o določitvi zneskov za proizvodne dajatve in koeficienta za izračun dodatne dajatve v sektorju sladkorja za tržno leto 1999/2000 in o določitvi zneskov za proizvodne dajatve v sektorju sladkorja za tržno leto 2000/2001

V skladu s skupno ureditvijo trgov v sektorju sladkorja, ki je veljala do leta 2006, so proizvajalci sladkorja plačevali dajatve, vendar so 60 % navedenih stroškov pokrili pridelovalci sladkorne pese, tako da so jim plačevali nižje zneske za sladkorno peso. V členu 36(2) Uredbe (ES) 2038/1999 je bilo določeno, da morajo v primeru zneskov dajatev, določenih pod najvišjo vrednostjo za dajatve A ali B (tj. 2 % in 37,5 % intervencijske cene za beli sladkor), proizvajalci sladkorja prodajalcem sladkorne pese plačati 60 % razlike med najvišjim zneskom zadevne dajatve in zneskom zaračunane osnovne dajatve ali dajatve B.

Poleg tega bo sprememba proizvodnih dajatev za tržni leti 1999/2000 in 2000/2001 vplivala na znesek, ki so ga proizvajalci sladkorja morali plačati pridelovalcem sladkorne pese zaradi razlike med najvišjim zneskom dajatve A ali B in zneskom teh dajatev, zaračunanim za zadevni tržni leti.

Zato bodo v predlagani uredbi določene proizvodne dajatve za sladkor za tržni leti 1999/2000 in 2000/2001, preračunane na podlagi metodologije, ki jo je pojasnilo Sodišče. To bo državam članicam omogočilo, da izračunajo povračilo, ki ga dolgujejo proizvajalcem sladkorja zaradi presežnih dajatev, ki so jim bile naložene v navedenem obdobju. Države članice bi morale povračilo proizvajalcem sladkorja, ki izhaja iz uporabe popravljenih dajatev, izvršiti v skladu z veljavnim nacionalnim pravom, vključno z nacionalnimi zastaralnimi roki. Zagotoviti bi morale povračilo gospodarskim subjektom, ki so povračilo upravičeno in pravočasno zahtevali.

V navedeni sodbi je Sodišče pojasnilo vse elemente, ki jih je treba upoštevati pri izračunu „povprečne izgube“ v smislu člena 33 Uredbe Sveta (ES) št. 2038/1999, ki ga je treba uporabiti za oceno „skupne izgube“, ki jo je treba pokriti s proizvodnimi dajatvami. Natančneje je „povprečno izgubo“ treba izračunati tako, da se dejanska plačana skupna nadomestila delijo s skupno izvoženo količino kvotnega sladkorja, ne glede na to, ali je bil izvoz opravljen z nadomestilom ali brez njega. Uporaba nove metode, ki jo je določilo Sodišče, vodi v pomembno zmanjšanje „povprečne izgube“ in „skupne izgube“, ki ju je treba pokriti z dajatvami za zadevno obdobje.

Okvir skupne ureditve trga za sektor sladkorja se je od leta 1999 spremenil: Uredba Sveta (ES) št. 2038/1999 je bila razveljavljena in nadomeščena z Uredbo Sveta (ES) št. 1260/2001, ki je bila razveljavljena in nadomeščena z Uredbo Sveta (ES) št. 318/2006 ter nadalje razveljavljena in nadomeščena z Uredbo Sveta (ES) št. 1234/2007. Uredba Sveta (EU) št. 1308/2013 je razveljavila in nadomestila Uredbo Sveta (ES) št. 1234/2007. Zato Uredba Sveta (ES) št. 2038/1999 ne more več služiti kot pravna podlaga za popravljanje dajatev. Komisija tako nima pristojnosti za sprejetje korektivnega pravnega akta, ki bi bil potreben za izvršitev sodbe.

Vendar je Sodišče ugotovilo, da je Komisija naredila napako pri izračunu letnih dajatev, določenih za zadevno obdobje v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 2038/1999. Ugotovilo je, da metoda, ki jo je Komisija v svojih uredbah (ES) št. 2267/2000 in št. 1993/2001 uporabila za določitev dajatev, ni bila pravilna, saj je privedla do precenjenih nepokritih stroškov in posledično do čezmerne finančne obremenitve proizvajalcev sladkorja.

Sodišče v navedeni sodbi ni postavilo pod vprašaj sistema proizvodnih dajatev in načela, v skladu s katerim so proizvajalci sladkorja nosili polno finančno odgovornost za izgubo v vsakem tržnem letu, ki ob upoštevanju kvot izhaja iz prodaje tistega dela proizvodnje, ki presega notranjo porabo Unije, in so bili zato zavezani plačilu dajatve za svojo proizvodnjo v okviru kvote, ki jo določi Komisija za kritje izgube v tržnih letih 1999/2000 in 2000/2001.

