SL Uradni list Evropske unije C 376/19

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o prihodnosti mladih kmetov v Evropi (mnenje na lastno pobudo)

2011/C 376/04

Poročevalec: Pedro NARRO

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 20. januarja 2011 sklenil, da v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravi mnenje na lastno pobudo o naslednji temi:

Prihodnost mladih kmetov v Evropi

(mnenje na lastno pobudo).

Strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 21. junija 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 474. plenarnem zasedanju 21. in 22. septembra 2011 (seja z dne 22. septembra) s 136 glasovi za in 6 vzdržanimi glasovi.

1. Sklepi in priporočila

1.1 Statistični podatki jasno kažejo, da se število mladih kmetov na splošno znižuje in da smo priča procesu opuščanja kmetijske dejavnosti. Glede na ta nezadržen proces, ki je v popolnem nasprotju s potrebo po soočenju z izzivom na področju prehrane, EESO izraža željo, da bi politika za spodbujanje mladih kmetov postala dejanska prednostna naloga evropskih in nacionalnih institucij.

1.2 EESO priznava, da podeželje ponuja nove priložnosti, ki lahko koristijo podeželski mladini. Delo kmetov je vse bolj zapleteno in tehnično ter zahteva boljšo usposobljenost. Mladi so v prednosti, saj kmetijsko dejavnost dojemajo kot sodoben podjetniški koncept, ki je prilagojen novim tehnologijam. Mlajši kmetje so, če imajo na voljo ustrezne instrumente in zakonodajni okvir, najbolje usposobljeni za soočenje z izzivom prehranske varnosti tako, da proizvajajo visoko kakovostne proizvode z racionalnim izkoriščanjem naravnih virov.

1.3 Glavne težave mladih kmetov so povezane z ovirami pri dostopu do zemljišč in posojil. S tega vidika je treba nujno spodbujati nove mehanizme za dostop do zemljišč ter zagotoviti dostop do posojil prek evropskega sistema garancij.

1.4 EESO predlaga ustanovitev evropskega opazovalnega organa, ki bo analiziral in ocenil težave, povezane z začetkom kmetijske dejavnosti, prenosom kmetij in, na splošno, z vsemi vprašanji, povezanimi z naslednjo generacijo kmetov.

1.5 Podpora mladim kmetovalcem se ne sme omejiti zgolj na razvoj podeželja. V okviru trenutne reforme SKP bi bilo treba v prvem stebru SKP določiti nov način dodeljevanja pomoči, ki bo posebej usmerjena na mlade kmete. V okviru drugega stebra SKP mora pomoč za začetek kmetijske dejavnosti postati obvezen ukrep v vsej Evropski uniji.

1.6 Ena od prihodnjih nalog Evrope bo olajšati prenos lastništva kmetij na mlajše generacije. EESO meni, da je uspeh teh politik v veliki meri odvisen od boljših pokojnin, ki bi kmetom omogočile, da na dostojanstven način opustijo poklic.

1.7 Usposabljanje in nove tehnologije, ki so na voljo mladim kmetom, so podlaga za razvoj podjetniške miselnosti. Teoretično in zastarelo usposabljanje ni dovolj, saj si mladi zaslužijo stalno in strokovno svetovanje, ki bo prilagojeno dejanskim potrebam, s katerimi se srečujejo pri svojem delu. EESO predlaga oblikovanje novega programa izmenjave mladih kmetov „Erasmus farmer“ in prilagoditev programa Leonardo. Glede staranja delovne sile v sektorju poziva k pripravi novih smernic za udeležbo mladih v zadrugah in kmetijskih organizacijah. Spodbujati bi bilo treba posebno usposabljanje in izobraževanje za otroke s podeželja, med drugim poletne tabore in različne dejavnosti.

1.8 Evropska unija ima veliko odgovornost do mladih kmetov. Vendar je nujno, da države članice v okviru lastnih pristojnosti zagotovijo davčne ugodnosti, odpravijo zapletene birokratske postopke, vlagajo v infrastrukturo in javne storitve na podeželju, spodbujajo kratke prodajne poti in diverzifikacijo ter v končni fazi prispevajo k temu, da bo podeželje privlačen kraj za bivanje in delo.

