ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5.5

Pomembno je, da upravljavci, ki so živo srebro uporabljali, nosijo stroške tudi za varno skladiščenje. Odbor ugotavlja, da je določbe o skladiščenju presežnega živega srebra, ki se ne uporablja več v kloralkalnih postopkih, treba izvajati v posvetovanju in dogovoru z ustreznimi industrijskimi podjetji in da Euro Chlor vzporedno z uredbo pripravlja prostovoljni sporazum, s katerim se bodo podpisnice obvezale, da bodo uporabljale varne naprave za skladiščenje. Odbor pozdravlja pobudo tega odgovornega industrijskega združenja. Če bodo te določbe zajemale vsa pomembna podjetja, če se bodo izvajale pregledno in če bo možno njihovo izvajanje spremljati, se Odbor strinja, da bi tako lahko najbolje zagotovili učinkovito izvajanje. Odbor priporoča, naj Komisija prouči možnosti sklenitve podobnih sporazumov z drugimi velikimi industrijskimi proizvajalci kovinskega živega srebra, na primer s področja proizvodnje energije ter pridobivanja rud barvnih kovin in taljenja.
2.

Odbor meni, da je združevanje vseh besedil v eno direktivo zelo koristno. Zagotovljeno je, da ta kodifikacija ne prinaša bistvenih sprememb in da je njen edini namen povečati jasnost in preglednost zakonodaje Skupnosti. Odbor v celoti podpira ta cilj in ob upoštevanju omenjenih zagotovil pozdravlja predlog.
6.2.2

EESO meni, da je treba to določbo pojasniti. Na prvi pogled se ne zdi, da bi Komisija lahko tretjim stranem (katere koli to so) posredovala informacije, ki so v lasti posamezne države članice, če so v zbirki podatkov te države. Vendar, če so informacije v lasti Komisije, se postavlja vprašanje, ali jih lahko Komisija uporablja svobodno brez soglasja ali vednosti držav članic. Z drugimi besedami, ali podatki, ki jih je Komisija prejela ali uredila na podlagi informacij, ki so jih posredovale države članice, postanejo avtomatično last Komisije? Na podlagi katerih meril se določijo stroški, ki jih bodo krile tretje strani, ki zahtevajo informacije, in kdo prejme ta denar? Ali se lahko podatki v lasti Komisije v vsakem primeru posredujejo tretjim stranem, ne da bi pred ali po tem obvestili zadevne države članice? EESO meni, da so ta vprašanja ključnega pomena in da zahtevajo odgovor Komisije, s katerim bo pojasnila svoje stališče in odpravila dvoumnost.
2.2.2

Kodifikacija ne sme povzročiti vsebinskih sprememb. Odbor po preučitvi predloga meni, da besedilo v celoti upošteva to osnovno načelo, vendar izraža nekaj zadržkov: — podobno sta uvodni izjavi (10) in (11) Direktive 2001/45/EGS poudarjali, da je potrebno posebno usposabljanje delavcev, ki morajo uporabljati opremo za delo na višini. Odbor upa, da bo med uvodne izjave predloga kodifikacije uvrščeno tudi to priporočilo; — po mnenju Odbora bi se morali o tem predlogu posvetovati s Svetovalnim odborom za varnost in zdravje pri delu, kakor določa Sklep Sveta 2003/C 218/01 z dne 22. julija 2003. V skladu z dosedanjo prakso bi moralo biti to posvetovanje navedeno v uvodnih izjavah Direktive.
3.5

Poudarja, da predlog priznava dve različni situaciji glede na to, ali se zakonca strinjata glede pristojnosti in prava, ki se uporablja, ali ne, ter da bi spremenjena uredba prvim zagotovila znatne ugodnosti in večjo prilagodljivost, za druge pa bi se uporabljal precej standarden postopek. V zeleni knjigi o razvezah pa so bile predvidene drugačne situacije in v primeru nesoglasja med zakoncema so bile predlagane bolj prilagodljive rešitve. Odbor želi, da bi se pojem prilagodljivosti ohranil, vendar priznava, da je predlog Komisije preprostejši in da preprečuje kakršno koli podaljševanje postopkov.
2.1

