[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |

Bruselj, 23.2.2010

COM(2010)67 konč.

2007/0286 (COD)

SPOROČILO KOMISIJE EV ROPSKEMU PARLAMENTU v skladu s členom 294(6) Pogodbe o delovanju Evropske unije v zvezi s

stališčem Sveta v prvi obravnavi o sprejetju Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o industrijskih emisijah (celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja) (prenovitev)

2007/0286 (COD)

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU v skladu s členom 294(6) Pogodbe o delovanju Evropske unije v zvezi s

stališčem Sveta v prvi obravnavi o sprejetju Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o industrijskih emisijah (celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja) (prenovitev)

OZADJE

Datum predložitve predloga EP in Svetu (dokument COM(2007) 844 konč. – 2007/0286 COD): | 21. december 2007 |

Datum mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora: | 14. januar 2009 |

Datum mnenja Odbora regij: | 9. oktober 2008 |

Datum mnenja Evropskega parlamenta, prva obravnava: | 10. marec 2009 |

Datum sprejetja stališča Sveta v prvi obravnavi (soglasno): | 15. februar 2010 |

CILJ PREDLOGA KOMISIJE

Namen predloga je izboljšati uspešnost in učinkovitost sedanje zakonodaje, ki se nanaša na preprečevanje in nadzorovanje industrijskih emisij, z uresničitvijo visoke stopnje varstva okolja, zmanjšanjem upravne obremenitve in čim večjim zmanjšanjem izkrivljenosti konkurence v EU.

PRIPOMBE NA STALIŠČE SVETA V PRVI OBRAVNAVI

Splošne ugotovitve

Evropski parlament je dal svoje mnenje na prvi obravnavi 10. marca 2009. Komisija je v celoti, delno ali načelno sprejela 47 od 85 sprememb, ki jih je na prvi obravnavi predlagal Parlament. Od teh 47 sprememb jih je 32 že vsaj delno upoštevanih v stališču Sveta v prvi obravnavi.

Komisija je v celoti, načelno ali delno sprejela spremembe, ki natančneje določajo ozadje predloga in so v skladu s splošnim ciljem predloga. Mednje spadajo spremembe, namenjene boljšemu obveščanju javnosti, kar je v skladu s pristopom iz predloga Komisije o povečanju preglednosti pri izdajanju dovoljenj, izvrševanju in skladnosti.

Komisija je zavrnila spremembe, ki bi spremenile značaj predloga, npr. spremembe, ki bi zožile področja uporabe določb, ki postavljajo minimalne zahteve za velike kurilne naprave. Zavrnila je tudi spremembe, ki bi povzročile pravno nejasnost, otežile izvajanja ali bi bile v neskladju z osrednjimi elementi predloga.

Podrobne pripombe

Spremembe Parlamenta, ki jih je Komisija sprejela in so v celoti, delno ali načelno vključene v stališče Sveta v prvi obravnavi

Dvaintrideset sprememb ( 7, 12, 13, 14, 16, 18, 19, 21, 27, 34, 35, 36, 37, 40, 44, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 59, 64, 65, 66, 68, 71, 72, 73, 75 in 79 ) je bilo v različnem obsegu vključenih v stališče Sveta v prvi obravnavi.

