P8_TA(2019)0110

Zavarovanje motornih vozil ***I

Spremembe Evropskega parlamenta, sprejete 13. februarja 2019, o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 2009/103/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (COM(2018)0336 – C8-0211/2018 – 2018/0168(COD)) (1)

(Redni zakonodajni postopek: prva obravnava)

(2020/C 449/63)

Sprememba 1

Predlog direktive

Uvodna izjava 1

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (1) Zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (avtomobilsko zavarovanje) je posebnega pomena za evropske državljane, bodisi kot imetnike zavarovalnih polic ali kot potencialne žrtve nesreč . Izjemnega pomena je tudi za zavarovalnice, saj predstavlja pomemben segment poslov neživljenjskega zavarovanja v Uniji. Avtomobilsko zavarovanje vpliva tudi na prost pretok ljudi, blaga in vozil. Zato bi morala biti okrepitev in konsolidacija notranjega trga za avtomobilska zavarovanja ključni cilj ukrepanja Unije na področju finančnih storitev. (1) Zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (avtomobilsko zavarovanje) je posebnega pomena za evropske državljane, bodisi kot imetnike zavarovalnih polic ali kot morebitne oškodovance zaradi posledic nesreče . Izjemnega pomena je tudi za zavarovalnice, saj predstavlja pomemben segment poslov neživljenjskega zavarovanja v Uniji. Avtomobilsko zavarovanje pomembno vpliva tudi na prost pretok ljudi, blaga in vozil ter s tem na notranji trg in schengensko območje . Zato bi morala biti okrepitev in konsolidacija notranjega trga za avtomobilska zavarovanja ključni cilj ukrepanja Unije na področju finančnih storitev. (Če bo ta sprememba sprejeta, bo treba pripraviti dodatne predloge sprememb k uvodnim izjavam tega akta.)

Sprememba 2

Predlog direktive

Uvodna izjava 2

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (2) Komisija je opravila oceno delovanja Direktive 2009/103/ES Evropskega parlamenta in Sveta (15) , vključno z njeno uspešnostjo, učinkovitostjo in skladnostjo z drugimi politikami Unije. Ugotovitev ocene je bila, da Direktiva 2009/103/ES na splošno dobro deluje in da v večini vidikov ne potrebuje sprememb. Vendar so bila ugotovljena štiri področja, na katerih bi bilo primerno sprejeti ciljno usmerjene spremembe: odškodnine žrtvam nesreč v primeru insolventnosti zavarovalnice, minimalni obvezni zneski zavarovalnega kritja, preverjanje zavarovanja vozil s strani držav članic in uporaba izjav imetnikov polic o škodnem dogajanju pri novi zavarovalnici. (2) Komisija je opravila oceno delovanja Direktive 2009/103/ES Evropskega parlamenta in Sveta (15), vključno z njeno uspešnostjo, učinkovitostjo in skladnostjo z drugimi politikami Unije. Ugotovitev ocene je bila, da Direktiva 2009/103/ES na splošno dobro deluje in da v večini vidikov ne potrebuje sprememb. Vendar so bila ugotovljena štiri področja, na katerih bi bilo primerno sprejeti ciljno usmerjene spremembe: odškodnine oškodovancem v nesrečah v primeru insolventnosti zavarovalnice, minimalni obvezni zneski zavarovalnega kritja, preverjanje zavarovanja vozil s strani držav članic in uporaba izjav imetnikov polic o škodnem dogajanju pri novi zavarovalnici. Poleg teh štirih področij bi bilo treba za boljšo zaščito oškodovancev uvesti nova pravila glede odgovornosti v primeru nesreče, v kateri je udeležen priklopnik, ki ga vleče vozilo na motorni pogon.

Sprememba 3

Predlog direktive

Uvodna izjava 3 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (3a) Nekatera motorna vozila, kot so električna kolesa in vozila segway, so manjša in je manj verjetno, da bi povzročila znatno škodo na osebah ali premoženju. Njihova vključitev v področje uporabe Direktive 2009/103/ES bi bila nesorazmerna in neustrezna za prihodnost, saj bi to pomenilo, da bi bila za ta vozila obvezna draga in prekomerna zavarovanja. S tem bi tudi ogrozili uveljavljanje teh vozil in odvračali od inovacij, čeprav ni dovolj dokazov, da bi lahko ta vozila povzročila nesreče z oškodovanci v enakem obsegu kot druga vozila, kot so avtomobili ali tovornjaki. V skladu z načeli subsidiarnosti in sorazmernosti bi morale zahteve na ravni Unije zajemati tista vozila, ki lahko povzročijo znatno škodo v čezmejnih situacijah. Zato je treba omejiti področje uporabe Direktive 2009/103/ES na tista vozila, za katera Unija meni, da morajo ustrezati zahtevam glede varnosti in varovanja, preden se dajo na trg, tj. za vozila, za katera je potrebna homologacija EU.

Sprememba 4

Predlog direktive

Uvodna izjava 3 b (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (3b) Po drugi strani pa je pomembno državam članicam omogočiti, da na nacionalni ravni določijo ustrezno raven varstva morebitnih oškodovancev zaradi vozil, za katere homologacija EU ni potrebna. Zato je pomembno državam članicam dovoliti, da ohranijo ali uvedejo nove določbe glede zavarovanja za uporabnike teh drugih vrst vozil, da bi zaščitili oškodovance zaradi posledic prometne nesreče. Kadar se država članica odloči zahtevati takšno zavarovalno kritje v obliki obveznega zavarovanja, bi bilo treba upoštevati, da se bi vozilo utegnilo uporabljati v čezmejnih situacijah, in potrebo po zaščiti morebitnih oškodovancev v drugi državi članici.

Sprememba 5

Predlog direktive

Uvodna izjava 3 c (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (3c) Prav tako je primerno iz področja uporabe Direktive 2009/103/ES izključiti vozila, ki so namenjena izključno za motoristične športe, saj so ta vozila na splošno krita z drugimi oblikami zavarovanja odgovornosti in zanje ne velja obvezno avtomobilsko zavarovanje, kadar se uporabljajo izključno za tekmovanja. Ker je uporaba teh vozil omejena na nadzorovano stezo ali prostor, je verjetnost nesreče z vozili ali osebami, ki niso povezana z njimi, prav tako majhna. Pomembno pa je, da države članice ohranijo ali uvedejo nove obvezne določbe za kritje vozil, ki sodelujejo pri motorističnih športnih prireditvah.

Sprememba 6

Predlog direktive

Uvodna izjava 3 d (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (3d) Ta direktiva vzpostavlja ustrezno ravnovesje med javnim interesom in morebitnimi stroški za javne organe, zavarovatelje in imetnike polic, da bi se zagotovila stroškovna učinkovitost predlaganih ukrepov.

Sprememba 7

Predlog direktive

Uvodna izjava 3 e (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (3e) Uporaba vozila v prometu bi morala zajemati uporabo vozila pri vožnji po javnih in zasebnih cestah. To bi lahko vključevalo vse dovozne poti, parkirišča ali druga enakovredna območja na zasebnem zemljišču, ki so dostopna širši javnosti. Uporaba vozila na zaprtem območju, kamor širša javnost nima dostopa, ne bi smela šteti za uporabo vozila v prometu. Kljub temu bi morale države članice, kadar se vozilo uporablja v prometu in se zato zanj zahteva obvezno zavarovanje, zagotoviti, da je vozilo zavarovano z zavarovalno polico, ki zajema morebitne oškodovance, v pogodbenem obdobju, ne glede na to, ali se v trenutku nesreče vozilo uporablja v prometu ali ne, razen če se vozilo uporablja za motoristične športne prireditve. Države članice bi morale imeti možnost omejiti zavarovalno kritje, ki ni povezano s prometom, kadar ni mogoče razumno pričakovati kritja, na primer, ko je v nesrečo vpleten traktor, čigar osnovna funkcija v času nesreče ni bila služiti kot prevozno sredstvo, temveč kot delovni stroj, katerega gonilna sila je potrebna za delovanje.

