[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 09.03.2006

COM(2006) 103 konč.

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

O IZBOLJŠANJU GOSPODARSKIH RAZMER V RIBIŠKI INDUSTRIJI

KAZALO

1. Uvod 3

2. Vzroki gospodarskih in socialnih težav 3

2.1. Zmanjševanje prihodkov 3

2.1.1. Stagnacija tržnih cen 3

2.1.2. Manjši ribolovni donos 4

2.2. Naraščajoči stroški 5

3. Premagovanje gospodarskih težav 5

3.1. Kratkoročno reševanje in prestrukturiranje 6

3.1.1. Pomoč za reševanje in prestrukturiranje 6

3.1.2. Združljivost nekaterih vrst pomoči za tekoče poslovanje 8

3.2. Dolgoročni ukrepi in pobude 8

3.2.1. Izboljšanje upravljanju ribištva 8

3.2.1.1. Približevanje največji dovoljeni ravni biološkega izkoriščanja (MSY) 8

3.2.1.2. Gospodarsko upravljanje ribištva 9

3.2.1.3. Izboljšanje upravljanja ribiške politike 9

3.2.1.4. Usklajevanje ribolovnega napora in razpoložljivih virov 9

3.2.2. Boljše izpolnjevanje pravil o upravljanju ribištva 10

3.2.2.1. Boljši izvajanje in nadzor 10

3.2.2.2. Krepitev boja proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu 10

3.2.3. Organizacija in delovanje ribjih trgov 10

3.2.4. Spodbujanje raziskav o varčnih in okolju prijaznejših načinih ribolova 11

3.3. Podpora Skupnosti 11

4. Sklepne ugotovitve 12

ANNEX 13

Uvod

Pomen ribiške industrije presega njen neposredni prispevek k BDP Evropske unije. Ne le da zagotavlja pomemben delež beljakovin v prehrani ljudi, ampak je tudi pomemben člen v gospodarskih in družbenih strukturah številnih obalnih skupnosti v EU.

V zadnjih letih je morala ta industrija izpeljati zahtevne prilagoditve, saj se je zaradi osiromašenih staležev rib in neugodnih tržnih razmer zmanjšala njena donosnost. Reforma skupne ribiške politike (SRP) je pospešila preobrazbo upravljanja ribištva Unije, ki tako postaja trajnostna dejavnost. To je težaven proces, ki bo sicer povečal gospodarnost ribiške industrije, vendar se hkrati ne bo mogel izogniti ukrepom, kot so omejevanje ulova in trajanja ribolova, to pa pomeni tudi zmanjšanje dobičkov, kar se tudi v prihodnje ne bo spremenilo.

V tem neugodnem trenutku so se zaradi višjih cen goriva operativni stroški še povečali, kar je zelo povečalo težave mnogih delov industrije. Zaradi osiromašenih staležev, nujnih omejevalnih ukrepov upravljanja, velikega povečanja stroškov in hkrati nespremenjenih ali manjših prihodkov mnoga plovila z veliko porabo goriva poslujejo z izgubo.

V tem sporočilu Komisija ugotavlja vzroke gospodarskih težav in predlaga možne odzive na kratkoročne in dolgoročne izzive, s katerimi se spopada ribiška industrija.

Vzroki gospodarskih in socialnih težav

V zadnjih letih so se zaradi zmanjšanja prihodkov poslabšale gospodarske razmere številnih ribolovnih podjetij. Hitri dvig stroškov zaradi povišanih cen goriva je ogrozil finančno sposobnost mnogih ribolovnih podjetij. Posledice zaradi povišanje stroškov so močno občutili tudi člani posadk, saj so njihovi prejemki odvisni od prihodka od ulova (po odbitku vseh operativnih stroškov, vključno s stroški za gorivo); prihodek se je za člane posadke v nekaterih primerih zmanjšal tudi do 25 %[1]. Obstaja tudi nevarnost, da se bo zaradi izgube donosnosti poslabšala varnost na krovu.

Čeprav so zaradi gospodarskih težav do neke mere prizadeti vsi deli ribolovne flote, pa so se razmere zlasti poslabšale za plovila, ki uporabljajo vlečno orodje in lovijo pridnene vrste, tj. za plovila za lov s pridneno vlečno mrežo.

Zmanjševanje prihodkov

Stagnacija tržnih cen

Zaradi tržnih dejavnikov se je zmanjšal prihodek iz ribolova. Rast cen številnih pomembnih komercialnih vrst je v zadnjih letih zaostajala za rastjo proizvodnih stroškov. V prvi prodaji so na primer cene mnogih vrst bele ribe med letom 2000 in prvo polovico 2005 stagnirale ali se celo znižale[2].

