OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Evropska unija in Maroko sta v skoraj pol stoletja vzpostavila dragoceno in večplastno partnerstvo, ki se uresničuje predvsem z Evro-mediteranskim pridružitvenim sporazumom med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Kraljevino Maroko na drugi (v nadaljnjem besedilu: pridružitveni sporazum med EU in Marokom ali pridružitveni sporazum), ki je začel veljati leta 2000. Ukrepi liberalizacije v zvezi s kmetijskimi proizvodi, predelanimi kmetijskimi proizvodi ter ribami in ribiškimi proizvodi so bili v pridružitveni sporazum vključeni s Sporazumom v obliki izmenjave pisem med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko (v nadaljnjem besedilu: sporazum o liberalizaciji), ki je začel veljati leta 2012.

Tudi na podlagi tega privilegiranega partnerstva je bil Maroku leta 2008 dodeljen „prednostni status“, ki potrjuje trdnost dvostranskih vezi med podpisnicama ter njunih želja in zavez, da bi izvedli skupne pobude, kot so dobro upravljanje ter politične in družbeno-gospodarske reforme.

Hkrati Unija vedno znova potrjuje svojo zavezanost reševanju spora v Zahodni Sahari. Čeprav ni priznala suverenosti Maroka nad Zahodno Saharo, v celoti podpira prizadevanja generalnega sekretarja Združenih narodov in njegovega osebnega odposlanca, da bi stranema pomagala najti pravično, trajno in za obe strani sprejemljivo politično rešitev, ki bi vključevala možnost samoodločanja prebivalcev Zahodne Sahare v okviru sporazumov, skladnih z načeli in cilji Listine Združenih narodov, kot so zapisani v resolucijah Varnostnega sveta Združenih narodov, zlasti v resoluciji št. 2152 (2014) in resoluciji št. 2218 (2015).

Sodišče Evropske unije je s sodbo, ki jo je 21. decembra 2016 izdalo v zadevi C-104/16 P, odločilo, da se pridružitveni sporazum in sporazum o liberalizaciji, sklenjena med Unijo in Marokom, ne uporabljata za Zahodno Saharo.

Po navedeni sodbi Sodišča ni bilo več mogoče nadaljevati prakse, v skladu s katero so se trgovinski preferenciali, določeni v pridružitvenem sporazumu in njegovih protokolih, de facto uporabljali tudi za proizvode iz Zahodne Sahare, tj. nesamoupravnega ozemlja, ne da bi se protokola št. 1 (dostop do trga Unije za maroške kmetijske proizvode, predelane kmetijske proizvode, ribe in ribiške proizvode) in št. 4 (ki se nanaša na pravila o poreklu) spremenila tako, da bi se določilo, da se proizvodi iz Zahodne Sahare obravnavajo enako kot proizvodi iz Maroka.

Svet je 29. maja 2017 Komisijo pooblastil, da začne pogajanja, da bi se zagotovila pravna podlaga za odobritev preferencialov za proizvode s poreklom iz Zahodne Sahare, in sprejel pogajalske smernice. Zvrstila sta se dva kroga pogajanj. Prvi je potekal 15. in 16. junija 2017, drugi pa 18. julija 2017. Glavni pogajalci so osnutek sporazuma parafirali 31. januarja 2018.

S tem predlogom se spremenita protokol št. 4 in protokol št. 1 k pridružitvenemu sporazumu med EU in Marokom, da bi se upoštevale zahteve iz sodbe Sodišča z dne 21. decembra 2016 in zagotovila pravna podlaga za odobritev preferencialov za proizvode iz Zahodne Sahare.

Cilj predloga je preprečiti motnje v trgovinski izmenjavi z Zahodno Saharo z ohranitvijo stabilnega dostopa do trga Unije in brez odobritve novih preferencialov. Njegov namen je zlasti spodbuditi gospodarski razvoj Zahodne Sahare, tako da se njen izvoz v Evropsko unijo obravnava enako kot izvoz proizvodov maroškega porekla. S takimi ukrepi se bo posledično preprečilo, da bi se Zahodna Sahara znašla v neugodnem konkurenčnem položaju in bi tako izgubila naložbene priložnosti v primerjavi s sosednjimi državami, ki so (na podlagi pridružitvenih sporazumov ali v okviru splošnega sistema preferencialov) upravičene do različnih tarifnih preferencialov.

Nazadnje je treba poudariti, da se sodba, ki jo je Sodišče Evropske unije 27. februarja 2018 izdalo v zadevi C-266/16, nanaša na Sporazum med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko o partnerstvu v ribiškem sektorju, kar ni povezano z vprašanjem dostopa do trgov, ki je obravnavano v pridružitvenem sporazumu in posledično s tem predlogom.

Vsakršen sporazum naj bi bil zgolj začasen, dokler spor ne bo rešen v okviru Združenih narodov in v skladu z zadevnimi resolucijami Varnostnega sveta ZN. V okviru tega je treba omeniti, da je v sporazumu določeno, da njegova sklenitev ne posega v stališča Evropske unije glede statusa Zahodne Sahare in Maroka v zvezi z navedeno regijo.