EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 31.7.2015 COM(2015) 373 final POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU o jamstvih, kritih iz splošnega proračuna

Stanje na dan 31. decembra 2014

{SWD(2015) 148 final}



Kazalo 1.Uvod 2.Transakcije, za katere se jamči iz proračuna EU 3.Razvoj zajamčenih transakcij 3.1.Transakcije, ki jih neposredno upravlja Komisija 3.1.1.Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo (EFSM) 3.1.2.Aranžma za odpravljanje težav v plačilni bilanci 3.1.3.Posojila v obliki makrofinančne pomoči 3.1.4.Posojila Euratoma 3.2.Razvoj zunanjega financiranja EIB 4.Tveganja, krita iz proračuna EU 4.1.Opredelitev tveganja 4.2.Sestava skupnega tveganja 4.3.Letno tveganje, ki se krije iz proračuna EU 4.3.1.Tveganje, povezano z državami članicami 4.3.2.Tveganje, povezano s tretjimi državami 5. Aktivacija jamstev in razvoj Sklada 5.1.Aktivacija jamstev 5.1.1.Plačila iz gotovinskih sredstev

5.1.2.Plačila iz proračuna EU 5.1.3.Unovčenje jamstev iz Sklada in izterjave 5.2.Razvoj Sklada 1.Uvod Cilj tega poročila je spremljati kreditna tveganja za proračun EU zaradi danih jamstev in posojil, ki jih Evropska unija da oziroma dodeli bodisi neposredno bodisi posredno prek jamstev za projekte, ki jih EIB financira zunaj Unije. To poročilo je predloženo v skladu s členom 149 finančne uredbe, na podlagi katerega mora Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu enkrat letno poročati o proračunskih jamstvih in tveganjih, povezanih z njimi . Poročilo je sestavljeno na naslednji način: v oddelku 2 so navedene ključne značilnosti transakcij, za katere jamči proračun EU, predstavljenih je tudi več drugih dodatnih mehanizmov kriznega upravljanja, ki ne predstavljajo nikakršnih tveganj za proračun EU. V oddelku 3 je predstavljen razvoj zajamčenih transakcij. V oddelku 4 so nato izpostavljena glavna tveganja, ki jih krije proračun EU, medtem ko je v oddelku 5 opisana aktivacija jamstev in razvoj Jamstvenega sklada za zunanje ukrepe (v nadaljnjem besedilu: Sklad) . To poročilo je dopolnjeno z delovnim dokumentom služb Komisije (v nadaljnjem besedilu: delovni dokument), v katerem so podrobne razpredelnice in pojasnila. Vsebuje tudi makroekonomsko analizo držav prejemnic posojil in/ali jamstev EU, ki predstavljajo večji del izpostavljenosti Sklada. 2.Transakcije, za katere se jamči iz proračuna EU Tveganja, ki se krijejo iz proračuna EU, izhajajo iz različnih posojil in jamstev, ki jih je mogoče razdeliti v dve kategoriji: –posojila, ki jih je Evropska unija odobrila za makroekonomske cilje, tj. posojila v obliki makrofinančne pomoči (v nadaljnjem besedilu: MFA) tretjim državam, posojila za odpravljanje težav v plačilni bilanci državam članicam, ki niso del euroobmočja in imajo težave s plačilno bilanco, in posojila v okviru Evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (v nadaljnjem besedilu: EFSM) za pomoč vsem državam članicam, ki se soočajo z resnimi ekonomsko-finančnimi težavami ali jih takšne težave ogrožajo zaradi izrednih dogodkov, nad katerimi nimajo nikakršnega nadzora, ter se navadno aktivirajo v povezavi s finančno pomočjo Mednarodnega denarnega sklada (MDS); –posojila z mikroekonomskimi cilji, tj. posojila Euratoma in predvsem financiranje ukrepov s strani Evropske investicijske banke (EIB) v državah nečlanicah (v nadaljnjem besedilu: zunanje financiranje EIB), ki jih krijejo jamstva EU . Zajamčeno zunanje financiranje EIB, posojila MFA in Euratoma tretjim državam od leta 1994 krije Sklad, medtem