SL Uradni list Evropske unije C 48/87

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o odnosih med EU in Kanado (mnenje na lastno pobudo)

2011/C 48/16

Poročevalec: g. RODRÍGUEZ GARCÍA-CARO

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 26. februarja 2009 sklenil, da v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravi mnenje na lastno pobudo o naslednji temi:

Odnosi med EU in Kanado.

Strokovna skupina za zunanje odnose, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 3. septembra 2010.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje soglasno sprejel na 465. plenarnem zasedanju 15. in 16. septembra 2010 (seja z dne 16. septembra).

1. Sklepi in priporočila

1.1 Evropska in kanadska civilna družba imata nekatere skupne vrednote, tudi gospodarske, na katerih tudi v 21. stoletju temelji njuna identiteta. Združevanje njunih načel lahko prinese dodano vrednost tako Evropski uniji kot Kanadi, s tem pa tudi celotni mednarodni skupnosti.

1.2 Zato mora Kanada postati ključna partnerica EU. Obstoječi odnosi so ustrezni, vendar bi jih težko opisali kot velikopotezne. EESO v zvezi s tem z zadovoljstvom pozdravlja začetek pogajanj o celovitem gospodarskem in trgovinskem sporazumu, ki zbuja velika pričakovanja ne le v zvezi s prihodnjimi odnosi med EU in Kanado, temveč čezatlantskimi odnosi nasploh. Treba je spomniti, da so ZDA in Kanada skupaj z Mehiko podpisnice sporazuma NAFTA, Kanada pa bi tako lahko zagotovila pomemben dostop na trg ZDA.

1.3 EESO pozdravlja rezultate nedavnega zasedanja na vrhu med EU in Kanado, ki je bilo 6. maja 2010. EESO izraža zadovoljstvo, da so se voditelji držav in vlad zavezali k rešitvi spornega vprašanja o izdajanju vizumov, prav tako pa meni, da bi moral načrt Kanade, da ponovno preuči svojo azilno politiko, prispevati k olajšanju izdaje vizumov za vse državljane EU v okviru popolne vzajemnosti.

1.4 EESO meni, da bo vključitev posebnih ureditev za udeležbo in soglasje provinc, ozemelj in civilne družbe v pogajanjih ključnega pomena za uspešno izvajanje sporazuma. Odprtje trgov javnih naročil je eno najpomembnejših vprašanj za EU. Kanadske province imajo na tem področju zelo velike pristojnosti, zato jih je treba vključiti v pogajanja o tem vprašanju. Posamezni socialno-gospodarski partnerji imajo o tem različna stališča, zato EESO meni, da je na pogajanjih o tem vprašanju nujna aktivna udeležba socialnih partnerjev.

1.5 EESO podpira zamisel, da bi se Evropski parlament vključil v ta pogajalski proces z ustreznimi ukrepi spremljanja in obveščanja, in ne zgolj, kot to predvideva Lizbonska pogodba, z odobritvijo in ratifikacijo končne različice.

1.6 Primerno bi bilo, da bi po sklenitvi sporazuma skupni odbor za sodelovanje med EU in Kanado izvajal funkcije po zgledu čezatlantskega ekonomskega sveta, ki obstaja med EU in ZDA, da se med drugim doseže približevanje zakonodaje med EU in Kanado.

1.7 EU mora doseči soglasje o ambicioznem sporazumu, ki obravnava vse vidike trgovinskih odnosov med EU in Kanado, vključno z javnimi naročili. V zvezi s tem je zlasti pomembno, da se čim prej odpravijo dejanske ovire, s katerimi se soočajo podjetja, in sicer prek uskladitve zakonodaje in odprave netrgovinskih ovir.

1.8 Okoljske vidike in vidike trajnostnega razvoja je treba v sporazumu ohraniti.

1.9 EESO meni, da niti EU niti Kanada ne bi smeli zamuditi priložnosti za vzpostavitev tesnejših odnosov, saj bodo koristili družbam obeh držav. V ta namen morata obe strani vzdrževati odprt dialog s predstavniki organizacij civilne družbe, ne le med pogajanji, temveč tudi zato, da bosta lahko spremljali izvajanje in rezultate prihodnjega sporazuma ter ga po potrebi izboljšali.

1.10 EESO predlaga, da se v okviru sporazuma ustanovi skupen posvetovalni organ organizacij civilne družbe iz EU in Kanade. Ta organ bi imel svetovalno vlogo v prihodnjem skupnem organu, ustanovljenem kot glavni politični organ za nadzor sporazuma, in bi lahko pripravljal mnenja o različnih zadevah s področij v okviru sporazuma, o katerih bi ga za nasvet prosil ta prihodnji skupni organ. Ta posvetovalni odbor bi lahko deloval po modelu drugih skupnih posvetovalnih organov civilne družbe, med katerimi je najnovejši skupni posvetovalni odbor, ustanovljen s pridružitvenim sporazumom med EU in Srednjo Ameriko iz leta 2010.

