SL    SL SL 
 
SL    SL  EVROPSKA KOMISIJA 
Bruselj, 26.10.2010 
SEC(2010) 1243 kon č. 
  
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
POVZETEK OCENE U ČINKA 
  
Spremni dokument k sporo čilu 
 
Za učinkovitejše evropsko odzivanje na nesre če: vloga civilne zaš čite in humanitarne 
pomoči 
  
COM(2010) 600 
SEC(2010) 1242  
 
 
 
SL 2   SL DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
POVZETEK OCENE U ČINKA 
  
Spremni dokument k sporo čilu 
 
Za učinkovitejše evropsko odzivanje na nesre če: vloga civilne zaš čite in humanitarne 
pomoči
 
SL 3   SL A. Uvod 
Namen poro čila o oceni u činka je Komisiji zagotoviti informacije, potrebne za 
pripravo sporo čila o zmogljivosti EU za odzivanje na nesre če, ki naj bi bilo sprejeto 
novembra 2010. Poro čilo naj bi Komisiji zlasti zagotovi lo informacije o izvedljivosti 
številnih možnosti politike, ki bi jih bilo mogo če podrobneje prou čiti z namenom 
izboljšanja odzivanja EU na nesre če znotraj in zunaj Unije. 
Ocena, ki jo vsebuje poro čilo, ni iz črpna. Ravno nasprotno. Izvedena analiza je 
sorazmerna z želenimi cilji. Glede na to, da sporo čilo ne bo predlagalo rešitev, 
ampak zgolj predstavilo razli čne možnosti za izboljšanje zmogljivosti EU za 
odzivanje na nesre če in morda izpostavilo morebitno najboljšo alternativo, se 
popolna ocena u činka v tej fazi ne zdi potrebna. Ko in če bodo pripravljeni konkretni 
zakonodajni predlogi, jih bodo morale spremljati podrobnejše ocene u činka izbranih 
možnosti. Poročilo je v prvi vrsti osredoto čeno na tiste elemente sporo čila, kjer je mogo če 
opredeliti specifi čne učinke, ki zato zahtevajo oceno u činka, tj. na nove možnosti 
politik in razli čne načine organizacije in strukturir anja sodelovanja EU na podro čju 
civilne zaš čite. Opozoriti je treba, da bo napovedano sporo čilo obravnavalo tudi 
sinergije s humanitarno pomo čjo, vendar se zdi, da gl ede na to, da bodo slednje 
izražene le v politi čnih izjavah o potrebi po izboljšanju obstoje če prakse in politike 
EU, posebna ocena u činka za ta vprašanja ni potrebna. 
B. Opredelitev problema in cilji 
i. Opredelitev problema 
Vrednost sedanjega evropske ga mehanizma civilne zaš čite je priznana v širši 
javnosti. Sistem je dobro deloval v praksi in  v celoti izvajal s voja pooblastila ter dal 
rezultate, ki so presegli pri čakovanja. Zato je ve č zunanjih dejavnikov povzro
čilo 
razpravo o tem, ali in kako bi sedanji sistem lahko razširili, da bi se lahko s 
prihodnjimi izzivi s popadli stroškovno u činkovito in hkrati zagotovili u činkovitejše, 
hitro in predvidljivo usklajevanje. Svetovna finan čna situacija in prora čunske 
omejitve na primer le še potrjujejo potrebo po čim bolj stroškovno u činkovitih 
ukrepih. Poleg tega smo v EU in v svetu pri ča povečanju števila naravnih nesre č in 
nesreč, ki jih povzro ča človek (npr. tehnoloških in okolij skih), katerih posledica je 
večje število operacij evropske civilne zaš čite v okviru mehanizma. Intenzivnost in 
resnost nesre č se prav tako pove čujeta, nanju pa, kot se zdi,  vplivajo dejavniki, kot so 
podnebne spremembe, terori zem, urbanizacija in pove čevanje industrijske 
dejavnosti. Da bi se izognili čedalje večji vrzeli med potrebami in zmogljivostmi, 
mora EU kar se da pove čati učinkovitost svojega odzivan ja, to pa lahko glede na 
pretekle izkušnje doseže z omejenimi dodatnimi viri. 
Ključna pomanjkljivost evropskega mehanizma civilne zaš čite je, da je bil 
vzpostavljen za podporo in usklajevanje te r je kot tak odvisen on prostovoljne in ad 
hoc pomoči, ki jo ponudijo države članice, zaradi česar ne more zagotavljati pomo či 
v primeru hujših nesre č. Ad hoc  narava sedanjega sistema neizogibno nakazuje, da je 
evropski mehanizem civilne zaš čite bolj reaktiven kot proaktiven. Nezmožnost 
predvidevanja, kakš na in koliko pomo či bo ponujene ob razli čnih nujnih primerih, 
pomeni, da civilna zaš čita ne more pripraviti na črta ukrepov ob nepredvidljivih 
dogodkih v zvezi z uporabo sredstev, kar v f azi takojšnjega odziva neizogibno vodi 
do določene mere improvizacije in negativno vpliva na celotno učinkovitost . Iz tega 
 
