POROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

o izvajanju, rezultatih in splošni oceni evropskega leta boja proti revščini in socialni izključenosti 2010

1. Ozadje: krepitev politične zavezanosti v času krize 1.1. Uvod

Svet in Evropski parlament sta leta 2008 ponovno potrdila, da je boj proti revščini in socialni izključenosti ena izmed ključnih zavez EU in njenih držav članic, in se strinjala, da se leto 2010 imenuje evropsko leto boja proti revščini in socialni izključenosti (v nadaljnjem besedilu: evropsko leto 2010)[1].

Evropsko leto 2010 je sovpadalo z obdobjem gospodarskih in socialnih izzivov, kar je spodbudilo mobilizacijo, ter revščino in socialno izključenost postavilo v središče strategije Evropa 2020. Poudarilo je zlasti ključni pomen zavezanosti in ozaveščenosti državljanov, omogočene pa so bile tudi priložnosti za aktivno vključitev moških in žensk, ki se spopadajo z revščino. Pokazalo se je, da lahko Evropa spodbudi nove modele upravljanja, in poudarilo potrebo po večji povezanosti med ključnimi akterji. Vendar je kriza prizadela tako ljudi, ki se spopadajo z revščino in socialno izključenostjo, kot tudi ljudi, ki z njimi vsakodnevno delajo, zato so bili učinki pobude manjši.

V skladu s sklepom o evropskem letu 2010 to poročilo na podlagi ugotovitev zunanjega vrednotenja[2] zajema pregled izvajanja, rezultate in splošne dosežke evropskega leta.

1.2. Usklajevanje EU glede socialnega vključevanja

Ob uvedbi lizbonske strategije marca 2000 je Evropski svet pozval države članice in Komisijo, da sprejmejo ukrepe, ki bodo „odločilno vplivali na odpravo revščine do leta 2010“ in od takrat ta cilj vedno znova potrjuje. Odprta metoda koordinacije za socialno zaščito in socialno vključenost (socialna OMK) je bila razvita za usklajevanje politik med državami članicami. Pripomogla je k opredelitvi skupnih izzivov, povečala je skupno bazo znanja in podprla dobro upravljanje. Vendar je treba še naprej krepiti politično zavezo in razpoznavnost, izboljšati medsebojni vpliv z drugimi področji politik in spodbuditi ozaveščanje pri vseh pomembnih akterjih.

1.3. Evropsko leto 2010 in z njim povezani cilji

Evropsko leto 2010 je bilo ob izteku prvega desetletja sodelovanja na ravni EU glede revščine in socialne izključenosti zasnovano kot katalizator za povečanje ozaveščanja javnosti, sklepanje novih partnerstev in oblikovanje nove zagonske sile. Zastavljeni so bili štirje glavni cilji:

priznavanje pravic – priznavanje pravice revnim in socialno izključenim do dostojnega življenja in polne vključenosti v družbo;

deljena odgovornost in udeleženost – povečanje javne odgovornosti glede politike in ukrepov socialne vključenosti s spodbujanjem skupnih in individualnih odgovornosti pri spopadanju z revščino in socialno izključenostjo;

kohezija – spodbujanje bolj povezane družbe z ozaveščanjem javnosti o koristih za vse v družbi, v kateri je revščina izkoreninjena, kjer se podpira pravična razdelitev in nihče ne živi na robu;

zavezanost in konkretni ukrepi – ponovno poudarjanje trdne politične zavezanosti EU za boj proti revščini in socialni izključenosti ter spodbujanje te zavezanosti in ukrepov na vseh ravneh.

2. Evropsko leto 2010: izvajanje in ključne dejavnosti 2.1. Upravljanje in finančno izvajanje

Proračun v višini 17,25 milijona EUR se je uporabil za dejavnosti v 29 sodelujočih državah (EU 27 ter Islandija in Norveška) in za dejavnosti na evropski ravni.

Programiranje in finančno upravljanje v državah članicah

Nacionalni izvršni organi so usklajevali evropsko leto 2010 in upravljali sredstva EU na nacionalni ravni v skladu z nacionalnim programom, oblikovanim na posvetovanju s ključnimi zainteresiranimi stranmi.

29 nacionalnim izvršnim organom (27 držav članic, Norveška in Islandija) je bilo skupaj dodeljenih 9,27 milijona EUR iz proračuna EU po postopku posrednega centraliziranega upravljanja. Vsaka država je prispevala znesek, ki je moral biti vsaj enak donaciji EU. Nekatere države so zagotovile znesek, ki je bil večji od zahtevanega. Poleg tega so razpisi za predloge zagotavljali zasebno financiranje s spremenljivimi odstotki sofinanciranja.

