Pravosodni sistem se spoprijema z resnimi izzivi glede učinkovitosti. Čas, potreben za rešitev civilnih, gospodarskih in upravnih zadev na sodiščih prve stopnje (737 dni leta 2018 v primerjavi s 1118 dni leta 2017), ostaja med najdaljšimi v EU. V upravnem pravosodju se učinkovitost povečuje na prvi stopnji, kar se odraža v krajšem trajanju postopkov (487 dni leta 2018 v primerjavi z 2162 dni leta 2017) in višji stopnji rešenih zadev (približno 219 % leta 2018 v primerjavi s približno 74 % leta 2017). Vendar so postopki na najvišji stopnji še vedno zelo dolgotrajni (2156 dni leta 2018). Potreba po povečanju učinkovitosti pravosodnega sistema je bila omenjena tudi v zgoraj navedenem priporočilu v okviru evropskega semestra 2020 .

Pravosodni sistem je skoraj popolnoma nedigitaliziran. Širši javnosti so na voljo zelo omejene informacije o pravosodnem sistemu. Poleg tega ni elektronskih informacij o poteku zadev ali sistema za elektronsko vodenje zadev. To vprašanje je bilo obravnavano tudi v okviru evropskega semestra 2020, v katerem je bilo priporočeno izboljšanje digitalizacije pravosodnega sistema. Uvedba elektronskega sistema za upravljanje sodišč je eden od glavnih ciljev tekočih reform. Vendar se je od leta 2017 pri izvedbi sistema in zadevnih postopkih oddaje javnih naročil zamujalo. Medtem je bil pripravljen mini elektronski register, ki je bil nameščen na vseh matičnih uradih in na vrhovnem sodišču, da bi se omogočila učinkovitejša obdelava tožb, dokler sistem e-pravosodje ne bo v celoti izveden. V tem okviru bi bilo treba opozoriti, da je vrhovno sodišče kot del izrednih ukrepov za spopadanje s pandemijo COVID-19 razglasilo začasno preložitev sodnih postopkov, razen nujnih zadev. Sodni postopki so od 4. maja 2020 postopoma ponovno začeli teči.

Poteka reforma pravobranilstva republike. Tožilstvo je organizirano pod vodstvom generalnega državnega tožilstva. Pravne določbe prepovedujejo, da bi kdor koli dajal navodila ali posegal v naloge generalnega državnega tožilstva . Vsi tožilci obravnavajo kazenske zadeve po navodilih in v imenu generalnega državnega tožilca . Poleg tega je generalni državni tožilec vodja pravobranilstva in pravni svetovalec republike. Dejstvo, da ima več vlog, bi lahko vzbudilo pomisleke glede pristojnosti posameznih pravobranilcev in tožilcev pri neodvisnem opravljanju njihovih nalog . Neodvisni strokovnjaki so funkcionalni pregled pravobranilstva opravili leta 2019. Na podlagi tega poročila je svet ministrov 15. oktobra 2019 izdelal in odobril akcijski načrt. Ta predvideva celovito reformo pravobranilstva republike. Reforma med drugim vključuje prestrukturiranje in ustanovitev ločenih, avtonomnih direktoratov znotraj pravobranilstva, nova delovna mesta, racionalizacijo postopkov ter ločitev funkcij in postopkov zaposlovanja. Generalni državni tožilec in ministrstvo za finance razpravljata o predlogu zakona v zvezi s proračunsko neodvisnostjo pravobranilstva .

Za imenovanje sodnikov veljajo nova podrobna merila. Julija 2019 je vrhovno sodišče uvedlo nova podrobna merila za izbiro, imenovanje, ocenjevanje in napredovanje sodnikov. Njihov namen je uskladiti te postopke z obstoječimi dobrimi praksami v EU. Ta nova merila se uporabljajo za zaposlovanje novih sodnikov in za napredovanja. Izbira in imenovanje temeljita na razpisu za oddajo prijav, ki je objavljen za širšo javnost, med drugim tudi v uradnem listu. Vrhovni sodni svet po postopku, katerega namen je zagotoviti, da kandidati izpolnjujejo objektivna merila, da imajo ustrezno znanje in zahtevane osebnostne lastnosti, odloči, kateri kandidati so bili uspešni.

