Za Združeno kraljestvo in Irsko ima direktiva o vračanju hibridni značaj, kakor odražata uvodni izjavi (26) in (27) direktive. Iz tega sledi, da se za ta predlog uporabljata Protokol (št. 19) o schengenskem pravnem redu, vključenem v okvir Evropske unije, in tudi Protokol (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki sta priložena Pogodbama. V skladu z zadnje navedenim, neschengenskim protokolom, Združeno kraljestvo in Irska ne sodelujeta pri sprejetju te uredbe, ki zato zanju ni zavezujoča in se v njiju ne uporablja; vendar lahko Svet uradno obvestita, da želita sodelovati pri tem instrumentu.

V skladu s členom 79(2)(c) PDEU lahko Evropski parlament in Svet po rednem zakonodajnem postopku sprejmeta ukrepe na področju nezakonitega priseljevanja in nedovoljenega prebivanja, vključno z odstranitvijo in vračanjem oseb, ki prebivajo brez dovoljenja. Zato je ta člen primerna pravna podlaga za oblikovanje evropske potne listine za vrnitev.

Predlog o evropski potni listini za vrnitev izpolnjuje in nadgrajuje določbe direktive o vračanju, v katerih so določeni skupni standardi in postopki za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav.

Cilj tega predloga je uvedba posebne evropske potne listine za vrnitev državljanov tretjih držav, za katere je bila izdana odločba o vrnitvi. Pri tem bi bili določeni enotna oblika ter okrepljeni tehnični in varnostni elementi, da se zagotovi širše sprejemanje takšnih listin s strani tretjih držav in poveča njihova uporaba za namene ponovnega sprejema. Uporabo te listine bi bilo treba spodbujati v sporazumih, ki jih sklene EU, ter v dvostranskih sporazumih o ponovnem sprejemu in drugih dvostranskih sporazumih.

Na potrebo po obravnavi tega vprašanja so opozorili tudi sklepi Sveta z dne 8. oktobra 2015, v katerih so se države članice zavezale k rednejši uporabi standardne potne listine v operacijah vračanja. Ta potreba je bila dodatno poudarjena v sklepih Evropskega sveta z dne 15. oktobra 2015.

Vendar pa sistem EU za vračanje migrantov z neurejenim statusom ni dovolj učinkovit. Leta 2014 je bilo na primer izvršenih manj kot 40 % vseh odločb o vrnitvi, ki so jih izdale države članice. Komisija je 9. septembra 2015 predstavila Akcijski načrt EU o vračanju, da bi se odpravili osnovni vzroki za to težavo, skupaj z ukrepi za večje priznavanje standardne potne listine za izgon državljanov tretjih držav.

Komisija je v Evropski agendi o migracijah opredelila vrsto ukrepov in pobud, katerih namen je zagotoviti strukturne rešitve za boljše upravljanje vseh vidikov migracij. Učinkovito vračanje državljanov tretjih držav, ki ne izpolnjujejo ali ne izpolnjujejo več pogojev za vstop, začasno ali stalno prebivanje v državi članici Unije, je bistveni element celovitega pristopa za zagotovitev pravilnega delovanja migracijskih politik EU in za ohranjanje zaupanja javnosti v migracijski sistem Unije.

Evropska potna listina za vrnitev naj bi zmanjšala upravno in birokratsko obremenitev uprav držav članic in tretjih držav, vključno s konzularnimi službami, ter prispevala k skrajšanju upravnih postopkov pri vračanju in ponovnem sprejemu nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav.

Predlog upošteva mnenja strokovnjakov držav članic, s katerimi so bila opravljena posvetovanja v okviru srečanj in dialogov o vračanju in ponovnem sprejemu ter v okviru poizvedovanja prek EMM, kakor je pojasnjeno zgoraj.

Posvetovanje s strokovnjaki iz držav članic je potekalo v okviru srečanj in dialogov o vračanju in ponovnem sprejemu. Prav tako so bili ti strokovnjaki vključeni v posvetovanje prek ad hoc poizvedovanja v okviru Evropske migracijske mreže (EMM), ki se je začelo 14. oktobra 2011. Na podlagi tega je bilo ugotovljeno, da organi tretjih držav le redko sprejmejo standardno potno listino za izgon državljanov tretjih držav, med drugim tudi zaradi nizkih varnostnih standardov listine.

Zaradi nezavezujoče narave Priporočila Sveta z dne 30. novembra 1994 glede sprejema standardne potne listine za izgon državljanov tretjih držav navedeno priporočilo ni bilo predmet vrednotenja. Vendar pa redne razprave s predstavniki držav članic in tudi tretjih držav kažejo, da obstoječi instrument ne zadošča za zagotavljanje potrebnih varnostnih standardov za izvajanje vračanja in ponovnega sprejema nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav.

Da bi se določili enotni in usklajeni elementi ter zagotovila jasnost konceptov in neposredna uporaba evropske potne listine za vrnitev, je ta akt primerno sprejeti v obliki uredbe. Po potrebi bi morala biti Komisija pooblaščena za sprejetje potrebnih tehničnih prilagoditev oblike evropske potne listine z delegiranimi akti.