2. Uvod

2.1 Evropski ekonomsko-socialni odbor je odnose med Evropsko unijo in Kanado preučeval leta 1996 (1). Od takrat so kontekst teh odnosov spremenili številni dogodki, zato je treba pripraviti novo mnenje.

2.2 Evropska in kanadska civilna družba imata skupne vrednote, na katerih tudi v 21. stoletju temelji njuna identiteta. Združevanje njunih načel lahko na področjih, kot so gospodarstvo, okoljska politika, varnost, priseljevanje itd., prinese dodano vrednost tako Evropski uniji kot Kanadi, s tem pa tudi celotni mednarodni skupnosti. Poleg tega bi bilo zaželeno, da se okrepi večstransko sodelovanje na področjih, kot so gospodarsko upravljanje, podnebne spremembe in reševanje sporov.

2.3 V tem pogledu se mnogi gospodarski sektorji teh držav močno dopolnjujejo, obe pa imata tudi skupne gospodarske vrednote, ki bi lahko olajšale izvajanje sporazuma. Tako je bil najpomembnejši dosežek srečanja na vrhu med EU in Kanado, ki je potekalo v Pragi 6. maja 2009, začetek pogajanj o celovitem gospodarskem in trgovinskem sporazumu med obema stranema (CETA: Comprehensive Economic and Trade Agreement).

2.4 EESO pozdravlja začetek pogajanj o sporazumu in upa, da bo ta sporazum zaznamoval začetek novega obdobja v odnosih med EU in Kanado ter tako spodbudil sodelovanje v korist obeh strani. Hkrati bo poslal jasno sporočilo mednarodni skupnosti, da tako EU kot Kanada v času gospodarske in finančne krize zavračata protekcionistični pristop. Poleg tega je okrepitev čezatlantskih odnosov brez polne udeležbe Kanade nepredstavljiva.

2.5 Treba je tudi omeniti, da bo sklenjeni sporazum prvi trgovinski sporazum, ki ga je v zadnjem obdobju podpisala skupina držav, od katerih je večina članic OECD in ki so enako dovzetne za gospodarsko rast in ustvarjanje delovnih mest. Zato se pričakuje, da bo sporazum vzpostavil trdne temelje za trajnosten gospodarski, družbeni in okoljski razvoj, posvetovanje s civilno družbo in spremljanje izvajanja trgovinskega sporazuma.

3. Civilna družba v Kanadi

3.1 Kanadski sistem posvetovanja s civilno družbo je drugačen od evropskega. S civilno družbo se ad hoc posvetujejo parlamentarni odbori in zvezni ministri. Redno posvetovanje je obvezni sestavni del parlamentarnih postopkov v Kanadi, v okviru katerih je treba dokazati, da je to posvetovanje dejansko potekalo. Zelo razširjeno je tudi posvetovanje s civilno družbo na ravni provinc.

3.2 V Kanadi je v sindikate včlanjenih približno 4,6 milijona (2) delavcev, kar je 26,1 % delavcev. Čeprav je število članov sindikatov v zadnjih desetih letih zraslo za več kot pol milijona zaradi sorazmernega povečanja števila delovnih mest, se odstotek v sindikate včlanjenih delavcev skoraj ni spremenil ter je v tem obdobju ostajal na približno enaki ravni.

3.3 Kanadski delavski kongres (3) je osrednji nacionalni predstavnik sindikalnega gibanja. Vanj je včlanjena večina nacionalnih sindikatov v Kanadi, kar zajema 12 provincialnih in ozemeljskih združenj ter 136 delavskih svetov, ki zastopajo približno 3 milijone v sindikat včlanjenih delavcev. Kongres se zavzema za sprejemljivejše plačilo in delovne razmere; strožje zdravstvene in varnostne predpise; pošten sistem obdavčitve in socialne programe, vključno z otroškim varstvom, zdravstvenim zavarovanjem in pokojninami. Poziva tudi k boljšim programom usposabljanja in ustvarjanju novih delovnih mest.

