P6_TA(2006)0340

Evropski socialni model za prihodnost

Resolucija Evropskega parlamenta o evropskem socialnem modelu za prihodnost (2005/2248(INI))

Evropski parlament,

- ob upoštevanju sporočila Komisije o evropskih vrednotah v globaliziranem svetu (KOM(2005)0525),

- ob upoštevanju Pogodbe o Ustavi za Evropo [1],

- ob upoštevanju Evropske socialne listine,

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 18. januarja 2006 o stališču Evropskega sveta glede finančne perspektive in obnove Medinstitucionalnega sporazuma za obdobje 2007-2013 [2],

- ob upoštevanju konvencij Mednarodne organizacije dela (ILO) o mednarodnih delovnih in okoljskih standardih,

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 15. marca 2006 o socialni zaščiti in socialni vključenosti [3],

- ob upoštevanju poročila skupine na visoki ravni o prihodnosti socialne politike v razširjeni Evropski uniji, objavljenega maja 2004,

- ob upoštevanju sporočila Komisije o socialni agendi 2006-2010 (KOM(2005)0033),

- ob upoštevanju delovnega dokumenta Komisije o trajnostnem financiranju socialnih politik v Evropski uniji (SEK(2005)1774),

- ob upoštevanju sporočila Komisije o evropskih politikah, ki zadevajo mlade - o obravnavi skrbi mladih v Evropi - izvajanje Evropskega pakta za mlade in spodbujanja dejavnega državljanstva (KOM(2005)0206),

- ob upoštevanju delovnega dokumenta Komisije o socialnem položaju v Evropski uniji - 2004 (SEK(2004)0636),

- ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,

- ob upoštevanju poročila Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve in mnenj Odbora za pravice žensk in enakost spolov, Odbora za mednarodno trgovino ter Odbora za industrijo, raziskave in energetiko (A6-0238/2006),

A. ker se v evropskem socialnem modelu odražajo skupne vrednote, ki temeljijo na ohranjanju miru, socialne pravičnosti, enakosti in solidarnosti, spodbujanju svobode in demokracije ter na spoštovanju človekovih pravic,

B. ker je eden od temeljnih kamnov evropskega socialnega modela socialno gospodarstvo,

C. ker se je EU v zadnjih 60 letih zaradi skupnih vrednot, ki se odražajo v evropskem socialnem modelu, uspešno razvila v področje velike gospodarske blaginje in socialne pravičnosti,

D. ker si države članice kljub razlikam v socialnih sistemih in različnemu udejanjanju teh vrednot skupno prizadevajo doseči ravnovesje na osnovi dejavne soodvisnosti med gospodarsko rastjo in družbeno solidarnostjo, kar se v evropskem socialnem modelu odraža kot enotnost vrednot in raznolikost sistemov,

E. ker države članice in EU dajejo prednost ohranjanju vrednot, povezanih z evropskim socialnim modelom, kar kažejo cilji Lizbonske strategije, kjer je socialni razvoj eden od stebrov trajnostnega razvoja,

F. ker je očitno treba posodobiti in preoblikovati evropski socialni model, da se bo bolje odzival na demografske spremembe in izzive globalizacije ter bo omogočal večjo prilagodljivost človeških virov hitremu tehnološkemu razvoju, da se lažje doseže socialna vključenost, socialna pravičnost in izkoreninjenje revščine,

G. ker mora evropski socialni model zagotavljati ukrepe, ki bodo kos izzivu povečane migracije in priseljevanja ter njihovim posledicam za socialno kohezijo,

H. ker reforma evropskega socialnega modela ne sme oslabiti vrednot, ki so v njegovem bistvu,

I. ker je osnovno sporočilo evropskega socialnega modela enako plačilo za enako delo na delovnem mestu,

J. ker je višja gospodarska rast najpomembnejša za vzdržnost evropskih socialnih standardov, ki so bistveni za trajnostno rast,

K. ker je primeren dohodek bistven za družbeno vključenost in dejavno sodelovanje v družbi, pa tudi za dostojno življenje,

