POROČILO KOMISIJE 30. LETNO POROČILO O SPREMLJANJU UPORABE PRAVA EU (2012) /* COM/2013/0726 final */





POROČILO KOMISIJE 30. LETNO POROČILO O SPREMLJANJU UPORABE PRAVA EU (2012) Uvod Učinkovita uporaba prava EU je ključna za doseganje ciljev politike Evropske unije. Medtem ko so države članice odgovorne za pravočasen in natančen prenos direktiv ter pravilno uporabo in izvajanje celotnega pravnega reda[1], mora Komisija spremljati njihova prizadevanja in zagotoviti, da je njihova zakonodaja v skladu s pravom EU. Komisija ima na voljo veliko različnih orodij, s katerimi lahko oceni, ali se politike EU pravilno izvajajo. Poleg tega se zanaša na informacije državljanov, podjetij, nevladnih organizacij in drugih deležnikov o morebitnih težavah z uporabo prava EU. Pri številnih od teh vprašanj Komisija tesno sodeluje z državami članicami, da bi poiskala učinkovito in zadovoljivo rešitev brez uporabe formalnih pravnih ukrepov. Če se s tem sodelovanjem ne dosežejo želeni rezultati in države članice ne spoštujejo svoje obveznosti v skladu s pravom EU, Komisija sproži formalni postopek za ugotavljanje kršitev (v skladu s členom 258 PDEU[2]). Če se zadeve predložijo Sodišču v skladu s členom 260(2) PDEU zaradi neizvršitve predhodne sodbe, in členom 260(3) PDEU zaradi poznega prenosa direktiv, lahko Komisija predlaga sankcije, o katerih odloči Sodišče. V 30. letnem poročilu o spremljanju uporabe prava EU so pregledani rezultati, doseženi v zvezi z njenimi ključnimi vidiki, in izpostavljena strateška vprašanja. Rezultati in izzivi pri uporabi prava EU po posameznih državah članicah in tematskih področjih so obravnavani v delovnih dokumentih služb Komisije, ki so priloženi temu poročilu. 1. Prenos direktiv 1.1. Pregled prenosa v letu 2012 Zmanjšanje števila primerov poznega prenosa je ena od prednostnih nalog Komisije[3]. Komisija na podlagi posebnega režima kazni, vzpostavljenega s členom 260(3) PDEU, predlaga denarne kazni za države članice, ki direktiv ne prenesejo pravočasno (podrobnosti so navedene v točki 1.2). Leta 2012 je bilo treba prenesti manj direktiv kot v prejšnjih letih (tj. 56 v primerjavi s 131 leta 2011 in 111 leta 2010). Posledično je bilo leta 2012 tudi manj postopkov za ugotavljanje kršitev zaradi poznega prenosa kot v prejšnjih letih (447 postopkov v primerjavi s 1 185 postopki leta 2011 in 855 postopki leta 2010). Konec leta 2012 je bilo nezaključenih 418 postopkov za ugotavljanje kršitev zaradi poznega prenosa, kar pomeni 45-odstotno zmanjšanje v primerjavi s 763 postopki konec leta 2011. Spodnji diagram prikazuje ključne statistične podatke[4] o postopkih za ugotavljanje kršitev zaradi poznega prenosa, ki jih je Komisija sprožila leta 2012: Spodnji diagram prikazuje kršitve zaradi poznega prenosa po posameznih državah članicah[5]: Leta 2012 je bilo največ postopkov za ugotavljanje kršitev zaradi poznega prenosa sproženih na naslednjih štirih področjih politik: promet (115 postopkov), zdravje in potrošniki (108), okolje (63) ter notranji trg in storitve (53). Postopki za ugotavljanje kršitev zaradi poznega prenosa nekaterih direktiv so bili sproženi zoper več kot dve tretjini držav članic. Komisija je na primer zoper 24 držav članic sprožila postopke v zvezi s poznim prenosom direktive o energetski učinkovitosti stavb[6]. Podobno so bili zoper 23 držav članic sproženi postopki za ugotavljanje kršitev zaradi poznega prenosa t. i. direktive Omnibus I[7], 20 postopkov je bilo sproženih v zvezi z direktivo o inteligentnih prometnih sistemih[8], 19 pa v zvezi z direktivo o spremembi zakonika Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini[9]. Poleg tega je 18 držav članic prejelo uradni opomin zaradi poznega prenosa sprememb t. i. direktive o prospektu[10]. 