Odbor meni, da bi bilo zelo koristno združiti vse ustrezne zakonodajne predloge v eni direktivi. V skladu s cilji „Evrope državljanov“ Odbor in Komisija priznavata pomen poenostavitve in razjasnitve prava Skupnosti, da bo jasnejše in dostopnejše državljanom in jim bo tako dalo nove možnosti in priložnost za uveljavljanje posebnih pravic, ki jim pripadajo.
2.4

EESO je večkrat opozoril, da ni sprejemljivo, da institucije in države članice določajo roke, ki se jih same ne morejo držati. To spodkopava spoštovanje zakonodaje Skupnosti in zaupanje vanjo, kot posledica tega pa se tudi ostali ne počutijo dolžni, da se držijo rokov.
3.2

Gojenje sviloprejk je bilo od 13. stoletja naprej močno razvito v južnem delu Evrope in doseglo vrhunec v 19. stoletju. Proces gojenja je sunkovito zaustavila epidemija, ki je napadla Bombyx mori, gosenico sviloprejko, katere zapredek je sestavljen iz ene same niti svile, ki se uporablja v tekstilni industriji. Ponovnega začetka gojenja sviloprejk ni spodbudilo niti uvajanje zdravih jajčec (2). Gojenje sviloprejk je zelo zahtevno, potrebna pa je tudi vzgoja murv, saj se ličinke hranijo le z listi tega drevesa, ki jih pojedo zelo velike količine in jih je treba dnevno obirati. Danes je proizvodnja skoraj izključno odvisna od uvoza, predvsem s Kitajske in iz Vietnama.
2.3.4.3

EU je priznala pomen doseganja ravnovesja med zasebnim in poklicnim življenjem žensk in moških (6). Za enako porazdelitev bremena med ženske in moške je treba spremeniti delitev domačih opravil in skrbi za družino na moške in ženske dolžnosti. Okrepiti je treba vlogo moškega v gospodinjstvu. Poleg tega je treba v okviru sedanje razprave o reviziji direktive o organizaciji delovnega časa določiti delovni čas, ki je s socialnega vidika skladen z družinskimi obveznostmi. EESO priznava, da je treba oblikovati ukrepe — in pri tem tudi določiti natančne cilje in kazalnike — za zagotavljanje varstva otrok, pa tudi starejših in invalidov, ki so odvisni od pomoči drugih.
3.4.1

Izobraževanje in usposabljanje je področje, za katerega so pristojne države članice, zato sta izvajanje in spremljanje izvajanja bistvenega pomena. Odbor opozarja, da se prejšnja poročila o oceni v okviru Evropske listine za mala podjetja nadomeščajo s splošnimi poročili, ki so uvedena v okviru lizbonske strategije (Integrirane smernice za rast in delovna mesta, smernica številka 15). Odbor vseeno meni, da je še vedno mogoče uvesti nacionalne preglednice dosežkov. Komisija bi morala opredeliti kakovostne in količinske cilje, da bi omogočila učinkovito in dolgoročno ocenjevanje napredka ob spoštovanju načela subsidiranosti in posebnih razmer v vsaki državi. Predlogi v končnem poročilu strokovne skupine „Izobraževanje in podjetništvo“ (11) so utemeljeni.
5.2

Storitev splošnega pomena, ki niso gospodarske, ne urejajo posebni predpisi Skupnosti in zanje ne veljajo pravila o notranjem trgu, konkurenci in državnih pomočeh. Spadajo pa k ciljem Evropske unije (spoštovanje temeljnih pravic, spodbujanje blaginje državljanov, socialna pravičnost, socialna kohezija itd.), ki so za družbo nujno potrebni. Posledica tega je, da ima Unija, ki je odgovorna za spodbujanje ravni in kakovosti življenja na celotnem evropskem ozemlju, tudi nekatere odgovornosti v zvezi z instrumenti izvajanja temeljnih pravic in socialne kohezije, kot so storitve splošnega pomena. Mora torej poskrbeti vsaj za to, da storitve splošnega pomena obstajajo, da so za vse dostopne, tudi cenovno, in kakovostne.
4.2.5

