Objava obvestila o odobritvi standardne spremembe specifikacije proizvoda za ime v vinskem sektorju iz člena 17(2) in (3) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/33

(2020/C 321/09)

To obvestilo je objavljeno v skladu s členom 17(5) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/33 (1).

OBVESTILO O STANDARDNI SPREMEMBI ENOTNEGA DOKUMENTA

„VAUCLUSE“

PGI-FR-A1209-AM01

Datum obvestila: 2. 7. 2020

OPIS ODOBRENIH SPREMEMB IN RAZLOGI ZANJE

1. Opis vin

Točka 3.3 „Ocena organoleptičnih lastnosti proizvodov“ je bila dopolnjena z besedilom o barvi vin za natančnejši opis različnih proizvodov.

Te podrobnosti so bile vnesene tudi v točko „Opis vin“ enotnega dokumenta.

2. Geografsko območje

V točki 4.1 poglavja I specifikacije proizvoda so bile uvedene oblikovne posodobitve predstavitve geografskega območja.

Naveden je bil sklic na leto geografskega kodeksa, to je nacionalnega referenčnega imenika občin po departmajih, za seznam občin, ki spadajo v posamezno dopolnilno geografsko ime. Gre za geografski kodeks iz leta 2019. Nekatera imena občin so bila popravljena, sestava geografskega območja pa se zaradi njih ne spreminja.

Ta sprememba ne vpliva na enotni dokument.

3. Trsni izbor

V točki 5 poglavja I specifikacije proizvoda je bil trsni izbor, določen za proizvodnjo vin z ZGO „Vaucluse“, dopolnjen z naslednjimi 16 sortami vinske trte:

„artaban N, assyrtiko B, cabernet blanc B, cabernet cortis N, floreal B, monarch N, muscaris B, nebbiolo N, pinotage N, prior N, soreli B, souvignier gris G, verdejo B, vidoc N, voltis B in xinomavro N.“

Te sorte vinske trte so odporne proti suši in glivičnim boleznim. Omogočajo manjšo uporabo fitofarmacevtskih sredstev, obenem pa ustrezajo sortam vinske trte, ki se uporabljajo za proizvodnjo ZGO. Ne spreminjajo značilnosti vin z ZGO.

Vključitev teh sort vinske trte v trsni izbor vpliva na enotni dokument in bile so dodane v točki „Kategorije proizvodov vinske trte“.

4. Povezava z geografskim območjem

V točki 7.2 specifikacije proizvoda je bil pri „posebnostih proizvoda“ dodan organoleptični opis vin. Te informacije so bile pri posebnostih proizvoda vključene tudi v točko „Povezava z geografskim območjem“ enotnega dokumenta.

Točka 7.3 specifikacije proizvoda, ki se nanaša na „vzročno povezavo med posebnostmi proizvoda in posebnostmi geografskega območja“, je bila dopolnjena za okrepitev prikaza povezave z geografskim poreklom, ki temelji na povezavi med posebnostmi vin in značilnostmi geografskega okolja. Te dopolnitve so bile vključene tudi v odstavek o „vzročni povezavi“ pri povezavi z geografskim območjem, opisani v enotnem dokumentu.

ENOTNI DOKUMENT

1. Ime proizvoda

Vaucluse

2. Vrsta geografske označbe

ZGO – zaščitena geografska označba

3. Kategorije proizvodov vinske trte

1. Vino

4. Opis vin

Organoleptični in analitski opis vin

Zaščitena geografska označba „Vaucluse“ se uporablja za mirna rdeča, rosé in bela vina.

Rdeča vina so zvrstna vina. Sorte vinske trte grenache N, syrah N, merlot N in tudi cabernet-sauvignon N tvorijo jedro teh vin, katerih skupni imenovalec so arome črnega jagodičja in začimb, note usnja in grenke čokolade ter celo popraste note. So globoke rubinasto rdeče do granatne barve z vijoličastimi odtenki.

Uporaba sort, kot sta grenache N ali cinsault N, v osnovi vin rosé, ki so na splošno svetlo lososne barve, daje vinom arome rdečega jagodičja.

Za bela vina, ki pogosto izhajajo iz sorte chardonnay B, so značilne živahnost in mineralnost ter note jabolka ali lipe. So svetlo rumene barve z zelenimi ali bleščeče zlatimi odtenki in bistra.

