OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Uredba Sveta (EU) 2020/672 (v nadaljnjem besedilu: uredba o instrumentu SURE) določa pravni okvir za zagotavljanje finančne pomoči Unije državam članicam, ki se zaradi izbruha COVID-19 soočajo z resnimi gospodarskimi motnjami ali jih takšne motnje resno ogrožajo. Podpora v okviru instrumenta SURE je v prvi vrsti namenjena financiranju shem skrajšanega delovnega časa ali podobnih ukrepov za zaščito zaposlenih in samozaposlenih, da se tako zmanjša obseg brezposelnosti in izgube dohodka, poleg tega pa tudi financiranju nekaterih ukrepov, povezanih z zdravjem, zlasti na delovnem mestu.

Portugalska je 11. avgusta 2020 zaprosila za finančno pomoč Unije, Svet pa ji je 25. septembra 2020 z Izvedbenim sklepom (EU) 2020/1354 odobril finančno pomoč, da bi dopolnila svoja nacionalna prizadevanja za obravnavanje učinka izbruha COVID-19 in za odziv na socialno-ekonomske posledice izbruha za delavce in samozaposlene.

Portugalska je 9. decembra 2021 Unijo zaprosila za razširitev seznama ukrepov iz Izvedbenega sklepa Sveta (EU) 2020/1354. Na podlagi te prošnje je bil Izvedbeni sklep Sveta (EU) 2020/1354 spremenjen z Izvedbenim sklepom Sveta (EU) 2022/99 z dne 25. januarja 2022.

Portugalska je 17. septembra 2022 ponovno zaprosila za finančno pomoč Unije na podlagi uredbe o instrumentu SURE.

Komisija se je v skladu s členom 6(2) uredbe o instrumentu SURE posvetovala s portugalskimi organi, da bi preverila nenadno in močno povečanje dejanskih in načrtovanih odhodkov, ki ga je povzročila pandemija COVID-19, neposredno povezano z ukrepi na področju trga dela in ukrepi, povezanimi z zdravjem. To se nanaša zlasti na obstoječe ukrepe iz Izvedbenega sklepa Sveta (EU) 2020/1354:

(a)ukrep podpore za ohranjanje pogodb o zaposlitvi z začasno prekinitvijo dela ali skrajšanjem običajnega delovnega časa, določenega v portugalski delovnopravni zakonodaji. Na začetku je ukrep upravičenim podjetjem zagotavljal kritje 70 % nadomestila za zaposlene, pri čemer je nadomestilo za zaposlene znašalo dve tretjini njihove običajne bruto plače. Za ta dvotretjinski popravek je veljala spodnja meja, ki je enaka nacionalni minimalni plači, in zgornja meja, ki je enaka trikratniku nacionalne minimalne plače. Pogoj za upravičenost je, da so podjetja prekinila svoje poslovne dejavnosti ali so utrpela znatne izgube prihodka. Ukrep je bil nato podaljšan, vključno z začasnim povišanjem nadomestil za zaposlene na 100 % njihove običajne bruto plače;

(b)novo in poenostavljeno posebno podporo za ohranjanje pogodb o zaposlitvi z začasno prekinitvijo dela ali skrajšanjem običajnega delovnega časa. Ta ukrep je bil podoben ukrepu iz točke (a), vendar se je izvajal po poenostavljenih postopkih, ki omogočajo hitrejši dostop do sredstev. Na začetku je ukrep upravičenim podjetjem zagotavljal kritje 70 % nadomestila za zaposlene, pri čemer je nadomestilo za zaposlene znašalo dve tretjini njihove običajne bruto plače, delodajalci pa so bili oproščeni plačila prispevkov za socialno varnost. Za ta dvotretjinski popravek je veljala spodnja meja, ki je enaka nacionalni minimalni plači, in zgornja meja, ki je enaka trikratniku nacionalne minimalne plače. Pogoj za upravičenost je, da so podjetja prekinila svoje poslovne dejavnosti ali so imela vsaj 40-odstotno izgubo prihodka v obdobju 30 dni pred vložitvijo prošnje za podporo v primerjavi z istim mesecem predhodnega leta ali z mesečnim povprečjem dveh mesecev pred tem obdobjem. Ukrep je bil nato večkrat podaljšan, vključno z začasnim povišanjem nadomestil za zaposlene na 100 % njihove običajne bruto plače v določenih okoliščinah;

(c)kadar so bila podjetja upravičena do ukrepov iz točke (a) ali (b) in so jim nacionalne javne službe za zaposlovanje in usposabljanje(„Instituto do Emprego de Formação Profissional“, IEFP) odobrile program usposabljanja v okviru posebnih poklicnih programov, se je lahko odobril dodatek za usposabljanje za kritje nadomestila dohodka in povezanih stroškov usposabljanja, ki se je izvajalo med delovnim časom kot alternativa skrajšanju delovnega časa;

(d)novo posebno podporo za podjetja za ponoven začetek opravljanja njihovih poslovnih dejavnosti. Da bi se olajšala vrnitev na delo in podprla ohranitev delovnih mest, so lahko na začetku podjetja, katerih zaposleni so bili upravičeni do ukrepov iz točke (a) ali (b), prejela nadomestilo bodisi v višini nacionalne minimalne plače na zadevnega zaposlenega, ki se je izplačalo v enem obroku, bodisi v višini dvakratnika nacionalne minimalne plače na takega zaposlenega, ki se je izplačalo postopoma v obdobju šestih mesecev. Kadar se je podpora zagotovila postopoma, so bila podjetja upravičena tudi do delne, 50-odstotne oprostitve plačila prispevkov delodajalca za socialno varnost v zvezi z ustreznimi zaposlenimi. Pozneje je bil ukrep večkrat podaljšan, med drugim z vključitvijo mikropodjetij, katerih zaposleni so bili upravičeni do ukrepa iz točke (f), med upravičena podjetja, ki so nato lahko prejela nadomestilo v višini dvakratne nacionalne minimalne plače na takega zaposlenega, ki se je postopno izplačalo v šestih mesecih;

