Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – EU in Afrika: Uresničevanje enakopravnega razvojnega partnerstva, ki temelji na trajnosti in skupnih vrednotah

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 429/15)

Poročevalci: Dimitris DIMITRIADIS Dilyana SLAVOVA Thomas WAGNSONNER

Sklep plenarne skupščine 20. 2. 2020 Pravna podlaga člen 32(2) poslovnika mnenje na lastno pobudo Pristojnost strokovna skupina za zunanje odnose Datum sprejetja mnenja strokovne skupine 24. 2. 2020 Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju 16. 9. 2020 Plenarno zasedanje št. 554 Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani) 216/1/2

1. Sklepi in priporočila

1.1 V hitro spreminjajočem se svetu, v katerem so veliki problemi pa tudi nove priložnosti, mora Evropa s svojo večkulturno, institucionalno in socialno-ekonomsko zapuščino omogočiti globalni trajnostni razvoj. Izzivi, s katerimi se soočajo afriške države v razvoju, so zelo zapleteni in jih moramo obravnavati z občutljivim in večdimenzionalnim pristopom. Dobronamerni nasveti niso dovolj. Za dosego ciljev trajnostnega razvoja so potrebna tudi velika vlaganja finančnih sredstev iz EU in njenih držav članic v Afriko. To mora biti glavni namen mednarodnih partnerstev EU. Spoštovanje splošnih človekovih pravic, ki so bistvene skupne vrednote, pa mora biti temelj vsakega političnega udejstvovanja v okviru enakopravnega razvojnega partnerstva z Afriko .

1.2 temeljnimi pravicami delavcev (iz Deklaracije o temeljnih načelih in pravicah pri delu , ki vključuje temeljne delovne standarde, in tristranske deklaracije o načelih večnacionalnih podjetij in socialne politike Mednarodne organizacije dela), svobodo gospodarske pobude in pravico do zdravega okolja , kot tudi cilji trajnostnega razvoja. EESO pozdravlja skupno sporočilo Za celovito strategijo z Afriko EESO se v skladu z novim evropskim soglasjem o razvoju zavzema za spodbujanje dostojnega življenja in dobrih obetov za prihodnost, ustvarjanje srednjega razreda in podpiranje enakovrednih partnerstev s krepitvijo trajnostnih socialno-liberalnih demokratičnih struktur v Afriki v skladu s splošnimi človekovimi pravicami ( 1 ) , vključno s(iz, ki vključuje temeljne delovne standarde, inMednarodne organizacije dela),in, kot tudi cilji trajnostnega razvoja. EESO pozdravlja skupno sporočilo ( 2 ) in želi prispevati k izboljšanju nove celovite strategije EU z Afriko.

1.3 Trenutno stanje razkriva kritične izzive, a tudi obetavne možnosti za razvojno sodelovanje med EU in Afriko. Številne afriške države so med 20 najhitreje rastočimi gospodarstvi na svetu. Do leta 2035 bo imela Afrika največjo potencialno delovno silo. Obe strani potrebujeta partnerstvo na visoki ravni za trgovino in naložbe, ki temelji na splošnih človekovih pravicah in trajnosti, v središču pozornosti pa mora biti razvoj, namesto da se razvojna sredstva porabljajo za varnost meja.

1.4 EESO pozdravlja afriško celinsko območje proste trgovine (AfCFTA), saj krepi trgovino na celini, zmanjšuje odvisnosti in se oddaljuje od pristopa, ki je usmerjen izključno v čezmorski izvoz. To bi bil lahko prvi korak k območju proste trgovine med EU in Afriko. EESO ponovno poudarja pomembno vlogo organizirane civilne družbe v sporazumu, ki bo nasledil sporazum iz Cotonouja.

1.5 Dolgoročne naložbe v infrastrukturo znotraj Afrike za spodbujanje regionalnih vrednostnih verig in trajnostnega lokalnega gospodarstva so ekonomsko smiselne, ekološko trajnostne in ustvarjajo proizvodne zmogljivosti ter kakovostna lokalna delovna mesta. Pristop, usmerjen izključno v čezmorski izvoz, ni trajnosten. Medcelinsko gospodarsko sodelovanje bi moralo zlasti dajati prednost lokalni proizvodnji v Afriki, katere glavni sektorji bi morali biti trajnostno kmetijstvo, energetika in krožno gospodarstvo, pa tudi tradicionalni sektorji, povezani s surovinami in gradbeništvom, ki jih je treba še reformirati v skladu s cilji trajnostnega razvoja. Na škodo običajnega razvojnega sodelovanja javna sredstva ne bodo nujno porabljena za zasebne naložbe v Afriki. Zato so nujno potrebni sistemi za spremljanje, preverjanje in ocenjevanje, v katere je tesno vključena organizirana civilna družba.

1.6 Civilna družba, socialna partnerstva, socialna tržna gospodarstva in sistemi socialne države bi morali biti uspešni modeli za podporo trajnostnemu razvoju v Afriki, ki bi jih bilo sicer treba prilagoditi lokalni kulturi in socialno-ekonomskim okoliščinam. Prednostne naloge za podporo afriškim državam ne bi smele upoštevati samo trgovine in naložb, temveč zlasti davčno politiko, migracije, razvoj, okolje, izobraževanje, zdravstvo ter delovne in življenjske pogoje. To je še posebno pomembno v trenutni krizi zaradi koronavirusne bolezni (COVID-19), ki bo Afriko hudo prizadela.