SL 4   SL prav tako sledi, da se odlo čitve o zagotavljanju klju čne pomoči včasih sprejemajo z 
zamudo, reakcijski čas pa je navadno odvisen od držav članic, ki so oziroma niso 
ponudile pomo či pravočasno. Možnosti, s katerimi bi sistem postal bolj predvidljiv in 
zagotavljal boljše usklajevanje pomo či držav članic, bi zagotovo prinesel dodano 
vrednost. Sčasoma je prav tako postalo jasno, da sistem, s katerim države članice ponujajo 
pomoč v naravi, prav tako vodi k fragmentaciji. Glede na to, da države članice 
predlagajo pomo č ob posameznih nesre čah, ne da bi pri tem upoštevale prizadevanja 
celotne EU, ponujena pomo č ni vedno najbolj usklajena . Pravzaprav civilna zaš čita 
pogosto ugotavlja, da pomo č, ki jo zagotovijo države članice, ve č kot zadoš ča za 
pokritje nekaterih potreb države, ki pomo č potrebuje, in je povsem nezadostna v 
zvezi z vsemi ostalimi potrebami. Konkretne jši sistem, ki bi zagotavljal usklajen 
odziv EU in kar se da pove čal sinergije med razli čnimi akterji, bi nedvomno 
zagotovil boljšo skladno st in stroškovno u činkovitost. 
ii. Cilji 
Splošni cilj je razviti in okrepiti zmogljivosti EU za odzivanje na nesre če, in sicer z 
nadgradnjo že obstoje čih orodij, zmogljivosti in str okovnega znanja ter kar se da 
velikim pove čanjem sinergij in komplementarnosti med njimi. Predlagane možnosti 
stremijo k vzpostavitvi trdnejšega in konkret nejšega sistema, ki  bo lahko zagotovil 
boljšo zaš čito ljudi, okolja in lastnine pri od pravljanju posledic neposredno po 
nesrečah. 
Pomembno je, da se v tem okviru upošteva tudi  spremembe, ki izvirajo iz Lizbonske 
pogodbe. Člen 196 Pogodbe o delovanju Evropske unije slednji zagotavlja izrecno 
pravno podlago na podro čju civilne zaš č
ite med drugim za podpiranje in 
dopolnjevanje ukrepov držav članic na nacionalni, region alni in lokalni ravni pri 
odzivanju na naravne nesre če ali nesre če, ki jih je povzro čil človek, znotraj Unije. 
Solidarnostna klavzula iz člena 222 PDEU, ki vzposta vlja pravno obveznost držav 
članic, da druga drugi pomagajo in da EU  uporabi vsa razpoložljiva sredstva, da se 
odzove na nesre čo, samo še potrjuje potre bo po prizadevanju za okrepitev 
zmogljivosti za odzivanje na nesre če. 
Splošni cilj bo dosežen s prizadevanji za doseganje naslednjih specifi čnih ciljev: 
• izboljšanje u činkovitosti odzivanja EU na nesre če, vključno s stroškovno 
učinkovitostjo, 
• povečanje skladnosti odzivanja EU na nesre če, 
• povečanje prepoznavnosti. 
Takšni cilji ne zahtevajo vzpostav itve nobenega novega mehanizma, ampak 
predpostavljajo potrebo po razvoju in nadgradnji že obstoje čih instrumentov. Glede 
na to bodo dodatni stroški, če bodo sploh nastali, realni in  sorazmerni s sedanjimi. 
C. Subsidiarnost 
Za upravljanje nesre č so zlasti odgovorne države članice. Vloga Unije na podro čju 
civilne zaš čite je dolo čena v členu 196(1) Pogodbe o delovanju EU, v skladu s 
katerim Unija med drugim podpira in dopolnjuje ukrepanje držav članic na 
nacionalni, regionalni in lokalni ra vni pri odzivanju na naravne nesre če ali nesre če, 
ki jih je povzro čil človek, znotraj Unije ter spodbuja doslednost pri delovanju civilne 
zaščite na mednarodni ravni. Iz tega sledi, da je odziv civilne zaš čite na nesre če 
 
