SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, EVROPSKEMU SVETU, SVETU IN EVROPSKI CENTRALNI BANKI



Drugo poročilo o napredku pri zmanjšanju obsega slabih posojil v Evropi

1.Uvod

Ker se Evropska unija in njeno gospodarstvo ponovno vidno krepita, mora EU še naprej izkoriščati zagon, da bi okrepila svojo ekonomsko in monetarno unijo (EMU). V okviru načrta za poglobitev evropske ekonomske in monetarne unije , ki ga je Komisija predstavila 6. decembra 2017, in v skladu z agendo voditeljev je ena od najnujnejših prednostnih nalog dokončati bančno unijo in postaviti vse temelje za unijo kapitalskih trgov. Povezan finančni sistem bo povečal odpornost ekonomske in monetarne unije na škodljive pretrese, tako da bo omogočil čezmejno delitev tveganj v zasebnem sektorju in hkrati zmanjšal potrebo po javni delitvi tveganj.

Hkrati so v sporočilu Komisije z dne 11. oktobra 2017 določeni nadaljnji ukrepi za dokončanje bančne unije s spodbujanjem sočasnega zmanjševanja in delitve tveganj na podlagi načrta Sveta iz junija 2016.

Ukrepi za zmanjševanje tveganj, sprejeti po finančni krizi, so bistveno izboljšali solventnost, finančne vzvode in likvidnost bank, kot je navedeno v prvem poročilu Komisije o napredku pri zmanjšanju obsega slabih posojil v Evropi, ki je bilo objavljeno 18. januarja 2018. Poleg napredka na področju teh ključnih metrik tveganja, ki je bil dosežen v skoraj vseh državah članicah, je mogoče v državah članicah opaziti večje približevanje boljšemu povprečju teh kazalnikov. Ta razvoj je zlasti posledica znatnih izboljšanj tistih nacionalnih bančnih sistemov, ki sta jih kriza in posledična gospodarska recesija najbolj prizadeli. Količniki temeljnega kapitala bank v euroobmočju so se v vzorcu Evropske centralne banke (ECB) s 14,6 % v tretjem četrtletju leta 2016 zvišali na 15,3 % v tretjem četrtletju leta 2017. Krepitev kapitalskega položaja bank v euroobmočju je razvidna tudi iz njihovih boljših količnikov finančnega vzvoda. Povprečni količnik finančnega vzvoda se je nadalje zvišal, in sicer s 5 % v tretjem četrtletju leta 2016 na 5,2 % v tretjem četrtletju leta 2017. Banke v euroobmočju so izboljšale tudi svojo odpornost na likvidnostne šoke, saj se je količnik likvidnostnega kritja s 138 % v tretjem četrtletju leta 2016 zvišal na 140 % v tretjem četrtletju leta 2017. Zaradi odločnih ukrepov za zmanjšanje tveganj se preostala tveganja v euroobmočju danes obravnavajo učinkoviteje in enakomerneje kot pred tremi leti.

Komisija je predlagala tudi več dodatnih obsežnih ukrepov za zmanjšanje tveganj in povečanje odpornosti bančnega sektorja EU. Novembra 2016 je na primer predlagala pomemben zakonodajni sveženj za pregled direktive o sanaciji in reševanju bank (DSRB), uredbe o enotnem mehanizmu za reševanje, direktive o kapitalskih zahtevah IV (CRD IV) in uredbe o kapitalskih zahtevah (CRR), da bi se dodatno zmanjšala tveganja v bančnem sektorju. Istega leta je Komisija sprejela tudi predlog direktive o postopkih preventivnega prestrukturiranja, drugi priložnosti za podjetnike in učinkovitosti insolvenčnih okvirov. Učinkovita pravila o prestrukturiranju in insolventnosti so bistvena za preprečevanje ali zmanjšanje obsega slabih posojil in dobro delujočo unijo kapitalskih trgov. Komisija Evropski parlament in Svet poziva, naj pokažeta odločnost glede teh pomembnih predlogov, da bi omogočila njihovo hitro sprejetje.