Pene za gašenje požarov: fluorirani surfaktanti se že več let uporabljajo za protipožarne pene visoke specifikacije. PFOS in sorodne snovi se pogosto nadomeščajo v novih penah, proizvedenih za nadomeščanje zalog, ki se uporabljajo za gašenje dejanskih požarov ali za zagotovitev zalog za novi razvoj, letala, naftne rafinerije in kemijske obrate, morska plovila in skladišča nafte. Zdravstveni in okoljski vpliv teh alternativnih izdelkov še vedno ni v celoti ocenjen. Vse pene se morajo prodajati s 15 do 20-letno garancijo, ker se v idealnih razmerah nikoli ne uporabijo. Zato še vedno obstajajo precejšnje zaloge pene z vsebnostjo PFOS, njihova odstranitev pa je zdaj ključni problem. Surfaktanti morajo omogočiti penam na osnovi vode, da se hitro širijo po površini gorečih ogljikovodikov (ne da bi se znašli pod njimi) zaradi prekinitve dotoka kisika in preprečitve ponovnega vžiga. Surfaktanti in pene morajo biti stabilni v skrajnih razmerah uporabe in odporni na oksidacijo. Standarde delovanja za pene, ki se uporabljajo za različne požare, določijo nacionalni in mednarodni organi. Zaloge 3- ali 6-odstotnih koncentratov se hranijo v osrednjih skladiščih zaradi dostave in redčenja na kraju požara. Včasih je potrebna velika količina, kar povzroča precejšnje probleme v zvezi z odstranjevanjem odtoka tekočine po požaru. Odtok je vedno kontaminiran z izdelki, ki so goreli, s stranskimi produkti nenadzorovanega sežiga ogljika pri nizki temperaturi (poliaromatični ogljikovodiki in dioksini) in s sestavinami pen. Po nedavnem požaru v skladišču v Buncefieldu (Združeno kraljestvo) je na primer ostalo 20 milijonov litrov kontaminiranih odpadkov. Sežig pri visokih temperaturah je edini varni pristop, vendar je to neučinkovito in drago, če je večina materiala voda. Zaradi tega je težko ugotoviti letne emisije v okolje, saj so odvisne od števila, obsega in okoliščin vsakega požara ter kritično odvisne od količine odtoka, ki ga vsebujejo zaporne stene. SCHER je ocenil, da je letni izpust v EU manjši kakor 600 kg, in opozoril, da bi to lahko bila pretirana ocena dejanskih izpustov. EESO se strinja s SCHER, da se obstoječe zaloge koncentratov pene na osnovi PFOS ne bi smele sežigati, dokler se v celoti ne ocenijo druge možnosti. EESO zato meni, da bi bilo treba čim prej opraviti potrebne presoje vpliva in oceno tveganja ter da bi bilo treba preostale količine pene na osnovi PFOS uporabljati le, če je to bistvenega pomena za delovanje in če bi lahko zaporne stene vsebovale odpadne ostanke. Komisija bi morala sodelovati z industrijo in nacionalnimi pristojnimi organi oblasti, da bi zagotovili ustrezne načine odstranjevanja velikih količin nastalih odpadkov. Glede na številne dvome EESO verjame, da ni smiselno določati rok za odpravo tega odstopanja, vendar pa je treba čim prej odgovoriti na odprta vprašanja.
5.4.4

