SL Uradni list Evropske unije C 232/23

Mnenje Odbora regij – Strategija Evropske unije za regijo Baltskega morja

(2010/C 000/04)

I. POLITIČNA PRIPOROČILA

1. Strategija Evropske unije za regijo Baltskega morja (COM(2009) 248 konč.) je pomemben dokument z vidika njenega razvoja. Vzpostavlja namreč okvir za regionalno sodelovanje v baltski regiji, hkrati pa utira pot nastajanju makroregij v Evropski uniji. Širitev Evropske unije je spodbudila politično vzpostavljanje makroregij. Geografsko bližnje države članice se spoprijemajo s skupnimi izzivi in imajo skupne cilje, na katere se odzivajo tako, da iščejo rešitve prek regionalnega sodelovanja.

2. Poročilo Evropske komisije navaja, da je regija Baltskega morja sicer zelo raznoliko območje, vendar si zadevne države delijo mnoge skupne interese ter so zelo medsebojno odvisne. V nadaljevanju trdi, da bi lahko to območje postalo model regionalnega sodelovanja za preskušanje ter razvoj novih pobud in pristopov kot primerov najboljše prakse. Odbor regij poudarja, da bi morala strategija podpreti cilje kohezijske politike EU. Na regionalni in podregionalni ravni obstajajo velike razlike na področju javnih storitev in infrastrukture.

3. Strategija Evropske unije za regijo Baltskega morja je predvsem vprašanje njene notranje politike, ki se navezuje tako na ukrepe, ki so v pristojnosti EU, kot tudi na vprašanja zunaj njene pristojnosti. Cilj izvajanja strategije je s celostnim pristopom spodbujati boljše usklajevanje politik in učinkovitejšo zakonodajo.

4. Komisija v sporočilu pravi, da sta „boljše usklajevanje in bolj strateška uporaba programov Skupnosti ključna elementa zagotovila, zlasti v času krize, da bodo sredstva in politike v regiji polno prispevali k strategiji.“ Mnogokrat je bilo poudarjeno, da mora strategija Evropski uniji prinesti dodano vrednost. Možnosti za učinkovito delovanje na podlagi tesnega sodelovanja in usklajevanja obstajajo tudi znotraj obstoječih finančnih in pravnih okvirov.

5. Strategija Evropske unije za regijo Baltskega morja je dokument, pomemben ne samo za baltsko območje, ampak tudi za druge nastajajoče makroregije v Evropi. Regija Baltskega morja je tako rekoč pilotno območje za oblikovanje makroregij v EU. Rešitve, oblikovane za baltsko območje, za spodbujanje in izvajanje strategije bodo služile kot vzorčni modeli in gradile dobro prakso za druge morebitne makroregije. Regionalni in lokalni akterji v regiji Baltskega morja bodo pridobili izkušnje, ki bodo koristile drugim regijam v Evropi. Komisija na primer med drugim pripravlja tudi strateški dokument za Podonavje. Poleg tega potekajo razprave o potrebi po ustreznih strateških dokumentih za druge makroregije.

6. Oblikovanje makroregij v EU ni samoumevna zadeva. S stališča regij in lokalnih skupnosti je treba sodelovanje med njimi okrepiti in razširiti, da zajame in tudi medsebojno poveže različna politična področja EU. Makroregije se ne bi smele razviti v novo institucionalno raven med EU in državami članicami, temveč morajo biti instrument za sodelovanje med regijami, državami članicami in Unijo. Makroregije bodo evropskemu povezovanju prinesle dodano vrednost samo, če okrepijo sodelovanje med nacionalno ter lokalno in regionalno ravnjo in tako povečajo učinkovitost politike EU.

7. V skladu s tem sporočilom je obseg makroregije spremenljiv, saj je odvisen od posamezne teme. V bistvu gre za notranjo strategijo EU, ki zajema osem držav članic. Ob tem pa sporočilo poudarja, da reševanje mnogih regionalnih problemov zahteva tudi tesno sodelovanje med EU in Rusijo. Odbor regij želi poudariti, da je na območju Baltskega morja pomembna partnerica, ki ni članica EU, tudi Norveška. Potrebno je tudi konstruktivno sodelovanje z Belorusijo.