3.4 Kanadski svet izvršnih direktorjev (4) je osrednja organizacija delodajalcev v državi. Sestavlja ga okoli 150 članov iz vodilnih kanadskih podjetij in uglednih poslovnežev iz vseh gospodarskih sektorjev. Glavna naloga te organizacije je, da zastopa mnenja delodajalcev na treh ravneh: v Kanadi, Severni Ameriki in svetu. V Kanadi je njeno delo osredotočeno predvsem na notranje zadeve, na primer monetarno in davčno politiko, okolje, konkurenčnost, pravo gospodarskih družb ter zakonodajo. Na ravni Severne Amerike se organizacija ukvarja predvsem z gospodarsko soodvisnostjo ZDA in Kanade ter Severnoameriškim sporazumom o prosti trgovini (NAFTA). Na svetovni ravni je njeno delo usmerjeno v mednarodna davčna vprašanja, trgovino, naložbeno in razvojno politiko ter dvo- in večstranske odnose.

3.5 Kanadska zveza neodvisnih podjetij (5) ima 105 000 članov, ki prihajajo s celotnega ozemlja države in iz vseh sektorjev, njen cilj pa je zastopanje interesov malih in srednjih podjetij na zvezni, provincialni in teritorialni ravni. Vpliven organ na nacionalni ravni je tudi kanadska gospodarska zbornica (6).

3.6 Zveza potrošnikov Kanade (7) je verjetno najbolj reprezentativna potrošniška organizacija, njen glavni cilj pa je obveščanje potrošnikov (8) ter posredovanje njihovih stališč vladi in podjetjem za reševanje potrošniških sporov.

3.7 V Kanadi so tudi številne organizacije kmetov. Največja je Kanadska zveza za kmetijstvo (9) z več kot 200 000 člani. Ustanovljena je bila leta 1935, da bi enotno zastopala stališča kanadskih kmetov. Je krovna organizacija, ki zastopa provincialne organizacije in nacionalne skupine proizvajalcev. Zavzema se za interese kanadskega kmetijskega in kmetijsko-živilskega sektorja.

3.8 Ribiški sektor zastopa predvsem Kanadski svet za ribištvo (10). Svet zastopa ribiško industrijo na nacionalni ravni, vanj pa je včlanjenih okoli 100 podjetij, ki predelajo večino kanadske proizvodnje rib in morskih sadežev.

4. Nova spodbuda za odnose med EU in Kanado: gospodarska izmenjava in politični odnosi

4.1 Kanada je z BDP v višini 1,51 (11) bilijona USD štirinajsto največje gospodarstvo na svetu. Vodilni sektor kanadskega gospodarstva je storitveni sektor, ki je v letu 2008 ustvaril več kot 69,6 % (12) BDP, v njem pa so bile zaposlene tri četrtine celotnega kanadskega aktivnega prebivalstva (13).

4.2 Kanadska trgovinska bilanca za leto 2009 naj bi po ocenah izkazovala primanjkljaj v znesku 34.309 milijonov USD, v primerjavi s presežkom 7606 milijonov USD v letu 2008. Glavne izvozne postavke so: avtomobili in avtomobilski deli, industrijski stroji, letala, telekomunikacijska oprema, kemični proizvodi, umetne mase in gnojila. V skladu s skupnim poročilom EU-Kanada iz marca 2009 je vsako peto delovno mesto v Kanadi povezano s trgovino.

4.3 Uradni odnosi med EU in Kanado segajo vse v leto 1959, ko je bil podpisan sporazum o sodelovanju na področju miroljubne uporabe jedrske energije. Od tedaj sta državi podpisali vrsto sporazumov in izjav. Na vrhu EU-Kanada decembra 1996 sta bila v skladu z novo transatlantsko agendo, podpisano leta 1995 z Združenimi državami, sprejeta skupna politična izjava in akcijski načrt z dvojnim ciljem: razviti dvostranske politične in gospodarske odnose ter olajšati sodelovanje pri multilateralnih vprašanjih. Načrt je predvideval organizacijo dveh letnih srečanj na vrhu, na katerih naj bi dvostranske odnose pregledali in nadalje spodbujali.

4.4 Gospodarski odnosi med EU in Kanado so zelo pomembni. Leta 2009 je vrednost blagovne menjave med državama znašala 40,2 milijarde EUR (14), vrednost menjave na področju komercialnih storitev (brez javnih storitev) pa 18,8 milijarde EUR. Poleg tega je bilo gibanje v zadnjih letih v splošnem pozitivno, saj se je blagovni izvoz EU v Kanado med letoma 2000 in 2009 povečal z 21,1 na 22,4 milijarde, izvoz kanadskega blaga v EU pa se je v enakem obdobju zmanjšal z 19 na 17,8 milijarde. Tako se je presežek EU v blagovni menjavi v zadnjem desetletju povečal z 2,1 milijarde na 4,7 milijarde EUR. Glavno izvozno blago EU v Kanado so zdravila, motorna vozila in motorji za letala. Glavno izvozno blago Kanade v EU pa so letala, diamanti, železova ruda, zdravila in uran. EU je leta 2009 zabeležila tudi presežek v trgovini na področju storitev, ki je znašal 2,5 milijarde EUR.

