P6_TA(2007)0008

Sedmo in osmo letno poročilo o izvozu orožja

Resolucija Evropskega parlamenta o sedmem in osmem letnem poročilu Sveta v skladu z operativno določbo 8 Kodeksa ravnanja Evropske unije glede izvoza orožja (2006/2068(INI))

Evropski parlament,

- ob upoštevanju Kodeksa ravnanja Evropske unije glede izvoza orožja ("Kodeks ravnanja"), ki ga je sprejel Svet dne 8. junija 1998 [1],

- ob upoštevanju sedmega in osmega letnega poročila Sveta v skladu z operativno določbo 8 Kodeksa ravnanja [2],

- ob upoštevanju posodobljenih navodil za uporabnike Kodeksa ravnanja Evropske unije glede izvoza orožja ("navodila za uporabnike") [3], o katerih je delovna skupina Sveta za izvoz konvencionalnega orožja dosegla dogovor dne 2. junija 2006,

- ob upoštevanju skupnega seznama vojaškega blaga Evropske unije (oprema, zajeta v Kodeksu ravnanja Evropske unije glede izvoza orožja) [4], ki posodablja in nadomešča seznam, ki je bil prvotno sprejet 25. aprila 2005,

- ob upoštevanju Skupnega ukrepa Sveta 2002/589/SZVP z dne 12. julija 2002 o prispevku Evropske unije k boju proti destabilizirajočemu kopičenju in razširjanju orožja malega kalibra in lahkega strelnega orožja ter razveljavitvi Skupnega ukrepa 1999/34/SZVP [5],

- ob upoštevanju Programa EU za preprečevanje nedovoljenega prometa s konvencionalnim orožjem in boj proti njemu, ki ga je sprejel Svet za splošne zadeve dne 26. junija 1997,

- ob upoštevanju Skupnega stališča Sveta 2003/468/SZVP z dne 23. junija 2003 o nadzoru posredovanja orožja [6],

- ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1504/2004 z dne 19. julija 2004 o spremembah in posodobitvi Uredbe (ES) št. 1334/2000 o vzpostavitvi režima Skupnosti za nadzor izvoza blaga in tehnologije z dvojno rabo [7],

- ob upoštevanju Wassenarskega sporazuma o nadzoru izvoza konvencionalnega orožja ter blaga in tehnologije z dvojno rabo z dne 19. decembra 1995,

- ob upoštevanju evropske varnostne strategije o varni Evropi v boljšem svetu, ki jo je Evropski svet sprejel dne 12. decembra 2003,

- ob upoštevanju Standardnih minimalnih pravil Združenih narodov o ravnanju z zaporniki [8],

- ob upoštevanju strategije EU za boj proti nedovoljenemu kopičenju in trgovini z osebnim in lahkim orožjem ter pripadajočim strelivom, ki jo je Evropski svet sprejel 15. in 16. decembra 2005 [9],

- ob upoštevanju sklepov, ki jih je sprejel Svet za splošne zadeve in zunanje odnose na zasedanju 3. oktobra 2005 ter izražajo podporo EU mednarodnemu sporazumu o trgovini z orožjem v okviru Združenih narodov, ki bi vzpostavil zavezujoče skupne standarde pri svetovni trgovini s konvencionalnim orožjem,

- ob upoštevanju Protokola iz leta 2001 o nezakoniti proizvodnji in trgovanju s strelnim orožjem, njegovimi deli in sestavinami ter strelivom ("Protokol ZN o strelnem orožju"), ki je začel veljati 6. julija 2005 in je bil sprejet dne 31. maja 2001 z Resolucijo Generalne skupščine Združenih narodov A/RES/55/255,

- ob upoštevanju Sklepa 60/519, ki ga je sprejela Generalna skupščina Združenih narodov dne 8. decembra 2005, o sprejetju mednarodnega instrumenta, ki državam omogoča pravočasno in zanesljivo prepoznavanje in izsleditev nedovoljenega orožja malega kalibra ter lahkega strelnega orožja,

- ob upoštevanju pregledne konference o napredku pri izvajanju akcijskega načrta za preprečevanje in boj proti nedovoljeni trgovini z orožjem malega kalibra in lahkim strelnim orožjem ter njeno zatiranje (pregledna konferenca ZN o orožju malega kalibra in lahkem strelnem orožju), ki se je odvijala v New Yorku med 26. junijem in 7. julijem 2006,

- ob upoštevanju posvetovalnega dokumenta Komisije o pretoku proizvodov za obrambo držav članic znotraj Skupnosti z dne 21. marca 2006,

- ob upoštevanju resolucije skupne parlamentarne skupščine AKP-EU o orožju malega kalibra in lahkem strelnem orožju ter trajnostnem razvoju, sprejete 23. novembra 2006 [10],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 17. novembra 2005 o šestem letnem poročilu Sveta v skladu z operativno določbo 8 Kodeksa ravnanja Evropske unije glede izvoza orožja [11],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 15. junija 2006 o orožju malega kalibra in lahkem strelnem orožju [12],

