SPOROČILO KOMISIJE SVETU

v skladu s členom 395 Direktive Sveta 2006/112/ES

1. OZADJE

V skladu s členom 395 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (v nadaljnjem besedilu: direktiva o DDV) lahko Svet soglasno na predlog Komisije kateri koli državi članici dovoli, da uvede posebne ukrepe, ki odstopajo od določb navedene direktive, za poenostavitev postopka obračunavanja davka ali za preprečevanje nekaterih vrst davčnih utaj ali izogibanja davkom. Soglasje Sveta je potrebno pred kakršno koli spremembo nacionalne zakonodaje države članice. Ker ta postopek določa odstopanje od splošnih načel DDV v skladu s skladnimi odločbami Sodišča, bi morala biti takšna odstopanja po obsegu omejena in sorazmerna.

V dopisu, ki ga je Komisija evidentirala 24. Februarja 2012, je Francoska republika zaprosila za dovoljenje za uvedbo ukrepov, ki odstopajo od člena 193 direktive o DDV. V skladu s členom 395(2) navedene direktive je Komisija z dopisom z dne 9. novembra 2012 druge države članice obvestila o zahtevi Francije. Z dopisom z dne 12. novembra 2012 je Komisija Francijo obvestila, da ima vse informacije, potrebne za oceno zahtevka.

V dopisu, ki ga je Komisija evidentirala 11. junija 2012, je Zvezna republika Nemčija zaprosila za dovoljenje za uvedbo ukrepov, ki odstopajo od člena 193 direktive o DDV. V skladu s členom 395(2) navedene direktive je Komisija z dopisom z dne 9. novembra 2012 druge države članice obvestila o zahtevi Nemčije. Z dopisom z dne 12. novembra 2012 je Komisija Nemčijo obvestila, da ima vse informacije, potrebne za oceno zahtevka.

V dopisu, ki ga je Komisija evidentirala 25. julija 2012, je Republika Avstrija zaprosila za dovoljenje za uvedbo ukrepov, ki odstopajo od člena 193 direktive o DDV. V skladu s členom 395(2) navedene direktive je Komisija z dopisom z dne 9. novembra 2012 druge države članice obvestila o zahtevi Avstrije. Z dopisom z dne 12. novembra 2012 je Komisija Avstrijo obvestila, da ima vse informacije, potrebne za oceno zahtevka.

2. POVZETEK ZAHTEVKOV

Francija zahteva odstopanje, ki bi omogočilo uvedbo mehanizma obrnjene davčne obveznosti na področju domače dobave plina in elektrike ter opravljanja telekomunikacijskih storitev med davčnimi zavezanci, in sicer kot ukrep proti goljufijam na področju DDV, zlasti za obravnavanje grožnje davčnega vrtiljaka.

Nemčija in Avstrija zahtevata odstopanje, ki bi omogočilo uvedbo mehanizma obrnjene davčne obveznosti na področju domače dobave plina in elektrike med davčnimi zavezanci, in sicer kot ukrep proti goljufijam na področju DDV, zlasti za obravnavanje grožnje davčnega vrtiljaka.

3. ODSTOPANJE ZA UPORABO OBRNJENE DAVČNE OBVEZNOSTI

Oseba, ki je v skladu s členom 193 direktive o DDV, zavezana k plačilu DDV, je davčni zavezanec, ki dobavlja blago ali storitve. Namen mehanizma obrnjene davčne obveznosti je prenos navedene obveznosti na davčnega zavezanca, kateremu se dobavlja.

Do goljufije neplačujočega gospodarskega subjekta pride, ko trgovci po prodaji svojih izdelkov davčnim organom ne plačajo DDV. Njihovi kupci pa so upravičeni do davčne olajšave, ker imajo veljaven račun. V najbolj skrajnih primerih takšne davčne utaje je isto blago ali storitve prek sistema „vrtiljaka“ (ki vključuje blago ali storitve, ki se prodajajo med državami članicami) večkrat dobavljeno brez plačila DDV davčnim organom. Z določitvijo osebe, ki mu je dobavljeno blago ali storitve, za zavezanko za plačilo DDV, mehanizem obrnjene davčne obveznosti v takšnih primerih odpravlja možnost navedene vrste davčnih utaj.