Sprememba 8

Predlog direktive

Uvodna izjava 3 f (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (3f) Uporaba vozila izključno v situacijah, ki niso povezane s prometom, bi morala biti izključena iz področja uporabe Direktive 2009/103/ES. Poleg tega države članice ne bi smele zahtevati zavarovanja za trajno ali začasno odjavljena vozila, ker jih ni mogoče uporabljati kot prevozno sredstvo, ker se, na primer, nahajajo v muzeju, se obnavljajo ali se dlje časa niso uporabljala iz drugega razloga, kot je sezonska uporaba.

Sprememba 9

Predlog direktive

Uvodna izjava 4

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (4) Države članice bi se trenutno morale vzdržati preverjanj zavarovanja v zvezi z vozili, ki se običajno nahajajo na ozemlju druge države članice, in v zvezi z vozili, ki se običajno nahajajo na ozemlju tretje države, vendar na njihovo ozemlje vstopajo iz ozemlja druge države članice. Vendar nov tehnološki razvoj omogoča preverjanje zavarovanja vozil brez njihovega ustavljanja in tako ne posega v prost pretok oseb. Zato je primerno dovoliti navedena preverjanja zavarovanja vozil samo, če so ta preverjanja nediskriminatorna, potrebna in sorazmerna, predstavljajo del splošnega sistema pregledov na nacionalnem ozemlju in ne zahtevajo ustavitve vozila. (4) Države članice se trenutno vzdržujejo preverjanj zavarovanja v zvezi z vozili, ki se običajno nahajajo na ozemlju druge države članice, in v zvezi z vozili, ki se običajno nahajajo na ozemlju tretje države, vendar na njihovo ozemlje vstopajo iz ozemlja druge države članice. Nov tehnološki razvoj , kot je tehnologija za samodejno prepoznavanje registrskih tablic, omogoča diskretno preverjanje zavarovanja vozil brez njihovega ustavljanja in tako ne posega v prost pretok oseb. Zato je primerno dovoliti navedena preverjanja zavarovanja vozil samo, če so nediskriminatorna, potrebna in sorazmerna, predstavljajo del splošnega sistema pregledov na nacionalnem ozemlju , ki se opravljajo tudi za vozila, ki se nahajajo na ozemlju države članice, ki preverjanja opravlja, in ne zahtevajo ustavitve vozila ter se opravljajo ob polnem spoštovanju pravic, svoboščin in legitimnih interesov zadevnih oseb .

Sprememba 10

Predlog direktive

Uvodna izjava 4 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (4a) Da bi takšen sistem lahko deloval, je potrebna izmenjava informacij med državami članicami, da bi omogočili preverjanje kritja zavarovanja tudi, kadar je vozilo registrirano v drugi državi članici. Ta izmenjava informacij, ki temelji na obstoječem sistemu EUCARIS (evropski informacijski sistem za prometna in vozniška dovoljenja), bi se morala izvajati nediskriminatorno, saj bi se moralo za vsa vozila uporabljati enako preverjanje. Spremembe, uvedene s to direktivo, bodo imele omejen vpliv na javne uprave, saj ta sistem izmenjave že obstaja in se uporablja za obravnavanje prometnih prekrškov.

Sprememba 11

Predlog direktive

Uvodna izjava 4 b (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (4b) Vožnja brez obveznega avtomobilskega zavarovanja, torej uporaba motornega vozila brez obveznega zavarovanja civilne odgovornosti, je v Uniji vedno večja težava. Stroški zaradi take vožnje so bili na podlagi zahtevkov v letu 2011 ocenjeni na 870 milijonov EUR za Unijo kot celoto. Poudariti je treba, da vožnja brez obveznega avtomobilskega zavarovanja negativno vpliva na širok krog deležnikov, vključno z žrtvami nesreč, zavarovatelji, odškodninskimi skladi in imetniki polic avtomobilskega zavarovanja.

Sprememba 12

Predlog direktive

Uvodna izjava 5 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (5a) V skladu s temi načeli države članice ne bi smele hraniti podatkov dlje kot za obdobje, ki je potrebno za preverjanje, ali ima vozilo veljavno zavarovanje. Ko se ugotovi, da je vozilo zavarovano, bi bilo treba izbrisati vse podatke, povezane s tem preverjanjem. Kadar s preverjanjem ni mogoče ugotoviti, ali je vozilo zavarovano, bi bilo treba te podatke hraniti največ 30 dni ali dokler se ne dokaže veljavno zavarovanje vozila, karkoli je krajše. Za vozila, za katera se ugotovi, da nimajo veljavnega zavarovanja, je smiselno zahtevati, da se podatki hranijo, dokler se ne zaključijo upravni ali sodni postopki in je vozilo zavarovano z veljavno zavarovalno polico.

Sprememba 13

Predlog direktive

Uvodna izjava 7

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (7) Za uspešno in učinkovito varstvo žrtev prometnih nesreč morajo te žrtve vedno dobiti odškodnino za svoje telesne poškodbe ali za materialno škodo ne glede na to, ali je zavarovalnica odgovorne osebe solventna ali ne. Zato bi morale države članice ustanoviti ali imenovati organ, ki zagotovi prvotno nadomestilo oškodovancem, ki običajno prebivajo na njihovem ozemlju, in ki ima pravico zahtevati povračilo tega nadomestila od organa, ki je bil za isti namen ustanovljen ali imenovan v državi članici sedeža zavarovalnice, ki je izdala polico za vozilo odgovorne osebe. Da pa bi se izognili vzporednim zahtevkom, se žrtvam prometnih nesreč ne bi smelo dovoliti, da vložijo zahtevek za odškodnino pri tem organu, če so že vložili svoj zahtevek pri zadevni zavarovalnici ali sprožili sodni postopek proti njej, zahtevek pa je še vedno v obravnavi in sodni postopek še ni končan . (7) Za uspešno in učinkovito varstvo oškodovancev zaradi posledic prometnih nesreč morajo ti oškodovanci vedno dobiti odškodnino za svoje telesne poškodbe ali za materialno škodo ne glede na to, ali je zavarovalnica odgovorne osebe solventna ali ne. Zato bi morale države članice ustanoviti ali imenovati organ, ki bi brez odlašanja zagotovil začetno nadomestilo oškodovancem, ki običajno prebivajo na njihovem ozemlju, vsaj do minimalnih vsot za obvezno zavarovanje iz člena 9(1) Direktive 2009/103/ES ali zajamčenih minimalnih vsot, ki jih določi država članica, če so višje, in ki ima pravico zahtevati povračilo tega nadomestila od organa, ki je bil za isti namen ustanovljen ali imenovan v državi članici sedeža zavarovalnice, ki je izdala polico za vozilo odgovorne osebe. Da pa bi se izognili vzporednim zahtevkom, se žrtvam prometnih nesreč ne bi smelo dovoliti, da vložijo zahtevek za odškodnino pri tem organu, če so že vložili svoj zahtevek in je ta zahtevek še vedno v obravnavi.