Programiranje in finančno upravljanje na ravni EU

Proračun v višini 8 milijonov EUR je bil namenjen pobudam na evropski ravni, večina katerih so bile ključne dejavnosti. Te so bile večinoma financirane v celoti, medtem ko so bile druge dejavnosti (otvoritvena in zaključna konferenca) sofinancirane le 80-odstotno. Vseevropske pobude so se usklajevale na evropski ravni, medtem ko so se druge pobude izvajale decentralizirano v sodelujočih državah v tesnem sodelovanju z nacionalnimi korespondenti pogodbenika za komuniciranje in nacionalnimi izvršnimi organi. Svetovalni odbor predstavnikov iz sodelujočih držav se je redno sestajal ter svetoval in pomagal Komisiji pri načrtovanju in izvajanju dejavnosti evropskega leta 2010. Skupina strokovnjakov zainteresiranih strani iz EU, ki je zajemala približno 70 evropskih NVO in organizacij (mreže ali regionalni/lokalni organi, socialni partnerji, ustanove, možganski trusti, evropski/mednarodni organi), je delovala kot posrednik informacij in posvetovalna skupina, v obdobju med marcem 2009 in marcem 2011 pa se je sestala petkrat.

Evropsko leto 2010 v številkah

– 29 sodelujočih držav (27 držav članic, Norveška in Islandija),

– približno 900 sofinanciranih dejavnosti, ki so jih izvajali nacionalni izvršni organi ali zainteresirane strani; vsaj 1 800 nacionalnih in lokalnih dejavnosti je imelo logotip evropskega leta,

– približno 40 dogodkov EU (v organizaciji organov EU ali v sodelovanju z velikimi dogodki),

– 164 ambasadorjev (160 na nacionalni ravni in 4 na evropski),

– 49 milijonov gledalcev in poslušalcev,

– več kot 400 000 obiskovalcev spletišča,

– več kot 10 000 objavljenih člankov (natisnjenih ali dostopnih prek spleta),

– 1 200 prispevkov na tekmovanju za novinarsko nagrado in 60 zmagovalcev,

– več kot 60 videov, posnetih na ravni EU,

– 200 fotografij iz 18 evropskih držav je sodelovalo v umetniškem partnerskem projektu,

– skupni proračun v višini 17,25 milijona EUR (proračun EU) + 9 milijonov EUR (nacionalni proračuni), tj. skupaj 26,25 milijona EUR.

2.2. Izvajanje v sodelujočih državah

Dejavnosti na terenu

Večino dejavnosti na nacionalni, regionalni in lokalni ravni so izvajale zainteresirane strani, zlasti NVO, ki so vodile 664 sofinanciranih projektov, in nacionalni izvršni organi, ki so neposredno izvajali 220 dejavnosti. Med njimi so bile:

– dejavnosti za povečanje ozaveščenosti (razprave, didaktični materiali, medijske kampanje, umetniška tekmovanja, verige solidarnosti, odprte univerze, socialno mreženje…),

– neposredna podpora vsem zadevnim stranem (informacije o pravicah, podpora skupnosti, povečevanje odgovornosti prek umetnosti, priložnostno izobraževanje…),

– razvoj politike (konference, seminarji, srečanja z aktivno udeležbo, uvod v nove programe politik in akcijske načrte…),

– dejavnosti, povezane s strokovnim znanjem (raziskave, študije, objave…).

Na področju izobraževanja in medijev je bilo več dejavnosti kot na področju študij in raziskav, s čimer je leto 2010 kot kampanja za ozaveščanje izpolnilo svojo vlogo. Objavljenih je bilo približno 10 000 člankov, tako natisnjenih kot dostopnih prek spleta.

Število in obseg sofinanciranih projektov, ki so jih izvajale zainteresirane strani, se je zelo razlikovalo, in sicer od enega projekta na Finskem oziroma dveh v Litvi do 71 projektov v Franciji oziroma 92 na Irskem. V večini držav je bil povprečni znesek sofinanciranja nižji od 20 000 EUR, s čimer je bila omogočena podpora organizacijam z omejeno absorpcijsko sposobnostjo. Poleg tega je „moralno podporo“ dobilo več kot 1 800 nacionalnih in lokalnih dejavnosti, ki so uporabljale logotip, niso pa bile deležne sredstev.

Vloga nacionalnih „ambasadorjev“

Da bi se dosegla širša javnost, je 22 držav skupaj imenovalo 160 nacionalnih ambasadorjev za evropsko leto 2010. Ti so imeli zelo različne poklice: igralci, pevci, aktivisti NVO, akademiki, športniki, poslovneži, ljudje z neposredno izkušnjo revščine in socialne izključenosti, ljudje iz posebno ogroženih skupin (invalidne osebe, Romi, matere samohranilke itd.). Število imenovanih ambasadorjev je bilo različno, in sicer od enega (v Franciji in Romuniji) do 26 (v Avstriji).

2.3. Dejavnosti na ravni EU

Evropska komisija je sicer usklajevala in izvajala številne dejavnosti, vendar so špansko in belgijsko predsedstvo, zainteresirane strani in druge institucije ter organi EU prav tako izvajali veliko dejavnosti.