Vina z zaščiteno geografsko označbo „Vaucluse“ imajo poleg najmanj 9-odstotnega volumenskega deleža dejanskega alkohola tak delež skupnega alkohola ter vsebnosti (prag ali mejna vrednost) skupnih kislin, hlapnih kislin in skupnega žveplovega dioksida, kot so določeni v zakonodaji Unije.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 9 Najnižja vsebnost skupnih kislin Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

5. Enološki postopki

(a) Posebni enološki postopki

Posebni enološki postopek

Za enološke postopke veljajo obveznosti na ravni Unije ter iz zakonika o kmetijstvu in morskem ribištvu.

(b) Največji donosi

120 hektolitrov na hektar

6. Razmejeno geografsko območje

Trgatev, vinifikacija in obdelava vin z zaščiteno geografsko označbo „Vaucluse“ potekajo v departmaju Vaucluse.

7. Glavne sorte vinske trte

Abondant B

Abouriou B

Alicante henri bouschet N

Aligoté B

Alphonse Lavallée N

Altesse B

Aléatico N

Aramon N

Aramon blanc B

Aramon gris G

Aranel B

Arbane B

Arinarnoa N

Arriloba B

Arrouya N

Arrufiac B – arrufiat

Artaban N

Assyrtiko B

Aubin B

Aubin vert B

Aubun N – murescola

Auxerrois B

Bachet N

Barbaroux Rs

Baroque B

Biancu gentile B

Blanc dame B

Bouchalès N

Bouillet N

Bouquettraube B

Bourboulenc B – doucillon blanc

Brachet N – braquet

Brun fourca N

Brun argenté N – vaccarèse

Béclan N – petit béclan

Béquignol N

Cabernet blanc B

Cabernet cortis N

Cabernet franc N

Cabernet-sauvignon N

Caladoc N

Calitor N

Camaralet B

Carcajolo N

Carcajolo blanc B

Cardinal Rg

Carignan N

Carignan blanc B

Carmenère N

Castets N

Chardonnay B

Chasan B

Chasselas B

Chasselas rose Rs

Chatus N

Chenanson N

Chenin B

Cinsaut N – cinsault

Clairette B

Clairette rose Rs

Clarin B

Claverie B

Codivarta B

Colombard B

Corbeau N – douce noire

Cot N – malbec

Counoise N

Courbu B – gros courbu

Courbu noir N

Couston N

Crouchen B – cruchen

César N

Danlas B

Duras N

Durif N

Egiodola N

Ekigaïna N

Elbling B

Etraire de la dui N

Feunate N

Floreal B

Folignan B

Folle blanche B

Franc noir de haute-saône N

Fuella nera N

Furmint B

Gamaret

Gamay Fréaux N

Gamay N

Gamay de bouze N

Gamay de chaudenay N

Ganson N

Gascon N

Genovèse B

Gewurztraminer Rs

Goldriesling B

Gouget N

Graisse B

Gramon N

Grassen N – grassenc

Grenache N

Grenache blanc B

Grenache gris G

Gringet B

Grolleau N

Grolleau gris G

Gros manseng B

Gros vert B

Jacquère B

Joubertin

Jurançon blanc B

Jurançon noir N – dame noire

Knipperlé B

Lauzet B

Len de l'el B – loin de l'oeil

Liliorila B

Listan B – palomino

Lival N

Lledoner pelut N

Macabeu B – macabeo

Mancin N

Manseng noir N

Marsanne B

Marselan N

Mauzac B

Mauzac rose Rs

Mayorquin B

Melon B

Merlot N

Merlot blanc B

Meslier saint-françois B – gros meslier

Meunier N

Milgranet N

Molette B

Mollard N

Monarch N

Mondeuse N

Mondeuse blanche B

Monerac N

Montils B

Morrastel N – minustellu, graciano

Mourvaison N

Mourvèdre N – monastrell

Mouyssaguès

Muresconu N – morescono

Muscadelle B

Muscardin N

Muscaris B

Muscat ottonel B – muscat, moscato

Muscat cendré B – muscat, moscato

Muscat d‘alexandrie B – muscat, moscato

Muscat de hambourg N – muscat, moscato

Muscat à petits grains blancs B – muscat, moscato

Muscat à petits grains roses Rs – muscat, moscato

Muscat à petits grains rouges Rg – muscat, moscato

Mérille N

Müller-Thurgau B

Nebbiolo N

Nielluccio N – nielluciu

Noir fleurien N