Poteka razprava o strukturnih spremembah v zvezi z organizacijo sodišč in imenovanjem sodnikov. Ministrstvo za pravosodje in javni red je 30. maja 2019 v predstavniški dom vložil predlog zakona o delitvi sedanjega vrhovnega sodišča na dve ločeni sodišči: novo ločeno vrhovno ustavno sodišče in višje sodišče. Isti zakonodajni predlog, ki čaka na obravnavo v predstavniškem domu, določa ustanovitev pritožbenega sodišča s 16 sodniki. Drug predlog zakona, o katerem razpravlja predstavniški dom, podrobno določa imenovanje sodnikov novega vrhovnega ustavnega sodišča in višjega sodišča. Predlog zakona temelji na sedanjem sistemu, v katerem sodnike vrhovnega sodišča imenuje predsednik republike na predlog sodnikov najvišjih dveh jurisdikcij. Predlog zakona predvideva tudi, da bo sodnike novega pritožbenega sodišča imenoval vrhovni sodni svet (SCJ), ki bo vključeval tudi generalnega državnega tožilca, predsednika sveta odvetnikov in dolgoletnega odvetnika.

V sodnem sistemu je šest okrožnih sodišč, šest trenutno delujočih kazenskih porotnih sodišč, upravno sodišče, upravno sodišče za odločanje o mednarodni zaščiti in vrhovno sodišče. Poleg tega obstajajo sodišča za družinske zadeve, sodišča za nadzor nad najemninami, sodišča za spore med delodajalci in sindikati ter vojaško sodišče. Sodnike vrhovnega sodišča imenuje predsednik republike s položajev v sodstvu in na priporočilo vrhovnega sveta. Sodnike na prvi stopnji imenuje, premesti in poviša vrhovni sodni svet (SCJ), ki ga sestavljajo vsi člani vrhovnega sodišča (predsednik in 12 vrhovnih sodnikov). Na vseh sodiščih prve stopnje deluje 88 sodnikov, na vrhovnem sodišču pa 13 sodnikov. Tožilstvo je neodvisno in organizirano pod vodstvom generalnega državnega tožilstva. Generalni državni tožilec ima pooblastila za uvedbo, izvedbo, prevzem in nadaljevanje ali prekinitev katerega koli postopka zaradi kaznivega dejanja zoper osebo (pravno ali fizično) v republiki, ki jih izvršuje po lastni presoji in v javnem interesu. Generalni državni tožilec vodi tudi pravobranilstvo republike, neodvisen urad, ki ni podrejen nobenemu ministrstvu. Poleg tega je pravni svetovalec republike, predsednika, sveta ministrov in posameznih ministrov. Opravlja tudi vse druge funkcije in naloge, ki se mu podelijo na podlagi ustave ali zakonskega prava.

Ciprski sistem zavor in ravnovesij vključuje posvetovalni postopek kot del projekta za boljše pravno urejanje in naknadno presojo ustavnosti. To presojo trenutno opravlja vrhovno sodišče, namen osnutka zakonodaje pa je prenos te naloge na novo ustanovljeno vrhovno ustavno sodišče. Namen drugega osnutka zakonodaje je izboljšati izvrševanje sodnih odločb v javni upravi. Komisar za upravo, ki deluje kot nacionalna institucija za človekove pravice, se je spopadal z nekaterimi izzivi, vendar so se njegove zmogljivosti v zadnjem času povečale. Čeprav je bila vzpostavljena struktura za spodbujanje sodelovanja civilne družbe v javnem življenju, se zdi, da se organizacije civilne družbe spopadajo z nekaterimi težavami v zvezi z okvirom za registracijo, ki zahteva registracijo najmanj 20 ustanovnih članov.

