ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.1

Dokapitalizacija EIS je brez dvoma pozitiven razvoj. Podatki ECB kažejo, da se je skupni obseg posojil podjetjem v vsakem od zadnjih treh mesecev pred januarjem 2014 zmanjšal. Iz najnovejše raziskave o bančnih posojilih pa je razvidno, da je dostop do financiranja najhujši problem, s katerim se soočajo MSP v celotnem območju eura, čeprav odvisno od kraja, kjer se nahajajo. Glavni dejavniki, ki so vplivali na potrebe MSP po zunanjem financiranju, so bila obratna sredstva in fiksne naložbe. Z dokapitalizacijo EIS bo ta problem deloma rešen, vendar pa so potrebe zelo velike.
2.3

Glavne značilnosti predlagane uredbe je mogoče povzeti v naslednje glavne točke, katerih namen je: — izboljšati upravljanje in kontrole postopka izračuna referenčnih vrednosti. Za zagotavljanje referenčnih vrednosti sta predvidena predhodna pridobitev dovoljenja in stalen nadzor tega procesa, kar poteka tako na nacionalni kot na evropski ravni. Predlog tudi predvideva, da se morajo upravljavci referenčnih vrednosti izogniti navzkrižju interesov, kjer je le mogoče, oziroma morajo ta navzkrižja interesov ustrezno obravnavati v primerih, ko so neizbežna; — izboljšati kakovost vhodnih podatkov in metodologij, ki jih uporabljajo upravljavci referenčnih vrednosti. Predlog navaja, da se pri določanju referenčnih vrednosti uporabljajo zadostni in točni podatki, ki predstavljajo dejansko tržno ali gospodarsko stanje, ki naj bi se merilo z referenčno vrednostjo. Vhodne podatke je treba pridobiti iz zanesljivih virov, referenčna vrednost pa se določi s trdno in zanesljivo metodologijo. Podatki za izračun referenčnih meril se morajo objaviti ali dati na voljo javnosti, podobno kot informacije o tistih, ki merijo vsako referenčno vrednost, razen v primeru, če bi to imelo resne negativne posledice. Za izračun referenčnih vrednosti se, če je mogoče, uporabljajo podatki o transakcijah, kadar pa ti niso na voljo, se lahko uporabijo preverljive ocene; — zagotoviti, da vsi, ki prispevajo podatke za izračun referenčnih vrednosti, prispevajo ustrezne podatke in da zanje veljajo ustrezne kontrole. Upravljavec referenčnih meril mora pripraviti zakonsko obvezujoč kodeks ravnanja za ponudnike, ki določa njihove obveznosti in odgovornosti pri zagotavljanju vhodnih podatkov za določanje referenčnih vrednosti. Te obveznosti vključujejo tudi obravnavo navzkrižij interesov; — zagotoviti ustrezno varstvo potrošnikov in vlagateljev, ki uporabljajo referenčne vrednosti. Predlog krepi preglednost podatkov, ki se uporabljajo za izračun referenčnih vrednosti, metodologije za njihov izračun, ter tega, kar se z njimi meri in načina njihove uporabe. Banke morajo tudi oceniti ustreznost uporabljene referenčne vrednosti, preden predlagajo finančno pogodbo, ter stranko opozoriti, če referenčna vrednost ni ustrezna (npr. za hipotekarne kredite); — uskladiti nadzor in uporabo ključnih referenčnih vrednosti. V nadzor ključnih referenčnih vrednosti bodo vključeni tudi posebni kolegiji nadzornikov, ki jih usmerja nadzorni organ upravljavca referenčne vrednosti, drugi nadzorni organi drugih zainteresiranih jurisdikcij ter Evropski organ za vrednostne papirje in trge (ESMA). V primeru nesoglasij v kolegiju odloča ESMA z zavezujočo vlogo mediatorja. Za ključne referenčne vrednosti veljajo „posebne“ dodatne zahteve, kot je ta, da morajo pristojni organi zahtevati obvezno prispevanje podatkov.
4.4.2