Négret de banhars N

Négrette N

Ondenc B

Orbois B

Pagadebiti B

Pascal B

Perdea B

Persan N

Petit courbu B

Petit manseng B

Petit meslier B

Petit verdot N

Picardan B – araignan

Pineau d'aunis N

Pinot blanc B

Pinot gris G

Pinot noir N

Pinotage N

Piquepoul blanc B

Piquepoul gris G

Piquepoul noir N

Plant de brunel N

Plant droit N – espanenc

Portan N

Portugais bleu N

Poulsard N – ploussard

Prior N

Prunelard N

Précoce bousquet B

Précoce de malingre B

Raffiat de moncade B

Ribol N

Riesling B

Riminèse B

Rivairenc N – aspiran noir

Rivairenc blanc B – aspiran blanc

Rivairenc gris G – aspiran gris

Romorantin B – danery

Rosé du var Rs

Roublot B

Roussanne B

Roussette d'ayze B

Sacy B

Saint côme B

Saint-macaire N

Saint-pierre doré B

Sauvignon B – sauvignon blanc

Sauvignon gris G – fié gris

Savagnin blanc B

Savagnin rose Rs

Sciaccarello N

Segalin N

Select B

Semebat N

Semillon B

Servanin N

Soreli B

Souvignier gris Rs

Sylvaner B

Syrah N – shiraz

Tannat N

Tempranillo N

Terret blanc B

Terret gris G

Terret noir N

Tibouren N

Tourbat B

Tressot N

Trousseau N

Téoulier N

Ugni blanc B

Valdiguié N

Velteliner rouge précoce Rs

Verdejo B

Verdesse B

Vermentino B – rolle

Vidoc N

Viognier B

Voltis B

Xinomavro N

8. Opis povezave

Posebnosti geografskega območja

Departma Vaucluse na levem bregu Rone južno od ronskega jarka, po katerem se imenuje ZGO „Vaucluse“, je del regije Provansa - Alpe - Azurna obala na jugovzhodu Francije. Meji na departmaje Gard (na zahodu), Ardèche (na severozahodu), Drôme (na severu), Alpes-de-Haute-Provence (na vzhodu), Var (s katerim se stika le na kratki razdalji) in Bouches-du-Rhône na jugu.

Upravne meje departmaja Vaucluse so večinoma naravne, saj so tam reka Rona na zahodu (od mesta Bollène na severu do sotočja z reko Durance na jugu), reka Calavon na vzhodu ter reki Toulourenc in Aigues na severu. Drugje so bile meje začrtane ali so zgodovinske (npr. kanton Valréas je vaucluška enklava v sosednjem departmaju Drôme).

Departma zaznamuje veliki kontrast med dvema vrstama naravnih pokrajin, in sicer nižinami in okoliškimi goratimi predeli.

Nižine (približno 45 % departmaja) večinoma ležijo na zahodu. Najpomembnejša je v Comtatu Venaissinu, ki v razširjeni obliki zajema naplavinsko ravnino reke Rone, oranške nižine in naplavinske ravnine spodnjega toka reke Durance. Tej se kot posamezni odseki pridružujejo naplavinske ravnine reke Durance (od Cavaillona do Pont-de-Mirabeauja), spodnjega toka reke Calavon (nižje od Beaumettesa) ter srednjega toka rek Aigues in Ouvèze.

Nad goratim svetom se dviga Mont-Ventoux (1 909 m) na severu/severovzhodu departmaja, ki je del vrste gorskih grebenov, ki se raztezajo v smeri od zahoda proti vzhodu. Južno pobočje tega očaka podaljšuje planota Albion ali Saint-Christol (z nadmorsko višino med 600 in 1 200 m), ki na jugu meji na gorovje Monts de Vaucluse (najvišji vrh: 1 256 m). Najjužnejša vzpetina, južno od Aptske kotline, je gora Luberon z najvišjo točko 1 125 m.

Nižine in gore povezujejo večinoma skalnate vzpetine, ki se dvigajo iz nižin in tako še poudarjajo topografske kontraste. Najopaznejši primer je masiv Suzette, kjer se vzpenja gorovje Dentelles de Montmirail (povprečna nadmorska višina 500 m).

Geološko močno prevladujejo tla sedimentnega izvora iz obdobij od triasa do kvartarja. Na Luberonu je manjša izjema zaradi prisotnosti lherzolita, endogene bazične kamnine vulkanskega izvora.