SL 5   SL področje sposobnosti podpiranja ali dopolnjevanja, pri čemer je treba spoštovati 
načelo subsidiarnosti. 
Za rešitev problemov, poudarjenih v oceni u činka, sta potrebna ukrepanje in 
usklajevanje na ravni EU. Čeprav so za odzivanje na nesre če v prvi vrsti odgovorne 
države članice, preteklo delovanje v okviru me hanizma kaže na resno možnost, da 
nacionalne zmogljivos ti civilne zaš čite zaradi obsežnosti nesre č za obvladovanje 
slednjih ne bodo zadostovale. V ta kšnih primerih je potrebna pomo č iz drugih držav 
članic. Ukrepanje EU na tem podro čju vključuje upravljanje situacij z visoko nad-
/večnacionalno komponento, kjer potreba po splošnem usklajevanju in skupnem 
ukrepanju presega nacionalno raven. Ukrepanje zgolj na nacionalni ravni  ne more zagotoviti skladnega, u činkovitega in 
uspešnega odzivanja EU na nesre če. Izboljšanje predvidljivosti, u činkovitosti in 
prepoznavnosti evropskega mehanizma civilne zaš čite zahteva ukrepanje na ravni 
EU, ki bo skladno s cilji in pravnim postopkom iz člena 196 PDEU. Takšno razlago 
potrjuje solidarnostna klavzula iz člena 222 PDEU.  
Glede na zgoraj navedeno lahko ugotovimo, da je na čelo subsidiarnosti spoštovano, 
saj ciljev politike, o katerih se razpravlja, ni mogo če doseči z ukrepanjem 
posameznih držav članic, ampak s sodelovanjem vseh držav članic pri ukrepanju na 
ravni EU. 
D. Opredeljene možnosti in podrobno ocenjene možnosti 
i. Opredeljene možnosti politike 
Komisija je opredelila naslednje možnosti politike: 
• Možnost 1: prenehanje izvajanja obstoje čih politik  
Prenehanje izvajanja obstoje čih politik na podro čju odzivanja EU na nesre če bi 
pomenilo ukinitev sedanjih instrumentov ter prekinitev vseh povezanih dejavnosti. 
Ta možnost bi prav tako pomenila potr ebo po razmisleku o prihodnjem pristopu, ki 
bi ga bilo treba sprejeti na tem podro čju.  
 