Med inovacijami, potrebnimi za zagotovitev boljšega upravljanja evropske pomoči, je treba omeniti potrebo po bolj sistematičnih pregledih združljivosti pomoči Skupnosti s pravili konkurence. Nekateri slabo nadzorovani ukrepi, ki so jih skladi uporabljali v preteklosti in so bili namenjeni zmanjšanju regionalnih razlik, so povzročili resno in škodljivo izkrivljanje načel poštene konkurence, čeprav je ta dva cilja mogoče povsem uskladiti. Subvencije Unije so javne in primerljive z državnimi, zato jih je treba enako nadzorovati. To načelo tudi vodi k potrebi po boljšem vzajemnem usklajevanju med evropskimi subvencijami in nacionalnimi ter regionalnimi subvencijami. Letno poročilo o konkurenčnosti, ki ga pripravlja Komisija, mora zato v prihodnje vsebovati poglavje o pogojih za spremljanje pomoči Skupnosti v skladu s politiko konkurenčnosti Unije. EESO je to priporočil že večkrat, vendar se rezultati do sedaj še niso pokazali.
3.4.1

EESO meni, da je prednostna naloga zagotoviti, z izboljšanjem socialnega in ekonomskega položaja raziskovalcev, da bo poklicna pot na področju znanosti in tehnologije bolj privlačna. Ni dvoma, da je naraščajoči trend nadaljevanja študija na podiplomski ravni in raziskovalno delo v drugih državah (na univerzah in drugod) oblika mobilnosti, ki raziskovalcem pomaga pri razvoju, ker je izmenjava znanja in delovnih metod edinstven način bogatitve. Takšna mobilnost pa postane problem, kadar poteka le v eno smer in kadar matična država ne more ponuditi pogojev za delo, poklicne poti, družbenega ugleda in zadostne ekonomske nagrade, ki bi privabili ljudi nazaj (14). Vse evropske države morajo biti privlačne za mlade ljudi, ki začenjajo raziskovalno poklicno pot. Obstajati mora zlasti lažji dostop do EU (vključno z organiziranimi izmenjavami) za nove človeške vire iz hitro razvijajočih se držav, vključno s Kitajsko in Indijo.
2.1.1

Sprememba izhodiščnega datuma je v skladu z zahtevami gospodarstva: na ta način se prepreči izključitev podjetij, ki so stopila na trg šele po letu 1999. Učinek na razdelitev celotnega števila kvot je neznaten in zato brez posledic za okolje. S spremembo izhodiščnega datuma se v prihodnosti izognemo tudi morebitnim očitkom, da so bila kršena načela „nediskriminacije in upravičenih pričakovanj“.
4.1

EESO meni, da je vsak predlog za spremembo zakonodaje pozitiven, če upošteva načelo poenostavitve (3) in obenem zagotavlja pravno varnost na določenem področju. Z zadovoljstvom ugotavlja, da je Komisija pripravila poročilo, kot to predvideva uredba (člen 24), da so bile na sejah Evropske pravosodne mreže (4) pregledane in predebatirane izkušnje v zvezi z izvajanjem uredbe in da je na osnovi tako zbranih informacij ter ustreznih študij na tem področju Komisija sprejela poročilo (5), ki je bilo osnova za obravnavani predlog.
1.7