1.7 Treba je vzpostaviti infrastrukturo za zagotavljanje kakovosti, ki bo afriškim izdelkom omogočala izpolnjevanje standardov njihovih ciljnih trgov. Paziti je treba, da se zagotovi spoštovanje zakonov, skladnih s cilji trajnostnega razvoja. Koristni bi bili tudi sistemi primerne skrbnosti na področju človekovih pravic, vključno s pravili EU ( 3 )

1.8 Treba bi bilo razširiti program Erasmus+ in tako okrepiti sodelovanje med EU in Afriko. Razvojno partnerstvo med EU in Afriko mora bolj podpirati vzpostavljanje lokalnih javnih izobraževalnih sistemov, od predšolske vzgoje do univerzitetne ravni ter poklicnega izobraževanja in usposabljanja, vključno z vajeništvom in sistemi vseživljenjskega učenja. Preprečiti je treba beg možganov iz Afrike v EU. Za trajnostni razvoj sta zlasti pomembna vključevanje načela enakosti spolov v vse politike in krepitev vloge žensk.

1.9 Krepitev vloge žensk v Afriki je za EESO prednostna naloga, zato institucije in civilno družbo poziva, naj si aktivno in nenehno prizadevajo za popolno enakost spolov na različnih ravneh družbe in gospodarstva.

1.10 Obrnitev trenda migracij je v mnogih pogledih kritično vprašanje. Le gospodarski, okoljski in družbeni razvoj bo odpravil vzroke neprostovoljnih migracij.

1.11 Mednarodna finančna družba za afriško diasporo bi bila morda idealna platforma za usmerjanje naložb, ki bi jo vodili afriški organi in bi se uporabljala za afriške potrebe. To bi lahko bila tudi priložnost za vlagatelje iz EU.

1.12 Afrika se je v zadnjem desetletju močno razvila in po predvidevanjih se bo do leta 2050 povpraševanje po energiji na tej celini podvojilo, stopnja revščine pa bo ostala visoka. To bi lahko oviralo reševanje težav glede trajnosti z okoljskih in socialno-ekonomskih vidikov ali jih celo poglobilo.

1.13 Priložnosti pa kljub temu obstajajo: (i) afriške države lahko igrajo vodilno vlogo pri pretvorbi sončne v električno energijo s pomočjo fotovoltaične tehnologije; na podlagi tega bi se lahko povečala proizvodnja sintetičnih goriv; (ii) konkretne možnosti za skupne projekte, poslovne dejavnosti in politike bi lahko prispevale k novemu socialno-ekološkemu pristopu k tržnemu gospodarstvu.

1.14 Podpirati je treba kmetijsko in živilsko industrijo v Afriki za izboljšanje pridelave, zmanjšanje izgub pridelka in izboljšanje standardov kakovosti. Drugi cilji v agroživilskem sektorju so razvoj novih trženjskih in pridelovalnih metod, spodbujanje zadružne samoorganizacije med kmeti, prehranska varnost in povečanje trgovine vzdolž celotne vrednostne verige. EESO še posebej nasprotuje prilaščanju zemljišč v Afriki.

1.15 Deležniki v EU in Afriki bi morali sodelovati, da bi uresničili zeleni dogovor ter s tem rešili planet in vsem omogočili dostojno življenje. Z institucionaliziranim vključevanjem organizirane civilne družbe bi lahko brez težav izvajali samorefleksijo in se na nove načine izognili preteklim napakam. Trajnostni razvoj je mogoče doseči le, če ga začne in vodi država sama.

1.16 Sprejetje pristopa na podlagi splošnih človekovih pravic, razvoj demokratičnih struktur upravljanja, izboljšanje gospodarskega in finančnega upravljanja s preglednim upravljanjem javnih financ in ustvarjanje verodostojnega sistema za boj proti korupciji, ki temelji na neodvisnem sodstvu, prispevajo k oblikovanju močnih, neodvisnih in stabilnih partnerjev v poslovanju in razvoju.

2. Ozadje in glavne točke mnenja

2.1 Za celovito strategijo z Afriko EU-27 je največja afriška trgovinska in naložbena partnerica. EESO pozdravlja skupno sporočilo ( 4 ) , v katerem so predlagana partnerstva v zvezi z zelenim prehodom in dostopom do energije, digitalno preobrazbo, trajnostno rastjo in delovnimi mesti ter mirom in upravljanjem.

2.2 Dvainpetdeset afriških držav ima tak ali drugačen trgovinski dogovor z EU. S štirimi severnoafriškimi državami so bili sklenjeni pridružitveni sporazumi, z Marokom in Tunizijo pa potekajo pogajanja o poglobljenem in celovitem prostotrgovinskem območju. EU je z regionalnimi afriškimi organizacijami sklenila pet sporazumov o gospodarskem partnerstvu. Temeljijo na sporazumu iz Cotonouja in njegovem namenu nadgraditi trgovinske odnose med EU ter afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami (AKP) ob upoštevanju pravil STO.

