Strategija o e-pravosodju za obdobje 2019–2023

(2019/C 96/04)

I. Uvod

1. Cilj evropskega e-pravosodja je izboljšati dostop do storitev s področja pravosodja v vseevropskem kontekstu, zato se razvijajo informacijske in komunikacijske tehnologije ter se vključujejo v dostop do pravnih informacij in delovanje pravosodnih sistemov. Digitalni postopki in elektronsko komuniciranje med udeleženci v sodnih postopkih so postali bistvena sestavina učinkovitega delovanja sodstva v državah članicah.

3. Doslej sta dejavnosti na področju e-pravosodja usmerjala dva akcijska načrta za e-pravosodje ( 4 ) , ki ju je spremljala še strategija o e-pravosodju 2014–2018 ( 5 ) . Ta akcijska načrta so izvajali Svet, prek svojih ustreznih pripravljalnih teles, ter države članice, Komisija in Urad za publikacije.

6. Podobno so bile v EUR-Lex dodane nove vrste dokumentov in iskalnih orodij. Posodobljen je bil tudi z novimi pravnimi akti in sodno prakso, vključno z ukrepi za prenos v nacionalno zakonodajo in nacionalno sodno prakso, pa tudi povzetki zakonodaje, ki v zlahka razumljivem jeziku pojasnjujejo pravne akte EU. Na podlagi povratnih informacij državljanov so bile izboljšane tudi funkcije in struktura EUR-Lex.

7. Pripravljeni sta bili dve poročili o napredku pri izvajanju akcijskega načrta za obdobje 2014–2018; enega je pripravil Svet ( 13 ) , drugega pa Komisija ( 14 )

II. Povezave med načeli e-pravosodja in e-uprave

8. Delo, opravljeno na področju e-pravosodja, je lahko koristno tudi na drugih področjih. Zlasti e-CODEX lahko zagotovi osnovne elemente, kot je e-dostava, za več drugih področij. Na podoben način naj bi rezultati že zaključenega projekta e-SENS z generičnimi in ponovno uporabljivimi tehničnimi komponentami olajšali uvedbo čezmejnih digitalnih javnih storitev.

9. E-pravosodje naj bi omogočilo enostavnejši dostop do informacij in storitev s področja pravosodja ter tako prispevalo k razvoju enotnega digitalnega trga, kot je navedeno v Talinski deklaraciji o e-upravi ( 15 ) eden od ciljev e-uprave. Pri evropskih pobudah na področju e-pravosodja bi si bilo treba ob upoštevanju ustavnih določb o sodstvu v državah članicah (neodvisnosti sodstva in delitve oblasti) prizadevati za dodatno usklajenost znotraj okvira e-uprave, podlaga za to pa bi morali biti sklepi Sveta z dne 20. septembra 2016 o akcijskem načrtu za e-upravo za obdobje 2016–2020: pospešitev digitalne preobrazbe uprave ( 16 ) in sporočilo Komisije z dne 19. aprila 2016 z naslovom „Evropski akcijski načrt za e-upravo za obdobje 2016–2020 – Pospešitev digitalne preobrazbe uprave“ ( 17 )

10. V skladu s temi sklepi Sveta z dne 20. septembra 2016 bi bilo treba pri pobudah v okviru evropskega e-pravosodja upoštevati načela ( 18 ) iz sporočila Komisije z dne 19. aprila 2016 ( 19 )

11. Evropsko pravosodje naj bi zlasti: — podpiralo pristop „prevzeto digitalno“, predvsem z: — zavezanostjo, da državljanom in podjetjem omogoči digitalno interakcijo z organi, ter — vključitvijo navedenega pristopa v nacionalno zakonodajo in zakonodajo EU, s čimer bi zagotovili ustrezne pravne določbe, s tem pa tudi pravno varnost in nemoteno interakcijo v nacionalnem in čezmejnem okviru, — delovalo po načelu „samo enkrat“, kar pomeni, da bi se izogibali odvečnim postopkom in informacije – v skladu s pravili o varstvu podatkov –, potem ko so bile enkrat vnesene v sistem in če niso zastarele, ponovno uporabili v poznejših postopkih, — osredotočenostjo na uporabnika, tj. z aplikacijami, spletnimi stranmi, orodji in sistemi, zasnovanimi tako, da bodo enostavni za uporabo in da bodo uporabniki avtonomni.