Departma zajema dve veliki dobro razločni geološki območji: ronski jarek, sestavljen iz nižin, ter na vzhodu podalpsko Provanso, sestavljeno iz gora, kot so Mont-Ventoux, Lure, planoti Albion in Saint-Christol, Monts de Vaucluse in masiv Luberon. Ker je ronski jarek zaradi mistrala zelo prevetren, omogoča zelo dobre sanitarne razmere za odpornost proti oidiju in peronospori. Tu prevladujejo novejše ali starejše naplavine reke Rone, spodnjega toka reke Durance in njunih pritokov (Lez, Aigues, Ouvèze, Sorgues, Calavon). Podalpsko območje je v glavnem sestavljeno iz vrste zelo debelih plasti apnenčastih kamnin, od katerih ima posebni facies – urgonski apnenec – veliko morfološko, tektonsko in hidrogeološko vlogo. Podalpska Provansa vinograde ščiti pred pomanjkanjem vode in jim prinaša zanimive temperaturne razlike.

Departma Vaucluse je zaradi svoje geografske lege pod vplivom treh od štirih najpomembnejših podnebij v Franciji: sredozemskega podnebja na južnem delu, gorskega podnebja na severovzhodnem delu (Monts de Vaucluse in masiv Baronnies) ter zelo omejen vpliv zmernega celinskega podnebja na severozahodnem delu. Kljub temu nad temi vplivi jasno prevladuje sredozemsko podnebje, kar omogoča dobro oploditev vinske trte.

Povprečna letna osončenost je precejšnja. Padavine so slabo porazdeljene skozi leto in so zgoščene v jesensko-zimskem obdobju. V takem podnebju ima pomembno vlogo mistral, mrzel in suh severni veter s hitrostjo, ki se v sunkih redno približuje 100 km/h. Zlasti omogoča zgoščevanje soka v jagodah ob dozorevanju in v celotnem rastnem ciklu omogoča optimalne razmere za boj proti glivičnim boleznim.

Posebnosti proizvoda

Na začetku 21. stoletja je prijavljena trgatev za približno 200 000 hl vin z ZGO „Vaucluse“, od česar od 40 000 do 45 000 hl z možnostjo navedbe območja „Principauté d’Orange“ in od 5 000 do 6 000 hl z možnostjo navedbe območja „Aigues“.

V tem departmaju je vinogradništvo še vedno zelo vezano na pridelavo rdečega grozdja in proizvodnjo rdečih vin. Zato je povprečna porazdelitev taka: 45 do 50 % proizvedenih količin je rdečega vina, 30 do 35 % vina rosé in 15 do 20 % belega vina.

Vina z ZGO se proizvajajo iz celega niza sort vinske trte, zato je njihova aromatična raznolikost zelo velika:

— sorte cinsault N, clairette B in bourboulenc B – vse vzgojene v francoskih sredozemskih vinogradih,

— sorte grenache B in N, carignan N in mourvèdre N iberskega izvora,

— sorti syrah N in viognier B ter nekoliko manj (po površini) sorti roussanne B in marsanne B, ki naj bi izvirale iz regije Dauphiné,

— sorta ugni B, ki najverjetneje izvira iz Toskane.

Proizvajalci pa so si želeli raznovrstnejši trsni izbor in so to dosegli s tem, da že od 80. let uvajajo nove sorte vinske trte, večinoma sorte, „prepoznane“ na svetovnem trgu, kot so cabernet-sauvignon N, merlot N, chardonnay B, sauvignon B in tudi vermentino B, ter bolj nedavno pridobljene križane sorte s prav tako zanimivimi lastnostmi, kot so chasan B, marselan N in caladoc N. Tako lahko rdeče sorte vinske trte, kot sta merlot N ali cabernet-sauvignon N, prispevajo k sestavi in strukturi vin, kadar proizvodnja ni usmerjena posebej v sortna vina.

Pri vinih rosé se vedno bolj izvajajo zelo kratko maceracijo in celo neposredno stiskanje, da se pridobijo vedno svetlejša vina rosé.

Proizvajalci ponujajo tudi različna sortna vina, med drugim iz sort cabernet-sauvignon N, merlot N, caladoc N, marselan N, chardonnay B, roussanne B in viognier B.

Pri rdečih vinih sorte vinske trte grenache N, syrah N, merlot N in tudi cabernet-sauvignon N tvorijo jedro teh vin, katerih skupni imenovalec so arome črnega jagodičja in začimb, note usnja in grenke čokolade ter celo popraste note.

Na podlagi vin rosé se z uporabo sort, kot sta grenache N ali cinsault N, pridobijo vina z aromami rdečega jagodičja.

Za bela vina, ki pogosto izhajajo iz sorte chardonnay B, so značilne živahnost in mineralnost ter note jabolka ali lipe.