Vzrok za stagnacijo ali padanje cen rib se pogosto išče v naraščajočem uvozu rib na trg EU in razvoju ribogojstva. Vendar je vpliv tega na zmanjševanje prihodka ribičev verjetno manj pomemben od ostalih dejavnikov, kot sta koncentracija prodaje v velikih distribucijskih verigah in večja konkurenca drugih prehrambenih proizvodov, kar ustvarja precejšen pritisk za trgovce na debelo, da znižajo cene in dobičkovne marže. Posledice občuti celotna tržna veriga, vendar pa najbolj prav primarni proizvajalci, tj. ribiči. Za nekatere vrste rib, kot sta trska ali saj, ribiška industrija EU ne more več zadovoljiti povpraševanja, zato se te skoraj izključno uvažajo.

Manjši ribolovni donos

Intenziven ribolov, pri katerem ribolovna umrljivost občutno presega najvišjo raven, ki še omogoča trajnostni ribolov, je osiromašil staleže rib in občutno zmanjšal prihodke ribičev[3].

Mednarodni svet za raziskovanje morja (ICES) je ocenil stopnjo izkoriščanja staležev rib v severovzhodnem Atlantiku in sosednjih vodah z vidika trajnosti [4]. Od 43 ocenjenih staležev so pri 35 (tj. 81 %) ugotovili prelov in le v 8 primerih raven ni presegala največjega dolgoročnega donosa (tj. največje dovoljene ravni biološkega izkoriščanja – MSY)[5]. Prelov je bil dva- do petkrat višji od ravni, ki bi ustvarjala najvišji donos; ta je bil zlasti visok pri pridnenih vrstah. Prelov ni omejen na severovzhodni Atlantik; pojavlja se povsod.

Za ribiče to pomeni znatno zmanjšanje možnosti ulova. Kvote, dodeljene plovilom, ki lovijo zahodno od Evrope, za glavne pridnene vrste (trska, vahnja, moli, saj in oslič) in bentološke vrste (morska plošča, morski list, morska spaka in škampi) se zmanjšujejo od sredine devetdesetih let 20. stoletja. Celotni dovoljeni ulovi (TAC) za trske so se na primer v letih od 1998 do 2005 znižali za 54 %[6]. Tudi pri staležih drugih pridnenih vrst se kvote zmanjšujejo. To zmanjšanje možnosti ulova za staleže trsk je povzročilo omejitev lova sorodnih vrst v kombiniranem ribolovu, ki je zlasti značilno za Severno morje.

Nadalje se je v zadnjih desetih letih ribolovna zmogljivost (tonaža plovila in moč motorja) zmanjševala zelo počasi (2 % na leto pri moči motorja)[7]. Kljub majhnemu znižanju pa se je nasprotno stalno povečevala učinkovitosti ribiških plovil[8]. Kljub znižanju ribolovne zmogljivosti znanstveno mnenje ne ugotavlja nobenega pomembnega napredka pri komercialno pomembnih staležih[9].

Čezmerni ribolov ustvarja večji pritisk na staleže in pospešuje njihovo zmanjševanje, zato plovila povečujejo skupni ribolovni napor, hkrati pa se zmanjšuje njihova motivacija za izpolnjevanje pravil upravljanja v ribištvu. To spiralno nižanje donosa in prihodkov ribičev je treba obrniti. Ribolovni napor se mora spet zmanjšati na raven, ki omogoča večji in trajnostni ribolovni donos. Obstaja več možnosti za znižanje ribolovnega napora, vendar je glavni dejavnik prelova očitno presežna zmogljivost; zato je treba odpraviti predvsem pretirano zmogljivost.

Naraščajoči stroški

Nedavni dvig cen goriva je znatno zvišal operativne stroške ribiških plovil. Od januarja 2003 do decembra 2005 so se cene oskrbovanja z gorivom v pomorstvu znatno zvišale[10]. Cene goriva za ribolov na velike razdalje ( 380 CST) so v letu 2004 ostale razmeroma stabilne; vendar so se nato v letu 2005 skoraj podvojile. Cene goriva v priobalnem ribištvu (dizelsko olje za ribiške čolne) so se konstantno zviševale do septembra 2005, nakar se je njihova rast upočasnila. To je znatno vplivalo na donosnost ribolovnih podjetij, čeprav je vpliv na stroške odvisen od vrste orodja (vlečno in nevlečno) ter ciljnih vrst.

V letih 2003 in 2005 so se stroški za gorivo povečali od približno 18 % do 36 % vrednosti iztovorov za plovila z vlečno mrežo in od približno 9 % do 18 % za flote, ki delujejo z mirujočim ogrodjem. To pomeni, da je za večino plovil za lov s pridneno vlečno mrežo – največji del ribiške flote – neto dobiček iz poslovanja negativen[11].