Informacijska, komunikacijska in promocijska kampanja

Glavna dejavnost na evropski ravni je bila skupna kampanja, ki jo je usklajevala Evropska komisija, večinoma v 23 jezikih, izvajala pa se je v sodelujočih državah v sodelovanju s pogodbenikom za komuniciranje in nacionalnimi izvršnimi organi, in sicer z:

– vzpostavitvijo mreže odnosov z mediji in rednim obveščanjem medijev (tisk/splet/avdiovizualni mediji), s čimer so bili pokriti ključni dogodki (npr. zajtrk s tiskovno konferenco),

– spletnimi orodji, vključno s spletiščem kampanje (www.2010againstpoverty.eu) v 23 jezikih, uporabo skupine „Social Europe“ na Facebooku, stranjo Flickr za fotografije in objavami na Youtubu, EUtubu in Wikipediji,

– objavami: brošura Eurobarometra, glasilo (6 izdaj), priročnik dobrih praks („Izkopljimo se iz revščine“), revija za obdobje po letu 2010 („Springboard into the Future“) in pregled ključnih statističnih podatkov,

– produkcijo avdiovizualnega materiala (promocijski posnetek v 23 jezikih, 29 kratkih predstavitev držav in novi video posnetki o ključnih dogodkih),

– partnerstvom s 26 evropskimi dogodki (glasbeni, filmski festivali, dogodki NVO itd.),

– promocijskim materialom (posterji, kazalke, pisala, majice, trakovi za okrog vratu),

– štirimi ambasadorji kampanje na ravni EU (dr. Vaira Vīķe-Freiberga, dr. Lesley-Anne Knight, Michał Piróg in Tasha de Vasconcelos), ki so s svojo aktivno vključenostjo in podporo sporočilom evropskega leta 2010 povečali medijsko zanimanje in izboljšali profil evropskega leta 2010.

Otvoritveni in zaključni dogodki evropskega leta 2010

Otvoritvene konference, ki jo je 21. januarja v Madridu priredilo špansko predsedstvo, se je udeležilo 400 sodelujočih. Na zaključni konferenci, ki je pod belgijskim predsedstvom potekala 17. decembra v Bruslju, so bili pregledani ključni dosežki in predstavljeni izbrani nacionalni projekti. Ob tej priložnosti je bila uradno razglašena končna izjava evropskega leta (glej spodaj), ki jo je sprejel Svet ministrov. Širša politična zaveza, ki naj bi jo dosegli s cilji evropskega leta 2010, se je odražala s sodelovanjem na obeh dogodkih: predstavniki na visoki ravni so se pridružili številnim oblikovalcem politik in zainteresiranim stranem, vključno s predsedniki Evropskega sveta in Komisije, španskim in belgijskim predsednikom vlade in številnimi nacionalnimi ministri.

Dva tematska tedna

Maja in oktobra sta bila organizirana dva tematska tedna, ki sta v kratkem času strnila številne dejavnosti in dogodke na nacionalni ravni in ravni EU, pri čemer je bilo močno poudarjeno partnerstvo in sodelovanje.

Dve celoletni pobudi: umetniški partnerski projekt in vseevropsko novinarsko tekmovanje

Umetniški partnerski projekt s temo (NE)VIDNO, ki je potekal od aprila 2010 do novembra 2010, je spodbudil študente umetnosti po vsej EU, da s fotografijo predstavijo svoj pogled na revščino. Vse fotografije so bile na ogled na spletišču evropskega leta 2010, 70 fotografij pa je bilo konec leta 2010 razstavljenih v Bruslju. Novinarska nagrada (od aprila 2010 do decembra 2010) je natečaj za novinarje, ki so s svojim delom prispevali k večji ozaveščenosti ter boljšemu razumevanju revščine in socialne izključenosti. Predloženih je bilo skoraj 1 200 člankov ali avdiovizualnih poročil, zmagovalci pa so bili izbrani na nacionalni in evropski ravni.

Študije in raziskave Eurobarometra

Izvedena je bila raziskava javnega mnenja Eurbarometer o politikah za preprečevanje in boj proti revščini in socialni izključenosti, ki je bila objavljena oktobra 2009[3]. Prav tako so bile izvedene in objavljene štiri serije raziskav Flash Eurobarometer, ki prikazujejo, kako javnost dojema socialne učinke krize.

Dejavnosti na ravni EU, ki so jih organizirali partnerji

Poleg dejavnosti, ki jih je usklajeval GD EMPL, so bile organizirane še druge dejavnosti na evropski ravni, in sicer:

– posebna koalicija nevladnih organizacij[4] je združila več kot 40 organizacij in vzpostavila skupne dejavnosti (človeška veriga okoli Evropskega parlamenta, lastna spletna stran www.endpoverty.eu, izmenjava informacij);

– številne evropske zainteresirane strani so za evropsko leto 2010 razvile dejavnosti, vključno s konferencami, dogodki za ozaveščanje in posebnimi podpornimi dejavnostmi;

– Evropski parlament je izdal številna poročila, gostil je junijsko srečanje ljudi, ki se spopadajo z revščino, in januarja 2011 organiziral razpravo o tem vprašanju z državljani;

– Evropski ekonomsko-socialni odbor je organiziral konferenco na visoki ravni o revščini in socialni izključenosti (maj 2010), ustanovil stalno skupino za evropsko leto 2010 in sprejel številne posebne pobude (ljudska univerza, javne predstavitve mnenj);