1.2. Predložitev zadev Sodišču na podlagi člena 258 ali člena 260(3) PDEU Komisija lahko, kadar Sodišču v skladu s členom 258 PDEU predloži zadevo v zvezi s kršitvijo zaradi poznega prenosa, na podlagi člena 260(3) PDEU določi denarne kazni, ne da bi ji bilo treba počakati na prvo sodbo[11]. Namen te novosti iz Lizbonske pogodbe je bolj spodbuditi države članice k prenosu direktiv v rokih, ki jih določi zakonodajalec. Komisija je leta 2012 Sodišču predložila več zadev v zvezi s prenosom, v zvezi s katerimi je zahtevala denarne kazni v skladu s členom 260(3) PDEU. Leta 2012 je 35 takih odločitev zadevalo dvanajst držav članic: Poljsko (10 zadev), Slovenijo (5), Nizozemsko, Finsko (obe po 4), Belgijo, Ciper (obe po 3), Nemčijo, Bolgarijo, Slovaško, Luksemburg, Portugalsko in Madžarsko (vse te po ena). Predlagana dnevna kazen je znašala od 5 909,40 EUR do 315 036,54 EUR. Plačila pavšalnih zneskov se niso zahtevala. Podrobnejše informacije o teh zadevah so na voljo v delovnem dokumentu služb Komisije v predstavitvah kršitev posameznih držav članic (v delu I). 2. Nepravilen prenos in neustrezna uporaba prava EU Čeprav Komisija v vlogi varuhinje Pogodb ugotavlja kršitve prava EU z lastnimi preiskavami (točka 2.1.2), k takemu spremljanju pomembno prispevajo državljani, podjetja in organizacije deležnikov, ki poročajo o pomanjkljivostih pri prenosu in/ali uporabi prava EU s strani organov držav članic (glej pritožbe iz točke 2.1.1). Ugotovljene težave se nato obravnavajo v okviru dvostranskih pogovorov med Komisijo in zadevno državo članico, da bi se odpravile z uporabo platforme EU Pilot (točka 2.1.3). 2.1. Ugotavljanje težav in neformalne rešitve 2.1.1. Pritožbe Državljani, podjetja, nevladne organizacije ali druge organizacije pri Komisiji redno vlagajo pritožbe. Komisija je določila svoja pravila za obravnavo pritožb v sporočilu, izdanem leta 2002. Slednjega je bilo zaradi potrebe po izboljšanju in razširitvi metod pravilnega evidentiranja in obravnave korespondence s pritožniki v zvezi z uporabo prava Unije, zaradi začetka veljavnosti PDEU ter potrebe po določenih jezikovnih pojasnitvah treba posodobiti. To sporočilo je bilo posodobljeno junija 2012[12]. Ohranja obstoječi splošni okvir obravnave pritožb. Poleg tega ponovno potrjuje upravne ukrepe, ki jih mora Komisija pri obravnavi pritožb upoštevati, vključno s pravilnim evidentiranjem vsake prejete pritožbe, pošiljanjem potrdila o prejemu, obveščanjem pritožnika o vseh ukrepih, ki jih sprejme pri nadaljnji obdelavi pritožbe, in predhodnim obveščanjem pritožnika pred zaključkom zadeve. Spodnji diagram prikazuje ključne podatke[13] o pritožbah državljanov v letu 2012: 3 141 novih pritožb – Tri države članice, zoper katere je bilo vloženih največ pritožb, so Italija (438), Španija (306) in Francija (242). Podobno kot leta 2011 so državljani, podjetja in organizacije poročali o nepravilnostih zlasti v zvezi z okoljem (588 pritožb), pravosodjem (491) ter notranjim trgom in storitvami (462). 