L. ker na ustrezno zasnovano socialno politiko ne smemo gledati kot na strošek, ampak kot na pozitivni dejavnik gospodarske rasti EU, ne le zaradi večje produktivnosti in konkurenčnosti, ampak ker ustvarja socialno kohezijo, dviguje življenjski standard državljanov in zagotavlja temeljne pravice ter enakost, s čimer postaja pomemben dejavnik pri zagotavljanju socialnega miru in politične stabilnosti, brez česar ne more biti trajnega gospodarskega napredka,

M. ker mora takšna socialna politika upoštevati, da so delodajalci večinoma mala in srednje velika podjetja (MSP), ter da ta zaposlujejo večino delavcev,

N. ker so bile storitve splošnega interesa in storitve splošnega gospodarskega interesa v Amsterdamski pogodbi prvič izrecno priznane kot temeljne sestavine, s katerimi države članice zagotavljajo socialno in ozemeljsko kohezijo, in kot področja, kjer države članice ohranjajo pravico odločanja in financiranja, to stališče pa se je še okrepilo v Pogodbi o Ustavi za Evropo,

O. ker se zasnova evropskega socialnega modela odraža v navedeni ustavni pogodbi in jo podpirajo načela enakosti, solidarnosti in nediskriminacije,

P. ker bi morale države članice slediti Načrtu za enakost med ženskami in moškimi 2006-2010 (KOM(2006)0092) in Evropskemu paktu za enakost med spoloma ter v celoti prenesti obstoječo zakonodajo Skupnosti na področju boja proti diskriminaciji v nacionalno pravo,

Q. ker lahko EU s svojim načinom trgovanja pozitivno ali negativno vpliva na gospodarstva v številnih delih sveta, tako s svojo vlogo v STO kakor tudi s pogoji, ki jih določa, in sporazumi, ki jih sklepa z manj razvitimi regijami in državami,

R. ker bosta izvajanje trgovinske politike, temelječe na evropskih skupnih preferencialih in svetovnih skupnih vrednotah, in politika pomoči, ki si prizadeva za spodbujanje izobraževanja in odpravo dela otrok, spodbujanje osnovnih delovnih in okoljskih standardov ter standardov preglednosti in dobrega upravljanja, prispevala h krepitvi politične moči EU v mednarodnih ustanovah,

Reforma evropskega socialnega modela

1. poudarja, da je treba ohranjati in krepiti vrednote, povezane z evropskim socialnim modelom - enakost, solidarnost, pravice in odgovornosti posameznika, nediskriminacijo in porazdelitev z dostopnostjo visoko kakovostnih javnih storitev vsem državljanom - in že dosežene visoke socialne standarde;

2. poudarja, da je lahko le EU, ki temelji na gospodarski in socialni koheziji in zagovarja skupne vrednote, dovolj močna, da zaščiti svoje interese;

3. izraža prepričanje, da je nujno treba izvesti reformo gospodarskih in socialnih sistemov, če slednji niso izpolnili meril učinkovitosti in družbenega trajnostnega razvoja in niso kos izzivom demografskih sprememb, globalizacije in revolucije v informacijski tehnologiji;

4. izraža globoko razočaranje nad sedanjo stopnjo rasti v EU, ki zelo otežuje strukturno reformo;

5. se zaveda vsesplošne zaskrbljenosti državljanov EU zaradi brezposelnosti - zlasti med mladimi - izključenosti, revščine, negotovosti na trgu dela ter morebitnega propada sistemov socialne varnosti;

6. meni, da mora Evropska unija stremeti k zagotavljanju enakopravnega dostopa do visokokakovostnih delovnih mest v primerih, kjer demografske spremembe in brezposelnost nesorazmerno prizadenejo določene skupine;

7. meni, da je treba obnoviti zavezanost EU socialni Evropi, kar je temeljnega pomena za obnovitev zaupanja državljanov v projekt EU, ki zagotavlja delovna mesta, rast in blaginjo;