4.5 Eden največjih interesov EU na gospodarskem področju je liberalizacija trga javnih naročil. Medtem ko kanadska podjetja uživajo prost dostop do evropskih javnih naročil, saj sta tako Kanada kot tudi EU podpisnici sporazuma STO o javnih naročilih (1994), evropskim podjetjem ni zagotovljena enaka obravnava v Kanadi. Za področja, kot so energija, okolje, promet in zdravje, so pristojne province. Zato je pomembno, da so vključene v proces pogajanj za sklenitev zadovoljivega sporazuma, ki bo gospodarsko ugoden za EU. Kanada je v začetku letošnjega leta podpisala trgovinski sporazum z Združenimi državami Amerike ter tako odprla svoje trge javnih naročil na podregionalni ravni. Kanada je predlog uvedla kot odziv na protekcionistične ukrepe „Buy America“ (kupujte ameriško blago), ki so jih ZDA sprejele za spodbujanje svojega gospodarstva. Sporazum ponazarja, da so province pripravljene odpreti svoje trge javnih naročil za mednarodno konkurenco.

4.6 Dvostranski odnosi med EU in Kanado temeljijo predvsem na naslednjih instrumentih:

— Okvirni sporazum o gospodarskem in trgovinskem sodelovanju iz leta 1976.

— Izjava o čezatlantskih odnosih iz leta 1990, ki je ustvarila institucionalni okvir tako za srečanja na vrhu med EU in Kanado kot za ministrska srečanja.

— Akcijski načrt in politična izjava o odnosih med EU in Kanado iz leta 1996, ki vsebuje tri osnovna poglavja o gospodarskih in trgovinskih odnosih, zunanji in varnostni politiki ter nadnacionalnih vprašanjih.

— Na srečanju na vrhu v Ottawi marca 2004 je bil sprejet nov partnerski program, ki je odnose med partnericama razširil na nova, do tedaj neraziskana področja (mednarodno usklajevanje, skupna udeležba v mirovnih misijah, razvojno sodelovanje, znanstveno sodelovanje, pravosodje in zunanje zadeve itd.), vključno s potrditvijo okvira za pogajanja o sporazumu o spodbujanju trgovine in naložb (TIEA).

4.7 Na splošno je mogoče reči, da so odnosi med Kanado in EU odlični. Največja politična trenja v odnosih med Kanado in EU povzročajo vprašanja v zvezi z Arktiko, evropska prepoved trgovanja s proizvodi iz tjulnjev ter kanadske zahteve po vizumih za državljane iz nekaterih držav članic EU.

Neposredno odprtje plovnih poti na Arktiki postavlja vrsto vprašanj glede suverenosti, saj se do zdaj ni zdelo možno, da bi se to območje izkoriščalo v komercialne namene. Po ocenah naj bi se v tej regiji nahajalo 20 % svetovnih rezerv nafte in plina, poleg tega pa naj bi regija nudila nove alternativne in zelo privlačne trgovske poti. Vprašanje pomanjkanja multilateralne zakonodaje ali ureditve je treba obravnavati na srednji rok, preden bo prišlo do razhajanj ali sporov glede suverenosti nad ozemljem. Svet EU je decembra 2009 določil tri glavne cilje politike EU za območje Arktike: 1) zaščita in ohranitev Arktike v soglasju z njenimi prebivalci, 2) spodbujanje trajnostne rabe virov in 3) prispevek k upravljanju Arktike na več ravneh na podlagi Konvencije Združenih narodov o pomorskem pravu (UNICLOS).

Poleg tega Kanada zahteva vizume za državljane Češke republike, Romunije in Bolgarije zaradi zlorab pri prošnjah za azil za državljane teh držav. Ob upoštevanju, da vizumska politika EU temelji na vzajemnosti, je treba nujno najti rešitev, preden bo EU prisiljena uvesti podobne ukrepe. Bolgarija in Romunija si prizadevata za izpolnjevanje meril, ki jih je Kanada določila za odpravo vizumov. Kar zadeva Češko republiko, Kanada še ni določila konkretnih ukrepov za odpravo zahteve po vizumu. Kanada utemeljuje, da so njeni ukrepi potrebni, ker ni zaščite pred ponarejenimi prošnjami za azil. Trenutno se pripravlja reforma zakonodaje, vendar bo trajalo še nekaj časa, preden bo predlog predstavljen v parlamentu.