Poleg tega se bodo za evropsko potno listino za vrnitev uporabljali ustrezni in zanesljivi varnostni elementi, ki so že bili določeni za enotni obrazec, na katerega se nalepi vizum in ki ga izda država članica imetnikom potnih listin, ki jih ta država članica ne priznava. S tem se bo preprečilo ustvarjanje dodatnih stroškov za države članice.

Ker se s predlagano uredbo usklajujejo oblika in tehnične specifikacije evropske potne listine za vrnitev ter se ne spreminjajo skupni standardi in pravila za vračanje, ki so določeni v direktivi o vračanju, ta uredba v skladu z načelom sorazmernosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji ne presega tistega, kar je potrebno za dosego navedenega cilja.

Cilja tega predloga, tj. uvedbe evropske potne listine za vrnitev državljanov tretjih držav z izboljšanimi varnostnimi elementi za večje priznavanje te listine strani tretjih držav, ne morejo zadovoljivo doseči države članice s posamičnim ukrepanjem. Razlog za to je, da bi soobstoj različnih nacionalnih potnih listin za vrnitev, ki so različnih oblik ter uporabljajo različne standarde in varnostne elemente, oviral priznavanje takšnih potnih listin v sporazumih EU o ponovnem sprejemu s tretjimi državami ter bi negativno vplival na učinkovito vračanje in ponovni sprejem nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav. Cilj tega predloga se torej lažje uresniči na ravni Evropske unije.

Predlagana uredba je zavezujoča za Islandijo, Norveško, Švico in Lihtenštajn na podlagi posameznih sporazumov o pridružitvi teh držav k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda.

Člen 4 določa tehnične specifikacije in varnostne elemente evropske potne listine za vrnitev, ki so enake tistim iz člena 2 Uredbe Sveta (ES) št. 333/2002 in iz varnostnih razlogov niso objavljene za javnost.

Člen 1 opredeljuje predmet urejanja, to je določitev oblike in tehničnih specifikacij evropske potne listine za vrnitev.

Predlog je namenjen uskladitvi oblike in tehničnih specifikacij evropske potne listine za vrnitev nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav, da se zlasti v zvezi z zaščito pred prenarejanjem in ponarejanjem zagotovijo višji tehnični in varnostni standardi. Tako bi se olajšalo priznavanje te listine s strani tretjih držav za namene vračanja in ponovnega sprejema, zlasti v okviru sporazumov o ponovnem sprejemu ali drugih dogovorov s tretjimi državami, pa tudi v okviru sodelovanja s tretjimi državami v zvezi z vračanjem, ki ni zajeto s formalnimi sporazumi.

Dodatni stroški za države članice pri izdelavi in izdaji takih listin so v primerjavi s trenutnim stanjem zanemarljivi, saj je predlagana evropska potna listina za vrnitev zasnovana izključno za enkratno uporabo ter sledi tehničnim specifikacijam in varnostnim elementom, ki so že bili dogovorjeni v zvezi z enotnim obrazcem, na katerega se nalepi vizum in ki ga izda država članica imetnikom potnih listin, ki jih ta država članica ne priznava.

(8)Evropska potna listina za vrnitev bi morala zmanjšati upravno in birokratsko obremenitev uprav držav članic in tretjih držav, vključno s konzularnimi službami, ter prispevati k skrajšanju upravnih postopkov pri vračanju in ponovnem sprejemu nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav.

(7)Sporazumi o ponovnem sprejemu, sklenjeni med Unijo in tretjimi državami, bi si morali prizadevati za priznavanje evropske potne listine za vrnitev. Države članice bi si morale prizadevati za priznavanje evropske potne listine za vrnitev v dvostranskih sporazumih in drugih dogovorih kot tudi v okviru sodelovanja s tretjimi državami na področju vračanja, ki ni zajeto s formalnimi sporazumi.

(3)Za povečanje trenutno nezadostnih stopenj vračanja je ključno izboljšati sodelovanje na področju vračanja in ponovnega sprejema z glavnimi državami izvora in tranzita nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav.

(1)Vračanje državljanov tretjih držav, ki ne izpolnjujejo ali ne izpolnjujejo več pogojev za vstop, začasno ali stalno prebivanje v državah članicah, ob popolnem spoštovanju temeljnih pravic, zlasti načela nevračanja, in v skladu z določbami Direktive 2008/115/ES, je bistveni del celovitih prizadevanj za zagotovitev verodostojnosti in pravilnega delovanja migracijskih politik Unije ter za zmanjšanje in odvračanje od nezakonitega priseljevanja.

(9)S to uredbo bi se morale uskladiti le oblika in tehnične specifikacije evropske potne listine za vrnitev, ne pa tudi pravila o izdaji takšne listine.

