[pic] | EUROPEAN COMMISSION |

Bruselj, 10.12.2010

COM(2010) 725 konč.

POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

PETO POROČILO O IZVAJANJU UREDBE (ES) ŠT. 2320/2002 O DOLOČITVI SKUPNIH PRAVIL NA PODROČJU VARNOSTI CIVILNEGA LETALSTVA

POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

PETO POROČILO O IZVAJANJU UREDBE (ES) ŠT. 2320/2002 O DOLOČITVI SKUPNIH PRAVIL NA PODROČJU VARNOSTI CIVILNEGA LETALSTVA

To poročilo zajema obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2009

UVOD

Leta 2009 je bilo področje varnosti letalstva v EU v postopku konsolidacije. Skozi vse leto je Komisija nenehno sodelovala z državami članicami in industrijo, da bi dokončno oblikovala podrobnosti novega paketa izvedbene zakonodaje, namenjene dopolnitvi Uredbe (ES) 300/2008[1]. Znanstvena skupnost in proizvajalci so se osredotočili na razvoj tehnologij, ki bi potnikom omogočile vnos tekočin na letalo. Evropski parlament je še naprej natančno preučeval vprašanja v zvezi z mogočo uporabo varnostnih skenerjev na evropskih letališčih. V širšem smislu so potekale redne razprave z mednarodnimi organizacijami v iskanju svetovnih rešitev skupnih težav.

Šele v zadnjih dneh pred koncem leta, ko je na letu 253 letalske družbe Northwest Airlines z amsterdamskega letališča Schiphol v Detroit prišlo do terorističnega poskusa, je bila pozornost znova sunkovito usmerjena k novi grožnji. To je bilo še eno opozorilo, da je civilno letalstvo še vedno privlačna tarča ekstremističnih skupin, ki se bodo vedno skušale izogniti odkrivanju s sedanjimi tehnikami pregledov. Zato je bilo treba znova poudariti bistven pomen dela Komisije in partnerjev na področju varstva potnikov in celotne evropske letalske industrije.

PRVI DEL

Inšpekcijski pregledi

1. SPLOšNO

Komisija mora v skladu s pogoji iz Uredbe (ES) 2320/2002 izvajati inšpekcijske preglede uprav držav članic za varnost letalstva („pristojnih organov“) in letališč EU. V program Skupnosti je vključena tudi Švica, medtem ko na Norveškem in Islandiji inšpekcijske preglede za vzporedne predpise izvaja Nadzorni organ EFTA. Inšpekcijske preglede izvajajo člani skupine Komisije, v kateri je 11 inšpektorjev za varnost letalstva, ki sodelujejo z nacionalnimi inšpektorji, imenovanimi s strani držav članic. Leta 2009 je inšpekcijske preglede izvajalo 50 nacionalnih inšpektorjev. Tabela, ki povzema vse dosedanje dejavnosti Komisije in Nadzornega organa EFTA za spremljanje skladnosti, je priložena v prilogi.

2. INšPEKCIJSKI PREGLEDI PRISTOJNIH NACIONALNIH ORGANOV

Komisija je leta 2009 spremljala 9 pristojnih organov, pri katerih je Komisija že prej izvajala inšpekcijske preglede. Ponavljal se je vzorec najpogostejših pomanjkljivosti nacionalnih programov za nadzor kakovosti iz preteklih let.

V zvezi z izvajanjem ukrepov je bilo v nekaterih državah članicah še vedno prisotno pomanjkanje hitrega odkrivanja in odpravljanja napak. Nekatere države niso nadzorovale vseh vidikov zakonodaje, zato se na nekaterih letališčih dlje časa niso izvajali inšpekcijski pregledi. Dejavnosti nadaljnjega spremljanja so bile v nekaterih primerih nezadostne ali niso bile izvedene, prav tako so bile pomanjkljivosti pogosto odpravljene z veliko zamudo. Sankcije so bile na voljo vsem državam članicam, vendar niso bile vedno dovolj stroge ali ustrezno odvračilne. En pristojni organ še vedno ni uskladil nacionalnega programa varnosti civilnega letalstva z najnovejšim razvojem zakonodaje EU ter je še vedno moral ločevati operativno izvajanje zahtev od upravljanja programa za nadzor kakovosti, čeprav je to Komisija že prej opredelila kot resne pomanjkljivosti. Zelo veliko zaskrbljenost je povzročil organ, ki ni izpolnil pisne zaveze, da bo povečal sredstva za spremljanje skladnosti v skladu z ugotovitvami prejšnjega inšpekcijskega pregleda Komisije.

3. ZAčETNI INšPEKCIJSKI PREGLEDI NA LETALIščIH

Leta 2009 je bilo izvedenih devetnajst (19) začetnih inšpekcijskih pregledov, kar je skoraj dvakrat več kot leta 2008. Zajeta so bila vsa poglavja (vendar ne pri vsakem pregledu). Skupni delež ključnih ukrepov, za katere je bilo ugotovljeno, da so usklajeni, se je znova nekoliko povečal, in sicer do skoraj 85 %. Ugotovljene pomanjkljivosti so se večinoma pojavljale na istih področjih kot pri prejšnjih inšpekcijskih pregledih, pogosto zaradi človeških dejavnikov.