Sprememba 14

Predlog direktive

Uvodna izjava 8

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (8) Preverjanje pristnosti podatkov o škodnem dogajanju imetnikov polic, ki želijo skleniti nove zavarovalne pogodbe z zavarovalnicami, bi moralo biti preprosto, da bi olajšali priznavanje takega škodnega dogajanja ob sklenitvi nove zavarovalne police. Da bi poenostavili preverjanje in potrjevanje pristnosti izjav o škodnem dogajanju, je pomembno, da sta vsebina in oblika izjave o takem škodnem dogajanju enaki v vseh državah članicah. Poleg tega zavarovalnice, ki upoštevajo izjave o škodnem dogajanju pri določitvi premij avtomobilskega zavarovanja, ne bi smele diskriminirati na podlagi državljanstva ali zgolj na podlagi predhodne države članice prebivališča imetnika police. Da bi države članice lahko preverile, kako zavarovalnice obravnavajo izjave o škodnem dogajanju, bi morale zavarovalnice objaviti svoje politike v zvezi z uporabo izjav o škodnem dogajanju pri izračunu premij. (8) Preverjanje pristnosti podatkov o škodnem dogajanju imetnikov polic, ki želijo skleniti nove zavarovalne pogodbe z zavarovalnicami, bi moralo biti preprosto, da bi olajšali priznavanje takega škodnega dogajanja ob sklenitvi nove zavarovalne police. Da bi poenostavili preverjanje in potrjevanje pristnosti izjav o škodnem dogajanju, je pomembno, da sta vsebina in oblika izjave o takem škodnem dogajanju enaki v vseh državah članicah. Poleg tega zavarovalnice, ki upoštevajo izjave o škodnem dogajanju pri določitvi premij avtomobilskega zavarovanja, ne bi smele diskriminirati na podlagi državljanstva ali zgolj na podlagi predhodne države članice prebivališča imetnika police. Poleg tega bi morale zavarovalnice izjavo iz druge države članice obravnavati kot enakovredno domači izjavi ter uporabiti vse popuste, ki so na voljo sicer enaki potencialni stranki, in popuste, ki jih zahteva nacionalna zakonodaja zadevne države članice. Države članice bi morale imeti možnost sprejemati nacionalno zakonodajo o sistemih bonusov/malusov, saj so ti sistemi nacionalne narave in brez čezmejnih elementov, zato je po načelu subsidiarnosti odločanje v zvezi s temi sistemi v pristojnosti držav članic. Da bi države članice lahko preverile, kako zavarovalnice obravnavajo izjave o škodnem dogajanju, bi morale zavarovalnice objaviti svoje politike v zvezi z uporabo izjav o škodnem dogajanju pri izračunu premij.

Sprememba 15

Predlog direktive

Uvodna izjava 9

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (9) Za zagotovitev enotnih pogojev za izvajanje te direktive bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila v zvezi z vsebino in obliko izjav o škodnem dogajanju. Navedena izvedbena pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (20) . črtano

Sprememba 16

Predlog direktive

Uvodna izjava 9 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (9a) Da bi države članice pri izračunu premij v celoti uporabljale izjave o škodnem dogajanju, bi morale spodbujati sodelovanje zavarovalnic v orodjih za pregledno primerjavo cen.

Sprememba 17

Predlog direktive

Uvodna izjava 10

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (10) Da bi zagotovili, da minimalne vsote ostanejo skladne z spreminjajočimi se gospodarskimi razmerami (in se sčasoma ne znižajo), bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme akte v zvezi s prilagoditvijo teh minimalnih zneskov kritja zavarovanja avtomobilske odgovornosti, da se upošteva spreminjajoča se gospodarska realnost, ter za opredelitev postopkovnih nalog in postopkovnih obveznosti organov, ki so ustanovljeni za zagotovitev odškodnine ali ki jim je zaupana naloga zagotavljanja odškodnine v skladu s členom 10a, v zvezi s povračilom. Zlasti je pomembno, da se Komisija pri svojem pripravljalnem delu ustrezno posvetuje, vključno na ravni strokovnjakov, in da se ta posvetovanja izvedejo v skladu z načeli, določenimi v Medinstitucionalnem sporazumu o boljši pripravi zakonodaje z dne 13. aprila 2016. Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov Evropski parlament in Svet zlasti prejmeta vse dokumente sočasno s strokovnjaki iz držav članic, njuni strokovnjaki pa se sistematično lahko udeležujejo sestankov strokovnih skupin Komisije, ki zadevajo pripravo delegiranih aktov. (10) Na Komisijo bi bilo treba prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme akte v zvezi z določitvijo vsebine in oblike izjave o škodnem dogajanju. Da bi zagotovili, da minimalne vsote kritja avtomobilskega zavarovanja ostanejo skladne z spreminjajočimi se gospodarskimi razmerami (in se sčasoma ne znižajo), bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme akte v zvezi s prilagoditvijo teh minimalnih zneskov kritja ter za opredelitev postopkovnih nalog in postopkovnih obveznosti organov, ki so ustanovljeni za zagotovitev odškodnine ali ki jim je zaupana naloga zagotavljanja odškodnine v skladu s členom 10a Direktive 2009/103/ES , v zvezi s povračilom. Zlasti je pomembno, da se Komisija pri svojem pripravljalnem delu ustrezno posvetuje, vključno na ravni strokovnjakov, in da se ta posvetovanja izvedejo v skladu z načeli, določenimi v Medinstitucionalnem sporazumu z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje (1a). Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov Evropski parlament in Svet zlasti prejmeta vse dokumente sočasno s strokovnjaki iz držav članic, njuni strokovnjaki pa se sistematično lahko udeležujejo sestankov strokovnih skupin Komisije, ki zadevajo pripravo delegiranih aktov.

Sprememba 18

Predlog direktive

Uvodna izjava 11

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (11) V okviru ocene delovanja Direktive bi morala Evropska komisija spremljati uporabo Direktive ob upoštevanju števila žrtev , obsega nezaključenih zahtevkov zaradi zamud pri plačilih v čezmejnih primerih insolventnosti, višine minimalnih zneskov kritja v državah članicah, obsega škodnih zahtevkov zaradi vožnje brez obveznega avtomobilskega zavarovanja v čezmejnem prometu in števila pritožb v zvezi z izjavami o škodnem dogajanju. (11) V okviru ocene delovanja Direktive 2009/103/ES bi morala Evropska komisija spremljati uporabo te direktive ob upoštevanju števila oškodovancev , obsega nezaključenih zahtevkov zaradi zamud pri plačilih v čezmejnih primerih insolventnosti, višine minimalnih zneskov kritja v državah članicah, obsega škodnih zahtevkov zaradi vožnje brez obveznega avtomobilskega zavarovanja v čezmejnem prometu in števila pritožb v zvezi z izjavami o škodnem dogajanju. Komisija bi morala tudi spremljati in pregledati Direktivo 2009/103/EC glede na tehnološki razvoj, vključno z večjo uporabo avtonomnih in polavtonomnih vozil, s čimer bi zagotovila, da direktiva izpolnjuje svoj namen, ki je zaščititi potencialne oškodovance zaradi posledic nesreč, v katere so vpletena motorna vozila. Prav tako bi morala analizirati sistem odgovornosti visokohitrostnih lahkih vozil in morebitno rešitev s sistemom bonus-malus na ravni Unije.

Sprememba 19

Predlog direktive

Uvodna izjava 12

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (12) Ker ciljev te direktive, namreč zagotovitve enakega minimalnega varstva žrtev prometnih nesreč v Uniji in zagotovitve varstva žrtev v primeru insolventnosti zavarovalnic, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi njihovih učinkov lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev. (12) Ker ciljev te direktive, namreč zagotovitve enakega minimalnega varstva oškodovancev zaradi posledic prometnih nesreč v Uniji , zagotovitve njihovega varstva v primeru insolventnosti zavarovalnic in zagotovitve enake obravnave s strani zavarovateljev pri preverjanju pristnosti izjav o škodnem dogajanju potencialnih imetnikov polic, ki prečkajo notranje meje Unije , države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi njihovih učinkov lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev.

Sprememba 20

Predlog direktive

Uvodna izjava 13 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (13a) Za spodbujanje doslednega pristopa za oškodovance zaradi posledic prometnih nesreč, v katerih se motorno vozilo uporablja kot orožje pri nasilnem kaznivem dejanju ali terorističnem dejanju, bi morale države članice zagotoviti, da njihov odškodninski organ, ustanovljen ali pooblaščen v skladu s členom 10 Direktive 2009/103/ES, obravnava vse zahtevke, ki izhajajo iz takega dejanja.