ko se posojila za odpravljanje težav v plačilni bilanci ter posojila EFSM in Euratoma državam članicam krijejo neposredno iz proračuna EU. Sklad krije neplačila obrokov posojil in jamstva za posojila, ki so bila odobrena državam nečlanicam, oziroma za projekte v državah nečlanicah. Ustanovljen je bil z namenom: –ustvariti „likvidnostno rezervo“, ki bi preprečila vpoklic sredstev iz proračuna EU ob vsakem neplačilu ali zamujenem plačilu obroka zajamčenega posojila, ter –ustvariti instrument, ki bi zagotavljal proračunsko disciplino, z določitvijo finančnega okvira za razvoj politike EU glede jamstev za posojila Komisije in EIB tretjim državam . Če tretje države postanejo članice, Sklad ne krije več posojil v zvezi s temi državami in je tveganje treba kriti neposredno iz proračuna EU. Sklad se oskrbuje s sredstvi iz proračuna EU in mora ves čas imeti na rezervi določen odstotek neodplačanega zneska posojil in jamstev za posojila, ki jih krije Sklad. Ta odstotek, t. i. ciljna stopnja, trenutno znaša 9 %. Če Sklad nima dovolj sredstev, se potrebna sredstva črpajo iz proračuna EU. Drugi mehanizmi kriznega upravljanja, ki jih ne krije proračun EU V okviru odziva na krizo je bilo vzpostavljenih še več drugih mehanizmov, ki pa ne predstavljajo nikakršnih tveganj za proračun EU:

– Instrument posojil za Grčijo, ki se financira z dvostranskimi posojili drugih držav članic euroobmočja Grčiji, ki jih centralno upravlja Evropska komisija. – Evropski instrument za finančno stabilnost (EFSF): EFSF so junija 2010 ustanovile države članice euroobmočja kot začasni mehanizem za reševanje, da bi zagotovile finančno pomoč državam članicam euroobmočja v okviru programa za makroenonomsko prilagoditev. Pogodba za trajni reševalni mehanizem, evropski mehanizem za stabilnost (EMS) je začela veljati 27. septembra 2012. EFSF od1. julija 2013 naprej izvaja svoje obstoječe programe za Grčijo (skupaj z IMF in nekaterimi državami članicami) ter za Irsko in Portugalsko (skupaj z IMF, nekaterimi državami članicami in EU/EFSM), vendar ne sodeluje več v novih programih financiranja ali v sporazumih o posojilih. – Evropski mehanizem za stabilnost (ESM): ESM je pomembna komponenta obsežne strategije EU, zasnovane za varovanje finančne stabilnosti znotraj euroobmočja z zagotavljanjem finančne pomoči državam članicam euroobmočja, ki imajo finančne težave ali jih te ogrožajo. Gre za medvladno organizacijo, za katero velja mednarodno pravo, s sedežem v Luksemburgu in z dejansko posojilno sposobnostjo 500 000 milijonov EUR. 3.Razvoj zajamčenih transakcij V tem oddelku je predstavljen razvoj zajamčenih transakcij, in sicer najprej tistih, ki jih neposredno upravlja Komisija, in nato še tistih, ki jih upravlja EIB. Razpredelnica 1: Skupni neplačani zneski, ki se krijejo iz proračuna EU, na dan 31. decembra 2014 (v milijonih EUR) Neodplačana glavnica Obračunane obresti Skupaj % Države članice* Euratom 324 1 326 < 1 Plačilna bilanca 8 400 190 8 590 10 EIB 2 315 19 2 334 3 EMFS 46 800 707 47 507 56 Delna vsota za države članice 57 840 917 58 757 69 Tretje države** Makrofinančna pomoč 1 829 13 1 842 2 Euratom 24 < 1 24 < 1 EIB*** 24 431 164 24 595 29 Delna vsota za tretje države 26 283 178 26 461 31 Skupaj 84 123 1 095 85 218 100 * To tveganje se krije neposredno iz proračuna EU. Vključuje tudi posojila Euratoma in EIB, odobrena državam pred njihovim pristopom k EU. ** To tveganje se krije iz Sklada. *** Vključena so posojila, prenesena na EU, potem ko je Sirija prenehala odplačevati posojila EIB.