2.3 EESO ponavlja svoj pristop: želi zagotoviti dostojno življenje in dobre obete za prihodnost vsem, ustvariti srednji razred (ob upoštevanju povezave med migracijami in dohodkom) ter podpirati enakovredna partnerstva s krepitvijo trajnostnih socialno-liberalnih demokratičnih struktur. Vendar je treba spoštovati obstoječe lokalne tradicije in dobro prakso. EESO se zavzema za razvojno politiko, ki bi ustvarjala dobre obete za prihodnost, strukture in gospodarske priložnosti za vse v Afriki.

2.4 Naložbe v Afriko od zunaj stalno naraščajo. Kitajska na primer vlaga v okviru svojega foruma za sodelovanje med Kitajsko in Afriko (FOCAC) ter pobude En pas, ena pot. Druge, manj obsežne pobude vključujejo ameriško pobudo „Africa Partnership Station“ in vrh Rusija-Afrika leta 2019.

2.5 Splošne človekove pravice , vključno s temeljnimi pravicami delavcev, svobodo gospodarske pobude, pravico do zdravega okolja in pravno državo , so bistvene skupne vrednote . Skupaj s cilji trajnostnega razvoja tvorijo mednarodno dogovorjen minimalni standard za razvojne programe in so osnova za enakopravno razvojno partnerstvo.

2.6 Te vrednote so v skladu z novim evropskim soglasjem o razvoju, ki s skladnostjo politik v interesu razvoja poskuša upoštevati tudi učinke drugih politik na razvoj.

2.7 V tem mnenju so opredeljeni kritični vidiki za resno enakopravno razvojno partnerstvo ter analizirani trenutno stanje in izzivi v zvezi z odnosi med EU in Afriko.

3. Trenutni izzivi

Dostojno življenje, ekološka odgovornost in dobri obeti za prihodnost so ključni za naše preživetje. Spoprijeti se moramo s podnebnimi spremembami ter razmišljati bolj odgovorno in v duhu sodelovanja. Tradicionalni pristop industrijske politike in rasti je zastarel razvojni model, ki bo uničil planet ter povzroča velike družbene stroške. Zlasti v Afriki je treba ljudem pomagati, da se ne le rešijo iz skrajne revščine, temveč da bodo sposobni aktivno sodelovati v družbi (stanovanje, hrana, zdravje, izobraževanje). Svetovni gospodarski forum je v poročilu o svetovnih tveganjih za leto 2017 problem neenakosti po vsem svetu poudaril kot najpomembnejši vzrok tveganj, povezanih z nedavnimi političnimi izzivi. Če primanjkuje priložnosti, so ženske in ranljive skupine še bolj prizadete in izključene iz sodelovanja v družbi.

3.1 Gospodarski vidiki

3.1.1 Številne afriške države sodijo med 20 najhitreje rastočih gospodarstev na svetu in do leta 2035 bo imela Afrika največjo potencialno delovno silo. Tu nastajajo globalni trgi, kupci in delavci prihodnosti. Zato se je večine trenutnih svetovnih izzivov mogoče lotevati le z močnimi afriškimi partnerji. Potrebno je enakopravno trgovinsko in naložbeno partnerstvo, ki bi temeljilo na splošnih človekovih pravicah in trajnosti. Za dosego ciljev trajnostnega razvoja v Afriki je potrebnih 600 milijard EUR letno ( 5 ) . Zato EESO priznava veliko potrebo po zasebnih naložbah.

3.1.2 Trgovinska politika bi morala upoštevati načelo skladnosti za razvoj, zlasti v zvezi s tarifami, javnimi naročili in davki, ter obstoječe asimetrije, zlasti v zvezi s sporazumi o gospodarskem partnerstvu ( 6 ) , podpirati bi morala regionalno povezovanje, vključevati bi morala razdelke o trajnosti, ki bi bili zavezujoči in katerih neupoštevanje bi bilo mogoče sankcionirati, ter morala bi spremeniti zaščito naložb tako, da bi bile spoštovane vse splošne človekove pravice.

3.1.3 EESO pozdravlja afriško celinsko območje proste trgovine, saj krepi trgovino na celini, zmanjšuje odvisnosti in se oddaljuje od pristopa, ki je usmerjen izključno v čezmorski izvoz. Zagovarja območje proste trgovine med EU in Afriško unijo (AU) v okviru enega samega sporazuma, ki bo moral upoštevati raznolikost in gospodarske prednosti posameznih afriških držav.

3.1.4 Sredstva, ki so tradicionalno namenjena za razvoj, se vse pogosteje uporabljajo za spodbujanje zasebnih naložb, kar pa ne bi smelo iti na škodo tradicionalnega razvojnega sodelovanja. Tako imenovane zelene obveznice, ki so posebej usmerjene v trajnostne projekte, bi lahko bile dober način za usmerjanje zasebnih naložb v Afriko. Vse naložbe, javne ali zasebne, je treba absolutno nadzorovati, preverjati in ocenjevati v sodelovanju z organizacijami civilne družbe. Tako se zagotovi, da se porabljajo za doseganje ciljev trajnostnega razvoja in razvojnih ciljev ter da so skladne s splošnimi človekovimi pravicami. Hkrati EESO ugotavlja, da se evropska razvojna sredstva porabljajo za ublažitev slabih delovnih pogojev v Afriki ( 7 )