V zvezi z varovanjem infrastrukture, ki se uporablja za kopenski promet, je treba razlikovati med koridorji vseevropskih omrežij (TEN), vključno z vozlišči in nacionalno infrastrukturo, čeprav pri različnih vrstah kopenskega prevoza ni vedno očitno, kje se subsidiarnost začne in konča. V zvezi z varnostnimi ukrepi pri različnih vrstah kopenskega prevoza se je treba zavedati, da v logistični verigi obstaja zelo močna medsebojna odvisnost med vsemi vrstami prevoza, kopenskimi in drugimi, ter da to stanje dejansko zahteva veliko usklajevanja različnih strani glede varnostnih ukrepov, ki jih je treba sprejeti. Poleg tega je treba nujno sprejeti intermodalni pristop, da se izognemo izkrivljanju konkurence med različnimi vrstami prevoza. V tem smislu se je treba zavedati, da se lahko stroški v zvezi z varnostjo med različnimi vrstami prevoza zelo razlikujejo. Prav tako je treba vztrajati pri vidikih, ki neposredno izhajajo iz povečanja varnostnih ukrepov. Preučevali bi lahko zlasti naslednja vprašanja: — Kakšen je vpliv varnostnih ukrepov na delavce? — Ali je treba v programe usposabljanja vodilnih delavcev vključiti tudi krizno upravljanje? — Kdo naj bi kril stroške varnostnih ukrepov? — Kakšna je vloga zavarovalnic? Zaradi obsega teme bi bilo treba delovati organizirano in natančno določiti sestavo tega raziskovalnega mnenja. Poglavje 2 — Splošne ugotovitve — je posvečeno bolj splošnim vprašanjem, povezanim s temo varnosti. Obravnava predvsem porazdelitev odgovornosti in pristojnosti Evropske unije in nacionalnih organov, različne vrste prevoza, potnike, osebje in vodstva podjetij ter zakonodajne vidike. Poglavje 3 — Posebne ugotovitve — se začne s pregledom pobud za izboljšanje varnosti, ki so bile sprejete na različnih ravneh. Potem natančneje obravnava vprašanje varnosti posameznih vrst prevoza v ožjem pomenu. Poglavje 4 obravnava stroške varnosti in vprašanje, kdo naj bi jih kril, ter tudi vlogo zavarovalnic. Poglavju 5 vsebuje povzetek prejšnjih poglavij in končne sklepe.
2.1

Odbor meni, da je zelo koristno združiti vsa besedila v eno uredbo. V skladu z „Evropo državljanov“ tako Odbor kot tudi Komisija pripisujeta velik pomen poenostavitvi in razjasnitvi prava Skupnosti, da bo jasnejše in dostopnejše državljanom, kar bo zanje pomenilo nove priložnosti in možnost uporabe posebnih pravic, ki jim pripadajo.
6.3

Organizacije civilne družbe in socialni partnerji so sestavni del vsake pluralistične demokracije. Zato imajo mladinske organizacije pomembno vlogo pri pospeševanju dejavnega državljanstva in sodelovanja, kar poteka na osnovi neposrednega dela z mladimi in za mlade, kjer mladi razvijajo svoje spretnosti, znanja in samozavest, tako da lahko razvijejo vse potenciale in dosežejo najboljši možen standard in kakovost življenja. Pri svojem delu so te organizacije blizu državljanom in se ob podpori posameznikov in skupin iz lastnega območja lotevajo lokalnih vprašanj. Njihova naloga je tudi, da mlade naučijo zastopati svoje lastne interese. Mladinskim nevladnim organizacijam je treba dati primerno finančno podporo in potrebno priznanje ter sredstva, saj bodo le tako lahko aktivno sodelovale v postopkih odločanja in na vseh ravneh v družbi.
Odbor skrbi povečana konkurenca na trgu storitev, kakovost, varnost in kontinuiteta pristaniških storitev manipulacije. Kljub vsemu meni, da bi odobritev samoizvajanja pristaniških storitev manipulacije povzročilo neenake konkurenčne razmere med obstoječimi podjetji za pristaniško manipulacijo in podjetji, ki se ukvarjajo s samoizvajanjem. Podjetja za pristaniško manipulacijo so svoj položaj v pristaniščih okrepila zaradi privatizacije ali javnega razpisa in investirala v superstrukturo in infrastrukturo. Podjetja za samoizvajanje pa bi lahko nasprotno imela dostop do trga pristaniških storitev in brezplačne uporabe opreme v lasti drugih brez javnega razpisa ali obveznosti investiranja, ter svojo dejavnost bi v nasprotju s podjetji za pristaniško manipulacijo izvajala brez časovne omejitve. V pristaniščih je povečana nevarnost nesreč, zato je treba spoštovati in strogo nadzorovati varnostne zahteve na delovnem mestu. Z dovoljenji za samoizvajanje bi se število nesreč lahko zvišalo. Čeprav Komisija trdi, da ima predlog direktive socialno dimenzijo, njene določbe dejansko kršijo pričakovanja delavcev v pristanišču, ki se bojijo, da bo namesto priznanih in kvalificiranih delovnih mest in dogovorjene plače z večjo konkurenco med ponudniki manipulacije prišlo do negotovih delovnih mest, individualnih pogodb ter izgube socialnih garancij in zajamčenih plač. Samoizvajanje bi lahko privedlo do povečanega števila nalog posadke in večjega tveganja nesreč, posadka pa je pogosto zmanjšana na minimum. To bi povzročilo tudi dodatno odgovornost in obveznost za kapitane.
1.1