(znesek: 107 milijonov EUR). V razpredelnicah A1, A2a, A2b in A3 delovnega dokumenta so navedeni natančnejši podatki o teh neplačanih zneskih, zlasti o zgornji meji, izplačanih zneskih ali stopnjah jamstva. 3.1.Transakcije, ki jih neposredno upravlja Komisija 3.1.1.Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo (EFSM) V svojih sklepih z dne 9.–10. maja 2010 je Svet Ecofin predvidel največji obseg mehanizma v višini 60 000 milijonov EUR . Poleg tega člen 2(2) Uredbe Sveta št. 407/2010 omejuje neodplačane zneske posojil ali kreditnih linij, ki se odobrijo državam članicam, na kritje, razpoložljivo v okviru zgornje meje lastnih sredstev za odobritve plačil. Na podlagi sklepov Sveta o odobritvi finančne pomoči Unije Irski (do 22 500 milijonov EUR) in Portugalski (do 26 000 milijonov EUR) so izplačila Irski dosegla 22 500 milijonov EUR, izplačila Portugalski pa 24 300 milijonov EUR. Razvoj dogodkov v letu 2014 Marca 2014 je Irska prejela zadnji obrok v višini 800 milijonov EUR, s čimer je bil porabljen največji možni znesek posojil za to državo. Portugalska je 2 200 milijonov EUR prejela v dveh obrokih. Preostalih 1 700 milijonov EUR ne bo porabljenih, saj se je Portugalska vlada odločila, da ne bo zaprosila za izplačilo. Poleg tega je rok za izplačilo že potekel. V okviru EFSM je bilo 31. decembra 2014 na voljo še 13 200 milijonov EUR od njegovega največjega obsega 60 000 milijonov EUR, in sicer za dodatno pomoč kateri koli državi članici euroobmočja, če bi bilo to potrebno. 3.1.2.Aranžma za odpravljanje težav v plačilni bilanci Srednjeročna finančna pomoč EU v okviru aranžmaja za odpravljanje težav v plačilni bilanci je bila ponovno aktivirana novembra 2008 za pomoč Madžarski ter nato januarja in maja 2009 za pomoč Latviji in Romuniji za obnovitev zaupanja v trge, in sicer za skupne obveznosti v višini 14 600 milijonov EUR. Od tega zneska 1 200 milijonov EUR ni bilo izplačanih, ker ni bilo zahtevkov za izplačilo, poleg tega je potekel tudi rok za izplačilo. Razvoj dogodkov v letu 2014 Madžarska je odplačala 2 000 milijonov EUR, Latvija pa 1 000 milijonov EUR. Glede Romunije se je Svet je 22. oktobra 2013 odločil, da ji odobri drugo preventivno srednjeročno finančno pomoč v obliki posojila 2 000 milijonov EUR s povprečno zapadlostjo največ 8 let. Doslej še niso bila izplačana nobena sredstva, vendar se aranžma lahko aktivira, država pa lahko zaprosi za sredstva do 30. septembra 2015.