Očitno je, da mora v tem procesu sodelovati celotna skupnost. Učitelji in njihova osrednja vloga so že bili ustrezno izpostavljeni, sedaj pa je treba priznati tudi ključno vlogo družin in socialnega okolja. Pri izvajanju inovativnih in vključujočih politik izobraževanja bodo družine vedno imele ključno vlogo v procesu učenčevega prilagajanja novim digitalnim učnim orodjem. Izjemno pomembno je, da imajo družine pozitivno vlogo pri teh spremembah. EESO priznava tudi edinstveno vlogo mladinskih in drugih delavcev na lokalni ravni, ki v okviru svojega poklicnega delovanja ljudem vseh starosti zagotavljajo različne pobude na področju izobraževanja in jih zanje motivirajo.
2.3

Fiskalna konsolidacija in ekonomsko upravljanje v EU ne bosta vzdržna brez ustrezne socialne konsolidacije in socialnega upravljanja. Sedanji razpon med socialnimi razlikami v Evropi ovira oživitev gospodarstva, rast in kohezijo. EESO je mnenja, da je treba v proces evropskega semestra vključiti merila uspešnosti na področju zaposlovanja in socialnega vključevanja v enakem okviru za nadzor, kot je okvir, ki ureja usklajevanje ekonomskih politik in strukturne reforme. Merljivi cilji zaposlovanja in socialni cilji morajo biti v skladu s cilji glede dolga in primanjkljaja, s podobnimi mehanizmi prilagajanja in solidarnosti, ki bodo omogočili odpravo socialnih neravnovesij in spodbudili socialne naložbe.
2.30

DPS II v zvezi s kliringom in poravnavo uvaja nekaj sprememb. V skladu z Direktivo o dokončnosti poravnave plačilne institucije ne smejo neposredno sodelovati v mehanizmih kliringa in poravnave, temveč morajo do njih dostopati posredno prek velikih bank. DPS II v zvezi s tem ne prinaša bistvenih sprememb: plačilne institucije nimajo splošnega dostopa do sistemov kliringa in poravnave. V skladu s to direktivo morajo biti pravila za posredni dostop enaka za vse plačilne institucije (ob upoštevanju potrebe po zaščiti pred tveganjem poravnave).
4.11

Po mnenju Odbora mora biti odprava vzajemnih negativnih učinkov teh mehanizmov glavni cilj vseh politik vključevanja. S tega vidika so glavni instrumenti zlasti vključevanje Romov in spodbujanje njihove udeležbe, kakor tudi krepitev vloge romskih organizacij in razvoj njihovih zmogljivosti. To je mogoče izključno v odprti kulturi sprejemanja, v kateri bo politika do Romov dejansko temeljila na tistih, ki se jih resnično tiče, in v kateri Romi ne bodo veljali zgolj za upravičence, temveč tudi za enakovredne akterje, katerih sodelovanje je nujno. Spremeniti je treba nekdanji paternalistični pristop, kjer so postopke opredeljevali mnenjski voditelji in večinski nosilci odločanja v družbi, ter priznati in sprejeti Rome kot odgovorne člane družbe, ki so sposobni in pripravljeni dejavno vplivati na lastno usodo.
2.3

Potrebno je ukrepanje na evropski ravni, saj je raziskava Komisije pokazala, da so za zagotavljanje dolgoročnih naložbenih instrumentov v vsej Uniji značilne nepravilnosti, neusklajenost in razdrobljenost. V Prilogi 2 ocene učinka, ki je priložena predlogu, so podrobno opisane neskladnosti v shemah dolgoročnega financiranja v Nemčiji, Združenem kraljestvu, Franciji, na Irskem, Nizozemskem, v Italiji in Luksemburgu. Komisija ugotavlja, da ni dogovora o čezmejnih standardih glede tega, kaj so dolgoročna sredstva in naložbe, za koga so primerna in kako delujejo.
3.13