Svoboda izražanja in pravica dostopa do informacij sta pravno in formalno zaščiteni v ustavi Republike Ciper. Sekundarna zakonodaja izrecno varuje pravico novinarjev, da zaščitijo svoje vire, in spodbuja pluralnost medijev v radijskem in televizijskem sektorju. Vendar so se pojavila vprašanja o neodvisnosti organa za medije (npr. v zvezi s postopki imenovanja). Skrb vzbuja tudi to, da ni okvira, ki bi zagotavljal preglednost lastništva v sektorju tiskanih in digitalnih medijev, kar otežuje ugotavljanje in preverjanje dejanskih lastnikov ali navzkrižnega lastništva v teh sektorjih.

Ciper je dosegel določen napredek pri spopadanju s korupcijo in preiskavami korupcije, vključno s primeri na visoki ravni. Ključna zakonodaja za preprečevanje korupcije še vedno ni sprejeta. Lobiranje in zaščita žvižgačev ostajata zakonsko neurejena, neodvisni protikorupcijski organ pa je treba še ustanoviti. Pravila o prijavi premoženja so vzpostavljena, vendar bi bilo mogoče obstoječi sistem dodatno izboljšati s povečanjem uspešnosti spremljanja prijav premoženja. Kodeks ravnanja obstaja za člane vlade, javne uslužbence in tožilce, za poslance pa ni podobnih določb.

V ciprskem pravosodnem sistemu od leta 2019 poteka več strukturnih sprememb in reform za premagovanje pomembnih izzivov v zvezi z njegovo učinkovitostjo in kakovostjo, zlasti pa v zvezi z digitalizacijo. Civilni, gospodarski in upravni sodni postopki so še naprej zelo dolgotrajni. Reforme vključujejo ustanovitev novih specializiranih sodišč, prestrukturiranje sodišč, ustanovitev šole za usposabljanje sodnikov, spremembe pravil pravdnega postopka in ukrepe za obravnavo sodnih zaostankov. Poteka tudi reforma za ustanovitev vrhovnega ustavnega sodišča in višjega sodišča. O številnih od teh reform še vedno poteka razprava ali se z njimi zamuja. Poteka pregled pravobranilstva z namenom povečanja njegove zmogljivosti, vključno z ločevanjem funkcij in postopki zaposlovanja.

Sprejet je bil akcijski načrt za spopadanje z izzivi glede učinkovitosti, ki se izvaja, čeprav z nekaj zamude. Pomemben korak v programu reform je bil pregled delovanja ciprskih sodišč, ki je bil končan marca 2018 in v okviru katerega je bilo izdanih več priporočil v zvezi z delovanjem vrhovnega sodišča in sodišč prve stopnje ter upravljanjem sodišč. Na podlagi teh priporočil je vlada pripravila podroben akcijski načrt za reformo pravosodja. Ustanovljen je bil odbor za reformo sodišč, v katerem sodelujejo zadevni deležniki, za lažje izvajanje akcijskega načrta in podporo pri njegovem izvajanju. Čeprav so organi izrazili svojo zavezanost obravnavi pomanjkljivosti pravosodnega sistema, so pri izvedbi večine načrtovanih ukrepov zamude, saj mora o njih odločiti še predstavniški dom.

Reforme določajo ustanovitev novih sodišč. Predlagana je bila nova zakonodaja za ustanovitev gospodarskega sodišča. Ta vsebuje določbe o zadevah, ki bodo spadale v pristojnost sodišča, in kvalifikacijah sodnikov. Namen je zagotoviti ustrezen forum za reševanje gospodarskih zadev na visoki ravni. V pričakovanju sprejetja tega zakona je bilo že odobrenih pet sodniških mest, ki so vključena v državni proračun. Drug predlog zakona, ki čaka na obravnavo v predstavniškem domu, poleg tega določa vzpostavitev nove pristojnosti na okrožnih sodiščih. V skladu s tem predlogom zakona bo vsak sodnik na okrožnem sodišču pristojen za obravnavo vseh tožb v sporih, ki izhajajo iz kreditov ali so z njimi povezani, ne glede na znesek v sporu in vrednost premoženja, ter za odločanje o teh tožbah. Junija 2019 je začelo delovati novo upravno sodišče za odločanje o mednarodni zaščiti. V skladu z zakonom o ustanovitvi tega sodišča bo upravno sodišče na to sodišče preneslo zadeve, povezane z mednarodno zaščito, da bi pospešilo postopke v zadevah te kategorije in bi hkrati imelo na voljo več časa za obravnavo vseh drugih zadev. Zmogljivost sodišča je bila 1. septembra okrepljena z zaposlitvijo dveh dodatnih sodnikov (ustrezna sprememba je bila sprejeta januarja 2020) in desetih upravnih uradnikov za zagotavljanje podpore sodnikom (pet jih je bilo že zaposlenih).