• Možnost 2: ohranitev nespremenjenega stanja  
Ohranitev nespremenjenega stanja pomeni  nadaljevanje sedanjih politik EU na 
področju odzivanja EU na nesre če. Dejavnosti in instrumen ti, predstavljeni v oceni 
učinka, bi ostali enaki. Financiranje bi bilo zagotovljeno v skladu s finan čnimi 
perspektivami za obdobje 2007–2013. 
• Možnost 3: razvoj zmogljivosti  E U  z a  o d z i v a n j e  n a  n e s r e če na podlagi 
prostovoljnega združevanja rezervnih zmogljivosti držav članic (človeški viri 
in sredstva)  
Ekipe in sredstva bi ostali v nacionalnem  upravljanju in pod nacionalnim nadzorom, 
vendar bi se države članice mo čneje zavezale k temu, da jih na zahtevo mehanizma 
civilne zaš čite dajo na razpolago za takojšnj e ukrepanje v okviru operacij civilne 
zaščite EU. Kon čna odločitev o njihovi uporabi bi ostala v rokah držav članic, ki bi 
morda potrebovale te vire za odziv na nesre če na doma čih tleh. Poleg tega je treba 
opozoriti, da rezervne zmogljivosti med posameznimi ukrepanji EU ne bi bile 
neuporabljene, ampak bi jih države članice lahko uporabljale za reševanje svojih 
težav. Uporaba rezervnih zmogljivosti držav članic bi bila jedro odzivanja civilne zaš čite 
EU na nesre če znotraj in zunaj EU, dopolnjeval e pa bi jo dodatne ponudbe držav 
 
SL 6   SL članic na enak na čin, kot je pomo č civilne zaš čite organizirana sedaj. Poleg tega bi si 
lahko prizadevali za zagotavljanje d vojne prepoznavnosti (nacionalne in  evropske) 
sredstev civilne zaš čite, uporabljenih prek evr opskega mehanizma civilne zaš čite, kar 
je bila pomanjkljivost prizadevanj EU na Haitiju. Vojaška pomo č in prevozna sredstva, zlasti strateška uporaba zmogljivosti zra čnega 
prevoza, bi morala biti vklju čena v združene razpoložljive zmogljivosti, ki se jih 
lahko uporabi prek civilne zaš čite v skladu z Evropskim soglasjem o humanitarni 
pomoči in mednarodnimi smernicami (zlasti tistimi iz Osla). 
Prostovoljno združevanje zmogljivosti držav članic bi moralo podpreti razvoj 
skupnega usposabljanja, vaj in nadgrajevanja  že pridobljenih izkušenj ter zavezanosti 
k njim. Poleg tega bi bilo treba pripraviti tudi na črte ukrepov ob nepredvidljivih 
dogodkih ter scenarije, da bi se izkoristil celotni poten cial združenih sredstev. 
Zanašanje na takšne dejavnosti bi bilo  bistvenega pomena za zagotavljanje 
učinkovitosti in skladnosti sistema. 
• Možnost 4: razvoj zmogljivosti  EU za odzivanje na nesre če z evropskimi 
sredstvi  
Dopolnilna sredstva, ki  jih financira EU, se lahko vzpostavijo za posebne potrebe, 
za katere je treba opredeliti vrzeli pri odzivanju  EU in za katere bi  bilo ukrepanje na 
evropski ravni stroškovno u činkovitejše. Zlasti bi bilo tr eba razmisliti o sredstvih za 
izvajanje horizontalnih nalog, kot so o cenjevanje (moduli za hitro oceno vpliva na 
okolje), logistika in usklajevanje (zlasti tehni čna podpora in podporne skupine 
(TAST) ter telekomunikacijska oprema). Ta  pristop bi se lahko nadalje razvil v 
vseobsegajo či usklajevalni center na terenu, ki  bi zagotavljal storitve tudi za 
Združene narode. Podobno bi dopolnilna sredst va, ki jih financira EU, lahko šteli za 
pomembna specializirana sredstva za odzivan je, kadar skupni viri in delitev bremena 
lahko pomenijo ve čjo učinkovitost in kadar nacionaln a sredstva niso zadostna. 
Čeprav bi zmogljivosti na evropski ra vni financirala Unija, bi z njimi  na podlagi 
delegacije upravljala zainteresirana država članica. Njihova razpoložljivost bi bila 
zagotovljena za operacije EU, vendar bi jih v času, ko ne bi bila v uporabi, država 
članica upraviteljica lahko uporabila za svoje potrebe. Obseg združenih zmogljivosti 
na ravni EU bi lahko bil majhen, tj. namenjen zapolnjevanju najpomembnejših vrzeli, ali pa velik, tj. namenjen zagotavlj anju znatnega števila sredstev na klju čnih 
področjih, kar bi državam članicam omogo č
ilo zmanjšanje nacionalnih zmogljivosti 
in hkrati pove čanje stroškovne u činkovitosti odzivanja EU. 
• Možnost 5: razvoj evropskih sil civilne zaš čite 
Razvoj neodvisnih evropskih sil z lastni mi zmogljivostmi, sredstvi, prednostmi in 
usklajevanjem bi skupaj z organizacijo pripravljenosti in združevanjem obstoje čih 
virov nedvomno zagotov ilo skladnost in u činkovitost odzivanja EU na nesre če. 
Evropske sile, ki bi temeljile na takšnih na čelih, bi morale imeti zagotovljen dostop 
do vnaprej odrejenih virov držav članic in bi morale biti sposobne pridobiti dodatna 
sredstva, ne glede na to, ali obstajaj o kakšne vnaprej opredeljene vrzeli v 
zmogljivostih EU za odzivanje ali ne. Uprav ljanje slednjih bi se zaupalo državam 
članicam prostovoljkam na podlagi delegac ije, skladne s sistemom iz možnosti 4. 
Za zagotovitev verodostojne organizacije pr ipravljenosti bi evrops ke sile potrebovale 
tudi operativni center, ki bi pripravil scenarije in pr otokole, ter svoj inštitut za 
usposabljanje na podro čju civilne zaš čite in humanitarne pomo či, ki bi zagotavljal 
usposabljanje za zaposlene, nacionalne in re gionalne ekipe, ki bi tvorile evropske 
sile, ter za strokovnjake za ocenje vanje, ki bi delali za EU. 
 