– Odbor regij je junija organiziral forum, ena od njegovih političnih skupin pa je organizirala filmski natečaj („Revščina v Evropi: kako prikazati izhod iz nje?“);

– predstavništva Evropske komisije v sodelujočih državah so znatno prispevala pri organizaciji številnih komunikacijskih dejavnosti (npr. fotografski natečaj, pomoč prikrajšanim skupinam, koncerti na prostem, informacijske stojnice). V številnih državah so bili dejavni tudi informacijski centri Europe Direct;

– številni generalni direktorati Evropske komisije, poleg GD EMPL, so razvili posebne projekte in pobude (npr. o zdravju, informacijski družbi, raziskavah, mladih, kulturi, turizmu itd.);

– že pred evropskim letom 2010 je novinarska nagrada EU za leto 2009, ki jo je na temo „Skupaj proti diskriminaciji“ organizirala Evropska komisija, posebej nagradila članke, ki so obravnavali revščino in diskriminacijo.

3. Kaj je bilo doseženega v evropskem letu 2010? 3.1. Trdna politična zaveza kljub težkemu gospodarskemu položaju

Evropsko leto se je odvijalo v družbenem kontekstu, zaznamovanim s krizo, in je sovpadalo z razpravami o prihodnosti ključnih politik EU. Evropsko leto 2010 po celi EU je dobilo zagon, s katerim je bila poudarjena potreba po politični zavezi na najvišji ravni.

V tem kontekstu je bilo potrjeno, da je boj proti revščini in socialni izključenosti ena od ključnih prednostnih nalog strategije Evropa 2020 za pametno, trajnostno in vključujočo rast. Prvič do zdaj je ta zaveza povezana s številčnim ciljem, in sicer „iz primeža revščine in socialne izključenosti rešiti vsaj 20 milijonov ljudi do leta 2020“. V izjavi o evropskem letu[5] je bila navedena tudi zaveza o nadaljevanju in povečevanju teh prizadevanj.

Evropa 2020 priznava potrebo po dejavnem prizadevanju na nacionalni ravni. Zato so bile države članice pozvane, da v programih nacionalnih reform določijo posebne nacionalne cilje za zmanjšanje revščine in socialne izključenosti. Evropsko leto 2010 je pripomoglo tudi k razvoju domače politike za obdobje po strategiji Evropa 2020, saj so številne države ob tej priložnosti razvile ali izvajale nove pobude politik ter okrepile povezave z drugimi političnimi temami (kot so zdravje, pravosodje, protidiskriminacija in finance).

Čeprav vsa ta prizadevanja pomenijo korak naprej pri krepitvi zaveze EU in držav članic, jih je treba obravnavati s stališča najbolj ranljivih, saj se je leta 2010 v številnih primerih njihov položaj še poslabšal.

3.2. Razvoj novih partnerstev in zavezništev

Evropsko leto je v veliki meri spodbudilo krepitev partnerstev in vključitev novih akterjev, tako na lokalni pa vse do evropske ravni. Take zaveze so bile sklenjene predvsem med zainteresiranimi stranmi (zlasti nevladnimi organizacijami in fundacijami), vključevale pa so tudi institucionalne akterje na različnih ravneh (lokalni organi, univerze, kulturne organizacije, šole itd.).

Poleg tega je bil z evropskim letom 2010 ustvarjen zagon, s katerim so bile prekoračene tradicionalne meje, saj so bili vključeni akterji, ki imajo ne glede na svojo posredno povezanost z revščino in socialno izključenostjo še vedno pomemben vpliv (npr. poslovni svet, mediji, javni organi, ki se ne ukvarjajo s socialno vključenostjo). V nekaterih državah so pri tem imeli pomembno vlogo ambasadorji evropskega leta 2010. Na evropski ravni se je okrepilo sodelovanje tako s številnimi ključnimi organi in novimi zainteresiranimi stranmi kot tudi med službami Evropske komisije. Vendar priložnosti za okrepitev vezi s socialnimi partnerji in zasebnim sektorjem, z izjemo nekaj pozitivnih primerov, niso bile v celoti izkoriščene.

3.3. Uresničitev potrebe po boljši komunikaciji

Obveščanje širše javnosti in oblikovanje dojemanja revščine sta bila v evropskem letu 2010 še zlasti velika izziva. Informacije o evropskem letu 2010, ki jih je zbral pogodbenik za komunikacijo, so po sredstvih obveščanja dosegle desetino Evropejcev in tako povečale ozaveščanje javnosti o različnih oblikah revščine v Evropi in o vlogi EU. Evropsko leto 2010 je imelo dobro medijsko pokritost, tako v tisku kot v elektronski obliki, zlasti v ključnih fazah in ob večjih dogodkih. Za čim večje občinstvo so bili oblikovani tudi kanali socialnih medijev.

Težje pa je oceniti vpliv pobude na odpravo stereotipov. Kljub temu so s številnimi ključnimi dejavnostmi, kot so konferenca EU „Revščina med realnostjo in zaznavo – komunikacijski izziv“ oktobra 2009 ter številne nacionalne, regionalne in lokalne pobude, besedo dobili ljudje, ki so izkusili revščino. Na podlagi teh dejavnosti so se začele tudi nujne razprave o tem, kako je najbolje poročati o zapletenem vprašanju in hkrati združiti interese revnih z omejitvami vedno bolj zahtevnega novinarskega dela.