2. Mladi kmetje v Evropi

2.1 Deset let je že minilo, odkar je Evropski ekonomsko-socialni odbor pripravil svoje zadnje mnenje o mladih kmetih. (1) Na žalost so se uresničili strahovi, ki jih je izrazil v tem mnenju; ne le da je število mladih kmetov še naprej upadalo, tudi tisti, ki se trudijo ostati v kmetijstvu, se po enem desetletju soočajo s scenarijem, ki obeta poslabšanje in ne izboljšanje situacije.

2.2 Na ravni Evrope je na vsakih devet kmetov, ki so starejši od 55, en kmet mlajši od 35. V nekaterih državah članicah, kot so Portugalska, Španija, Italija, Združeno kraljestvo in Bolgarija, je delež mladih kmetov zelo nizek (samo en mladi kmet na vsakih 20, starejših od 55 let). Vendar pa je položaj v državah, kot so Poljska, Avstrija ali Nemčija, drugačen: en mladi kmet na vsakega tretjega, starejšega od 55. Te razlike so v glavnem posledica dejstva, da v nekaterih državah obstajajo ugodni zakonodajni okviri, ki s spodbudami za prenos lastništva kmetij lajšajo zamenjavo generacij na podeželju.

2.3 Analiza kmetijskih struktur kaže, da se število kmetov, čeprav različno intenzivno, sistematično niža in da je proces staranja veliko hitrejši kot v ostalih gospodarskih panogah. Od leta 2000 se je število kmetov znižalo za 9 %, število mladih kmetov pa za 45 %.

2.4 Izgubo aktivnih kmetov je s povišanjem produktivnosti dolgoročno nemogoče nadomestiti. Strateški koncepti, kot sta prehranska varnost in suverenost, (2) ki sta bili pogosto obravnavani v mnenjih Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, so zaradi splošno razširjene nestanovitnosti cen surovin še posebej pomembni. Varstvo okolja in ostale javne dobrine so splošni interesi, ki jih ni mogoče uvažati, zato je vloga kmeta veliko več kot le gospodarska dejavnost. Strategija Evropa 2020, ki temelji na zeleni, pametni in trajnostni rasti, bo brez vključenosti kmetov zgolj utopija.

2.5 Strateška narava kmetijstva ni vprašljiva, vendar se zdi, da se bo proces opuščanja kmetovanja nadaljeval, in nujno je, da se znotraj okvira reform SKP izvede poglobljena ocena politike, potrebne za to, da bi postalo kmetovanje bolj privlačno in donosno. Položaj je še posebej kritičen v živinoreji. Če mladi ne bodo imeli ugodnih razmer za nadaljevanje tega poklica, bodo vsi posebni in dobronamerni ukrepi za vzpostavitev kmetijske dejavnosti, usposabljanje, prenos lastništva in obdavčenje itd. nepomembni.

3. Izzivi, s katerimi se soočajo mladi kmeti v Evropi

3.1 Kmetovanje v EU je v procesu spreminjanja in veliko ljudi meni, da to pomeni prehod na nov kmetijski model. Mladi kmetje se bodo morali spopasti z novimi izzivi in usmeriti svoje kmetijske dejavnosti k dogovorjenim ciljem. Na dolgi rok je odsotnost ustaljenih politik ustvarila toliko negotovosti in nestabilnosti v tej panogi, da je to vplivalo na gospodarsko načrtovanje kmetov.

3.2 Kmetje so soočeni s paradoksalno situacijo; kljub temu, da tvegajo več, več vlagajo, imajo višje proizvodne stroške in so bolje usposobljeni, cene, ki jih dosežejo za svoje proizvode, niso bile še nikoli nižje kot zdaj. Razprava o določenih instrumentih in politikah za mlade kmete ne more prikriti dejstva, da se bo obseg kmetovanja v Evropi zmanjšal, če se kmetom ne zagotovita minimalna dobičkonosnost in poštena cena za njihove proizvode. Da bi lahko kmetje živeli od sadov svojega dela, EESO priporoča, da se uvede ureditev kmetijskih trgov, ki bi temeljila na preglednosti trgov kmetijskih proizvodov, in da se trgovina z živili organizira tako, da bo omogočila neodvisnost pri preskrbi s hrano, in sicer z oblikovanjem velikih regij kmetijske proizvodnje in trgovine s kmetijskimi proizvodi. Ker pravila STO niso prilagojena za kmetijstvo, je treba razmisliti o ustanovitvi temu namenjenih ustreznih organov, kakršne priporoča MOMAGRI (Gibanje za svetovno kmetijsko organizacijo).