4.8 EESO v zvezi s tem pozdravlja rezultate nedavnega zasedanja na vrhu med EU in Kanado, ki je bilo 6. maja 2010 in na katerem so se voditelji držav in vlad zavezali k rešitvi tega vprašanja, in meni, da bi moral načrt Kanade, da ponovno preuči svojo azilno politiko, pozitivno prispevati k olajšanju izdaje vizumov za vse državljane EU.

5. Ocena celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma med EU in Kanado

5.1 Na vrhu EU-Kanada 6. maja 2009 v Pragi je bil sprejet dogovor o začetku pogajanj za sklenitev celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma.

5.2 V skladu s študijo o stroških in koristih tesnejšega gospodarskega partnerstva med EU in Kanado, ki sta jo partnerici pripravili skupaj, naj bi imeli obe strani velike koristi od odprave tarif, liberalizacije trgovine na področju storitev ter zmanjšanja nekaterih netarifnih ovir za blago in naložbe.

5.3 V skladu s tem poročilom so najpomembnejša področja, ki naj bi jih urejal sporazum, blagovna menjava; sanitarna in fitosanitarna vprašanja; tehnične ovire trgovanja; spodbujanje trgovine; carinski postopki; čezmejno trgovanje s storitvami; naložbe; javna naročila; regulativno sodelovanje; intelektualna lastnina; gibanje oseb; politika konkurence; institucionalne ureditve in reševanje sporov ter trajnostni razvoj. Najpomembnejša vprašanja, ki bodo obravnavana na pogajanjih, bodo netrgovinske ovire in zakonodajna ureditev.

5.4 Liberalizacija trgovine z blagom in storitvami med obema stranema bi lahko obseg dvostranskih trgovinskih tokov povečala za 20 %. Prav tako je bilo ocenjeno, da bi bili 7 let po začetku veljavnosti tovrstnega sporazuma dejanski prihodki EU večji za 11,6 milijarde EUR, Kanade pa za 8,2 milijarde EUR. Do leta 2014 naj bi se celoten izvoz iz EU v Kanado povečal za 24,3 % ali 17.000 milijonov EUR, kanadski izvoz v EU pa za 20,6 % ali 8600 milijonov EUR.

5.5 V skladu s študijo obstaja možnost za povečanje sodelovanja na področju znanosti in tehnologije, in sicer s pripravo skupnega raziskovalnega programa, zlasti na strateških področjih, kot so energija in okolje, čisti premog ter zajemanje in sekvestracija ogljika, energija iz biomase ter proizvodnja električne energije in inteligentna energetska omrežja.

5.6 Druga področja za tesnejše sodelovanje v okviru sporazuma bi med drugim lahko bila varnost, socialno varstvo, sistem za vzajemno priznavanje kvalifikacij ter sodelovanje v Organizaciji za ribištvo severozahodnega Atlantika.

5.7 Videti je, da z vidika trgovine tarife ne povzročajo zapletov pri pogajanjih. Pomemben predmet pogajanj bo usklajevanje zakonodaje, saj je zaradi usmeritve h gospodarstvu, temelječem na storitvah, in k tujim naložbam regulativni okvir pomembnejši kot kdaj koli prej. Vendar je sistem, v katerem si zakonodajne pristojnosti delijo zvezna država, province in ozemlja, lahko ovira v pogajanjih o določbah sporazuma na tem področju.

5.8 V zvezi s tem je bila provincam izjemoma odobrena neposredna udeležba v procesu pogajanj, pri čemer je EU podprla njihovo prisotnost. Za pogajanja je pristojen predstavnik zvezne vlade, vendar bi tako med samimi provincami kot tudi med njimi in zvezno vlado lahko prišlo do razhajanj na področjih deljenih ali izključnih pristojnosti.

5.9 Kanada nima dejanskega enotnega trga. Zvezna vlada in province se zavedajo potrebe po oblikovanju notranjega trga, vendar za zdaj obstaja samo trdna politična volja. Svetovna gospodarska kriza pa Kanado kljub temu sili k čim prejšnji sklenitvi sporazuma, s čimer bo povečala raznovrstnost svojih zunanjih trgov prek meja Združenih držav.

