SL Uradni list Evropske unije C 100/15

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij o odpravi ovir za čezmejne naložbe skladov tveganega kapitala

COM(2007) 853 konč.

2009/C 100/03

Evropska komisija je 21. decembra 2007 sklenila, da v skladu s členom 262 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Sporočilo Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij o odpravi ovir za čezmejne naložbe skladov tveganega kapitala

Strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 1. oktobra 2008. Poročevalec je bil g. MORGAN, soporočevalec pa g. DERRUINE.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje soglasno sprejel na 448. plenarnem zasedanju 21., 22. in 23. oktobra 2008 (seja z dne 22. oktobra).

1. Sklepi in priporočila

1.1 Sporočilo Komisije združuje dve pomembni prednostni nalogi lizbonskega programa, namreč ustanavljanje in rast inovativnih malih podjetij ter povezovanje trgov kapitala v EU kot sredstva za financiranje zaposlovanja in rasti produktivnosti. Zbliževanje teh dveh političnih področij spodbuja potreba po razvoju vseevropske industrije tveganega kapitala.

1.2 Sporočilo predstavlja tekoče delo. Za izvedbo naslednjih korakov, opisanih v točki 3.6, bo potrebno tesno sodelovanje med državami članicami, Evropsko komisijo in industrijo tveganega kapitala. Ko bo delo zaključeno, bo Komisija leta 2009 ponovno poročala.

1.3 Razpoložljivost tveganega kapitala ne more odpraviti vseh težav. V sektorju tveganega kapitala prevladuje zanimanje za velike naložbe, saj so majhne lahko enako dolgotrajne kot velike. Zato ga običajno bolj zanima financiranje širitve rastočih podjetij kot zagotavljanje semenskega kapitala za novo ustanovljena podjetja. Ker je sektor tveganega kapitala ponudnik semenskega, zagonskega in širitvenega kapitala, je pomemben element lizbonske strategije. EESO podpira to pobudo Komisije. V državah članicah z manj razvitim sektorjem tveganega kapitala je treba izboljšati dostop do tega kapitala.

1.4 Za sektor tveganega kapitala je zelo pomembno, da ima možnost prodati svoje naložbe. V ta namen mora najti strateškega vlagatelja, tj. večje podjetje, ali podjetje prodati na borzi drugim vlagateljem. Splošno gledano je problem celotne EU pomanjkanje pripravljenosti za vlaganje v mlada mala podjetja. EESO priporoča, naj države članice z davčnimi spodbudami povečajo vlaganje zasebnih vlagateljev v mala podjetja, kar bo spodbudilo razvoj trgov vrednostnih papirjev, kjer bo mogoče trgovati z delnicami malih podjetij. Edini takšni borzi v EU sta trenutno alternativni trg naložb (Alternative Investment Market, AIM) v Londonu in „Entry Standard“ nemške borze, čeprav sedaj obstaja pobuda Euronexta.

1.5 AIM omogoča idealne pogoje za prehod na kotiranje na borzi; zaradi tega so naložbe tveganega kapitala za podjetja, ki ne kotirajo na borzi, zelo privlačne. AIM družbam tveganega kapitala v Veliki Britaniji zagotavlja potrebni izstop. Borza, podobna AIM, bi tudi v drugih državah članicah zagotovila možnost za zbiranje kapitala za MSP ter trgovanje z njihovimi delnicami. Lahko bi bila pomemben dejavnik za razvoj tveganega kapitala na trgih v EU, ki na tem področju zaostajajo.

1.6 Čeprav mora biti tvegani kapital usmerjen na borzo kot izhodni trg, ne moremo domnevati, da je kotiranje na borzi najboljši izhod za vsako malo podjetje. Podjetja, ki kotirajo na borzi, imajo lastniški kapital in njihove delnice so valuta za prevzem, vendar hkrati zaradi zahtev trga – zlasti dolgoročno – izgubijo nekaj svobode ukrepanja. Zato tvegani kapital ni pametna možnost za prihodnost vsakega malega podjetja. Pri MSP, ki že imajo tvegani kapital, vendar niso pripravljena za vstop na borzo, je lahko druga možnost nadomeščanje kapitala (Replacement Capital).