Delujoči Evropski raziskovalni prostor, ki je sinonim za enotni trg za raziskave in inovacije, je eden ključnih pogojev za polno uveljavitev koncepta Unije inovacij. Evropski svet je določil leto 2014 kot rok za njegovo dokončno vzpostavitev (15). To pomeni, da bi morale biti do takrat odstranjene vse ključne ovire za mobilnost in čezmejno sodelovanje na področju raziskav in inovacij, vključno z odprtjem trga dela za raziskovalce, ustanovitvijo dodatnih pokojninskih skladov, optimalnim pretokom znanja in raziskovalnih dosežkov ter bolj konkurenčno uporabo nacionalnih raziskovalnih sredstev. EESO je svoje poglede na dokončanje ERP podrobneje opredelil v enem od svojih mnenj (16) in že takrat izrazil bojazen, da je leto 2014 preveč ambiciozen rok.
SL Uradni list Evropske unije C 341/97

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi nekaterih uredb na področju ribištva in zdravja živali zaradi spremembe statusa otočja Mayotte v razmerju do Unije

(COM(2013) 417 final – 2013/0191 (COD))

in o

predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi nekaterih direktiv na področju okolja, kmetijstva, socialne politike in javnega zdravja zaradi spremembe statusa otočja Mayotte v razmerju do Unije

(COM(2013) 418 final – 2013/0192 (COD))

2013/C 341/22

Evropski parlament in Svet sta 27. junija 2013 oziroma 16. julija 2013 sklenila, da v skladu s členi 43(2), 141, 153(2), 168 in 192(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosita za mnenje o naslednjih dokumentih:

Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi nekaterih uredb na področju ribištva in zdravja živali zaradi spremembe statusa otočja Mayotte v razmerju do Unije

COM(2013) 417 final – 2013/0191 (COD)

in

Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi nekaterih direktiv na področju okolja, kmetijstva, socialne politike in javnega zdravja zaradi spremembe statusa otočja Mayotte v razmerju do Unije

COM(2013) 418 final – 2013/0192 (COD).

Odbor se strinja z vsebino predloga in nima nobenih pripomb, zato je na 492. plenarnem zasedanju 18. in 19. septembra 2013 (seja z dne 18. septembra) s 170 glasovi za, 6 glasovi proti in 12 vzdržanimi glasovi sklenil o tem predlogu podati pozitivno mnenje.
3.3.2