3.1.5 Kmetijstvo je glavni gospodarski sektor v Afriki (več kot 60 % Afričanov dela v kmetijstvu, najpogosteje na majhnih samostojnih kmetijah). V industrializiranih gospodarstvih in gospodarstvih v vzponu poteka tekma za zagotovitev obdelovalnih površin v Afriki ( 8 ) . Pomanjkanje uradnih ali natančnih registrov olajšuje prilaščanje zemljišč in mladim Afričanom preprečuje dostop do kmetijskih zemljišč. Večina svetovnih naložb v zemljišča se izvaja v Afriki, vključno z velikimi naložbami iz EU. Strokovnjaki za razvoj opozarjajo, da skoraj štirje milijoni kvadratnih kilometrov obdelovalnih površin v gvinejski savani postajajo tarča mednarodnih (tudi evropskih) kmetijskih koncernov ( 9 ) . Svetovna proizvodnja hrane se mora do leta 2050 povečati za 70 % ( 10 ) , kar bo zahtevalo 97-odstotno povečanje v državah v razvoju, hkrati pa se obdelovalne površine vse pogosteje uporabljajo za proizvodnjo ekoloških goriv in sestavin za kemično industrijo. Prehranska varnost je še toliko bolj pomembna zaradi vpliva pandemije COVID-19.

3.2 Socialni vidiki

3.2.1 Koncepti civilne družbe, socialnega partnerstva in socialnega tržnega gospodarstva v Evropi delujejo zelo dobro.

3.2.2 Projekti Evropske investicijske banke izpolnjujejo širše cilje glede trajnosti in imajo boljši razvojni pristop. Vendar so Evropski parlament, Evropska komisija in organizacije civilne družbe izrazili zaskrbljenost zaradi delovanja Evropske investicijske banke. Poudarili so, da mora pri svojem poslovanju izboljšati primerno skrbnost na področju človekovih pravic. To je izrednega pomena, če želimo zagotoviti verodostojno podporo ( 11 )

3.2.3 Določbe, ki Evropejcem omogočajo izpodbijanje zakonov, skladnih s cilji trajnostnega razvoja, škodujejo naši verodostojnosti: — dostojno delo vključuje zajamčeno plačo; oporekanje temu ni v skladu z razvojnim pristopom, ki ga moramo zagovarjati (npr. zadeva Veolia proti Egiptu), — naložbe EU bi morale biti zaščitene, vendar moramo spoštovati delovno zakonodajo, okolje in varstvo potrošnikov.

3.2.4 Naše razvojno partnerstvo mora močneje podpirati vzpostavljanje lokalnih javnih izobraževalnih sistemov, od predšolske vzgoje do univerzitetne ravni. Posebno pozornost je treba nameniti poklicnemu izobraževanju, vključno z vajeništvom in sistemom vseživljenjskega učenja. Izkušnje Evrope so lahko koristne pri razvoju izobraževalnih sistemov v Afriki.

3.2.5 Stroški trgovine v Afriki so pogosto zelo visoki in številne države še ne izpolnjujejo mednarodnih standardov kakovosti, varnosti in ekologije. Treba bi bilo vzpostaviti infrastrukturo za zagotavljanje kakovosti, ki bo afriškim izdelkom omogočala izpolnjevanje standardov njihovih ciljnih trgov, tudi v Afriki. Podpora za afriške države bi morala biti zlasti usmerjena v okoljske, zdravstvene in delovne pogoje ter zaščitne strukture.

3.2.6 Evropski sistemi socialne države so se uspešno razvili na podlagi solidarnosti in temeljnih vrednot, ki so skupne vsem večjim političnim gibanjem. Sistemi socialnega zavarovanja, zadružni modeli in javne storitve so ljudem omogočili blaginjo in usmerjajo tržne sile v zmanjšanje revščine in spodbujanje gospodarske rasti kot tudi participativne demokracije.

3.2.7 To je še zlasti pomembno ob upoštevanju izzivov v trenutni krizi zaradi COVID-19, ki bo Afriko hudo prizadela. Po podatkih ZN nosi Afrika 24 % svetovnega bremena bolezni, pri čemer je zlasti problematična malarija, vendar ima le 3 % svetovnih zdravstvenih delavcev. Znano je, da države, ki izobražujejo zdravstvene delavce, utrpijo finančne izgube, ko se ti strokovnjaki izselijo v industrializirane države ( 12 )

3.2.8 Le gospodarski, okoljski in družbeni razvoj bo preprečil vzroke neprostovoljnih migracij. V svoje politike moramo vključiti splošne človekove pravice, da bi podprli razvoj takšnih družb v Afriki, ki jih zaradi pomanjkanja možnosti doma mnogi afriški izseljenci iščejo v EU.

3.2.9 Obrnitev trenda migracij je ključno vprašanje. EESO želi na primer izpostaviti poročila ( 13 ) o begu možganov iz Tunizije, kjer se morajo oblikovalci politik spoprijeti z dejstvom, da se približno tretjina strokovnjakov za IT, usposobljenih s pomočjo evropskih sredstev, izseli iz države, ker si najde delo v EU.

3.3 Vidiki trajnosti

3.3.1 Afriško gospodarstvo se je v zadnjem desetletju močno razvilo. Življenjske razmere so se bistveno izboljšale, stopnja revščine pa ostaja trdovratno visoka. Zaradi omejene gospodarske diverzifikacije, vztrajnih neenakosti, visoke brezposelnosti in degradacije okolja mora celina narediti korak v smeri trajnostnega razvoja, ki bo vsem omogočal dostojno življenje.