Premagovanje gospodarskih težav

Sprejeti je treba kratkoročne in dolgoročne ukrepe za premagovanje obstoječih gospodarskih težav ribiške industrije.

Kratkoročno je treba aktivirati razpoložljive instrumente in vire za reševanje in prestrukturiranje ribolovnih podjetij, ki so sposobna s strukturnimi spremembami ponovno doseči donosnost. Zato je treba na podlagi na Smernic Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah[12] ter Smernic za proučevanje državne pomoči za ribištvo[13] proučiti možnosti uporabe obstoječih instrumentov in okvirov državne pomoči za reševanje in prestrukturiranje ribolovnih podjetij, ki se spopadajo s težavami.

Odločilno je tudi, da se ti ukrepi reševanja in prestrukturiranja uveljavljajo dolgoročno, da se ribiška industrija lahko prilagodi novim razmeram, za katere so značilne visoke cene goriva. Komisija bo v tem procesu pozvala države članice k uporabi finančnih instrumentov Skupnosti za ribištvo[14], da z njimi spremljajo potrebne spremembe in podprejo ribiške skupnosti v prehodu.

Kratkoročno reševanje in prestrukturiranje

Države članice bi morda v obsegu, ki ga dopušča zakonodaja Skupnosti, želele pomagati ribolovnim podjetjem, ki jih verjetno ogroža stečaj. Obstajajo možnosti zagotavljanja državne pomoči podjetjem v težavah, vendar pod pogoji veljavnih Smernic za reševanje in prestrukturiranje. Ta oddelek pojasnjuje, kako namerava Komisija uporabiti smernice za ribiško industrijo.

Pomoč za reševanje in prestrukturiranje

Ker bodo cene goriva verjetno ostale visoke, se morajo ribolovna podjetja prilagoditi novim razmeram in prestrukturirati, če želijo ponovno doseči sposobnost preživetja, zlasti v primeru plovil, ki uporabljajo vlečno orodje in lovijo pridnene staleže.

Pomoč za reševanje je treba obravnavati kot kratkoročno pomoč, ki podjetju v težavah pomaga s finančnega stališča v času, potrebnem za pripravo načrta prestrukturiranja ali likvidacije. Takšna pomoč za reševanje, ki ne sme trajati dlje kot šest mesecev, mora biti v obliki vračljivega posojila ali jamstva. Če pomoči za reševanje sledi odobren načrt prestrukturiranja, se pomoč za reševanje lahko povrne s podporo, ki jo podjetje prejme v obliki pomoči za prestrukturiranje.

Nadaljnje prestrukturiranje ribolovnih podjetij bo zaradi obnovitve rentabilnosti pogosto zajemalo naložbo za prilagoditev ribiških plovil. Splošna pravila o pomoči za takšno naložbo so določena v točki 4.4 Smernic o državni pomoči za ribištvo. Ta dopuščajo pomoč za posodobitev in opremo ribiških plovil, za katera veljajo pravila iz Uredbe o finančnem instrumentu za usmerjanje ribištva (FIUR). Pogoji za odobritev nacionalne pomoči za te namene so zato enaki tistim, ki veljajo za pomoč Skupnosti iz Uredbe FIUR.

Kljub temu je treba nacionalno pomoč za nekatere vrste posodobitev in opremo plovil, ki ni dovoljena v skladu s točko 4.4., proučiti, ali je njen cilj prestrukturiranje ribolovnih podjetij kot del shem za reševanje in prestrukturiranje, ki jih odobri Komisija[15]. Države članice, ki se odločijo zagotoviti takšno pomoč, morajo za splošni okvir svojih nacionalnih „shem pomoči za reševanje in prestrukturiranje“ dobiti dovoljenje Komisije, če ti zadevajo mala ali srednja podjetja, ki so izvzeta iz posamezne prijave[16]. Komisija bo ocenila te sheme na podlagi Smernic Skupnosti o državni pomoči za podjetja v težavah, ali prestrukturiranje podjetij v zdajšnjih razmerah temelji na realnih gospodarskih predpostavkah in ob tem upoštevala stanje in možni razvoj ciljnih staležev. Pomoč za reševanje mora biti omejena na najnižji potrebni znesek. Namen prestrukturiranja mora biti zagotovitev donosnosti v smislu odstavka 37 teh smernic z zniževanjem operativnih stroškov brez povečanja skupnega ribolovnega napora in zmogljivosti.