Sprememba 7 dodaja koristen sklic na Aarhuško konvencijo. Sprememba 12 je načelno sprejemljiva, saj natančneje določa pomen „vrednosti emisij, povezanih z najboljšimi razpoložljivimi tehnologijami“. Sprememba 13 je vključena, ker natančneje določa opredelitev pojma „zadevna javnost“. Sprememba 14 je delno sprejemljiva, kolikor natančneje določa opredelitev pojma „nastajajoče tehnologije“. Sprememba 16 se nanaša na vključitev opredelitve pojma „okoljski inšpekcijski pregled“. Spremembi 18 in 19 pojasnjujeta določbe o tem, da lahko dovoljenje zajema več obratov ali upravljavcev. Sprememba 21 je načelno sprejemljiva, saj pojasnjuje določbe o kršitvah pogojev v dovoljenju. Spremembi 27 in 55 sta delno in načelno sprejemljivi, kolikor pojasnjujeta organizacijo izmenjave informacij o najboljših razpoložljivih tehnologijah. Spremembi 34 in 35 poenostavljata določbe o uporabi splošnih zavezujočih predpisov. Sprememba 36 izboljšuje določbe o obveščanju javnosti o razvoju najboljših razpoložljivih tehnologij. Sprememba 37 pojasnjuje določbe o ponovnem preverjanju pogojev v dovoljenju. Sprememba 40 je delno sprejemljiva, kolikor vzpostavlja povezavo z drugo ustrezno zakonodajo Skupnosti. Sprememba 44 je delno sprejemljiva glede načela o določitvi minimalne pogostosti inšpekcijskih pregledov, vendar se predlagana pogostost zavrne. Spremembi 49 in 50 zagotavljata skladnost z obveznostmi iz Aarhuške konvencije. Spremembe 51, 52, 53, in 54 pojasnjujejo, katere informacije so dosegljive javnosti. Sprememba 59 se nanaša na poročanje držav članic Komisiji o določanju mejnih vrednosti emisij. Sprememba 64 je načelno sprejemljiva, kolikor pojasnjuje področje uporabe za livarne barvnih kovin. Koristna je tudi sprememba 65, ki vključuje sosežiganje v področje uporabe (Priloga I). Spremembi 66 in 68 sta načelno sprejemljivi, kolikor zagotavljata večjo pravno jasnost glede področja uporabe predloga v zvezi z nekaterimi dejavnostmi pri ravnanju z odpadki. Spremembe 71, 72, 73 in 75 so delno in načelno sprejemljive, kolikor povečujejo skladnost glede odstopanj, odobrenih za kurilne naprave, ki obratujejo omejeno število ur ali se uporabljajo v nujnih primerih, če pri tem ne zmanjšujejo zahtev sedanje zakonodaje. Sprememba 79 je delno sprejemljiva, saj ponovno uvaja določbo o spremljanju dioksina v sedanjo zakonodajo.

Spremembe, ki jih je predlagal Parlament in jih je Komisija zavrnila, vendar so v celoti, delno ali načelno vključene v stališče Sveta v prvi obravnavi

Dvanajst sprememb ( 15, 22, 23, 29, 31, 32, 33, 41, 47, 93 (enako kot 115 ), 97 in 117 ) je Komisija zavrnila, vendar so bile v celoti, delno ali načelno vključene v stališče Sveta v prvi obravnavi.

Spremembo 15 je Komisija zavrnila, saj ni povečala jasnosti predloga. Ta sprememba je vključena v stališče Sveta v prvi obravnavi v delu, ko opredeljuje pojem „izhodiščno poročilo“; ta vključitev je za Komisijo sprejemljiva, saj natančneje opredeljuje ta pojem.

Spremembe 22, 23, 29 in 41 o varstvu tal je Komisija zavrnila, saj niso skladne s predlogom Komisije ali niso povečale jasnosti besedila. Te spremembe so delno in načelno vključene v stališče Sveta v prvi obravnavi, kolikor pojasnjujejo ukrepe za varstvo tal iz predloga in so zato sprejemljive. Spremembo 33 o spremljanju stanja tal in podtalnice je Komisija zavrnila, saj določa nižjo raven varstva okolja, vendar je v celoti vključena v stališče Sveta v prvi obravnavi.

Sprememba 31 o določanju mejnih vrednosti emisij je Komisija zavrnila, ker ni v skladu z enim temeljnih načel predloga Komisije, saj znatno zmanjšuje raven varstva okolja. Sprememba je delno in načelno vključena v skupno stališče, in sicer glede zagotavljanja, da se vrednosti emisij, povezane z najboljšimi razpoložljivimi tehnologijami, ne presežejo, zato je sprejemljiva. Komisija je zavrnila spremembo 32 , ker predlagane spremembe niso bile v skladu s preostalim besedilom predloga. Vendar je sprememba načelno vključena v stališče Sveta v prvi obravnavi v delu glede obveščanja javnosti o odstopanjih od vrednosti emisij, povezanih z najboljšimi razpoložljivimi tehnologijami, in je zato sprejemljiva.

