Predlagani „priporočeni praksi“ se nanašata na primer, v katerem država, ki je na podlagi Priloge 13 pristojna za preiskavo (država dogodka ali registra, odvisno od primera), ne izpolni svojih dolžnosti. Druge države, kakor so bile opredeljene, lahko nato „zahtevajo“ prenos pooblastila. Če odgovorna država članica ne ukrepa v skladu s Prilogo 13, mora država prosilka v skladu s priporočili „začeti in izvesti preiskavo s podatki, ki so na voljo“. Če država dogodka zavrne prošnjo za prenos pooblastila za preiskavo, kar je mogoče, država prosilka preiskave ne izvede.

Glavna sprememba, uvedena s predlogom za spremembo 17 Priloge 13 (v nadaljnjem besedilu: predlog), je povezana s „pravočasnimi preiskavami nesreč in resnih incidentov ter objavo končnega poročila“. Temelji na priporočilu s HLSC2015. Pri nekaterih nesrečah država dogodka ni izvedla preiskave ali prenesla pooblastila za prenos preiskave, država operatorja ali država proizvodnje oz. projektiranja pa je menila, da je dogodek treba preiskati. Opozoriti je treba, da sicer obstajajo standardi in priporočene prakse, ki državi dogodka dajejo pravico do prenosa pooblastila za izvedbo preiskave, vendar ni standarda ali priporočene prakse ali katerega koli drugega merila, na podlagi katerega bi lahko države zahtevale prenos pooblastila. HLSC2015 je menila, da je mogoče, da država dogodka ne izvede nekaterih preiskav, ter je priporočila, da ICAO pregleda ustrezne določbe v Prilogi 13 in pri tem upošteva primere, ko država dogodka ne izvede preiskave, ki je zahtevana v Prilogi 13, in pooblastila za izvedbo preiskave ne namerava prenesti na drugo državo. Opozoriti je treba, da Priloga 13 državi dogodka nalaga obveznosti preiskave, če pa te obveznosti ne bi bile izpolnjene v škodo varnosti, bi se uporabljal predlog.

3.1.Glavne spremembe in njihovo razmerje do veljavnih pravil Unije

Namen predvidenega akta je spremeniti Prilogo 13 k Čikaški konvenciji Preiskovanje letalskih nesreč in incidentov na podlagi priporočil s tretjega zasedanja Odbora za preiskave nesreč (v nadaljnjem besedilu: AIGP/3) in priporočila z druge konference na visoki ravni o varnosti (v nadaljnjem besedilu: HLSC2015). Sprememba uvaja spremembe v zvezi s pravočasnimi preiskavami nesreč in resnih incidentov ter objavami končnega poročila, opredelitvijo pojma „pooblaščeni predstavnik“, uskladitvijo določb o obveščanju in razširjanju končnih poročil, olajševanjem vstopa preiskovalcev, pravicami strokovnjaka, posvetovanjem o osnutkih varnostnih priporočil, seznamom primerov resnih incidentov in prenosom pooblastil za izvedbo preiskav.

Svet Mednarodne organizacije civilnega letalstva bo na svojem 216. zasedanju sprejel spremembo 17 Priloge 13 k Čikaški konvenciji o poročanju in pravočasni preiskavi nesreč in incidentov (v nadaljnjem besedilu: predvideni akt).

Mednarodna organizacija civilnega letalstva je specializirana agencija Združenih narodov. Namen in cilji organizacije so oblikovati načela in tehnike mednarodne zračne plovbe ter spodbujati načrtovanje in razvoj mednarodnega letalskega prometa.

Problem, zaradi katerega je bila predlagana navedena sprememba, se običajno ne bi smel pojaviti med državami članicami Unije. Člen 5 Uredbe (EU) št. 996/2010 določa obveznosti preiskave in opredelitve obsega preiskav v zvezi z varnostjo ter določa, katera država članica je odgovorna za preiskavo, glede na posamezen primer. Če država članica teh obveznosti ne izpolni, to pomeni kršitev prava Unije, Komisija pa lahko sproži postopek za ugotavljanje kršitev. Če pa bi bila sprejeta predlagana sprememba, bi bili lahko v primeru neizpolnjevanja obveznosti preiskave s strani države članice (tj. na podlagi Uredbe (EU) št. 996/2010 in obenem Priloge 13 Čikaške konvencije) sprejeti ukrepi na podlagi novih točk 5.1.3 in 5.3.2 Priloge 13, glede na posamezen primer.