Odprava sodnih zaostankov na sodiščih je v procesu reform nujna naloga. Vrhovno sodišče je imenovalo predsednika okrožnega sodišča kot „odgovornega za vodenje zadev“, da bo spremljal in nadziral pravočasnost obravnav sodnih zaostankov. Ustanavljanje skupine sodnikov se je začelo s postopkom za zaposlitev več dodatnih sodnikov, ki še poteka, in podpornega osebja. Po odločitvi vrhovnega sodišča iz februarja 2019, da se finančni spori, povezani s slabimi posojili, dodelijo v obravnavo šestim sodnikom na okrožnih sodiščih, ki že opravljajo svojo funkcijo, je bilo decembra 2019 organizirano posebno usposabljanje.

Pregled pravil pravdnega postopka, ki naj bi se predvidoma končal do junija 2020, bo končan oktobra tega leta. To je pomembna reforma, ki naj bi prispevala k povečanju učinkovitosti pravosodnega sistema. Namen spremembe zakona o pravdnem postopku je poenostaviti izvršitev sodnih odločb o zasegu premičnin. Poleg tega naj bi spremenjena pravila pravdnega postopka izboljšala izvrševanje sodb.

II.Protikorupcijski okvir

Ciper je spremenil protikorupcijski pravni okvir in nacionalni horizontalni akcijski načrt, ki uvaja ključne elemente nacionalne protikorupcijske strategije in ga je odobril svet ministrov maja 2019. Generalni državni tožilec ima splošno pristojnost za pregon kaznivih dejanj, vključno s korupcijo. Tožilstvo pravno svetuje organom kazenskega pregona, ki preiskujejo kazniva dejanja korupcije. Več pravnih ukrepov še čaka na sprejetje, na primer predlog zakona o ustanovitvi neodvisnega protikorupcijskega organa, predlog zakona o lobiranju in predlog zakona o prijavi kaznivih dejanj korupcije, ki vključuje določbe o zaščiti žvižgačev.

Ciprski indeks zaznave korupcije, ki ga objavlja organizacija Transparency international, je bil leta 2019 58/100, s čimer se Ciper uvršča na 12. mesto v Evropski uniji in na 41. mesto na svetu. V raziskavi Eurobarometer iz leta 2020 95 % anketirancev meni, da je korupcija močno razširjena težava (povprečje v EU: 71 %), 60 % pa, da korupcija vpliva nanje osebno v vsakodnevnem življenju (povprečje v EU: 26 %). Kar zadeva podjetja, jih 88 % meni, da je korupcija močno razširjena (povprečje v EU: 63 %), 48 % pa, da korupcija otežuje poslovanje (povprečje v EU: 37 %). 24 % posameznikov meni, da je dovolj uspešnih primerov pregona, ki ljudi odvračajo od koruptivnih ravnanj (povprečje v EU: 36 %), medtem ko 11 % podjetij meni, da so posamezniki in podjetja, ki so bili zaloteni pri podkupovanju visokega uradnika, ustrezno kaznovani (povprečje v EU: 31 %).