5.10 Kar zadeva najbolj občutljive sektorje, je avtomobilski sektor glavna sporna točka trgovine med EU in Kanado. Nasprotno so odnosi na področju ribištva dobri, zato ta sektor ne bo eno osrednjih vprašanj na pogajanjih. EU želi na področju energije razširiti mrežo svojih dobaviteljev energije, zato razmišlja o sklenitvi posebnega sporazuma na področju energije, ki pa je zaenkrat šele predlog. Drugi sektorji, v katerih se evropska podjetja pri poslovanju v Kanadi soočajo s težavami, so letalska industrija, bančništvo in javna naročila. EU in Kanada imata različna stališča tudi glede geografskih označb in kmetijskih zadev.

5.11 Zvezna vlada in vlade provinc morajo oblikovati še skupno stališče o okoljskih vprašanjih, zlasti glede emisij toplogrednih plinov. Stališča provinc se razlikujejo: Québec, Ontario, Britanska Kolumbija in Manitoba so del zahodne pobude o podnebju in izvajajo ukrepe za lajšanje podnebnih sprememb in prilagajanje nanje, Alberta in Nova Fundlandija, katerih gospodarstvi sta močno odvisni od proizvodnje nafte, pa te pobude ne podpirata. To vprašanje ostaja nerešeno in ni verjetno, da bi ta del pogajanj privedel do zavezujočega sporazuma na tem področju, kar pa v nobenem primeru ne sme voditi v sprejetje stališč, na podlagi katerih se bo konkurenčnost evropskih podjetij poslabšala. Vendar se je Kanada zavezala, da bo vlagala v tehnologije čiste energije in si prizadevala za vzpostavitev dvostranskega sodelovanja na področju strategije za jedrsko energijo.

6. Stališča civilne družbe do sporazuma med EU in Kanado

6.1 Delodajalci

6.1.1 Evropski delodajalci (BUSINESSEUROPE) zahtevajo odpravo tarifnih in netarifnih ovir (pri čemer ne sme biti izjema nobena tarifna postavka); bistveno lažji dostop do javnih naročil na vseh ravneh (nacionalni in podnacionalni); zavezo približevanju zakonodaj v prednostnih sektorjih; večjo zaščito intelektualne lastnine (vključno z zaščito označb porekla, zlasti alkoholnih pijač); mehanizem za reševanje sporov in večjo mobilnost delovne sile, vključno z vzajemnim priznanjem kvalifikacij zaposlenih in nekaterih poklicev, kot so medicinske sestre ali odvetniki.

6.1.2 Sporazum odpira nove možnosti za trgovino med partnerjema, ki imata podobno raven razvoja in primerljiv pristop k trgovinski politiki. Blaginja je postala tesno povezana z gospodarsko politiko, ki temelji na liberalizaciji trgovine in privabljanju neposrednih tujih naložb. Zdaj je bolj kot kdajkoli prej pomembno, da so trgi odprti, saj je to pomembna spodbuda za konkurenčnost, inovacije in rast.

6.1.3 Poslovna skupnost je prepričana, da morajo multilateralna trgovinska pravila urejati mednarodno trgovino, vendar prav tako meni, da obstajajo možnosti za nadaljnji napredek, in sicer s pomočjo ambicioznejših dvostranskih sporazumov, ki omogočajo hitrejšo odpravo ovir, zlasti netarifnih, trgovanje s storitvami in naložbe.

6.1.4 Ambiciozen in daljnosežen sporazum med EU in Kanado bo ugodno vplival na utrditev gospodarskih odnosov med obema stranema, ki so se v zadnjih letih okrepili ne samo na področju izvoza, temveč tudi na področju kompleksnejših poslov v sektorju storitev in pri ustanavljanju podjetij.

6.1.5 Sporazum bo pomenil spodbudo za povečanje dvostranskih gospodarskih in trgovinskih tokov. Pogajanja morajo voditi v ustvarjanje poslovnih priložnosti v sektorjih, v katerih so podjetja jasno pokazala svoje konkurenčne sposobnosti na svetovnem trgu, kot so energija, zlasti njen segment obnovljivih virov, upravljanje infrastrukture, finančne storitve, gradbeništvo, okoljske storitve in tehnologije ter telekomunikacije.

6.1.6 Splošni cilj je ustvariti več priložnosti z manj ovirami, tj. nuditi podjetjem nove možnosti trgovanja prek odprave ovir za izvoz blaga, storitev in kapitala.

6.1.7 Sporazum bo odločilno prispeval k tesnejšemu povezovanju gospodarstev Evropske unije in Kanade, kar bo prek povečanja trgovinskih in naložbenih tokov spodbudilo gospodarsko okrevanje obeh strani v obdobjih krize.

6.1.8 Mednarodna trgovina lahko ima in mora imeti ključno vlogo gonilne sile rasti in razvoja na svetovni ravni, zato mora biti trgovinska politika prek odpiranja trgov pomemben del gospodarske politike EU.