Direktiva 2004/18/ES z dne 31. marca 2004 ureja in zagotavlja usklajevanje postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev. Ta direktiva je združila prejšnje direktive, ki obravnavajo to področje, spremenila njihovo vsebino in poenostavila pravni okvir.
3.1

Na podlagi širitve EU s 15 na 25 držav članic, ki je potekala 1. maja 2004 (ter širitve na 27 držav članic, ki jo pričakujemo v kratkem in s katero bosta imeli dostop do Kohezijskega sklada tudi Bolgarija in Romunija), je treba resno razmisliti, kako oblikovati mehanizme za praktično izvajanje treh bistvenih ciljev strukturnih skladov — konvergence, regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja ter evropskega teritorialnega sodelovanja — in sicer kakovostno glede izbire prioritet in kvantitativno glede sredstev skladov Skupnosti.
5.5

Ob upoštevanju prve prednostne naloge „Ukrepi za prilagoditev ribiškega ladjevja Skupnosti“ je sklad sprejel ukrepe na podlagi besedila, ki ga je odobril Svet v zvezi z reformo skupne ribiške politike. Kljub temu Odbor meni, da bi morala Evropska unija še naprej vzdrževati dejavno in konkurenčno ribiško ladjevje, tako znotraj kot zunaj izključne ekonomske cone (IEC), in da je za to odgovorna Komisija. Zato EESO poziva Komisijo, da pretehta naslednje dopolnitve prve prednostne naloge: — financiranje nacionalnih načrtov za prilagoditev ribolovnega napora bi moralo trajati vsaj štiri leta; — pomoč v primeru trajne ukinitve ribolovnih dejavnosti bi morala zajemati tudi preusmeritev plovil v druge dejavnosti in njihov izvoz v tretje države in skupna podjetja, ne le razrez plovil; — uporaba pravičnejših meril za izračun stopnje državne pomoči za razrez; — iz varnostnih razlogov, vključitev zamenjave glavnega motorja kot ene od naložb na krovu ribiških plovil, upravičenih do financiranja; — ti socialno-ekonomski ukrepi bi morali vključevati pomoč za nadaljnje usposabljanje in preusposabljanje ribičev, ki se še ukvarjajo z morskim ribolovom; — vzdrževanje dejavnega ribiškega ladjevja z obnovo in posodabljanjem ribiških plovil, dokler to dovoljujejo ribolovni viri.
3.9

Komisija bi lahko — v tesnem sodelovanju z državami članicami — šla korak dlje v spodbujanju učinkovitejšega dialoga med ILO in WTO (in, zaradi tega, ILO in IMF ter ILO in Svetovno banko), kot pa predlaga v točkah 5.5 svojega Sporočila. WTO — ki se je doslej zelo upirala zamisli, da bi namenjala pozornost socialni razsežnosti politike v svojem mandatu -, IMF in Svetovna banka bi lahko na podlagi mandata, ki so jim ga dale države članice, ustanovile usklajevalna telesa z ILO, v katerih bi lahko v svoje delo zagotovili vključitev socialne razsežnosti in spremljanje razvoja. Recimo: po poteku veljavnosti Sporazuma o tekstilu in oblačilih (Agreement on Textiles and Clothing, ATC) konec leta 2004 se številne dežele izvoznice tekstila soočajo s hudimi težavami zaradi prilagajanja in velikih izgub delovnih mest. Zaradi prepletajočih se vidikov problema bi bila tu očitno umestna Pobuda za skladnost politike (Policy Coherence Initiative), ki bi morala vključevati vse zadevne agencije: WTO, Svetovno banko, IMF, ILO in druge pomembne agencije OZN. Te naj bi predvidevale in preučevale socialne in gospodarske učinke ter priporočale ukrepe, ki naj bi jih, ob mednarodni pomoči, sprejemale prizadete vlade.
e)