Nazadnje so se v evropskem letu 2010 javne institucije jasneje zavedle, da pri sodelovanju z mediji in obveščanju tako ogroženih kot splošne javnosti potrebujejo boljšo in drugačno komunikacijo glede vprašanj socialne vključenosti. Zato so bili preizkušeni in nadalje razviti novi pristopi (npr. partnerstvo z glavnimi dogodki ali mediji).

3.4. Za večjo udeležbo ljudi, ki se spopadajo z revščino

Za pomemben cilj evropskega leta 2010 se je štela udeležba ljudi, ki se spopadajo z revščino, bodisi zaradi krepitve posameznikove samozavesti bodisi zaradi vzpostavitve konkretnejše oblike državljanske udeležbe. Moški in ženske, ki jih revščina neposredno ogroža, so dobili besedo na ključnih dogodkih (otvoritvena in zaključna konferenca, popularni dogodki, ljudske univerze) in v medijih (video, konference o dojemanju revščine) ter na takih dogodkih povečali svojo udeležbo, kar je delno izpolnilo pričakovanja evropskega leta 2010. Prav tako je bil s številnimi projekti, razvitimi v sodelujočih državah, podprt razvoj strukturiranih oblik udeležbe.

Poleg tega je evropsko leto 2010 omogočilo raziskavo povezave med socialno izključenostjo, revščino in diskriminacijo. Izvedene pobude so do neke mere pozitivno vplivale na vse skupine, ki jim grozi diskriminacija (npr. migranti, etnične manjšine, invalidi, starejši).

3.5. Dopolnitev obstoječih pobud EU

Evropsko leto 2010 je dopolnilo obstoječe pobude in programe EU na področju socialne vključenosti in zmanjševanja neenakosti, kot sta na primer program PROGRESS[6] in socialna OMK. Zagotovljene so bile priložnosti za financiranje projektov, ki so bili izločeni iz drugih programov EU, s čimer je bil dosežen večji krog akterjev. Vendar priložnosti za dopolnitev drugih pobud, ki jih financira EU, niso bile v celoti izkoriščene in se bodo razvijale naprej v kontekstu naslednjega večletnega finančnega okvira.

3.6. Razvoj inovativnih pristopov

V evropskem letu 2010 so bili preskušeni številni inovativni pristopi, in sicer uporaba socialnih medijev za komunikacijo, tesno sodelovanje z novinarji, izpopolnjeni odprti pristopi za načrtovanje politike, z dejstvi podprta socialna politika in socialno podjetništvo. Nekatere pobude so vzpostavile povezavo z drugimi področji politik, tj. zdravjem, pravosodjem in financami. Te inovacije imajo znaten potencial, zato bi jih lahko še naprej razvijali. Vendar sedanja prizadevanja za konsolidacijo proračuna močno ovirajo kakršno koli vlaganje v razvoj.

3.7 Vključevanje načela enakosti spolov

Sprejete so bile določbe, s katerimi se pri upravljanju evropskega leta 2010 upoštevajo načela enakosti spolov, posredni dokazi pa kažejo, da je bila obravnava vprašanj, vezanih na spol, kot sta samohranilstvo in brezdomstvo, uravnotežena. Vendar se ključni akterji v letu 2010 niso veliko ukvarjali z načelom enakosti spolov, zbiranje podatkov, razvrščenih glede na spol, pa ni bilo sistematično.

4. Pot naprej: graditev trajne dediščine

Vpliv gospodarske krize se nadaljuje. Brezposelnost je še vedno visoka in v EU še vedno nesprejemljivo veliko število ljudi živi pod pragom revščine ali na robu družbe. Sama kohezija evropskih družb je na kocki[7].

Osnovne politike za boj proti revščini in socialni izključenosti so v glavnem v rokah držav članic, vendar ima EU še vedno glavno vlogo in mora izpolniti pričakovanja. Ima jasne pristojnosti in nove instrumente za podporo državam članicami ter spreminja življenja najbolj ranljivih. Ti instrumenti med drugim zajemajo strategijo Evropa 2020 in evropsko platformo proti revščini in socialni izključenosti[8], zaradi katerih je socialna izključenost postala ena prednostnih ciljev EU.

4.1. Strategija Evropa 2020: od zavez do uresničitve

Kriza je pokazala, do kakšne mere sta gospodarski in socialni razvoj v državah članicah medsebojno povezana. EU je na podlagi teh izkušenj uvedla novo delovno metodo, t.i. evropski semester, da se zagotovi uskladitev prednostnih politik EU, preden se sprejmejo odločitve na nacionalni ravni. Izvajanje politik v letu 2011 se je osredotočalo na vzdržnost javnih financ, ustvarjanje delovnih mest in rast. Odpravljanje brezposelnosti in socialnih posledic krize je ena od petih prednostnih nalog Letnega pregleda rasti 2012[9], na podlagi katerega naj bi z izboljšanjem učinkovitosti sistemov socialne zaščite, izvajanjem strategij za aktivno vključitev in zagotavljanjem dostopa do storitev za podporo vključitvi na trg dela in v družbo države članice zaščitile ranljive skupine.