EESO na vprašanja iz tega dela zelene knjige odgovarja tako: — 6. vprašanje: v živilskem sektorju nepoštene trgovinske prakse redno izvajajo zlasti supermarketi v vsakodnevnih poslovnih dejavnostih. — 7. vprašanje: dobavitelji neživilskega blaga so očitno v veliko manjši meri žrtve nepoštenih trgovinskih praks maloprodajnih verig. To je najverjetneje posledica njihove manjše odvisnosti od velikih maloprodajnih mrež, saj imajo na primer dobavitelji igrač, športnih artiklov ali oblačil veliko več različnih potencialnih kupcev kot pa proizvajalci živil. Nepoštene trgovinske prakse se pojavljajo tudi v franšiznih odnosih, in sicer tako v živilskem kot tudi neživilskem maloprodajnem sektorju. V franšiznih odnosih obstajajo v bistvu enake težave, kot so opisane v tem mnenju, saj je tudi za te odnose značilno enako neravnovesje med močnejšo stranko (franšizodajalcem/verigo) in precej šibkejšo stranko (franšizojemalcem), zato zanje velja ista predpostavka o odsotnosti pogodbene (pogajalske) svobode. Franšizojemalec podpiše pristopno pogodbo pod pogoji, ki jih določi franšizodajalec, in nima nobene druge izbire, če želi skleniti pogodbo. Pripombe glede dejavnika strahu in dejstva, da distributer (franšizodajalec) zaračuna stroške dobavitelju (franšizojemalcu), ki v zameno ne dobi nobenega povračila/dodane vrednosti, veljajo tudi za franšizne odnose. Med izvajanjem pogodbe franšizodajalec dogovore pogosto enostransko spreminja prek "smernic", torej zunaj pogodbe. — 8. vprašanje: nepoštene trgovinske prakse močno vplivajo na sposobnost MSP, dejavnih v kmetijskem in živilskem sektorju, za naložbe in inovacije. Naložbe v zaščito javnih dobrin – kot so okolje, delovne razmere, dobro počutje živali in podnebje – so manjše zaradi odvisnosti od manjšega števila kupcev in s tem povezane negotovosti. — 9. vprašanje: vpliv nepoštenih trgovinskih praks med podjetji na potrošnike je podrobno analiziran v posebni študiji. (5) Sedanji sistem na dolgi rok škodi potrošnikom predvsem zaradi pomanjkanja naložb v trajnostno proizvodnjo in inovacije. Dolgoročno bodo utrpeli škodo tudi zaradi nedelovanja trga na področjih, kot so okolje, podnebje, delovne razmere in dobro počutje živali. Zato Odbor meni, da je bolje, če potrošniki zdaj plačujejo nekoliko več za živila, saj konkurenca med maloprodajnimi verigami trenutno temelji zgolj na najnižji možni ceni potrebščin, čemur je vse drugo podrejeno. — 10. vprašanje: nepoštene trgovinske prakse nedvomno škodljivo vplivajo na delovanje enotnega trga, saj znatno omejujejo možnosti malih in srednje velikih akterjev, da se uveljavijo na trgu. Dejansko veliki trgovci na drobno odločajo o tem, kaj se bo kje prodajalo, in v številnih primerih merilo ni najboljše razmerje med kakovostjo in ceno, ampak pogosto večja "pripravljenost" ali "sposobnost" sprejeti nepoštene trgovinske prakse.
2.4

Goriva, ki jih obravnava sporočilo, so zemeljski plin, vključno z biometanom (utekočinjeni zemeljski plin (UZP), stisnjeni zemeljski plin (SZP), utekočinjen plin (GTL)), električna energija, biogoriva (utekočinjena) in vodik, ki imajo različne lastnosti in se različno uporabljajo. Komisija opisuje strategijo za vse načine prevoza. Namen strategije je vzpostaviti dolgoročni okvir za usmerjanje tehnološkega razvoja in naložb v uporabo alternativnih goriv s ciljem zmanjšanja odvisnosti od nafte, zagotavljanja zanesljivejše oskrbe z gorivi in zmanjšanja emisij. Ukrepi, predvideni v strategiji, se nanašajo na štiri področja: — treba je zgraditi dovolj gosto infrastrukturo za alternativna goriva, da se ustvari gotovost v zvezi z možnostjo uporabe in zagotovi vseevropska mobilnost. To bo omogočilo bolj razširjeno uporabo vozil in ladij, ki uporabljajo alternativna goriva, zlasti električno energijo, vodik, SZP in UZP. Stroški v višini 10 milijard EUR, ki so po izračunih potrebni za izgradnjo potrebne infrastrukture, se bodo povrnili z razvojem trga. Neposredno javno financiranje ni potrebno, če se uporabijo orodja, kot so zahteve za gradbena dovoljenja, koncesije, predpisi o naročilih, predpisi o dostopu in polnjenju ter nefinančne spodbude; — potrebne so enotne specifikacije, predvsem za vmesnike med električnimi vozili in polnilnimi postajami, pa tudi za vodik, SZP in UZP; — sprejetost pri potrošnikih je ključnega pomena. Doseči jo je mogoče z ukrepi, ki segajo od nefinančnih ukrepov, kot so privilegiran dostop za električna vozila in kampanje obveščanja, do finančnih spodbud; — upravljanje tehnološkega razvoja na naslednji način: a) v okviru programa Obzorja 2020 bo na voljo financiranje za raziskave, predstavitvene in tržno usmerjene projekte za alternativna goriva za vse vrste prevoza; b) v okviru strateškega načrta za tehnologijo prometa (COM(2012) 501 final) bodo pripravljeni časovni načrti; c) nadaljevati bi se moral razvoj javno-zasebnih partnerstev in partnerstev, kot je pobuda za pametna mesta in skupnosti (COM(2012) 4701 final); d) med posebnimi projekti so evropska industrijska pobuda za energijo iz biomase v okviru strateškega načrta za energetsko tehnologijo ter nove raziskovalne zmogljivosti za interoperabilnost električnih vozil in pametnih omrežij v Skupnem raziskovalnem središču EU.
4.2