- ob upoštevanju svojih resolucij, da se ne odpravi embargo EU na prodajo orožja Kitajski, zlasti svoje resolucije z dne 18. decembra 2003 [13],

- ob upoštevanju svojih letnih resolucij o človekovih pravicah po svetu in tozadevne politike Evropske unije ter zlasti svoje resolucije z dne 22. aprila 2004 [14],

- ob upoštevanju člena 17 Pogodbe o EU in člena 296 Pogodbe o ES,

- ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,

- ob upoštevanju poročila Odbora za zunanje zadeve (A6-0439/2006),

A. ker se je letni pregled Kodeksa ravnanja zaključil 30. junija 2005 na ravni delovne skupine strokovnjakov iz držav članic pri Svetu za izvoz konvencionalnega orožja (COARM), ki je sestavila besedilo za skupno stališče; ker kodeks še vedno ni bil sprejet kot skupno stališče, kar ovira nadaljnji potreben razvoj na področju krepitve nadzora nad izvozom orožja,

B. ker bi si morala Evropska unija, ob upoštevanju grozečih nevarnosti, opisanih v evropski varnostni strategiji, prizadevati, da deluje kot odgovorni svetovni udeleženec v boju proti širjenju orožja, pri spodbujanju svetovnega razoroževanja in pri razvoju nadzora nad prometom z orožjem, ter da je pri tem delovanju vidna,

C. ker bi preoblikovanje Kodeksa ravnanju v skupno stališče predstavljalo nadaljnji korak pri razvoju kodeksa, ki bi od držav članic zahteval, da nacionalne zakonodaje uskladijo s standardi, določenimi v kodeksu; ker pa nekatere države članice EU to ogrožajo z neodgovornim povezovanjem preoblikovanja kodeksa v skupno stališče in svojih dvostranskih interesov po odpravi embargo na izvoz orožja na Kitajsko,

D. ker razvoj pri nadzoru nad prometom z orožjem na regionalni in mednarodni ravni še vedno napreduje, kot je mogoče videti zlasti pri mednarodni prepovedi protipehotnih min (Ottavska konvencija iz leta 1997) ter z njo povezanim zmanjšanjem števila ljudi, ki jih protipehotne mine ubijejo ali ranijo, in ker ta razvoj še vedno zahteva popolno podporo EU, še posebej po izidu pregledne konference ZN o orožju malega kalibra in lahkem strelnem orožju, ki se je odvijala v New Yorku med 26. junijem in 7. julijem 2006, in zlasti v povezavi z napredkom v smeri razvoja mednarodnega sporazuma o trgovini z orožjem v okviru Združenih narodov,

E. ker je Svet za splošne zadeve in zunanje odnose na svojem zasedanju 3. oktobra 2005 v Luksemburgu napovedal svojo podporo osnovanju mednarodnega sporazuma o trgovini z orožjem,

F. ker je prepričan, da je mednarodni sporazum o trgovini z orožjem bistven zaradi več tisoč ljudi, ki so vsak teden ubiti s konvencionalnim orožjem, zaradi neodgovornega prometa z orožjem, ki prispeva k nestabilnosti in revščini po vsem svetu, ter zato, ker bi mednarodni sporazum o trgovini z orožjem zagotovil dogovorjene globalne standarde za promet z orožjem in bi pomagal preprečevati, da orožje ne pride v napačne roke,

G. ker je prepričan, da bi razvoj in izvajanje usklajene evropske politike nadzora na izvozom orožja odločilno prispevala k poglobitvi skupne zunanje in varnostne politike Unije,

H. ker lahko teroristične organizacije ali kriminalne združbe znotraj ali izven EU pridobijo in uporabijo številna konvencionalna orožja ter blago in tehnologije z dvojno rabo,

I. ker je prepričan, da morajo vse politike EU o nadzoru nad izvozom orožja krepiti in dopolnjevati druge razsežnosti zunanjega delovanja Unije, ki med svoje cilje vključuje trajnostni razvoj, preprečevanje kriz, spodbujanje človekovih pravic, boj proti revščini, boj proti mednarodnemu terorizmu in ukrepe za doseganje večje regionalne stabilnosti,

J. ker obstoječi nadzor ne ureja v zadostni meri globalnih dobav sestavnih delov, licenčne proizvodnje v tujini ter proizvodnje in izvoza orožja hčerinskih podjetij; ker ni le dolžnost vseh držav, da zagotovijo skladnost svojega izvoza s svojimi obstoječimi obveznostmi po mednarodnem pravu, temveč je v njihovem varnostnem, družbeno-ekonomskem in političnem interesu tudi takšno urejanje svojega izvoza, ki zagotavlja, da se ne spodbuja kršenja človekovih pravic ali poglabljanja sporov ter da se viri ne preusmerjajo stran od trajnostnega razvoja,

K. ker je prepričan, da strategija EU za boj proti nedovoljenemu kopičenju in trgovini z osebnim in lahkim strelnim orožjem ter pripadajočim strelivom iz decembra 2005 podpira doseganje cilja Varnostnega sveta ZN, vključen v izjavo predsednika S/PRST/2004/1 z dne 19. januarja 2004, o spodbujanju države izvoznice orožja, da so koliko je mogoče odgovorne pri trgovanju z orožjem malega kalibra in lahkim strelnim orožjem,

