EVROPSKA KOMISIJA 
Bruselj, 15.12.2011 
SEC(2011) 1566 kon č. 
  
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
POVZETEK OCENE U ČINKA 
Spremni dokument 
SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU 
EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ 
  
Energetski na črt za leto 2050 
 
{COM(2011) 885 kon č.} 
{SEC(2011) 1565 kon č.} 
{SEC(2011) 1569 kon č.} 
 
 
SL 2   SL 1. OPREDELITEV PROBLEMA  
Blaginja naših ljudi, industrije in gospodars tva je odvisna od varne,  trajnostne in cenovno 
dostopne energije. Energija je v sodobnem svetu dnevna potreba in se v Evropi ve činoma 
šteje za samoumevno. Energetski sistem in nj egova organizacija sta se  razvijala stoletja, 
morda tiso čletja, z uporabo razli čnih goriv in distribucijskih si stemov. Zdi se, da so naš 
sedanji energetski sistem in na čini proizvodnje, preoblikova nja in porabe energije za 
prihodnost netrajnostni zaradi: visokih emisij toplogrednih plinov, tveganj v zvezi z 
zanesljivostjo oskrbe in konkuren čnostjo, ki so povezana z visokimi stroški energije in 
premajhnimi naložbami.  
Preusmerjanje naših energetskih sistem ov na zanesljivejši in trajnejši na čin bo trajalo 
desetletja. Za na čin spremembe ni ene same splošne reš itve. Energetskega vira, ki bi bil v 
izobilju in ne bi imel negativnih u činkov z vidika trajnosti, zanesljivosti oskrbe in 
konkuren čnosti, ni. Zato bo rešitev zahtevala komp romise, samo trg in sedanje regulativno 
okolje pa jih morda ne bosta zagotavljala. V bližn ji prihodnosti bodo potrebne velike naložbe 
za zamenjavo energetskih sredstev, da se zagotovi podobna raven udobja po dostopnih cenah 
za državljane, zanesljiva in konkuren čna oskrba z energetskimi vložki za podjetja in 
spoštovanje okolja.  
Opiranje na energetske vire z nižjo vsebnostjo ogljika, doma če (kar pomeni znotraj EU) ali 
bolj raznolike energetske vire, ki se proizvajajo in porabljajo na u činkovit na čin, lahko 
zagotovi znatne prednos ti ne le za okolje, konkuren čnost in zanesljivost oskrbe z energijo, 
temveč tudi za gospodarsko rast, zaposlovanje, regiona lni razvoj in inovacije. Katere ovire 
obstajajo? Zakaj preusmerjanje energe tskega sistema na uporabo nizkooglji čnih, 
konkuren čnejših in bolj raznolikih vir ov ne poteka ali poteka prepo časi? 
Preusmerjanje ovira ve č dejavnikov:  
1) Cene na energetskem trgu ne odražajo v celoti vseh stroškov družbe  z vidika 
onesnaževanja, emisij toplogrednih plinov, iz črpavanja virov, odpadkov, uporabe zemljiš č, 
kakovosti zraka in geopoliti čne pogojenosti.  
2) Inertnost fizi čnega sistema   
Večina naložb v energetski sistem zajema dolgoro čna sredstva, kar vodi v u činke 
„zaklenjenega sistema“ in vsaka sprememb a sistema se uveljavlja le postopno.  
3) Javno zaznavanje in miselnost uporabnikov  
Zaznavanje tveganj, povezanih z gradnjo novih elektrarn in infrastrukture, je lahko v o čeh 
javnosti negativnejše od st rokovnih presoj. Prepri čevanje ljudi, naj spremenijo na čin 
ogrevanja stanovanj in prevoza, je lahko dolgotrajno in zahteva  ustrezne spodbude ali 
regulativo.  
4) Negotovost, povezana z razvojem tehnologije, povpraševanja, cen in na črtovanjem trgov   
Za energetski sistem je zna čilen velik delež dolgoro čnih stalnih stroškov, ki se popla čujejo 
več desetletij. Negotovost lahko mo čno poveča tveganje in stroške investitorjev ter negativno 
vpliva na pripravljenost potrošn ikov in podjetij za naložbe.  
5) Nepopolni trgi  
V nekaterih državah članicah, kjer trge še vedno obvladuj ejo prvotna podjetja, je konkurenca 
majhna. Naslednji dejavnik je kratkovidnost trgov, kar pomeni, da  tržni udeleženci ne težijo 
vedno k dolgoro čnim naložbam, ker so obi čajno usmerjeni na kratkoro čne zaslužke. Za 
razvijajoče se trge energetsko u činkovitih storitev in decentr aliziranih obnovljivih virov 
 