8. se popolnoma zaveda, da ostajata zaposlovanje in socialna politika na splošno v nacionalni pristojnosti, vendar poudarja, da je, kot je določeno v pogodbah, na tem področju pristojna tudi EU in da mora EU oblikovati trdnejši gospodarski in socialni okvir, da se državam članicam omogoči izvajanje potrebnih reform na nacionalni ravni glede na njihove gospodarske, socialne in politične razmere;

9. poziva Komisijo, naj pripravi dodatne pobude za dokončno uveljavitev notranjega trga, ki bo, če bo uresničen v celoti, spodbudil gospodarsko rast in konkurenčnost, pri čemer naj upošteva, da je pri socialnih, potrošniških in okoljskih standardih treba izključiti "tekmovalnosti za vsako ceno";

10. podpira Komisijo pri prizadevanjih za ustanavljanje in uspešnost evropskih podjetij s posebnim poudarkom na MSP, ki veliko prispevajo h gospodarstvu EU in predstavljajo veliko večino zaposlenih v zasebnem sektorju;

11. poziva Komisijo in Svet, naj spoštujeta prvotni enakostranični trikotnik iz Lizbonske strategije in razvijeta bolj uravnotežen pristop med gospodarskim usklajevanjem na eni strani ter politiko zaposlovanja in socialno politiko na drugi strani;

12. izraža razočaranje nad dejstvom, da mnoge države članice še zdaleč ne dosegajo ciljev Lizbonske strategije, zato jih ponovno poziva, naj v celoti izvajajo revidirano Lizbonsko strategijo, ki velja za edini trajni način za doseganje gospodarske rasti, povečanje konkurenčnosti in ustvarjanje več in boljših delovnih mest; poziva države članice, naj uresničijo zlasti specifične cilje pri zaposlovanju, posebej žensk in mladih, naložbah v raziskave in razvoj, varstvu otrok in vseživljenjskem učenju; meni, da morajo države članice doseči vsaj cilje Lizbonske strategije, če se želijo lotiti potrebnih strukturnih reform;

13. priporoča državam članicam, naj okrepijo sodelovanje in izmenjavo najboljših praks z okrepljeno odprto metodo koordinacije in tako poskrbijo za učinkovit instrument za oblikovanje politike zaposlovanja, socialne zaščite, socialne izključenosti, enakosti spolov na trgu dela, pokojnin in zdravstva; meni, da bi ta metoda morala povečati vlogo parlamentov, socialnih partnerjev in zadevnih organizacij;

14. poziva Komisijo, naj demokratizira odprto metodo koordinacije in zagotovi, da bodo poleg Evropskega parlamenta tudi nacionalni parlamenti imeli pomembno vlogo pri določanju in uresničevanju ciljev vlad držav članic;

15. poudarja, kako pomembne so javne kampanje za pojasnjevanje podlage ciljev reforme in razpravo o njih, kjer naj imajo dejavno vlogo institucije EU, nacionalni parlamenti, javne oblasti, socialni partnerji in nevladne organizacije;

16. ponovno poudarja podporo svoji resoluciji z dne 12. januarja 2005 o Pogodbi o Ustavi za Evropo [4] in kampanji Komisije 3D za dialog, debato in demokracijo; poziva Komisijo, naj v skladu s socialno klavzulo v Ustavni pogodbi v svoje analize vplivov zdaj vključi socialno dimenzijo;

17. poziva Komisijo, naj spoštuje socialno gospodarstvo in izdela sporočilo o tem temeljnem kamnu evropskega socialnega modela ter naj uvede statut evropske vzajemne družbe in evropskega združenja;

Financiranje reforme

18. poziva države članice, naj pripravijo reforme, s katerimi bi zagotovile finančno vzdržnost nacionalnih socialnih sistemov, ne da bi pri tem posegle v pridobljene pravice, vzajemno podporo in medgeneracijsko solidarnost, ob upoštevanju spreminjajoče se družbe in spreminjajočega se trga delovne sile, demografskih sprememb, globalizacije in tehnološkega razvoja; poudarja, da nekatere najuspešnejše države članice že izvajajo take reforme, pri čemer ohranjajo vzdržnost in učinkovitost socialnih sistemov; zato meni, da bi bilo treba izvesti primerjalno analizo že izvedenih reform ob hkratni SWOT analizi (analiza prednosti, slabosti, priložnosti in nevarnosti) tistih reform, ki bodo šele izvedene; poudarja, da je pomembno spodbujati odličnost, med drugim tudi z zbiranjem primerov dobrih praks;