L. ker opozarja države članice na to odgovornost, v primeru, da bodo narejeni koraki v smeri odpiranja evropskega notranjega trga vojaške opreme, in zlasti v primeru, da Komisija sprejme nadaljnje ukrepe, ki bodo sledili njenemu posvetovalnemu dokumentu z dne 21. marca 2006, ki se izrecno sklicuje na vlogo Kodeksa ravnanja,

M. ker so bile države članice EU vedno med glavnimi svetovnimi izvozniki orožja; ker vedno večje število podjetij v državah v razvoju, ki jih podpirajo njihove vlade, osvaja znaten delež svetovnega trga z orožjem; ker se med državami v razvoju razlikuje nacionalni nadzor nad izvozom orožja in ne vključuje vedno izrecnih meril ali smernic za odobritev prometa z orožjem, ki v celoti odražajo obstoječe obveznosti držav po mednarodnem pravu,

N. ker poročilo Mednarodnega mirovnega raziskovalnega inštituta iz Stockholma (SIPRI) kaže, da so države članice EU v letu 2005 dovolile dobavo orožja med drugimi tudi Kitajski, Kolumbiji, Etiopiji, Eritreji, Indoneziji, Izraelu in Nepalu; je prepričan, da brez natančnejših in preglednejših podatkov o naravi dobavljenega orožja, o njegovi količini ter o tem, komu je bilo prodano in za kakšne namene, ni mogoče sklepati, da je kodeksu EU uspelo zaustaviti celoten izvoz orožja, ki utegne biti namenjen poglabljanju oboroženih sporov, kršenja človekovih pravic in revščine,

O. ker neodgovoren promet z orožjem še naprej ovira demokratičen, gospodarski in družbeni razvoj v številnih delih sveta, prispeva k nasilnim sporom in korupciji ter povzroča neučinkovitost pri zagotavljanju razvojne pomoči; ker ugotavlja, da bi bila jasna, učinkovita in usklajena skupna politika EU za nadzor nad izvozom orožja, ki bi temeljila na pravno zavezujočem kodeksu ravnanja glede izvoza orožja, odločilni prispevek EU za vrh tisočletja in k razvojnim ciljem novega tisočletja, z drugimi besedami, k trajnostnemu razvoju v državah AKP in v drugih državah v razvoju,

1. pozdravlja sedmo in osmo letno poročilo Sveta in ponovno poudarja pomen letnih pregledov, kot jih predpisuje osma operativna odločba kodeksa in so poglavitni mehanizem za preverjanje in krepitev kodeksa;

2. pozdravlja poudarek, ki so ga nedavna predsedstva (Združeno kraljestvo, Avstrija in Finska) namenila preglednosti, kar je privedlo do tesnejšega sodelovanja med državami članicami pri njihovih posvetovanjih o zavrnitvah, poročanju glede zbiranja podatkov, pri predstavitvi podatkov v letnih poročilih, pri dejavnostih osveščanja v zvezi s tretjimi državami in pri poglabljanju dialoga z Evropskim parlamentom;

3. smatra za nesprejemljivo, da ni bilo storjeno nič za sprejetje kodeksa kot skupnega stališča, kljub temu, da je bil junija 2005 dosežen dogovor o besedilu v okviru delovne skupine Sveta za izvoz konvencionalnega orožja (COARM);

4. pozdravlja dejstvo, da je bil 26. septembra 2005 v delovni skupini COARM brez nasprotovanja dosežen dogovor o najboljših praksah za razlago merila 8 (trajnostni razvoj) in da so bile najboljše prakse vključene v navodila za uporabnike; kljub temu ostaja zaskrbljen, ker ni bilo nobenega poskusa, da bi se preseglo samo primerjanje obstoječih norm; poziva, naj se merilo 8 čim prej revidira z namenom razvoja izboljšane prakse, na primer z raziskovanjem povezav med oboroženim nasiljem in razvojem; podpira nadaljevanje tega procesa, najboljše prakse pa naj se ob posvetovanju z Evropskim parlamentom in drugimi zainteresiranimi stranmi razvijajo tudi za preostala merila;

5. pozdravlja nedavno pojasnilo v navodilih za uporabnike, da je treba sporazume o licenčni proizvodnji v tujini obravnavati kot dovoljenja za izvoz; vseeno ostaja zelo zaskrbljen zaradi preteklih primerov v EU, ki zadevajo premestitev proizvodnih zmogljivosti v tujino, vključno s sporazumi o licenčni proizvodnji, ter poziva k nadaljnji krepitvi predpisov še posebej za urejanje licenčne proizvodnje v tujini in bolj splošno za urejanje premeščanja proizvodnih zmogljivosti;