III. Cilji evropskega e-pravosodja

12. Cilj e-pravosodja je olajšati dostop do storitev s področja pravosodja za državljane, pravosodne delavce in organe ter delovanje pravosodnih sistemov, tudi v čezmejnih primerih, ob upoštevanju neodvisnosti sodstva in delitve oblasti. Ta cilj se dosega s poenostavitvijo in digitalizacijo komuniciranja, dostopom do postopkov in pravnih informacij ter povezami v nacionalne sisteme in med njimi v čezmejnem okviru.

A. Dostop do informacij

13. Cilj je izboljšati dostopnost informacij na področju pravosodja v Evropski uniji, med drugim: — informacij o pravicah državljanov, s čimer bi prispevali k večji osveščenosti, — informacij o pravu EU in pravu, s katerim se prenaša v nacionalno zakonodajo, — informacij o postopkih, s katerimi se uporabnikom pomaga pri uporabi različnih orodij, ki jih imajo na voljo za takšne postopke, na primer dinamičnih obrazcev ali iskalnih orodij za strokovne delavce in (pravosodne) organe, — informacij o pristojnih organih, s pomočjo katerih lahko državljani ugotovijo, kateri so pristojni organi in kateri so ustrezni nacionalni zakoni v okviru sodnega ali izvensodnega postopka, — javno dostopnih informacij iz nacionalnih registrov in — podatkov o uporabi e-pravosodja (20) in e-prava (21).

14. Portal ima skupaj z EUR-Lex pomembno vlogo pri izpolnjevanju tega cilja.

15. Portal je treba še naprej razvijati in povečevati njegovo interaktivnost, tako da bo enotna vstopna točka za pravosodje, prek katere bo mogoče dostopati do e-storitev ali e-rešitev.

16. EUR-Lex bi bilo treba dodatno razviti, da bo izpolnjeval potrebe državljanov in jim omogočal, da zlahka najdejo vse ustrezne informacije o pravu EU.

17. Da bi omogočili dostop do informacij, ki jih je mogoče uporabiti v sodnih in izvensodnih postopkih, so bili povezani ali pa se trenutno povezujejo ustrezni registri, kot so poslovni registri in registri insolventnosti. Po potrebi bi bilo treba povezati tudi druge registre in podatkovne zbirke, da bi poenostavili dostop do informacij in strokovni delavcem olajšali delovne postopke.

18. V tem okviru bi si bilo treba še naprej prizadevati za tesno sodelovanje s pravosodnimi delavci, ki imajo dvojno vlogo – so uporabniki informacij, zagotovljenih s projekti povezovanja registrov ali podatkovnih zbirk, in, v nekaterih primerih, odgovorni za izvajanje in upravljanje takih registrov in podatkovnih zbirk.

B. E-komunikacije na področju pravosodja

19. Dematerializacija sodnih in izvensodnih postopkov bi se morala nadaljevati, saj bi tako omogočili enostavnejši in hitrejši dostop do sodišč ter z uporabo varnih elektronskih komunikacijskih orodij, zlasti e-CODEX, olajšali uporabo izvensodnih postopkov v čezmejnih primerih.

20. E-pravosodje bi moralo omogočati elektronsko interakcijo in komuniciranje med pravosodnimi organi ter z državljani in strokovnimi delavci v sodnih postopkih (na primer prek videokonferenc ali varne elektronske izmenjave podatkov) v skladu z obstoječim pravnim okvirom.

21. Nekatere funkcije bi morale biti dostopne zgolj članom pravosodnih organov, in sicer prek varnega dostopa, kar bi vključevalo specifične pravice dostopa ter enotni ali interoperabilni način avtentikacije, ki bi temeljil na sistemih, združljivih z eIDAS.

22. Določbe pravnega okvira e-IDAS bi bilo treba preučiti in uporabljati v vseh primerih, ko se izvajajo ali uporabljajo storitve zaupanja.

23. S sistemi e-pravosodja je poleg tega mogoče omogočiti lažje delovanje različnih obstoječih mrež na evropski ravni, na primer evropske pravosodne mreže v civilnih in gospodarskih zadevah ali evropske pravosodne mreže v kazenskih zadevah. Zato bi bilo treba ob posvetovanju z navedenima organizacijama dodatno izkoristiti možnosti, ki jih ponujata sistem evropskega e-pravosodja in zadevni portal.