Zunanja razsežnost

8. Čeprav so regionalne strategije notranje strategije EU, so potencialno pomembne tudi za države, ki niso članice EU in mejijo na makroregije. Na baltskem območju sta dve državi, ki neposredno mejita na regijo Baltskega morja, in sicer Norveška in Rusija. Norveška je že povezana z regijo Baltskega morja prek sporazuma EGP. Sporazum Norveško povezuje z notranjim trgom EU. Položaj Norveške se v tem smislu ne bo spremenil. Strategija za regijo Baltskega morja pa vključuje politična področja, ki niso zajeta v sporazumu EGP. Eno tako področje je na primer pomorska politika Evropske unije, ki je zelo pomembna za Norveško in pri izvajanju katere bo ta država morala imeti ključno vlogo.

9. Položaj Rusije in njeni odnosi z EU so druga zadeva. Te odnose urejajo ločeni sporazumi in programi. Podlaga za odnose Rusije z EU je sporazum o partnerstvu in sodelovanju med EU in njenimi državami članicami ter Rusko federacijo (1994). Obstaja tudi veliko število sporazumov med Rusijo in EU, ki urejajo posamezna področja. Med drugim je bil vzpostavljen mehanizem za politično posvetovanje med podpisnicami sporazuma. Izvajanje teh sporazumov ne napreduje po pričakovanjih, niti ni bilo možno doseči revizije sporazuma o sodelovanju in partnerstvu, kljub številnim prizadevanjem v tej smeri.

10. Razmerje med Rusijo in EU v regiji Baltskega morja v veliki meri temelji na dvostranskih odnosih in programih.

11. Sporočilo Komisije o strategiji Evropske unije za regijo Baltskega morja poudarja politiko EU za severno dimenzijo. Sporočilo tako navaja, da „je treba tretje države nagovarjati najprej prek severne dimenzije in po potrebi z uporabo drugih načinov“.

12. Politika za severno dimenzijo – politična strategija EU – dopolnjuje strategijo za območje Baltskega morja. Prav prek te politike za severno dimenzijo pa je tudi Islandija povezana z območjem Baltskega morja.

13. Pri izvajanju strategije je treba bolj upoštevati vprašanja, povezana z zunanjo dimenzijo strategije. Obseg zunanje dimenzije Baltskega morja je treba razširiti, da vključi Belorusijo in Ukrajino, državi na Baltskem zbirnem območju. Večja vključenost teh dveh držav v izvajanje strategije bi okrepila njihovo približevanje evropskim vrednotam.

14. Uspešno izvajanje strategije za Baltsko morje je odvisno od udeležbe tretjih držav. Na primer, na področjih varstva okolja, prometa, logistike in nacionalne varnosti obstaja potreba po sodelovanju, ki presega zunanje meje EU. Tudi energetska politika v regiji Baltskega morja je področje politike za Baltsko morje, ki sega prek zunanjih meja EU.

15. Praktično izvajanje strategije za regijo Baltskega morja poteka v obliki projektov na terenu. To izvajanje ne zahteva obsežnih političnih povezav. Prav področje projektov na terenu pa je dejavnost, kjer je mogoče prikazati vzajemno korist, ki jo lahko na primer prinese sodelovanje z Rusijo.

16. Regije in lokalne skupnosti bodo imele pomembno vlogo pri izvajanju notranje in zunanje dimenzije strategije. Te skupnosti so namreč vključene v veliko število partnerstev, ki presegajo zunanje meje EU. Programi pobratenih mest na primer ponujajo možnosti za izkoriščanje različnih sestavin strategije. Da bi pomagali razvijati strategijo, bi morali EU in drugi akterji v regiji poiskati in ustvarjati načine, ki bodo krepili zunanjo dimenzijo strategije in tako izboljšali njeno izvajanje.

17. V regiji Baltskega morja se uporabljajo običajni programi in instrumenti financiranja, ki jih zagotavlja EU. Uporaba teh instrumentov za izpolnjevanje ciljev, določenih v strategiji za Baltsko morje, predstavlja poseben izziv. To je toliko bolj pomembno, če upoštevamo, da sporočilo Komisije ne vsebuje nikakršnih predlogov za dodatno financiranje ali dodatna sredstva. Zagotoviti je treba možnost, da se obstoječi ustrezni viri EU tako zdaj kot v prihodnjih programskih obdobjih v čim večjem obsegu izkoristijo za doseganje ciljev strategije.