6.2 Sindikati

6.2.1 Evropski in mednarodni sindikati (EPSU, ETUC, ITUC) so oblikovali priporočila z zvezi s pravicami delavcev in spoštovanjem osnovnih konvencij Mednarodne organizacije dela (MOD) o delu, in sicer št. 98 (pogajanja o kolektivnih pogodbah), št. 138 (minimalna starost), št. 94 (določbe o delu v javnih pogodbah) in št. 29 (prisilno delo), kot tudi drugih sestavnih delov dostojnega dela. Pozivajo obe strani, naj objavljata redna poročila o napredku pri izpolnjevanju teh obveznosti. V zvezi s tem poudarjajo, da kanadski delavski kongres pogosto vlaga pritožbe pri MOD zaradi neizpolnjevanja konvencij o delu v Kanadi na ravni provinc. Čeprav zvezni zakoni pravzaprav zagotavljajo pravico delavcev do sodelovanja v sindikatih, pa različne pravne ureditve v provincah uvajajo omejitve pravic sindikatov v celotni državi ter so zato tarča kritik MOD.

6.2.2 Prav tako se morata obe strani zavezati, da bosta spoštovali smernice OECD o multinacionalnih podjetjih ter tristransko deklaracijo MOD o multinacionalnih podjetjih in socialni politiki in da ne bosta znižali delovnih standardov, da bi privabili tuje naložbe.

6.2.3 Evropska konfederacija sindikatov (ETUC) bi želela, da se v sporazum vključi obsežno poglavje o trajnostnem razvoju, ki bo vsebovalo zavezujoči mehanizem, ki zagotavlja izvajanje osnovnih konvencij o delu.

6.2.4 Po drugi strani pa EPSU zahteva, da sporazum zaščiti sedanje in prihodnje javne storitve in da se v ta namen zagotovi nacionalna regulacija.

6.2.5 Med kanadskimi sindikati zlasti kanadski delavski kongres močno podpira uporabo javnih naročil za doseganje ciljev socialnega, okoljskega in gospodarskega razvoja ter zato nasprotuje odprtju področja javnih naročil za kanadska javna podjetja (Crown Corporations) in podzvezne vlade.

6.2.6 Kanadski delavski kongres je zelo zaskrbljen zaradi grožnje, ki bi jo lahko morebitna navzkrižja interesov med vlagatelji in državo predstavljala za javne storitve in notranjo ureditev, in zaradi vpliva prekomerne zaščite intelektualne lastnine zlasti na cene farmacevtskih izdelkov.

6.2.7 Obstajati mora zavezujoči mehanizem, v okviru katerega se bodo organizacije delodajalcev in delavcev obeh strani lahko pritožile proti ukrepom vlade.

6.2.8 Sindikati pozivajo k ustanovitvi foruma za trgovino in trajnostni razvoj, ki bi se na uravnotežen način posvetoval z delavci, delodajalci in drugimi organizacijami civilne družbe. Kanadske delavske organizacije so prepričane, da postopek posvetovanja trenutno poteka v prid stališčem podjetij.

6.2.9 Prav tako zahtevajo oblikovanje strogih klavzul na področju spoštovanja večstranskih sporazumov o okolju, vključno s Kjotskim protokolom. Menijo, da je treba v takšno poglavje vključiti spoštovanje konvencij o človekovih pravicah, vključno s političnimi in državljanskimi pravicami, saj so zelo pomembne za socialno razsežnost trajnostnega razvoja.

6.3 Razne dejavnosti

6.3.1 Kmetijski sektor zahteva, da pogajalci EU upoštevajo občutljive proizvode na tem področju. Kar zadeva pravila o poreklu, priporoča, naj kot vzorec služi sporazum z Južno Korejo. Sektor mleka in mlečnih izdelkov je ključen in upati je, da bo sporazum ustvaril nove tržne priložnosti za evropske proizvajalce. Interesi EU v sektorju proizvodnje mesa so defenzivni, proizvajalci pa zahtevajo uvedbo kvot za svinjino, perutnino, jajca in jajčne proizvode. Kmetijski sektor pa ima zelo ofenzivne interese, kar zadeva žito, zlasti pšenico, in nasprotuje povečanju kvot Kanade. Poleg tega bi bilo primerno, da bi kanadska vlada Svetovno trgovinsko organizacijo obvestila o predpisih, ki bi lahko pomenili oviro za trgovanje, tako da bi lahko Odbor za tehnične ovire v trgovini analiziral njihovo skladnost, kakor je bilo to v primeru kanadskega zakona C-32 o sestavinah tobačnih izdelkov.