SL 3   SL energije (OVE) sta zna čilna majhno število udeležencev in odsotnost spodbudnega 
regulativnega okvira. 
2. ANALIZA SUBSIDIARNOSTI IN DODANE VREDNOSTI EU  
Pristojnost EU na podro čju energije je opredeljena v členu 194 Pogodbe o delovanju 
Evropske unije1. Pristojnosti EU v zvezi z bojem proti podnebnim spremembam, vklju čno z 
zmanjševanjem emisij toplogrednih plinov v en ergetskem in drugih sektorjih, vsebujejo členi 
od 191 do 193. Z vidika gospodarn osti se lahko razvoj na ve č področjih energetskega sistema 
najbolje doseže na ravni celotne EU, z vklju čevanjem ukrepanja EU in držav članic ter ob 
upoštevanju njihovih pristojnosti.  
3. CILJI POBUDE EVROPSKE UNIJE  
Splošni cilj je oblikovanje vizije  in strategije v zvezi z deka rbonizacijo energetskega sistema 
EU do leta 2050 ob upoštevanju zanes ljivosti oskrbe in ciljev konkuren čnosti. 
Za doseganje splošnega cilja se predlaga ve č posebnih ciljev: 
(i) investitorjem zagotoviti ve č varnosti v povezavi z možnimi usmeritvami prihodnjih politik 
na ravni EU s prikazom razli čnih načinov dekarbonizacije za leto  2050, skupaj z njihovimi 
gospodarskimi in socialnimi u činki ter učinki na okolje; 
(ii) prikazati kompromise med cilji politik in med razli čnimi načini dekarbonizacije ter 
opredeliti skupne elemente vseh na činov dekarbonizacije; 
(iii) postaviti mejnike po letu 2020 za mobilizacijo  zainteresiranih strani in zagotavljanje 
stalnosti za obdobje po letu 2020. 
Načrt za leto 2050 mora temeljiti na sedanjih ciljih energetske politike – trajnosti, 
zanesljivosti oskrbe in konkuren čnosti.  
4. MOŽNOSTI POLITIKE  
Ta ocena u činka ni obi čajna ocena, ki navaja mož nosti politike za doseganje dolo čenih ciljev 
politik in nato ocenjuje njihove u činke zaradi opredelitve prednos tne politike. Namesto tega 
ocena preu čuje sklop možnih razvojnih dogodkov, ne da bi izbrala enega od njih, zato da 
pridobi trdnejše informacije o tem, kako lahko energetski sistem doseže 85–odstotno 
zmanjšanje emisij CO2, povezanih s porabo energi je, v primerjavi z letom 1990 (kar ustreza 
zmanjšanju emisij toplogrednih plinov za 80 % do leta 2050) ter izboljša zanesljivost oskrbe in konkuren čnost.  
Za analizo dekarbonizacije energetskega sistema se lahko predlaga ve č uporabnih scenarijev. 
O načrtu scenarijev je potekala široka razprava z razli čnimi zainteresiranimi stranmi. 
Zainteresirane strani in Evropska komis ija so opredelili štiri najpomembnejše na čine 
dekarbonizacije energetskega  sektorja – energetsko u činkovitost, ki vp liva predvsem na 
                                                
 
1 Člen 194: 
1. Pri vzpostavitvi in delovanju notranjega trga in ob upoštevanju potrebe po ohranitvi in 
izboljšanju okolja so cilji energetske politike Unije v duhu solidarnosti med državami članicami: 
(a) zagotoviti delovanje energetskega trga; 
(b) zagotoviti zanesljivost oskrbe z energijo v Uniji; (c) spodbujati energetsko u činkovitost in var čevanje z energijo ter razvijanje novih in obnovljivih virov 
energije; 
(d) spodbujati medsebojno povezovanje energetskih omrežij. 
 
