim stavkom člena 17.5 Poslovnika Evropske centralne banke je to mnenje sprejel Svet ECB.

1. Splošne pripombe

1.1 Splošni cilji proračunskega instrumenta za konvergenco in konkurenčnost

Poročilo petih predsednikov z dne 22. junija 2015 je poudarilo, da je treba dokončno vzpostaviti ekonomsko in institucionalno strukturo ekonomske in monetarne unije (EMU). Zlasti je poudarilo, da je pomembno odpraviti razlike, do katerih je prišlo v času krize, in se podati na pot novega konvergenčnega procesa. Glede na poročilo je „za trajnostno zbliževanje potreben tudi širši sklop politik, ki spadajo na področje ‚strukturnih reform‘, torej reform za posodobitev gospodarstev s ciljem večje rasti gospodarstva in delovnih mest“ (2).

Cilj proračunskega instrumenta za konvergenco in konkurenčnost (BICC) je poleg podpore strukturnih politik tudi podpora javnih naložb v državah članicah, katerih valuta je euro, z izplačevanjem sredstev za posamezne projekte. Države članice, ki sodelujejo v mehanizmu deviznih tečajev (ERM II), lahko prav tako prostovoljno sodelujejo v proračunskem instrumentu za konvergenco in konkurenčnost (v nadaljnjem besedilu skupaj z državami članicami, katerih valuta je euro: sodelujoče države članice).

Če se bo proračunski instrument za konvergenco in konkurenčnost uspešno uporabil, se glede na navedeno pričakuje, da bo izboljšal delovanje gospodarstva in privedel do bolj rasti prijazne sestave javnih izdatkov, kar bo pozitivno učinkovalo na potencialno rast in odpornost gospodarstev euroobmočja na škodljive pretrese. Posledično bi proračunski instrument za konvergenco in konkurenčnost prispeval k nemotenemu delovanju EMU in učinkovitosti denarne politike ECB. Proračunski instrument za konvergenco in konkurenčnost bi moral imeti zadostna sredstva, da lahko izpolni zastavljene cilje.

1.2 Upravljanje proračunskega instrumenta za konvergenco in konkurenčnost

Predlagana uredba vzpostavlja okvir za upravljanje proračunskega instrumenta za konvergenco in konkurenčnost v dveh korakih. Najprej predvideva sprejetje strateških usmeritev glede reformnih in naložbenih prioritet za euroobmočje kot celoto. V drugem koraku predvideva „smernice za posamezne države“ za posamezne države članice euroobmočja, ki morajo biti skladne s strateškimi usmeritvami in priporočili Sveta za posamezne države. Na podlagi smernic za posamezne države bi nato države članice opredelile možne svežnje reform in naložb ter jih predložile Komisiji v oceno. Svet bo odločil o smernicah za politiko in strateških usmeritvah po razpravi v Euroskupini in na podlagi pobude Komisije.

Kolikor je to mogoče, bi moralo biti upravljanje proračunskega instrumenta za konvergenco in konkurenčnost skladno z evropskim semestrom in vsemi drugimi obstoječimi mehanizmi za usklajevanje ekonomske politike. S tem bi zagotovili potrebno skladnost med procesi in postopki. Cilj predloga uredbe je doseči tako skladnost v strateških usmeritvah, ki jih določi Svet na vrhu držav euroobmočja in, po razpravah v Euroskupini, v priporočilih za euroobmočje. Prav tako poudarja, da morajo biti smernice za posamezne države skladne s priporočili za posamezne države, saj so priporočila za posamezne države temelj evropskega semestra. V skladu z vlogo v procesu usklajevanja ekonomskih politik, ki izhaja iz Pogodbe, bi Komisija ocenila svežnje reform in naložb, ki jih predložijo države članice, spremljala napredek pri njihovem izvajanju in prevzela pobudo pri pripravi strateških usmeritev in smernic.