1.7 Tvegani kapital ne bo pokril celotnega povpraševanja po zagonskem kapitalu, saj sektor tveganega kapitala vlaga le v izbrana podjetja v začetni fazi ustanavljanja. To vrzel lahko delno zapolnijo javni ponudniki tveganega kapitala, vendar bo podjetnik tudi v tem primeru še vedno potreboval pomoč družine, prijateljev in „poslovnih angelov“. Potreba po spodbujanju zagotavljanja zagonskega kapitala je dodaten razlog, zaradi katerega EESO Komisiji in državam članicam priporoča, naj poskrbijo za davčne spodbude za zasebne naložbe v novo ustanovljena podjetja.

1.8 Kot je razloženo v točki 2 (Opredelitev pojmov), je tvegani kapital tehnično gledano vrsta zasebnega kapitala. EESO izrecno opozarja, da odstranitev ovir za čezmejne dejavnosti družb tveganega kapitala ne sme spodbujati drugih dejavnosti, ki se izvajajo s sredstvi iz skladov zasebnega kapitala, kot so odkupi z zadolžitvijo (leveraged buy outs), ne da bi bili pri tem določeni ustrezni varnostni ukrepi.

1.9 V prejšnjem mnenju (1) je EESO že izrazil zaskrbljenost zaradi možne nevarnosti za zaposlovanje (tudi za kakovost delovnih mest), ki jo predstavljajo transakcije zasebnega kapitala. Zelo pomembno je, da se takšne transakcije izvajajo znotraj pogajalskega okvira, dogovorjenega s socialnimi partnerji v vsaki državi članici. Zato EESO prosi Komisijo, naj v okviru pobude za tvegani kapital zagotovi, da bo socialni dialog še naprej v ospredju in da bo direktiva o obveščanju in posvetovanju z delavci veljala tudi v teh primerih. Poleg tega EESO ponovno poziva Komisijo, naj pripravi predlog za posodobitev direktive o ohranjanju pridobljenih pravic delavcev, da bo vključevala tudi prenose podjetij, ki so posledica prenosa delnic (2).

1.10 To je izredno pomembna zadeva, saj je prodaja strateškim vlagateljem najpogostejša strategija izstopa (39 %). Na drugem mestu so sekundarni odkupi (24 %), ki – po neuradnih podatkih – v zadnjem desetletju postajajo vse pomembnejši (3).

2. Opredelitev pojmov

2.1 Sporočilu Komisije je priložen delovni dokument, ki vsebuje obsežen glosar. V nadaljevanju je razloženih nekaj najpomembnejših pojmov s področja tveganega kapitala.

2.2 Sektor tveganega kapitala pozna šest splošno priznanih oblik vlaganja:

— semenski kapital (seed capital) je namenjem financiranju študij, ocen in razvoja poslovne ideje;

— zagonski kapital (start-up capital) je namenjen podjetjem za razvoj izdelkov in začetno trženje;

— širitveni kapital (expansion capital) je namenjen financiranju rasti podjetja;

— nadomestni kapital (replacement capital) vključuje nakup delnic podjetja, ki ga opravi drug vlagatelj zasebnih kapitalskih skladov ali delničar;

— pri odkupu (buy-out) delničarji odkupijo celo podjetje ali njegov del; to lahko pomeni, da podjetje ne kotira več na borzi, torej se privatizira. Pri menedžerskem odkupu (management buy-out) so kupci vodstveni delavci v podjetju, običajno deloma tudi s sredstvi zasebnega ali tveganega kapitala.

2.3 Tvegani kapital (venture capital) označuje naložbe v podjetja, ki ne kotirajo na borzi; sredstva vlagajo družbe tveganega kapitala, ki delujejo kot vodstvo in upravljajo zasebna, institucionalna ali notranja denarna sredstva. Glavni fazi financiranja sta začetna faza (ta vključuje semenski in zagonski kapital) ter faza širjenja. Tvegani kapital je tako profesionalno upravljan lastniški kapital, ki se vlaga skupaj s podjetnikom za financiranje začetne faze ali širitve podjetja. Vlagatelj prevzame veliko tveganja, vendar lahko na splošno pričakuje večji donos na naložbo, kar to tveganje odtehta.

