1.Uvod

Podpora naložbam, nadaljevanje strukturnih reform in ohranjanje odgovornih javnih financ so bistveni za nadaljevanje okrevanja Evrope in modernizacijo njenih gospodarstev.

Navedena tri področja za prednostno ukrepanje – tako imenovani trije prednostni stebri – so bila potrjena v letnem pregledu rasti za leto 2016 in so podlaga priporočil za posamezne države ter sklepov v okviru Pakta za stabilnost in rast, ki jih Komisija predstavlja danes. Ta sveženj temelji na oceni nacionalnih programov, ki so jih države članice predstavile marca in aprila 2016 kot del evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik, in vključuje podatke iz najnovejših gospodarskih napovedi Komisije. Vzporedno s tem svežnjem Komisija začenja tudi uradno posvetovanje s pogodbenicami Pogodbe o stabilnosti, usklajevanju in upravljanju v ekonomski in monetarni uniji o prenosu fiskalnega dogovora v nacionalno zakonodajo.

Komisija na evropski ravni tesno sodeluje z drugimi institucijami EU, da bi vzpostavila prave okvirne pogoje za delovna mesta in rast. Dosežen je bil napredek pri izvajanju delovnega programa Komisije za leto 2016. Komisija bo v prihodnjih tednih izdala oceno stanja napredka pri naložbenem načrtu za Evropo, uniji kapitalskih trgov, enotnem digitalnem trgu in strategiji za enotni trg, ki so bistveni elementi za spodbujanje delovnih mest in rasti. Prizadevanja na ravni EU temeljijo na agendi za boljše pravno urejanje. Napredek je viden tudi na nacionalni ravni, vendar je neenakomeren. Odgovornost držav članic je, da nadaljujejo z ukrepi, ki jih je priporočil Svet, da bi izboljšale stanje svojih gospodarstev in Evropske unije kot celote.

Evropsko gospodarstvo še naprej zmerno okreva, domači viri rasti pa morajo počasi prevzeti glavno vlogo. H gospodarskim rezultatom, ki so predvsem posledica zasebne porabe, prispevajo nizke cene nafte, ugodni pogoji financiranja in nizek menjalni tečaja evra v zadnjem času. Ker se lahko učinki teh spodbujevalnih dejavnikov kmalu iztečejo, je ključno nadalje spodbuditi domače vire rasti, zlasti produktivne naložbe v skladu z naložbenim načrtom za Evropo, saj lahko to pospeši sedanje povpraševanje in prihodnjo ponudbo. Naložbe iz zasebnih in javnih virov so še vedno nizke v primerjavi z njihovo ravnjo pred krizo, a pridobivajo zagon in trend se jasno obrača. Nadaljnji napredek zahteva premagovanje kombinacije šibkega povpraševanja, visokega zasebnega dolga, neugodnega poslovnega okolja v nekaterih državah in na splošno še vedno krhkega zaupanja zasebnega sektorja.

Struktura globalne rasti se spreminja z mednarodnim okoljem, kar za Evropsko unijo predstavlja priložnosti in izzive. Pričakovati je, da bo rast v gospodarstvih v vzponu ostala šibka zaradi večje nestanovitnosti na finančnih trgih.

Nedavno se je upočasnila tudi rast v velikih naprednih gospodarstvih. Ti elementi ustvarjajo negotovost in poudarjajo potrebo po tem, da EU okrepi svoje zmogljivosti za ustvarjanje in spodbujanje povpraševanja v svojem velikem medsebojno povezanem gospodarstvu.