2 859 obravnavanih pritožb – Po začetni presoji več kot 2 800 vloženih pritožb v letu 2012 je Komisija v zvezi s 621 pritožbami začela dvostranske pogovore z zadevnimi državami članicami, da bi ugotovila, ali so bila kršena pravila EU[14]. Pritožbe, na podlagi katerih so se začeli dvostranski pogovori, so se najpogosteje nanašale na okolje (131 zadev v sistemu EU Pilot), notranji trg in storitve (130) ter obdavčenje in carinsko unijo (92). Državljani so lahko na ugotovljene pomanjkljivosti v zvezi s tem, kako države članice uporabljajo pravo EU, opozarjali tudi s peticijami, naslovljenimi na Evropski parlament. Te peticije so se najpogosteje nanašale na okoljska vprašanja. Na podlagi tega je Komisija poslala dva uradna opomina v skladu s členom 258 PDEU (in sicer Združenemu kraljestvu in Grčiji) in začela 22 preiskav v sistemu EU Pilot. Komisija je od Evropskega parlamenta prejela sedem peticij v zvezi z regionalno politiko ter štiri v zvezi z vprašanji zdravja in potrošnikov. Na podlagi pisnih vprašanj Parlamenta sta se v sistemu EU Pilot začeli dve zadevi na področju kmetijstva, dve na področju notranjega trga in tri na področju prometa. Podrobnejše informacije o peticijah in pisnih vprašanjih so na voljo v delovnem dokumentu služb Komisije (v delu II na straneh o okolju, kmetijstvu, notranjem trgu in storitvah, prometu, pravosodju, temeljnih pravicah in državljanstvu, regionalni politiki ter zdravju in potrošnikih). 2.1.2. Zadeve, ki jih Komisija obravnava na lastno pobudo Preiskave, ki jih Komisija začne na lastno pobudo, prav tako razkrijejo potencialne kršitve prava EU. Podobno kot pri pritožbah si Komisija prizadeva najti rešitev, ki je v skladu s pravom EU, in sicer tako, da z zadevno državo članico najprej začne dvostranske pogovore. Leta 2012 je bilo začetih 791 preiskav. Tri področja politik, v zvezi s katerimi je bilo ugotovljenih največ potencialnih kršitev, so okolje (386 novih zadev), notranji trg in storitve (196) ter promet (164). Potencialne kršitve so zadevale predvsem Francijo (112 novih zadev), Španijo (110) in Italijo (107). 2.1.3. Partnerstvo z državami članicami: EU Pilot EU Pilot je pobuda Komisije, namenjena zagotavljanju odgovorov na vprašanja in rešitev za težave, povezane z uporabo prava EU. Sistem je podprt s spletno podatkovno zbirko in komunikacijskim orodjem. Sistem EU Pilot omogoča reševanje težav pred začetkom formalnih postopkov za ugotavljanje kršitev. Ker se morajo zadeve načeloma obravnavati v 20 tednih, dialog v okviru sistema EU Pilot spodbuja hitro reševanje težav v korist državljanov in podjetij ter doseganje skladnosti z obveznostmi, ki izhajajo iz prava EU. Postopna uvedba sistema EU Pilot v državah članicah se je končala junija 2012, ko sta vanj vključili zadnji dve državi članici, Luksemburg in Malta. Tako so vse države članice začele sodelovati v sistemu EU Pilot. Spodnji diagram prikazuje glavne statistične podatke v zvezi s pobudo EU Pilot za leto 2012[15]: 1 405 novih zadev v letu 2012 – To število je seštevek 621 pritožb, ki jih je potrdila Komisija, in 784 novih zadev, ki jih je Komisija začela obravnavati na lastno pobudo. 1 175 obravnavanih zadev v letu 2012 – Od 1 175 zadev v sistemu EU Pilot v letu 2012 jih je Komisija zaključila 803, ker je bil odgovor držav članic sprejemljiv. To pomeni, da je bila stopnja uspešnosti reševanja zadev za države članice 68,34-odstotna (4,16 % manjša kot v letu 2011, ko je znašala 72,5 %)[16]. 