C. Interoperabilnost

24. Vsaka država članica bi morala poskrbeti za ustrezno tehnično izvajanje in upravljanje nacionalnih sistemov e-pravosodja ter s tem omogočiti medsebojno povezanost in interoperabilnost med sistemi držav članic. Zagotoviti bi bilo treba združljivost različnih tehničnih, organizacijskih, pravnih in semantičnih vidikov aplikacij pravosodnih sistemov, hkrati pa državam članicam omogočiti prožnost. V tem okviru bi bilo treba upoštevati načela iz evropskega okvira interoperabilnosti.

IV. Načela za e-pravosodje

A. Smernice za akcijski načrt

i. Opredelitev prednostnih nalog

25. O vključitvi projektov v akcijski načrt bi bilo treba odločati na podlagi prednostnih nalog, določenih glede na to, kakšen je njihov priznan pomen za državljane, podjetja in sodstvo, kakšne so možnosti za nadaljevanje teh projektov ter glede na tehnološki razvoj in število držav članic, ki pri teh projektih sodelujejo že od začetka. Prednostni projekti bi morali temeljiti na dovolj dovršeni tehnologiji, ki bi jo bilo mogoče uvesti za razumno ceno ter bi obenem zagotavljala ustrezno stabilnost in kakovost storitev. Projekti bi morali koristiti državljanom, podjetjem in/ali sodstvu ter biti uporabni v zelo raznolikih ali pomembnih postopkih. Biti morajo takšni, da se lahko vanje vključijo vse ali skoraj vse države članice. V njih lahko sodelujejo tudi institucije EU.

26. Projekti, ki veljajo za prednostne zaradi njihove trenutne faze razvoja, nujnosti ali povezanosti z drugimi projekti, bodo v akcijskem načrtu vključeni na osnovni seznam.

27. Vzporedno s tem bo sestavljen rezervni seznam projektov, za katere nekateri predpogoji zaenkrat še niso izpolnjeni. Manj prednostne projekte s tega rezervnega seznama bi še vedno bilo možno izvesti v sodelovanju z državami članicami, ki bi to želele, potem ko bodo najdene rešitve za obstoječe ovire ali izpolnjeni pogoji, in dodeliti sredstva zanje, če bi razpisi za zbiranje predlogov zajemali njihovo področje uporabe.

ii. Kontinuiteta

28. Da bi spodbujali kontinuiteto, bi bilo pri pripravi načrta treba razmisliti o tem, da bi vanj vključili tekoče projekte iz prejšnjih akcijskih načrtov. Prednostno bi bilo treba vključiti projekte, ki so že prinesli in pokazali pozitivne rezultate.

iii. Evolutivnost

29. Akcijski načrt bi moral biti takšen, da bi ga bilo mogoče prilagajati prihodnjemu razvoju, bodisi pravnemu bodisi tehničnemu. Tako bi lahko v akcijski načrt vključili specifičen projekt, če bi bilo zaradi določenega pravnega akta treba ukrepati na področju e-pravosodja.

30. Treba bi bilo pozorno spremljati pravnotehnološka področja, kot so umetna inteligenca, tehnologija veriženja podatkovnih blokov, e-prevodi ali virtualna resničnost, da bi ugotovili, ali bi lahko imela pozitiven učinek na e-pravosodje, in da bi te možnosti izkoristili.

31. Pozitiven učinek na e-pravosodje bi lahko imeli zlasti umetna inteligenca in tehnologija veriženja podatkovnih blokov, tako da bi na primer prispevali k večji učinkovitosti in zaupanju. Pri prihodnjem razvoju in uvajanju takih tehnologij je treba upoštevati nevarnosti in izzive, zlasti na področju varstva podatkov in etike.

iv. Sodelovanje s strokovnimi delavci

32. V akcijski načrt bi moralo biti mogoče vključiti projekte, ki jih predlagajo ali upravljajo in/ali pri katerih sodelujejo strokovni delavci ter ki izpolnjujejo pogoje iz prejšnjih treh odstavkov.