Načelo finančne odgovornosti so zagotavljali proizvajalci z obveznostjo plačevanja osnovne proizvodne dajatve za vso proizvodnjo sladkorja A in B do največ 2 % intervencijske cene za beli sladkor ter dajatve B za proizvodnjo sladkorja B do največ 37,5 % navedene cene. V Uredbi (ES) št. 2038/1999 je določeno, da se proizvajalcem zaračuna dodatna dajatev, če navedene dajatve v posameznem tržnem letu ne omogočajo izpolnjevanja cilja samofinanciranja sektorja. V členu 33 Uredbe (ES) št. 2038/1999 so določeni elementi, ki jih je treba upoštevati pri izračunu dajatev.

Evropsko sodišče je 9. februarja 2017 izreklo sodbo v zadevi C-585/15, Raffinerie Tirlemontoise SA/État belge, s katero je za neveljavni razglasilo Uredbo Komisije (ES) št. 2267/2000 z dne 12. oktobra 2000 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve in koeficienta za dodatne dajatve v sektorju sladkorja za tržno leto 1999/2000 in Uredbo Komisije (ES) št. 1993/2001 z dne 11. oktobra 2001 o določitvi zneskov za proizvodne dajatve v sektorju sladkorja za tržno leto 2000/2001.

(2)Uredbi Komisije (ES) št. 2267/2000 in (ES) št. 1993/2001 sta določili proizvodne dajatve in koeficient za izračun dodatne dajatve v sektorju sladkorja.

(1)Člen 33(8) in člen 34(5) Uredbe Sveta (ES) št. 2038/1999 sta Komisijo pooblastila za sprejetje podrobnih pravil glede osnovnih proizvodnih dajatev in koeficienta za izračun dodatne dajatve, ki jih je treba zaračunati imetnikom kvot, ki delujejo v okviru skupne ureditve trgov v sektorju sladkorja.

o določitvi zneskov za proizvodne dajatve in koeficienta za izračun dodatne dajatve v sektorju sladkorja za tržno leto 1999/2000 in o določitvi zneskov za proizvodne dajatve v sektorju sladkorja za tržno leto 2000/2001

Komisija hkrati izdaja delovni dokument služb Komisije, ki bo spremljal ta predlog za uredbo Sveta, da se pojasnijo nekateri elementi v zvezi s povračilom glavnice in obresti, povračilom za prodajalce sladkorne pese, računovodskim postopkom in spremljanjem postopka za povračilo.

Sprememba proizvodnih dajatev za sladkor za tržni lezi 1999/2000 in 2000/2001 bo pomenila negativni popravek v višini 116 318 466 EUR, ki bo krit iz lastnih virov proračuna EU. Poleg navedenega zneska bi države članice lahko od Komisije zahtevale povračilo obresti, ki so jih plačale v skladu s svojo nacionalno zakonodajo v zvezi s povračilom presežnih dajatev, prejetih za zadevna leta. Navedeni stroški zadevnih držav članic se ločeno plačajo iz proračuna EU na podlagi predložitve ustreznega dokazila o plačilu.

Več držav članic je Komisijo pozvalo, naj pripravi pravni akt s popravkom dajatev, ki bi moral vključevati povračilo obresti iz proračuna Unije na povračila, ki so jih zadevne države članice morale ali jih morajo plačati proizvajalcem sladkorja, ki so v zadevnih letih plačali presežne dajatve. Nekatere delegacije so predlagale tudi, naj se obresti izračunajo po enotni stopnji za celotno Evropsko unijo.

Povračilo dajatev za sladkor pomeni popravek dajatev za sladkor, ki so bile prvotno namenjene lastnim sredstvom EU. Države članice morajo določiti nove pravice glede dajatve za sladkor na podlagi novih dajatev najpozneje do 30. septembra 2018.

(3)V okviru reforme skupne ureditve trga za sektor sladkorja je Uredba Sveta (ES) št. 1260/2001 razveljavila in nadomestila Uredbo (ES) št. 2038/1999. Uredba Sveta (EU) št. 318/2006 je razveljavila in nadomestila Uredbo Sveta (ES) št. 1260/2001. Uredba (ES) št. 318/2006, ki je bila pozneje razveljavljena in vključena v Uredbo Sveta (ES) št. 1234/2007, je sistem variabilnih proizvodnih dajatev za sladkor s samofinanciranjem ureditve proizvodnih kvot nadomestila z novo proizvodno dajatvijo, katere cilj je prispevati k financiranju odhodkov, ki nastanejo v sektorju sladkorja v okviru skupne ureditve trga za sladkor. Ta začasna proizvodna dajatev je ostala veljavna do 30. septembra 2017 v skladu z Uredbo (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta, ki razveljavlja in nadomešča Uredbo (ES) št. 1234/2007.

(4)S sodbo z dne 9. februarja 2017 je Sodišče razglasilo, da sta uredbi (ES) št. 2267/2000 in (ES) št. 1993/2001 neveljavni. Sodišče je v svoji sodbi razsodilo, da je člen 33(1) Uredbe št. 2038/1999 treba razlagati tako, da je treba pri izračunu povprečne izgube skupni znesek dejanskih stroškov, povezanih z izvoznimi nadomestili za proizvode iz te določbe, deliti s skupno izvoženo količino teh proizvodov, ne glede na to, ali so bila za to količino dejansko izplačana nadomestila.