1 326 nezaključenih zadev – Do konca leta 2012 je bila večina zadev v sistemu EU Pilot naslovljena na Italijo (135), ki sta ji sledili Španija (107) in Grčija (82). Kar zadeva posamezna področja politik, je bilo največ nezaključenih zadev na področju okolja, in sicer 400, 176 se jih je nanašalo na notranji trg in storitve, 125 pa na pravosodje in temeljne pravice. Leta 2012 je Komisija 334 zadev v sistemu EU Pilot zaključila s sprožitvijo formalnih postopkov za ugotavljanje kršitev. Rešitev ni bilo mogoče najti za 84 zadev na področju okolja, 42 na področju obdavčenja in carinske unije ter 42 na področju prometa. Največ zadev, ki jih je bilo treba zaključiti s sprožitvijo postopkov za ugotavljanje kršitev, so imele Italija (29 zadev), Francija (28) in Španija (26). Komisija je leta 2012 sprožila le dva formalna postopka za ugotavljanje kršitev neposredno brez uporabe sistema EU Pilot, in sicer tako, da je zadevni državi članici poslala uradni opomin v skladu s členom 258 PDEU[17]. 2.2. Postopki za ugotavljanje kršitev Če država članica ne odpravi domnevne kršitve prava EU, Komisija v skladu s členom 258 PDEU[18] sproži postopek za ugotavljanje kršitev in lahko na koncu zadevo predloži Sodišču Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Sodišče). Ob koncu leta 2012 je bilo nezaključenih 1 343 postopkov za ugotavljanje kršitev[19]. Število nezaključenih postopkov za ugotavljanje kršitev je vsako leto manjše: od skoraj 2 900 zadev leta 2009 je upadlo na 2 100 zadev leta 2010 in 1 775 leta 2011. Spodnja diagrama prikazujeta skupno število postopkov za ugotavljanje kršitev in kršitev zaradi poznega prenosa po državah članicah in področjih politik: * Pozen prenos: število postopkov za ugotavljanje kršitev zaradi poznega prenosa. Da bi se nacionalna zakonodaja ali njena uporaba uskladila z zakonodajo EU, se pogovori med državo članico in Komisijo nadaljujejo tudi med formalnim postopkom. Statistični podatki potrjujejo, da si države članice resno prizadevajo za odpravo svojih kršitev brez sodnega postopka[20]. V letu 2012: · je Komisija 661 zadev zaključila, potem ko je zadevnim državam članicam poslala uradni opomin, · je bilo 359 zadev rešenih po tem, ko je bilo državam članicam poslano obrazloženo mnenje, · je bilo 42 zadev zaključenih (ali umaknjenih s Sodišča), potem ko je Komisija sklenila zadevo predložiti Sodišču. Skupno 1 062 zadev v zvezi s kršitvami je bilo zaključenih, ker so zadevne države članice dokazale, da spoštujejo pravo EU. Leta 2012 je Sodišče izdalo 46 sodb na podlagi člena 258 PDEU, pri čemer je v 42 zadevah (91 %) ugodilo zahtevku Komisije. Sodišče je največ sodb izdalo v zvezi z Belgijo (6, od tega je v eni zadevi ugodilo državi članici), Portugalsko (5/0), Nizozemsko (4/1) in Francijo (4/0). Tri področja politik, v zvezi s katerimi je Sodišče leta 2012 izdalo največ sodb, so okolje (16), obdavčenje in carinska unija (11) ter notranji trg in storitve (6). Čeprav države članice pogosto sprejmejo potrebne ukrepe, da bi pravočasno izvršile sodbo Sodišča, je imela Komisija ob koncu leta 2012 še vedno 128 nezaključenih postopkov za ugotavljanje kršitev, ker še ni mogla potrditi, ali so zadevne države članice izvršile sodbe Sodišča v skladu s členom 258 PDEU. Večina teh zadev se je nanašala na Portugalsko (14), Grčijo (13) in Španijo (12) ter je bila povezana z okoljem (54), notranjim trgom in storitvami (17) ter obdavčenjem in carinsko unijo (16). Izmed teh 128 zadev jih je bilo 11 že drugič predloženih Sodišču. Lani so bile na podlagi člena 260(2) PDEU izdane le tri sodbe Sodišča, in sicer dve zoper Irsko[21] in ena zoper Španijo[22]. Sodišče s sodbo na podlagi člena 260(2) PDEU državi članici kršiteljici načeloma naloži plačilo pavšalnega zneska in/ali (dnevno) kazen. Zadevna država članica mora pavšalni znesek plačati takoj, dnevno kazen pa plačuje, vse dokler v celoti ne izvrši prve in druge sodbe Sodišča. 