Komisija bo v skladu s temi smernicami proučila, ali se državna pomoč za naslednje naložbe v ribiška plovila uresničuje v okviru takšnih shem za reševanje in prestrukturiranje in ali so te naložbe potrebne za obnovitev sposobnosti preživetja:

- prva zamenjava ribolovnega orodja, katere posledica je način ribolova, pri katerem je poraba goriva manjša,

- nakup opreme za izboljšanje učinkovitosti porabe goriva, npr. ekonometri, ali

- zamenjava motorja

- pri plovilih, katerih skupna dolžina je manjša od 12 m in ki ne uporabljajo vlečnega orodja, če ima nov motor enako ali manjšo moč kot star motor,

- pri vseh drugih plovilih, katerih skupna dolžina je do 24 m, če ima nov motor vsaj 20 % manjšo moč kot star motor, ali

- pri plovilih z vlečnimi mrežami, katerih skupna dolžina je večja od 24 m, če ima nov motor vsaj za 20 % manjšo moč kot star in če plovilo zamenja način ribolova s takšnim, pri katerem je poraba goriva manjša.

Moč novih motorjev, ki je večja od 130 kW in ki jo zajema takšna državna pomoč, bo preverjena na podlagi „certifikata NOx“[17]. Vsako zmanjšanje moči motorja, povezano z zamenjavo motorja z javno pomočjo, bo odšteto od nacionalnih referenčnih ravni in zgornjih mej zmogljivosti flot[18].

V primeru posameznih podjetij, ki delujejo z več plovili, lahko Komisija sprejme, da se lahko v skladu s Smernicami Skupnosti o državni pomoči za ribištvo to zmanjšanje moči motorja, omenjeno v drugi in tretji zaporedni točki zgoraj, uporablja „globalno“ na ravni podjetja. Tudi umik plovila iz obratovanja, ki ne prejema javne pomoči, se lahko šteje za zahtevano stopnjo zmanjšanja.

Podobno so lahko sprejemljive tudi nacionalne sheme, ki omogočajo načrt prestrukturiranja, ki ga predstavi skupina malih in srednjih podjetij[19]. V tem primeru se lahko donosnost nekaterih članov skupine (ali nekaterih upravljanih plovil) izboljša z ukrepi, ki jih sprejmejo drugi, kot so umik plovila iz obratovanja, kar je omenjeno v prejšnjem odstavku.

Poleg tega je lahko na podlagi enakega utemeljevanja kot pri pomoči za posodabljanje in opremo državna pomoč za začasno opustitev dejavnosti v času, potrebnem za izvedbo zgoraj omenjenih naložb v ribiška plovila, prav tako sprejemljiva v skladu s točko 4.1.2 Smernic Skupnosti o državni pomoči za ribištvo, če je odobrena kot del shem za reševanje in prestrukturiranje.

Vse druge vrste javne pomoči, vključno s podporo Skupnosti, odobrene podjetju v težavah, bo treba upoštevati pri celoviti oceni načrtov prestrukturiranja in dolgoročne sposobnosti preživetja.

Komisija je pripravljena proučiti „sheme pomoči za reševanje in prestrukturiranje“ za mala in srednja podjetja, ki so jih pripravile države članice za čimprejšnjo rešitev zdajšnjih gospodarskih težav. Te sheme in, kjer je primerno, posamezne načrte v primeru večjih podjetij morajo prijaviti Komisiji v dveh letih po objavi tega sporočila. Komisija bo proučila sheme na podlagi ustreznih določb strukturnih skladov, ki veljajo za ribištvo in zlasti v zvezi z intenzivnostjo pomoči, kjer pomoč zadeva naložbe v ribiška plovila. Dve leti po tem, ko Komisija odobri prijavljen načrt, morajo države članice izdati upravne odločitve o načrtih prestrukturiranja. Če zdajšnje gospodarske težave prizadenejo zlasti plovila, ki uporabljajo vlečno orodje, Komisija meni, da mora biti takšna pomoč za prestrukturiranje najprej na voljo plovilom z vlečnimi mrežami.

Združljivost nekaterih vrst pomoči za tekoče poslovanje

Obstoječe težave ribiške industrije je povečalo nedavno zvišanje cen goriva. Zato je ribiška industrija zahtevala javno posredovanje zaradi kompenzacije tega nenadnega povišanja stroškov. Takšna pomoč bi pomenila pomoč za tekoče poslovanje, ki ni združljiva s Pogodbo. Komisija ne bi odobrila nobene pomoči, priglašene za ta namen.