3.3 Neravnovesje v prehranski verigi mlade ljudi močno odvrača od kmetovanja; velike razlike med cenami, ki se izplačajo kmetom, in končno ceno, ki jo plača potrošnik, pomanjkanje preglednosti in nepoštene prakse so značilni za delovanje prehranske verige (3).

3.4 Evropska unija se ukvarja z ambicioznim procesom trgovinske liberalizacije z državami sredozemskega bazena, Mercosurjem, Kanado itd. Mladi kmetje se sprašujejo, kako bodo lahko uskladili proizvodnjo, za katero veljajo višja kakovost ter okoljski in socialni standardi, z uvozom cenenih proizvodov, ki so daleč od proizvodnih standardov Skupnosti. Ta proces spodbuja koncentracijo proizvodnje na najbolj konkurenčnih območjih in povzroča opuščanje znatnega dela podeželskih območij (4).

3.5 Reforma SKP pomeni dodatno priložnost, da se podpora usmeri na potrebe mladih kmetov in predvsem na proizvodnjo kmetijskih izdelkov. Podpora mladim ne pomeni zapostavljanja starejših; gre za iskanje skladnega okvira za podporo, ki bo omogočila preživetje kmetijske dejavnosti.

3.6 Tradicionalno so bili v središču prizadevanj zakonodajalca Skupnosti za pomoč mladim kmetom ukrepi, povezani z vzpostavitvijo kmetijske dejavnosti. Prišel je trenutek, ko je treba razmisliti o novih ukrepih, ki bodo prek prvega in drugega stebra skupne kmetijske politike spodbujali kmetijsko dejavnost mladih kmetov. Osnova novega modela mora biti določitev prednostnih nalog za dodeljevanje pomoči.

3.7 Državni organi morajo imeti pomembno vlogo pri spodbujanju in pospeševanju kmetovanja. Kljub obsežni evropski zakonodaji o označevanju, kakovosti in promociji obstajata visoka raven nepoznavanja in vse večja ravnodušnost glede vprašanja, kaj pomeni proizvajati zdravo in visoko kakovostno hrano. (5) Evropski potrošniki za hrano porabijo le okoli 14 % svojega proračuna. EESO priznava odločilno in pomembno delo strokovnih kmetijskih organizacij na nacionalni in evropski ravni, s tem ko v javnosti razširjajo in spodbujajo delo kmeta in strateško vlogo kmetijsko-živilskega sektorja.

3.8 Potrošnika je treba dosledno seznanjati s sloganom Skupnosti „od vil do vilic“, tako imenovano „sledljivostjo“. Strategija, ki v ospredje postavlja kakovost proizvodov, je zelo pomembna za konkurenčnost podjetij in zdravje potrošnikov, zato bi jo bilo treba učinkovito uporabljati tudi za proizvode, uvožene v EU iz tretjih držav, da bi preprečili in odvračali nepoštene trgovinske prakse.

3.9 Proračun je vedno ključni del vsake strategije, vseeno pa EESO priznava, da mnogi od ukrepov za pomoč kmetovanju, da dolgoročno preživi, niso odvisni od dodatnih sredstev, temveč od politične volje za spremembe in usklajene dolgoročne strategije, ki podeželje naredi bolj privlačno. (6)