Stališče Sveta v prvi obravnavi vključuje črtanje zahtev po sodelovanju javnosti pri sprejemanju splošnih zavezujočih predpisov, kot je predlagano v spremembi 47 . Sprememba 93 (enako kot 115 ) o vključitvi intenzivne reje perutnine je Komisija zavrnila, saj bi zmanjšala raven varstva okolja iz predloga, vendar je v celoti vključena v stališče Sveta v prvi obravnavi. Spremembo 117 glede področja uporabe določbe o izdelavi keramičnih izdelkov je Komisija zavrnila, ker bi zožila področja uporabe zakonodaje v primerjavi s prvotnim predlogom, vendar je bila vključena v stališče Sveta v prvi obravnavi na način, ki je za Komisijo sprejemljiv. Komisija je zavrnila spremembo 97 v zvezi s povečanjem mejnih vrednosti emisij za NOx za nekatere velike kurilne naprave, saj bi to zmanjšalo zastavljeno raven varstva okolja, vendar je bila ta sprememba načelno vključena v stališče Sveta v prvi obravnavi na način, ki je sprejemljiv.

Spremembe, ki jih je predlagal Parlament in jih je Komisija v celoti, delno ali načelno sprejela, vendar niso vključene v stališče Sveta v prvi obravnavi

Petnajst sprememb ( 1, 5, 6, 8, 20, 42, 43, 46, 48, 56, 58 , 60, 61, 62 in 69 ) je Komisija sprejela, v celoti, delno ali načelno, vendar niso vključene v stališče Sveta v prvi obravnavi. Te spremembe se nanašajo na jezikovne neskladnosti v uvodnih izjavah, poročanje o skladnosti, obveščanje pristojnih organov o prenehanju dejavnosti, inšpekcijsko poročanje, opredelitev pojma zadevna javnost, nastajajoče tehnologije, spremljanje, obveščanje javnosti, spremembe prilog, določanje novih dodatnih minimalnih zahtev prek postopka regulativnega odbora in navodil glede intenzivne reje perutnine.

Spremembe, ki jih je predlagal Parlament in sta jih zavrnila Komisija in Svet ter niso bile vključene v stališče Sveta v prvi obravnavi

Šestindvajset sprememb (2, 3, 4, 9, 10, 11, 17, 24, 25, 26, 28, 30, 38, 39, 45, 57, 63, 67, 70, 76, 77, 78, 80, 114, 129 in 133) sta zavrnili obe instituciji.

Spremembe 2, 3, 4, 9, 10 in 11 sta zavrnili obe instituciji, ker niso v skladu s cilji uvodnih izjav. Spremembo 17 o opredelitvi „splošnih zavezujočih pravil“ sta zavrnili obe instituciji, ker ne prinaša nobene jasnosti ali dodane vrednosti. Spremembe 24, 25 in 26 v zvezi z vsebino vlog za dovoljenje, spremembo 28 o pogojih v dovoljenju za varstvo tal, spremembo 30 o določitvi najboljših razpoložljivih tehnologij ter spremembi 38 in 39 o ponovnem preverjanju dovoljenja sta zavrnili obe instituciji, ker so nepotrebne ali pa bi povzročile pravno nejasnost glede izvajanja. Sprememba 114 o trošenju gnojila ni v skladu s stališčem Sveta v prvi obravnavi in sta jo tako zavrnili obe instituciji. Sprememba 45 o izrednih inšpekcijskih pregledih je nejasna in bi otežila izvajanje, zato sta jo zavrnili obe instituciji. Spremembo 57 sta zavrnili obe instituciji, ker bi omejila uporabo določb o povečanju zmogljivosti kurilnih naprav. V zvezi s področjem uporabe poglavja II predloga (Priloga I) sta obe instituciji zavrnili spremembe 63, 67, 70 in 129 , ker niso v skladu s stališčem Sveta v prvi obravnavi. Spremembo 133 sta zavrnili obe instituciji, ker bi iz področja uporabe sedanje zakonodaje izključila nekatere kurilne naprave. Spremembo 76 sta zavrnili obe instituciji, ker bi razširila področje spremljanja emisij CO na kurilne naprave, za katere niso določene nobene mejne vrednosti emisij. Spremembo 77 sta zavrnili obe instituciji, ker bi spremenila zahteve glede skladnosti za kurilne naprave. Spremembi 78 in 80 glede odstopanj od spremljanja emisij sežigalnic odpadkov sta zavrnili obe instituciji, ker nista v skladu s predlogom Komisije in stališčem Sveta v prvi obravnavi.