V okviru aranžmaja za odpravljanje težav v plačilni bilanci je bilo 31. decembra 2014 na voljo še 39 600 milijonov EUR od zgornje meje v višini 50 000 milijonov EUR, in sicer za nadaljnjo pomoč, če bi bila ta potrebna. Neodplačan znesek posojil za odpravljanje težav v plačilni bilanci se je z 11 400 milijonov EUR zmanjšal na 8 400 milijonov EUR v letu 2014. Razvoj dogodkov po 31. decembru 2014 Januarja 2015 sta bili vplačani dve dodatni vračili, in sicer 1 200 milijonov EUR za Latvijo in 1 500 milijonov EUR za Romunijo. Neodplačana posojila za odpravljanje težav v plačilni bilanci od 31. marca 2015 znašajo 5 700 milijonov EUR. 3.1.3.Posojila v obliki makrofinančne pomoči Kot splošno pravilo sklepe o makrofinančni pomoči sprejemata Evropski parlament in Svet (člen 212 PDEU). Vendar pa lahko Svet sprejme sklep o predlogu Komisije, kadar razmere v tretji državi zahtevajo nujno finančno pomoč (člen 213 PDEU) in ta postopek je bil uporabljen v drugem paketu makrofinančne pomoči za Ukrajino v letu 2014. Razvoj dogodkov v letu 2014 Svet je 14. aprila 2014 odločil, da Ukrajini odobri makrofinančno pomoč v obliki posojil v višini do 1 000 milijonov EUR, ki je bila v celoti izplačana leta 2014. Makrofinančna pomoč Ukrajini, odobrena leta 2010 , skupaj s sredstvi, ki so na voljo od pomoči, odobrene v letu 2002, znaša 610 milijonov EUR v obliki posojil. Leta 2014 je bilo izplačanih 360 milijonov EUR. 15. maja 2014 sta Evropski parlament in Svet odločila, da zagotovita makrofinančno pomoč Republiki Tuniziji v obliki posojil v višini največ 300 milijonov EUR . Države upravičenke so odplačale 96 milijonov EUR posojil (Bosna in Hercegovina 4 milijone EUR, Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija 10 milijonov EUR, Libanon 25 milijonov EUR, Črna gora 1 milijon EUR, Srbija 52 milijonov EUR in Tadžikistan 4 milijone EUR). Neodplačan znesek posojil makrofinančne pomoči se je s 564,6 milijona EUR povečal na 1 828,6 milijona EUR na dan 31. decembra 2014. Razvoj dogodkov po 31. decembru 2014 Prvi obrok v višini 100 milijonov EUR za Jordanijo (od 180 milijonov EUR iz sklepa) je bil izplačan februarja 2015. Aprila 2015 se je preostali znesek 250 milijonov EUR predhodno določene pomoči izplačal Ukrajini, skupaj s prvim obrokom 10 milijonov EUR za Gruzijo (od 23 milijonov EUR iz sklepa). Prvi obrok v višini 100 milijonov EUR za Tunizijo (od 300 milijonov EUR iz sklepa) je bil izplačan maja 2015. 3.1.4.Posojila Euratoma Za posojila Euratoma državam članicam ali določenim upravičenim državam nečlanicam (Ruska federacija, Armenija, Ukrajina) velja zgornja meja 4 000 milijonov EUR, od katerih je približno 85 % že izplačanih. Posojilo v višini 300 milijonov EUR za Ukrajino, namenjeno posodobitvi varovanja obstoječih jedrskih objektov, je bilo podpisano 7. avgusta 2013. Izplačilo se lahko izvede, ko bodo zadovoljivo izpolnjeni vsi pogoji glede učinkovitosti. Preostalih 326 milijonov EUR od 4 000 milijonov EUR iz sklepa se lahko nameni za nove projekte. Razvoj dogodkov v letu 2014