Kot nadomestno možnost neposredne pomoči za stroške za gorivo so nekatere zainteresirane strani zagovarjale garancijsko shemo na nacionalni ravni ali ravni Skupnosti, iz katere bi se denar, ki ga je vplačala industrija v ugodnih obdobjih, izplačal kot nadomestilo v primeru nenadnega povišanja operativnih stroškov (npr. dvig cen goriva). Komisija bi takšno shemo odobrila le, če bi zagotavljala povračilo celotne javne pomoči v skladu s trgovinskimi pogoji, kar se v zdajšnjih gospodarskih razmerah zdi zelo neverjetno.

Dolgoročni ukrepi in pobude

Pozitivna dolgoročna pričakovanja za industrijo je nedvomno mogoče zagotoviti le v smislu obnovljenih staležev rib in trajnostnih ribolovnih praks. Komisija si bo še naprej prizadevala za doseganje teh ciljev na več področjih delovanja in poziva države članice, Evropski parlament in Svet, da podprejo te ukrepe.

Izboljšanje upravljanju ribištva

Približevanje največji dovoljeni ravni biološkega izkoriščanja (MSY)

Reformirana skupna ribiška politika je bila do zdaj usmerjena v obnovitev najbolj ogroženih staležev, ki spadajo tudi med gospodarsko najpomembnejše staleže, da bi dosegla varne biološke meje, kakor hitro to omogočajo gospodarski in družbeni dejavniki. Usmeritev v najbolj ogrožene staleže rib je neizogibna in nujna, ker bi bolj zdravi staleži in trajnostni ribolov zagotovili znatno višje gospodarske donose od sedanjih.

Na svetovnem vrhu o trajnostnem razvoju v Johannesburgu si je mednarodna skupnost zastavila cilj, da do leta 2015 upravljala staleže rib na največji dovoljeni ravni biološkega izkoriščanja. Za Skupnost, ki je v reformi SRP leta 2002 sprejela na ekosistemu temelječi pristop do upravljanja ribištva, je to zelo zaželeno zaradi ohranjanja staležev, poleg tega pa bo omogočilo tudi obnoviti gospodarsko donosnost ribiške industrije. Sistem upravljanja ribištva, ki zagotavlja največji trajnostni donos, bo prinesel večje gospodarske koristi, saj bo zagotovil neprekinjeno dobavo rib, povečal količine večjih odraslih rib po ugodnejši ceni in obilnejših ribolovnih območij, ki bodo zagotovila večji prihodek na enoto napora. Potrebni so predvsem ukrepi za obnovitev staležev, kar je predpogoj za izkoriščanje rib na največji dovoljeni ravni biološkega izkoriščanja.

Komisija načrtuje, da bo v prvi polovici leta 2006 začela razpravo o strategiji Skupnosti za postopno zmanjšanje ribolovne umrljivosti v vseh glavnih skupinah ribištva na podlagi sporočila o uresničevanju cilja vzdrževanja največje dovoljene ravni biološkega izkoriščanja do leta 2015. Hkrati se bo nadaljevala priprava načrtov za obnovo in upravljanje, ker so to potrebni ukrepi za doseganje stabilizacije ogroženega ribištva pred razvojem strategij za izkoriščanje virov na največji dovoljeni ravni biološkega izkoriščanja.

Gospodarsko upravljanje ribištva

Čeprav spada gospodarsko upravljanje ribolovnih pravic v izključno nacionalno pristojnost, načini dodelitve, delitve ribolovnih možnosti plovilom ali prenosa nanje na nacionalni ravni vplivajo tudi na gospodarske razmere flote. Razprava na ravni Skupnosti o teh vprašanjih na podlagi sporočila Komisije je načrtovana za poznejše obdobje v letošnjem letu.

Izboljšanje upravljanja ribiške politike

Z reformo skupne ribiške politike leta 2002 je bila predvidena ustanovitev regionalnih svetovalnih svetov zaradi krepitve sodelovanje z zainteresiranimi stranmi. Doslej so bili ustanovljeni trije sveti, eden bo ustanovljen kmalu, trije pa se še oblikujejo. Ker regionalni svetovalni sveti združujejo predstavnike vseh zainteresiranih strani, ki svetujejo Komisiji o ribiški politiki, imajo lahko pomembno vlogo pri vzpostavitvi zaupanja in krepitvi sodelovanja med zainteresiranimi stranmi, znanstveniki in javnimi organi. To bi moralo prispevati k boljšemu izpolnjevanju pravil, kar bo zagotovilo večjo učinkovitost obnove in zaščite staležev rib.