SL 4   SL povpraševanje, obnovljive vire energije, jedrsko energijo ter zajemanje in shranjevanje 
ogljikovega dioksida (CCS), ki vplivajo predvsem na ponudbeno stran (zmanjševanje 
intenzivnosti ogljika v oskrbi).  Možnosti politike (scenariji)  so predlagale, da se preu či pet 
različnih kombinacij štirih možnosti za dekarboni zacijo. Možnosti za dekarbonizacijo se 
nikoli ne preu čujejo same zase, ker bo treba v vsakem scenariju, ki ocenjuje celotni energetski 
sistem, zajeti medsebojno u činkovanje razli čnih elementov. Vsi scenar iji za dekarbonizacijo 
dosegajo 85–odstotno zmanjšanje emisij CO2, povezanih s porabo energije, do leta 2050, 
vendar bo skrbno ocenjeno tudi, ali vsaka možnos t politike izboljšuje za nesljivost oskrbe in 
konkuren čnost energetskega sektorja ter pr ivede do dostopnih stroškov energije. 
 Možnosti politike 
1 Ohranitev obstoje čega stanja (splošni referen čni scenarij2) 
1a Teko če politične pobude – scenarij TPP (posodobljeni referen čni scenarij) 
2 Scenarij visoke energetske u činkovitosti 
3 Scenarij s tehnologijami za raznoliko ponudbo3 
4 Scenarij z visokim deležem obnovljivih virov energije 
5 Scenarij podaljšanega zajemanja in shranjevanja ogljikovega dioksida 
6 Scenarij z nizkim deležem jedrske energije 
5. OCENA U ČINKOV IN PRIMERJAVA MOŽNOSTI  
Učinki na okolje 
Na podro čju učinkov na okolje vse možnosti politike mo čno zmanjšujejo porabo energije, pri 
čemer je zmanjšanje najmo čnejše v scenariju visoke energetske u činkovitosti. V 
dekarboniziranem sistemu bo zelo druga čna tudi kombinacija energetskih virov z mo čnim 
povečanjem obnovljivih virov energije v vseh  scenarijih. Razvoj dogodkov na podro čju 
jedrske energije je odvi sen od sprejetih politi čnih predpostavk in sega od 2– do 18–odstotnega 
deleža porabe primarne ener gije. Delež plina je najve čji v scenariju z nizkim deležem jedrske 
energije in znatnim deležem zajemanja in shranj evanja ogljikovega dioksida. Poraba nafte in 
trdnih goriv se zmanjšuje. Delež elektri čne energije v kon čni porabi energije se v primerjavi s 
sedanjimi ravnmi podvoji in elektri čna energija postane najpomembnejši vir kon čne porabe 
energije. Leta 2050 vsi scenar iji za dekarbonizacijo v primerjavi z letom 1990 dosežejo 80–
odstotno zmanjšanje emisij toplogrednih plin ov in 85–odstotno zmanjšanje emisij CO2, 
povezanih s porabo energije, in tudi enake s kupne emisije v obdobju projekcije. Leta 2030 so 
emisije CO2, povezane s porabo energije, manjše  za 38 do 41 %, zmanjšanje skupnih emisij 
toplogrednih plinov pa znaša od 40 do 41 %.  
Gospodarski vplivi 
Različne analize u činka politik v zvezi z ogljikom in energijo na BDP kažejo, da je u činek 
precej omejen. V primerjavi z referen čnim scenarijem in scenarijem TPP v scenarijih za 
dekarbonizacijo ni dodatnih letnih povpre čnih stroškov energetskega sistema, ki bi nastali 
zaradi izvajanja te obsežne dekarbonizacije v o kviru svetovnih naporov, ali pa so ti stroški 
majhni. Na podro čju cen elektri čne energije nekatere možnosti politike kažejo majhno 
znižanje cen v primerjavi z referen čnim scenarijem in scenarijem TPP (energetska 
učinkovitost in tehnologije za raznoliko ponudbo), neka tere druge pa zvišanje cen (scenarij z 
visokim deležem obnovljivih virov, v manjši meri  tudi scenarij z nizkim deležem jedrske 
energije). Cene ogljika v sistemu trgovanja z emisijami (ETS) so bistveno višje od cen v 
                                                 