Bolj bi si bilo treba prizadevati, da bo zgodovinska zaveza za zmanjšanje revščine in socialne izključenosti do leta 2020 dala oprijemljive rezultate. Do zdaj je skupno 26 držav članic predlagalo nacionalne cilje za zmanjšanje revščine in predstavilo svoje specifične strategije za izvedbo v okviru programov nacionalnih reform, ki so jih predložile aprila 2011. Vendar ti niso bili izpolnjeni do stopnje, ki so jo države članice skupaj določile junija 2010.

4.2. Evropska platforma proti revščini in socialni izključenosti: okvir ukrepanja

Platforma kot ena od vodilnih pobud iz strategije Evropa 2020 odraža stališče Komisije o povečanju prizadevanj za odpravo revščine in socialne izključenosti, pri čemer naj bi gradili neposredno na izkušnjah iz evropskega leta 2010.

Spodbujanje partnerskega pristopa in povečevanje udeležbe

Eden izmed ključnih ciljev platforme je razširiti in povečati sodelovanje zainteresiranih strani. Zato se je skupina zainteresiranih strani, ustanovljena za evropsko leto 2010, ohranila, njen mandat pa se je podaljšal. Komisija je sodelovala tudi s predsedstvi Sveta, da bi spremenila letno okroglo mizo za boj proti revščini in socialni izključenosti v širšo letno konvencijo, ki bi beležila napredek do glavnega cilja in pregledala izvajanje dejavnosti na platformi. Prva letna konvencija je potekala 17. in 18. oktobra 2011. Sčasoma pa bo zagotovila tudi priložnost za utrditev in poglobitev sodelovanja z drugimi institucijami in organi EU ter okrepila povezave z drugimi področji politik in glavnimi zainteresiranimi stranmi.

Izvajanje ukrepov na vseh področjih politik

V sporočilu o platformi proti revščini je bil predlagan sklop ukrepov na ključnih področjih politik, ki so zajemale več kot samo socialno vključenost v ozkem pomenu besede. Zajemale so finančne storitve (Priporočilo Komisije o dostopu do osnovnega plačilnega računa[10]), energijo, izobraževanje (npr. Sporočilo Komisije in Priporočilo Sveta o politikah za zmanjšanje osipa[11]), zdravje (ustanovitev Evropskega partnerstva za inovacije o aktivnem in zdravem staranju v letu 2011, izvajanje Sporočila „Solidarnost na področju zdravja: zmanjšanje neenakosti na področju zdravja v EU[12]“), migracije in vključevanje. Bolj si bo treba prizadevati zlasti za olajšanje vključevanja Romov v družbe EU in pomagati pri vključevanju manjšin v sosednjih državah, kakor je določeno v okviru EU za nacionalne strategije vključevanja Romov do leta 2020[13]. Zaščita in vključitev manjšin, vključno z Romi, sta nepogrešljiv del procesa liberalizacije vizumskih režimov z državami vzhodnega partnerstva in spremljanja obdobja po liberalizaciji vizumskega režima glede na države zahodnega Balkana, za katere vizum ni potreben.

Učinkovitejša uporaba sredstev Skupnosti in Evropskega socialnega sklada

V skladu s pregledom proračuna je bilo v sporočilu o platformi proti revščini poudarjeno, da mora Evropski socialni sklad podpreti prizadevanja držav članic pri izpolnjevanju ciljev Evrope 2020, vključno s ciljem zmanjševanja revščine. Zato je zakonodajni paket za kohezijsko politiko za obdobje 2014–2020, ki ga je Komisija sprejela 5. oktobra, znatno bolj osredotočen na socialno vključevanje. Šteje se, da je boj proti revščini in socialni izključenosti eden od štirih tematskih ciljev Evropskega socialnega sklada (ESS). V skladu s predlogom Komisije[14] bo najnižji delež v višini 20 % ESS namenjen ukrepom v zvezi s socialnim vključevanjem, vključno z naslednjimi prednostnimi nalogami: vključevanje, vključevanje prikrajšanih skupin, dostop do storitev, socialno gospodarstvo in lokalno vodene razvojne strategije. Še vedno se bo spodbujalo vključevanje socialnih partnerjev in civilne družbe ter poenostavitev načina izvajanja.

Razvoj pristopa do socialnih inovacij in reform na podlagi dejanskih podatkov

Z vedno večjimi zahtevami po socialnih ukrepih se je večalo tudi zavedanje, da je treba raziskati nove pristope za sedanje in nove socialne izzive, izboljšati stroškovno učinkovitost socialnih politik in bolje uporabiti vrednotenje za oblikovanje politik. Platforma je objavila glavno pobudo za socialne inovacije, ki vključuje: spodbujanje z dejstvi podprtih socialnih inovacij prek dejavnosti ozaveščanja, podporo politik in finančno podporo projektom, razvijanje zmogljivosti ključnih akterjev in nadaljnji razvoj metodoloških pristopov.