(5)Sodišče je poleg tega navedlo, da je člen 33(2) Uredbe (ES) št. 2038/1999 treba razlagati tako, da je treba pri skupnem izračunu proizvodnih dajatev upoštevati povprečno izgubo, ki se izračuna tako, da se skupni znesek dejanskih stroškov, povezanih z izvoznimi nadomestili za proizvode iz te določbe, deli s skupno izvoženo količino teh proizvodov, ne glede na to, ali so bila za to količino dejansko izplačana nadomestila.

(6)Da se ugodi sodbi Sodišča, je treba določiti proizvodne dajatve in dodatne dajatve na ustrezni ravni.

(7)Natančneje je „povprečno izgubo“ treba izračunati tako, da se dejanska plačana skupna nadomestila delijo s skupno izvoženo količino za proizvode, ki so upravičeni do nadomestil, ne glede na to, ali je bil izvoz opravljen z nadomestilom ali brez njega. Uporaba metode, ki jo je določilo Sodišče, vodi v pomembno zmanjšanje „povprečne izgube“ in „skupne izgube“, ki ju je treba pokriti z dajatvami za zadevno obdobje.

(8)Sprememba proizvodnih dajatev za tržni leti 1999/2000 in 2000/2001 bo vplivala na znesek, ki so ga proizvajalci sladkorja morali plačati pridelovalcem sladkorne pese zaradi razlike med najvišjim zneskom dajatve A ali B in zneskom teh dajatev, zaračunanim za zadevni tržni leti.

(9)V skladu s pravili o vzpostavitvi skupne ureditve trgov v sektorju sladkorja, ki je veljala do leta 2006, so proizvajalci sladkorja plačevali dajatve, vendar so 60 % navedenih stroškov pokrili pridelovalci sladkorne pese, tako da so jim plačevali nižje zneske za sladkorno peso. V členu 36(2) Uredbe (ES) 2038/1999 je bilo določeno, da morajo v primeru zneskov dajatev, določenih pod najvišjo vrednostjo za dajatve A ali B (tj. 2 % in 37,5 % intervencijske cene za beli sladkor), proizvajalci sladkorja prodajalcem sladkorne pese plačati 60 % razlike med najvišjim zneskom zadevne dajatve in zneskom zaračunane osnovne dajatve ali dajatve B.

(10)Zato bi bilo treba določiti spremenjene zneske, ki jih morajo proizvajalci sladkorja plačati prodajalcem sladkorne pese. Prodajalcem sladkorne pese bi bilo treba vrniti le razliko med starimi in novimi zneski.

(11)Za tržno leto 1999/2000 skupna izguba, ki ni pokrita iz dajatev, preračunana v skladu z metodo, ki jo je določilo Sodišče, znaša 66 941 664 EUR. Koeficient iz člena 34(2) Uredbe (ES) št. 2038/1999 bi bilo treba ustrezno določiti in ga uporabiti retroaktivno za navedeno tržno leto.

(12)Za tržno leto 2000/2001 skupna izguba, ki ni pokrita iz dajatev, izračunana v skladu z metodo, ki jo je določilo Sodišče, znaša 49 376 802 EUR.

(13)Zaradi pravne varnosti in za zagotovitev enake obravnave zadevnih gospodarskih subjektov v različnih državah članicah je treba določiti datum, do katerega je treba vzpostaviti dajatve, določene v tej uredbi, v smislu drugega in tretjega pododstavka člena 2(2) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 609/2014.

(14)Gospodarski subjekti so morali plačati presežne dajatve za tržni leti 1999/2000 in 2000/2001. Države članice bi morale izvršiti povračilo gospodarskim subjektom, ki izhaja iz uporabe popravljenih dajatev, v skladu z veljavnim nacionalnim pravom, vključno z nacionalnimi zastaralnimi roki. Zagotoviti bi morale povračilo gospodarskim subjektom, ki so povračilo upravičeno in pravočasno zahtevali.

(15)Izračun proizvodnih dajatev in dodatnih dajatev iz te uredbe bi se moral uporabljati od datuma začetka veljavnosti uredb (ES) št. 2267/2000 in (ES) št. 1993/2001 –

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

1.Proizvodne dajatve v sektorju sladkorja za tržni leti 1999/2000 in 2000/2001 so določene v točki 1 Priloge.

2.Koeficient, ki je potreben za izračun dodatne dajatve za proizvodne dajatve za tržno leto 1999/2000, je določen v točki 2 Priloge.

3.Znesek, ki ga proizvajalci sladkorja plačajo prodajalcem sladkorne pese v zvezi z dajatvami A in B za tržno leto 2000/2001, je določen v točki 3 Priloge.

Člen 2

Datum določitve, določen v drugem in tretjem pododstavku člena 2(2) Uredbe (EU, Euratom) št. 609/2014, dajatev, določenih v tej uredbi, je najpozneje 30. septembra 2018.