Drugi vidik pravočasnih preiskav se nanaša na pozno objavo končnih poročil ali neobjavo končnega poročila. Pri pregledu 1 157 nesreč s smrtnim izidom, ki so se zgodile med letoma 1990 in 2016 in so vključevale zrakoplove z največjo certificirano vzletno maso (MCTOM) nad 5 700 kg, je bilo ugotovljeno, da 59 % končnih poročil ni javno dostopnih. Nerazpoložljivost končnih poročil je glavni vir zaskrbljenosti, saj zadevne informacije o varnosti niso na voljo za izvajanje varnostnih ukrepov. V nekaterih primerih so bile države, ki so sodelovale v zadevnih preiskavah, seznanjene z vprašanji, povezanimi z varnostjo, vendar informacij niso mogle razširjati, ker je bila država, ki je izvajala preiskavo, odgovorna za objavo informacij bodisi v končnem poročilu bodisi v vmesni izjavi.

Glede tega bi predlagana „priporočena praksa“ državam, ki sodelujejo pri preiskavi, omogočila, da zaprosijo za soglasje za objavo izjave, ki vsebuje vprašanja, povezana z varnostjo, če država, ki izvaja preiskavo, v razumnem času ne bi objavila končnega poročila ali vmesne izjave. Tovrstni mehanizem ni zajet v Uredbi (EU) št. 996/2010 in tudi ne bi bil potreben (glej že navedeni pomislek glede prenosa pooblastila).

Opozoriti je treba, da oba navedena vidika, predstavljena kot „priporočeni praksi“, spreminjata pravni položaj v zadevi, saj vplivata na razdelitev nalog med državami ICAO, ki izhaja iz že obstoječih standardov.

Nadaljnja področja, na katerih je AIGP/3k v okviru predloga spremembe 17 Priloge 13 priporočil uvedbo sprememb, so naslednja: opredelitev pojma „pooblaščeni predstavnik“, uskladitev določb o obveščanju in razširjanju končnih poročil, olajševanje vstopa preiskovalcev, pravice strokovnjaka, posvetovanje o osnutkih varnostnih priporočil, seznam primerov resnih incidentov in prenos pooblastila za izvedbo preiskave.

Glede spremembe opredelitve pojma „pooblaščeni predstavnik“ je predlagano besedilo v skladu z odstavkom 2 člena 2 Uredbe (EU) št. 996/2010, ki opredeljuje „pooblaščenega predstavnika“ in navaja, da pooblaščeni predstavnik, ki ga imenuje država članica, prihaja iz organa za preiskave v zvezi z varnostjo. Vse države članice so v Uniji ustanovile stalni in neodvisni preiskovalni organ za letalstvo.

Glede uskladitve določb o obveščanju in razširjanju končnih poročil predlagane spremembe usklajujejo različne določbe Priloge 13 s preostalim delom navedene priloge. Oceniti bi bilo treba učinek teh sprememb na pravila Unije in po potrebi sporočiti razliko.

Namen predlagane spremembe opombe 2 člena 5.24 o olajšanju vstopa preiskovalcev je opozoriti države članice, da lahko sklenitev predhodnih dogovorov med organi za preiskave nesreč in carinskimi organi v državi pospeši vstop preiskovalnega osebja in opreme. Člen 12 Uredbe (EU) št. 996/2010 prispeva k izvajanju tega cilja z naprednimi ureditvami, ki bi jih bilo treba vzpostaviti z drugimi organi, ki bodo verjetno vključeni v dejavnosti, povezane s preiskavo v zvezi z varnostjo, da se omogoči vestno in učinkovito izvajanje tehnične preiskave.

Da bi se izognili morebitni zmedi glede pravic strokovnjaka in pravic pooblaščenega predstavnika, se predlaga, da se črta beseda „udeležba“ iz naslova člena 5.27, saj je podobna besedi iz naslovov členov 5.18 in 5.23, v katerih so sodelujoče države upravičene do imenovanja pooblaščenih predstavnikov, ki sodelujejo v preiskavi. Oceniti bi bilo treba učinek teh sprememb na pravila Unije in po potrebi sporočiti razliko.

Namen predlagane opombe k členu 6.8 je obvestiti državo, ki izvaja preiskavo, o možnosti usklajevanja osnutkov varnostnih priporočil z državami, ki so sodelovale v preiskavi. To besedilo je skladno s členom 17 Uredbe (EU) št. 996/2010, v skladu s katerim organi za preiskavo letalskih nesreč Unije v kateri koli fazi preiskave v zvezi z varnostjo po ustreznem posvetovanju z zadevnimi stranmi pošljejo vsa varnostna priporočila, ki se jim zdijo potrebna.

Predlagane spremembe Dodatka C Seznam primerov resnih incidentov naj bi organom za preiskave letalskih nesreč pomagale pri oceni, ali je dogodek nesreča, resen incident ali le incident. Seznam ni izčrpen in se bo v prihodnosti spreminjal, da bo upošteval nove nevarnosti, kot so brezpilotni zrakoplovi ali kršitve kibernetske varnosti. Vsebuje tudi kratke smernice za uprave za inšpekcijske zadeve, ki naj bi pri ugotavljanju, ali je prišlo do resnega incidenta, uporabljale pristop na podlagi analize tveganja. Predlaga se, da se v Dodatek C vključi poenostavljena različica matrike o klasifikaciji tveganja nepričakovanih dogodkov (event risk classification – ERC) pri rešitvah obvladovanja tveganja v letalskem prometu (Aviation Risk Management Solutions – ARMS).