Za uspešnost regionalnih svetovalnih svetov morajo poskrbeti zainteresirane strani. Evropska komisija si bo vsestransko prizadevala pomagati pri tem postopku, leta 2007 bo pregledala delovanje regionalnih svetovalnih svetov, da bo optimizirala njihov prispevek k izboljšanju upravljanja ribištva. Obstoječe strukture za posvetovanje zainteresiranih strani, kot sta Svetovalni odbor za ribištvo in ribogojstvo (ACFA) in Odbor za socialni dialog, bodo še naprej koristno prispevale k razvoju in izvajanju politik Skupnosti.

Usklajevanje ribolovnega napora in razpoložljivih virov

Presežna zmogljivost flote je gospodarsko vprašanje in vprašanje ohranjanja. S stališča ohranjanja je želeno ravnovesje med stopnjami izkoriščanja in razpoložljivostjo virov teoretično mogoče doseči z razporeditvijo večje flote za krajše časovno obdobje ali manjše flote za daljše časovno obdobje. Vseeno presežna zmogljivost nedvomno prispeva k pretiranemu ribolovu in prenizkemu ekonomskemu učinku. Glede na izčrpavanje velikega števila staležev rib in potrebo po nadaljnjem zmanjšanju ribolovnega napora veliko flot EU znatno presega velikost, ki bi omogočala donosno obratovanje vsakega plovila, zlasti na področju ribištva pridnenih vrst.

To neravnovesje med presežnim naporom in razpoložljivimi viri je treba nujno obravnavati, če se želi ponovno doseči donosnost ribiške industrije Skupnosti. Z uravnanim umikom plovil iz obratovanja se bodo povečale možnosti ulova za plovila v obratovanju.

Več držav članic je že pripravilo programe za umik plovil iz obratovanja ali jih namerava pripraviti (npr. Belgija, Danska, Francija, Irska, Nizozemska in Združeno kraljestvo). Za umik ribiških plovil iz obratovanja je mogoče uporabiti nacionalno pomoč in pomoč Skupnosti. Države članice in Skupnost morajo proučiti tudi možnosti za okrepitev ukrepov za zmanjšanje presežne zmogljivosti flot, pri čemer lahko pomaga tudi prihodnji Evropski sklad za ribištvo (ESR). Uporabiti je mogoče tudi druge ukrepe, ki prispevajo k prilagoditvi ribolovne zmogljivosti, kot je premija za preusmeritev ribolovnih plovil v dejavnosti, ki niso povezane z ribolovom.

Boljše izpolnjevanje pravil o upravljanju ribištva

Neizpolnjevanje pravil s strani nekaterih ribičev resno gospodarsko ogroža ribiče, ki izpolnjujejo pravila, in zdravje staležev. Neprijavljen ulov in iztovori pogosto predstavljajo znaten odstotek celotnega ulova. To zmanjšuje kakovost znanstvenega svetovanja in tako še naprej ogroža staleže. Zato je izjemno pomembno, da Komisija, države članice in zainteresirane strani sodelujejo, da bi izboljšale izpolnjevanje pravil.

Boljši izvajanje in nadzor

Države članice morajo zagotoviti pravilno izvajanje predpisov skupne ribiške politike. Komisija preveri, ali je okvir nadzora, ki ga vzpostavijo države članice, ustrezen. Novo ustanovljena Agencija za nadzor ribištva v Vigu, ki bo začela delovati leta 2006, bo za Skupnost izvrstna priložnost za izboljšanje nadzora nad ribolovnimi dejavnostmi in izvajanjem predpisov o ribištvu v celotni Uniji. Za doseganje tega cilja bo Komisija tesno sodelovala z Agencijo. Če bo potrebno, bo Komisija sprejela ustrezne ukrepe proti državam članicam, ki ne izpolnjujejo obveznosti izvajanja.

Krepitev boja proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu

Nezakoniti, neprijavljeni in neregulirani ribolov je vir nelojalne konkurenca za floto Skupnosti. V skladu z akcijskim načrtom Skupnosti za izkoreninjenje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova[20] želi Komisija okrepiti boj proti takšni praksi v vodah Skupnosti in mednarodnih vodah. Nezakonit, neprijavljen in nereguliran ribolov je zelo donosen ter je sestavni del tržne strategije vključenih izvajalcev; Komisija bo pri reševanju te težave skušala osebe, ki imajo korist od nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, prikrajšati za pričakovane dobičke.

Organizacija in delovanje ribjih trgov

Komisija načrtuje obsežno oceno sedanje organizacije trga, da prouči zlasti uspešnost in učinkovitost obstoječih mehanizmov za izboljšanje finančnega donosa iztovarjanja ulova ter, če je primerno, novih orodij za izboljšanje trženja rib in ribiških proizvodov. Načrtuje tudi, da bo s strokovnimi organizacijami raziskala vse možnosti za izboljšanje dodane vrednosti za ribiče, ki tržijo svoje proizvode.