3.3.2 Povpraševanje po energiji v Afriki naj bi se do leta 2050 podvojilo. Te povečane potrebe bi bilo treba pokriti s povečanjem uporabe energije iz obnovljivih virov. Energetski prehod s fosilnih goriv na obnovljive vire energije je bistvenega pomena za blaženje podnebnih sprememb. Afriške države lahko igrajo vodilno vlogo pri pretvorbi sončne v električno energijo s pomočjo fotovoltaične tehnologije. Poleg zagotavljanja električne energije za lokalno uporabo bodo lahko veliki fotovoltaični parki služili tudi za proizvodnjo e-goriv ( 14 ) . Lokalno prebivalstvo bi moralo biti udeleženo pri teh koristih. Zdi se, da so metanol in druga sintetična goriva alternativa fosilnim gorivom za letalstvo, vendar bi se lahko uporabljala tudi v motorjih z notranjim zgorevanjem v vozilih za cestni prevoz.

4. Politična priporočila

4.1 Splošne ugotovitve

4.1.1 Pravičen in enakovreden razvojni odnos z afriškimi državami bi moral spodbujati dostojno delo in podpirati javne storitve. Trgovinska politika mora zlasti zagotavljati celovito spoštovanje splošnih človekovih pravic, okolja in pravice do dostojnega življenja. Upoštevati mora tudi potrebe manj razvitih držav. Sporazum za obdobje po sporazumu iz Cotonouja bo odlična priložnost le, če bo ustvarjal kakovostna delovna mesta, spodbujal trajnostno rast in zagotavljal vključenost organizirane civilne družbe. Ugledni strokovnjaki za razvojno politiko trdijo, da bi moral razvojno politiko EU voditi demokratični regionalizem, ki je zaradi posebnih lokalnih okoliščin še posebej pomemben za Afriko in njene skupnosti ( 15 )

4.1.2 Sodobna, napredna partnerstva bi morala odražati potrebo po novi obliki sodelovanja med industrializiranimi državami in državami v razvoju. Za vzpostavitev teh reformnih partnerstev bo potrebno zlasti boljše splošno okolje za dejavnosti zasebnega sektorja in ustvarjanje bolj kakovostnih delovnih mest z ustreznim dohodkom, ki bo afriškim mladim omogočil dostojno življenje. To je bistveno, če želimo mlade odvrniti od tega, da bi se v iskanju boljše prihodnosti izselili iz Afrike ( 16 ) . V zvezi s tem EESO opozarja na svoje stike v Tuniziji in svojo podporo njeni demokratizaciji. Poglobljen in celovit sporazum o prosti trgovini, o katerem pogajanja še potekajo, bi moral ohraniti že doseženo, tako da bo tunizijsko gospodarstvo svojim ljudem dalo priložnosti in perspektive.

4.1.3 Za okrepitev in v podporo potrebnim reformam v Afriki bi lahko vzpostavili možganski trust s poudarkom na sodelovanju civilne družbe, premišljenih gospodarskih in strukturnih reformah ter ciljih trajnostnega razvoja. Tako bi spodbudili razvoj znanja in kompetenc v Afriki ter olajšali izmenjavo med civilno družbo v Afriki in Evropi.

4.2 Gospodarski razvoj

4.2.1 V zvezi z evropskim zelenim dogovorom bi morale biti inovacije in socialno-ekološka preobrazba gonilo gospodarskega razvoja. Poudarek mora biti na pravični porazdelitvi bogastva in ustvarjanju struktur socialne države. Prednostne naloge ne bi smele vključevati samo trgovine in naložb, ampak tudi mednarodno sodelovanje na drugih področjih, npr. na področjih davčne politike, migracij, razvoja, okolja, izobraževanja, delovnih in življenjskih pogojev ter zdravstvenih razmer (zlasti po pandemiji COVID-19). V tem pogledu bo odločilna vključenost organizirane civilne družbe.

4.2.2 Za spodbujanje regionalnih vrednostnih verig in trajnostnega lokalnega gospodarstva so potrebne dolgoročne naložbe v infrastrukturo znotraj Afrike (v nasprotju z infrastrukturo, ki olajšuje čezmorski izvoz). To je gospodarsko smiselno, ekološko trajnostno in ustvarja proizvodne zmogljivosti ter kakovostna delovna mesta. V Afriki je še vedno pomembna paradigma čezmorskega izvoza, saj so surovine strateškega pomena za velika gospodarstva (vključno z EU in državami članicami). Naložbe EU morajo slediti drugačnemu pristopu. Ta mora temeljiti na resnično enakopravnem partnerstvu, ki prinaša koristi vsem in spodbuja trajnostni razvoj v Afriki.

4.2.3 Mednarodna finančna družba za afriško diasporo bi lahko usklajevala uporabo sredstev afriške diaspore za vključujoč razvoj in naložbe v družbeno odgovorna podjetja in programe ( 17 ) v Afriki. Lahko bi bila idealna platforma za usmerjanje naložb, ki bi jo vodili afriški organi in bi se uporabljala za afriške potrebe, ter hkrati možnost za vlagatelje iz EU. Naložbe, potrebne za doseganje ciljev trajnostnega razvoja v Afriki, znatno presegajo ocenjeni letni prihranek afriških migrantov. Zato bi moralo s pomočjo organizacij diaspore (poslovno) sodelovanje potekati v več oblikah.