Prav tako je ključna trenutno predvidena ureditev, po kateri se svežnji reform in naložb, ki jih predložijo države članice, ocenijo na podlagi skupno dogovorjenih potreb politike posameznih držav, saj se reformne in naložbene prioritete med državami članicami močno razlikujejo. Zaradi tega bi morala biti priporočila za posamezne države, ki jih že zdaj vsako leto izda Komisija in potrdi Svet v sklopu procesa evropskega semestra, glavna referenčna točka za države članice in te bi se morale ob predložitvi svežnjev reform in naložb izrecno sklicevati na obstoječa priporočila za posamezne države. Glede na to, da poročila Komisije o državah, izdana v sklopu priporočil Sveta za posamezne države, od leta 2019 opredeljujejo pomembne potrebe strukturne politike in ključna področja za javne naložbe na ravni držav članic, so primerno merilo za oblikovanje nacionalnih svežnjev reform in naložb. Kjer je to primerno, bi lahko v smernicah za posamezne države ta priporočila za posamezne države natančneje opredelili.

Odvisno od tega, kdaj se svežnji reform in naložb v zvezi s proračunskim instrumentom za konvergenco in konkurenčnost predložijo Komisiji v oceno, bi se morala v praksi kot merilo za proračunski instrument za konvergenco in konkurenčnost uporabiti priporočila za posamezne države za prejšnje leto. Pri oceni svežnjev reform in naložb, ki jih predložijo države članice, bi lahko Komisija upoštevala tudi priporočila za posamezne države za tekoče leto, če se pravočasno objavijo.

Zgoraj navedeni pristop bi moral prispevati k temu, da se priporočila za posamezne države ohranijo kot glavna referenčna točka, ter zagotoviti vsebinsko in časovno usklajenost v okviru vseh obstoječih postopkov usklajevanja, predvsem evropskega semestra. V tem okviru bi proračunski instrument za konvergenco in konkurenčnost lahko razvil svoj potencial ter se osredotočil na reševanje najbolj perečih izzivov ekonomske in fiskalne politike, s katerimi se soočajo države članice.

1.3 Dodatni vidiki

Glede na to, da je cilj proračunskega instrumenta za konvergenco in konkurenčnost podpirati strukturne politike in javne naložbe za izboljšanje konkurenčnosti in konvergence, so potrebne nadaljnje razprave prek meja proračunskega instrumenta za konvergenco in konkurenčnost o tem, kako vzpostaviti funkcijo za makroekonomsko stabilizacijo, ki je še vedno ni na ravni euroobmočja. Taka funkcija obstaja v vseh monetarnih unijah, da se lahko bolje soočijo z gospodarskimi pretresi, ki jih ne morejo upravljati na nacionalni ravni (3). Kot je ECB že izpostavila (4), bi ustrezno zasnovana skupna funkcija za makroekonomsko stabilizacijo povečala odpornost gospodarstva sodelujočih držav članic in celotnega euroobmočja ter s tem tudi podpirala enotno denarno politiko. Zato bi morala biti funkcija za fiskalno stabilizacijo dovolj obsežna.

To mnenje bo objavljeno na spletni strani ECB.

V Frankfurtu na Majni, 30. oktobra 2019 Predsednik ECB Mario DRAGHI

(1) COM(2019) 354 final.

(2) Glej poročilo Dokončanje evropske ekonomske in monetarne unije, poročilo pripravil Jean-Claude Juncker v tesnem sodelovanju z Donaldom Tuskom, Jeroenom Dijsselbloemom, Mariom Draghijem in Martinom Schulzem, 22. junij 2015, stran 7, dostopno na spletni strani Komisije na naslovu www.ec.europa.eu.

(3) Glej splošne pripombe v Mnenju CON/2018/51. Vsa mnenja ECB so objavljena na spletni strani ECB na naslovu www.ecb.europa.eu.

(4) Glej splošne pripombe v Mnenju CON/2018/51.