Okrepitev sodelovanja med državami članicami

V skladu z mnenjem Odbora za socialno zaščito o „novi spodbudi socialni OMK v okviru strategije Evropa 2020“, ki ga je 17. junija 2011 odobril Svet, je treba izboljšati vidnost in vpliv socialne OMK. Socialna razsežnost strategije Evropa 2020 zagotavlja priložnost za osvežitev socialne OMK. Prizadevanja se bodo osredotočila na izboljšanje vzajemnega učenja in analitičnih sposobnosti, povečanje vključevanja zainteresiranih strani in razvoj sinergij z evropsko platformo proti revščini in socialni izključenosti.

5. Sklepne ugotovitve

Uspeh evropskega leta 2010 je bil nov zagon za boj proti revščini in socialni izključenosti v Evropi. V obdobju, ko sta na preizkušnji gospodarstvo in družba, je v okviru evropskega leta 2010 veliko ljudi spoznalo pravi obraz revščine in socialne izključenosti v Evropi, ugotovljena pa je bila potreba po inovativnih in učinkovitejših programih. Ob tej priložnosti se je pozornost usmerila na sedanje in potencialne prispevke zainteresiranih strani in oblikovalcev politik, poudarjena je bila velika in multiplikativna funkcija medijev in okrepljen je bil pomen glasu moških in žensk, ki se spopadajo z revščino. Poudarjena je bila tudi potreba po politični zavezi na najvišji ravni in potreba po pomoči ljudem, ki običajno niso vključeni v politike o socialni vključenosti. Nadaljnja evropska leta (evropsko leto prostovoljstva leta 2011, aktivnega staranja in solidarnosti med generacijami leta 2012 in evropsko leto državljanov leta 2013) so tesno povezana s temami iz leta 2010, izkušnje iz evropskega leta 2010 pa se lahko uporabijo pri njihovi pripravi in izvajanju.

Pozornost je zdaj treba preusmeriti z zagona, pridobljenega v evropskem letu 2010, na njegovo ohranjanje. S tem ciljem bo Evropska komisija skupaj s Svetom, Evropskim parlamentom in vsemi ključnimi zainteresiranimi stranmi sodelovala, da bo upravičila instrumente, zagotovljene s strategijo Evropa 2020 in evropsko platformo proti revščini in socialni izključenosti.

PRILOGA

Primeri pobud sodelujočih držav, nacionalnih izvršnih organov ali predstavništev evropske komisije

– belgijski projekt za pomoč socialno izključenim, da se jim z nasveti po meri in mreženjem zagotovi odskočna deska na trgu dela;

– avtobusno potovanje po Portugalski z mladimi umetniki za večjo ozaveščenost javnosti o revščini in socialni izključenosti;

– nizozemski projekt za združitev lokalnih partnerstev v 60 različnih skupnostih in razvoj integriranih strategij za odpravljanje socialne izključenosti na njihovih območjih;

– irsko partnerstvo za predvajanje oddaj o ljudeh, ki živijo v revščini, na največji radijski postaji v državi,

– avstrijski program za usposabljanje finančnih svetovalcev, ki bodo svetovali ljudem v dolgovih in drugih finančnih težavah;

– nemški projekt za pomoč prikrajšanim ljudem z imigrantskim poreklom pri vključitvi v družbo, tako da se jim ponudijo priložnosti za prostovoljstvo v lokalni skupnosti;

– serija regionalnih seminarjev v Franciji, da se poudarijo pristojnosti regionalnih organov pri odpravi revščine, pri čemer se upošteva raznolikost mest in regij;

– danski program, ki izobražuje socialne delavce za ustrezno obravnavanje posebnih potreb pri iskanju dela za duševno prizadete;

– kampanja v Luksemburgu za promocijo nepremičninskih storitev, ki ljudem omogoča cenovno dostopna stanovanja v zasebnem sektorju, hkrati pa lastnikom zagotavlja plačilo najemnine;

– italijanska veleblagovnica, ki zagotavlja brezplačna osnovna živila ljudem v največji stiski;

– tekmovanje v pisanju, posvečeno evropskemu letu 2010 in dnevu pomladi, ki ga je organiziralo predstavništvo Evropske komisije v Bolgariji. Najboljši spisi so bili objavljeni v brošuri;

– delavnice za osnovnošolce in dijake (14.–19. leta) na temo „Boj proti revščini in socialni izključenosti“, ki ga je organiziral urad Evropske komisije v Walesu. Skupno se je delavnic udeležilo več kot 480 šolarjev;

– informacije o socialnih programih EU, ki obravnavajo socialno vključevanje Romov in drugih ogroženih skupin in so namenjene lokalnim partnerjem, organiziral pa jih je informacijski center Europe Direct v Komotiniju v Grčiji.

Priporočila za prihodnja evropska leta

Evropska komisija je podprla naslednja priporočila za upravljanje, načrtovanje in izvajanje prihodnjih evropskih let, ki so bila v glavnem oblikovana na podlagi zunanjega vrednotenja.