19. se zaveda, da v nekaterih državah članicah sedanji prispevki za socialni sistem ne zadostujejo za izpolnitev pričakovanj državljanov; meni, da bi morale države članice ob hkratnem upoštevanju načela solidarnosti in subsidiarnosti razmisliti o drugih možnostih za financiranje takih sistemov, ki bi spodbujali dinamične reforme, ne bi pa neugodno vplivali na plače, npr. izkoriščanje dodane vrednosti, ki jo ustvarijo podjetja, in spodbujati načelo vertikalne in horizontalne subsidiarnosti med institucijami in prebivalstvom;

20. poziva k večji usklajenost davčnih politik držav članic za preprečevanje škodljive davčne konkurence, za zagotavljanje trajnostnega financiranja socialne zaščite in da postane davčna politika prijaznejša do zaposlovanja; ugotavlja, da so davčne stopnje za kapital in potrošnjo v zadnjih tridesetih letih na splošno stabilne, medtem ko so se dejanske davčne stopnje za obdavčitev dela v istem obdobju povečale in priporoča, da države članice usklajeno pretehtajo možnosti za izboljšanje obstoječih davčnih sistemov v Uniji, saj bi tovrstne davčne reforme koristile finančni stabilnosti nacionalnih socialnih sistemov;

21. poudarja, da je treba okrepiti strukturne in kohezijske sklade zaradi upoštevanja potrebne gospodarske in socialne kohezije in poziva države članice, naj za sofinanciranje nacionalnih reform učinkoviteje izkoristijo sklade EU, kot so Strukturni skladi; obžaluje, da nedavni sporazum o finančnem okviru očitno ni zadostoval za ustrezno financiranje programov v prid koheziji, izobraževanju in usposabljanju, vseživljenjskemu učenju, mobilnosti in socialnemu dialogu;

22. poudarja, da je treba vse reforme obravnavati v okviru manevrskega prostora držav članic pri proračunu, vendar predlaga, naj prenovljeni Pakt stabilnosti in rasti ponuja nove priložnosti za socialne naložbe;

Storitve splošnega interesa in storitve splošnega gospodarskega interesa

23. opozarja, da so storitve splošnega interesa in storitve splošnega gospodarskega interesa bistveni del evropskega socialnega modela in temelj za splošno zagotavljanje zdravja, izobraževanja, javnega prevoza ter oskrbe z vodo in energijo vsem državljanom; meni, da je pri reformi socialnih sistemov EU nujno upoštevati storitve splošnega interesa in storitve splošnega gospodarskega interesa, saj imajo ključno vlogo ne le pri izboljšanju večje kakovosti življenja državljanov, ampak tudi pri večji učinkovitosti podjetij in boljšemu dostopu podjetij do kakovostne delovne sile;

24. ugotavlja, da je treba ustrezno obravnavati nove oblike družin, skladno z načelom subsidiarnosti, in povečevati obseg socialnih storitev, kot so dostopno varstvo otrok, oskrba ljudi s posebnimi potrebami ali invalidov ter dolgotrajna oskrba ostarelih; hkrati pa vzdrževati visoko raven posvetovanja pri srednje in dolgoročnem načrtovanju;

Socialni dialog

25. opozarja, da je socialni dialog v različnih oblikah bistven sestavni element tradicij držav članic in, da bi morali, v skladu z nacionalnimi običaji in praksami, pri vsaki uspešni reformi socialnega sistema sodelovati vse zainteresirane strani, zlasti socialni partnerji; poziva k obnovitvi socialnega dialoga tako na nacionalni kakor tudi na evropski ravni, ter k pomembnejši vlogi trialoga na evropski ravni;