2 Uporabljen tudi v na črtu za gospodarstvo z nizkimi emisijami ogljika in beli knjigi o prometu.  
3 Scenarij 3 preslikuje scenarij „u činkovitih in splošno priznanih tehnologij“, ki je uporabljen v na črtu za 
gospodarstvo z nizkimi emisijami ogljika in beli knjigi o prometu, na podlagi scenarija ponovljene št. 1.  
 
SL 5   SL referenčnem scenariju in scenariju TPP, cene goriva pa nižje. Vse možnosti politike zahtevajo 
vse bolj kompleksno energetsko infrastrukturo (elektri čni vodi, pametna omrežja, 
skladiščenje), pri čemer so zahteve najve čje v scenariju z visokim deležem obnovljivih virov.  
Socialni u činki 
Socialna razsežnost na črtov za dekarbonizacijo je klju čnega pomena, saj bo prehod v 
nizkooglji čno gospodarstvo zahteval temeljito spremembo v ve č sektorjih, ki vplivajo na 
podjetja, zaposlovanje in pogoje dela. Izobraževanj e in usposabljanje je treba obravnavati v 
zgodnji fazi, da se prepre či brezposelnost v nekaterih sektorjih in pomanjkanje delovne sile v 
drugih.  
Kot kaže ve č študij, učinek politik dekarbonizacije na zaposlovanje do leta 2020 ne bo velik, 
vendar lahko naložbe v nove tehnologije spro žijo povpraševanje po delovnih mestih za bolj 
usposobljene delavce. Zanesljivost oskrbe z energijo, merjena z odvi snostjo od uvoza, se do 
leta 2050 izboljša v vseh možnostih politike,  najbolj v scenariju z visokim deležem 
obnovljivih virov. Na podro čju dostopnosti stroškov energije  za gospodinjstva vse možnosti 
politike kažejo precejšnje prihra nke goriva, vendar tudi višje i nvesticijske stroške in naložbe v 
energetsko u činkovitost. Skupni odhodki za energijo v gospodinjstvih so višji v vseh 
možnostih politike, pri čemer najve čje povečanje kažeta možnost politike z visoko energetsko 
učinkovitostjo in politike velikim de ležem obnovljivih virov energije.  
Primerjava možnosti je temeljila na njihovi uspešnosti, u činkovitosti in skladnosti.   
Na podro čju uspešnosti so bili upoštevani trije cilji  energetske politike – trajnost, zanesljivost 
oskrbe in konkuren čnost. Vse možnosti politike so bile na črtovane za doseganje 85–
odstotnega znižanja emisij CO2 za leto 2050, povezanih s porabo energije, zato se vse učinkovite. Opozoriti je treba, da so nekatere možnosti mo čno odvisne od novih tehnologij, ki 
na trgu še niso potrjene. Na podro čju zanesljivosti oskrbe vse možnosti politike zmanjšujejo 
odvisnost. Vendar je v bolj elektrificiran em svetu lahko veliko bolj zaskrbljujo ča stabilnost 
omrežja. Na podro čju konkuren čnosti nekatere možnosti politike kažejo majhno znižanje cen 
električne energije v primerjavi z referen čnim scenarijem in scenarijem TPP, druge pa 
povečanje. Cene ogljika v sistem u trgovanja z emisijami (ETS) so bistveno višje od cen v 
referenčnem scenariju in scenariju TPP, cene gor iva pa nižje. Mode l zahteva ustrezne 
naložbe, ki jih usmerjajo pos ebne politike cen ogljika, odlo čitve o naložbah pa temeljijo na 
predpostavki popolnih napovedi. 
Na podro čju uspešnosti anali za dokazuje, da so stroški dekar bonizacije energetskega sistema 
v vseh scenarijih podobni in da ve čina scenarijev za dekarbonizac ijo pokaže celo prihranke 
stroškov v primerjavi z referen čnim scenarijem. Scenarija z najnižjimi stroški sta scenarij s 
podaljšanim zajemanjem in shranjevanjem ogljikovega dioksida ter scenarij s tehnologijami za raznoliko ponudbo z znatnim deležem jedrske energije.  
Vsi scenariji politike so skladni z drugimi dolgoro čnimi cilji EU (glede podnebja, prometa 
itd.). Med možnostmi politike ni jasnega zmagovalca, ki bi dosegel najvišje to čke pri vseh 
merilih, upoštevati bo treba ve č kompromisov.  
6. S
KLEPNE UGOTOVITVE  
Projekcije sedanjih trendov kažejo znižanje  emisij toplogrednih plinov le za polovico 
potrebnega deleža, pove čanje odvisnosti od uvoza, zlasti plina, in zviševanje cen elektri čne 
energije in stroškov energije . Analiza na podlagi modela je pokazala, da je dekarbonizacija 
energetskega sektorja izve dljiva, se lahko doseže z razli čnimi kombinacijami energetske 
 