6. poziva države članice, naj sprejmejo naslednje ukrepe za dodatni nadzor nad izdajanjem dovoljenj za licenčno proizvodnjo orožja v tujini:

a) izdajo zavrnitev izvoza za vsako dovoljenje za licenčno proizvodnjo orožja, če obstaja tveganje, da se orožje iz proizvodnje v tujini uporabi v nasprotju z obstoječimi obveznostmi države po mednarodnem pravu;

b) izdajo zavrnitev izvoza za vsako dovoljenje za licenčno proizvodnjo tujini, katerega ne spremlja pravno zavezujoč sporazum o omejitvah proizvodnje ter dovoljenih krajih namembnosti izvoza in končne rabe proizvodov, ki se sklene v vsakem primeru;

c) v rednih časovnih presledkih revidirajo licenčne pogodbe, da se lahko ponovno oceni tveganje preusmerjanja in temu primerno spremeni licenčno pogodbo;

7. ponovno poudarja potrebo po nadaljnjem razvoju sistema obveščanja o zavrnitvah; ponovno poziva k večji izmenjavi podatkov o dvostranskih posvetovanjih o zavrnitvah ter k izmenjavi in sporočanju podatkov o takšnih posvetovanjih na ravni EU;

8. poziva države članice, naj namenijo večjo pozornost okoliščinam, ki so povezane z državami, prejemnicami orožja, da se prepreči uporaba orožja s strani terorističnih skupin ali njegova zloraba;

9. ponavlja svoj poziv državam članicam, naj dosežejo dogovor o seznamu držav, ki so vključene v oborožene spopade in v katere bi bilo treba načeloma prepovedati izvoz orožja, na podlagi mehanizma, s pomočjo katerega domnevo zavrnitve takim državam spremljajo nadzorni mehanizmi Varnostnega sveta ZN o embargu na izvoz orožja ter ustrezne delovne skupine EU; ob tem poziva države članice, naj svojo politiko izvoza orožja v bližnjevzhodno regijo uskladijo s kodeksom;

10. priporoča nacionalnim agencijam za izvozna posojila, naj pri izvajanju svojih nalog, v skladu s katerimi spodbujajo zasebne naložbe podjetij z vladno podporo v gospodarsko nestabilnih regijah in zlasti v državah v razvoju, zasledujejo politiko, po kateri s posojili ali drugimi vrstami jamstev za primere neplačevanja prejemnikov ne pozavarujejo pogodb za vojaški izvoz v tretje države; vztraja, da kakršna koli tovrstna posojila, ki so bila izdana v preteklosti, ne bi smela niti povečati zadolženosti držav prejemnic, niti se jih ne bi smelo obravnavati kot uradno razvojno pomoč;

11. pozdravlja večjo preglednost osmega letnega poročila, ki je posledica vključitve ločene rubrike v razpredelnico A o izvozu v države, ki so pod embargom; poziva politični in varnostni odbor, naj vodi reden dialog o uporabi Kodeksa in navodil za uporabnike (zlasti o uporabi najboljših praks) v povezavi z izvozom orožja v države s seznama opazovanih (ali tiste, ki jih skupni situacijski center EU natančno preučuje); poziva k vključevanju Evropskega parlamenta v te razprave;

Skupno stališče

12. meni, da lahko jasna, učinkovita in usklajena skupna politika nadzora nad izvozom orožja, ki temelji na pravno zavezujočem kodeksu, igra odločilno vlogo v boju proti terorizmu, pri preprečevanju konfliktov, regionalni stabilnosti in spodbujanju spoštovanja človekovih pravic;

13. poziva predsedstvo in vlade držav članic, naj pojasnijo, zakaj kodeks ni bil sprejet kot skupno stališče, kljub dejstvu, da je junija 2005 delovna skupina COARM dosegla sporazum glede besedila;

14. pozdravlja stalni razvoj najboljših praks v okviru navodil za uporabnike, vseeno pa obžaluje, da kodeks ni bil preoblikovan v skupno stališče, kar slabi nadaljnji razvoj nadzora EU nad izvozom, zlasti na pomembnih področjih prometa z neopredmetenimi sredstvi, nadzora tranzita in premikov v smeri nadaljnje splošne usklajenosti EU pri nadzoru nad izvozom;

Dialog z Evropskim parlamentom

15. pozdravlja vključitev posebnega poglavja o dialogu z Evropskim parlamentom v letni poročili;

16. pozdravlja pobude britanskega, avstrijskega in finskega predsedstva, da svoje delo v zvezi z razvojem kodeksa predstavijo pododboru za varnost in obrambo Odbora Evropskega parlamenta za zunanje zadeve, pa tudi njihov poudarjanje preglednosti in dialoga;

17. pozdravlja možnost, ki sta jo ponudila avstrijsko in finsko predsedstvo, in sicer da se poročevalca Evropskega parlamenta vključi v razpravo in izmenjavo informacij na sestanku delovne skupine COARM o oblikovanju poročila Evropskega parlamenta in letnega poročila Sveta;

18. pozdravlja - kot ukrepa za povečanje preglednosti in vzpostavljanja zaupanja - odločitev, omenjeno v osmem letnem poročilu, da si mora vsako predsedstvo prizadevati za srečanje s pododborom za varnost in obrambo, ter prakso, da se poročevalca Parlamenta med vsakim predsedstvom enkrat povabi na srečanje COARM;