Komisija je septembra 2009 predlagala spremembo direktive o DDV v zvezi z neobvezno in začasno uporabo mehanizma obrnjene davčne obveznosti za dobavo nekaterega blaga in storitev, dovzetnih za goljufije (COM(2009) 511, UL C 26, 28.1.2011, str. 11). Navedeno blago zajema zlasti mobilne telefone, naprave z integriranimi vezji, plemenite kovine in parfume ter storitve s pravicami do emisije toplogrednih plinov. Ta seznam temelji na informacijah, ki jih je Komisija zbrala v zvezi s sektorji, ki so jih v tistem času zelo prizadeli davčni vrtiljaki. Cilj tega predloga je bil, da se vsem državam članicam da enake možnosti in hkrati vzpostavi učinkovit ocenjevalni mehanizem, s katerim bi se ocenili čezmejni vplivi.

Svet se takrat ni v celoti strinjal s predlogom in je tako z direktivo Sveta 2010/23/EU z dne 16. marca 2010 sprejel le element, ki zadeva pravice do emisije toplogrednih plinov, ter se zavezal, da bo preostale elemente obravnaval pozneje. V izjavi Sveta za zapisnika se je zavezal, da bo nadaljeval razpravo o drugih delih predloga. Komisija meni, da je zdaj čas za obnovitev teh pogajanj.

Skupaj s predlogom o mehanizmu za hiter odziv (COM(2012) 428) bi se lahko goljufije neplačujočega gospodarskega subjekta potem obravnavale kratko- in dolgoročno.

4. ZAHTEVKI

Francija na podlagi člena 395 direktive o DDV zahteva, da ji Svet na podlagi predloga Komisije dovoli uvedbo posebnih ukrepov, ki odstopajo od člena 193, kar zadeva uporabo mehanizma obrnjene davčne obveznosti na področju domače dobave plina in elektrike ter opravljanja telekomunikacijskih storitev med davčnimi zavezanci. Trdi, da je takšen mehanizem obrnjene davčne obveznosti nujen za zaščito pred izgubo prihodkov zaradi davčnih vrtiljakov v Franciji.

Razlog za to zahtevo Francije je, da veljavni ukrepi za preprečevanje goljufij niso učinkoviti in medtem ko v teh sektorjih v Franciji trenutno ni odkritih goljufij, je veliko število sumljivih podjetij ali posameznikov pridobilo dostop do francoskega trga s plinom ter električno energijo in so v postopku preiskave. Francija zato izraža zaskrbljenost, da se bodo goljufije s področja pravic do emisije toplogrednih plinov preselile na drugo tržno blago in storitve, kot so plin in električna energija ter telekomunikacijske storitve. Francija je 1. aprila 2012 spremenila svojo zakonodajo, da bi za te dobave lahko uporabila mehanizem obrnjene davčne obveznosti.

Nemčija in Avstrija na podlagi člena 395 direktive o DDV zahtevata, da jima Svet na podlagi predloga Komisije dovoli uvedbo posebnih ukrepov, ki odstopajo od člena 193, kar zadeva uporabo mehanizma obrnjene davčne obveznosti na področju domače dobave plina in elektrike med davčnimi zavezanci. Trdita, da je takšen mehanizem obrnjene davčne obveznosti nujen za zaščito pred izgubo prihodkov zaradi davčnih vrtiljakov v Nemčiji in Avstriji.

Razlog za ta zahtevka Nemčije in Avstrije je, da so veljavni ukrepi za preprečevanje goljufij izrabljeni in srednje- do dolgoročno ne bodo delovali učinkovito. Čeprav nista predložili nobenih informacij o trenutno dokazanih primerih goljufij, je veliko število sumljivih podjetij ali posameznikov pridobilo dostop do nemškega in avstrijskega trga s plinom ter električno energijo in so v postopku preiskave. Obstaja zaskrbljenost, da se bodo goljufije s področja pravic do emisije toplogrednih plinov preselile na drugo tržno blago in storitve, kot sta plin in električna energija.