4. Področja ukrepanja

Razvoj podeželja – vzpostavitev kmetijske dejavnosti

4.1 Tradicionalno je bila evropska razprava o prihodnosti mladih kmetov in rejcev osredotočena na analizo ukrepov, povezanih z vzpostavitvijo dejavnosti v kmetijstvu. Statistični podatki, četudi so pomanjkljivi in delni, jasno kažejo, da so prednostne naloge in raven podpore mladim v Evropi zelo različne. Medtem ko države, kot je Francija, okoli 10 % proračuna za razvoj podeželja namenijo vzpostavitvi kmetijske dejavnosti, v drugih državah, kot so Nizozemska, Malta, Irska, Slovaška itd., iz različnih razlogov ni ukrepov na tem področju. V celotni EU bo v finančnem obdobju 2007–2013 3 % sredstev za razvoj podeželja namenjenih mladim. Povprečna starost mladih, ki začnejo svojo kmetijsko dejavnost, je 28 let. EESO ocenjuje, da bi bilo zaradi strateškega značaja vzpostavljanja kmetijske dejavnosti za celotno EU primerno, da se ta ukrep določi kot obvezen v načrtih za razvoj podeželja in da se uvede obvezen minimalni odstotek pomoči.

4.2 EESO meni, da morajo biti predpisi Skupnosti, ki urejajo začetek kmetijske dejavnosti, zlasti glede časovnih rokov prožni, da se spodbudi interes mladih za kmetijsko dejavnost. Zapletenost in visoki upravni stroški sistema pomenijo oviro. Države članice bi morale v nekaterih primerih predvideti različne načrte vzpostavitve kmetijske dejavnosti z različnim obdobjem trajanja in s tem tudi različnimi finančnimi ureditvami. V številnih državah dejstvo, da se je treba zavezati k opravljanju kmetijske dejavnosti za najmanj 5 let, otežuje odločitev mladih za to dejavnost. Pomoč za začetek kmetijske dejavnosti bi morala biti strukturirana na različnih ravneh; dejansko bi bilo primerno razlikovati med podporo mladim, katerih glavna dejavnost je kmetovanje, in tistim, ki kmetujejo ob delu. Poleg tega bi morala EU v novem zakonodajnem okviru upoštevati ne samo mlade, ki bodo začeli kmetovati po letu 2014, temveč tudi tiste, ki so to storili pred tem datumom.

Vloga mladih v prvem stebru SKP

4.3 Reforma SKP bi morala posebno pozornost nameniti položaju mladih kmetov v okviru novega modela neposrednih pomoči. Komisija bi si morala v okviru nove usmeritve na področju neposrednih plačil prizadevati za prednostno podporo mladim. Ta podpora bi se lahko uresničila prek dodatnega deleža pomoči za določene prednostne skupine kmetov, vključno z mladimi kmeti. Druga možnost bi lahko bila uvedba posebnega plačila za mlade. Takšno plačilo ne bi temeljilo na površini, temveč bi bilo prilagojeno glede na merila, kot so zaposlitev, vrsta kmetije in izvedene naložbe. EESO podpira sedanja razmišljanja o pojmu aktivnega kmeta kot prejemnika pomoči in opozarja na potrebo po obravnavi pojma aktivne zadruge.

Vloga mladih kmetov v drugem stebru SKP

4.4 Drugi steber SKP mora tako kot prvi bistveno prispevati k pomoči mladim kmetom pri opravljanju njihove dejavnosti in spodbudam zanje.

4.4.1 Z ukrepi v okviru drugega stebra SKP je mogoče in je treba ustvariti pogoje za to, da lahko mladi kmetje dostopajo do teh ukrepov, pri tem pa je treba zagotoviti, da se upoštevajo vse prijave v primerih, ko v proračunu primanjkuje sredstev.

4.4.2 V okviru drugega stebra je treba za mlade kmete ustvariti zahtevano podporno strukturo, vključno s svetovalno službo in službo za pomoč živinorejcem. Živina potrebuje vsakodnevno oskrbo, zato bi bilo treba v državah članicah sprejeti ustrezne ukrepe in ustvariti organizacije, ki bodo zagotavljale nadomestno osebo za živinorejca v času njegove bolniške ali dopusta. Služba za pomoč na kmetiji je bistvenega pomena, ko se mladi odločajo, ali bodo nadaljevali z dejavnostjo družinskega podjetja. Danes mladi niso več pripravljeni prevzeti kmetije, če vedo, da bodo morali delati 365 dni na leto brez vsakršnih počitnic. Glede na to, da v večini držav članic do zdaj še ni takšne službe, bi bilo treba v okviru drugega stebra predvideti obvezne ukrepe, ki omogočajo vzpostavljanje takšne službe, ki bi jo živinorejci uporabljali med bolniško odsotnostjo (vključno s porodniškim dopustom pred in po rojstvu otroka), dela prostimi dnevi in/ali letnim dopustom.