6.3.2 Kar zadeva izobraževanje in usposabljanje, EESO opozarja, da je bila možnost sodelovanja med EU in Kanado na tem področju omenjena že v skupni izjavi iz novembra 1990. EU in Kanada sta leta 2006 razširili sporazum na področju visokošolskega izobraževanja, usposabljanja in mladih za obdobje 2006–2013. Gre za prvi dvostranski sporazum, ki ga je podpisala EU, v katerem je omenjeno sodelovanje v korist mladih zunaj visokošolskega izobraževanja. Vendar se zdi, da ta sporazum ni prejel ustrezne finančne podpore. EESO poziva, da se navedeni ukrepi financirajo na ustrezen način in da se zagotovi finančna pomoč številnim socialnim delavcem, ki delajo z otroki in mladimi v EU in ki bi bili pripravljeni sodelovati pri izmenjavi izkušenj in skupnih dejavnostih s podobnimi organizacijami iz Kanade.

7. Stališče Evropskega ekonomsko-socialnega odbora do celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma

7.1 EESO podpira rast in liberalizacijo trgovinske menjave ter s tega vidika z zadovoljstvom pozdravlja začetek pogajanj o sporazumu med EU in Kanado, kljub temu pa obžaluje neuspeh pogajanj iz Dohe ter poudarja, da daje prednost večstranskim pogajanjem in zavrača trgovinski protekcionizem.

7.2 EESO podpira vse ukrepe, namenjene odpravi tistih nekaj dejavnikov trenj, ki še obstajajo v dvostranskih odnosih (dostop do Arktike, vizumi, trgovanje s proizvodi iz tjulnjev), ter opozarja na pomen tega sporazuma za spodbujanje trgovinske menjave EU s celotno severnoameriško regijo v okviru sporazuma NAFTA. V zvezi s tem priporoča, da Evropski parlament ustrezno spremlja vse faze pogajanj o sporazumu, kar bo olajšalo končno potrditev tega sporazuma v Parlamentu.

7.3 EESO pozdravlja odlične odnose med EU in Kanado ter obe strani poziva, naj ti odnosi služijo za utrditev zavezništva za doseganje multilateralnih ciljev na političnem področju, zlasti za odločne in konkretne ukrepe v podporo okrevanju svetovnega gospodarstva, ter drugih ciljev, kot so neširjenje jedrskega orožja, boj proti podnebnim spremembam ali skupno obvladovanje krize (mirovne misije, naravne nesreče).

7.4 EESO je odločen zagovornik evropskega modela socialnega in civilnega dialoga. Zato vztraja, da je treba socialnim partnerjem in organizirani civilni družbi prisluhniti ter jih vključiti in zagotoviti njihovo sodelovanje v procesu pogajanj o sporazumu in v poznejšem izvajanju tega sporazuma.

7.5 EESO meni, da bi moral prihodnji sporazum vsebovati ustanovitev mešanega posvetovalnega odbora EU in Kanade, ki ga bodo sestavljali predstavniki organizirane civilne družbe, katerih naloga bo spodbujati dialog in sodelovanje na gospodarskem, socialnem in okoljskem področju odnosov med EU in Kanado v okviru izvajanja sporazuma. Ker v Kanadi ni Odboru podobnega institucionalnega predstavnika organizirane civilne družbe, EESO predlaga, da se skupaj z organizacijami civilne družbe Kanade preuči najboljši način za določitev sodelovanja v omenjenem prihodnjem odboru.

V Bruslju, 16. septembra 2010 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Mario SEPI

(1) Mnenje EXT/142 o odnosih med EU in Kanado, Bruselj, 27. november 1996.

(2) Labour Force Survey 2008 (Raziskava o delovni sili leta 2008); kanadski državni statistični urad.

(3) http://canadianlabour.ca.

(4) http://www.ceocouncil.ca/en/.

(5) http://www.cfib.org.

(6) http://www.chamber.ca.

(7) http://www.consumer.ca.

(8) Druge organizacije potrošnikov v Kanadi so Consumers' Council of Canada, Society of Consumer Association Professionals of Canada, Option consommateurs in Union des consommateurs.

(9) http://www.cfa-fca.ca/.

(10) http://www.fisheriescouncil.ca/.

(11) V letu 2009 naj bi po ocenah znašal 1,3 bilijona, v letu 2008 pa 1,4 bilijona. MDS. Podatkovna zbirka World Economic Outlook Database, oktober 2009.

(12) https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/ca.html.

(13) Vir: Instituto Español de Comercio Exterior – ICEX.

(14) Eurostat.