Sprememba 21

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka - 1 (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (-1) Beseda „žrtev“ se nadomesti z besedo „oškodovanec“ in „žrtve“ se nadomestijo z „oškodovanci“ po vsej direktivi. (Dokončno natančno obliko „oškodovanca“ je treba določiti za vsak primer posebej na podlagi slovničnih pravil, sprejetje tega predloga spremembe pa bi vodilo k dodatnim ustreznim predlogom sprememb k spremenjeni direktivi.)

Sprememba 22

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 1

Direktiva 2009/103/ES

Člen 1 – odstavek 1 – točka 1a

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba 1a. „uporaba vozila“ pomeni vsako uporabo takega vozila , ki se običajno uporablja kot prevozno sredstvo, ki je skladna z običajno funkcijo tega vozila , ne glede na značilnosti vozila in ne glede na zemljišče, na katerem se motorno vozilo uporablja, in ne glede na to, ali vozilo miruje ali se premika;“; 1a. „uporaba vozila“ pomeni vsako uporabo vozila v prometu , ki je skladna s funkcijo vozila kot prevoznega sredstva v času nesreče , ne glede na značilnosti vozila in ne glede na zemljišče, na katerem se motorno vozilo uporablja, in ne glede na to, ali vozilo miruje ali se premika;

Sprememba 23

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 1 a (novo)

Direktiva 2009/103/ES

Člen 2 – odstavka 1a in 1b (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (1a) v členu 2 se dodata naslednja odstavka: „Ta direktiva se uporablja samo za vozila, ki jih zajemajo Uredba (EU) 2018/858 (*) , Uredba (EU) št. 167/2013 (**) ali Uredba (EU) št. 168/2013 (***) . Ta direktiva se ne uporablja za vozila, ki so namenja izključno za uporabo v okviru sodelovanja pri tekmovalni športni dejavnosti ali povezanih športnih dejavnostih znotraj zaprtega območja.

Sprememba 24

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 1 b (novo)

Direktiva 2009/103/ES

Člen 3 – odstavek 4 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (1b) V členu 3 se doda naslednji odstavek: „Države članice zagotovijo, da je zavarovanje, kadar mora biti vozilo zavarovano v skladu s prvim odstavkom, veljavno in da krije oškodovance v primeru nesreč, ki se zgodijo: (a) kadar je vozilo v prometu in se ne uporablja v skladu s svojo osnovno funkcijo; ter (b) zunaj uporabe vozila v prometu. Države članice lahko sprejmejo omejitve glede zavarovalnega kritja v zvezi z uporabo vozila zunaj uporabe v prometu iz točke (b) petega odstavka. Ta določba se uporabi izjemoma in samo, kadar je to potrebno, če države članice menijo, da bi to kritje preseglo, kar se lahko razumno pričakuje od avtomobilskega zavarovanja. Ta določba se ne sme nikoli uporabiti za izogibanje načelom in pravilom iz te direktive.“

Sprememba 25

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 2

Direktiva 2009/103/ES

Člen 4 – odstavek 1 – pododstavek 2

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba Vendar lahko opravljajo taka preverjanja zavarovanja pod pogojem, da so ta preverjanja nediskriminatorna, potrebna in sorazmerna za dosego zastavljenega cilja ter da Vendar lahko opravljajo taka preverjanja zavarovanja pod pogojem, da so ta preverjanja nediskriminatorna, potrebna in sorazmerna za dosego zastavljenega cilja , da so zagotovljene pravice, svoboščine in legitimni interesi zadevnih oseb, ter da

Sprememba 26

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 2

Direktiva 2009/103/ES

Člen 4 – odstavek 1 – pododstavek 2 – točka b

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (b) so del splošnega sistema pregledov na nacionalnem ozemlju in ne zahtevajo ustavitve vozila. (b) so del splošnega sistema pregledov na nacionalnem ozemlju , ki se opravljajo tudi za vozila, ki se običajno nahajajo na ozemlju države članice, ki opravlja preglede, in ne zahtevajo ustavitve vozila.

Sprememba 27

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 2

Direktiva 2009/103/ES

Člen 4 – odstavek 1 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba 1a. Za namene preverjanja zavarovanj iz odstavka 1 države članice drugim državam članicam dovolijo dostop z možnostjo avtomatiziranega iskanja do naslednjih podatkov iz nacionalnih registrov vozil: (a) podatkov o tem, ali vozilo ima obvezno zavarovanje; (b) podatkov o lastnikih ali imetnikih vozila, ki so pomembni za njihovo zavarovanje civilne odgovornosti v skladu s členom 3. Dostop do teh podatkov se zagotovi prek nacionalnih kontaktnih točk držav članic, kot so določene v skladu s členom 4(2) Direktive (EU) 2015/413 (*1) .

Sprememba 28

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 2

Direktiva 2009/103/ES

Člen 4 – odstavek 1 b (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba 1b. Nacionalna kontaktna točka države članice, ki preverja zavarovanje, pri iskanju v obliki izstopnih zaprosil uporabi celotno registrsko številko. Iskanja se izvajajo v skladu s postopki, opisanimi v poglavju 3 Priloge k Sklepu 2008/616/PNZ (*2) . Država članica, ki preverja zavarovanje, uporabi pridobljene podatke, da ugotovi, ali vozilo ima veljavno obvezno zavarovanje v skladu s členom 3 te direktive.

Sprememba 29

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 2

Direktiva 2009/103/ES

Člen 4 – odstavek 1 c (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba 1c. Države članice zagotovijo varnost in zaščito posredovanih podatkov kolikor je mogoče z uporabo obstoječih programskih aplikacij, kot je aplikacija iz člena 15 Sklepa 2008/616/PNZ, in spremenjenih različic teh programskih aplikacij v skladu s poglavjem 3 Priloge k Sklepu 2008/616/PNZ. Spremenjene različice programskih aplikacij zagotavljajo način spletne izmenjave v realnem času in način izmenjave v svežnju, pri čemer slednji omogoča izmenjavo več zaprosil ali odgovorov v enem sporočilu.

Sprememba 30

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 2

Direktiva 2009/103/ES

Člen 4 – odstavek 2 – pododstavki 1 a, 1 b in 1 c (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba Države članice zlasti podrobno opredelijo namen, se sklicujejo na ustrezno pravno podlago, izpolnjujejo ustrezne varnostne zahteve ter spoštujejo načela nujnosti, sorazmernosti in omejitve namena ter določijo sorazmerno obdobje hrambe podatkov. Osebni podatki, obdelani v skladu s tem členom, se ne hranijo dlje, kot je potrebno za preverjanje zavarovanja. Takoj ko niso več potrebni za ta namen, se vsi ti podatki izbrišejo. Če preverjanje zavarovanja pokaže, da vozilo ima obvezno zavarovanje v skladu s členom 3, preveritelj nemudoma izbriše te podatke. Če s preverjanjem ni mogoče ugotoviti, ali vozilo ima obvezno zavarovanje v skladu s členom 3, se podatki hranijo za sorazmerno obdobje največ 30 dni ali dokler se ne dokaže, da je zavarovanje urejeno, karkoli je krajše. Če država članica ugotovi, da vozilo potuje brez obveznega zavarovanja v skladu s členom 3, lahko naloži kazni, določene v skladu s členom 27.

Sprememba 31

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 3

Direktiva 2009/103/ES

Člen 9 – odstavek 1 – pododstavek 1 – točka a

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (a) za telesne poškodbe: 6 070 000 EUR na nesrečo, ne glede na število žrtev ali 1 220 000 EUR na žrtev ; (a) za telesne poškodbe: 6 070 000 EUR na nesrečo, ne glede na število oškodovancev ali 1 220 000 EUR na oškodovanca ;

Sprememba 32

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 3

Direktiva 2009/103/ES

Člen 9 – odstavek 1 – pododstavek 1 – točka b

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (b) za materialno škodo: 1 220 000 EUR na zahtevek , ne glede na število žrtev . (b) za materialno škodo: 1 220 000 EUR na nesrečo , ne glede na število oškodovancev .