SL 7   SL ii. Analiza možnosti politike 
Po predhodnem pregledu možnosti je bilo sk lenjeno, da so socialne, ekonomske in 
politične pomanjkljivosti možnosti 1 in 5 ne vzdržne. Glede na to, da možnost 2 
pomeni nadaljevanje obstoje čih politik EU in da zrcali osnovni scenarij, s katerim je 
treba primerjati ostale možnos ti, je analiza sorazmernega u činka osredoto čena na 
možnosti 3 in 4. 
E. Glavni ekonomski in socialni u činki ter okolijski vplivi izbranih možnosti 
Opozoriti je treba, da bodo vse možnosti za htevale okrepitev Centra za spremljanje 
in informiranje Evropske komisije v smislu usklajevalnih in analiti čnih zmogljivosti. 
Do takšnega razvoja bi prišlo ne gled e na izbrano možnost, saj se v bližnji 
prihodnosti predvideva združitev kriz nih centrov ECHO in MIC v resni čno središče 
za odzivanje, ki bo delovalo 24 ur na dan in bilo odgovorno za usklajevanje odzivanja EU na civilne nesre če. 
• Ekonomski u činki 
i. Ekonomski u činki možnosti 3 
Prehod z nespremenjenega stanja na mode l s prostovoljnim združevanjem sredstev 
naj ne bi imel znatnega u činka na stroške investicijskega vzdrževanja. Pravzaprav 
lahko brez strahu domnevamo, da države članice ne bodo nagnjene k prispevanju 
sredstev v združena sredstva, če ne bodo prepri čane, da kljub temu še vedno lahko 
zadostijo svojim potrebam po civilni zaš čiti. To pomeni, da bi prostovoljni rezervoar 
predstavljal le majhen del tega, kar že obs taja. Poleg tega je ob upoštevanju, da bi 
pogoji za zagotavljanje sredstev izrecno omogo čali njihov umik v času doma čih 
potreb, jasno, da države članice ne bi imele dodatnih stroškov za opremo. 
Ko bi bila takšna ureditev popolnoma r azvita in operativna, bi lahko zmanjšala 
potrebo po dodatnih naložbah v nove zmogljivosti za odzivanje na ravni držav članic. 
Medtem ko je vsaka država članica odgovorna za zagotavljanje svoje zadostne 
opremljenosti za odzivanje na pr edvidljiva ali ponavljajo ča se tveganja, je mogo če z 
združevanjem in delitvijo dodatnih rezervnih zmogljivosti zagotoviti pozitivne ekonomske u činke in tako dopolniti osnovna sredstva  za odzivanje posameznih držav 
članic. S takšnimi rezervnimi zmogljivostm i na ravni EU in delitvijo celotnega 
bremena med državami članicami je mogo če uresni
čevati ekonomijo obsega in 
zagotoviti prihranke. 
Kot splošno pravilo lahko domnevamo, da  možnost 3 ne bi ustvarila dodatnih 
stroškov za uporabo sredstev. Čeprav bi razvoj prostovo ljnih združenih sredstev 
nedvomno zagotovil razpolož ljivost takoj po nesre či, to ne bi smelo vplivati na 
stroške premikanja sredstev in nj ihovega upravljanja na kraju nesre če. Ravno 
nasprotno, zlasti v zvezi s prevozom obstaja  možnost, da se sredstva uporabijo bolj 
stroškovno u činkovito kot bi se sicer. Skupni odziv, ki bi ga omogo čila ureditev z 
združenimi sredstvi in povezano predhodno na črtovanje, bi zagotovil hitrejšo 
opredelitev prevoznih možnosti in omogo čil, da se ustrezno locirana sredstva zberejo 
in prevažajo skupaj, kar bi skrajšalo prevozni čas in stroške. Poleg tega bi lahko 
učinkovitejša porazdelitev  sredstev med zrakoplove kar se da pove čala uporabo 
zmogljivosti zra čnega prevoza in zmanjšala mejne stroške.  
 