Uporaben bi bil tudi kodeks ravnanja za trgovino z ribami v Evropski uniji; delovanje na tem področju mora spodbuditi industrija. Komisija bo povabila Svetovalni odbor za ribištvo in ribogojstvo, da pripravi takšen kodeks.

Države članice morajo v celoti izkoristiti možnosti, ki jih ponuja pomoč Skupnosti (FIUR, pozneje ESR) za naložbe za izboljšanje kakovosti in dodane vrednosti za proizvode iz rib ali tržne strukture.

Tudi sistem okoljskega označevanja bi lahko zagotovil razlikovanje med proizvodi, ki se tržijo, in učinkoval kot gospodarska spodbuda za bolj trajnosten in koristen ribolov. Komisija si želi, da se bolje izkoristijo potencialne ugodnosti sistemov okoljskega označevanja za ribiške proizvode, in pričakuje, da bo razprava na podlagi nedavnega sporočila Komisije o tej temi[21] uspešna.

Spodbujanje raziskav o varčnih in okolju prijaznejših načinih ribolova

Komisija bo zagotovila, da bodo potrebe ribiške industrije ustrezno vključene v letne delovne programe za izvajanje Sedmega okvirnega programa za podporo Skupnosti za razvoj, in je predlagala raziskave o večji trajnosti in konkurenčnosti v ribištvu in ribogojstvu ter o načinih za zmanjšanje vpliva na okolje. Eno od prednostnih področij mora biti razvoj novih tehnologij, zlasti načrtovanje boljšega ribolovnega orodja.

Poseben poudarek je namenjen pridobivanju obnovljive energije, zlasti razvoju in predstavitvi novih vrst biogoriva. Prednost bodo imeli tudi energetska učinkovitost in prihranki energije z optimizacijo, potrjevanjem ter predstavitvijo novih konceptov in tehnologij za industrijo. Komisija načrtuje, da bo spomladi leta 2006 organizirala delavnico o prihrankih energije v ribiški industriji. Na podlagi tega bi se lahko pozneje v letošnjem letu oblikovale nove pobude Komisije.

Podpora Skupnosti

Komisija predlaga, da države članice uporabijo finančne instrumente Skupnosti za ribištvo v celotnem postopku prilagoditve, da z njimi podprejo potrebne spremembe in pomagajo ribiškim skupnostim pri prilagoditvi na nove okoliščine. FIUR (do konca programskega obdobja) in ESR (od 1. januarja 2007) lahko podpreta ukrepe za prestrukturiranje, ki so jih sprejele države članice v okviru nacionalnega reševanja težav, in programe za prestrukturiranje ter pomagata pri dolgoročnem financiranju ukrepov za prilagoditev flote in podpori v zvezi s potrebnimi socialnimi spremembami v prizadetih ribiških skupnostih.

Če bo Uredba ESR sprejeta zgodaj spomladi leta 2006, bo Komisija razmislila o spremembi Uredbe FIUR, s katero bi nekatere določbe uskladila z Uredbo ESR, tako da bi se lahko preostala finančna sredstva FIUR uporabila za izvajanje ukrepov za prestrukturiranje. Komisija bo v vmesnem obdobju izjemoma odobrila prošnje za spremembo programov FIUR, ki so jih zunaj rokov, ki so bili določeni za predložitev sprememb, vložile nekatere države članice zaradi primernega ukrepanja za izboljšanje položaja, opisanega v tem sporočilu.

Od držav članic se pričakuje, da bodo zagotovile ustrezno dodelitev finančnih sredstev med različne prednostne naloge za financiranje ESR. Raven financiranja za ukrepe za prilagoditev ribiške flote v operativnih programih držav članic mora izražati resnost sedanjih gospodarskih razmer in potrebo po ponovnem doseganju donosnosti ribiške industrije.

Sklepne ugotovitve

Sedanjih težav ribiške industrije ni mogoče rešiti na preprost način. Vendar je ponovna vzpostavitev trajnostne industrije mogoča in nujna zaradi njenega gospodarskega, socialnega in kulturnega pomena, ki ga ima za obalne skupnosti v celotni EU.

Vse zadevne strani, na ravni Skupnosti, nacionalni in lokalni ravni, morajo podpirati prizadevanje ribiške industrije po prestrukturiranju in uresničevanju cilja trajnostnega ribištva.

Namen tega sporočila je vzpostaviti okvir za sodelovanje zainteresiranih strani, držav članic in ustanov Skupnosti pri zagotavljanju kratkoročnih sanacijskih ukrepov za ribiška podjetja v težavah in strukturnih prilagoditev v ribiški industriji, ki so potrebne za njeno dolgoročno trajnost in uspeh.