26. priznava pozitivno vlogo, ki jo koncept družbene odgovornosti podjetij lahko ima pri spodbujanju socialne kohezije prek vpliva ravnanja podjetij na vsakdanje življenje skupnosti, katerih del so, pa tudi pri krepitvi odgovornosti podjetij do njihovih zainteresiranih strani; priporoča uporabo zahtev za socialno in okoljsko poročanje in ukrepov javne politike, na primer javnih naročil, da se spodbudi odgovorno vedenje podjetij;

Človeški viri

27. vztraja, da kot osrednji členi posodobitve socialnih sistemov Komisija in države članice sodelujejo pri pripravi konkretnih programov in pobud, ki se osredotočajo na izboljšanje delovnih in življenjskih pogojev ter na trajnostni razvoj človeških virov, na primer postavljanje ciljev in standardov za izboljšanje zdravstvenega varstva;

28. poziva k širši razpravi o pravici do sprejemljivih pokojnin za vse ljudi; se zaveda strahu, da se bo zaradi pokojninskih reform, ki so se že pričele v mnogih državah članicah, povečalo število upokojencev, ki že živijo v revščini; poudarja, da so nujno potrebni pozitivni ukrepi za spodbujanje starejših delavcev, da ostanejo na trgu delovne sile ali se vanj ponovno vključijo, ter da jim je to omogočeno, pa tudi ukrepi za pravičen dostop in večjo prožnost pri izbiri pokojninskih shem in shem upokojevanja; poziva Komisijo, naj preuči nacionalna prizadevanja za obravnavanje vpliva demografskih sprememb na stabilnost pokojnin in revščino upokojencev; in naj učinkoviteje spremlja izvajanje obstoječe zakonodaje proti starostni diskriminaciji;

29. opozarja na položaj žensk, katerim se pravica do pokojnine ne sme zmanjšati zaradi zakonskega stanu ali prekinitve zaposlitve zaradi porodniškega ali starševskega dopusta ali prekinitve zaradi varstva otrok;

30. priznava prednosti sistema "prilagodljive varnosti", ki bi ga morale sprejeti države članice v skladu s svojimi razmerami, da bi zavarovale sposobnost delavcev, da najdejo/ohranijo zaposlitev zaradi mobilnosti in/ali povečanja poklicne usposobljenosti s pomočjo poklicnega usposabljanja in vseživljenjskega učenja, ter jih obravnavati kot način za spodbujanje usklajevanja poklicnega in zasebnega življenja ter konceptov dela in življenjskega kroga;

31. je seznanjen z ustanovitvijo sklada za prilagoditev globalizaciji kot morebitno dopolnitev evropskemu socialnemu skladu, pa tudi s prizadevanji držav članic, da na nacionalni, regionalni in lokalni ravni zagotovijo podporo delavcem pri iskanju novih in boljših delovnih mest;

32. opozarja, da morata biti enakost spolov in ras ter načelo nediskriminacije po členu 13 Pogodbe ES, ki zagotavlja pravno podlago za boj proti diskriminaciji na podlagi spola, rase ali narodnosti, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti, sistematično vključena v vse socialne politike; meni, da so nastajajoče politike EU o integraciji dejansko konkretna oblika socialne politike, ki bi jo bilo treba razviti; meni, da zagotavljanje, da so dobro vključeni vsi, to je ženske, moški, manjšine in priseljenci, prinaša koristi družbi in socialne koristi z vidika kohezije in pripravljenosti za delovno mesto;

33. še zlasti poudarja pomen uvajanja ukrepov za socialno in delovno vključenost pri zaposlovanju prikrajšanih posameznikov, ki se pri vključevanju na trg dela soočajo s težavami, kakor je predvideno v Uredbi (ES) št. 2204/2002 z dne 12. decembra 2002 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe o ES za državne pomoči na področju zaposlovanja [5], tako za vzpodbujanje bolj dejavnega boja proti diskriminaciji, kakor tudi za zagotavljanje zadevnim osebam sredstva za pridobivanje dohodkov in za krepitev samostojnosti, bodisi kot alternativa socialni pomoči ali pa skupaj z njo;