SL 8   SL Nasprotno bi možnost 3 lahko vplivala na letne stroške upravljanja, če bi se letna 
uporaba zmogljivosti držav članic pove čala zaradi njihovih prispevkov v združena 
sredstva. Takšen razvoj bi lahko imel  znatne posledice za nekatere države članice v 
smislu stroškov z osebjem. Na bolj sp lošni ravni bi si nekatere države članice s 
posebnimi organizacijskimi  strukturami lahko povzro čile stroške z relevantnim 
organizacijskim in zakonitim prehodom z nespremenjenega stanja. 
Na zgoraj omenjene negativne u činke močno vplivata na čin izbire združenih sredstev 
in njihov obseg. U činki na posamezno državo članico, povezani s potrebami, bi se 
lahko zmanjšali s politiko rotacijs kega izbora namesto s preferen čnim izborom. 
Poleg tega bi obsežnejša združena sr edstva lahko privedla do manjšega 
povpraševanja po razpoložljivih zmogljivostih.  
Učinke bi bilo mogo če nadalje ublažiti z zagotavljanjem  financiranja EU nekaterih 
vnaprej dolo čenih upravi čenih stroškov. Rezultat bi b il nov model del itve bremena, 
ki bi del stroškov prenesel z držav članic na Unijo. To državam članicam ne bi 
omogočilo samo pokritja nekaterih skupnih letn ih stroškov, ki bi izhajali iz 
prispevanja v združena sredstva, ampak bi  bilo tudi spodbuda za manjše države 
članice, da pove čajo svoje sodelovanje v prizadevan jih EU pri odzivanju na nesre če. 
Tako pove čane zmogljivost EU za odzivanje bi dodatno razbremenile države članice, 
ki nosijo ve čji del bremena odzivanja na nesre če, ter okrepila zmožnosti EU, da se 
odziva na ve čje nesreče zunaj EU.  
ii. Ekonomski u činki možnosti 4 
Najpomembnejši ekonomski u činek te možnosti bi bil ta, da bi se države članice 
lahko izognile stroškom investicijskega vzdr ževanja. Pridobitev dopolnilnih sredstev, 
ki jih financira EU, in zmogljivosti zra čnega prevoza bi dejansko zagotovila, da bi 
države članice lahko imele na voljo znatne skupne  zmogljivosti, ki jih prej niso imele 
na nacionalni ravni, ne da bi pri tem na stali dodatni investicijski stroški. Ta 
zajamčena razpoložljivost bi bila ena ve čjih koristi, ki bi pres egla tiste, ki bi jih 
prineslo prostovoljno združev anje sredstev. Zlasti bi lahko ena splošna naložba na 
ravni EU v nakup dopolnilnih sred stev, ki bi si ji h nato lahko delile  in jih uporabljale 
vse države članice, pomenila bistveno manjšo  naložbo za EU kot celoto, kot če bi 
države članice takšne zmogljivosti vzpostavlja le vsaka zase. Podobno bi glede na 
sredstva, za katera je predvideno pove čanje zmogljivosti, ta možnost z zmanjšanjem 
potrebe, da države članice investirajo na nacionalni ravni, zagotovila velike koristi v 
smislu stroškovne in splošne u činkovitosti.  
Druga večja ekonomska korist možnosti 4 je potencial za ve č stroškovno u činkovitih 
rešitev. Sredstva na ravni EU, za ka tera bi lahko zaprosile vse države članice, bi 
bistveno pove čala stroškovno u činkovitost operacij v okvi ru odzivanja na nesre če z 
zmanjšanjem stroškov mobilizacije (v prim erjavi s komercialnim najemom takšnih 
zmogljivosti) ter pove čanjem hitrosti in u činkovitosti odzivanja. Znatno pove čanje 
učinkovitosti bi se lahko doseglo tudi z s kupnim prevozom in logistiko ter drugimi 
ekonomijami obsega. 
Poleg zgoraj navedenega bi nakup dodatnih sredstev EU, ki bi jih upravljale države 
članice, pove čal tudi učinkovitost njihove uporabe in stroškovno u činkovitost na 
operativni ravni, prav tako kot  je to navedeno za možnost 3. Poleg tega bi vse stroške 
 