(e)novi dodatek za stabilizacijo dohodka za zaposlene, ki so upravičeni do ukrepov iz točke (a) ali (b) v obdobju vsaj enega meseca (pozneje 30 zaporednih dni) od aprila do junija 2020. Do dodatka so bili upravičeni zaposleni, katerih bruto plača glede na raven iz februarja 2020 ni presegla dvakratnika nacionalne minimalne plače. Zaposleni so bili upravičeni do nadomestila, ki je bilo enako razliki med bruto plačo iz februarja 2020 in bruto plačo v obdobju, v katerem so bili zaposleni vključeni v enega od obeh zgoraj navedenih ukrepov, s spodnjo mejo 100 EUR in zgornjo mejo 351 EUR;

(f)novo in postopno posebno podporo za ohranjanje pogodb o zaposlitvi z začasnim skrajšanjem običajnega delovnega časa. Na začetku je ukrep upravičenim podjetjem zagotavljal 70-odstotno kritje nadomestila za zaposlene za neopravljene ure, pri čemer je to nadomestilo znašalo dve tretjini njihove običajne bruto plače, kar je ustrezalo neopravljenim uram v avgustu in septembru 2020, ali štiri petine njihove običajne bruto plače, kar je ustrezalo neopravljenim uram od oktobra do decembra 2020. Za skupno bruto plačo zaposlenih je veljala spodnja meja, ki je enaka nacionalni minimalni plači. Ukrep je določal tudi popolno ali delno oprostitev plačila prispevkov zadevnega delodajalca za socialno varnost, umerjeno glede na velikost upravičenega podjetja, tj. mikro, malo in srednje podjetje ali veliko podjetje. Pogoj za upravičenost je, da so podjetja prekinila svoje poslovne dejavnosti ali so imela vsaj 40-odstotno izgubo prihodka v obdobju 30 dni pred vložitvijo prošnje za podporo v primerjavi z istim mesecem predhodnega leta ali z mesečnim povprečjem dveh mesecev pred tem obdobjem. Najdaljše začasno skrajšanje običajnega delovnega časa je bilo umerjeno tako, da se je povečevalo glede na obseg izgub prihodkov upravičenih podjetij. Ukrep je bil nato večkrat podaljšan, med drugim so postala upravičena podjetja, ki so imela vsaj 25-odstotne izgube prihodkov, največje začasno skrajšanje običajnega delovnega časa je bilo ponovno umerjeno glede na obseg izgub prihodkov upravičenih podjetij, začasno se je povečalo nadomestilo za zaposlene na 100 % njihove običajne bruto plače, kar ustreza neopravljenim uram, poleg tega je bila uvedena postopna odprava oprostitve plačila prispevkov delodajalca za socialno varnost;

(g)novo posebno podporo za samozaposlene, neformalne delavce in vodstvene delavce. Ukrep je sprva zagotavljal mesečni prejemek, ki je enak registriranemu dohodku posameznikov, z zgornjo mejo, ki je enaka portugalskemu indeksu socialne podpore („Indexante dos Apoios Sociais“, IAS, v višini 438,81 EUR leta 2020). Upravičene osebe so bili posamezniki, ki so prekinili svoje poslovne dejavnosti. Ukrep je bil nato večkrat podaljšan, med drugim so postale upravičene osebe, ki so v obdobju 30 dni pred vložitvijo prošnje za podporo utrpele vsaj 40-odstotno izgubo prihodkov v primerjavi z istim mesecem predhodnega leta ali z mesečnim povprečjem dveh mesecev pred tem obdobjem, nadalje je bil ukrep ponovno umerjen tako, da je mesečni prejemek enak bodisi registriranemu dohodku posameznika z zgornjo mejo, ki je enaka portugalskemu indeksu socialne podpore, kadar je bil registrirani dohodek posameznikov nižji od 1,5 portugalskega indeksa socialne podpore, bodisi dvema tretjinama registriranega dohodka posameznikov z zgornjo mejo, ki je enaka nacionalni minimalni plači, kadar je bil registrirani dohodek posameznikov enak ali višji od 1,5 portugalskega indeksa socialne podpore, poleg tega je bila določena spodnja meja v višini 50 % portugalskega indeksa socialne podpore;

(h)družinski dodatek za zaposlene, ki jim je onemogočeno delo, ker morajo skrbeti za svoje otroke ali druge vzdrževane osebe, mlajše od 12 let, ali osebe z invalidnostjo ali kronično boleznijo ne glede na starost. Ukrep je zagotovil prejemek v višini dveh tretjin običajne bruto plače, ki ga v enakih delih izplačujejo delodajalec in socialnovarstveni zavodi, s spodnjo mejo, ki je enaka nacionalni minimalni plači, in zgornjo mejo, ki je enaka trikratniku nacionalne minimalne plače;

(i)posebno podporo za ohranjanje pogodb o zaposlitvi izvajalcev usposabljanja zaradi odpovedi izvedbe poklicnih usposabljanj. Javna podpora je zajemala prejemek, ki krije plačo izvajalcev usposabljanja, tudi če se poklicno usposabljanje ni izvedlo;

(j)nadomestilo za bolniško odsotnost zaradi okužbe s COVID-19. V primerjavi s standardnim portugalskim sistemom nadomestil za bolniško odsotnost za odobritev nadomestila za bolniško odsotnost zaradi COVID-19 ni bilo čakalne dobe. Javna podpora je zajemala prejemek, ki je enak bruto plači;