18. Strategija Evropske unije za regijo Baltskega morja temelji – in mora temeljiti – na uporabi načela subsidiarnosti. Z drugimi besedami, strategija mora biti usmerjena predvsem v obravnavo vprašanj, ki jih ni mogoče razrešiti zgolj z nacionalnimi ali lokalnimi sredstvi. Sporočilo predstavlja prednostne naloge strategije v obliki štirih ključnih izzivov:

— omogočiti trajnostno okolje,

— povečati blaginjo regije,

— povečati dostopnost in privlačnost regije,

— zagotoviti varnost in stabilnost v regiji.

19. Za potrebe izvajanja strategije sporočilo Komisije spremlja ločeni akcijski načrt. Akcijski načrt ima tri ravni. Najprej opredeljuje štiri stebre, ki ustrezajo štirim zgoraj določenim ključnim izzivom. Stebri so razdeljeni na 15 prednostnih področij, ki so dodatno razdeljeni na 78 vodilnih projektov. Prednostna področja so izbrana z vidika izvajanja strategije, bodisi na podlagi izhodišča, da spodbujajo doseganje ciljev, ali na podlagi izhodišča, da ponujajo možnosti za premagovanje glavnih izzivov, s katerimi se sooča regija Baltskega morja. Teme, ki jih pokrivajo, so splošne in pogosto zelo obsežne. V nasprotju s tem so vodilni projekti konkretni in bolj praktične narave.

20. V okviru priprave strategije je Komisija izpeljala obsežna posvetovanja z zainteresiranimi stranmi, ki so imela tri glavne dele: neuradne dokumente s strani vlad in drugih uradnih organov v regiji; prireditve zainteresiranih strani, ki so omogočile, da so uradni sektor, NVO in zasebni sektor prispevali svoje strokovno znanje; javno posvetovanje prek spletne strani Europa, v katerem je sodelovalo veliko število akterjev iz regije Baltskega morja.

21. Postopka posvetovanja se je udeležilo skupno 109 interesnih skupin iz vseh osmih držav članic v regiji in iz treh držav, ki niso članice EU (Rusije, Norveške in Belorusije). Poleg tega je svoje mnenje prispevalo 48 medvladnih organizacij ter 31 regionalnih in lokalnih organov, skupaj z 19 predstavniki iz zasebnega sektorja. V postopku posvetovanja so regionalni akterji prispevali veliko število zamisli in predlogov v zvezi s pripravo strategije.

22. Strani, ki so sodelovale v posvetovanju, zlasti predstavniki organizacij ter regionalnih in lokalnih organov, bi morale imeti stalno možnost, da prispevajo k razvoju strategije. Odbor regij meni, da je treba veliko pozornosti nameniti vrednotenju in spremljanju izvajanja sporočila in akcijskega načrta, ki spremlja sporočilo. Predlog za organizacijo letnega foruma, vsebovan v sporočilu, je sicer dober, vendar ne gre dovolj daleč. Odbor meni, da bi moralo vrednotenje potekati nenehno in biti odprto za vse zainteresirane strani, ki želijo sodelovati.

23. Na podlagi postopka posvetovanja Komisija sklepa, da za izvajanje strategije niso potrebne nikakršne nove institucije. Regija Baltskega morja ima mnoge strukture sodelovanja in ni razloga za ustanavljanje novih, ki bi prinašale zgolj dodatne upravne režijske stroške in ne bi prispevale k učinkovitemu ukrepanju. V regiji Baltskega morja obstaja na stotine različnih organizacij in mrež. Veliko teh je bilo ustanovljenih na začetku devetdesetih let prejšnjega stoletja ob razpadu sistema hladne vojne, da bi državam, ki so kandidirale za članstvo v EU, pomagale pri prilagajanju na evropsko sodelovanje.

24. Kljub velikemu številu organizacij in mrež v regiji je veliko njih izgubilo smisel svojega poslanstva in postalo nepotrebnih po širitvi leta 2004. Organizacije, katerih prvotni namen je bil spodbujati članstvo v EU, niso vedno uspele najti svoje nove vloge in novih nalog za nadaljnje delovanje. Strategija za Baltsko morje in njeno izvajanje bi tem organizacijam morda lahko ponudila izvajanje novih nalog. V zvezi s tem bodo morali vsi akterji skupaj pretehtati in oceniti, v kolikšni meri so posamezne mreže ustrezne za izvajanje strategije Baltskega morja.

25. Aktiviranje organizacij in mrež zahteva obsežno informativno in komunikacijsko kampanjo o vsebini strategije in možnostih, ki jih ponuja. Komisija v svojem predlogu temu vidiku ne namenja pozornosti. Odbor regij priporoča, da se predstavnikom Evropske komisije v državah članicah naloži, da organizirajo dovolj obsežne in razvejane informativne dejavnosti.