V letu 2014 ni bilo nobenih izplačil. Bolgarija je vrnila 22,6 milijona EUR, Romunija 10 milijonov EUR, Ukrajina pa 6,6 milijona EUR. 3.2.Razvoj zunanjega financiranja EIB Dogodki v letu 2014 Obstoječe jamstvo EU za zunanje financiranje EIB za obdobje 2007–2013 (v nadaljnjem besedilu: zunanji mandat v obdobju 2007–2013) je bilo podaljšano do 30. junija 2014, saj do 31. decembra 2013 Svet in Evropski parlament nista sprejela sklepa o novem jamstvu EU za EIB. Novi sklep o odobritvi jamstva EU za financiranje EIB zunaj Unije za obdobje 2014–2020 je bil sprejet aprila 2014. Sklep določa, da bi bilo treba zgornjo mejo jamstva EU razdeliti na fiksno zgornjo mejo, ki znaša največ 27 000 milijonov EUR, in neobvezni dodatni znesek v višini 3 000 milijonov EUR. O aktivaciji celotnega ali delnega neobveznega dodatnega zneska se bo odločalo v skladu z rednim zakonodajnim postopkom na podlagi vmesnega pregleda izvajanja tega sklepa s strani EIB in razvoja financiranja EIB. Poleg tega je bil 22. julija 2014 podpisan nov sporazum o jamstvu, kot zahteva člen 14 Sklepa. V letu 2014 je z uporabo zunanjega mandata za obdobji 2007–2013 in 2014–2020 število podpisanih posojil naraslo za 15 % v primerjavi s predhodnim letom ter je znašalo 4 059 milijonov EUR. Znesek izplačanih posojil je znašal 2 260 milijonov EUR (+17 % v primerjavi z 31. decembrom 2013). Mandat za obdobje 2007–2013 je bil skoraj v celoti uporabljen, pri čemer se upošteva, da so neto podpisana posojila dosegla 29 026 milijonov EUR, medtem ko je dovoljen prag 29 484 milijonov EUR. Za prejšnje zunanje mandate EIB glej Razpredelnico A3 delovnega dokumenta. Sirska vlada tudi v letu 2014 ni odplačevala obresti in obrokov posojil. EIB je za kritje teh neplačil zahtevala unovčenje jamstva iz Jamstvenega sklada (glej odstavek 5.1.3 v nadaljevanju). Neplačani zneski na dan 31. decembra 2014 za različne aranžmaje iz tega oddelka so prikazani v Razpredelnici 1. 4.Tveganja, krita iz proračuna EU 4.1.Opredelitev tveganja Tveganje za proračun EU izhaja iz zneska neodplačane glavnice in obresti pri transakcijah, za katere jamči. V tem poročilu se za ocenjevanje tveganj za proračun EU (neposrednih ali posrednih prek Sklada) uporabljata dve metodi: –„Skupno krito tveganje“ temelji na vsoti skupnega zneska neodplačane glavnice na določen dan, vključno z obračunanimi obrestmi. –Pri proračunskem pristopu, opredeljenem kot „letno tveganje za proračun EU“, se izračuna najvišji znesek letnih obveznosti plačil, ki bi ga EU morala plačati v proračunskem letu, če bi bila vsa zajamčena posojila neodplačana . 4.2.Sestava skupnega tveganja Do leta 2010 je bilo največje tveganje v smislu skupnih kritih neplačanih zneskov povezano predvsem s posojili, odobrenimi tretjim državam. Od leta 2011 je finančna kriza močno vplivala na javne finance držav članic, kar je privedlo do večje kreditne aktivnosti EU, da bi podprla večje potrebe držav članic po javnem financiranju. Posledično se je spremenila sestava tveganja. Na dan 31. decembra 2014 je 69 % skupnega neplačanega zneska izhajalo iz transakcij najemanja posojil, povezanih s posojili državam članicam, ki se krijejo neposredno iz proračuna EU (v primerjavi s 45 % na dan 31. decembra 2010). 4.3.Letno tveganje, ki se krije iz proračuna EU Za leto 2015 najvišji znesek, ki bi ga morala EU plačati (neposredno in prek Sklada), če bi bila vsa zajamčena posojila neodplačana, znaša 12 379,8 milijona EUR. To predstavlja odplačila glavnice in obresti od zajamčenih posojil, ki zapadejo leta 2015, ob predpostavki, da neodplačana posojila ne zapadejo predčasno (za podrobnosti glej Razpredelnico A4 v delovnem dokumentu). 4.3.1.Tveganje, povezano z državami članicami