ANNEX

Graph 1: average market prices 2000 – 2005 for cod, haddock and hake (fresh)

[pic]

Graph 2a: evolution of TACs for demersal species

[pic]

Graph 2b: evolution of TACs for benthic species

[pic]

Graph 2c: evolution of TACs for pelagic species

[pic]

Graph 3: evolution of fleet capacity (power)

[pic]

Graph 4: Trend in fuel prices 2003-2005

[pic]

Source: International Energy Agency (IEA )

Table 1: Estimated impact of increase of fuel costs on income of crew members (‘share fishermen’)

2004 | 2005 | Difference |

% | % |

Gross Value | 100 | 100 |

Taxes and Fees | 10 | 10 |

Operating Costs: - other than fuel. - fuel | 15 15 | 15 30 |

Total Operating Costs | 30 | 45 |

Remainder to be shared | 60 | 45 |

Share for the Ship-owner | 30 | 22,5 | -25% |

Share for the Crew | 30 | 22,5 | -25% |

Assumptions:

1. Marine fuel oil has doubled in price between 2003 and 2005, from 0,30€ to 0,60€/litre.

2. All other factors in income and costs function are supposed to have remained unchanged in % between 2003 and 2005.

Table 2: ICES report 2005 – long-term high yields evaluation

Area | Number of stocks | Number of stocks evaluated | Number of stocks overfished |

North Sea, eastern channel, Skagerrak and Kattegat | 23 | 12 | 8 |

West of Scotland | 10 | 3 | 2 |

Western waters | 26 | 14 | 13 |

Iberian Atlantic | 11 | 7 | 5 |

Baltic Sea | 13 | 2 | 2 |

Widely distributed[22] | 5 | 5 | 2 |

Total | 91 | 43 | 35 |

[pic]

[1] Glej tabelo 1.

[2] Glej graf 1.

[3] Tudi drugi dejavniki, kot so podnebne spremembe in onesnaževanje, verjetno prispevajo k zmanjšanju staležev, čeprav precej manj kot prelov. Cilj predloga Komisije o Tematski strategiji za varstvo morskega okolja je doseči zdravo morsko okolje, ki med drugim prispeva k zdravim staležem rib.

[4] Poročilo Svetovalnega odbora ICES Sveta za upravljanje ribištva (ACFM), o morskem okolju (ACME) in ekosistemih (ACE), 2005; Mnenje ICES, zvezki 1–11, str. 1418. Křbenhavn, 2005.

[5] Glej tabelo 2.

[6] Glej grafe 2a, b in c.

[7] Glej graf 3.

[8] Glede na poročilo, napisano za Komisijo junija 2001 („Vpliv tehnološkega napredka na ribolovni napor“), postajajo ribiška plovila vsako leto za 2 do 4 % učinkovitejša, odvisno od vrste ribištva.

[9] Poročilo ICES za leto 2005.

[10] Glej graf 4.

[11] Na podlagi bilanc stanja za leto 2003, navedenih v poročilu „Gospodarska učinkovitost izbranih evropskih ribiških flot – letno poročilo 2004“ (glej prejšnjo opombo in tabelo 3).

[12] UL C 244, 1.10.2004, str. 2.

[13] UL C 229, 14.9.2004, str. 5, zlasti točka 4.1.2.

[14] Finančni instrument za usmerjanje ribištva (FIUR), UL L 337, 30.12.1999, str. 10, Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo 485/2005 (UL L 81, 30.3.2005, str. 1); od 1. januarja 2007 dalje Evropski sklad za ribištvo (ESR) (COM(2004) 497 konč.).

[15] Glej točko 4.1.2 Smernic Skupnosti o državni pomoči za ribištvo.

[16] Glej točki 18 in 79 Smernic Skupnosti o državni pomoči za podjetja v težavah.

[17] Certifikat EIAPP (Mednarodno preprečevanje onesnaževanja zraka iz motorjev), izdan v skladu s Prilogo VI h Konvenciji MARPOL (Mednarodna konvencija o preprečevanju onesnaževanja morja iz ladij iz leta 1973, kakor je bila spremenjena s Protokolom iz leta 1978 v zvezi z njo) (MARPOL 73/78).

[18] Poglavje III Uredbe 2371/2002 (UL L 358, 31.12.2002, str. 59).

[19] Takšna razvrščanja v skupine lahko temeljijo na primer na upravljanem ribištvu, lokaciji plovil ali komercialnih vezeh.

[20] COM(2002) 180 konč.

[21] COM(2005) 275 konč.

[22] Including depleted pelagic shark stocks.