Vzročna povezava med posebnostmi geografskega območja in posebnostmi proizvoda

Več kot polovica vaucluških vasi živi od vinske trte zaradi vinogradnikov, ki so navezani na svojo zemljo, naj bo vpisana med območja s kontrolirano označbo porekla ali zaščiteno geografsko označbo. Vinogradnikom je na podlagi podedovanega znanja in spretnosti z leti uspelo razvejiti proizvodnjo. Tako ima v departmaju Vaucluse pomembno mesto proizvodnja vin z ZGO, po katerih obstaja močno povpraševanje na lokalni ravni zaradi izredno razvitega turizma na tem geografskem območju. Sloves vin s kontrolirano označbo porekla, proizvedenih v tem departmaju, spremlja ugled vin z ZGO s priznano aromatično raznolikostjo. Ta vina z geografsko označbo se večinoma proizvajajo sredi območij z označbo porekla Luberon in Ventoux.

Vinska trta je zasajena na tleh, ki se dobro segrevajo in iz katerih se optimalno odvaja voda. Taka tla so ugodna za proizvodnjo kakovostnega grozdja.

Na vinograde ugodno vpliva tudi splet različnih podnebnih vplivov, ki vinom dajejo uravnoteženo strukturo in izjemno aromatičnost. Sredozemsko podnebje z močno poletno osončenostjo in dobro osvetljenostjo omogoča zrelost grozdja in dober razvoj predhodnih sestavin arom. V bližini gora prihaja do velikih razlik v nočnih in dnevnih temperaturah, kar je ugodno za proizvodnjo svežih in sadnih vin zaradi počasnega razvoja polifenolov v grozdju. Veter s sušenjem varuje grozdje pred glivičnimi boleznimi.

Sloves vin vsako leto potrdijo nagrade na regionalnih in nacionalnih tekmovanjih, kot je splošno kmetijsko tekmovanje (štiri zlate in pet srebrnih medalj leta 2014). Vina z ZGO „Vaucluse“ so navedena tudi na nacionalni ravni v vinskem vodniku Guide Hachette des Vins (55 izbranih vin, dve posebni omembi, eno vino s tremi zvezdicami, dve vini z dvema zvezdicama, 30 vin z eno zvezdico leta 2013), pa tudi na mednarodni ravni v publikaciji Wine Advocate Parker (štiri vina z nagrado „Decanter“ za letnik 2007) in vodniku Bettane et Desseauve.

Proizvodnja vin z zaščiteno geografsko označbo je del tradicije, znanja in spretnosti vinogradnikov, ki želijo – in morajo – ponuditi razvejen nabor proizvodov, ki izpolnjujejo vse zahteve trga.

9. Bistveni dodatni pogoji (pakiranje, označevanje, ostale zahteve)

Pravni okvir:

nacionalna zakonodaja

Vrsta dodatnega pogoja:

izjema pri proizvodnji na razmejenem geografskem območju

Opis pogoja:

Območje v neposredni bližini, opredeljeno z izjemo za vinifikacijo in obdelavo vin z zaščiteno geografsko označbo „Vaucluse“, zajema naslednja sosednja okrožja geografskega območja (departma Vaucluse):

— na severu na meji z departmajem Drôme: okrožje Nyons,

— na vzhodu na meji z departmajem Alpes de Haute Provence: okrožje Forcalquier,

— na vzhodu na meji z departmajem Var: okrožje Brignoles,

— na jugu na meji z departmajem Bouches du Rhône: okrožji Arles in Aix-en-Provence,

— na zahodu na meji z departmajem Gard: okrožje Nîmes,

— na severozahodu na meji z departmajem Ardèche: okrožje Privas.

Pravni okvir:

nacionalna zakonodaja

Vrsta dodatnega pogoja:

dodatne določbe o označevanju

Opis pogoja:

Zaščitena geografska označba „Var“ se lahko dopolni z:

— imenom ene ali več sort vinske trte,

— izrazom „primeur“ ali „nouveau“ (mlado),

— imenom naslednjih manjših geografskih enot pod pogoji iz specifikacije proizvoda: „Aigues“, „Principauté d’Orange“.

Logotip ZGO Evropske unije se navede na etiketi, kadar je navedba „zaščitena geografska označba“ nadomeščena s tradicionalnim izrazom „Vin de Pays“ (deželno vino).

Povezava na specifikacijo proizvoda

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-0d5e958c-4f3f-4467-a24c-e13d39073797

(1) UL L 9, 11.1.2019, str. 2.