EESO je analiziral predlog in meni, da v katerem koli ukrepu vsaj vidiki v zvezi s: — predhodnim obveščanjem in pretovarjanjem; — sprejetjem sprememb glede načina in pogostosti sporočanja podatkov Komisiji o kvotah in naporu; — izvzetjem nekaterih flot iz obveznosti izpolnjevanja obvestil o prodaji; — sprejetjem pravil o načrtu ladijskega skladišča; — določitvijo, za kateri ribolov veljajo posebni programi nadzora in inšpekcijskih pregledov, glede na svoj pomen ne bi smeli biti predmet delegiranih aktov, temveč izvedbenih aktov.
5.9.2

Glede na to, da je na podlagi besedila mogoče sklepati, da je proizvajalec odgovoren za škodo, ki jo lahko povzroči nevaren proizvod, bi bilo ustrezneje, da se določi, da vsebina navedenega dokumenta velja deset let. Za večjo jasnost je treba v členu 8(6) izraz „proizvajalci zagotovijo“ nadomestiti z izrazom „proizvajalci so odgovorni za zagotavljanje“, ki se zdi skladnejši z zahtevo, ki zanje velja. Enako bi moralo smiselno veljati za uvoznike in njihovo odgovornost kot tudi obveznost, da se tehnična dokumentacija hrani deset let, kot to velja za druge gospodarske subjekte.
4.9

Lažji dostop do sredstev EU za države s posebno slabim stanjem na trgu dela: kljub težkemu proračunskemu položaju v državah članicah je treba ohraniti in po potrebi povečati razpoložljivost nacionalnih in evropskih sredstev za aktivne posege na trg dela ter izobraževanje in zaposlovanje mladih in dolgotrajno brezposelnih. Državam članicam s posebno slabim stanjem na trgu dela, ki morajo hkrati izpolnjevati restriktivne proračunske cilje, je treba olajšati dostop do sredstev EU. Potrebni so pragmatični in prožni postopki ter poenostavitve pri upravljanju uporabe sredstev vse do začasne ukinitve nacionalnega sofinanciranja pri izkoriščanju sredstev iz ESS in drugih evropskih skladov.
Razmere, v katerih je bil objavljen letošnji pregled rasti, so težavne, in napovedi v zvezi z zaposlovanjem in rastjo niso najboljše. Odbor se strinja s pomisleki iz letnega pregleda, da je dolgotrajna kriza državam članicam preprečila, da bi nadaljevale izpolnjevanje svojih ciljev glede zaposlovanja, raziskav in razvoja, podnebnih sprememb/energije, izobraževanja in boja proti revščini. Dvomi o tem, ali je EU zmožna te cilje uresničiti, so vedno večji.