Priloga Seznam primerov resnih incidentov k Uredbi (EU) št. 996/2010 vsebuje značilne primere incidentov, za katere je verjetno, da so resni incidenti. Seznam ni izčrpen in se uporablja le kot vodilo pri opredelitvi „resnega incidenta“. Unija zato pozdravlja vsakršno pobudo, ki bi lahko pripomogla k usklajenemu določanju tega, kaj je resen incident. Predlagani dodatki ne sovpadajo z ustreznimi postavkami iz Priloge k Uredbi (EU) št. 996/2010. Zdijo pa se razumni in v enakem duhu kot že navedene postavke. Če pa bi katera od navedenih postavk kljub temu povzročila težave, je razlike še vedno mogoče sporočiti pozneje.

Predlagana sprememba Dodatka F Sporazumi o prenosu pooblastil za izvedbo preiskav se nanaša na sporazume o celotnem ali delnem prenosu pooblastila za izvedbo preiskave v zvezi z varnostjo. Ta predlog obravnava pomembnost razlikovanja med začetkom in izvajanjem preiskave ter odgovornostmi države, na katero je bilo preneseno pooblastilo za izvedbo preiskave. Uvaja možnost, da se pooblastilo prenese na regionalno organizacijo za preiskave nesreč in incidentov (v nadaljnjem besedilu: RAIO).

V Uredbi (EU) št. 996/2010 obstaja več členov, ki obravnavajo to področje. Člen 6 obravnava sodelovanje med organi za preiskave v zvezi z varnostjo in daje organu za preiskave v zvezi z varnostjo možnost, da nalogo izvajanja preiskave nesreče ali resnega incidenta na podlagi medsebojnega sporazuma prenese na drug organ za preiskave v zvezi z varnostjo. Člen 7 vzpostavlja Evropsko mrežo preiskovalnih organov za varnost v civilnem letalstvu (v nadaljnjem besedilu: ENCASIA), ki jo podpira Evropska komisija in katere cilj je med drugim zagotavljanje ustrezne pomoči na zahtevo organov za preiskave v zvezi z varnostjo za namen uporabe člena 6, zlasti, vendar ne zgolj, seznama preiskovalcev, opreme in zmogljivosti v drugih državah članicah, ki jih lahko uporabi organ, ki izvaja določeno preiskavo. ENCASIA je v registru ICAO že navedena kot RAIO. Vendar Uredba (EU) št. 996/2010 ne dovoljuje prenosa pooblastila za izvedbo preiskave z organa za preiskave v zvezi z varnostjo prenesla na RAIO (ENCASIA).

3.2.Stališče, ki se zastopa v imenu Unije

Predlagano stališče, ki se zastopa v imenu Unije, je v celoti podpreti predlagano spremembo.

Poleg primerov, v katerih je zakonodaja Unije že usklajena s spremembami, predlaganimi v spremembi 17, pa dejansko obstaja nekaj točk, kjer take uskladitve ni ali ni gotova.

Vendar obstajajo pomembni argumenti v podporo predlagane spremembe, pri čemer se razume, da se lahko odločitev o tem, ali bi bilo treba Uredbo (EU) št. 996/2010 spremeniti glede nekaterih podrobnosti in/ali bi bilo treba razlike sporočiti v skladu s členom 38 Čikaške konvencije, še vedno sprejme pozneje.

Prvi razlog za podporo spremembe je, da pomeni mednarodno soglasje, ki so ga dosegli strokovnjaki iz širokega spektra držav članic ICAO, vključno s številnimi strokovnjaki iz držav članic Evropske unije. Skupni cilj različnih elementov spremembe je izboljšati mednarodni sistem preiskav letalskih nesreč in incidentov. Če države članice Unije ne bi podprle predlagane spremembe, bi to lahko ogrozilo mednarodna prizadevanja na tem področju. Poleg tega je bistveno, da se sprememba 17 v celoti podpre, saj uvaja številne medsebojno povezane spremembe. Podpora samo delom spremembe 17 bi povzročila motnje v notranji logiki predlagane spremembe in morebitno nadaljnjo neusklajenost predpisov iz Priloge 13. Nazadnje je treba opozoriti, da čeprav se evropski pravni okvir na področju preiskav v zvezi z varnostjo v letalstvu lahko šteje za celovit in učinkovit, to ne velja za številne druge države članice ICAO.

Kot že omenjeno, navedeno ne vpliva na oceno, ki se izvede pozneje glede tega, ali bi morala Unija spremeniti svoja pravila in/ali odločiti, da se razlike sporočijo. Komisija bi v vsakem primeru sprejela potrebne pobude. Če bi menila, da je treba sporočiti razlike, bi pripravila ustrezen predlog sklepa v skladu s členom 218(9) Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU).