KAZALO

1. Uvod 3

2. Vrste transakcij, ki jih krije proračun EU 3

3. Dogodki v obdobju od zadnjega poročila dne 30. junija 2010 4

3.1. Pomoč za odpravljanje težav v plačilni bilanci za države članice, ki niso del euroobmočja 4

3.2. Makrofinančna pomoč 4

3.3. Euratom 4

3.4. Proračunsko jamstvo EU za zunanje financiranje EIB 4

3.5. Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo 5

4. Podatki o tveganjih, ki jih krije proračun 6

4.1. Opredelitev tveganja 6

4.2. Skupni neporavnani znesek glavnice in obresti, ki ga krije proračun 6

4.3. Letno tveganje, ki se krije iz proračuna 8

4.3.1. Tveganje, povezano z državami članicami 8

4.3.2. Tveganje, povezano s tretjimi državami 9

4.4. Razvoj tveganja 10

5. Neplačila, aktivacija proračunskih jamstev in zaostala plačila 11

5.1. Plačila iz gotovinskih sredstev 11

5.2. Plačila iz proračuna 12

5.3. Aktiviranje jamstvenega sklada za zunanje delovanje 12

6. Jamstveni sklad za zunanje ukrepe 12

6.1. Izterjave 12

6.2. Sredstva 12

6.3. Ciljni znesek 12

7. Ocena tveganj: gospodarsko in finančno stanje tretjih držav z največjim tveganjem 13

7.1. Cilji 13

7.2. Metode ocenjevanja tveganj 13

UVOD

Cilj tega poročila je spremljanje kreditnega tveganja za proračun Evropske unije, ki izhaja iz dodeljenih jamstev in posojil, ki jih Evropska unija dodeli bodisi neposredno bodisi posredno prek zunanjih mandatov EIB.

To poročilo je predloženo v skladu s členom 130 finančne uredbe, na podlagi katere mora Komisija dvakrat letno Evropskemu parlamentu in Svetu poročati o proračunskih jamstvih in tveganjih, povezanih z njimi [1]. Dopolnjuje ga delovni dokument služb Komisije s podrobnimi razpredelnicami in pojasnili (v nadaljnjem besedilu: delovni dokument).

VRSTE TRANSAKCIJ, KI JIH KRIJE PRORAčUN EU

Tveganja, ki jih krije proračun Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: proračun), so posledica različnih posojil in jamstev, ki jih je mogoče razdeliti na dve kategoriji:

- posojila, ki jih je Evropska unija odobrila za doseganje makroekonomskih ciljev, tj. posojila v obliki makrofinančne pomoči[2] (MFA) za tretje države v sodelovanju z institucijami Bretton Woods, posojila za odpravljanje težav v plačilni bilanci[3] za države članice, ki niso del euroobmočja, posojila v okviru Evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (EFSM)[4] za pomoč državam članicam, ki se soočajo s težavami, nad katerimi nimajo nikakršnega nadzora; ter

- posojila z mikroekonomskimi cilji, tj. posojila Euratoma in predvsem financiranje transakcij, s strani Evropske investicijske banke (EIB) v državah nečlanicah (zunanje financiranje EIB)[5], ki jih krijejo jamstva EU[6].

Jamčeno zunanje financiranje EIB, posojila Euratoma in posojila MFA od leta 1994 krije Jamstveni sklad za zunanje ukrepe (v nadaljnjem besedilu: Sklad)[7], medtem ko posojila za odpravljanje težav v plačilni bilanci in posojila EFSM neposredno krije proračun.

Sklad krije neplačila posojil in jamstev za posojila, ki so bila odobrena državam nečlanicam oziroma za projekte v državah nečlanicah. Ustanovljen je bil z namenom:

- ustvariti „likvidno rezervo“, ki naj bi preprečila črpanje sredstev iz proračuna ob vsakem neplačilu ali zapoznelem plačilu zajamčenega posojila ter

- uvesti instrument, ki bo zagotavljal proračunsko disciplino s finančnim okvirom za razvoj politik EU o posojilih Komisije in EIB državam nečlanicam[8].

Kritje iz Sklada preneha, če tretje države postanejo države članice, tveganje pa se prenese s Sklada neposredno na proračun. Sredstva Sklada se zagotavljajo iz proračuna in morajo predstavljati določen odstotek neporavnanega zneska posojil in jamstev za posojila, ki jih krije Sklad. Ta t. i. ciljni odstotek trenutno znaša 9 %. Če v Skladu ni dovolj sredstev, se morajo potrebna sredstva zagotoviti iz proračuna.

DOGODKI V OBDOBJU OD ZADNJEGA POROčILA DNE 30. JUNIJA 2010

Pomoč za odpravljanje težav v plačilni bilanci za države članice, ki niso del euroobmočja

V drugi polovici leta 2010 sta bili izvedeni dve transakciji v skupni višini 1,35 milijarde EUR. Dne 20. oktobra 2010 je bila izplačana četrta tranša posojila v znesku 0,2 milijarde EUR, ki je bilo odobreno Latviji. To posojilo je bilo financirano prek kritnih posojil z zasebnim plasiranjem s pomočjo banke. Dne 22. septembra 2010 je bila izplačana tretja tranša posojila v znesku 1,15 milijarde EUR, ki je bilo odobreno Romuniji. Tudi to posojilo je bilo financirano prek kritnih posojil z izdajanjem referenčnih obveznic EU. V povprečju je bilo izvedenih že 83 % dogovorjenih posojilnih transakcij iz pomoči za odpravljanje težav v plačilni bilanci[9].

Makrofinančna pomoč

V drugem polletju leta 2010 ni bilo izplačano nobeno posojilo.

Svet in Evropski parlament sta julija 2010 sprejela sklep, po katerem se Ukrajini v obliki posojila zagotovi 500 milijonov EUR[10]. Vključno s 110 milijoni EUR posojila na podlagi sklepa, ki ga je Svet sprejel leta 2002, je Ukrajini na voljo skupaj 610 milijonov EUR.

Euratom

V obdobju poročanja ni bilo izplačano nobeno posojilo.

Proračunsko jamstvo EU za zunanje financiranje EIB

V okviru zunanjega mandata 2007–2013 sta se v drugem polletju leta 2010 podpisovanje posojil in pogostnost izplačil pospešila ter dosegla vrednost 3 476 milijonov EUR v obliki podpisanih posojil in 1 642 milijonov EUR v obliki izplačil. Tako je skupen znesek izplačanih posojil v okviru mandata 31. decembra 2010 dosegel 6 129 milijonov EUR, kar v primerjavi s 30. junijem 2010 pomeni povečanje za 37 %.

Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo

- Ozadje

Svet in države članice so se v odziv na finančno krizo maja 2010 odločili za sveženj ukrepov za ohranitev finančne stabilnosti v euroobmočju v celotni Evropi.

Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo (EFSM) [11] je bil uveden 11. maja 2010 na podlagi člena 122(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU)[12].

Finančna pomoč Unije v okviru EFSM je v obliki posojila ali kreditne linije, ki se odobri zadevni državi članici. V ta namen je Komisija pooblaščena, da v imenu Evropske unije sklepa pogodbe o najemu posojil na trgih kapitala. Tveganje v zvezi s transakcijami v okviru EFSM je v celoti podprto s proračunom EU, ki jamči za poplačilo sposojenih zneskov v primeru neplačila s strani zadevne države članice.

Za aktivacijo finančne pomoči v okviru EFSM so postavljeni strogi pogoji v okviru skupnega programa podpore EU in Mednarodnega denarnega sklada (MDS).

Kot odziv na krizo sta bila vzpostavljena še dva druga mehanizma, ki pa za razliko od EFSM ne predstavljata nikakršnih tveganj za proračun EU. Za ta dva mehanizma sorazmerno jamčijo sodelujoče države članice.

Države članice, ki so del euroobmočja, so na podlagi sklepov z dne 9. maja 2010, sprejetih v okviru Sveta Ecofin, ustanovile Evropski instrument za finančno stabilnost (European Financial Stability Facility – EFSF) , ki je podjetje v njihovi lasti, registrirano v Luksemburgu. EFSF lahko izdaja obveznice, za katere jamčijo države članice, ki so del euroobmočja, in sicer v vrednosti do 440 milijard EUR, za nadaljnja posojila državam članicam iz euroobmočja, ki so v težavah, ob pogojih, dogovorjenih z Evropsko komisijo v povezavi z Evropsko centralno banko in MDS, ki jih mora odobriti Euroskupina.

Ministri držav članic iz euroobmočja so se na podlagi zahteve grških organov 2. maja 2010 soglasno dogovorili o aktivaciji podpore Grčiji za finančno stabilnost z dvostranskimi posojili drugih držav članic iz euroobmočja, ki jih združuje Komisija. Podpora je bila zagotovljena v okviru triletnega skupnega programa z MDS in zajema finančni sveženj v vrednosti 110 milijard EUR za pomoč Grčiji pri zadovoljevanju njenih finančnih potreb. Program spremljajo strogi pogoji glede politike[13], o katerih sta se z grškimi organi dogovorila Komisija in MDS v povezavi z ECB. Države članice iz euroobmočja prispevajo 80 milijard EUR[14], MDS pa ta program podpira z aranžmajem „stand-by“ v višini približno 30 milijard EUR[15]. Predstavniki držav članic Evropske unije so 5. maja 2010 sklenili, da bodo Komisiji zaupali naloge v zvezi z usklajevanjem in upravljanjem združenih dvostranskih posojil. Opravljanje te naloge ne pomeni povečanja odhodkov Komisije ali katere koli odhodkovne postavke v okviru proračuna EU.

- Transakcije v drugi polovici leta 2010

Svet je 7. decembra 2010 sklenil, da se v okviru skupnega programa EU/MDS Irski zagotovi finančna pomoč Unije v višini 85 milijard EUR. Od tega zneska bo največ 22,5 milijarde EUR odobreno v okviru EFSM (za podrobnosti o tej transakciji glej odstavek 4.4 Razvoj tveganja).

PODATKI O TVEGANJIH, KI JIH KRIJE PRORAčUN

Opredelitev tveganja

Tveganje za proračun nastane iz neporavnanih zneskov glavnice in obresti pri jamčenih transakcijah.

Neplačila, nastala pri transakcijah s tretjimi državami, krije Sklad (55 % celotnega zajamčenega neporavnanega zneska na dan 31. decembra 2010), pri transakcijah z državami članicami pa ta neposredno krije proračun (preostalih 45 % celotnega s proračunom zajamčenega neporavnanega zneska na dan 31. decembra 2010 predstavljajo posojila za odpravljanje težav v plačilni bilanci in posojila za projekte v državah članicah ali v njihovo korist). Velik delež zajamčenih posojil, povezan z državami članicami, je posledica širitev[16] in aktivacije srednjeročne finančne pomoči EU za države članice zunaj euroobmočja (aranžma za odpravljanje težav v plačilni bilanci).

V tem poročilu sta za ocenjevanje tveganj za proračun (neposrednih ali posrednih prek Sklada) uporabljeni dve metodi:

- izračunavanje celotnega zneska neporavnane glavnice za zadevne transakcije na določen dan, vključno z obračunanimi obrestmi. S to metodo se lahko določi skupni znesek tveganj za proračun na določen dan za vse prihodnje plačilne obveznosti, ne glede na to, kdaj naj bi se ta izplačala in ali jih krije Sklad ali ne;

- pri proračunskem pristopu, ki se imenuje „letno tveganje za proračun“, se izračuna najvišji znesek letnih plačilnih obveznosti, ki bi ga EU morala plačati v proračunskem letu, če bi bila vsa zajamčena posojila neporavnana[17];

- rezultati teh dveh metod so predstavljeni v naslednjih dveh oddelkih. Nazadnje je na vrsti še oddelek o razvoju tveganj.

Skupni neporavnani znesek glavnice in obresti, ki ga krije proračun

V spodnji razpredelnici 1 je prikazano skupno tveganje za proračun na dan 31. decembra 2010.

Razpredelnica 1: Skupni neporavnani zneski, kriti iz proračuna, na dan 31. decembra 2010 (v milijonih EUR) |

Neporavnana glavnica | Obračunane obresti | Skupaj | % |

Države članice* |

MFA | 38 | 0 | 38 | <1 % |

Euratom | 417 | 3 | 420 | 1 % |

Plačilna bilanca | 12 050 | 197 | 12 247 | 35 % |

EIB*** | 3 240 | 30 | 3 269 | 9 % |

Delna vsota za države članice | 15 744 | 230 | 15 974 | 45 % |

Tretje države** |

MFA | 463 | 2 | 465 | 1 % |

Euratom | 49 | 0 | 49 | <1 % |

EIB*** | 18 747 | 135 | 18 882 | 53 % |

Delna vsota za tretje države | 19 256 | 137 | 19 396 | 55 % |

Skupaj | 35 002 | 367 | 35 370 | 100 % |

* To tveganje neposredno krije proračun. To vključuje tudi posojila MFA, Euratoma in EIB, dodeljena pred pristopom k EU. ** To tveganje krije Sklad. *** Približno 83 % posojilnih transakcij EIB (državne in poddržavne posojilne transakcije) je kritih s skupnim zavarovanjem, pri preostalih transakcijah pa je EIB zavarovana samo s političnim tveganjem. |

V razpredelnicah A1, A2, A3 in A4 delovnega dokumenta so navedeni natančnejši podatki o neporavnanih zneskih, zlasti o zgornji meji, izplačanih zneskih in stopnjah jamstva.

Skupni neporavnani znesek glavnice in obresti, ki ga krije proračun, se je povečal na 35,4 milijarde EUR (povečanje za 2,6 milijarde EUR v primerjavi s stanjem na dan 30. junija 2010). Povprečna rast je znašala 8 %. Razlog za ta porast sta zlasti znesek v višini 1,4 milijarde EUR, ki je bil izplačan v okviru aranžmaja za odpravljanje težav v plačilni bilanci, in povečanje izplačil EIB v tretjih državah (1,2 milijarde EUR v drugi polovici leta 2010).

Letno tveganje, ki se krije iz proračuna

V letu 2011 bo proračun kril (neposredno ali prek Sklada) 4,8 milijarde EUR od celotnega neplačanega zneska na dan 31. decembra 2010, kar predstavlja znesek, ki zapade v tem obdobju.

Od tega zneska morajo približno 3 milijarde EUR (63 %) poravnati države članice, preostali znesek pa tretje države.

Tveganje, povezano z državami članicami

Tveganje, povezano z državami članicami, se nanaša na (a) posojila EIB in posojila MFA ter posojila Euratoma, ki so bila odobrena pred pristopom k EU, ter (b) posojila, odobrena v okviru aranžmaja za odpravljanje težav v plačilni bilanci po pristopu k EU.

V letu 2011 bo proračun nosil največ za 3 milijarde EUR[18] neposrednih tveganj, povezanih z državami članicami (63 % skupnega letnega tveganja).

Iz razpredelnice 2 je razvidno, da sta Madžarska in Romunija na prvem in drugem mestu med državami članicami po neporavnanem znesku.

Razpredelnica 2: Razvrstitev držav članic glede na največja tveganja, ki jih nosi proračun v letu 2011 (v milijonih EUR) |

Razvrstitev | Država | Največje tveganje | % skupnega največjega tveganja |

1 | Madžarska | 2 209,6 | 73,3 % |

2 | Romunija | 383,9 | 12,7 % |

3 | Latvija | 98,3 | 3,3 % |

4 | Poljska | 81,9 | 2,7 % |

5 | Bolgarija | 76,9 | 2,6 % |

6 | Češka | 73,6 | 2,4 % |

7 | Slovaška | 58,1 | 1,9 % |

8 | Slovenija | 14,3 | 0,5 % |

9 | Ciper | 9,8 | 0,3 % |

10 | Litva | 5,5 | 0,2 % |

11 | Estonija | 1,0 | 0 % |

12 | Malta | 0,7 | 0 % |

Skupaj | 3 013,7 | 100,0 % |

Tveganje, povezano s tretjimi državami

Sklad krije jamčena posojila tretjim državam z zapadlostjo vse do leta 2040. Sklad bo v letu 2011 nosil največje tveganje, povezano s tretjimi državami, v višini 1,8 milijarde EUR[19] (37 % skupnega letnega tveganja).

Spodaj je razvrščenih deset držav (od štiriinštiridesetih), ki imajo največje neplačane zneske. Predstavljajo za 1 387,2 milijona EUR ali 79 % letnega tveganja, ki ga nosi Sklad. Gospodarski položaj teh držav je analiziran in obrazložen v delovnem dokumentu.

Razpredelnica 3: Razvrstitev 10 najpomembnejših tretjih držav glede na največja tveganja, ki jih nosi proračun v letu 2011 (v milijonih EUR). |

Razvrstitev | Država | Največje tveganje | % skupnega največjega tveganja | Razvrstitev po kreditnem tveganju[20] (Euromoney) |

marec 2010 | september 2010 |

1 | Turčija | 395,9 | 28,5 | 59/185 | 50/185 |

2 | Egipt | 211,4 | 15,2 % | 69/185 | 64/185 |

3 | Maroko | 171,3 | 12,3 % | 57/185 | 62/185 |

4 | Tunizija | 166,3 | 12 % | 71/185 | 69/185 |

5 | Južna Afrika | 99,5 | 7,2 % | 53/185 | 44/185 |

6 | Srbija | 88,0 | 6,3 % | 76/185 | 70/185 |

7 | Sirija | 76,8 | 5,5 % | 140/185 | 128/185 |

8 | Libanon | 76,0 | 5,5 % | 82/185 | 76/185 |

9 | Brazilija | 55,0 | 4,0 % | 51/185 | 42/185 |

10 | Jordanija | 47,1 | 3,4 % | 72/185 | 67/185 |

Skupaj za teh 10 | 1 387,2 | 100,0 % |

Razvoj tveganja

Zaznane napetosti na nekaterih trgih državnih obveznic v EU so ostale močne kljub spodbudnemu napredku pri zaupanju v gospodarstvo v drugem polletju leta 2010.

- Aranžma za odpravljanje težav v plačilni bilanci

Uporaba aranžmaja za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči (aranžma za odpravljanje težav v plačilni bilanci) decembra 2008 je Madžarski, Latviji in Romuniji pomagala, da so ponovno vzpostavile zaupanje v trg. Prvo plačilo dolga bo izvedeno v decembru 2011.

Aranžma za odpravljanje težav v plačilni bilanci z zgornjo mejo 50 milijard EUR ima na voljo še 36,4 milijarde EUR za nudenje nadaljnje pomoči za odpravljanje težav v plačilni bilanci, če bo to potrebno[21].

- Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo (European Financial Stabilisation Mechanism – EFSM)

Svet Ecofin je v svoji sklepih omejil zgornjo mejo mehanizma na 60 milijard EUR[22], vendar pa je pravna meja določena s členom 2(2) uredbe Sveta, ki neporavnane zneske omejuje na kritje, razpoložljivo v okviru zgornje meje lastnih sredstev za odobritve plačil[23].

Na podlagi zahteve irskih organov 21. novembra 2010 je bila Irski zagotovljena triletna skupna finančna pomoč EU/MDS. Celotni program za Irsko bo znašal 85 milijard EUR. 17,5 milijarde EUR bo financiral irski prispevek prek denarnih rezerv državne blagajne in naložb nacionalnega rezervnega pokojninskega sklada. Preostanek celotnega paketa bo financiran s strani:

- Evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (EFSM) do največ 22,5 milijarde EUR[24], ki jih krije proračun EU;

- Evropskega instrumenta za finančno stabilnost (EFSF) v višini 17,7 milijarde EUR (ni krito z jamstvom proračuna EU);

- Mednarodnega denarnega sklada (MDS) v višini 22,5 milijarde EUR;

- dvostranskih posojil Združenega kraljestva (3,8 milijarde EUR), Švedske (0,6 milijarde EUR) in Danske (0,4 milijarde EUR).

- Posojila v obliki makrofinančne pomoči

Prej je posojila MFA odobril Svet s posameznimi sklepi[25], po začetku veljavnosti Lizbonske pogodbe pa jih odobrita Evropski parlament in Svet.

Sklepi Sveta o zagotovitvi makrofinančne pomoči Armeniji[26], Srbiji[27] ter Bosni in Hercegovini[28] se na dan 31. decembra 2010 še niso izvajali.

V drugem polletju leta 2010 niso bili izvedene nobene posojilne transakcije MFA.

Posojila Euratoma

Posojila Euratoma za države članice ali v določenih upravičenih državah nečlanicah (Ruska federacija, Armenija, Ukrajina) ne smejo presegati 4 milijarde EUR, od katerih je porabljenih že približno 85 %. Na voljo je še približno 600 milijonov EUR in bi jih lahko namenili za nove projekte v državah članicah in Ukrajini.

- Posojila EIB

Splošni mandat EIB, ki je pokrival obdobje 2000–2007, je potekel 31. julija 2007. Do tega dne so bile podpisane pogodbe za skupaj 98 % celotne zgornje meje v okviru tega mandata (20 060 milijonov EUR, glej razpredelnico A5 v delovnem dokumentu). Na dan 31. decembra 2010 je bilo za izplačila v tem mandatu na voljo še skupaj 3 022 milijonov EUR, ki pa se lahko izplačajo v 10 letih po koncu mandata z jamstvom EU; po tem obdobju jamstvo EU za neizplačane zneske preneha.

Na podlagi predloga Komisije o spremembi pravne podlage za zunanji mandat EIB za preostanek trenutne finančne perspektive 2007–2013[29] bosta Parlament in Svet predvidoma sprejela ustrezni sklep pred 31. oktobrom 2011. Jamstvo EU se omeji na 65 % skupnega zneska izplačanih posojil in danih jamstev v okviru finančnih transakcij EIB, zmanjšanega za vrnjene zneske in povečanega za s tem povezane zneske, pri čemer znaša zgornja meja 27 800 milijonov EUR[30]. V okviru tega mandata je bil do 31. decembra 2010 odobren skupni znesek v višini 16 600 milijonov EUR, od tega je do navedenega datuma ostalo neizplačanih 10 603 milijonov EUR (glej razpredelnico A6 v delovnem dokumentu).

NEPLAčILA, AKTIVACIJA PRORAčUNSKIH JAMSTEV IN ZAOSTALA PLAčILA

Plačila iz gotovinskih sredstev

Komisija črpa iz svojih gotovinskih sredstev, da prepreči zamude in z njimi povezane stroške pri posojilnih transakcijah, če dolžnik zamuja s plačili EU[31].

Plačila iz proračuna

Proračunska sredstva pod proračunsko postavko 01 04 01 (vrstica z zaznamkom pro memoria ) „ Jamstva Evropske unije za najemanje posojil Unije in Euratoma in dajanje posojil EIB “ se niso zahtevala, ker v drugi polovici leta 2010 ni bilo zabeleženih neplačil.

Aktiviranje jamstvenega sklada za zunanje delovanje [32]

V primeru zapoznelih plačil prejemnika posojila tretjim državam, ki jih je odobrila EU ali za katere EU jamči, mora Sklad pokriti neplačilo v treh mesecih od dne zapadlosti plačila [33].

V drugi polovici leta 2010 Sklad ni prejel nobenega zahtevka.

JAMSTVENI SKLAD ZA ZUNANJE UKREPE

Izterjave[34]

Na dan 31. decembra 2010 Sklad ni imel nobenih zaostalih plačil za izterjavo.

Sredstva

Na dan 31. decembra 2010 so neto sredstva[35] Sklada znašala 1 485 464 411 EUR.

Ciljni znesek

Sklad mora doseči ustrezen odstotek sredstev (ciljni znesek) v višini 9 % skupnih neplačanih kapitalskih obveznosti, nastalih z vsemi transakcijami, vključno z obračunanimi obrestmi. Razmerje med sredstvi Sklada (1 485 464 411 EUR) in neplačanimi kapitalskimi obveznostmi[36] (19 395 882 340 EUR) v smislu Uredbe o Skladu se je zmanjšalo z 8,21 % 30. junija 2010 na 7,7 % 31. decembra 2010.

Ob koncu leta 2010 so bila sredstva Sklada manjša od ciljnega zneska. V skladu s pravili oblikovanja rezervacij, ki jih določa uredba o Jamstvenem skladu, je bilo v predhodni predlog proračuna za leto 2012 vključenih za 260 170 000 EUR rezervacij. Ta znesek se bo prenesel s proračuna na Sklad februarja 2012.