Kazenska protikorupcijska zakonodaja je večinoma vzpostavljena. Vidika kazenskega in procesnega prava z ustreznimi opredelitvami kaznivih dejanj in zastaralnimi roki sta vzpostavljena in večinoma v skladu z mednarodnimi standardi. Sankcije za pravne osebe, obsojene korupcije, zajemajo tudi izključitev iz postopkov za oddajo javnega naročila. Predlog zakona za kazniva dejanja korupcije, ki jih storijo pravne osebe, določa večje globe in začasno zaprtje podjetja. Zakon o boju proti manipulaciji športnih tekmovanj, katerega cilj je boj proti koruptivnemu ravnanju v športu, je bil sprejet 15. decembra 2017 in opredeljuje nova kazniva dejanja korupcije na tem področju. Za vsa kazniva dejanja, povezana s korupcijo, je bila vzpostavljena izredna krajevna pristojnost sodišč Republike Ciper.

Izvaja se nacionalni akcijski načrt za boj proti korupciji. Nacionalni horizontalni akcijski načrt za boj proti korupciji, ki uvaja ključne elemente nacionalne protikorpucijske strategije, je odobril svet ministrov maja 2019. Nekateri ključni ukrepi iz akcijskega načrta še niso sprejeti, zlasti predlog zakona o ustanovitvi neodvisnega protikorupcijskega organa. Poleg tega na sprejetje v predstavniškem domu od maja 2017 oziroma maja 2019 čakata predlog zakona o prijavi dejanj korupcije, vključno z določbami o žvižgačih, in predlog zakona o preglednosti v postopkih javnega odločanja in povezanih vprašanjih, vključno z določbami o lobističnih dejavnostih. Za čas do ustanovitve neodvisnega organa je bil za spremljanje izvajanja nacionalnega horizontalnega akcijskega načrta odgovoren urad za preglednost in preprečevanje korupcije, kar je začasna ureditev. V javnih organih so bile imenovane informacijske točke, vendar je urad kadrovsko podhranjen.

Pristojnosti za preprečevanje, preiskavo in pregon korupcije si delijo različni organi. Ministrstvo za pravosodje in javni red je odgovorno za usklajevanje politike v zvezi z bojem proti korupciji. Generalni državni tožilec je na splošno odgovoren za kazenski pregon, kar vključuje tudi pravico do prekinitve kazenskega pregona. Tožilstvo (tožilstvo republike, urad generalnega državnega tožilca) neposredno pravno svetuje kriminalistom. Svetuje jim o vprašanjih v zvezi s korupcijo, kazenskim pravom, kazenskim postopkom in dokazi. Je kontaktna točka med policijo in tožilstvom republike (uradom generalnega državnega tožilca). Organi so poročali, da je bilo od leta 2013 do 2018 skupno preiskanih 120 primerov korupcije ali je o njih potekala preiskava, od tega je bilo 98 primerov končanih, 22 primerov pa je še v preiskavi. 47 primerov čaka na sojenje ali v teh primerih sojenje že poteka. V 26 primerih je bilo korupcije obsojenih 37 oseb, od tega je bilo 12 obsodb zaradi korupcije izrečenih na visoki ravni, vključno z namestnikom generalnega državnega tožilca, poslanci in nekdanjimi ministri. Policija ima posebno skupino za finančne preiskave. Sestavlja jo pet finančnih analitikov – preizkušenih računovodij ali revizorjev in dva izkušena kriminalista. Njen namen je zagotoviti podporo in strokovno znanje kriminalistom, ki preiskujejo huda kazniva dejanja, povezana s finančnimi kaznivimi dejanji, vključno s primeri korupcije. Obstaja tudi služba za notranje zadeve, ki je pristojna za preiskavo suma korupcije znotraj policije. Ta služba preiskuje vse primere suma in pritožbe, vključno s tistimi, ki so vložene anonimno, v zvezi s koruptivnimi ravnanji ali opustitvami članov policije. Notranja služba deluje in je preiskala 12 primerov korupcije, od katerih je v enem primeru sledila obsodba.

Zakonodaja še ne zagotavlja zaščite žvižgačev. O zaščiti žvižgačev na podlagi notranjih politik presodi delodajalec. Predlog zakona o prijavi dejanj korupcije čaka na sprejetje v predstavniškem domu. Njegov cilj je zagotoviti dodatne določbe o zaščiti žvižgačev.