3. Napredek na področjih politik 3.1. Ustreznost predpisov EU Evropska zakonodajalca morata biti pozorna na nepotrebno obremenitev in birokracijo. Komisija je v sporočilu[23], objavljenem konec leta 2012, začela svoj program ustreznosti in uspešnosti predpisov (t. i. program REFIT), da bi okrepila orodja in upravljanje v okviru pametne pravne ureditve. To vključuje: · okrepljeno pomoč državam članicam pri prenosu direktiv EU (vključno z načrti za izvajanje), · bolj sistematična in na tveganju temelječa preverjanja skladnosti nacionalnih izvedbenih določb ter · mehanizme za hitro reševanje težav pred sprejetjem formalnih pravnih ukrepov (prek sistema EU Pilot). 3.2. Boljše upravljanje enotnega trga Leta 2001 so se voditelji držav in vlad Evropske unije dogovorili o več ciljih, ki bi jih države članice morale doseči, da bi izboljšale svojo uspešnost pri prenosu, kar zadeva izvajanje zakonodaje na področju enotnega trga EU. S pregledi notranjega trga se redno ocenjujejo rezultati držav članic glede na cilje v zvezi z notranjim trgom[24]. Pomembni ukrepi so bili sprejeti tudi v zvezi z upravljanjem enotnega trga. Priloga k sporočilu o upravljanju enotnega trga, sprejetemu junija 2012[25], vsebuje seznam „ključnih zakonodajnih aktov EU“ na področju enotnega trga. Da bi se pospešilo doseganje popolne skladnosti držav članic s pravili enotnega trga, so bili v sporočilu opredeljeni novi cilji za obravnavanje kršitev ključne zakonodaje na področju enotnega trga EU: · „ničelna toleranca“ (0 %) v zvezi s pravočasnim in pravilnim prenosom ključne zakonodaje na področju enotnega trga EU. Ta cilj je strožji od splošnega 1-odstotnega zaostanka pri prenosu, dogovorjenega v zvezi z zakonodajo na področju enotnega trga EU, · skrajšanje trajanja postopkov za ugotavljanje kršitev na 18 mesecev in · celovita izvršitev sodb Sodišča v 12 mesecih. Komisija je določila postopke za ugotavljanje kršitev, ki se nanašajo na ključne zakonodajne akte EU na področju enotnega trga, in usmerila svoja prizadevanja v doseganje celovitega izvajanja teh aktov. Poleg tega se v sporočilu države članice spodbujajo k predložitvi osnutkov izvedbenih ukrepov in obrazložitvenih dokumentov (glej točko 3.3) v zvezi s ključnimi zakonodajnimi akti EU na področju enotnega trga. 3.3. Obrazložitveni dokumenti za direktive, ki jih prenesejo države članice V letnem poročilu za leto 2011[26] je opisana rešitev, o kateri so se dogovorile institucije EU v obliki skupnih političnih izjav in v skladu s katero morajo organi držav članic pri obveščanju o svojih ukrepih za prenos dane direktive predložiti „obrazložitvene dokumente“[27]. Države članice so pozvane, naj pojasnijo, kako so se njihovi nacionalni predpisi za prenos odzvali na cilje, določene v več direktivah. Primeri takih direktiv so: · direktiva o energetski učinkovitosti[28], · direktiva o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi[29], ter · direktiva o odpadni električni in elektronski opremi[30]. Kot je bilo dogovorjeno v skupnih političnih izjavah, bo Komisija do 1. novembra 2013 poročala o izvajanju teh instrumentov. 