Odbor ugotavlja tudi, da je Letni pregled rasti 2013 nastal v razmerah, ki so brez primere. Po eni strani je Evropski svet na zasedanju junija 2012 sprejel Pakt za rast in delovna mesta (6). Po drugi strani pa je bila temeljito spremenjena arhitektura upravljanja EU (zlasti okrepljen medsebojni nadzor fiskalnih politik), kar izhaja iz nezmožnosti sedanje strukture, da bi obvladala gospodarsko krizo in preprečila okužbo, ki ogroža sam obstoj eura in Evropske unije, obenem pa je podaljšala tudi recesijo, kar je razlog za visoko stopnjo brezposelnosti. Odbor poziva k hitremu in uravnoteženemu izvajanju teh ukrepov, saj bodo nadvse pomembni na poti k oživitvi gospodarstva in pri obnovitvi zaupanja vlagateljev, podjetij in potrošnikov.
Tretje področje, v zvezi s katerim Komisija izrecno navaja vlogo in vključenost socialnih akterjev in socialnih partnerjev, se nanaša na plače, v zvezi s katerimi bi se bilo treba po besedah Komisije s socialnimi partnerji „posvetovati“ o reformi sistemov določanja plač. EESO želi Komisijo opozoriti, da so v številnih državah članicah plače, pogajanja o plačah, pa tudi sistem določanja plač v avtonomni pristojnosti socialnih partnerjev, ki se v zvezi s tem pogajajo in sklepajo kolektivne pogodbe. Te avtonomne pogajalske vloge socialnih partnerjev ne moremo omejiti na posvetovanje. Ravno tako ne moremo pravice do sodelovanja v dialogu omejiti na izključno posvetovalno vlogo. Avtonomnost socialnih partnerjev in socialni dialog sta potrjena v členih 152 in 153–155 PDEU, ki med drugim določajo načelo, da mora EU upoštevati nacionalne sisteme odnosov med delodajalci in delojemalci. Zato je „posvetovanje“ s socialnimi partnerji v zvezi z, na primer, reformo mehanizmov indeksacije plač popolnoma neustrezno in celo neprimerno, zlasti ker se v nacionalnem modelu socialnega dialoga o takšnih mehanizmih za indeksacijo pogajajo in usklajujejo sami socialni partnerji v okviru kolektivnih pogodb.

EESO se v zvezi s tem sprašuje, ali morda Komisija ne namenja prevelikega pomena vlogi prilagajanja plač navzdol. Na podlagi podrobnejše analize priporočil za posamezne države članice, ki so priložena temu sporočilu Komisije, je razvidno, da Komisija 17 državam članicam daje priporočila v zvezi s plačami in 16 od njih priporoča zmanjšanje rasti plač, bodisi s spremembo indeksacije, omejitvijo minimalnih plač, decentralizacijo pogajanj o plačah ali s povečanjem prožnosti najnižjih plač. Vendar so neravnovesja znotraj evropske monetarne unije predvsem strukturne narave in v glavnem povezana z dejstvom, da ima globalizacija različne posledice za različne članice monetarne unije (opomba: IMF, External Imbalances in the Euro Area, delovni dokument 12/136, 2012). Dejstvo pa ostaja, da v tekmovanju z državami z nizkimi dohodki ne moremo zmagati s tem, da bomo znižali plače.
4.13

Za vzpostavitev zaupanja v oznako je treba okrepiti ozaveščenost med podjetji, vlagatelji in potrošniki, a tudi oblikovati učinkovit sistem nadzora. Oznaka je namreč le trenutni kazalnik, ki pove, kako uspešno je podjetje izpolnjevalo merila ob prijavi. Brez neodvisnega organa, ki bi bil odgovoren za certificiranje, nadzor in roke, povezane z oznako, ne bo mogoče zagotoviti niti zaupanja v oznako niti socialnega napredka, ki sta glavna cilja. Pri tem je treba upoštevati nevarnost zlorab oziroma nepravilnosti ter možnost za izključitev podjetja. Za razvoj ustreznega nadzornega postopka bodo potrebna sredstva in upravni aparat, zato je treba pretehtati pričakovano socialno dodano vrednost na eni strani in povečanje birokracije in kompleksnosti na drugi.
2.6