Sporočilo Komisije: Oblikovanje varnejše informacijske družbe z izboljševanjem varnosti informacijskih infrastruktur in bojem proti računalniškemu kriminalu, ki predlaga celo vrsto zakonodajnih in nezakonodajnih ukrepov, da bi odgovorilo na kršitve zasebnosti, nepooblaščen dostop, industrijsko sabotažo in zlorabo intelektualne lastnine (COM(2000) 890 final in mnenje: poročevalec g. Dantin, ter predlog okvirne odločbe o napadih na informacijske sisteme, ki ga je nasledil (COM(2002) 173 final z dne 19.4.2002, in mnenje z dne 28.11.2001, v UL C 48 z dne 21.1.2002: Sporočilo Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu, Ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij o varnosti omrežja in informacij: predlog evropskega političnega pristopa: poročevalec: g. Retureau;
1.3

Posebni ukrepi, ki jih Komisija sprejema v postopku Upravljalnega odbora, so se prvotno izvajali s stoodstotnim financiranjem Evropske skupnosti, recimo v primeru prašičje kuge (PK) proti koncu osemdesetih in v začetku devetdesetih let. Leta 1992 so v zvezi s PK prvič uporabili nacionalno sofinanciranje. Ker obseg PK ni bil jasen, je Komisija leta 1994 sprejela predpise, s katerimi je natančno določila, da stopnja financiranja iz sredstev Evropske skupnosti za maksimalno število živali lahko znaša 70 %. Pozneje so isto stopnjo uporabili na področju govejega mesa pri zatiranju BSE ter slinavke in parkljevke. Od leta 2001 je stopnja nacionalnega sofinanciranja 50-odstotna, kar izhaja iz zahteve Računskega sodišča, da mora obstajati paralelizem med sofinanciranjem iz Veterinarskega sklada in sofinanciranjem tržnih ukrepov.
4.1.3

Podobno se v dejavnosti 4 (izboljšanje usklajenosti in skupnih dejavnosti na področju okolja in zdravja) načrtuje ustanovitev posvetovalne skupine in splošne podpore za izmenjavo med ustreznimi organi. Evropski ekonomsko-socialni odbor meni, da so ti predlogi popolnoma neprimerni, saj ne verjame, da bi posvetovalni organ zadoščal za zagotovitev redne izmenjave podatkov in dobrih praks. Zato Odbor, ob upoštevanju dejstva, da je odgovornost za zdravje in okolje razdeljena med več ministrstev, opozarja države članice, da čim prej imenujejo organ ali ustanovo, ki bo nosilec odgovornosti in potrebnih pooblastil za usklajevanje prizadevanj za doseganje zaželenih ciljev. Podobno Evropski ekonomsko-socialni odbor opozarja Komisijo, naj vzpostavi primernejše usklajevalne organe in načrtuje prodornejša orodja za pospešitev procesa.
5.1.6

Spremljanje procesa in posredovanje odgovornosti: Komisija ne more in ne sme izvajati večine potrebnih ukrepov, vendar mora pozorno nadzorovati in spremljati napredek pri izvajanju akcijskega načrta. Hkrati je bistvenega pomena, da se odgovornost za izvedbo raznih ukrepov posreduje na ustrezno raven in da se vse zadevne stranke obvesti o dogovorjenem časovnem razporedu. To zahteva usklajeno vključevanje raznih akterjev, zato Odbor priporoča naslednje pobude, da se zagotovi njihovo sodelovanje pri nadaljnjem delu.