SL 9   SL rezervnih dopolnilnih sredstev krila EU, kar bi zagotovilo zgoraj omenjeni „novi 
model delitve bremena“ ter omogo čilo prenos vseh stroškov na Unijo. 
Kar zadeva stroške, bi vzpostavitev zmoglji vosti na ravni EU zahtevala neke vrste 
javni razpis in upravljanje.  
• Socialni u činki 
Možnosti, ki jih obravnava poro čilo, ne bi imele socialnih u činkov v tradicionalnem 
pomenu besede, ampak pomembne u činke na družbo. 
Možnost hitrega in odlo čnega odzivanja prek zd ruženih sredstev držav članic 
(možnost 3) ali s sredstvi EU (možnost 4) bi nedvomno zmanjšala število žrtev, 
ublažila trpljenje in kar se da zmanjšala škodo, povzro čeno posameznikom in 
celotnim skupnostim. O pozitivnih u činkih za družbe, ki jih prizadenejo nesre če, tako 
ni nobenega dvoma.  Poleg tega bi skladnejši in u činkovitejši odziv zagotovo pove čal zaupanje ljudi v 
sposobnost EU za odzivanje na nesre če. To bi povzro čilo dvoje. Prvi č, ljudje, ki jih 
prizadenejo nesre če, bi bili bolj pripravljeni sodelovati z EU in tako morda vplivali 
na možnost poznejšega sodelova nja s tretjimi državami. Drugi č, povečano zaupanje 
v odzivanje EU na nesre če bi lahko prispevalo k podpori ev ropskih državljanov/vlad.  
Opozoriti je treba, da bi vzpostavljanje sredstev EU (m ožnost 4), ki bi se zaupala 
državam članicam na podlagi delegirane ga upravljanja, v skladu s členom 222 PDEU 
ter željami in pri čakovanji evropskih drža vljanov pomenilo najve čji možni izraz 
evropske solidarnosti.  
• Okolijski vplivi 
Tako prostovoljno združena rezervna sredstva  (možnost 3) kot sredstva na ravni EU 
(možnost 4) bi EU omogo čila zagotavljanje razpoložljivosti pomo či za odpravljanje 
posledic takoj po nesre či. Posledi čno povečana skladnost in u činkovitost bi EU 
omogočila hitrejše odzivanje na nesre č
e, s čimer bi se zmanjšali negativni vplivi 
nesreč na okolje (npr. takojšen in u činkovit odziv na gozdni požar lahko bistveno 
zmanjša okolijsko škodo). 
F. Primerjava možnosti 
Pri primerjavi možnosti so bila uporabljena naslednja merila: 
• učinkovitost možnosti glede na cilje, 
• stroškovna u činkovitost možnosti, 
• skladnost možnosti s krovnimi cilji, strategijami in prednostnimi nalogami EU. 
Opravljena je bila primerjava možnosti z osnovnim scenarijem (nespremenjeno 
stanje – možnost 2). Za povzetek in grafi čni prikaz sklepov so bili uporabljeni tabele 
in diagrami.  
V primerjavi z osnovnim scenarijem sta tako možnost 3 kot možnost 4 izkazali 
prednosti, ki prevladujejo nad slabostmi ne spremenjenega stanja po vseh merilih. 
Sklenjeno je bilo, da sta ti dve možnosti boljši od osnovnega scenarija.Primerjava je 
zlasti izpostavila prednosti možnosti 3 v zvezi z njeno združljivostjo z na čelom 
subsidiarnosti in sorazmernosti te r prednosti možnosti 4 glede u činkovitosti in 
(morda) stroškovne u činkovitosti (zlasti glede na zmogljivosti EU na podro čju 
izvajanja horizontalnih nalog in glede na dolo čena sredstva visoke vrednosti). 
 