26. Odbor želi vseeno poudariti, da se je sodelovanje med regionalnimi in lokalnimi organi po širitvi okrepilo, organizacije in mreže, ki so jih ti organi ustanovili, pa so postale dejavnejše. Te skupine so v postopku posvetovanja izkazale precejšen interes, stališča, ki so jih prispevale, pa so bila pogosto zelo temeljito pripravljena.

27. Sporočilo Komisije navaja tudi tole: „Ne smemo ostati samo pri strategiji. Potrebni so ukrepi – konkretni, vidni ukrepi – ki bodo reševali probleme regije. V svojem akcijskem načrtu zato Komisija vztraja, da države članice in druge zainteresirane strani prevzamejo odgovornost vodilnih partnerjev na posebnih področjih in vodilnih projektih …“

28. Odbor regij želi opozoriti, da ta želja ni bila izpolnjena v prvi fazi odobritve strategije. V akcijskem načrtu je odgovornost za izvajanje prednostnih področij dodeljena predvsem državam članicam. Samo eno od 15 prednostnih področij je bilo dodeljeno regionalni ravni. To področje se nanaša na razvoj regionalne turistične politike, odgovornost za usklajevanje tega področja pa je bila dodeljena deželi Mecklenburg-Predpomorjansko. Na istem prednostnem področju je bila odgovornost za spodbujanje zdravja dodeljena Partnerstvu severne dimenzije na področju javnega zdravja in socialnega dobrega počutja (Northern Dimension Partnership in Public Health and Social Well-Being – NDPHS). Cilj je doseči, da izvajanje prednostnih področij poteka v tesnem sodelovanju s Komisijo.

29. Ob sprejetju sporočila regijam ni bila dodeljena vodilna vloga v nobenem od (78) vodilnih projektov. Prav vodilni projekti so tisti, pri izvajanju katerih bi lahko regije odigrale pomembno vlogo. Odbor regij meni, da bi pri sprejemanju prihodnjih odločitev v zvezi z vodilnimi projekti regije in lokalne oblasti morale dobiti možnost, da odigrajo dejavnejšo vlogo pri njihovem izvajanju.

Izvajanje strategije

30. Odbor regij ugotavlja, da se sporočilo ne ukvarja preveč z opisom procesa izvajanja strategije. Strategija za regijo Baltskega morja je pilotna strategija za oblikovanje nove vrste makroregionalnega sodelovanja, katerega ključni sestavini sta udeležba akterjev na različnih ravneh uprave in usklajeno delovanje. Odbor regij poziva Komisijo, da nameni posebno pozornost podpori prilagodljivemu vendar vsebinskemu izvajanju in upravljanju strategije.

31. V sporočilu je opredeljen pristop na treh ravneh k izvajanju, ki je na splošno skladen z modelom upravljanja na več ravneh. Predstavljeni pristop je v skladu z metodo Skupnosti, ki se uporablja v Evropski uniji. Predlog nalaga obveznost uporabe standardnega postopka EU. Svetu je bila dodeljena odgovornost za razvoj politik na podlagi priporočil Komisije. Ena od nalog Komisije je tudi, da Svetu dostavlja redna poročila o napredku, doseženem pri izvajanju strategije. Odbor regij meni, da je treba za zagotovitev upravljanja na več ravneh uporabiti metodo Skupnosti. S tem bi zagotovili sodelovanje regionalne in lokalne ravni v izvajanju strategije.

32. V skladu s pristopom upravljanja na več ravneh ima Komisija ključno vlogo pri izvajanju strategije. Komisija bo odgovorna za „usklajevanje, spremljanje, poročanje, lajšanje izvajanja in nadaljevanje. Skupaj z drugimi zainteresiranimi stranmi v regiji bi morala pripravljati redna poročila o napredku in uporabiti svojo pristojnost dajanja pobud in po potrebi pripraviti predloge za prilagoditev strategije in akcijskega načrta. Z usklajevanjem bi morala preverjati, kako uporaba sredstev prispeva k prednostnim nalogam strategije“.

33. Sporočilo ne vsebuje nikakršnih predlogov o tem, kako bi bilo mogoče organizirati delo Komisije za namene izvajanja strategije. Izhodišče je: „organi načrtovanja lahko pregledajo merila dodeljevanja in olajšajo izbor projektov v skladu s strategijo. Poleg tega bo Komisija po potrebi sprejela ustrezne spremembe programov“. V zvezi s tem obstaja nevarnost, da izvajanju strategije ne bo dodeljenih dovolj sredstev znotraj Komisije, in sicer zaradi njenih številnih področij odgovornosti. Morda bi bilo koristno, da bi znotraj Komisije ustanovili večsektorske ekipe uradnikov v slogu „projektnih skupin“ za izvajanje nalog, povezanih s strategijo. Komisija ima tako pomembno vlogo pri izvajanju strategije, da ji je treba dodeliti ustrezne vire za načrtovanje, spremljanje, usklajevanje in poročanje.

34. Tretja raven izvajanja zajema „partnerje“. Raven praktičnega izvajanja je bistvenega pomena za izvajanje strategije. Dokument Komisije podaja zgolj bežen opis te ravni. Namen je doseči, da bodo izvajanje na terenu in organi, zadolženi za izvajanje, usklajeni s cilji strategije. Tudi tu je vloga Komisije ključna: „Komisija bo skupaj z drugimi institucijami, državami članicami in regijami, mednarodnimi finančnimi institucijami, nadnacionalnimi organi načrtovanja in medvladnimi organizacijami, kot je HELCOM, poskušala določiti organe na ravni prednostnih področij ter vodilne partnerje za vodilne projekte.“

35. Makroregija je v sporočilu Komisije opredeljena kot „območje, ki zajema številne upravne regije in ima dovolj skupnih težav, ki opravičujejo skupen strateški pristop“. Opredelitev se namesto na države sklicuje na upravne regije, kar pomeni, da se regionalni in lokalni akterji obravnavajo na enaki ravni kot nacionalne vlade, saj tvorijo podlago regije. Odbor regij meni, da bi morali regionalni in lokalni akterji imeti pomembno vlogo v tem procesu. Regije in lokalni organi so raven, ki je najbližja državljanom. Njihov viden prispevek bi pomagal strategijo približati državljanom, kar je ključen pogoj za njen uspeh. Bližina državljanom in z njo povezana legitimnost sta osnovni pogoj za uspeh strategije. Ta načela je mogoče najbolje uporabiti v partnerstvu z akterji na regionalni in lokalni ravni.

36. Poleg tega sta lokalna in regionalna raven dobro seznanjeni s pogoji v regiji Baltskega morja in z njenimi potrebami. Regionalni in lokalni akterji imajo dolgotrajne in dejanske izkušnje s sodelovanjem tako med seboj kot z nevladnimi organizacijami. Ne smemo pozabiti tudi, da so si lokalni in regionalni akterji nabrali dolgotrajne izkušnje s tristranskim sodelovanjem z Evropsko komisijo in vladami držav članic pri upravljanju finančnih instrumentov in politik EU; so torej organi, ki so na splošno usposobljeni na področju politik EU. Treba je tudi poudariti, da so regionalni in lokalni akterji pokazali velik interes in angažiranost v posvetovanjih med zainteresiranimi stranmi.

37. Odbor regij upa, da bo Komisija priznala pomembno vlogo in sposobnosti regionalnih in lokalnih akterjev pri izvajanju strategije. Regionalni in lokalni ravni je treba dati osrednje mesto kot uveljavljenemu udeležencu v sistemu upravljanja na več ravneh pri iskanju in izbiranju usklajevalnih organov na ravni prednostnih področij ter vodilnih partnerjev za vodilne projekte.

38. Odbor regij z zadovoljstvom ugotavlja, da so bila v proračun EU na zahtevo Evropskega parlamenta vključena sredstva za spodbujanje strategije. Odbor meni, da je vključitev teh sredstev, kljub njihovemu skromnemu obsegu glede na potrebe, obetaven prvi korak in upa, da bo obseg sredstev v prihodnjih letih povečan. Poleg tega meni, da bi morala ta sredstva biti namenjena izboljšanju zmogljivosti in možnosti regij ter številnih interesnih skupin, ki delujejo v regiji Baltskega morja, za sodelovanje pri izvajanju strategije in njegovo izboljšanje.