SL 6   SL učinkovitosti, prispevkov jedrske energije, zajeman ja in shranjevanja ogljikovega dioksida ter 
da so stroški obvladljivi.  
Skupni elementi analize scenarijev  
– Potreben je integriran pristop.  
– Električna energija ima v scenarijih za dekarbon izacijo zelo velik vpliv in bo v letu 
2050 dosegla od 36 do 39 odstotkov. 
– Vsi scenariji za dekarbonizacijo doseg ajo znatna izboljšanja energetske 
učinkovitosti.  
– Delež obnovljivih virov se v vseh scenarijih zelo pove ča in doseže v letu 2050 vsaj 
55 % kon čne bruto porabe energije. 
– Povečana uporaba energije iz obnovljivih vi rov in izboljšanje energetske 
učinkovitosti zahtevata s odobno, zanesljivo in pamet no infrastrukturo, vklju čno s 
skladiščenjem elektri čne energije.  
– Jedrska energija ima pomembno vlogo pri dekarbonizaciji, pri čemer je njen delež 
najvišji v primeru podaljšanega zajemanja in shranjevanja ogljikovega dioksida.  
– V večini scenarijev zajemanje in shranjevanje ogljikovega dioksida mo čno prispeva 
k dekarbonizaciji, pri čemer je delež najvišji v primeru omejitev jedrske energije.  
– Vsi scenariji so pokazali prehod od vi sokih odhodkov za gorivo in obratovanje do 
visokih investicijskih odhodkov.  
– Znatne spremembe v obdobj u do leta 2030 bodo klju čnega pomena za stroškovno 
učinkovit dolgoro čni prehod v dekarboniziran svet, pri čemer so gospodarski stroški 
obvladljivi, če se ukrepi za čnejo zgodaj, tako da prestr ukturiranje energetskega 
sistema poteka so časno z naložbenimi cikli. 
– Stroški tako temeljite dekarbonizacije so v vseh scenarijih nizki, ob upoštevanju 
nižjih stroškov za nakup goriva, pri čemer se prihranki stroškov kažejo predvsem v 
scenarijih, ki se opirajo na vse štir i najpomembnejše možnosti dekarbonizacije. 
– Po sektorjih so stroški r azporejeni neenakomerno, pri čemer gospodinjstva nosijo 
največje povišanje stroškov, ki izhajajo  iz odhodkov za neposredno energetsko 
učinkovitost naprav in vozil ter izolacijo.  
– Zunanji energetski stroški EU za uvoz  nafte, plina in premoga bodo v okviru 
dekarbonizacije bistveno nižji zaradi  znatnega zmanjšanja uvoženih koli čin in 
uvoznih cen. 
Na podlagi rezultatov analize sc enarijev ter primerjave me d idealiziranimi tržnimi in 
tehnološkimi pogoji, potrebnimi za modeliranje, in  stanjem v dosti kompleksnejši stvarnosti je 
možno sklepati o nekaterih pomembnih ugotovitvah za politike.  
Posledice za oblikovanje politik v prihodnosti  
– Uspešna dekarbonizacija ob isto časnem ohranjanju konkuren čnosti gospodarstva EU 
je možna. Če ne bo ukrepanja na podro čju podnebnih sprememb na svetovni ravni, 
lahko selitev virov CO2 postane problem in bodo potrebni ustr ezni instrumenti za 
ohranitev konkuren čnosti energetsko intenzivnih dejavnosti.  
– Predvidljivost in stabilnost okvira politik in regulativnega okvira ustvarjata ugodno 
okolje za naložbe v nizkooglji čne tehnologije. Medtem ko je okvir do leta 2020 v 
glavnem zagotovljen, je treba razprave o politikah za obdobje 2020–2030 za četi zdaj. 
Mejniki in cilji lahko prispevajo k prepre čevanju nasedlih stroškov. Negotovost 
lahko privede do podoptimalnega stanja, v katerem se uresni čujejo le naložbe z 
nizkimi za četnimi investicijskimi izdatki.  
 