Usposabljanje – nove tehnologije

4.5 Usposabljanje prihodnjih kmetov je eden od osnovnih dejavnikov uspeha kmetijske dejavnosti. Medtem ko je v nekaterih državah usposabljanje ustrezno, pa v drugih obstajajo ogromne razlike med usposabljanjem, ki ga ponujajo upravne službe, in dejanskimi potrebami kmetov. Kmetijske organizacije je treba upoštevati v procesu usposabljanja mladih. Gre za to, da se mladim zagotovi kakovostno usposabljanje, ki ga izvajajo visoko usposobljeni učitelji na podlagi sodobnih učnih načrtov, usmerjenih na potrebe mladega kmeta. Včasih tečaji usposabljanja postanejo birokratski način za dostop do pomoči in se ne spodbujajo v zadostni meri. Iz tega izhaja pomanjkanje motivacije, ki je problematično, zlasti kadar so izpolnjeni potrebni pogoji za to, da bi usposabljanje postalo zelo koristno orodje v rokah mladih kmetov. Praktična usmeritev usposabljanja je nujna; danski model je uspešno povezal teoretično in praktično usposabljanje na kmetijah. Za pridobitev „zelene karte“ so potrebna tri leta in osem mesecev.

4.6 EU bi morala podpirati evropske programe usposabljanja, usmerjene v tiste kmete ali kmetije, ki bodo vsaj eno leto gostili mlade, ki so zaključili usposabljanje na področju kmetijstva v zadnjih dveh letih. Prejemnik pomoči bi se moral zavezati k pripravi načrta usposabljanja za mlado osebo, ki bi lahko prevzela kmetijo, med usposabljanjem pa bi lahko svoja znanja in nov, inovativnejši način razmišljanja prenesla na kmetijo. Dejansko gre za podporo in kritje potreb; potrebe mladih in starejših se pogosto dopolnjujejo. Hkrati bi bilo primerno, da se v okviru določenih programov Skupnosti, kot so Leonardo, sedmi okvirni program za raziskave, program Mladi v akciji itd., oblikujejo posebne smernice za mlade kmete. EESO meni, da bi bilo treba program Erasmus, osredotočen na študente in mlade podjetnike, prilagoditi tako, da bi v njem lahko sodelovali tudi mladi kmetje, ki bi tako dopolnili svoje usposabljanje na drugih kmetijskih in živinorejskih gospodarstvih v EU.

4.7 Ekološko kmetijstvo je zanimiva alternativna možnost za začetek kmetijske dejavnosti, vendar ne edina. Na evropski ravni bi bilo treba spodbujati tudi integrirano pridelavo ali kmetijstvo, usmerjeno v ohranjanje tal. Usposabljanje mora biti usmerjeno v nove proizvodne sisteme, ki povečujejo donos ter izboljšujejo trajnostno upravljanje naravnih virov. Biotehnologija bi lahko mladim kmetom v Evropi prav tako zagotovila nove možnosti. (7)

Skupaj smo močnejši

4.8 Aktivno vključevanje mladih v kmetijske organizacije in zadruge je nujno, da se seznanijo z novimi idejami in inovacijami ter da se okrepi njihova podjetniška miselnost. V razmerah, ko je povpraševanje skoncentrirano v rokah manjšega števila distribucijskih verig, je treba zadrugam dati nov zagon, da se izboljša trženje. EESO predlaga tudi ustanovitev osrednjih prodajnih točk, ki bi jih upravljali kmetje, da bi zagotovili ravnovesje kupne moči s kupno močjo osrednjih nabavnih služb velikih verig supermarketov. S tega vidika bi bilo treba spodbujati udeležbo mladih v upravnih organih zadrug in jih vključiti v proces sprejemanja odločitev ter tako izkoristiti njihovo usposobljenost in podjetniško vizijo. Glavna kmetijska zadruga v Franciji, Terrena, ima več mladinskih odborov, ki mlade uvajajo in usposabljajo na področju zapletenih struktur kmetijskega zadružništva.