Lobiranje ni urejeno. Predlog zakona za ureditev lobističnih dejavnosti čaka na sprejetje v parlamentu od maja 2019. Predlog zakona zahteva, da se registrirajo vse lobistične skupine in evidentirajo njihova srečanja. Predvideno je, da bo ob sprejetju tega zakona ustanovljen tudi neodvisni organ za boj proti korupciji, ki bo odgovoren za vodenje registra lobistov. Trenutno ni samourejanja dejavnosti lobistov, na Cipru pa ni niti njihovega poklicnega združenja.

Navzkrižjem interesov je treba posvetiti pozornost. Kar zadeva navzkrižja interesov, so določbe o zadevah v zvezi z navzkrižjem interesov višjih javnih uslužbencev zajete v predlogu zakona o lobiranju. Uvedeno je tudi obdobje mirovanja, v katerem se višji javni uslužbenci dve leti od dneva prenehanja delovnega razmerja ne morejo vpisati v register. Kodeks ravnanja obstaja za člane vlade, javne uslužbence in tožilce, za poslance pa ni podobnih določb. Postopek za pripravo in sprejem kodeksa ravnanja za poslance se je začel konec leta 2019. Namen kodeksa bi bil ponuditi smernice za preprečevanje in obvladovanje navzkrižij interesov v zvezi s poslanci.

Pravila o prijavi premoženja so vzpostavljena, predvidene so sankcije za neupoštevanje obveznosti. Predsednik, ministri, poslanci, nekateri uradniki republike, visoki javni uradniki in druge javno izpostavljene osebe morajo predložiti podrobne prijave premoženja in sredstev, skupaj s premoženjem in sredstvi njihovih zakoncev in mladoletnih otrok. Take prijave je treba oddati/predložiti v treh mesecih od nastopa funkcije, vsake tri leta v času opravljanja funkcije in v treh mesecih po njenem prenehanju. Prijave premoženja predsednika republike, ministrov in poslancev so bile leta 2019 predložene posebnemu parlamentarnemu odboru in bile objavljene. Organ, pooblaščen za preverjanje prijav premoženja drugih uradnikov in politično izpostavljenih oseb, je poseben svet, sestavljen iz treh članov, ki jih je leta 2017 imenoval svet ministrov. Organa, pooblaščena za preverjanje prijav premoženja (tj. posebni parlamentarni odbor in svet), lahko za preiskavo imenujeta preizkušene računovodje. Medtem ko je v poročilu evropskega semestra 2020 ugotovljeno, da so pravila vzpostavljena, so bili izraženi pomisleki v zvezi s preverjanjem premoženja. Svet, pooblaščen za preverjanje, je zaradi nepredložitve prijave naložil več glob. Poleg tega obstajajo pomisleki v zvezi s točnostjo prijav.

III.Pluralnost medijev

Svoboda izražanja in pravica dostopa do informacij sta pravno in formalno zaščiteni v členu 19 ustave Republike Ciper. Sekundarna zakonodaja izrecno varuje pravico novinarjev, da zaščitijo svoje vire, in spodbuja pluralnost medijev v radijskem in televizijskem sektorju. Sprememba zakona o tisku je predvidena pri prenosu revidirane direktive o avdiovizualnih medijskih storitvah. Na podlagi napovedanih sprememb bi bili elektronski informacijski mediji prvič izrecno urejeni, uvedene pa bi bile tudi dodatne določbe v zvezi s pravicami novinarjev. Zakon o pravici dostopa do informacij v javnem sektorju (2017) naj bi začel veljati decembra 2020. Ciper je obrekovanje dekriminaliziral leta 2003.