Spremembe predloga, ki jih je uvedel Svet

Svet je predlagal naslednje glavne spremembe predloga Komisije:

Izmenjava informacij o najboljših razpoložljivih tehnologijah (BAT). Stališče Sveta v prvi obravnavi načelno in vsebinsko ohranja določbe o izmenjavi informacij, kot jih je predlagala Komisija, vendar dodatno določa vlogo foruma in določa več podrobnosti v zvezi s postopkom priprave in vsebino referenčnih dokumentov BAT. Komisija soglaša z vključitvijo teh dodatnih podrobnosti, ki so v skladu s sedanjim postopkom priprave referenčnih dokumentov BAT. Vendar Komisija tudi obžaluje, da stališče Sveta v prvi obravnavi določa sprejetje nezavezujočih navodil za člen 13(3)(c) in (d) s postopkom regulativnega odbora, saj ima Komisija za to lastno avtonomno pravico v skladu s Pogodbo. Določba iz stališča Sveta v prvi obravnavi ne sme posegati v to pravico (glej izjavo v Prilogi k temu sporočilu).

Postopek sprejemanja zaključkov o BAT. Stališče Sveta v prvi obravnavi v členu 13(5) določa, da se zaključki o BAT (deli referenčnih dokumentov BAT, ki zlasti določajo vrednosti emisij, povezane z BAT) sprejemajo z regulatornim postopkom (člen 291 PDEU). Vendar je bil v političnem dogovoru Sveta predlagan regulativni postopek s pregledom. Komisija se ne strinja s Svetom, da je člen 291 PDEU najprimernejša pravna podlaga za sprejetje ukrepov, predvidenih v členu 13(5). Navedeni ukrepi so splošni, njihov namen pa je dopolniti temeljni akt z določenimi novimi nebistvenimi elementi. Zato bi se morali sprejemati po postopku za delegirane akte (člen 290 PDEU) (glej izjavo Komisije v Prilogi k temu sporočilu).

Komisija tudi ugotavlja, da spremembe, ki jih je uvedel Svet, pomenijo dodatno delo za Komisijo in povečujejo potrebe po virih, ki jih mora Komisija nameniti za postopek priprave in sprejemanja referenčnih dokumentov BAT.

Mejne vrednosti emisij v odnosu do vrednosti emisij, povezanih z BAT. Člen 15(3) stališča Sveta v prvi obravnavi daje pristojnim organom več prožnosti pri določanju mejnih vrednosti emisij in hkrati zagotavlja, da emisije ne presegajo ravni emisij, povezanih z BAT, kot je opisano v zaključkih o BAT. Komisija obžaluje te spremembe, vendar lahko sprejme ta pristop, saj so z zahtevami o spremljanju in poročanju vnesene potrebne varovalke, da se zagotovi skladnost s pričakovanimi okoljskimi cilji. V posebnih primerih se na podlagi določenih meril še naprej ohranja odstopanje od uporabe člena 15(3), Komisija pa obžaluje, da je namesto možnosti opredelitve teh meril s postopkom regulativnega odbora predvideno le določanje navodil. Vendar lahko Komisija zaradi želje, da se doseže soglasje, sprejme ta pristop.