SL 7   SL – Delovanje notranjega trga je nujno potre bno za spodbujanje naložb tam, kjer so 
stroškovno naju činkovitejše.  
– Energetska u činkovitost kaže boljše rezultate v mode lu kot v stvarnosti. Izboljšanje 
energetske u činkovitosti pogosto omejujejo razprš ene spodbude, denarni problemi 
nekaterih skupin odjemalcev, nepopolno znan je in napovedovanje, ki vodita do 
zaklepanja v nekatere zastarele tehnologije, itd. Zato obstaja mo čna potreba po ciljno 
usmerjenih politikah podpore, na primer za energetsko u činkovitejše odlo čitve 
potrošnikov.  
– Raziskovalnim, razvojnim in predstavitvenim dejavnostim je treba zagotoviti mo čno 
podporo, da se znižajo stroški nizkooglji čnih tehnologij.  
– Ustrezno pozornost je treba nameniti javnemu sprejemanju nizkooglji čnih tehnologij 
in infrastrukture ter pripravljeno sti potrošnikov za prevzemanje posledi čnih 
sprememb in višjih stroškov.  
– Ob upoštevanju, da gospodinjst va nosijo velik delež stro škov, je morda treba v tem 
procesu zgodaj upoštevati spremljajo če socialne politike. Čeprav so morda ti stroški 
dostopni povpre čnemu gospodinjstvu, bodo ranljivi potrošniki morda potrebovali 
posebno podporo, da bodo lahko obvladali pove čane izdatke.  
– Prožnost. Prihodnost je negotova in je ni mogo če napovedati. Zato je pomembno 
ohraniti prožnost za stroškovno u činkovit pristop, vendar je  treba nekatere odlo čitve 
sprejeti že v tej fazi, da se lahko za čne proces, ki zahteva i novacije in naložbe, za 
katere investitorji potrebujejo razumno stopnjo varnosti na podlagi zmanjšanega 
tveganja na podro čju politik in regulativnega tveganja.  
– Zunanjo razsežnost, zlasti odnose z dobavite lji energije, je treba obravnavati 
proaktivno in v zgodnji fazi, ob upoštevanj u posledic svetovne dekarbonizacije na 
prihodke od izvoza fosilnih goriv in pot rebne naložbe v proizvodnjo in prevoz 
energentov v prehodni fazi dekarbonizacije. 
7. SPREMLJANJE IN VREDNOTENJE  
Načrt ni enkratna naloga in se bo redno pos odabljal ob upoštevanju najnovejših dogajanj. 
Komisija bo tudi stalno spremljala sklop klju čnih kazalnikov, ki so že na voljo in se 
uporabljajo.