Druge evropske politike

4.9 EU mora izkoristiti sredstva različnih politik Skupnosti, da bi naredila življenje na podeželju privlačno ter da bi zagotovila obstoj gospodarskih dejavnosti, ki tako kot kmetijstvo tvorijo družbeno-gospodarsko strukturo podeželskih območij. Zato je treba v okviru projektov Skupnosti na področju okolja, raziskav ali podjetništva oblikovati posebne smernice za podporo mladim na splošno in zlasti mladim kmetom. Nadaljevati je treba z nekaterimi pozitivnimi izkušnjami EU na tem področju, na primer s programom izmenjav (PEJA), ki je mladim kmetom iz celotne Evrope omogočil, da preživijo koristno obdobje usposabljanja na drugih kmetijah v EU, ter pedagoški program Tellus (rezultat sodelovanja med Evropskim svetom mladih kmetovalcev (CEJA) in Evropske komisije), katerega namen je seznaniti šolarje s slabo poznanim delom kmeta. Zamenjava generacij na podeželju mora biti jasen cilj EU. S tega vidika bi lahko bila ustanovitev evropske opazovalne skupine, ki bi analizirala položaj mladih kmetov in njihove potrebe, dobra podlaga, na kateri bi temeljile nove zakonodajne pobude. Pri tem ne gre za ustanavljanje novih upravnih organov, temveč za oblikovanje instrumentov, ki bo z jasno opredeljenimi in konkretnimi nalogami analiziral in zagotovil koristne informacije ter statistične podatke o zamenjavi generacij v evropskem kmetijstvu.

Nacionalne pobude

4.10 Evropske politike za podporo mladim kmetom morajo spremljati posebne pobude, katerih sprejetje je v pristojnosti držav članic. Glavne težave mladih so povezane z nasledstvom, dostopom do lastništva in davčno obravnavo. Sprejeti je treba učinkovite ukrepe, ki bodo pomenili spodbudo za vzpostavitev kmetijske dejavnosti. Na splošno pa je mogoče ugotoviti, da v različnih državah EU obstajajo zapleteni upravni postopki, ki vplivajo na uspeh številnih navedenih ukrepov.

4.11 Države članice bi si morale prizadevati za oblikovanje mehanizmov, ki lajšajo dostop mladih kmetov do zemljišč, ter tako prispevati k varnosti obsežnih naložb, ki so potrebne in pomenijo eno največjih ovir za začetek kmetijske dejavnosti. Nekatere nacionalne pobude kažejo na veliko odločenost pri ukrepanju; v Franciji je bila družba SAFER pooblaščena, da omeji komasacijo (združevanje zemljišč) in spodbudi dostop mladih do zemljišč.

V Bruslju, 22. septembra 2011 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Staffan NILSSON

(1) UL C 36, 8.2.2002, str. 29–35: Novo gospodarstvo, družba znanja in razvoj podeželja. Možnosti za mlade kmete.

(2) UL C 54, 19.2.2011, str. 20–23: Zanesljivost preskrbe v kmetijskem in živilskem sektorju EU.

(3) UL C 48, 15.2.2011, str. 145–149: Bolje delujoča veriga preskrbe s hrano v Evropi.

(4) UL C 255, 22.9.2010, str. 1–9: Trgovina in zanesljiva preskrba s hrano.

(5) UL C 18, 19.1.2011, str. 5–10: Kmetijski model Skupnosti: Kakovost proizvodnje in obveščanje potrošnikov kot dejavnika konkurenčnosti.

(6) UL C 132, 3.5.2011, str. 63–70: Skupna kmetijska politika proti letu 2020: odziv na prihodnje izzive, povezane s hrano, naravnimi viri in ozemljem.

(7) UL C 100, 30.4.2009, str. 44–52: Evropska unija in svetovni prehranski izzivi.