OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Združeno kraljestvo je 29. marca 2017 v skladu s členom 50 Pogodbe o Evropski uniji predložilo uradno obvestilo o nameri o izstopu iz Unije. To pomeni, da se bo primarna in sekundarna zakonodaja Unije s 30. marcem 2019 (v nadaljnjem besedilu: datum izstopa) za Združeno kraljestvo prenehala uporabljati, če sporazum o izstopu ne bo ratificiran. Združeno kraljestvo bo takrat postalo tretja država.

Sporazum o izstopu je bil dogovorjen med Unijo in Združenim kraljestvom, 25. novembra 2018 pa ga je potrdil Evropski svet (člen 50). Vendar pa je ratifikacija sporazuma v Združenem kraljestvu negotova.

Komisija je 13. novembra 2018 v sporočilu „Priprave na izstop Združenega kraljestva iz Evropske unije 30. marca 2019: načrt ukrepov za nepredvidljive razmere“ (v nadaljnjem besedilu: sporočilo o načrtu ukrepov za nepredvidljive razmere) poudarila, da je sporazum o izstopu najboljša možnost za urejen izstop Združenega kraljestva iz Unije. Če pa sporazuma o izstopu ne bo, bo Unija ukrepala za zaščito svojih interesov in bi morala imeti na vseh področjih enoten in usklajen pristop. V sporočilu je Komisija predstavila šest splošnih načel, s katerimi bi morali biti skladni ukrepi za nepredvidljive razmere na vseh ravneh. Eno od načel je, da ukrepi za nepredvidljive razmere ne bi smeli podvajati koristi članstva v Uniji ali pogojev prehodnega obdobja iz sporazuma o izstopu; ukrepi morajo biti začasni in naj načeloma ne bi trajali dlje kot do konca leta 2019; hkrati pa jih mora Evropska unija sprejeti enostransko v skladu s svojimi interesi, tako da jih načeloma lahko kadar koli prekliče.

Če do datuma izstopa Unija in Združeno kraljestvo ne skleneta dogovora o izstopu, zakonodaja Unije o koordinaciji sistemov socialne varnosti ne bo več veljala v odnosih med Unijo in Združenim kraljestvom. To pomeni, da pravice socialne varnosti ne bodo zagotovljene za državljane Unije, za katere velja ali je veljala zakonodaja ene ali več držav članic, in sicer v primerih, ki vključujejo Združeno kraljestvo (npr. za osebe, ki so delale ali živele v Združenem kraljestvu, ko je to bilo država članica Unije), niti za državljane Združenega kraljestva, za katere velja ali je veljala zakonodaja ene ali več držav članic.

Ne glede na scenarij Komisija dosledno poudarja, da je zaščita državljanov Unije v Združenem kraljestvu in tudi državljanov Združenega kraljestva v Uniji prednostna naloga. To bo od držav članic zahtevalo velikodušen pristop do državljanov Združenega kraljestva, ki že prebivajo na njihovem ozemlju. Od Združenega kraljestva se pričakuje enako ravnanje. Ob upoštevanju navedenega je cilj tega predloga ublažitev nekaterih negativnih učinkov izstopa Združenega kraljestva iz Unije, če z Združenim kraljestvom ne bo dogovora o rešitvah.

Vsem, ki so kot državljani Unije pred datumom izstopa uveljavljali pravico do prostega gibanja v Uniji, je resnično treba zagotoviti, da bodo ohranili pravice socialne varnosti na podlagi dejstev in dogodkov ter zavarovalnih dob, dob (samo)zaposlenosti ali prebivanja, ki so se zgodili oziroma zaključile pred datumom izstopa, ko je bilo Združeno kraljestvo država članica Unije. Nekatera temeljna načela koordinacije sistemov socialne varnosti, kot so določena v Uredbi (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (izenačevanje, seštevanje, enako obravnavanje), pa tudi pravila iz te uredbe, ki omogočajo praktično izvajanje teh načel (denimo sorazmerni izračun starostne pokojnine), morajo za te osebe še naprej veljati v zvezi z dejstvi ali dogodki in dobami, ki so se zgodili oziroma zaključile pred datumom izstopa. Enako velja za pravice socialne varnosti oseb brez državljanstva in begunce, za katere velja ali je veljala zakonodaja ene ali več držav članic, v primerih, ki vključujejo Združeno kraljestvo. Vse zgoraj navedene kategorije vključujejo tudi družinske člane in preživele osebe.

Ker bo Združeno kraljestvo postalo tretja država, od datuma izstopa ne bodo več veljala druga načela in pravila koordinacije sistemov socialne varnosti, kot so izvoz denarnih dajatev, nepretrgano zagotavljanje storitev v primeru bolezni in pravila o zakonodaji, ki se uporablja.

Po določbah Pogodbe o prostem gibanju je Unija popolnoma izvrševala svojo pristojnost glede koordinacije sistemov socialne varnosti med Združenim kraljestvom in drugimi državami članicami v zvezi z vsakršnim uveljavljanjem pravice do prostega gibanja iz časa, ko je bilo Združeno kraljestvo država članica Unije. Zato države članice za primere iz te uredbe ne morejo sklepati in uporabljati dvostranskih konvencij.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike in drugimi politikami Unije

Ta predlog je del načrta Unije za pripravljenost in nepredvidljive razmere za ublažitev negativnih učinkov izstopa Združenega kraljestva iz Unije brez sporazuma o izstopu. V predlogu so upoštevana splošna načela iz sporočila o načrtu ukrepov za nepredvidljive razmere. Poudariti je treba, da je načrt ukrepov enostranski in začasen, saj predlog ne podvaja koristi članstva v Uniji ali pogojev prehodnega obdobja iz sporazuma o izstopu.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga

Ta predlog temelji na členu 48 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), saj se nanaša na ukrepe s področja koordinacije sistemov socialne varnosti.

•Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)