4. Sklepne ugotovitve Države članice se pri doseganju skladnosti s pravom EU še vedno spopadajo z velikimi izzivi. Leta 2012 se je število kršitev zaradi poznega prenosa znatno in sorazmerno zmanjšalo v vseh državah članicah. Uspešnost pri prenosu se je zlasti povečala na Nizozemskem in Švedskem, v splošnem pa se razvrstitev držav članic po kršitvah zaradi poznega prenosa ni spremenila. Kljub pozitivnemu trendu je še vedno treba prenesti in izvajati veliko število direktiv. Zato se države članice pozivajo, da si še naprej prizadevajo za pravilni prenos prava EU. Države članice so pokazale veliko pripravljenost za reševanje težav pred sprejetjem formalnih ukrepov. Odkar sta se sistemu EU Pilot, spletni platformi Komisije za spodbujanje hitrega reševanja težav, pridružila Malta in Luksemburg, v njem sodeluje vseh 27 držav članic. Leta 2012 so izmenjave stališč v sistemu EU Pilot omogočile hitro rešitev skoraj 1 200 potencialnih kršitev. Poleg števila formalnih postopkov za ugotavljanje kršitev se je zmanjšalo tudi število zadev, ki jih je morala Komisija predložiti Sodišču. Splošna razvrstitev držav članic po skupnem številu kršitev se ni bistveno spremenila, saj so bili rezultati držav članic, ki jih je zadevalo najmanj oziroma največ postopkov za ugotavljanje kršitev, podobni rezultatom iz prejšnjega leta. Okolje, promet, obdavčenje in notranji trg so bili še naprej področja politik, na katerih je Komisija sprožila največ postopkov za ugotavljanje kršitev. Ta splošni trend je delno mogoče pripisati uspešnemu sodelovanju med državami članicami in Komisijo. Kadar je Komisija sprožila formalne postopke, so države članice sprejele dodatne ukrepe za doseganje skladnosti s pravom EU. Komisija bo kot varuhinja Pogodb še naprej dejavno spremljala uporabo prava EU. Pravilno izvajanje je namreč bistveno za ustreznost in uspešnost predpisov. [1] Ob koncu leta 2012 je pravni red EU poleg primarnega prava (Pogodb) sestavljalo 9 576 uredb (leta 2011 približno 8 900) in 1 989 direktiv (leta 2011 približno 1 900). [2] Postopke za ugotavljanje kršitev je mogoče sprožiti tudi na podlagi drugih določb prava EU, na primer člena 106 PDEU v kombinaciji s členom 101 ali 102 PDEU. [3] Sporočilo Komisije „Evropa rezultatov – uporaba prava Skupnosti“, COM(2007) 502 final, str. 9. [4] Od vseh nezaključenih postopkov iz leta 2011 in novih postopkov v letu 2012 (763 + 447 = 1 210) je odšteto število zaključenih postopkov (1 210 – 792 = 418). [5] Diagram prikazuje število postopkov za ugotavljanje kršitev zaradi poznega prenosa, ki so bili na dan 31. decembra 2012 nezaključeni, ne glede na leto, v katerem je bil zadevni postopek sprožen. V delu I delovnega dokumenta služb Komisije pa je na straneh o državah članicah v oddelku „Prenos direktiv“ prikazano, koliko novih postopkov za ugotavljanje kršitev zaradi poznega prenosa je bilo zoper države članice sproženih v letu 2012. [6] Direktiva 2010/31/EU o energetski učinkovitosti stavb. [7] Direktiva 2010/78/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi več direktiv glede pristojnosti Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) ter Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge). [8] Direktiva 2010/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. julija 2010 o okviru za uvajanje