5. STALIŠČE KOMISIJE

Ko Komisija prejme zahtevke v skladu s členom 395, jih preuči, da bi zagotovila izpolnjevanje osnovnih pogojev za njihovo odobritev, t.j. da predlagan posebni ukrep poenostavlja postopke za davčne zavezance in/ali davčno upravo ali da predlog preprečuje nekatere vrste davčnih utaj ali izogibanja davkom. V tem okviru je Komisija vedno sprejela omejen in previden pristop za zagotovitev, da odstopanja ne ogrozijo delovanja splošnega sistema DDV, so v obsegu omejena, potrebna in sorazmerna.

Komisija meni, da zahtevki Francije, Nemčije in Avstrije ne izpolnjujejo osnovnega pogoja iz člena 395, tj. da ne poenostavljajo postopkov za davčne zavezance in/ali davčno upravo niti ne preprečujejo nekaterih vrst davčnih utaj ali izogibanja davkom. Francija ali Avstrija dejansko nista posredovali nobenih dokazov o davčni utaji v zadevnih državah članicah, kar zadeva dobave plina in elektrike ter opravljanje telekomunikacijskih storitev v Franciji, in medtem ko zahtevek Francije omenja odkrit primer goljufije v Nemčiji, zahtevek Nemčije tega ne navaja.

Še bolj pomembno pa je, da Komisija meni, da bi uporaba mehanizma obrnjene davčne obveznosti za dobave plina in električne energije ter opravljanje telekomunikacijskih storitev imela znaten negativni učinek na druge države članice in notranji trg kot celoto. Goljufije s temi vrstami blaga in storitev se dejansko lahko zelo hitro preselijo iz ene države članice v drugo, in sicer zaradi vseevropskega povezovanja teh vrst trgov in tudi velike količine transakcij, izvedenih v kratkem času na daljavo, brez potrebe po kakršnem koli fizičnem stiku med operaterji.

V primeru plina in električne energije, kakor je bilo tudi v primeru pravic do emisij toplogrednih plinov, je običajno, da imajo prodajalci in kupci sedež v državi članici, ki ni država članica, na trgu katere dobavljajo. To pomeni, da bi se trge v državah članicah, ki uporabljajo odstopanje, še vedno lahko uporabljalo za goljufije na področju DDV v drugih državah članicah brez odstopanja, in, kar je še pomembnejše, brez možnost hitrega odziva prek zakonodajnih sprememb.

Zato je edini primeren in učinkovit pristop k odpravi te vrste goljufije sprememba direktive o DDV, in sicer na podoben način, kot se je spremenila za pravice do emisije toplogrednih plinov v direktivi Sveta 2010/23/EU, pri čemer bi vsem državam članicam zagotovila enake ukrepe proti goljufijam in jim omogočila, da se hitro odzivajo, če in ko se ta vrsta goljufije preseli preko meja.

To je tudi mnenje Sveta, kar potrjuje izjava iz zapisnika o direktivi Sveta 2010/23/EU, v kateri se Svet ni samo zavezal k nadaljnji razpravi o uporabi mehanizma obrnjene davčne obveznosti za boj proti posebnim vrstam goljufij, ampak tudi priznal izjemno naravo odstopanja, ki omogoča uvedbo takega ukrepa za hitro odpravo goljufije, ki je v državi članici povzročila znatne izgube.

6. SKLEPNE UGOTOVITVE

Komisija zato ugotavlja, da zahtevki Francije, Nemčije in Avstrije ne izpolnjujejo pogojev iz člena 395 direktive o DDV in bi imeli znaten negativni učinek na druge države članice in notranji trg kot celoto. Zato nasprotuje odstopanjem iz zahtevka.

Komisija Svet tudi opozarja na svoj predlog iz septembra 2009 o neobveznem mehanizmu, ki bi bil na voljo vsem državam članicam in bi moral ustrezno obravnavati pomisleke Francije, Nemčije in Avstrije. Komisija podpira vključitev plina in električne energije ter telekomunikacijskih storitev na seznam blaga in storitev, o katerem trenutno potekajo pogajanja. Komisija meni, da bi se drugo blago in storitve, za katere imajo države članice trenutno dovoljenje za uporabo obrnjene davčne obveznosti in za katere bi selitev goljufij imela negativen učinek na notranji trg, moralo obravnavati dosledno kot dobave plina in električne energije ter opravljanje telekomunikacijskih storitev.