(10)Okoliščine, v katerih bi morale države članice razmisliti o izdaji evropske potne listine za vrnitev, vključujejo primere, v katerih se državljanstvo nezakonito prebivajočega državljana tretje države, za katerega je bila izdana odločba o vrnitvi, lahko dokaže z listino, ki ni veljavna ali ni več veljavna za potovanje, potrdilom iz matičnega registra ali katero koli drugo uradno listino ali njeno kopijo. Primeri takšnih dokumentov so potni list, ki mu je potekla veljavnost, osebna izkaznica ali prepustnica, ki jo izda tretja država, vojaška ali pomorska izkaznica, vozniško dovoljenje, potrdilo o državljanstvu, rojstni list ali poročni list, izpisek iz vizumskega informacijskega sistema. Države članice bi lahko razmislile tudi o izdaji takšne listine v primerih, ko državljan tretje države, katerega državljanstvo so potrdili pristojni organi tretje države, v razumnem roku ne prejme veljavne potne listine.

(11)Vsebina in tehnične specifikacije evropske potne listine za vrnitev bi morale biti usklajene, da se zagotovijo visoki tehnični in varnostni standardi, zlasti v zvezi z zaščito pred prenarejanjem in ponarejanjem. Listina bi morala imeti prepoznavne usklajene varnostne elemente. Visoki tehnični in varnostni standardi že obstajajo in so določeni v skladu s členom 2 Uredbe Sveta (ES) št. 333/2002, zato bi jih bilo treba uporabiti za evropsko potno listino za vrnitev.

(12)Da bi se lahko nekateri nebistveni elementi vzorca evropske potne listine za vrnitev spremenili ali dopolnili, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo za sprejetje aktov v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu izvede ustrezna posvetovanja, tudi s strokovnjaki.

(13)Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti Evropskemu parlamentu in Svetu predloženi istočasno, pravočasno in na ustrezen način.

(14)Pri obdelavi osebnih podatkov v okviru te uredbe pristojni organi opravljajo svoje naloge za namene te uredbe v skladu z nacionalnimi zakoni in drugimi predpisi za prenos Direktive 95/46/ES.

(15)V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja. Ker ta uredba – v obsegu, v katerem se uporablja za državljane tretjih držav, ki ne izpolnjujejo ali ne izpolnjujejo več pogojev za vstop v skladu z Uredbo (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta, – nadgrajuje schengenski pravni red, se Danska v skladu s členom 4 navedenega protokola v šestih mesecih po tem, ko je Svet sprejel to uredbo, odloči, ali bo to uredbo prenesla v svoje notranje pravo.

(16)Ta uredba, v obsegu, v katerem se uporablja za državljane tretjih držav, ki ne izpolnjujejo ali ne izpolnjujejo več pogojev za vstop v skladu z Uredbo (ES) št. 562/2006, predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerih Združeno kraljestvo v skladu s Sklepom Sveta 2000/365/ES ne sodeluje; Združeno kraljestvo zato ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zanj ni zavezujoča in se v njem ne uporablja. Poleg tega v skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, ter brez poseganja v člena 3 in 4 navedenega protokola Združeno kraljestvo ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanj ni zavezujoča in se v njem ne uporablja.

(17)Ta uredba, v obsegu, v katerem se uporablja za državljane tretjih držav, ki ne izpolnjujejo ali ne izpolnjujejo več pogojev za vstop v skladu z Uredbo (ES) št. 562/2006, predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerih Irska v skladu s Sklepom Sveta 2002/192/ES ne sodeluje; Irska zato ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja. V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, ter brez poseganja v člena 3 in 4 navedenega protokola Irska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja.

(18)Kar zadeva Islandijo in Norveško, predstavlja ta uredba – v obsegu, v katerem se nanaša na državljane tretjih držav, ki ne izpolnjujejo ali ne izpolnjujejo več pogojev za vstop v skladu z Uredbo (ES) št. 562/2006, – razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Svetom Evropske unije in Republiko Islandijo ter Kraljevino Norveško v zvezi s pridružitvijo teh dveh držav k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES.

(19)Kar zadeva Švico, predstavlja ta uredba – v obsegu, v katerem se nanaša na državljane tretjih držav, ki ne izpolnjujejo ali ne izpolnjujejo več pogojev za vstop v skladu z Uredbo (ES) št. 562/2006, – razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz člena 1 Sklepa 1999/437/ES v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2008/146/ES.

(20)Kar zadeva Lihtenštajn, predstavlja ta uredba – v obsegu, v katerem se nanaša na državljane tretjih držav, ki ne izpolnjujejo ali ne izpolnjujejo več pogojev za vstop v skladu z Uredbo (ES) št. 562/2006, – razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz člena 1 Sklepa 1999/437/ES v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2011/350/EU.

(21)Ker ciljev te uredbe države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi učinkov predvidenega ukrepa lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za dosego navedenih ciljev.

(22)Za določitev enotnih pogojev ter zagotovitev jasnosti konceptov je primerno ta akt sprejeti v obliki uredbe.

(23)Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, priznana z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti varstvo v primeru odstranitve, izgona ali izročitve iz člena 19 Listine.

(24)Ta uredba bi morala razveljaviti in nadomestiti Priporočilo Sveta z dne 30. novembra 1994 –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Predmet urejanja

Ta uredba določa obliko in tehnične specifikacije evropske potne listine za vrnitev državljanov tretjih držav.