4.2.4 Poleg izvoza surovin za predelavo v tujini bi bilo treba afriške države spodbujati in jim pomagati pri vzpostavljanju trajnostnih domačih industrij, tako da bi dobiček od predelave surovin ostal v državi. Prihodke iz sektorja pridobivanja surovin bi bilo treba vlagati v infrastrukturo in socialne storitve, kar bi dejansko koristilo prebivalstvu.

4.2.5 Krepitev javne varnosti v boju proti terorizmu mora ostati prednostna naloga. Vendar je treba varnost meja in dobavo orožja obravnavati zelo previdno. Namesto da bi razvojna sredstva uporabili za zaustavitev neprostovoljnih migracij in oboroževanje varnostnih sil, bi se bilo treba osredotočiti na razvoj: naraščajoča težnja po varnosti v razvojni politiki potencialno prispeva k povečanju dejanskih vzrokov migracij.

4.2.6 EESO poziva k pravilom EU o izvajanju primerne skrbnosti na področju človekovih pravic ( 18 ) . Pred tem je že pozval EU, naj zahteva zavezujoče izvajanje primerne skrbnosti na področju človekovih pravic, zlasti v mednarodnih vrednostnih verigah ( 19 ) . Na podlagi obstoječih ukrepov in konceptov EESO (npr. bonitetna agencija) bi bil zavezujoč sistem primerne skrbnosti zelo koristen za trajnostni razvoj, zlasti v Afriki, in bi okrepil prizadevanja EU za vzpostavitev enakovrednega razvojnega partnerstva.

4.2.7 Prednosti razvoja MSP in sodelovanja med afriškimi in evropskimi MSP ni mogoče dovolj poudariti. Multinacionalna podjetja večinoma lahko obvladujejo tveganja, povezana s poslovanjem v Afriki. MSP potrebujejo zanesljive strukture in institucionalno podporo, da bi lahko uresničila svoj potencial v enakovrednem razvojnem partnerstvu. Večino delovnih mest v Afriki zagotavljajo MSP. Finančne storitve, zlasti na osnovi sodelovanja, bo treba izboljšati in (kjer ne obstajajo) razviti, da bodo zadovoljile potrebe MSP, npr. posojila, tudi v lokalni valuti, in obvladovanje tveganj.

4.2.8 Pomanjkanje usposobljenega osebja je velika ovira za podjetja v afriških državah. Zato je prednostna naloga spodbujanje poklicnega usposabljanja.

4.2.9 „Ker so davčna vprašanja povezana s cilji trajnostnega razvoja, bi morala podjetja davke ustrezno plačevati tam, kjer ustvarjajo dobiček na podlagi dodane vrednosti (npr. s proizvodnjo, pridobivanjem surovin)“ ( 20 ) . To načelo je temeljnega pomena za enakopravno razvojno partnerstvo. EESO se zavzema tudi za to, naj EU izvaja ocene učinka konvencij o izogibanju dvojnega obdavčevanja, če obstaja tveganje neskladja z razvojnimi politikami EU ( 21 ) Poleg zasebnih naložb imajo tudi davčni prihodki pomembno vlogo pri financiranju trajnostnega razvoja. Primanjkljaj davčnih prihodkov v afriških državah ustreza dvakratnemu znesku vseh razvojnih sredstev, ki jih prejmejo na leto. Ukrepi za odpravo izogibanja davkom in korupcije ter kampanje za večje domače prihodke v afriških državah so bistvenega pomena in jih je treba izvajati skupaj z usposabljanjem uradnikov davčnih organov, računskih sodišč in ministrstev za finance. Davčne oaze v afriških državah ali v EU ovirajo trajnostni razvoj.

4.2.10 Za podporo podjetjem pri iskanju mehanizmov financiranja in podpore ter pri vzpostavljanju stikov na terenu je potrebna infrastruktura. Dobiti morajo tudi nasvete v fazah načrtovanja projektov.

4.2.11 Podpirati bi bilo treba kmetijsko in živilsko industrijo v afriških državah za razvoj postopkov izboljšanja pridelave, zmanjšanja izgub pridelka, zaustavljanja krčenja gozdov in izboljšanja standardov kakovosti. Poleg tega bi moral agroživilski sektor razviti nove načine trženja, sodobnega kmetovanja in predelave, spodbujati samoorganizacijo kmetov, zlasti v zadrugah, in povečati trgovino vzdolž celotne vrednostne verige.

4.3 Socialna politika

4.3.1 Vključitev civilne družbe s socialnimi partnerstvi na ravni podjetij in sektorjev v institucionalno ureditev evropskih držav je bila za EU prednost. Organizirana civilna družba bi morala biti tesno vključena v enakopravno razvojno partnerstvo, saj bo to ustvarilo stabilne strukture za vse dejavnosti EU, zlasti za poslovne dejavnosti. Naša prizadevanja tako ne bi bila osredotočena le na dobiček, ampak tudi na trajnostni razvoj v Afriki, da bi ustvarili dolgoročna partnerstva, ki bi temeljila na zaupanju in enakosti.