Neodvisnost regulativnega organa za avdiovizualne medijske storitve, ciprskega organa za radio in televizijo, je pravno urejena. Njegove pristojnosti in odgovornosti so določene v členu 3 zakona o izdajateljih radijskih in televizijskih programov 7(I)/1998 (kakor je bil spremenjen). Te med drugim vključujejo nadzorovanje statusa dejanskega lastništva pri ponudnikih medijskih storitev, da se zagotovi njihova neodvisnost ter odpravijo koncentracija, oligopol ali monopol, zagotavljanje novinarske in ustvarjalne neodvisnosti zaposlenih pri ponudnikih medijskih storitev in pripravo poročila o razvoju pluralizma in koncentraciji deležev pri ponudnikih medijskih storitev vsake tri leta.

Ta regulativni sistem vzpostavlja pravno neodvisen organ z jasno opredeljenimi pooblastili, poleg tega pa ima organ na voljo zadostna finančna sredstva. V poročilu orodja za spremljanje pluralnosti medijev MPM je navedeno, da se odločitve organa redno objavljajo, da so predmet sodnega nadzora in da jih vlada ne more spremeniti. Zato poročilo MPM vsebuje oceno, da je splošno tveganje za neodvisnost organa v smislu funkcionalne neodvisnosti, izvršilnih pooblastil in ustreznosti virov majhno. Vendar je ocenjeno, da je tveganje za dejansko neodvisnost organa srednje veliko. To je posledica pomislekov glede meril za izbiro, ki jih vlada uporablja pri imenovanju članov organa, neodvisnosti v praksi ter vprašanj preglednosti in odgovornosti.

Ciper ima neodvisni svet za tisk – komisijo za pritožbe glede medijev. Sestavlja jo 13 članov in je odgovorna za samourejanje tiskanih in elektronskih novičarskih medijev ter je popolnoma neodvisna od poseganja vlade in sodnega nadzora. Financirajo jo izključno njeni ustanovitelji in izvaja kodeks ravnanja, v katerem so opredeljene dolžnosti in pravice novinarjev. Komisija za pritožbe sprejema pritožbe javnosti glede številnih vprašanj, vključno s točnostjo informacij, pravico do izpodbijanja, pravico do zasebnosti, avtorskimi pravicami, domnevo nedolžnosti, diskriminacijo, varovanjem poklicne skrivnosti in javnim interesom. Poročilo Media Pluralism Monitor vsebuje priporočilo, naj novinarji, ki so združeni v sindikat, in novinarji, ki niso člani sindikata, ter vsi deležniki medijev z namenom obravnave nedavnih izzivov, s katerimi se spopadajo mediji na Cipru, ponovno potrdijo svojo vlogo in zahtevajo nazaj svoj status, da si bodo povrnili zaupanje javnosti.

Regulativni okvir na Cipru omogoča določeno stopnjo preglednosti lastništva medijev v sektorju avdiovizualnih medijev. Preglednost zagotavlja organ za radio in televizijo, dosega pa se predvsem s podrobnimi postopki izdajanja licenc in registracije, ki jih določa zgoraj navedeni zakon. V zvezi s sistemski nadzorom, ki ga izvaja organ, so v poročilu 2020 MPM navedeni pomisleki glede učinkovitosti izvajanja v praksi. Poleg tega ni okvira, ki bi zagotavljal preglednost lastništva v sektorju tiskanih in digitalnih medijev, kar otežuje ugotavljanje in preverjanje dejanskih lastnikov ali navzkrižnega lastništva v teh sektorjih. Zato vsebuje poročilo MPM oceno, da je preglednost lastništva medijev izpostavljena velikemu tveganju (81 %). Zaradi tega dejavnika v povezavi z drugimi – kot je precejšnja koncentracija novičarskih medijev in nereguliran trg spletnih medijev – se je ocena tveganja MPM za področje pluralnosti trga spremenila z majhnega do srednje velikega tveganja v letu 2017 (34 %) na veliko tveganje v letu 2020 (74 %). Kljub temu je v poročilu MPM poudarjeno, da se v televizijskem sektorju kaže precejšnja pluralnost, saj imajo štirje od sedmih komercialnih televizijskih kanalov in javni izdajatelj televizijskih programov skoraj enak delež občinstva.