2.4 Strogo gledano je tvegani kapital vrsta zasebnega kapitala. Družbe zasebnega kapitala lahko vlagajo s sredstvi tveganega kapitala, vendar njihove dejavnosti presegajo to področje, saj vključujejo zagotavljanje nadomestnega kapitala in financiranje odkupov. EESO je zaskrbljen zaradi možnega socialnega vpliva tovrstnih dejavnosti.

2.5 „Poslovni angeli“ (business angels) so premožni zasebniki, ki neposredno vlagajo v nova ali rastoča podjetja, ki ne kotirajo na borzi. S svojim kapitalom lahko s financiranjem začetne faze dopolnijo dejavnosti sektorja tveganega kapitala.

2.6 Institucionalni vlagatelji (institutional investors) so finančne institucije, kot so zavarovalnice, pokojninski skladi, banke in investicijske družbe, ki upravljajo prihranke (običajno) zasebnih vlagateljev in jih nato vlagajo v finančne trge. Institucionalni vlagatelji imajo bistvene prednosti in so izkušeni vlagatelji.

2.7 „Zasebno plasiranje“ (private placement) je metoda prodaje naložbenih proizvodov, pri kateri kupec in prodajalec skleneta transakcijo, ki je izvzeta iz večine ali vseh zahtev, ki veljajo za javno ponudbo delnic. Sistemi zasebnega plasiranja na splošno opredelijo merila, ki jih morajo izpolnjevati subjekti za sklepanje transakcij v teh pogojih. Ta sistem običajno velja za naložbe institucionalnih vlagateljev (ki so po definiciji dobro obveščeni) v sklade, ki jih upravljajo družbe tveganega kapitala.

2.8 „Pravilo preudarne osebe“ (the prudent person rule) omogoča pokojninskim skladom, da v svoj portfelj naložb vključijo sklade zasebnega in tveganega kapitala, pri tem pa upoštevajo profile tveganja svojih strank. Z drugimi besedami, upravljavec pokojnin je dolžan vlagati v imenu svojih strank tako, kot bi vlagal svoj denar. To pomeni razumno diverzifikacijo portfelja, ko gre za tvegani kapital.

3. Kratka vsebina dokumenta Komisije

3.1 Po podatkih evropskega združenja za tvegani in lastniški kapital European Venture Capital and Private Equity Association (EVCA) tvegani kapital znatno prispeva k ustvarjanju delovnih mest. Podjetja v EU, ki prejemajo sredstva zasebnega in tveganega kapitala, so v obdobju 2000–2004 ustvarila milijon novih delovnih mest, od tega so jih več kot 60 % ustvarila podjetja s podporo tveganega kapitala, zaposlenost pa se je v teh podjetjih povečala za 30 % letno. Poleg tega so inovativna in v rast usmerjena podjetja s podporo tveganega kapitala v povprečju namenila 45 % svojih celotnih izdatkov za raziskave in razvoj. (EESO je zaskrbljen, ker Komisija ni mogla najti neodvisnih virov podatkov, ki bi dokazali pravilnost te analize. Dodatne ugotovitve so v točkah 4.10 in 4.11.)

3.2 Potencial trgov tveganega kapitala v EU ni v celoti izkoriščen, trgi pa inovativnim MSP v začetnih fazah rasti ne zagotavljajo dovolj kapitala. Pomanjkanje kulture vlaganj v lastniške instrumente, težave glede informacij, razdrobljeni trg, visoki stroški, neizkoriščene sinergije med podjetji in akademskim svetom so med glavnimi razlogi za to tržno nepopolnost. Poleg tega različne nacionalne politike ustvarjajo znatno razdrobljenost trga, kar negativno vpliva na pridobivanje finančnih sredstev in vlaganje v EU.