Obravnavanje velikega obsega slabih posojil in njihovega morebitnega prihodnjega kopičenja je ključno za dokončanje bančne unije. Slaba posojila so posojila, katerih posojilojemalec ima težave z načrtovanim plačevanjem obresti in/ali odplačevanjem glavnice. Posojilo se razvrsti kot slabo posojilo, če plačila zamujajo več kot 90 dni ali če se zanj oceni, da ga posojilojemalec verjetno ne bo odplačal. Zaradi finančne krize in poznejših recesij se je povečalo število posojilojemalcev, ki niso mogli odplačati posojil, saj je imelo več družb in ljudi stalne težave s plačevanjem ali pa je celo šlo v stečaj. To se je zgodilo zlasti v državah članicah, kjer je bila recesija dolga ali globoka. Zato so se v poslovnih knjigah številnih bank nakopičila slaba posojila.

Velik obseg slabih posojil lahko na dva načina negativno vpliva na rezultate banke:

1.slaba posojila banki prinašajo manj prihodkov kot donosna posojila, zato zmanjšujejo njeno dobičkonosnost in lahko povzročijo izgube, ki zmanjšajo kapital banke. V najresnejših primerih lahko ti učinki postavijo pod vprašaj sposobnost preživetja banke, kar lahko ima posledice za finančno stabilnost;

2.za slaba posojila je treba nameniti veliko človeških virov in finančnih sredstev banke. To zmanjšuje posojilno sposobnost banke, tudi za posojanje malim in srednjim podjetjem.

Za reševanje problematike velikega obsega slabih posojil so še vedno v prvi vrsti odgovorne prizadete banke in države članice. Komisija je pri zadevnih državah na to problematiko dosledno opozarjala v okviru evropskega semestra. Hkrati pri vprašanjih zmanjšanja trenutnih deležev slabih posojil in preprečevanja prevelikega kopičenja slabih posojil v prihodnosti obstaja tudi jasna razsežnost EU glede na medsebojno povezanost bančnega sistema EU na splošno in zlasti tistega v euroobmočju. Obstajajo pomembni možni učinki prelivanja iz držav članic z velikimi deleži slabih posojil v gospodarstvo EU kot celoto, tako v smislu gospodarske rasti kot tudi finančne stabilnosti.

Svet je julija 2017 ob upoštevanju te razsežnosti EU in na podlagi skupnega dogovora, da je treba nadaljevati in razširiti ukrepe, ki jih je Komisija že začela, sprejel „Akcijski načrt za reševanje problema slabih posojil v Evropi“, v katerem je različne institucije, vključno s Komisijo, pozval, naj sprejmejo ustrezne ukrepe za nadaljnje obravnavanje izzivov, povezanih z velikim deležem slabih posojil v Evropi. Komisija se je v prvem poročilu o napredku pri zmanjšanju obsega slabih posojil zavezala, da bo marca poročala o napredku pri izvajanju navedenih ukrepov.

Zaradi skupnih prizadevanj in trenutnega okrevanja gospodarstva se velik obseg slabih posojil zmanjšuje, zlasti v nekaterih bankah in državah članicah. Povprečni delež slabih posojil se vztrajno zmanjšuje in se je od leta 2014 zmanjšal za več kot tretjino. Kot je pojasnjeno v nadaljevanju, se je napredek pri zmanjševanju obsega slabih posojil nadaljeval tudi v zadnjih nekaj mesecih.

Zdaj je bistveno, da se okrepijo prizadevanja za odločno obravnavanje preostalega obsega slabih posojil in možnosti njihovega prihodnjega kopičenja.

Komisija skupaj s tem poročilom o napredku in na trdni podlagi ukrepov za zmanjševanje tveganj, ki jih je Unija že sprejela, predstavlja celovit sveženj za pospešitev reševanja slabih posojil v Evropi in preprečevanje njihovega prihodnjega kopičenja. Sveženj sestavljata dva zakonodajna predloga, katerih cilj je ustvariti pravni okvir na ravni Unije za spodbujanje reševanja slabih posojil, in delovni dokument služb Komisije, ki daje nezavezujoče tehnične smernice (tako imenovani „načrt“) za ustanovitev nacionalnih družb za upravljanje. Ta predloga bosta skupaj:

·izboljšala bonitetna orodja, potrebna za učinkovito obravnavanje slabih posojil;

·spodbudila razvoj sekundarnih trgov slabih posojil;

·olajšala izterjavo dolgov, tako da bosta zaščito zavarovanih upnikov v izvensodnih postopkih okrepila na način, ki dopolnjuje predlog o postopkih preventivnega prestrukturiranja, drugi priložnosti za podjetnike in učinkovitosti insolvenčnih okvirov, ki je bil predstavljen novembra 2016, ter