33. Projekti, ki jih predlagajo strokovni delavci, se bodo začeli izvajati na njihovo pobudo.

34. Razume se, da zaradi razlik med nacionalnimi sistemi vse države članice ne bodo mogle pomagati pri izvajanju teh projektov.

B. Izvajanje akcijskega načrta

i. Prostovoljno sodelovanje

35. Projekti e-pravosodja temeljijo na prostovoljnem delovanju, razen v primerih, ko k temu zavezuje določen pravni instrument. Vendar pa bi si bilo treba na začetku vsake pobude prizadevati za široko sodelovanje med državami članicami, saj to prispeva k večjemu pozitivnemu učinku in boljšim možnostim za nadaljnje izvajanje.

ii. Trajnostna naravnanost

36. Trajnostna naravnanost bi na splošno morala veljati za predpogoj za vključitev določenega projekta e-pravosodja v akcijski načrt. Ta trajnostna naravnanost zajema organizacijske, pravne, tehnične in finančne vidike.

37. Pravočasno bi bilo treba zagotoviti trajnosten okvir za upravljanje in vzdrževanje projektov, po možnosti s pravnimi instrumenti EU ( 22 )

38. Popolna usklajenost projektov e-pravosodja s pravnim okvirom EU je predpogoj za njihovo trajnostnost.

39. Tehnične zahteve bi morale biti takšne, da bi jih države članice lahko zlahka sprejele in dodatno razvile, pri čemer bi bilo treba upoštevati tehnološki razvoj. Zagotoviti bi bilo treba ustrezno raven kibernetske varnosti.

40. Treba bi bilo razlikovati med pilotnimi projekti in obsežnimi rešitvami. Obsežne rešitve bodo temeljile in bodo izvedene na podlagi vzpostavljenih pravnih instrumentov, ki bodo vsebovali določbe o upravljanju in trajnostni naravnanosti. Pilotni projekti bodo časovno omejeni. Ob koncu pilotnega projekta bo sprejeta odločitev, ali ga preoblikovati v obsežno rešitev, ali ga nadaljevati samostojno, po možnosti brez financiranja EU, ali pa ga zaključiti.

iii. Finančna vzdržnost

41. Evropska komisija, države članice in strokovni delavci bi morali zagotoviti, da bodo za projekte e-pravosodja pravočasno na voljo ustrezna finančna sredstva ( 23 )

42. Na ravni EU bi bilo treba olajšati dostop do financiranja, predvsem s čim večjo poenostavitvijo upravnih formalnosti, pri tem pa upoštevati finančno uredbo ( 24 )

iv. Decentralizacija

43. Evropsko pravosodje temelji na načelu decentraliziranega modela na evropski ravni in povezuje različne sisteme, ki so že vzpostavljeni v državah članicah. Z decentraliziranim pristopom do e-pravosodja sta torej upoštevani načeli sorazmernosti in subsidiarnosti.

44. Kljub temu pa je v nekaterih posebnih situacijah mogoče predvideti centralizirani sistem, lahko pa tudi obvezen v skladu s pravom EU.

v. Organizacija dela v okviru e-pravosodja

45. Splošno izvajanje evropskega akcijskega načrta za e-pravosodje spremlja pristojno pripravljalno telo Sveta Evropske unije.

46. Po potrebi se lahko sestane omejeno število strokovnih skupin, ki sodelujejo v specifičnih projektih, da bi z izmenjavo informacij in najboljših praks ter spodbujanjem udeležbe dosegli napredek na teh področjih dela.

47. Da bi omogočili uspešno izvajanje evropskega e-pravosodja, je treba pri delu na področju e-pravosodja razmisliti o promoviranju in osveščanju na ravni EU in na nacionalni ravni.

48. Delovna skupina bo vsaj enkrat v polletju pregledala izvajanje akcijskega načrta za e-pravosodje, ki bi ga bilo treba po potrebi prilagoditi razvoju dogodkov.

vi. Sodelovanje s strokovnimi delavci

49. Strokovni delavci bi morali pri izvajanju akcijskega načrta sodelovati kot svetovalci ali partnerji v projektih, pri katerih je njihovo sodelovanje nujno ali koristno.

(1) Sklepi Sveta PNZ z dne 12. in 13. junija 2007, str. 43 dokumenta 10267/07.