3.3 Javne oblasti lahko do neke mere spodbujajo financiranje inovacij, vendar so – glede na resnost globalnih izzivov – samo povečane naložbe zasebnih vlagateljev lahko dolgoročna rešitev. Zato morajo Komisija in države članice izboljšati okvirne pogoje za tvegani kapital, med katere spada tudi odprava neupravičenih ovir za čezmejno poslovanje.

3.4 Strategija za izboljšanje pogojev za čezmejno poslovanje vključuje prosti pretok kapitala, boljše pogoje za pridobivanje kapitala, izboljšanje zakonodajnega okvira, zmanjšanje davčnih razlik in napredek pri vzajemnem priznavanju.

3.5 Glosar in poročilo strokovne skupine, ki sta priložena sporočilu, vsebujeta analizo problemov in možne rešitve (glej Preglednico I).

Preglednica I

Problem Možna rešitev Pridobivanje in razdeljevanje sredstev (med vlagatelji in skladi tveganega kapitala) Različni nacionalni standardi za opredelitev kvalificiranih vlagateljev v sklade lastniškega in tveganega kapitala (institucionalni in zasebni vlagatelji) Skupna opredelitev kvalificiranega vlagatelja na ravni EU (institucionalni in zasebni vlagatelji) Različni nacionalni sistemi glede tega, kam lahko vlagajo institucionalni vlagatelji (omejitve v posameznih državah) Uporaba „pravila preudarne osebe“ (izvajanje pravila preudarne osebe, kot je opredeljeno v Direktivi 2003/41/ES o institucijah za poklicno pokojninsko zavarovanje) Težave pri trženju skladov zasebnega in tveganega kapitala v različnih državah članicah zaradi različne nacionalne obravnave zasebnega plasiranja/izjeme pri pravilih za javne ponudbe Skupen evropski pristop k „zasebnemu plasiranju“ Davčna nevtralnost (med skladi tveganega kapitala in državo naložbe) Zapletene strukture skladov, odvisne od matične države vlagatelja in podjetja, v katerega se investira (za preprečevanje dvojnega obdavčevanja) Obdavčenje kapitalskega dobička v matični državi vlagatelja; enaka obravnava neposrednih vlagateljev in vlagateljev zasebnega kapitala; enaka obravnava kapitala, ki kotira ali ne kotira na borzi Različna pravila in zahteve za sklade zasebnega kapitala glede uporabe davčnih sporazumov Davčna preglednost : seznam vzajemno priznanih struktur skladov zasebnega kapitala (ali skupna merila za opredelitev davčne preglednosti v državah članicah); Davčna nevtralnost : za sklade zasebnega kapitala, ki delujejo kot družbe z omejeno odgovornostjo (niso pregledni), bi morali veljati sporazumi o preprečevanju dvojnega obdavčevanja; v ta namen je treba določiti skupne zahteve Profesionalni standardi (za sklade tveganega kapitala) Različni lokalni predpisi za ocenjevanje in poročanje (večji stroški in pomanjkanje primerljivosti) Spodbujanje uporabe profesionalnih standardov, ki jih določi industrija sama (npr. standardi združenja EVCA) Težave pri uporabi Mednarodnih standardov za finančno poročanje (International financial reporting standards, IFRS) za sklade zasebnega kapitala, zlasti zahteva po konsolidaciji Stalna poslovna enota (splošnih partnerjev ali upravljavcev skladov) Tveganje splošnih partnerjev (družb za upravljanje tveganega kapitala), ki imajo stalno poslovno enoto v matični državi podjetja, v katerega investirajo (posledica so davčne neugodnosti) — Vzajemno priznavanje družb za upravljanje ali „potni list“ za te družbe; — Dolgoročno uvedba „potnega lista“ za družbe za upravljanje

3.6 V odgovor Komisija predlaga naslednje korake in priporočila:

3.6.1 Komisija bo za izboljšanje pridobivanja sredstev in čezmejnih naložb:

(a) analizirala nacionalne pristope in ovire za čezmejno zasebno plasiranje. Poročilo o možnostih vzpostavitve evropskega sistema zasebnega plasiranja bo objavljeno v prvi polovici leta 2008 (rok je bil preložen na tretje četrtletje 2008);

(b) skupaj s strokovnjaki iz držav članic opredelila primere dvojnega obdavčevanja in drugih neposrednih davčnih ovir za čezmejne naložbe tveganega kapitala. Strokovna skupina bo pripravila poročilo konec leta 2008;

(c) na podlagi teh poročil analizirala možnosti za opredelitev skupnih značilnosti, da se doseže napredek pri vzpostavljanju okvira za tvegani kapital za celotno EU;

(d) preučila možne načine za pomoč državam članicam v procesu vzajemnega priznavanja.