Spremembe 33

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 3 a (novo)

Direktiva 2009/103/ES

Člen 10 – odstavek 1 – pododstavek 1

Veljavno besedilo Sprememba (3a) v členu 10 se prvi pododstavek odstavka 1 nadomesti z naslednjim: Vsaka država članica ustanovi ali pooblasti organ z nalogo zagotavljanja odškodnine najmanj do mejnih vrednosti zavarovalne obveznosti za materialno škodo ali telesne poškodbe, ki jih povzroči neznano vozilo ali vozilo, ki ne izpolnjuje obveznosti zavarovanja iz člena 3. „Vsaka država članica ustanovi ali pooblasti organ z nalogo zagotavljanja odškodnine najmanj do minimalnih vsot za obvezno zavarovanje iz člena 9(1) ali zajamčenih minimalnih vsot, ki jih določi država članica, če so višje, za materialno škodo ali telesne poškodbe, ki jih povzroči neznano vozilo ali vozilo, ki ne izpolnjuje obveznosti zavarovanja iz člena 3 , tudi v primeru nesreč, ko je motorno vozilo uporabljeno kot orožje v nasilnem kaznivem ali terorističnem dejanju .“

Sprememba 34

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 4

Direktiva 2009/103/ES

Člen 10a

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba Člen 10a „Člen 10a Varstvo oškodovancev v primeru insolventnosti zavarovalnice ali pomanjkanja sodelovanja zavarovalnice Varstvo oškodovancev v primeru insolventnosti zavarovalnice -1. Države članice sprejmejo vse ukrepe, ki so potrebni, da se oškodovancem zagotovi pravica do odškodninskega zahtevka, vsaj do minimalnih vsot obveznega zavarovanja iz člena 9(1) ali zajamčenih minimalnih vsot, ki jih določi država članica, če so višje, za telesne poškodbe ali materialno škodo, ki jo povzroči vozilo, zavarovano pri zavarovalnici, v naslednjih primerih: (a) zavarovalnica je v stečajnem postopku; ali (b) zavarovalnica je v postopku prenehanja, kot je opredeljen v členu 268(d) Direktive 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta (*) . 1. Vsaka država članica ustanovi ali pooblasti organ, da oškodovancem, ki običajno prebivajo na njenem ozemlju, zagotovi odškodnino vsaj do omejitev obveznosti zavarovanja iz člena 9( 1 ) za telesne poškodbe ali materialno škodo, ki jo povzroči vozilo, zavarovano pri zavarovalnici, v katerem koli od naslednjih primerov: 1. Vsaka država članica ustanovi ali pooblasti organ, da oškodovancem, ki običajno prebivajo na njihovem ozemlju, v primerih iz odstavka - 1 zagotovijo odškodnino. (a) zavarovalnica je v stečajnem postopku; (b) zavarovalnica je v postopku prenehanja, kot je opredeljen v členu 268(d) Direktive 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta (***) ; (c) zavarovalnica ali njen pooblaščenec za obravnavo odškodninskih zahtevkov ni predložil utemeljenega odgovora na odškodninski zahtevek v treh mesecih po datumu, na katerega je oškodovanec vložil svoj zahtevek do navedene zavarovalnice. 2. Oškodovanci ne smejo vložiti zahtevka pri organu iz odstavka 1, če so vložili zahtevek neposredno pri zavarovalnici ali sprožili sodni postopek neposredno proti njej in ta zahtevek še ni rešen ali sodni postopek še ni zaključen. 3. Organ iz odstavka 1 na zahtevek odgovori v dveh mesecih po datumu , na katerega je oškodovanec vložil odškodninski zahtevek . 3. Oškodovanec lahko zaprosi za odškodnino neposredno organ iz odstavka 1. Ta organ na podlagi informacij, ki jih je na njegovo zahtevo predložil oškodovanec, oškodovancu posreduje obrazložen odgovor v zvezi z izplačilom odškodnine v treh mesecih od datuma, ko oškodovanec vloži zahtevek za odškodnino. Kadar je treba plačati odškodnino, organ iz odstavka 1 v treh mesecih od predložitve odgovora oškodovancu zagotovi polno odškodnino ali, če je odškodnina v obliki dogovorjenih rednih plačil, začne z njihovim izplačevanjem. Kadar je oškodovanec vložil zahtevek pri zavarovalnici ali njenem pooblaščencu za obravnavo odškodninskih zahtevkov in za katero oziroma katerega so pred ali med škodnim dogodkom začele veljati okoliščine iz odstavka - 1 in oškodovanec še ni prejel obrazloženega odgovora te zavarovalnice ali njenega pooblaščenca za obravnavo odškodninskih zahtevkov, lahko oškodovanec ponovno predloži odškodninski zahtevek organu iz odstavka 1. 4. Če je oškodovanec rezident druge države članice , ki ni država članica, v kateri ima sedež zavarovalnica iz odstavka 1, ima organ iz odstavka 1 , ki je plačal odškodnino oškodovancu v njegovi državi članici prebivališča, pravico , da od organa iz odstavka 1 v državi članici, v kateri ima sedež zavarovalnica, ki je izdala polico odgovorne osebe, zahteva povračilo zneska plačane odškodnine . 4. Kadar je zavarovalnica pridobila dovoljenje v skladu s členom 14 Direktive 2009/138/ES v državi članici , ki ni država članica, za katero je pristojen organ iz odstavka 1, lahko ta organ od organa iz odstavka 1 zahteva povračilo zneska, plačanega v obliki odškodnine , v državi članici, v kateri je zavarovalnica pridobila dovoljenje . 5. Odstavki 1 do 4 ne vplivajo na: 5. Odstavki - 1 do 4 ne vplivajo na: (a) pravico držav članic, da odškodnino, ki jo plača organ iz odstavka 1, štejejo za subsidiarno ali nesubsidiarno; (a) pravico držav članic, da odškodnino, ki jo plača organ iz odstavka 1, štejejo za subsidiarno ali nesubsidiarno; (b) pravico držav članic, da predvidijo poravnavo zahtevkov v zvezi z isto nesrečo med: (b) pravico držav članic, da predvidijo poravnavo zahtevkov v zvezi z isto nesrečo med: (i) organom iz odstavka 1; (i) organom iz odstavka 1; (ii) osebo ali osebami, odgovornimi za nesrečo; (ii) osebo ali osebami, odgovornimi za nesrečo; (iii) drugimi zavarovalnicami ali organi socialne varnosti, ki so dolžni plačati odškodnino oškodovancu. (iii) drugimi zavarovalnicami ali organi socialne varnosti, ki so dolžni plačati odškodnino oškodovancu. 6. Države članice organu iz odstavka 1 ne dovolijo, da bi plačilo odškodnine pogojeval s kakršnimi koli zahtevami, razen s tistimi, ki so opredeljene v tej direktivi, še zlasti z zahtevo, da bi moral oškodovanec dokazati, da je odgovorna oseba plačilno nesposobna ali da noče plačati. 6. Države članice organu iz odstavka 1 ne dovolijo, da bi plačilo odškodnine znižal ali ga pogojeval z zahtevami, razen s tistimi, ki so opredeljene v tej direktivi . Države članice organu iz odstavka 1 zlasti ne dovolijo , da bi plačilo odškodnine pogojeval z zahtevo, da bi moral oškodovanec dokazati, da je odgovorna oseba ali zavarovalnica plačilno nesposobna ali da noče plačati. 7. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s postopkom iz člena 28b, da se opredelijo postopkovne naloge in postopkovne obveznosti organov, ustanovljenih ali pooblaščenih v skladu s členom 10a, v zvezi s povračilom.“ 7. Ta člen začne veljati: (a) potem ko so vsi odškodninski organi iz odstavka 1, ki so jih države članice ustanovile ali jih pooblastile, sklenili sporazum o svojih funkcijah in dolžnostih ter o postopku zagotavljanja povračil; (b) od datuma, ki ga določi Komisija, potem ko je v tesnem sodelovanju z državami članicami ugotovila, da je bil sporazum iz točke (a) sklenjen.“ 7a. Oškodovanci iz člena 20(1) lahko v primerih iz odstavka 1 vložijo zahtevek za odškodnino pri odškodninskem organu iz člena 24 v državi članici, kjer prebivajo. 7b. Oškodovanec lahko zahteva odškodnino neposredno od odškodninskega organa, ki na podlagi informacij, ki jih je na njegovo zahtevo predložil oškodovanec, oškodovancu posreduje obrazložen odgovor v treh mesecih od datuma, ko je oškodovanec vložil zahtevek za odškodnino. Odškodninski organ po prejemu zahtevka obvesti naslednje osebe ali organe, da je prejel zahtevek od oškodovanca: (a) zavarovalnico, ki je v stečajnem postopku ali postopku likvidacije; (b) likvidacijskega pravitelja za to zavarovalnico, kakor je opredeljen v členu 268(f) Direktive 2009/138/ES; (c) odškodninski organ v državi članici, kjer se je nesreča zgodila, ter (d) odškodninski organ v državi članici, v kateri je zavarovalnica pridobila dovoljenje v skladu s členom 14 Direktive 2009/138/ES, če se ta država članica razlikuje od države članice, v kateri se je nesreča zgodila. 7c. Po prejemu informacij iz odstavka 7b odškodninski organ v državi članici, v kateri se je nesreča zgodila, obvesti odškodninski organ v državi članici prebivališča oškodovanca, ali naj se odškodnina, ki jo izplača organ iz odstavka 1, šteje za subsidiarno ali nesubsidiarno. Odškodninski organ v državi članici prebivališča oškodovanca te informacije upošteva pri izplačilu odškodnine. 7d. Odškodninski organ, ki je oškodovancu izplačal odškodnino v državi članici njegovega prebivališča, je upravičen do povračila izplačanega odškodninskega zneska s strani odškodninskega organa v državi članici, kjer je zavarovalnica pridobila dovoljenje v skladu s členom 14 Direktive 2009/138/ES. 7e. Če je odškodninski organ v državi članici, katere rezident je oškodovanec, izplačal odškodnino za telesne poškodbe ali materialno škodo, ta organ prevzame pravice oškodovanca proti organu iz odstavka 1 s sedežem v državi članici, v kateri je zavarovalnica pridobila dovoljenje v skladu s členom 14 Direktive 2009/138/ES. Ta prenos pravic, kot ga določi katera od držav članic, mora priznati vsaka druga država članica. 7f. Sporazum med odškodninskimi organi iz člena 24(3) vsebuje določbe o funkcijah, obveznostih in postopkih odškodninskih organov v zvezi s povračilom, ki izhajajo iz tega člena. 7 g. Če sporazum iz točke (a) odstavka 7 ni bil sklenjen ali če sporazum iz odstavka 7f ni bil spremenjen do [dve leti po začetku veljavnosti te direktive o spremembi], se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s postopkom iz člena 28b za določitev postopkovnih nalog in postopkovnih obveznosti organov, ustanovljenih ali pooblaščenih v skladu s tem členom, v zvezi s povračilom, ali za spremembo sporazuma iz člena 24(3) ali za oboje, če je potrebno.