Ocena pristojnosti, ki se bodo v zvezi s členom 41 (pravila za kurilne naprave) in členom 48(5) (spremljanje določenih emisij iz sežigalnic odpadkov) prenesle na Komisijo. Komisija se ne strinja s Svetom, da je člen 291 PDEU najprimernejša pravna podlaga za sprejetje ukrepov, predvidenih v členih 41 in 48(5). Navedeni ukrepi so splošni, njihov namen pa je dopolniti temeljni akt z določenimi novimi nebistvenimi elementi. Zato bi se morali sprejemati po postopku za delegirane akte (člen 290 PDEU) (glej izjavo Komisije v Prilogi k temu sporočilu).

Ponovno preverjanje dovoljenj. Stališče Sveta v prvi obravnavi ohranja predlog o nalaganju obveznosti pristojnim organom, da po objavi odločitev o zaključkih o BAT ponovno preučijo in po potrebi posodobijo pogoje v dovoljenju. Vendar stališče Sveta v prvi obravnavi podaljšuje obdobje po taki objavi s štirih na pet let. Komisija obžaluje to spremembo, vendar jo lahko sprejme, ker je podaljšanje tega obdobja omejeno in ker se pogostost ponovnega preučevanja dovoljenj dejansko ne bo spremenila.

Varstvo tal. Stališče Sveta v prvi obravnavi vsebuje dodatne zahteve glede preprečevanja onesnaženja tal in podtalnice, ki morajo biti vključene v pogoje v dovoljenju. Pristop določanja minimalne pogostosti spremljanja stanja tal in podtalnice se ohranja, vendar lahko pristojni organi na podlagi sistematičnega ocenjevanja tveganja za onesnaženje določijo manjšo pogostost spremljanja. Stališče Sveta v prvi obravnavi ohranja določbe v zvezi s pripravo izhodiščnih poročil in zahteve ob prenehanju dejavnosti, pri čemer uvaja nekaj prožnosti glede izvajanja določb. Po mnenju Komisije je sicer prvotni predlog boljši, vendar so spremembe sprejemljive, ker ne ogrožajo ključnih načel predloga.

Inšpekcijski pregledi. Stališče Sveta v prvi obravnavi ohranja pristop iz predloga, vendar uvaja naslednje pomembnejše spremembe. Časovni razmik med dvema obiskoma naprave na kraju samem je treba opredeliti na podlagi sistematičnega ocenjevanja okoljskih tveganj (po predlogu je bilo ocenjevanje tveganj potrebno le ob odstopanju od zahteve od letnih obiskov na kraju samem). Ta razmik ne sme biti daljši od enega ali treh let za najnevarnejše obrate oziroma najmanj nevarne obrate. Komisija meni, da je ta zahteva koristna, saj določa varovalko glede določanja pogostosti obiskov na kraju samem. Čeprav Komisija obžaluje, da za določitev merila za oceno okoljskih tveganj ni več predviden postopek regulativnega odbora, pa se ji zdijo merila iz stališča Sveta v prvi obravnavi ustrezna.

Datum začetka uporabe standardov za nove velike kurilne naprave. Stališče Sveta v prvi obravnavi prestavlja datum začetka uporabe standardov za nove velike kurilne naprave z leta 2016 na dve leti po začetku veljavnosti Direktive. Komisija se strinja s tem datumom, saj novi standardi že od leta 2006 dalje veljajo kot BAT za nove naprave in ker lahko te naprave tehnično in ekonomsko izpolnjujejo te nove mejne vrednosti.

Začasna prožnost za obstoječe velike kurilne naprave. Stališče Sveta v prvi obravnavi uvaja naslednje začasne prožnosti:

- Datum začetka veljavnosti novih mejnih vrednosti še naprej ostaja 1. januar 2016, vendar lahko države članice do konca leta 2020 izvajajo prehodni nacionalni načrt, če skupne emisije vseh naprav, ki so zajete v načrtu, ne presegajo zgornje letne meje ob linearnem zmanjšanju zgornjih meja med leti 2016 in 2019. Od leta 2019 do konca leta 2020 se zgornja meja ne spremeni.