OCENA TVEGANJ: GOSPODARSKO IN FINANčNO STANJE TRETJIH DRžAV Z NAJVEčJIM TVEGANJEM

Cilji

Prejšnji deli tega poročila navajajo podatke o količinskih vidikih tveganja za proračun v zvezi s tretjimi državami. Vendar bi morala biti pripravljena tudi ocena kakovosti tveganj, ki so odvisna od vrste transakcije in plačilne sposobnosti posojilojemalca (glej oddelek 4.3).

Metode ocenjevanja tveganj

Ocena tveganja v delovnem dokumentu temelji na podatkih o gospodarskem in finančnem položaju, bonitetah in drugih znanih dejstvih o državah, ki so prejele jamčena posojila. Ta ocena ne upošteva predvidevanj o pričakovanih izgubah in terjatvah, ki so vedno zelo nezanesljiva.

Kazalniki tveganj za države, navedeni v razpredelnicah v delovnem dokumentu, prikazujejo razvoj tveganj za neplačila. Ta analiza je na voljo v oddelku 3 delovnega dokumenta za države, ki v letu 2011 predstavljajo največje kreditno tveganje in izpostavljenost za proračun (vključno s posojili MFA in posojili Euratoma).

[1] COM(2011) 150 in SEC(2011) 371 predstavljata prejšnje poročilo o jamstvih, ki jih krije proračun (stanje na dan 30. junija 2010).

[2] Makrofinančna pomoč se lahko dodeli tudi v obliki sredstev za tretje države. Za več informacij o makrofinančni pomoči glej poročilo Komisije COM(2010) 513 in SEC(2010) 1117.

[3] Uredba Sveta (ES) št. 332/2002 z dne 18. februarja 2002 o ustanovitvi aranžmaja za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči za plačilne bilance držav članic (UL L 53, 23.2.2002, str. 1).

[4] EFSM je bil uveden 11. maja 2010 na podlagi Uredbe Sveta (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2010 (UL L 118, 12.5.2010, str. 1). Deluje na podoben način kot Aranžma za odpravljanje težav v plačilni bilanci, vendar je na voljo vsem državam članicam, torej vključuje države članice, ki so del euroobmočja.

[5] Podatki o mandatih EIB so prikazani v razpredelnici A1, pravne podlage pa v razpredelnici A4 delovnega dokumenta.

[6] Nazadnje določen za obdobje od 1. februarja 2007 do 31. oktobra 2011 s Sklepom št. 633/2009/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 (UL L 190, 22.7.2009, str. 1) (Sklep o zunanjem mandatu), ki je nadomestil Sklep Sveta 2006/1016/ES z dne 19. decembra 2006.

[7] Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 480/2009 z dne 25. maja 2009 o ustanovitvi Jamstvenega sklada za zunanje ukrepe (kodificirana različica), t. i. uredba o Jamstvenem skladu (UL L 145, 10.6.2009, str. 10).

[8] Čeprav so zunanja tveganja krita z jamstvom iz proračuna EU, deluje Jamstveni sklad kot instrument za varovanje proračuna EU pred tveganjem neplačil. Za celotno poročilo o delovanju sklada glej COM(2010) 418 in priloženi delovni dokument služb Komisije (SEC(2010) 968).

[9] Glej razpredelnico A3a v delovnem dokumentu.

[10] Sklep št. 388/2010/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. julija 2010 o zagotavljanju makrofinančne pomoči Ukrajini (UL L 179, 14.7.2010, str. 1).

[11] Uredba Sveta (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2010 o vzpostavitvi Evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (UL L 118, 12.5.2010, str. 1).

[12] Člen 122(2) PDEU predvideva finančno podporo državam članicam v težavah, ki so jih povzročile izjemne okoliščine, nad katerimi države članice nimajo nikakršnega nadzora.

[13] Poglavitni elementi pogojev glede politike so zapisani v Sklepu 2010/320/EU z dne 10. maja 2010 naslovljenem na Grčijo za okrepitev in poglobitev fiskalnega nadzora ter pozivu Grčiji, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja, ki so potrebni za odpravo čezmernega primanjkljaja (UL L 145, 11.6.2010, str. 6). Pogoji so podrobneje razdelani v Memorandumu o soglasju, sklenjenem med grškimi organi in Komisijo v imenu držav članic iz euroobmočja.