3.6.2 Za zmanjšanje razdrobljenosti trga in izboljšanje pogojev za pridobivanje in vlaganje sredstev tveganega kapitala Komisija poziva države članice, naj:

(a) razširijo „pravilo preudarne osebe“ na druge vrste institucionalnih vlagateljev, vključno s pokojninskimi skladi, kjer to še ne obstaja;

(b) zagotovijo skupno razumevanje značilnosti skladov tveganega kapitala in kvalificiranih vlagateljev ter razmislijo o vzajemnem priznavanju nacionalnih okvirov;

(c) premostijo zakonodajne in davčne ovire s pregledom obstoječe zakonodaje ali s sprejetjem novih zakonov;

(d) omogočijo sodelovanje in vzajemno sprejemljive stopnje nadzora in preglednosti;

(e) spodbudijo razvoj konkurenčnih grozdov (po zgledu znanstvenih parkov);

(f) spodbujajo likvidne izhodne trge.

4. Splošne ugotovitve

4.1 Zunanji opazovalci industrije tveganega kapitala se nagibajo k temu, da jo vidijo predvsem kot ponudnika naložbenega kapitala, vendar pa se ta sektor ravno toliko kot z vlaganjem kapitala ukvarja z njegovim pridobivanjem. Zato mora povezovanje financiranja s sredstvi tveganega kapitala v EU spodbujati naložbe v sklade tveganega kapitala, pa tudi izplačila iz teh skladov.

4.2 Industrija tveganega kapitala je odvisna od zagotavljanja visokih donosov za vlagatelje, zato deluje tako, da zbere sredstva v sklad, jih vloži in ob ustreznem času naložbo proda, da bi lahko vlagateljem v sklad izplačala pričakovani donos. Življenjski cikel sklada običajno traja sedem let.

4.3 Za sektor tveganega kapitala je zelo pomembno, da ima možnost prodati svoje naložbe. V ta namen mora najti strateškega vlagatelja, tj. večje podjetje, ali podjetje prodati na borzi drugim vlagateljem. Splošno gledano je problem celotne EU pomanjkanje pripravljenosti za vlaganje v mlada mala podjetja. EESO priporoča, naj države članice z davčnimi spodbudami povečajo naložbe zasebnih vlagateljev v mala podjetja. To bo spodbudilo razvoj trgov vrednostnih papirjev, kjer bi bilo mogoče trgovati z delnicami malih podjetij. Edini takšni borzi v EU sta trenutno alternativni trg naložb (Alternative Investment Market, AIM) v Londonu in „Entry Standard“ nemške borze, čeprav sedaj obstaja pobuda Euronexta.

4.4 Razpoložljivost tveganega kapitala ne more odpraviti vseh težav. V sektorju tveganega kapitala prevladuje zanimanje za velike naložbe, saj so majhne lahko enako dolgotrajne kot velike. Zato ga običajno bolj zanima financiranje širitve rastočih podjetij kot zagotavljanje semenskega kapitala za novo ustanovljena podjetja. Kot primer lahko navedemo podjetje „3i“, že dolgo uveljavljeno britansko družbo tveganega kapitala, ki je konec marca 2008 objavila, da se ne bo več ukvarjala z naložbami v začetni fazi, tj. področjem delovanja z najslabšimi rezultati po poku internetnega balona leta 2000. Družba je že prej bistveno zmanjšala poslovanje s tveganim kapitalom, tako da so naložbe v novo ustanovljena podjetja predstavljale le desetino njenega portfelja – leta 2000 le še polovico. „3i“ je navedla, da financiranje v poznejši fazi podjetja prinaša več dobička in da se bo osredotočila na odkupe, kapital za rast in infrastrukturo.