4.3.2 Treba bi bilo razširiti program Erasmus+ in tako okrepiti sodelovanje med EU in afriškimi državami. Poklicne sposobnosti in znanje afriških diplomantov morajo podpirati trajnostni razvoj v njihovih izvornih državah. Preprečiti je treba beg možganov iz Afrike v EU. Izobraževanje je ključni dejavnik pri izboljšanju položaja zlasti žensk in ranljivih skupin, zato bi morala biti naša podpora temu ustrezno usmerjena.

4.3.3 Zaradi pandemije COVID-19 so izzivi postali še večji. Trenutno je veliko zdravstvenih sistemov preobremenjenih. Afriškim državam bomo morali zagotoviti še večjo podporo, da bodo lahko vzpostavile močne zdravstvene sisteme, ki bodo na biomedicinski in socialnomedicinski ravni pripravljeni na izzive, kot je pandemija COVID-19. Dobrega zdravstvenega varstva ne sme ovirati slabo gospodarstvo, pomanjkanje upravljanja, slaba dostopnost ali pomanjkanje usposobljenega osebja. Dobro razvite socialne države v Evropi so se spričo sedanjega izziva v veliki meri izkazale in bi lahko služile kot zgled za izboljšanje zdravstvenih sistemov v Afriki.

4.3.4 V ustvarjanje enakovrednega partnerstva med EU in afriškimi državami morajo biti vključene organizacije afriške diaspore v EU. Zagotovijo lahko financiranje in strokovno znanje ter pojasnijo, da bo pristop, ki temelji na splošnih človekovih pravicah, okrepil afriške strukture, potrebne za stabilna podjetja, družbeni angažma in zdravo okolje. Vedo, kako se človekove pravice uveljavljajo v EU, znajdejo se v okvirih EU in bi lahko služile kot most za dejavnosti EU v njihovih izvornih državah.

4.4 Trajnostni razvoj

4.4.1 Trajnostni razvoj je mogoče doseči le, če ga začne in vodi država sama. Afriške lastne razvojne zmogljivosti je treba podpreti, da bi se lahko začele izvajati reforme, da bi imeli vsi dostojne obete za prihodnost ter da bi se zasebne in javne naložbe na celini obrestovale.

4.4.2 Afrika potrebuje nov pristop k industrijski politiki, ki bi bil organiziran po sektorjih in mednarodno usklajen. Tako bi ustvarili večje trge in močnejše spodbude za trajnostne industrije, zlasti tiste, ki se ne zanašajo na fosilna goriva ( 22 )

4.4.3 Kar zadeva proizvodnjo e-goriv s fotovoltaiko, je z vidika ekonomske učinkovitosti pomembna lokacija ( 23 ) , pri čemer se zdi, da je sončni pas ekvatorja idealno območje ( 24 ) . Ta sektor bi lahko ugodno vplival tudi na gospodarski razvoj afriških držav in jim omogočil sodelovanje v mednarodnih energetskih projektih. Kakršna koli razvojna pomoč v tem sektorju ne bi imela samo pozitivnega vpliva na državo prejemnico, ampak tudi na porabnike energije v razvitih državah ( 25 )

4.4.4 Cilji trajnostnega razvoja vzpostavljajo odnos med EU in njenimi afriškimi partnerji, ki temelji na splošnih človekovih pravicah. Skupaj si prizadevajo za reševanje planeta v smislu zelenega dogovora in zagotavljanje dostojnega življenja za vse. Z institucionaliziranim vključevanjem organizirane civilne družbe bi lahko brez težav izvajali samorefleksijo in se na nove načine izognili preteklim napakam.

4.4.5 Vsi deležniki, vključno s socialnimi partnerji in drugimi organizacijami civilne družbe, si morajo prizadevati za projekte, poslovne dejavnosti in politike, ki ustvarjajo nov socialno-ekološki pristop k tržnemu gospodarstvu. Poleg gospodarskih vidikov je treba bolj upoštevati temeljna socialna in biofizikalna vprašanja (kot so podnebne spremembe). Zato je v zvezi s trajnostnim razvojem ( 26 ) v enakovrednem razvojnem partnerstvu poleg izključno gospodarskih kazalcev treba upoštevati tudi tiste, ki upoštevajo celostne vidike blaginje za vse.

4.4.6 Mnoge naložbe v kmetijstvo imajo vprašljive učinke na skupnosti. Redno se poroča o kršitvah človekovih pravic in vlagateljih, tudi evropskih, ki ne spoštujejo dogovorov o gradnji infrastrukture ali ustvarjanju delovnih mest za lokalno prebivalstvo. EESO zlasti nasprotuje prilaščanju zemljišč v Afriki. Ocene učinka, ki se izvajajo z vključevanjem organizirane civilne družbe, morajo biti strožje in imeti posledice za vlagatelje, ki ne spoštujejo splošnih človekovih pravic in ciljev trajnostnega razvoja. Ena od možnosti je podpora oblikovanju zemljiških knjig in lokalnim kmetom pri ustanavljanju zadružnih podjetij, ki bodo močnejša na mednarodnih trgih. To bo EU in Afriki pomagalo pri doseganju njunih skupnih ciljev, saj bo ustvarilo strukture, ki bodo afriškim partnerjem omogočale enake konkurenčne pogoje in jih krepile v primerjavi z drugimi velikimi gospodarskimi akterji.