19. poziva k dodatni udeležbi Evropskega parlamenta v procesu razvijanja dejavnosti osveščanja izven EU in še posebej pri razvijanju prednostnih smernic za uveljavitev mednarodnega sporazuma o trgovini z orožjem ter nadaljnjem razvoju sodelovanja in posvetovanja z zainteresiranimi tretjimi stranmi, vključno z mednarodnimi nevladnimi organizacijami in obrambno industrijo;

20. poziva Svet, naj od vsake države članice zahteva objavo nacionalnega poročila, ki bo izpolnjevalo dogovorjene minimalne standarde, in naj zahteva, da se ta poročila posredujejo Evropskemu parlamentu in nacionalnim parlamentom;

21. poziva k letni razpravi med Evropskim parlamentom in nacionalnimi parlamenti o njihovih ugotovitvah glede napredka držav članic v smeri doseganja preglednosti pri njihovem ravnanju z izvozom orožja in pri izvrševanju kodeksa;

Začasni ukrepi ob odpravi embarga na orožje

22. pozdravlja cilj iz šestega letnega poročila, da se razvije "zbirka orodij" in posebnih mehanizmov za urejanje izvoza orožja v države, ki niso več pod embargom;

23. opozarja na sklepe Sveta za splošne zadeve in zunanje odnose v zvezi z Libijo z dne 11. oktobra 2004. V njih je zapisano: "Svet je opomnil, da se za promet z orožjem z Libijo uporablja Kodeks ravnanja EU glede izvoza orožja, in sprejel odločitev, da bo za to veljal poseben režim za promet z orožjem po preklicu embarga (""zbirka orodij"), ki ga trenutno razvija Svet; poziva predsedstvo, naj določi status te zbirke orodij;

24. se zaveda odsotnosti razvoja "zbirke orodij" in posebnega mehanizma za nadzorovanje; zato opozarja na svoje prejšnje stališče, da je potreben temeljit nadzor tudi po odpravi embarga ter da je treba oblikovati mehanizem za pregledovanje, da se za oceni in po potrebi revidira zbirka orodij ter redno spremlja razmere v državah, kjer je bil embargo odpravljen, pri čemer se upošteva razloge za odpravo embarga; poziva COARM, naj mehanizem redno preverja in o tovrstnih razpravah poroča Evropskemu parlamentu;

25. smatra za pomembno, da bi morale države članice imeti priložnost, da se medsebojno posvetujejo o dovoljenjih, izdanih za izvoz orožja v države, za katere je prej veljal embargo; poziva k zbiranju podatkov o vsebini in rezultatih takšnih posvetovanj in k njihovi objavi v naslednjih letnih poročilih;

26. poudarja pomen izboljšanja pravočasne izmenjave podatkov z Evropskim parlamentom, še zlasti kar zadeva zavrnitve dovoljenj in način delovanja zbirke orodij;

Enaka merila

27. poziva države članice k uporabi enakih meril pri ocenjevanju tretjih držav, kadar preučujejo uvedbo kakršnihkoli omejitev ali embarga na izvoz orožja zaradi kršenja človekovih pravic ali naraščajoče nestabilnosti v regiji;

28. meni, da se embargo, ki je v veljavi proti Kitajski, ne bi smel odpraviti dokler ne bo jasnega in trajnega izboljšanja razmer na področju človekovih pravic ter družbenih in političnih svoboščin; poudarja, da bo izvoz orožja ogrozil mir in stabilnost v vzhodni Aziji ter povečal nevarnost regionalne nestabilnosti, zlasti po krizi, do katere je prišlo zaradi jedrskih poskusov Severne Koreje;

29. izraža globoko zaskrbljenost, ker so vse sprte strani v Darfurju očitno kršile embargo na orožje, o čemer so poročali strokovnjaki, ki jih je tja napotil Varnostni svet ZN, in zaradi posledične zaostritve tamkajšnjih spopadov v zadnjih mesecih;

Navodila za uporabnike - najboljše prakse pri tolmačenju meril

30. pozdravlja razvijanje navodil za uporabnike, saj so ta koristno in praktično orodje za usklajevanje tolmačenja meril iz kodeksa;

31. opaža spremembe v navodilih za uporabnike, zlasti kar zadeva smernice za merila 2, 7 in 8; spodbuja nadaljnje posodobitve v skladu z novim razvojem kodeksa, na primer glede nadaljnjih smernic za merili 3 in 4; poziva, da se spoštovanje človekovih pravic uporablja kot splošno merilo;

Nacionalni postopki poročanja

32. opaža sprejemanje vedno obsežnejših ukrepov, da se med državami članicami izboljša zbiranje in izmenjava podatkov, ki se jih priloži k letnim poročilom, vključno s pomembnimi izboljšavami pri predstavljanju podatkov v okviru osmega letnega poročila; kljub temu poziva k znatnim izboljšavam kakovosti nacionalnih poročil, da se poveča preglednost in omogoči natančna ocena, kako države članice uporabljajo kodeks ravnanja;