- Morebitno izvzetje od obveznosti upoštevanja spremenjenih mejnih vrednosti emisij za naslednje vrste naprav: do konca leta 2023 za naprave z omejeno življenjsko dobo (krajšo od 20 000 obratovalnih ur); do konca leta 2019 za naprave, ki so del majhnih izdvojenih omrežij; do konca leta 2023 za sisteme daljinskega ogrevanja, ki izpolnjujejo določene posebne pogoje.

Čeprav bi bilo po mnenju Komisije boljše, da ta odstopanja ne bi bila vključena, pa lahko Komisija zaradi želje po doseganju soglasja sprejme njihovo vključitev, saj so odstopanja prehodna in ne ogrožajo okoljske celovitosti predloga, državam članicam pa olajšujejo možnost, da velike kurilne naprave kar najhitreje uskladijo z BAT.

Posebne zahteve za nekatere velike kurilne naprave. Stališče Sveta v prvi obravnavi določa različne mejne vrednosti emisij za naprave, ki obratujejo omejeno število ur (manj od 1 500 ur letno) in uvaja najnižje stopnje razžveplanja za naprave, ki niti z uporabo BAT ne morejo doseči mejnih vrednosti emisij za SO2 zaradi posebnih značilnosti uporabljenih domačih trdnih goriv. Komisija meni, da so te določbe koristne in upravičene zaradi reševanja posebnih tehničnih vprašanj, pri tem pa ne ogrožajo okoljske celovitosti predloga.

Agregacijska pravila za kurilne naprave. Stališče Sveta v prvi obravnavi uvaja prag „de minimis“ 15 MW za uporabo agregacijskih pravil. Posamezne majhne naprave bodo s tem izključene iz določanja skupne zmogljivosti kurilnih naprav, sestavljenih iz več enot, ki odpadne pline izpuščajo skozi skupen odvodnik. Komisija obžaluje, da Svet s tem slabi uporabo agregacijskih pravil, vendar sprejema prag „de minimis“ 15 MW, saj se bo nanašal le na majhne kurilne naprave z omejenim vplivom na okolje.

Klavzula o ponovni preučitvi za nekatere velike kurilne naprave. Stališče Sveta v prvi obravnavi uvaja klavzulo, po kateri Komisija ponovno preuči potrebo po spremembi in vzpostavitvi mejnih vrednosti za nekatere posebne kurilne naprave, za katere ne veljajo minimalni standardi ali za katere ni mogoče spremeniti minimalnih zahtev iz sedanje zakonodaje, ker ni na voljo posodobljenih informacij o BAT, ter po potrebi do konca leta 2013 pripravi zakonodajni predlog. Komisija podpira to klavzulo o ponovni preučitvi, ker je mogoče rezultat revizije ustreznih referenčnih dokumentov BAT upoštevati kot del ponovne preučitve.

Področje uporabe. Komisija predlaga razširitev področja uporabe sedanje zakonodaje glede nekaterih dejavnosti. Stališče Sveta v prvi obravnavi ne vključuje predlagane razširitve glede izgorevanja goriv v napravah s skupno vhodno toplotno močjo med 20 in 50 MW in intenzivne reje živine. Poleg tega stališče Sveta v prvi obravnavi spreminja predlagano področje uporabe glede ravnanja z odpadki in izdelave keramičnih izdelkov. Stališče Sveta v prvi obravnavi tudi črta predlagano zahtevo, da mora trošenje gnojila temeljiti na BAT. Po mnenju Komisije je sicer prvotni predlog o razširitvi področja uporabe in glede ravnanja z gnojili boljši, vendar so spremembe sprejemljive zaradi uvedbe klavzule o ponovnem pregledu teh posebnih vprašanj.