4.5 Sodelovanje in krepitev civilne družbe v afriških državah na podlagi splošnih človekovih pravic in ciljev trajnostnega razvoja – pot EU do uspeha za enakopravno razvojno partnerstvo

4.5.1 Sprejetje pristopa na podlagi splošnih človekovih pravic, razvoj demokratičnih struktur upravljanja, izboljšanje gospodarskega in finančnega upravljanja s preglednim upravljanjem javnih financ in ustvarjanje verodostojnega sistema za boj proti korupciji, ki temelji na neodvisnem sodstvu, prispevajo k oblikovanju močnih, neodvisnih in stabilnih partnerjev v poslovanju in razvoju. Udeležba organizirane civilne družbe bi nedvomno lahko zagotovila izvajanje vseh teh ukrepov.

4.5.2 Obljube EU morajo prinesti oprijemljive rezultate. Le s spoštovanjem splošnih človekovih pravic in doseganjem ciljev trajnostnega razvoja se lahko osvobodimo odvisnosti in postanemo enakopravni razvojni partnerji.

V Bruslju, 16. septembra 2020 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Luca JAHIER

(1) Kot je določeno v devetih temeljnih paktih in konvencijah ZN o človekovih pravicah.

(2) JOIN(2020) 4 final.

(3) Študija EP Access to legal remedies for victims of corporate human rights abuses in third countries (Dostop do pravnih sredstev za žrtve kršitev človekovih pravic, ki jih povzročijo podjetja, v tretjih državah), Bruselj, 2019.

(4) JOIN(2020) 4 final.

(5) Nemško ministrstvo za razvoj, Afrika und Europa – Neue Partnerschaft für Entwicklung, Frieden und Zukunft (Afrika in Evropa – novo partnerstvo za razvoj, mir in prihodnost), 2017.

(6) Avstrijska fundacija za razvojne raziskave v svojem poročilu The Economic and social effects of the Economic Partnership Agreements on selected African Countries (Ekonomsko-socialni učinki sporazumov o gospodarskem partnerstvu na izbrane afriške države) iz leta 2018 opozarja na škodljive učinke sporazuma o gospodarskem partnerstvu na ECOWAS; znižanje carinskih stopenj lahko naše partnerske države stane milijarde, tako izgubljeni javni prihodki niso na voljo za trajnostni razvoj (UL C 97, 24.3.2020, str. 18, točka 5.5).

(7) Na podlagi ustnega poročila člana EESO Jaroslawa Mulewicza po obisku med misijo EESO v industrijski coni Bole Lemi v Etiopiji, kjer imajo sedež azijska tekstilna podjetja. Vendar pa mora nujni skrbniški sklad Evropske unije za Afriko spodbujati trajnostne in sprejemljive pogoje zaposlitve (kar je doslej počel z mešanimi rezultati).

(8) Nemška agencija za okolje, Globale Landflächen und Biomasse (Svetovna zemljišča in biomasa), 2013.

(9) Gebauer, Trojanow, Hilfe? Hilfe! – Wege aus der globalen Krise, (2018).

(10) Gl. opombo 8.

(11) Resolucija EP z dne 17. januarja 2019 2018/2151(INI); delovni dokument služb Komisije SWD(2019) 333 final.

(12) Kingsley Ighobor v Africa Renewal (Prenova Afrike), december 2016 – marec 2017, Diagnosing Africa’s medical brain drain (Diagnosticiranje afriškega bega možganov na področju zdravstva).

(13) Ustno poročilo Kaisa Sellamija, izvršnega direktorja Discovery Informatique na konferenci Euromed v Barceloni oktobra 2019.

(14) COM(2018) 773 – Čisti planet za vse – Evropska strateška dolgoročna vizija za uspešno, sodobno, konkurenčno in podnebno nevtralno gospodarstvo.

(15) Na primer Werner Raza, direktor avstrijske fundacije za razvojne raziskave, na konferenci A good life for all needs a different Globalisation (Potrebna je drugačna globalizacija, da bomo vsi dobro živeli), marec 2020, Dunaj.

(16) Študije kažejo, da določena raven minimalne plače zmanjšuje migracijske pritiske, npr. Clemens, Does Development Reduce Migration? (Ali razvoj zmanjšuje migracije?), 2014.

(17) GK Partners, Strategic, Business and Operational Framework for an African Diaspora Finance Corporation (Strateški, poslovni in operativni okvir za finančno družbo za afriško diasporo), 2019.

(18) UL C 47, 11.2.2020, str. 38, točka 1.5.3.

(19) UL C 47, 11.2.2020, str. 38, in UL C 97, 24.3.2020, str. 9.

(20) UL C 81, 2.3. 2018, str. 29, točka 1.9.

(21) Prav tam, točka 1.7.

(22) Victor, Geels, Sharpe, Accelerating the Transitions (Pospeševanje prehoda), 2019.

(23) Janina Scheelhaase et al., Transportation Research Procedia 43, str. 21–30, 2019.

(24) Prognos, Importance of liquid energy sources for the energy transition (Pomen tekočih virov energije za energetski prehod), 2018.

(25) Radermacher F.-J., Die internationale Energie- und Klimakrise überwinden (Premagovanje mednarodne energetske in podnebne krize), 2019.

(26) Stiglitz, Joseph; Sen, Amartya; Fitoussi, Jean, Report of the Commission on the Measurement of Economic Performance and Social Progress (Poročilo komisije za merjenje gospodarske uspešnosti in socialnega napredka), 2009.