Sprememba 35

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 4 a (novo)

Direktiva 2009/103/ES

Člen 15

Veljavno besedilo Sprememba (4a) člen 15 se nadomesti z naslednjim: „Člen 15 „Člen 15 Vozilo, ki je odposlano iz ene države članice v drugo Vozilo, ki je odposlano iz ene države članice v drugo 1. Z odstopanjem od druge alinee člena 2(d) Direktive 88 / 357 / EGS se v zvezi z vozilom, ki je odposlano iz ene države članice v drugo, za državo članico, v kateri je nevarnost, v obdobju trideset dni, ki sledi prevzemu pošiljke s strani kupca, šteje namembna država članica, četudi vozilo v namembni državi članici ni bilo uradno registrirano. 1. Z odstopanjem od točke 13(b) člena 13 Direktive 2009 / 138 / ES Evropskega parlamenta in Sveta (*) se v zvezi z vozilom, ki je odposlano iz ene države članice v drugo, za državo članico, v kateri je nevarnost, v obdobju trideset dni, ki sledi prevzemu pošiljke s strani kupca, šteje država članica registracije ali takoj po prevzemu pošiljke s strani kupca namembna država članica, četudi vozilo v namembni državi članici ni bilo uradno registrirano. 2. V primeru, da je vozilo v obdobju iz odstavka 1 tega člena udeleženo v nesreči, med tem ko je nezavarovano, je organ iz člena 10(1) v namembni državi članici odgovoren za plačilo odškodnine iz člena 9 . 2. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da bodo zavarovalnice uradno obvestile informacijsko središče države članice, v kateri je vozilo registrirano, o tem, da so izdale zavarovalno polico za uporabo zadevnega vozila .

Sprememba 36

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 4 b (novo)

Direktiva 2009/103/ES

Člen 15 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (4b) vstavi se naslednji člen: „Člen 15a Odgovornost v primeru nesreče, v kateri je udeležen priklopnik, ki ga vleče vozilo na motorni pogon V primeru nesreče, ki jo je povzročil niz vozil, sestavljenih iz priklopnika, ki ga vleče vozilo na motorni pogon, oškodovanec prejme odškodnino od zavarovalnice, ki je zavarovala priklopnik, če: — so bila sklenjena ločena zavarovanja avtomobilske odgovornosti ter — je priklopnik mogoče identificirati, vozila na motorni pogon, ki ga je vleklo, pa ne. Zavarovalnica, ki oškodovancu izplača odškodnino, v tem primeru začne postopek proti zavarovalnici, ki je zavarovala vlečno vozilo, če je to predvideno z nacionalno zakonodajo.“

Sprememba 37

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 5 – točka b

Direktiva 2009/103/ES

Člen 16 – odstavek 3

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba Države članice zagotovijo, da zavarovalnice ali organi iz drugega pododstavka pri upoštevanju izjav o škodnem dogajanju, ki jih izdajo druge zavarovalnice ali drugi organi iz drugega pododstavka, imetnikov polic ne obravnavajo na diskriminatoren način ali da ne zaračunavajo dodatka pri premiji zaradi njihovega državljanstva ali zgolj na podlagi predhodne države članice njihovega prebivališča. Države članice zagotovijo, da zavarovalnice in organi iz drugega pododstavka pri upoštevanju izjav o škodnem dogajanju, ki jih izdajo druge zavarovalnice ali drugi organi iz drugega pododstavka, imetnikov polic ne obravnavajo na diskriminatoren način ali da ne zaračunavajo dodatka pri premiji zaradi njihovega državljanstva ali zgolj na podlagi predhodne države članice njihovega prebivališča.

Sprememba 38

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 5 – točka b

Direktiva 2009/103/ES

Člen 16 – odstavek 3 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba Države članice zagotovijo, da če zavarovalnica pri določanju premij upošteva izjave o škodnem dogajanju, upošteva tudi izjave o škodnem dogajanju, ki jih izdajo zavarovalnice s sedežem v drugih državah članicah, enako kot tiste, ki jih izda zavarovalnica v isti državi članici, in pri določanju premij izpolnjuje vse zakonske zahteve v skladu z nacionalno zakonodajo.

Sprememba 39

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 5 – točka b

Direktiva 2009/103/ES

Člen 16 – odstavek 4

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba Države članice zagotovijo, da zavarovalnice objavijo svoje politike v zvezi z uporabo izjav o škodnem dogajanju pri izračunu premij. Države članice brez poseganja v cenovno politiko zavarovalnic zagotovijo, da te objavijo svojo politiko v zvezi z uporabo izjav o škodnem dogajanju pri izračunu premij.