33. poziva države članice, naj poenostavijo svoje nacionalne postopke za pridobivanje dovoljenj za izvoz orožja, pojasnijo ustrezne domače institucionalne postopke in pristojnosti ter odpravijo morebitne dvoumnosti v svojih sistemih, ki zadevajo postopke za pridobitev dovoljenj za izvoz "vojaškega" in "nevojaškega" orožja in jih izvozniki orožja lahko uporabijo, da orožje malega kalibra in lahko strelno orožje kot "nevojaško orožje" izvažajo v regije, kjer obstaja nevarnost konfliktov;

34. poziva Svet, naj od vsake države članice zahteva objavo nacionalnega poročila, ki bo ustrezalo dogovorjenim minimalnim standardom;

35. poziva k sprejetju skupnih dogovorjenih standardov poročanja, h katerim morajo pristopiti vse države članice in ki vključujejo število dovoljenj za izvoz in posredovanje za posamezno državo prejemnico, podatke o zavrnitvah dovoljenj, podroben opis vrst opreme, za katero je dovoljen izvoz, količino opreme posamezne vrste, za katero je dovoljen izvoz, in podrobno navedbo vrste končnega uporabnika; vztraja, da bi bilo treba v prihodnje v nacionalna poročila vključiti podatke o financiranju izvoza orožja, na primer v obliki državnih posojil ali jamstev za posojila;

Promet znotraj Skupnosti

36. vztraja, da je treba ohranjati strog in pregleden nacionalni nadzor nad izvozom, dokler ne bodo vse države članice EU uskladile svojih nacionalnih politik nadzora nad izvozom do takšne mere, da bo mogoče Kodeks ravnanja preoblikovati v pravni instrument, s katerim bo mogoče urejati odobritve, upravljanje (vključno krajem končne namembnosti) in preverjanje izvoza orožja znotraj Skupnosti ter mednarodnega izvoza orožja;

Naloge in vsebina zbirnega poročila EU

37. opaža pripravljenost Sveta, da selektivno upošteva prejšnja priporočila Evropskega parlamenta glede izboljšave zbirnih poročil EU, zato poziva Svet, naj sprejme naslednje pomembne korake:

- določi časovne okvire za izmenjavo podatkov in vsako trimesečje objavi vse statistične podatke v elektronski obliki;

- objavi več podatkov o procesih v celotni EU, med drugim o sistemih zavrnitev dovoljenj za izvoz in sistemih zavrnitev dovoljenj za posredovanje;

- zagotovi podrobnosti o tem, kako se bodo uporabljale posamezne prednostne smernice, kateri mehanizmi se bodo uporabljali in kakšen bo časovni načrt ukrepov;

- v letu 2008 opravi pregled napredka, ki je bil dosežen pri zbliževanju zbiranja in izmenjave podatkov ter pri izvajanju prednostih smernic;

poleg tega [15]:

- je treba v letnih poročilih EU izboljšati uporabnost, primerljivost in natančnost finančnih podatkov o dovoljenjih za izvoz orožja, in sicer z uskladitvijo strukture in vsebine nacionalnih seznamov s skupnim seznamom vojaškega blaga EU in z uskladitvijo postopkov poročanja za odprta dovoljenja;

- je treba uporabnost, natančnost, obsežnost in primerljivost podatkov o dejanskem izvozu izboljšati tako, da se podjetja zakonsko zaveže k poročanju o njihovem izvozu orožja na nacionalni ravni in se te podatke uporabi kot osnovo za nacionalna poročila;

- mora letno poročilo vsebovati podatke o količini izdelkov, za katere je dovoljen izvoz, ter o dejanskem izvozu, pri čemer mora biti dodan opis zadevnih izdelkov;

- je treba zagotoviti tudi podatke o vrsti končnega uporabnika ter v primeru blaga, namenjenega za ponovni izvoz v tretjo državo, njegovo končno namembnost. Če se zdi tovrstna raven podrobnosti pretirana, lahko države članice pripravijo nacionalna letna poročila po drugih merilih poročanja, o katerih se doseže dogovor;

- je treba v razpredelnici o izvozu orožja priskrbeti ločene podatke o orožju, ki ga uporabljajo oborožene sile in policijske enote za vzdrževanje miru, podporo miru, za humanitarno ali krizno upravljanje, vključno z dejavnostmi v okviru skupne evropske varnostne in obrambne politike (EVOP) in reforme varnostnega sektorja, da ne bi tega izvoza pomešali z izvozom gospodarskega značaja;

- morajo končni zbirni seznam s kraji namembnosti sistematično preverjati neodvisni strokovnjaki, da bi se poslancem omogočila objektivna primerjava med uradno objavljenimi podatki in dejanskim obsegom izvoza;

Vgradnja blaga za ponovni izvoz

38. poziva k odpravi novih smernic glede "vgradnje" in poziva vse države članice, naj ponovno potrdijo svojo zavezanost k uporabi Kodeksa ravnanja pri izvozu sestavnih delov za vgradnjo;