4.5 Tvegani kapital ne bo pokril celotnega povpraševanja po zagonskem kapitalu, saj družbe tveganega kapitala vlagajo le v izbrana podjetja v začetni fazi. To vrzel lahko delno zapolnijo javni ponudniki tveganega kapitala, vendar bo podjetnik tudi v tem primeru še vedno potreboval pomoč družine, prijateljev in „poslovnih angelov“. Potreba po spodbujanju zagotavljanja zagonskega kapitala je še en razlog, zaradi katerega EESO priporoča Komisiji in državam članicam, naj poskrbijo za davčne spodbude za zasebne naložbe v novo ustanovljena podjetja, kot jih zagotavlja shema za naložbe v podjetja v Veliki Britaniji (Enterprise Investment Scheme). V okviru te sheme za vloženi kapital veljajo davčne olajšave na prihodek, kapitalski dobiček iz naložb tveganega kapitala pa je oproščen davka. Zaradi takšnih davčnih spodbud je razmerje med tveganjem in donosom ugodnejše za zasebnike, ki vlagajo v podjetja v začetni fazi.

4.6 V britanski shemi veljajo podobne spodbude za naložbe zasebnikov v skupne naložbene sklade, ki imajo deleže v novih malih podjetjih, ki kotirajo na trgu AIM. Ti skladi so znani kot skladi tveganega kapitala (Venture Capital Trusts). Za naložbe veljajo davčne olajšave na prihodek in vloženi kapital je oproščen davka od dobička in davka na dediščino.

4.7 Podobne spodbude veljajo za zasebnike, ki neposredno vlagajo v katero koli podjetje, ki kotira na trgu AIM. Trg AIM in z njim povezane davčne olajšave so precej spodbudili ustanavljanje podjetij v Veliki Britaniji.

4.8 AIM je specializiran za začetne javne ponudbe (initial public offerings, IPO) delnic novih malih podjetij. Zaradi tega so naložbe tveganega kapitala v podjetja, ki ne kotirajo na borzi, v Veliki Britaniji zelo privlačne, saj takšne začetne javne ponudbe družbam tveganega kapitala zagotavljajo potrebni izstop. Ustanovitev borz, kot je AIM, ki bi pokrivale trge ene ali več držav, bi tudi v drugih državah zagotovila možnosti za pridobivanje kapitala za MSP in trgovanje z njihovimi delnicami. Lahko bi bila pomemben dejavnik za razvoj tveganega kapitala na trgih v EU, ki na tem področju zaostajajo.

4.9 EESO se zaveda, da je treba najprej ustvariti povpraševanje po tveganem kapitalu, da bi industrija tveganega kapitala lahko zacvetela. To pa spet pomeni, da se mora povečati število ustanovitev podjetij v vsej EU, ob ustreznem povečanju podjetništva in inovacij. To je zgolj ugotovitev EESO; razprava o različnih vidikih podjetništva in inovacij namreč ni cilj tega mnenja. EESO želi le ponovno opozoriti, da se bo z uvedbo davčnih spodbud povečalo število novo ustanovljenih malih podjetij.

4.10 EESO sicer podpira predloge za spodbujanje čezmejnih dejavnosti sektorja tveganega kapitala, vendar obžaluje, da ni zanesljivih in nepristranskih podatkov, na katerih bi lahko temeljila njegova ocena. Neodvisne študije pri tem celo opozarjajo na previdnost, saj ni jasnega razlikovanja med spremembami zaposlitve v podjetjih s podporo tveganega kapitala in podjetjih, ki prejemajo podporo v drugih oblikah zasebnega kapitala (4).