Sprememba 40

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 5 – točka b

Direktiva 2009/103/ES

Člen 16 – odstavek 5

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje izvedbenih aktov v skladu s členom 28 a(2), ki določajo vsebino in obliko izjave o škodnem dogajanju iz drugega pododstavka . Ta izjava vsebuje informacije o vsem naslednjem : Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 28 b za določitev vsebine in oblike izjave o škodnem dogajanju iz drugega odstavka . Ta izjava vsebuje vsaj informacije o: (a) identiteti zavarovalnice, ki je izdala izjavo o škodnem dogajanju; (a) identiteti zavarovalnice, ki je izdala izjavo o škodnem dogajanju; (b) identiteti imetnika police; (b) identiteti imetnika police , vključno z datumom rojstva, naslovom, kjer je dosegljiv, in po potrebi številko in datumom izdaje vozniškega dovoljenja ; (c) zavarovanem vozilu; (c) zavarovanem vozilu in njegovi identifikacijski številki ; (d) obdobju kritja zavarovanega vozila; (d) datumu začetka in izteka veljavnosti zavarovanja vozila; (e) številu in vrednosti prijavljenih zahtevkov tretjih oseb v obdobju, ki ga zajema izjava o škodnem dogajanju. (e) številu prijavljenih zahtevkov tretjih oseb v obdobju, ki ga zajema izjava o škodnem dogajanju , v kateri je imetnik police kriv za škodni dogodek, vključno z datumom in naravo vsakega zahtevka, kar zadeva materialno škodo ali telesne poškodbe, in ali je zahtevek še odprt ali zaključen .

Sprememba 41

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 5 – točka b

Direktiva 2009/103/ES

Člen 16 – odstavek 5 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba Komisija se pred sprejetjem teh delegiranih aktov posvetuje z vsemi deležniki in si prizadeva doseči dogovor med njimi v zvezi z vsebino in obliko izjave o škodnem dogajanju.

Sprememba 42

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 5 a (novo)

Direktiva 2009/103/ES

Člen 16 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (5a) vstavi se naslednji člen: „Člen 16a Orodje za primerjavo cen 1. Države članice zagotovijo, da imajo potrošniki brezplačen dostop do vsaj enega neodvisnega orodja za primerjavo, ki jim omogoča primerjavo in oceno splošnih cen in tarif med ponudniki obveznega zavarovanja v skladu s členom 3 na podlagi informacij, ki jih zagotovijo potrošniki. 2. Ponudniki obveznega zavarovanja morajo pristojnim organom predložiti vse informacije, ki se zahtevajo za tako orodje, in zagotoviti, da so te informacije točne in posodobljene, kot je potrebno za zagotavljanje točnosti. Takšno orodje lahko vključuje tudi možnosti dodatnega zavarovanja motornih vozil, ki presegajo obvezno zavarovanje v skladu s členom 3. 3. Orodje za primerjavo: (a) deluje neodvisno od ponudnikov storitev, s čimer je zagotovljeno, da so ponudniki storitev deležni enake obravnave pri rezultatih iskanja; (b) jasno razkriva lastnike in upravljavce orodja za primerjavo; (c) določa jasna in objektivna merila, na katerih temelji primerjava; (d) uporablja preprost in nedvoumen jezik; (e) zagotavlja točne in najnovejše informacije ter navaja čas zadnje posodobitve; (f) je odprto za katerega koli ponudnika obveznega zavarovanja, ki da na voljo ustrezne informacije, in zajema širok nabor ponudb in znaten del trga, kadar predložene informacije ne zagotavljajo popolnega pregleda trga, pa pred prikazom rezultatov vključujejo jasno navedbo o tem; (g) zagotavlja učinkovit postopek za poročanje o napačnih informacijah; (h) vključuje izjavo, da cene temeljijo na predloženih informacijah in niso zavezujoče za ponudnike zavarovanj. 4. Orodja za primerjavo, ki izpolnjujejo zahteve iz točk (a) do (h) odstavka 3, na zahtevo ponudnika orodja potrdijo pristojni organi. 5. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s postopkom iz člena 28b za dopolnitev te direktive z določitvijo oblike in funkcij takega orodja za primerjavo ter kategorij informacij, ki jih morajo zagotoviti ponudniki zavarovalnih produktov glede na individualizirano naravo zavarovalnih polic. 6. Države članice lahko brez poseganja v drugo zakonodajo Unije in v skladu s členom 27 določijo kazni, vključno z globami, za ponudnike orodij za primerjavo, ki zavajajo potrošnike ali ne razkrijejo jasno svojega lastništva ali prejemajo plačilo od katerega koli ponudnika zavarovanja.“

Sprememba 43

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 5 b (novo)

Direktiva 2009/103/ES

Člen 18 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (5b) vstavi se naslednji člen: „Člen 18a Dostop do poročil o nezgodah Države članice zagotovijo, da imajo oškodovanci pravico prejeti od pristojnih organov v najkrajšem možnem času dvojnik zapisnika o nezgodi. Če država članica v skladu z nacionalno zakonodajo popolnega zapisnika o nezgodi ne more nemudoma izdati, da oškodovancu skrajšano različico, dokler ni na voljo popolni zapisnik. Zaradi skladnosti s pravom Unije in nacionalno zakonodajo se lahko besedilo spremeni le, kolikor je nujno potrebno in predpisano.“

Sprememba 44

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 5 c (novo) – točka a (novo)

Direktiva 2009/103/ES

Člen 23 – odstavek 1 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (5c) člen 23 se spremeni: (a) vstavi se naslednji odstavek: „1a. Države članice poskrbijo za obveznost zavarovalnic, da predložijo vse informacije, ki so potrebne za register iz točke (a) odstavka 1, vključno z vsemi registrskimi številkami iz zavarovalne police, ki jo izda podjetje. Od zavarovalnic tudi zahtevajo, da informacijski center obvestijo, če polica že pred dnevom prenehanja veljavnosti ni več veljavna ali kako drugače ne krije več registrske številke vozila.“;

Sprememba 45

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 5 c (novo) – točka b (novo)

Direktiva 2009/103/ES

Člen 23 – odstavek 5 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (b) vstavi se naslednji odstavek: „5a. Države članice zagotovijo, da se register iz točke (a) odstavka 1 vzdržuje in posodablja ter da je v celoti vključen v podatkovne zbirke o registraciji vozil in dostopen nacionalnim kontaktnim točkam iz Direktive (EU) 2015/413.“;

Sprememba 46

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 5 c (novo) – točka c (novo)

Direktiva 2009/103/ES

Člen 23 – odstavek 6

Veljavno besedilo Sprememba (c) odstavek 6 se nadomesti z naslednjim: 6. Obdelava osebnih podatkov na podlagi odstavkov 1 do 5 mora potekati skladno z nacionalnimi ukrepi, sprejetimi po Direktivi 95/46/ES. „6. Obdelava osebnih podatkov na podlagi odstavkov 1 do 5a se izvaja v skladu z Uredbo (EU) 2016/679.“.