[14] Od tega je bilo do marca 2011 na voljo 38 milijard EUR.

[15] Od tega je bilo do marca 2011 na voljo 14,6 milijarde EUR.

[16] V skladu s tretjim odstavkom člena 1 uredbe o Jamstvenem skladu se s tem, ko neka država postane država članica, tveganje glede posojil prenese s Sklada na proračun.

[17] Pri tem izračunu se domneva, da neporavnana posojila ne zapadejo predčasno, tj. upoštevajo se samo zapadla plačila (glej tudi oddelek 2 delovnega dokumenta).

[18] To predstavlja zapadle zneske v letu 2011 (od skupnih neplačanih zneskov na dan 31. decembra 2011) ob predpostavki, da se neplačana posojila ne povečajo. Za podrobnosti o tem glej razpredelnico A2 delovnega dokumenta.

[19] To predstavlja zapadle zneske v letu 2011 (od skupnih neplačanih zneskov na dan 31. decembra 2011) ob predpostavki, da se neplačana posojila ne povečajo. Za podrobnosti o tem glej razpredelnico A2 delovnega dokumenta.

[20] Čim višja je številka razvrstitve, tem manjša je kreditna sposobnost države. Države so razvrščene na lestvici od 0 do 185, pri čemer 185 odraža največje tveganje neplačila. Posamezna država lahko svojo oceno izboljša, v razvrstitvi pa vseeno pade, če se izboljša splošna ocena vseh ocenjenih držav.

[21] Upoštevajte, da se je v prvem polletju leta 2011 preostala zgornja meja zmanjšala na 35 milijard EUR zaradi novega previdnostnega programa pomoči Romuniji v višini 1,4 milijarde EUR, o katerem je bilo odločeno 27. maja 2011.

[22] Glej sporočilo za javnost o izrednem sestanku Sveta Ecofin 9. in 10. maja 2010 (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf).

[23] Uredba Sveta (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2010 o vzpostavitvi Evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (UL L 118, 12.5.2010, str. 1).

[24] Prva tranša v višini 5 milijard EUR je bila izplačana 12. januarja 2011. Do junija 2011 je bilo izplačanih 11,4 milijarde EUR.

[25] Z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe je postopek soodločanja postal reden zakonodajni postopek.

[26] Sklep Sveta 2009/890/ES dne 30. novembra 2009 o zagotavljanju makrofinančne pomoči Armeniji (največ 65 milijonov EUR posojila in 35 milijonov EUR nepovratnih sredstev).

[27] Sklep sveta 2009/892/ES z dne 30. novembra 2009 o zagotavljanju makrofinančne pomoči Srbiji (posojilni aranžma z najvišjim zneskom 200 milijonov EUR).

[28] Sklep sveta 2009/891/ES z dne 30. novembra 2009 o zagotavljanju makrofinančne pomoči Bosni in Hercegovini (posojilni aranžma z najvišjim zneskom 100 milijonov EUR).

[29] COM(2010) 174 z dne 21. aprila 2010.

[30] Zgornja meja se deli na fiksno osnovno mejo v višini 25 800 milijonov EUR in neobvezni mandat v višini 2 000 milijonov EUR.

[31] Glej člen 12 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 436/2007/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti (UL L 130, 31.5.2000, 1–12).

[32] Od začetka v letu 1994 je Sklad prejel zahtevke v skupnem znesku 478 milijonov EUR.

[33] Za podrobnosti glej oddelek 1.4.3 delovnega dokumenta.

[34] Od začetka v letu 1994 je Sklad izterjal 576 milijonov EUR (vključno s povrnjenimi glavnicami in obrestmi, zamudnimi obrestmi za zamujena plačila ter ustvarjenimi dobički in izgubami zaradi menjalnih tečajev).

[35] Skupna sredstva sklada minus zapadle obveznosti (pristojbine EIB in revizijske pristojbine).

[36] Vključno z obračunanimi obrestmi.