Za pospešitev okrevanja in dvig dolgoročnega potenciala rasti gospodarstev EU sta potrebna hitrejši napredek pri strukturnih reformah ter ustrezno časovno zaporedje reform . To velja zlasti glede na posledice gospodarske krize, šibek demografski razvoj in relativno nizko rast produktivnosti. Komisija je večkrat poudarjala, da so za spodbujanje zaupanja in pospeševanje okrevanja potrebna vsa orodja politike – monetarne, fiskalne in strukturne. Ukrepanje je osredotočila na spodbujanje konvergence k višjim standardom med državami članicami, da bi se spodbudilo ustvarjanje delovnih mest ter zmanjšali revščina in socialna izključenost. Ker samo prilagodljiva monetarna politika ne more pripeljati do vzdržne in uravnotežene rasti ter ker je fiskalni manevrski prostor v številnih državah članicah še vedno omejen, so strukturne reforme bistvene za modernizacijo gospodarstva in doseganje vrste ciljev, določenih v pogodbah EU, ki združujejo uravnoteženo, trajnostno rast, polno zaposlenost in socialni napredek.

S povečanjem produktivnosti lahko dobro zasnovane in časovno razporejene reforme srednjeročno znatno pozitivno vplivajo na potencialno rast gospodarstva in okrepijo sposobnost njegovega prilagajanja. Njihov srednjeročni vpliv na rast se lahko poveča, kadar hitro izvajanje reform okrepi zaupanje in kadar se združijo z dopolnilnimi ukrepi, ki podpirajo domače povpraševanje, zlasti naložbe.

Socialni modeli so bili med krizo na preizkušnji in treba jih je posodobiti ter okrepiti s kombiniranjem pravih elementov prožnosti in varnosti, vključno s trajnostnimi načini za vračanje in ponovno vključevanje v delo. Čeprav se je število zaposlenih od leta 2013 zvišalo za več kot 5,5 milijonov in je brezposelnost padla na najnižjo raven v obdobju več let, se večina držav članic še vedno sooča z akutnimi socialnimi posledicami krize. Dolgotrajna brezposelnost je z 10,5 milijona oseb v EU še vedno visoka, trenutno pa naj bi 122 milijonov oseb ogrožala revščina ali socialna izključenost. Realni dohodek gospodinjstev na prebivalca je v euroobmočju še vedno pod ravnjo iz leta 2008. Poleg tega bodo učinki starajočega se prebivalstva v prihodnosti zahtevali nadaljnjo modernizacijo na področju dolgotrajne oskrbe, pokojnin in zdravstvenega varstva, kar ne zajema le obsega njihovega zagotavljanja, ampak tudi njihovo financiranje. Da bi rešila nekatera od teh vprašanj in spodbudila približevanje najuspešnejši državam, je Komisija začela z delom na vzpostavitvi evropskega stebra socialnih pravic, ki je del širših prizadevanj za uresničitev globlje in pravičnejše ekonomske in monetarne unije.

Velik pritok beguncev in migrantov v preteklem letu ima za EU številne socialne in ekonomske posledice. Kratkoročno se bodo zaradi pritoka beguncev povečali javni odhodki in domače povpraševanje, kar bo pozitivno vplivalo na BDP. Srednjeročni učinek na zaposlovanje in rast je odvisen od uspešnega vključevanja beguncev na trg dela in v družbo, med drugim tudi prek podpore za izobraževanje.

Kvalificirana delovna sila je ključnega pomena za EU, da bo ta globalno konkurenčna, spodbujala vključevanje v družbo in ohranila visok življenjski standard. Bolj kvalificirana delovna sila bi povečala produktivnost. Višja rast produktivnosti pa bi omogočila višje plače in kupno moč za Evropejce. Potrebni so nujni ukrepi za zagotavljanje, da ima delovna sila v EU potrebne spretnosti, da lahko drži korak s hitrimi spremembami na trgu dela. Medtem ko imajo nekateri delodajalci težave pri iskanju ljudi s pravimi spretnostmi, je več kot štiri milijone mladih še vedno brezposelnih, zato je usklajevanje sedanjih in prihodnjih potreb na trgu dela izziv na vseh področjih. To je ključno tudi z vidika demografskega razvoja.

Evropski sklad za strateške naložbe (EFSI) je začel kazati rezultate v praksi. Evropska investicijska banka je do zdaj odobrila 57 projektov za financiranje v okviru EFSI, kar predstavlja obseg financiranja v višini 7,8 milijarde EUR.