V letu 2015 bo Sklad nosil največje letno tveganje, povezano z državami članicami, v višini 9 811 milijonov EUR (približno 79 % skupnega letnega tveganja). Tveganje, povezano z državami članicami, se nanaša na: (a) posojila EIB in/ali makrofinančno pomoč in/ali posojila Euratoma, ki so bila odobrena pred pristopom države članice k EU, (b) posojila, odobrena v okviru aranžmaja za odpravljanje težav v plačilni bilanci, in (c) posojila, odobrena v okviru sheme EFSM. Razpredelnica 2: Razvrstitev držav članic glede na letna tveganja za proračun EU v letu 2015 (v milijonih EUR) Razvrstitev Država Posojila Največje letno tveganje Ponder države glede na letno tveganje držav članic Ponder države glede na skupno letno tveganje držav članic in držav nečlanic 1 Irska c) 5 676,4 57,9 % 45,9 % 2 Romunija a)+b) 1 882,5 19,2 % 15,2 % 3 Latvija a)+b) 1 265,3 12,9 % 10,2 % 4 Portugalska c) 684,5 7,0 % 5,5 % 5 Bolgarija a) 86,1 0,9 % 0,7 % 6 Madžarska a)+b) 63,0 0,6 % 0,5 % 7 Češka a) 45,7 0,5 % 0,4 % 8 Poljska a) 42,8 0,4 % 0,3 % 9 Hrvaška a) 40,6 0,4 % 0,3 % 10 Slovaška republika a) 15,1 0,2 % 0,1 % 11 Litva a) 4,8 < 0,1 % < 0,1 % 12 Slovenija a) 4,4 < 0,1 % < 0,1 % Skupaj 9 811,1 100 % 79,3 % 4.3.2.Tveganje, povezano s tretjimi državami V letu 2015 bo Sklad nosil največje letno tveganje, povezano s tretjimi državami, v višini 2 568,7 milijona EUR (21 % skupnega letnega tveganja). Tveganje, povezano s tretjimi državami, se nanaša na posojila EIB in/ali makrofinančno pomoč in/ali posojila Euratoma (podrobnosti so vključene v Razpredelnici A2b delovnega dokumenta). Sklad krije zajamčena posojila tretjim državam z zapadlostjo vse do leta 2042. Spodaj je razvrščenih deset držav (od enainštiridesetih) z največjimi zneski za vračilo v letu 2015. Ti znašajo 2 106 milijonov EUR ali 82 % letnega tveganja, povezanega s tretjimi državami, ki ga nosi Sklad. Gospodarski položaj teh držav je analiziran in obrazložen v točki 3 delovnega dokumenta. Prav tako je v razpredelnicah za posamezne države navedena kreditna sposobnost, kot so jo ocenile bonitetne agencije. Razpredelnica 3: Razvrstitev 10 najpomembnejših tretjih držav glede na letna tveganja za proračun EU v letu 2015 (v milijonih EUR). Razvrstitev Država Največje letno tveganje Ponder države glede na letno tveganje tretjih držav Ponder države glede na skupno letno tveganje držav članic in držav nečlanic 1 Turčija 535,9 20,9 % 4,3 % 2 Maroko 309,8 12,1 % 2,5 % 3 Brazilija 254,0 10,0 % 2,1 % 4 Srbija 242,0 9,4 % 2,0 % 5 Tunizija 227,3 8,8 % 1,8 % 6 Egipt 204,2 7,9 % 1,6 % 7 Bosna in Hercegovina 99,9 3,9 % 0,8 % 8 Libanon 86,9 3,4 % 0,7 % 9 Južna Afrika 86,3 3,4 % 0,7 % 10 Sirija 57,0 2,2 % 0,5 % Skupaj za vseh 10 2 106,3 82,0 % 17,0 % 5. Aktivacija jamstev in razvoj Sklada 5.1.Aktivacija jamstev 5.1.1.Plačila iz gotovinskih sredstev Če dolžnik zamuja s plačili EU, Komisija črpa svoja gotovinska sredstva, da prepreči zamude in z njimi povezane stroške servisiranja pri posojilnih transakcijah . To se v letu 2014 ni zgodilo. 5.1.2.Plačila iz proračuna EU V primeru neplačila se ta primanjkljaj krije z unovčenjem jamstev iz proračuna EU. Ker v letu 2014 ni bilo neplačil s strani držav članic, se odobritve iz proračuna niso zahtevale. 5.1.3.Unovčenje jamstev iz Sklada in izterjave Če prejemnik posojila tretji držav, ki ga je odobrila ali za katerega jamči EU, zamuja z odplačili, se neplačilo krije z unovčenjem jamstev iz Sklada v treh mesecih od zahtevka.