Sprememba 47

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 5 d (novo)

Direktiva 2009/103/ES

Člen 26 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (5d) vstavi se naslednji člen 26a: „Člen 26a Odškodninski organi 1. Države članice poskrbijo, da se odškodninski organi iz členov 10, 10a in 24 upravljajo kot enotna upravna enota, ki pokriva vse funkcije različnih odškodninskih organov iz te direktive. 2. Če država članica teh organov ne upravlja kot enotno upravno enoto, o tem in o razlogih za svojo odločitev uradno obvesti Komisijo in druge države članice.“

Sprememba 48

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 5 e (novo)

Direktiva 2009/103/ES

Člen 26 b (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (5e) vstavi se naslednji člen: „Člen 26b Zastaralni rok 1. Države članice zagotovijo, da za ukrepe iz člena 19 in člena 20(1) v zvezi z odškodninami za telesno poškodbo in materialno škodo, ki je posledica čezmejne prometne nesreče, velja najmanj štiriletni zastaralni rok. Zastaralni rok začne teči od dne, ko vlagatelj zahtevka izve ali bi moral izvedeti za obseg poškodbe, izgube ali škode, njen vzrok ter identiteto odgovorne osebe in zavarovalnice, ki krije civilno odgovornost povzročitelja nesreče, oziroma pooblaščenca za obravnavo odškodninskih zahtevkov ali odškodninskega organa, odgovornega za zagotovitev odškodnine, in proti kateremu je treba vložiti zahtevek. 2. Države članice zagotovijo, da se, kadar je z nacionalnim pravom, po katerem se obravnava zahtevek, določen zastaralni rok, daljši od štirih let, uporabi tak daljši zastaralni rok. 3. Države članice Komisiji posredujejo najnovejše informacije o nacionalnih pravilih o zastaranju za škodo, povzročeno v prometnih nesrečah. Komisija objavi povzetek informacij, ki jih posredujejo države članice, v dostopni obliki in v vseh uradnih jezikih Unije.“

Sprememba 49

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 5 f (novo)

Direktiva 2009/103/ES

Člen 26 c (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (5f) vstavi se naslednji člen: „Člen 26c Zadržanje zastaranja 1. Države članice zagotovijo, da se zastaralni rok iz člena 26a zadrži za čas od tedaj, ko vlagatelj zahtevka vloži svoj zahtevek: (a) pri zavarovalnici povzročitelja nesreče ali njenem pooblaščencu za obravnavo odškodninskih zahtevkov iz členov 21 in 22 ali (b) pri odškodninskem organu iz členov 24 in 25 te direktive, do tedaj, ko toženec zavrne zahtevek. 2. Kadar je preostali del zastaralnega roka, po tem ko se konča obdobje zadržanja, krajši od šestih mesecev, države članice zagotovijo, da se vlagatelju zahtevka odobri najmanj šestmesečno dodatno obdobje, da začne sodne postopke. 3. Države članice zagotovijo, da se rok, če se izteče na soboto, nedeljo ali na praznik, podaljša do konca prvega naslednjega delovnega dne.“

Sprememba 50

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 5 g (novo)

Direktiva 2009/103/ES

Člen 26 d (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (5 g) vstavi se naslednji člen: „Člen 26d Izračun rokov Države članice zagotovijo, da se za vse roke, določene s to direktivo, upošteva, kot sledi: (a) teči začnejo na dan, ki sledi dnevu, ko se je zadevni dogodek zgodil; (b) če je rok izražen v letih, se izteče v ustreznem naslednjem letu na mesec in dan, katerih poimenovanje in številka ustrezata mesecu in dnevu, ko se je zgodil dogodek. Če mesec nima enakega števila dni kot mesec dogodka, se rok izteče na zadnji dan meseca; (c) roki tečejo tudi med sodnimi počitnicami.“

Sprememba 51

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 6

Direktiva 2009/103/ES

Člen 28a

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba Člen 28a črtano Postopek v odboru 1. Komisiji pomaga Evropski odbor za zavarovanja in poklicne pokojnine, ustanovljen s Sklepom Komisije 2004/9/ES****.Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta*****. 2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 4 Uredbe (EU) št. 182/2011.

Sprememba 52

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 6

Direktiva 2009/103/ES

Člen 28b – odstavek 2

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba 2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz členov 9(2) in 10a(7) se na Komisijo prenese za nedoločen čas od datuma iz člena 30 . 2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 9(2) se prenese na Komisijo za nedoločen čas od … [datum začetka veljavnosti te direktive o spremembi]. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz členov 10a(7 g), petega odstavka člena 16 in člena 16a(5) se prenese na Komisijo za obdobje petih let od [datum začetka veljavnosti te direktive o spremembi].

Sprememba 53

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 6

Direktiva 2009/103/ES

Člen 28b – odstavek 5

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba 5. Delegirani akt, sprejet na podlagi členov 9(2) in 10a(7), začne veljati le, če mu niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje v dveh mesecih od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestita Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca. 5. Delegirani akt, sprejet na podlagi člena 9(2) , člena 10a(7 g), petega odstavka člena 16 in člena 16a(5 ), začne veljati le, če mu niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje v roku treh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestita Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.

Sprememba 54

Predlog direktive

Člen 1 – odstavek 1 – točka 6

Direktiva 2009/103/ES

Člen 28c

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba Člen 28c Člen 28c Ocena Ocena in pregled Ocena te direktive se izvede najpozneje sedem let po njenem prenosu. Komisija ugotovitve ocene skupaj s svojimi pripombami pošlje Evropskemu parlamentu , Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru. Komisija najkasneje v petih letih po prenosu te direktive Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru predloži poročilo, v katerem oceni izvajanje te direktive , še zlasti v zvezi z: (a) njeno uporabo glede na tehnološki razvoj, zlasti v zvezi z avtonomnimi in polavtonomnimi vozili; (b) ustreznosti področja uporabe ob upoštevanju tveganj nesreč, ki jih pomenijo različna motorna vozila, glede na verjetne spremembe na trgu, zlasti v zvezi z visokohitrostnimi lahkimi vozili, ki spadajo v kategorije vozil iz člena 2(2)(h), (i), (j) in (k) Uredbe (EU) št. 168/2013, kot so električna kolesa, vozila segway ali električni skuterji, in ali naj bi v njej določen sistem odgovornosti še lahko zadovoljeval prihodnje potrebe; (c) spodbujanjem zavarovalnic, da v svoje zavarovalne pogodbe vključijo sistem bonus-malus, vključno s popusti za nevložitev odškodninskega zahtevka, pri čemer na premije vpliva izjava o škodnem dogajanju imetnika zavarovalne police. Komisija poročilu priloži svoje pripombe in po potrebi zakonodajni predlog.

(1) Zadeva je bila v skladu s četrtim pododstavkom člena 59(4) Poslovnika vrnjena pristojnemu odboru v medinstitucionalna pogajanja (A8-0035/2019).

(15) Direktiva 2009/103/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (UL L 263, 7.10.2009, str. 11).

(15) Direktiva 2009/103/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (UL L 263, 7.10.2009, str. 11).

(20) Uredba (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (UL L 55, 28.2.2011, str. 13).

(1a) UL L 123, 12.5.2016, str. 1.

(*) Uredba (EU) 2018/858 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o odobritvi in tržnem nadzoru motornih vozil in njihovih priklopnikov ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila, spremembi uredb (ES) št. 715/2007 in (ES) št. 595/2009 ter razveljavitvi Direktive 2007/46/ES (UL L 151, 14.6.2018, str. 1).

(**) Uredba (EU) št. 167/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. februarja 2013 o odobritvi in tržnem nadzoru kmetijskih in gozdarskih vozil (UL L 60, 2.3.2013, str. 1).

(***) Uredba (EU) št. 168/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2013 o odobritvi in tržnem nadzoru dvo- ali trikolesnih vozil in štirikolesnikov (UL L 60, 2.3.2013, str. 52).“

(*1) Direktiva (EU) 2015/413 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2015 o lažji čezmejni izmenjavi informacij o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu (UL L 68, 13.3.2015, str. 9).

(*2) Sklep Sveta 2008/616/PNZ z dne 23. junija 2008 o izvajanju Sklepa 2008/615/PNZ o poglobitvi čezmejnega sodelovanja, zlasti na področju boja proti terorizmu in čezmejnemu kriminalu (UL L 210, 6.8.2008, str. 12).

(*) Direktiva 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja (Solventnost II) (UL L 335, 17.12.2009, str. 1).“

(***) Direktiva 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja (Solventnost II) (UL L 335, 17.12.2009, str. 1).“

(*) Direktiva 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja (Solventnost II) (UL L 335, 17.12.2009, str. 1).“