Končna uporaba

39. pozdravlja prednostno smernico glede nadzora po izvozu blaga in poziva države članice, naj se dogovorijo o postopkih za nadzorovanje in preverjanje dostave blaga v državo prejema in tamkajšnjo končno uporabo/končnega uporabnika; priporoča, da države članice razvijejo mehanizme izmenjave podatkov in vzpostavijo bazo podatkov, ki bo vključevala informacije o vprašanjih končne uporabe v državah prejema, dosedanje primere zlorabe in/ali preusmeritve ter izmenjavo podatkov med državami članicami o preverjanju dostave in končne uporabe/končnega uporabnika izvoznega blaga;

40. poziva k bolj proaktivnemu pristopu - na ravni Evropske unije in na nacionalni ravni - pri nadzoru nad izvozom in ponovnim izvozom blaga z dvojno rabo, da se prepreči tveganje morebitnega dostopa do občutljivega blaga s strani neželenih končnih uporabnikov v tretjih državah, vključno z nedržavnimi subjekti;

41. poziva države članice, naj nenehno preverjajo položaj človekovih pravic v državah, ki uvažajo orožje;

Osveščanje izven EU

42. pozdravlja pozitiven odgovor na poziv Evropskega parlamenta, naj se v bazah podatkov objavi več podatkov o dejavnostih osveščanja izven EU, omenjenih v šestem in sedmem letnem poročilu

43. priporoča državam članicam, naj si dejavno prizadevajo za uresničevanje ključnih prednostnih nalog osveščanja ter še naprej uporabljajo mehanizem za usklajevanje in zbiranje podatkov o teh dejavnostih;

44. pozdravlja pozitiven odgovor na zahtevo Evropskega parlamenta Svetu, da bi moral ta z Evropskim parlamentom izmenjati podrobnosti glede srečanj "trojke", ki zadevajo nadzor nad izvozom orožja, ter glede ad hoc delavnic in seminarjev o nadzoru nad izvozom konvencionalnega orožja, pri katerih sodelujejo države kot so Kitajska in države zahodnega Balkana; priporoča, naj se poslance povabi k udeležbi na teh seminarjih v vlogi opazovalcev;

45. poziva Svet, naj na vseh srečanjih "trojke" in v odnosih s tretjimi državami ter z regionalnimi in mednarodnimi organizacijami krepi ozaveščenost glede načel iz kodeksa ravnanja in naj poudarja potrebo po mednarodnem sporazumu, s katerim se določijo skupna načela za svetovno trgovino z orožjem;

Posredovanje orožja

46. poziva države članice, ki še ne ravnajo v skladu s skupnim stališčem o posredovanju orožja, naj določijo časovni načrt za svojo uskladitev z njim;

47. še naprej poziva države članice, naj izboljšajo svojo raven izvajanja skupnega stališča o posredovanju orožja, še zlasti z oblikovanjem nacionalne zakonodaje in izvajanjem načrtovanih mehanizmov izmenjave informacij o dejavnostih posredovanja;

48. poziva k uporabi najosnovnejših skupnih praks na področju izvenozemeljskega nadzora, vključno s prepovedjo dejavnosti posredovanja, ki krši embargo na orožje, bodisi doma bodisi v tujini; države članice bi morale tudi slediti zgledu držav, kot so Belgija, Češka republika, Estonija, Finska, Madžarska, Poljska in Slovaška, ki zahtevajo dovoljenje za posredovanje vojaške opreme, ki se opravlja v tujini; države članice bi morale slediti najmanj primeru Nemčije, kjer bo prav tako potrebno dovoljenje za posredovanje orožja malega kalibra in lahkega strelnega orožja v tujini;

49. priporoča, naj države članice še naprej razvijajo skupno stališče o posredovanju orožja z oblikovanjem državnih registrov vseh znanih trgovcev z orožjem, ki vključujejo podatke o prevoznih in finančnih storitvah, povezanih s prometom vojaške opreme v tretje države, in sicer na podlagi, v skladu s katero je treba tovrstne podatke enakopravno izmenjevati med vsemi državami članicami; poziva, da se podatkom o zavrnitvah v bazi podatkov o posredovanju dodajo informacije o posvetovanju glede zavrnitev;

50. priporoča sprejetje vseh potrebnih ukrepov, s katerimi se prepreči neodgovorne pobude trgovcev, dabi pridobili in tretjim stranem izvozili orožje, ki je bilo predhodno zbrano v okviru misij evropske varnostne in obrambne politike (EVOP) in v drugih zunanjih operacijah ohranjanja miru, v katerih sodelujejo EU in njene države članice (kot je bilo to v primeru Bosne in Hercegovine);

Podjetja za zasebno varovanje

51. ugotavlja, da so Združene države razširile svojo zakonodajo o nadzoru vojaškega izvoza tudi na podjetja za zasebno varovanje, zato poziva EU, naj razmisli o podobnih ukrepih za razširitev Kodeksa ravnanja, da bi ta zajemal tudi storitve zasebnega varovanja; kot prvi korak bi lahko EU na seznam skupne vojaške opreme dodala naslednje dejavnosti in storitve, za katere se zahteva dovoljenje za izvoz: oborožena zaščita osebja in objektov, oboroženo varovanje prevozov, usposabljanje za uporabo vojaškega orožja in opreme, strateško in taktično usposabljanje, reformiranje varnostnega sektorja, vojaško in varnostno svetovanje, vojaška logistika, protiobveščevalne storitve in operativna podpora;