4.11 V prejšnjem mnenju (5) je EESO že izrazil zaskrbljenost zaradi možne nevarnosti za zaposlovanje (tudi za kakovost delovnih mest), ki jo predstavljajo transakcije zasebnega kapitala. Podjetja s podporo zasebnega kapitala ustvarijo približno 10 % manj delovnih mest kot podobna podjetja po odkupu (5 let) (6). Poleg tega je zelo pomembno, da se takšne transakcije izvajajo znotraj pogajalskega okvira, dogovorjenega s socialnimi partnerji v vsaki državi članici. Zato EESO prosi Komisijo, naj v okviru pobude za tvegani kapital zagotovi, da bo socialni dialog še naprej v ospredju in da bo direktiva o obveščanju in posvetovanju z delavci veljala v teh primerih. Poleg tega EESO ponovno poziva Komisijo, naj pripravi predlog za posodobitev direktive o ohranjanju pridobljenih pravic delavcev, da bo vključevala tudi prenose podjetij, ki so posledica prenosa delnic (7).

5. Posebne ugotovitve o predlogih Komisije

5.1 Pomembno je razviti statistične instrumente, ki bodo zagotovili boljše razumevanje hedge skladov in industrije zasebnega kapitala ter pripravo kazalnikov za upravljanje podjetij. Vsa ta področja bi bilo treba uskladiti vsaj na ravni EU (8).

Predlogi Komisije za izboljšanje čezmejnega pridobivanja in vlaganja kapitala

5.2 EESO v celoti podpira vzpostavitev evropskega sistema zasebnega plasiranja, saj je to osnovna zahteva za čezmejni tvegani kapital.

5.3 Dvojno obdavčevanje je ovira, ki jo je treba odstraniti, sicer čezmejni tvegani kapital za družbe tveganega kapitala ne bo dovolj donosen, da bi se vključile v to poslovanje. EESO z zanimanjem pričakuje poročilo delovne skupine Komisije za obravnavo davčnih vprašanj.

5.4 Vseevropski okvir za tvegani kapital je privlačna ideja, če bodo zaradi njega države članice sprejele družbe tveganega kapitala, za katere veljajo predpisi druge države. To bo prispevalo k vzajemnemu priznavanju in olajšalo čezmejne dejavnosti družb tveganega kapitala, ne da bi povzročilo prekomerne birokracije. Vendar Odbor opozarja na pomen usklajene davčne politike in zato meni, da je treba določiti minimalne zahteve glede obdavčevanja upravljavcev skladov, da bi se izognili davčnemu dampingu in ekonomski neučinkovitosti.

Predlogi za ukrepe držav članic za zmanjšanje razdrobljenosti trga in izboljšanje pogojev za pridobivanje in vlaganje sredstev tveganega kapitala

5.5 Razširitev „pravila preudarne osebe“ je temeljna zahteva za pridobivanje sredstev, saj so institucije, ki vlagajo, glavni vir sredstev. Države članice morajo oblikovati zakonodajni okvir, ki bo institucionalnim vlagateljem, zlasti pokojninskim skladom, omogočal preudarno udeležbo v skladih tveganega kapitala.

5.6 Sodelovanje držav članic pri pripravi predpisov in vzajemnem priznavanju je nujno za nadaljevanje pobud Komisije.

5.7 Ideja konkurenčnih grozdov je povezana s politikami za podporo podjetništvu in inovacijam. Grozdi inovativnih podjetij naj bi bili „podaljšek“ univerz in naj bi se nahajali na isti lokaciji. Takšen razvoj je za družbe tveganega kapitala zelo privlačen.

5.8 Vprašanja v zvezi z likvidnimi izhodnimi trgi so obravnavana v točki 4.

V Bruslju, 22. oktobra 2008 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Mario SEPI

(1) UL C 10, 15.1.2008, str. 96.

(2) Direktiva Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o ohranjanju pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov – UL L 82, 22.3.2001, str. 16–20.

(3) „Globalization of Alternative Investment: the global economic impact of private equity“ (str. Viii), študija Svetovnega gospodarskega foruma, 2008.

(4) WEF, str. 43.

(5) UL C 10, 15.1.2008, str. 96.

(6) WEF, str. 54.

(7) Direktiva Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o ohranjanju pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov – UL L 82, 22.3.2001, str. 16–20.

(8) UL C 10, 15.1.2008, str. 96.