SL 10   SL Prednosti in slabosti obeh možnosti so b ile uravnotežene med seboj, da bi se 
oblikoval sistem, ki bi kar se da pove čal učinkovitost in skladnos t ter hkrati zagotovil 
najmanjše možne negativne u činke in stroške. 
Pri združitvi obeh najbolj atraktivnih mo žnosti je bila možnost 3 obravnavana 
prednostno, saj se je izkazala za najbolj združljivo z na čelom subsidiarnosti in 
sorazmernosti. Vendar so bili upoštevani t udi nekateri elementi možnosti 4, ki bi 
zagotovili bistvene ekonomsk e koristi za EU kot celoto. 
Relativne prednosti obravnavanih možnosti so  nakazale na hibridni sistem, ki bi 
vseboval naslednje elemente: 
• prostovoljno združevanje sredstev držav članic, namenjenih operacijam EU  
To naj bi bilo jedro sistema. Obseg in  sestava združenih sredstev bi se dolo čila 
pozneje; 
• dopolnilne ad hoc ponudbe držav članic  po zgledu trenutnega evropskega 
mehanizma za civilno zaš čito;  
• dodatna sredstva na ravni EU,  kjer stroškovna u činkovitost prevlada nad 
slabostjo sedanje politike nezanašanja na sredstva držav članic.  
Ta sistem bi bilo mogo če še okrepiti z nadaljnjo pomo čjo humanitarnim 
organizacijam, ki razvijajo in upr avljajo vnaprejšnjo  postavitev pomo či za 
mednarodne humanitarne operacije, ter v posebnih primerih podpreti z vojaškimi 
sredstvi.