Predhodno načrtovanje in spremljanje

– oblikovati dogovore za podrobno načrtovanje programa, da se dejavnosti na ravni EU načrtujejo vsaj eno leto vnaprej; dogovoriti se o podobnih predhodnih načrtovanjih v sodelujočih državah;

– zagotoviti uresničevanje zavez bodisi z ohranitvijo manjše skupine za spremljanje evropskega leta bodisi z uradno pooblastitvijo posebne enote v Evropski komisiji za to delo;

– na nacionalni ravni okrepiti povezave med evropskimi leti, ki so tematsko povezana, tako da je zaključna prireditev enega evropskega leta hkrati tudi otvoritvena prireditev naslednjega evropskega leta;

– zgodaj izbrati morebitne partnerske dogodke in oblikovati partnerstva vsaj šest mesecev pred začetkom evropskega leta;

– okrepiti načrtovanje in usklajevanje med vsemi službami Evropske komisije za komunikacijo pred začetkom evropskega leta;

Upravni postopki

– pregledati dogovore o upravnem, pogodbenem in finančnem upravljanju nacionalnih sredstev, da se zmanjšajo upravljavska in upravna bremena znotraj izvedbenih organov na ravni EU in nacionalni ravni;

– pripraviti priročnik nosilcev projektov o postopkih za upravljanje nepovratnih sredstev, ki jih bodo prilagodili in uporabljali nacionalni izvršni organi.

Komunikacijska orodja

– nadalje razviti inovativne komunikacijske kanale za evropska leta, zlasti orodja za socialno mreženje;

– razmisliti o opustitvi funkcije ambasadorjev na ravni EU. Če se ugotovi, da je ta funkcija nujna, je treba imenovati zadostno število posameznikov (10–15) iz dovolj raznolikih okolij, da se zagotovi njihova vplivnost;

– že od začetka pojasniti vlogo pogodbenika za komunikacijo oziroma nacionalnih izvršnih organov pri izvajanju komunikacijske kampanje na nacionalni ravni;

– ohranjati redne stike s tiskom in novinarji;

– ohraniti stopnjo fleksibilnosti pri izvajanju komunikacijske kampanje na nacionalni ravni, ki bo omogočala morebitno prikrojitev lokalnim potrebam in okoliščinam;

– izbrati predane nacionalne ambasadorje, ki so zares na voljo, in uradnike na visoki ravni, ki bodo pritegnili pozornost nacionalnih medijev; razviti strateška partnerstva s ključnimi medijskimi akterji;

– bolje opredeliti vloge predstavništev Evropske komisije ter služb za odnose z mediji in služb za ozaveščanje, ki so locirane v državah članicah (vodijo pa jih nacionalne vlade ali druge organizacije), kot so informacijski centri Europe Direct, da se lahko njihov prispevek h komunikacijskim dejavnostim še poveča;

Vključitev zainteresiranih strani

– zagotoviti, da upravni dogovori za vključitev zainteresiranih strani ustrezajo učinkovitemu upravljanju pričakovanj; ohraniti razlikovanje med upravnim in političnim;

– omogočiti zainteresiranim stranem, da so s sodelovanjem pri oblikovanju komunikacijske kampanje bolj vključeni v dejavnosti na ravni EU; tu sta ključna dejavnika vzajemno zaupanje in zanesljivost;

– od vsega začetka vključiti nacionalne zainteresirane strani v oblikovanje nacionalnih programov, da se zagotovi njihova polna podpora in omogoči priložnost, da med kampanjo predložijo povratne informacije;

– poudariti nevarnost podvajanja, če se zainteresirane strani odločijo razvijati svoje spletne strani, logotipe in slogane.

[1] Sklep št. 1098/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008.

[2] Evropska komisija je zunanjega pogodbenika zaprosila, da izvede naknadno vrednotenje (od 16. decembra 2009 do 16. aprila 2011). To poročilo je bilo zaključeno junija 2011.

[3] Posebna raziskava Eurobarometra št 321 http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_321_en.pdf.

[4] http://endpoverty.eu.

[5] Izjava Sveta o evropskem letu boja proti revščini in socialni izključenosti 2010: skupaj v boju proti revščini v letu 2010 in po njem. 3053. zasedanje Sveta za zaposlovanje, socialno politiko, zdravje in varstvo potrošnikov, Bruselj, 6. decembra 2010, UL C 333/8, 10.12.2010.

[6] Kakor je bilo navedeno v razpisu za zbiranje predlogov za zmanjševanje neenakosti na področju zdravja za leto 2010.

[7] Odbor za socialno zaščito, Poročilo o socialni razsežnosti strategije Evropa 2020, 2011.

[8] Evropska platforma proti revščini in socialni izključenosti: evropski okvir za socialno in teritorialno kohezijo, COM(2010) 758 final.

[9] COM(2011) 815 final., Letni pregled rasti 2012.

[10] C(2011) 4977/4.

[11] COM(2011)18, UL C 191(2011).

[12] COM(2009) 567 final.

[13] Okvir EU za nacionalne strategije vključevanja Romov (COM) 2011, 173 final.

[14] COM (2011) 607 final., Predlog Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o Evropskem socialnem skladu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1081/2006.