inteligentnih prometnih sistemov v cestnem prometu in za vmesnike do drugih vrst prevoza. [9] Direktiva 2010/84/EU o spremembah Direktive 2001/83/ES o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini, glede farmakovigilance. [10] Direktiva 2010/73/EU o spremembah direktiv 2003/71/ES o prospektu, ki se objavi ob javni ponudbi ali sprejemu vrednostnih papirjev v trgovanje, in 2004/109/ES o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu. [11] Sporočilo Komisije – Izvajanje člena 260(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije. [12] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu Posodobitev načina urejanja odnosov s pritožnikom glede uporabe prava Unije, COM(2012) 154 final. [13] Od vseh še nerešenih pritožb v letu 2011 in novih pritožb v letu 2012 (2 234 + 3 141 = 5 375) je odšteto število obravnavanih pritožb (5 375 – 2 859 = 2 516). [14] Ostale pritožbe niso bile nadalje obravnavane, ker ali predpisi EU niso bili kršeni ali Komisija ni imela ustrezne pristojnosti ali pa dopisa ni bilo mogoče obravnavati kot pritožbo. Prav tako velja upoštevati, da se lahko Komisija v nujnih in izjemnih primeri odloči, da bo na državo članico naslovila uradni opomin (člen 258 PDEU) brez predhodnih dvostranskih pogovorov. [15] Od vseh nezaključenih zadev v sistemu EU Pilot v letu 2011 in novih zadev v sistemu EU Pilot v letu 2012 (1 096 + 1 405 = 2 501) je odšteto število obravnavanih zadev (2 501 – 1 175 = 1 326). [16] Poročilo Komisije – 29. letno poročilo o spremljanju uporabe prava EU (2011), COM(2012) 714 final, str. 8. [17] Obe zadevi sta se nanašali na ukrepe Madžarske. Več informacij je na voljo na strani, ki se nanaša na Madžarsko, v delu I delovnega dokumenta služb Komisije. [18] Ali v skladu z drugimi določbami PDEU; glej opombo 2. [19] V to so vključeni vsi postopki, v katerih je država članica prejela vsaj uradni opomin Komisije v skladu s členom 258 PDEU. [20] Navedene številke so bile izračunane za vse postopke za ugotavljanje kršitev, ne glede na njihov izvor (tj. pritožbe, zadeve, ki jih je Komisija obravnavala na lastno pobudo, ali pozen prenos direktiv v državah članicah). [21] Komisija proti Irski, zadevi C-374/11 (plačilo pavšalnega zneska: 2 000 000 EUR; dnevna kazen: 12 000 EUR na dan) in C-279/11 (plačilo pavšalnega zneska: 1 500 000 EUR). [22] Komisija proti Španiji, C-610/10 (plačilo pavšalnega zneska: 20 000 000 EUR; dnevna kazen: 50 000 EUR na dan do izvršbe sodbe Sodišča). [23] Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij Ustreznost predpisov EU, COM(2012) 746 final (z dne 12. decembra 2012). [24] Pregledi notranjega trga vsebujejo tako pretekle rezultate kot točne ciljne vrednosti. [25] Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij Boljše upravljanje enotnega trga, COM(2012) 259. [26] Poročilo Komisije – 29. letno poročilo o spremljanju uporabe prava EU (2011), COM(2012) 714 final, str. 12. [27] V obrazložitvenih dokumentih mora biti prikazano razmerje med nacionalnimi predpisi za prenos in posameznimi določbami zadevne direktive. To se lahko prikaže tudi v obliki korelacijske tabele. [28] Direktiva 2012/27/EU o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES. [29] Direktiva 2012/18/EU o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi, ki spreminja in nato razveljavlja Direktivo Sveta 96/82/ES. [30] Direktiva 2012/19/EU o odpadni električni in elektronski opremi (OEEO).