39. Odbor regij podpira zamisel letnega foruma, vendar meni, da ta dejavnost ne zadostuje za spremljanje izvajanja strategije. Ni namreč dovolj, da forum „povezuje partnerje, ki jih zadevajo različni vidiki strategije, vključno s tistimi zainteresiranimi stranmi iz tretjih držav, ki bodo pregledali in razpravljali o napredku strategije in podali priporočila o izvajanju“. To pa zato, ker nadzor izvajanja strategije zahteva tudi podrobnejše spremljanje izvajanja na terenu. V zvezi s tem bi bilo treba poiskati najboljši način za obveščanje o rezultatih različnih ukrepov. Treba bi bilo najti tudi način zbiranja obstoječih podatkov o regiji Baltskega morja, s katerim bi podprli doseganje ciljev strategije.

40. V akcijskem načrtu se pogosto omenja pomen zavezanosti zainteresiranih strani. Uspešno izvajanje strategije zahteva odločno politično zavezanost akterjev v regiji. Zagotovitev in ohranjanje politične zavezanosti je ena od temeljnih nalog. Strategija Evropske unije za Baltsko morje je bila objavljena v izjemnih okoliščinah, in sicer v času hude svetovne recesije.

41. Recesija je zadala hud udarec med drugim tudi gospodarski regiji Baltskega morja. Še ne tako dolgo nazaj je bila gospodarska regija Baltskega morja najhitreje rastoča regija v Evropi. Junija 2009, v času objave akcijskega načrta, je postala ena od regij, ki jih je kriza najbolj prizadela. Obstoj krize je morda eden od dejavnikov, ki prispeva k pospešitvi izvajanja akcijskega načrta. Strategija za regijo Baltskega morja bi lahko ponudila nov zagon naporom, vloženim v premagovanje gospodarske krize. Po drugi strani akcijski načrt, ki spremlja sporočilo Komisije, vsebuje oceno, po kateri bi lahko v časovnem načrtu za izvajanje ukrepov, vsebovanih v strategiji, prišlo do zamud zaradi krize na področju javnih financ.

42. Predpostavka, da so zainteresirane strani zavezane k izvajanju strategije, temelji na aktivnem interesu, ki so ga te strani izkazale med pripravo strategije. Vlade držav članic so izjemno pomembne, kadar gre za zagotavljanje zavezanosti. Vlade zastavljajo cilje strategije in odločajo o njenih širših smernicah in prednostnih nalogah. Poleg tega imajo osrednjo vlogo pri ustvarjanju interesa in zavezanosti med akterji v regiji. Vlade morajo s svojimi odločitvami ustvariti pogoje za aktivno vključevanje drugih akterjev.

43. V regiji Baltskega morja se ustanavljajo institucije za medvladno sodelovanje. Sodelovanje med nordijskimi državami, ki se je začelo v petdesetih letih prejšnjega stoletja, poteka prek za to ustanovljenih teles, namreč Nordijskega sveta in Nordijskega sveta ministrov. Podobno sta bila ustanovljena tudi Baltski svet ministrov in Baltski svet med tremi baltskimi državami. Leta 1992 sta bili ustanovljeni dve organizaciji, ki pokrivata celotno območje Baltskega morja, in sicer Svet baltskih držav (Council of the Baltic Sea States – CBSS) in ustrezni organ za parlamentarne poslance, tj. Parlamentarna konferenca Baltskega morja (Baltic Sea Parliamentary Conference – BSPC).

44. Okrepitev medvladnega sodelovanja ne zahteva ustanavljanja novih teles. Treba je namreč samo povečati učinkovitost obstoječih institucij, ki jih je treba uporabiti kot prizorišča za izvajanje strategije za regijo Baltskega morja. Strategija za regijo Baltskega morja bi tem organizacijam dodala tudi novo področje dejavnosti.

45. Tri organizacije, sestavljene iz parlamentarnih poslancev, bi lahko imele vlogo foruma, kjer lahko politiki razpravljajo o politiki za baltsko regijo. To bi pomagalo povečati interes političnih strank in parlamentarnih poslancev ter njihovo zavezanost k politiki za baltsko regijo. To bi lahko bilo zelo pomembno z vidika izvajanja strategije za regijo Baltskega morja.

46. Poleg tega so tudi druge organizacije in telesa za sodelovanje v regiji Baltskega morja potencialna prizorišča za izvajanje strategije za regijo Baltskega morja, predvsem pa za zagotavljanje zavezanosti akterjev k strategiji. Navsezadnje bi lahko strategija za regijo Baltskega morja tudi preporodila dejavnosti številnih organizacij, ki so izgubile smisel svojega obstoja.