(2) V odgovor Svetu je Komisija predložila sporočilo „Za evropsko strategijo na področju e-pravosodja“ z dne 5. junija 2008 (COM(2008) 329 final, dokument Sveta 10285/08).

(3) Resolucija o e-pravosodju, sprejeta na plenarnem zasedanju 18. decembra 2008, 2008/2125 (INI).

(4) Večletni akcijski načrt 2009–2013 o evropskem pravosodju (UL C 75, 31.3.2009, str. 1); Večletni evropski akcijski načrt za e-pravosodje za obdobje 2014–2018 (UL C 182, 14.6.2014, str. 2).

(5) Osnutek strategije o evropskem e-pravosodju 2014–2018 (UL C 376, 21.12.2013, str. 7).

(6) Te strani zajemajo vse od družinskega prava in usposabljanja pravosodnih delavcev iz prava EU do pravic žrtev v kazenskem postopku ali zakonodaje o varstvu potrošnikov.

(7) Ta orodja omogočajo iskanje pravosodnim delavcem, podjetjem in organom, pristojnim za varstvo človekovih pravic.

(8) Na primer javni dokumenti, kot so potrdila o rojstvu ali bivališču, v skladu z Uredbo (EU) 2016/1191 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. julija 2016 o spodbujanju prostega gibanja državljanov s poenostavitvijo zahtev za predložitev nekaterih javnih listin v Evropski uniji in o spremembi Uredbe (EU) št. 1024/2012 (UL L 200, 26.7.2016, str. 1).

(9) Kot so dinamični obrazci za postopek v sporih majhne vrednosti.

(10) Prek portala e-Codex, kot je na primer predvideno za projekt e-dokaz.

(11) Kot je uporaba ELI in ECLI za iskanje in analizo pravnih besedil in besedil sodne prakse.

(12) Na primer do poslovnih registrov prek sistema povezovanja poslovnih registrov ali registrov insolventnosti.

(13) Trenutna različica z dne 10. oktobra 2018: WK 598/2018 REV 2.

(14) WK 8440/2018; končna različica je na voljo na https://publications.europa.eu/en/publication-detail/-/publication/d72311d9-c070-11e8-9893-01aa75ed71a1/language-en/format-PDF.

(15) Talinska deklaracija o e-upravi, sprejeta 6. oktobra 2017 na ministrskem srečanju med estonskim predsedovanjem Svetu EU, https://www.eu2017.ee/news/insights/tallinn-declaration-egovernment-ministerial-meeting-during-estonian-presidency.

(16) 12359/16.

(17) 8097/16 COM(2016) 179 final.

(18) Ta načela so privzeto digitalno (vključno s prilagoditvijo zakonodajnih pobud digitalni dobi), načelo „samo enkrat“ (ob ustreznem izpolnjevanju pravil glede varstva podatkov), vključevalnost in dostopnost, odprtost in preglednost, privzeta čezmejnost (po potrebi), privzeta interoperabilnost (na podlagi standardov in odprtih specifikacij v skladu z načeli standardizacije) ter verodostojnost in varnost.

(19) Digitalizacija evropske industrije – Izkoriščanje vseh prednosti enotnega digitalnega trga; COM/2016/0180 final.

(20) Kot so podatki, ki – čeprav nimajo pravnega značaja – olajšujejo uporabo orodij e-pravosodja, na primer registri strokovnih delavcev, informacije o podjetjih ali statusu insolventnosti oseb in podjetij.

(21) Kot so podatki, povezani z zakonodajo, na primer metapodatki. Dostop do teh podatkov bi bilo treba zagotoviti v ponovno uporabljivi obliki, da bi spodbujali interoperabilnost – bodisi tehnično (z uporabo odprte oblike zapisov) ali semantično (z uporabo kontroliranih slovarjev, kot je Euro-Voc) – in uporabnost – s poenostavitvijo dostopa do pravnih podatkov z uporabo identifikatorjev, kot sta ELI in ECLI.

(22) Kot je na primer e-CODEX (brez poseganja v prihodnje tehnološke rešitve).

(23) Ta sredstva bi lahko na primer zagotovili s program, s katerimi Komisija zagotavlja nepovratna sredstva, kot je instrument za povezovanje Evrope.

(24) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/?uri=OJ:L:2018:193:TOC.