Europol ocenjuje, da so goljufije in utaje na področju DDV, povezane s trgovanjem s pravicami do izpustov toplogrednih plinov, v letih 2008 in 2009 povzročile državnim proračunom več držav članic EU za približno pet milijard EUR izpada dohodkov. Direktor Europola Rob Wainwright meni: "Organizirane goljufije na področju DDV se še vedno uvrščajo med pomembne kriminalne dejavnosti v Evropi. Dohodkom osrednjih vlad odtegujejo velikanska sredstva, obenem pa ogrožajo cilj preoblikovanja Evrope v konkurenčno in okolju prijaznejše gospodarstvo."
5.8

EESO pozdravlja dejstvo, da je skupina na visoki ravni preusmerila pozornost s podpore raziskavam in razvoju k uravnoteženemu tristebrnemu pristopu. V tej luči se zdi 7. okvirni program precej pomanjkljiv. Kljub temu pa je Odbor zaskrbljen, saj v EU morda ni dovolj podjetij, ki bi imela ustrezne zmogljivosti, izdelke in svetovni doseg, da bi lahko na trgu uspešno ponudila proizvode, ki so nastali pod okriljem stebra R&R. Celoten predlog sloni na domnevi, da lahko drugi in tretji steber omogočita KET uveljavitev na trgu. V resnici pa ključnim omogočitvenim tehnologijam po navadi omogočijo prodor na trg visokotehnološki proizvajalci, kot so Apple, BMW, Bayer, Rolls Royce ali Airbus. EU mora v sodelovanju z državami članicami oblikovati strategijo za podporo in razvoj svetovno pomembnih podjetij, ki izdelujejo končne proizvode. Obstoječa podjetja je treba spodbuditi, naj razširijo obseg proizvodnje z izdelki, ki so tesno povezani s KET in namenjeni svetovnim trgom. Sporočilo večkrat poudari, da KET lahko ustvarjajo rast in nova delovna mesta. EESO pa na drugi strani meni, da so podjetja, ki uporabljajo KET, tista, ki lahko ustvarijo rast in nova delovna mesta. EU potrebuje več podjetij s storitvami in trgi, ki lahko izkoriščajo KET.
1.3

Kartična plačila so najbolj priljubljen instrument negotovinskega plačila v EU in po svetu. V ekonomski literaturi se vse bolj povečuje soglasje, da so negotovinska plačila davčno in gospodarsko bolj pregledna, za celotno družbo pa tudi cenejša, udobnejša, varnejša in bolj inovativna, zato EESO podpira predlog Komisije, da se uporabljajo tudi za preučevanje prednosti večje integracije trgov. Vendar pa priložnosti na enotnem trgu zaradi zgodovinskih ovir, nezadostne standardizacije in interoperabilnosti ter različnega in pomanjkljivega obveščanja javnosti še niso v celoti izkoriščene, kar pa je mogoče popraviti z večjo uporabo kartičnih, spletnih in mobilnih plačil. Zato so možnosti za konkurenčnost, inovacije in učinkovitost neizkoriščene. EESO poziva k tržnim pobudam, s katerimi naj bi čim prej predlagali izvršljive rešitve, zlasti tistim, ki bi hkrati prispevale k večji finančni in digitalni vključenosti.
SL Uradni list Evropske unije C 11/87

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o nekaterih tehničnih in nadzornih ukrepih v Skagerraku ter spremembi Uredbe (ES) št. 850/98 in Uredbe št. 1342/2008

COM(2012) 471 final - 2012/0232 (COD)

2013/C 11/24

Evropski parlament in Svet sta 11. septembra 2012 oziroma 12. septembra 2012 sklenila, da v skladu s členom 43 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosita za mnenje o naslednjem dokumentu:

Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o nekaterih tehničnih in nadzornih ukrepih v Skagerraku ter spremembi Uredbe (ES) št. 850/98 in Uredbe št. 1342/2008

COM(2012) 471 final – 2012/0232 (COD).

Odbor se strinja z vsebino predloga, zato je na 484. plenarnem zasedanju 14. in 15. novembra 2012 (seja z dne 14. novembra) s 157 glasovi za, 2 glasovoma proti in 9 vzdržanimi glasovi sklenil o tem predlogu podati pozitivno mnenje.