Predpisi glede opreme za mučenje

52. pozdravlja sprejetje Uredbe Sveta (ES) št. 1236/2005 z dne 27. junija 2005 o trgovini z določenim blagom, ki bi se lahko uporabilo za izvršitev smrtne kazni, mučenje ali drugo okrutno, nečloveško ali poniževalno ravnanje ali kaznovanje [16];

53. poziva, da se področje uporabe uredbe razširi na promet znotraj Skupnosti, da se prepreči vse morebitne kršitve;

Širitev EU

54. pozdravlja dejstvo, da se v sedmem in osmem letnem poročilu upošteva priporočilo Parlamenta, naj se poskuša najti najboljši način, kako k sodelovanju pritegniti države pristopnice in nove sosede ter jim pomagati, da se zagotovi usklajenost politik nadzora nad izvozom orožja in dosledno izvrševanje načel in meril iz kodeksa ravnanja;

55. poziva Svet, naj objavi poročilo o sistemih in praksah nadzora nad prometom z orožjem v vseh državah, ki naj bi dobile status pristopnice, preden se državi dovoli pristop, in naj se napredek držav do statusa pristopnice pogojuje s tem, ali so začele izpolnjevati standarde EU o nadzoru nad tem prometom; želi, da se pozorno spremljajo sistemi nadzora nad prometom in praksa na tem področju v vseh državah, ki so vključene v proces stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma, četudi še nimajo statusa kandidatk za članstvo v EU;

Mednarodni procesi: mednarodni sporazum o trgovini z orožjem

56. poudarja potrebo po tem, da igrajo EU in njene države članice dinamično vlogo pri podpiranju nacionalnih, regionalnih in mednarodnih procesov;

57. poziva Svet in Komisijo, naj oblikujeta konkretne ukrepe za izvajanje nalog na petih prednostnih področjih akcijskega načrta ZN (UNPoA), in sicer na področjih posredovanja, označevanja in izsleditve, streliva, razvoja in tehnične pomoči, ter ukrepe za oblikovanje mehanizma, ki bo nadaljeval UNPoA;

58. poziva predsedstvo EU in države članice, naj diplomacijo iz svojih izjav v korist mednarodnemu sporazumu o trgovini z orožjem dopolnijo z enako nepopustljivimi in odločnimi ukrepi za izvajanje resolucije, ki jo je 26. oktobra 2006 sprejel prvi odbor Generalne skupščine ZN, z namenom oblikovanja učinkovitega, pravno zavezujočega mednarodnega sporazuma o trgovini z orožjem, ki bo določal minimalne globalne standarde za promet z orožjem;

59. poziva Svet in Komisijo, naj v svoja prihodnja pogajanja, povezana z razvojem evropske sosedske politike ter s sporazumi o partnerstvu in sodelovanju, vključita vprašanje spoštovanja vseh embargov EU na trgovino z orožjem;

60. poziva države članice, naj se še enkrat zavežejo k spoštovanju načela, da zasledovanje širših zunanjepolitičnih ciljev ne bo ogrozilo meril iz Kodeksa ravnanja;

*

* *

61. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji, vladam in parlamentom držav članic ter Generalnemu sekretarju ZN.

[1] Dokument št. 8675/2/98, Bruselj, 5. junij 1998.

[2] UL C 328, 23.12.2005, str. 1; UL C 250, 16.10.2006, str. 1.

[3] Dokument št. 10713/06, Bruselj, 20. junij 2006.

[4] UL C 66, 17.3.2006, str. 1.

[5] UL L 191, 19.7.2002, str. 1.

[6] UL L 156, 25.6.2003, str. 79.

[7] UL L 281, 31.8.2004, str. 1.

[8] Standardna minimalna pravila o ravnanju z zaporniki, sprejeta na prvem kongresu Združenih narodov o preprečevanju kriminala in ravnanju s storilci kaznivih dejanj v Ženevi leta 1955 in potrjena z resolucijama Ekonomskega in socialnega sveta 663 C (XXIV) z dne 31. julija 1957 in 2076 (LXII) z dne 13 maja 1977.

[9] Dokument št. 5319/06, 13. januar 2006.

[10] Dokument AKP-EU 3892/06/fin.

[11] UL C 280 E, 18.11.2006, str. 443.

[12] Sprejeta besedila, P6_TA(2006)0274.

[13] UL C 91 E, 15.4.2004, str. 679.

[14] UL C 104 E, 30.4.2004, str. 1048.

[15] Zaveč informacij o teh dodatnih točkah glej: Kodeks ravnanja Evropske unije glede izvoza orožja: Izboljšanje letnega poročila. Politični dokument SIPRI št. 8, SIPRI, november 2004.

[16] UL L 200, 30.7.2005, str. 1.

--------------------------------------------------