OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

V skladu s členom 395(1) Direktive 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (v nadaljnjem besedilu: direktiva o DDV) lahko Svet na predlog Komisije soglasno dovoli kateri koli državi članici, da uvede posebne ukrepe, ki odstopajo od določb navedene direktive, za poenostavitev postopka obračunavanja davka ali za preprečevanje nekaterih vrst davčnih utaj ali izogibanja davkom.

Poljska je 29. aprila 2021 v skladu s členom 2 Izvedbenega sklepa Sveta (EU) 2019/310 Komisiji predložila poročilo o splošnem učinku ukrepa na raven goljufij na področju DDV in na zadevne davčne zavezance, ki je bilo evidentirano 5. maja 2021.

Z dopisom, ki ga je Komisija evidentirala 26. julija 2021, je Poljska zaprosila za dovoljenje, da še naprej uporablja odstopanje od člena 226 direktive o DDV v zvezi z zahtevami glede izdajanja računov z davkom na dodano vrednost (DDV), in za uvedbo obveznega mehanizma deljenega plačila za dobavo blaga in storitev, dovzetnih za goljufije, za katere na Poljskem običajno veljata mehanizem obrnjene davčne obveznosti ter solidarna odgovornost. V skladu s členom 395(2) direktive o DDV je Komisija z dopisom z dne 27. oktobra 2021 o zahtevi Poljske obvestila druge države članice. Komisija je z dopisom z dne 28. oktobra 2021 uradno obvestila Poljsko, da ima na voljo vse informacije, potrebne za presojo zahteve.

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Poljska je 1. julija 2018 uvedla prostovoljni mehanizem deljenega plačila. Država je po sprejetju Izvedbenega sklepa Sveta (EU) 2019/310 uvedla obvezni mehanizem deljenega plačila za plačilo DDV za določene dobave blaga in storitev, ki so dovzetni za goljufije. Obvezni mehanizem deljenega plačila temelji na istih načelih kot prostovoljni mehanizem deljenega plačila. Oba modela mehanizma deljenega plačila (tj. prostovoljni in obvezni) obstajata vzporedno in se običajno dopolnjujeta. To pomeni, da oba modela temeljita na istem sistemu bančnih računov in se nanašata na transakcije med podjetji (B2B), pri katerih se plačilo izvede z elektronskim bančnim nakazilom. Kadar davčni zavezanec dobavlja blago ali zagotavlja storitve, ki spadajo na področje uporabe določb o deljenem plačilu, mora poleg rednega bančnega računa imeti tudi ločen blokiran račun za DDV. Banka deluje kot delilni posrednik in opravlja dejavnosti, katerih namen je prenos zneska, ki ga je stranka plačala, na ustrezne račune dobavitelja, in sicer davčno osnovo na redni račun trgovca, znesek DDV pa na trgovčev blokirani račun za DDV. Sredstva na blokiranem računu za DDV so v lasti davčnega zavezanca. Vendar je s sredstvi mogoče razpolagati le za plačilo DDV, dolgovanega davčnemu organu, ali DDV, ki izhaja iz računov, prejetih od dobaviteljev.

Ukrep, ki nalaga, da se dolgovani DDV plača na dobaviteljev blokiran bančni račun za DDV, je namenjen boju proti davčnim goljufijam v obliki neplačila obveznosti DDV s strani dobaviteljev blaga in storitev, dovzetnih za goljufije. Glede na to, da se lahko znesek DDV, deponiran na ločenem računu za DDV davčnega zavezanca, uporabi le za omejene vrste namenov, in sicer za plačilo obveznosti iz naslova DDV davčnemu organu ali plačilo DDV za račune, prejete od dobaviteljev, je bolje zagotovljeno, da bodo davčni organi prejeli celoten znesek DDV, ki bi ga davčni zavezanec moral prenesti na državno blagajno.