Trgovanje z emisijami NOx in SO 2 . Stališče Sveta v prvi obravnavi uvaja uvodno izjavo o izkoriščanju možnosti za tržno zasnovane instrumente, kot je trgovanje z emisijami NOx in SO2. To odraža oceno, ki jo pripravlja Komisija, in hkrati ne predvideva vnaprej njenega izida.

Izvajanje pooblastila in ugovori zoper delegirane akte (člena 76 in 78). Komisija je v skladu s svojim sporočilom o izvajanju člena 290 PDEU[1] in na podlagi analize določenih ukrepov, predvidenih v stališču Sveta, ter glede na pravico do preklica, predvideno v besedilu predsedstva, naklonjena prenosu pristojnosti za nedoločen čas, vendar lahko sprejme pristop Sveta (5-letno obdobje s tihim podaljšanjem). Komisija tudi obžaluje, da stališče Sveta v prvi obravnavi za ugovor Sveta in Evropskega parlamenta zoper delegirane akte uvaja trimesečni rok. Komisija je naklonjena dvomesečnemu roku, ki se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta lahko podaljša za en mesec. To bi pripomoglo k učinkovitosti postopkov, obenem pa ne bi spodkopavalo načela skupnega obdobja treh mesecev.

Posvetovanje s strokovnjaki pri pripravljalnem delu za sprejetje delegiranih aktov (uvodna izjava 39).

Komisija uvodne izjave o posvetovanju s strokovnjaki v pripravljalni fazi delegiranih aktov ne podpira. Komisija meni, da strokovne skupine ne morejo imeti formalne institucionalne vloge. Zato določb glede udeležbe strokovnjakov pri pripravi delegiranih aktov ni mogoče vključiti v temeljne akte. Glede tega se Komisija sklicuje na svoje Sporočilo z dne 9. decembra 2009.

4. SKLEP

Spremembe, ki jih je vnesel Svet, so sprejemljive, saj temeljijo na predlogu Komisije, razen določenih ocen Sveta glede prenosa pristojnosti na Komisijo, kot je določeno v členih 290 in 291 (PDEU). Zato Komisija nasprotuje stališču Sveta v prvi obravnavi, ki je bilo soglasno sprejeto 15. februarja 2010.

PRILOGA

Izjava Komisije glede korelacijskih tabel

Komisija opozarja na svoje stališče v zvezi z oblikovanjem korelacijskih tabel s strani držav članic, ki povezujejo ukrepe za prenos, ki so jih države članice sprejele, z Direktivo, kar je v interesu državljanov, boljše ureditve in preglednosti ter v pomoč pri ugotavljanju skladnosti nacionalnih predpisov z določbami Skupnosti.

V tem primeru in glede na razprave, ki trenutno potekajo o tem vprašanju med institucijami na horizontalni ravni, Komisija ne nasprotuje sporazumu na ravni Sveta, da bi se uspešno zaključil medinstitucionalni postopek o tej zadevi.

Izjava Komisije glede člena 13(3)(c) in (d)

Komisija meni, da se za sprejetje nezavezujočih navodil ne bi smel uporabiti postopek komitologije, saj ima Komisija za to lastno avtonomno pravico v skladu s Pogodbo.

Komisija zato meni, da določba člena 13(3)(c) in (d) o sprejetju navodil z regulativnim postopkom ne sme vplivati na to pravico.

Izjava Komisije glede ocene pristojnosti, ki se bodo v zvezi s členi 13(5), 41 in 48(5) prenesle na Komisijo

Komisija se ne strinja s Svetom, da je člen 291 PDEU najprimernejša pravna podlaga za sprejetje ukrepov, predvidenih v členih 13(5), 41 in 48(5). Navedeni ukrepi so splošni, njihov namen pa je dopolniti temeljni akt z določenimi novimi nebistvenimi elementi. Zato bi se morali sprejemati po postopku za delegirane akte (člen 290 PDEU).

[1] COM(2009) 673 konč.