Vsak mesec se za financiranje izbere več projektov. Od projektov, ki so bili odobreni do zdaj, jih približno polovica podpira obnovljivo energijo, energetsko učinkovitost in učinkovito rabo virov ter druge naložbe, ki prispevajo k nizkoogljični rasti. Drugi projekti so s področja R&R in industrijskih inovacij, digitalne in socialne infrastrukture, prometa ter dostopa do financiranja za manjša podjetja. Evropski investicijski sklad (EIF) je odobril več kot 165 sporazumov o financiranju MSP, s skupnim financiranjem v okviru EFSI v višini 3,4 milijarde EUR. Po pričakovanjih bo to koristilo okrog 136 000 MSP in podjetjem s srednjo tržno kapitalizacijo. Te dejavnosti bodo po pričakovanjih sprožile vlaganja v skupni višini 82,1 milijarde EUR.

Drug velik vir podpore EU pri naložbah predstavljajo evropski strukturni in investicijski skladi (ESIF) z načrtovanimi naložbami EU v višini 454 milijard evrov do leta 2020, ki so usmerjene predvsem v prizadevanja za ustvarjanje delovnih mest in spodbujanje rasti. Zaključek prejšnje generacije programov konec leta 2015 pomeni, da se bo v letu 2016 pospešilo izvajanje programov ESIF za obdobje 2014–2020. Komisija bo skupaj z državami članicami skrbno preverjala izvajanje teh programov.

2.Izvajanje novih elementov v evropskem semestru 2016

Boljše povezovanje razsežnosti euroobmočja in nacionalnih razsežnosti

Evropski semester 2016 je prvi cikel oblikovanja politike, v katerem je Komisija predlagala priporočila za euroobmočje skupaj z letnim pregledom rasti. Svet je ta nato sprejel pred objavo priporočil za posamezne države. Pet priporočil poudarja ukrepe politike za euroobmočje na področju strukturnih reform, fiskalne politike in finančnih trgov. Ta priporočila so zagotovila usklajeno referenčno merilo za pripravo priporočil za posamezne države, kar zagotavlja močnejše vključevanje razsežnosti euroobmočja v domače politike in reforme. Priporočila za posamezne države, ki jih predlaga Komisija, so tako usmerjena v podporo izvajanju priporočil za euroobmočje. To velja zlasti za priporočila, povezana s splošno fiskalno naravnanostjo, presežki na tekočem računu, trgi dela, slabimi posojili in insolvenčnimi okviri.

Bolj osredotočena priporočila za posamezne države

Priporočila za posamezne države določajo cilje politike za naslednjih 12 do 18 mesecev.

Da bi povečala zavezanost reformam in prispevala k boljšemu izvajanju reform, je Komisija leta 2015 uvedla bolj osredotočen pristop, saj je močno zmanjšala število priporočil, tako da zajemajo samo ključna prednostna vprašanja makroekonomskega in socialnega pomena, ki zahtevajo takojšnjo pozornost držav članic.

Priporočila se osredotočajo na to, kaj je treba doseči, namesto da bi predpisovala, kako to doseči, da bi države članice usmerjala, hkrati pa jim pustila dovolj manevrskega prostora. S priporočili iz leta 2016 se ta pristop konsolidira. Prav tako priporočila upoštevajo intenziven dialog z drugimi institucijami EU in nacionalnimi organi ter deležniki po objavi poročil o državah februarja 2016.

Komisija bo še naprej spremljala razvoj na področju ekonomske in socialne politike. Medtem ko poročila o državah zajemajo širšo paleto tem in izzivov ekonomskega in socialnega pomena za države članice, so priporočila za posamezne države bolj osredotočena, da bi usmerjala in vodila reformna prizadevanja Hkrati je zagotovljeno primerno razločevanje med državami članicami, ki je odvisno od narave in obsega izzivov. To se odraža v številu priporočil za posamezne države in stopnji njihove specifičnosti.