Socialna zaščita

34. poudarja, da bi morali sistemi socialne zaščite prispevati k učinkovitemu doseganju ciljev preprečevanja in odpravljanja revščine ter socialne izključenosti s posebnim poudarkom na odpravljanju pasti revščine;

35. meni, da je zaposlitev odločilen dejavnik za doseganje socialne vključenosti; zato poziva k reformam, ki usmerjajo javno porabo v višanje stopnje zaposlenosti in vrnitve na delo in zagotavljanje spodbud za delo, in sicer s pomočjo odpravljanja pasti revščine in drugih oblik družbene izključenosti ter se nujno lotijo vprašanj visokega števila brezposelnih žensk in pripadnikov nekaterih narodnostnih manjšin, od katerih se številni soočajo z družbenimi in/ali strukturnimi preprekami pri vstopu na trg delovne sile; poleg tega meni, dan bi morale biti posebne težave, s katerimi se soočajo ženske, ki pripadajo narodnostnim manjšinam in ženske priseljenke, skrbno proučene in obravnavane;

36. priznava, da je za doseganje prilagodljivosti pri t.i. prilagodljivi varnosti bistvenega pomena oblikovanje in ohranjanje ustreznih mehanizmov socialne zaščite kakor tudi trdna zaščita proti neupravičenem odpuščanju;

Zunanja dimenzija

37. ponovno zatrjuje, da bo EU lahko uspešno ščitila svoje interese na mednarodni ravni, samo če bo zmogla ohraniti gospodarsko in socialno kohezijo;

38. priznava, da globalizacija kljub pozitivnim učinkom ustvarja gospodarska in družbena neravnotežjain tako vzbuja globoko zaskrbljenost evropskih državljanov, zlasti v državah članicah, ki imajo visoko stopnjo brezposelnosti in v regijah, ki so jih najbolj prizadele selitve proizvodnje podjetij; zato poziva države članice, naj začnejo izvajati potrebne strukturne reforme, če naj EU ostane privlačna na svetovnem prizorišču, z izdelki in storitvami visoke kakovosti;

39. poudarja, da bi morala EU v vseh trgovinskih in razvojnih pogajanjih in sporazumih trdno podpiratisocialne vrednote solidarnosti in socialne pravičnosti;

40. poziva EU in države članice, naj v odnosu do tretjih držav z visoko gospodarsko rastjo (Brazilija, Rusija, Indija in Kitajska) sprejmejo politične ukrepe, da bi dosegli razvojni model, ki zagotavlja spoštovanje človekovih pravic, demokracijo, svobodo, delovne in okoljske standarde in socialno pravičnost; poziva EU, naj pomaga pri iskanju globalnega ravnotežja med gospodarsko rastjo in visokimi socialnimi in okoljskimi standardi;

41. poziva Komisijo in države članice, naj sprejmejo enotne smernice v forumih kot so Mednarodna organizacija dela, Organizacija za ekonomsko sodelovanje in razvoj ter večstranske okoljske organizacije; meni, da bi moralo biti zlasti delovanje Mednarodne organizacije dela bolj vključeno v sporazume STO in meni, da bi njeni poglavitni delovni standardi morali biti vključeni v strategije EU do STO in dvostranskih pogajanj; poziva Komisijo, naj v dvostranskih sporazumih zagotovi spoštovanje standardov ILO kot minimalnih standardov, da se da se odpravi delo otrok in zagotovijo humani pogoji dela;

42. pozdravlja uvedbo sheme Splošnega sistema preferencialov plus (GSP+), ki predstavlja spodbude za višje socialne in okoljske standarde, in poziva k razširitvi tega pristopa na dvostranske trgovinske sporazume; ugotavlja, da mora Komisija natančno spremljati izvajanje sheme, da bi zagotovila skladnost s temi standardi;

*

* *

43. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji.

[1] UL C 310, 16.12.2004, str. 1.

[2] Sprejeta besedila, P6_TA(2006)0010.

[3] Sprejeta besedila, P6_TA(2006)0089.

[4] UL C 247 E, 6.10.2005, str. 88.

[5] UL L 337, 13.12.2002, str. 3.

--------------------------------------------------