Najšibkejša področja na letališčih, ki so bila pregledana leta 2009, so bila povezana s kakovostjo pregledov osebja, predpisi, ki urejajo uporabo prepovedanih predmetov s strani osebja, in izvajanjem zahtev glede varnosti tovora. Od članov osebja na primer niso vedno zahtevali, naj pred pregledom odstranijo jopiče, ročna preiskava osebja pa ni bila izvedena po istih metodah kot za potnike. Prav tako veliko letališč ni izvajalo ustreznih postopkov identifikacije članov osebja, ki so uradno pooblaščeni za prenašanje prepovedanih predmetov na varnostna območja omejenega gibanja. Pri vseh sedmih inšpekcijskih pregledih na področju varnosti tovora je bilo ugotovljeno več težavnih področij, vključno z nezadostnimi programi varnosti in neprimerno izbranimi metodami pregledov glede na naravo pošiljke. Druge pogoste pomanjkljivosti so bile povezane z zahtevami glede vnosa tekočin na varnostno območje omejenega gibanja (kot je uporaba ustreznih vrečk, ki jih ni možno odpreti brez vidnih poškodb), nezadostno zaščito prtljage na območju za razvrščanje prtljage, s pregledi vozil in tehničnimi standardi za opremo.

Predpisi v zvezi s potniki in ročno prtljago so bili večinoma strogo upoštevani, čeprav se včasih niso dovolj pogosto izvajale redne naključne preiskave in/ali kakovost ročne preiskave potnikov ni bila povsem zadovoljiva. Izpolnjevanje predpisov na področju pregleda oddane prtljage je bilo zelo strogo, vendar so na enem letališču uporabljali pse za pregled oddane prtljage, čeprav to ni bilo dovoljeno v skladu s takratnimi zakonodajnimi določbami[2].

V nekaterih primerih ni bil upoštevan nadzor dostopa do prostorov za preskrbo s hrano in čiščenje. V zvezi z letalskimi prevozniki je bilo največ dodatnih prizadevanj potrebnih na področju preiskave in preverjanja zrakoplova ter postopkov, ki se uporabijo za prtljago, ki je oddana prepozno, da bi se lahko uporabili standardni postopki (rush bags) .

4. NADALJNJI INšPEKCIJSKI PREGLEDI

Komisija rutinsko izvaja omejeno število nadaljnjih inšpekcijskih pregledov. Kadar je pri začetnem inšpekcijskem pregledu ugotovljenih več resnih pomanjkljivosti, bo zagotovo načrtovan nadaljnji pregled. Leta 2009 so bile potrebne štiri take dejavnosti, pri katerih je bilo v vseh primerih ugotovljeno, da je bila večina ugotovljenih pomanjkljivosti odpravljenih, vendar ne vse.

5. ODPRTI SPISI, PRIMERI IZ čLENA 15 IN PRAVNI POSTOPKI

Spisi inšpekcijskega pregleda ostanejo odprti, dokler se Komisija ne prepriča, da je bil sprejet ustrezen ukrep za odpravo. Leta 2009 je bilo zaprtih 20 spisov (14 letališč in 6 pristojnih organov). Na koncu leta je ostalo odprtih skupno 17 spisov pristojnih organov in 20 spisov inšpekcijskih pregledov letališč.

Kadar so ugotovljene pomanjkljivosti na letališču tako resne, da lahko bistveno ogrozijo splošno raven varnosti civilnega letalstva v Skupnosti, Komisija uporabi člen 15 Uredbe 1486/2003[3]. To pomeni, da so vsi drugi pristojni organi opozorjeni na razmere in da je treba razmisliti o dodatnih ukrepih v zvezi z leti z zadevnega letališča. Na začetku leta 2009 ni bilo odprtega nobenega primera v skladu s členom 15, prav tako med letom ni bil sprožen noben tak primer.

Druga možna sankcija v najbolj resnih primerih ali v primerih, ko pomanjkljivosti dlje časa niso odpravljene ali se ponavljajo, vključuje začetek postopka za ugotavljanje kršitev. Komisija je leta 2009 zaključila en postopek za ugotavljanje kršitev, in sicer po 14-mesečni zamudi, ko so bila rešena ključna vprašanja v zvezi s pomanjkanjem sredstev in neizvajanjem ukrepov. Zadevna država članica je uvedla nove upravne ureditve in imenovala dodatne inšpektorje. Med letom je bil sprožen nov postopek za ugotavljanje kršitev zoper državo članico, ki ni povečala sredstev in dejavnosti spremljanja kljub temu, da se je k temu zavezala na podlagi pomanjkljivosti, ki je bila ugotovljena pri prejšnjem inšpekcijskem pregledu. Ob koncu leta 2009 so na odločitev čakali trije primeri kršitev.

6. LASTNE OCENE DRžAV čLANIC

V skladu s členom 6 Uredbe Komisije št. 1217/2003[4] so države članice obvezane, da Komisiji vsako leto do konca februarja predložijo letno poročilo, ki vključuje rezultate nacionalnega spremljanja skladnosti za obdobje od januarja do decembra preteklega leta. Vsa poročila za leto 2009 so bila predložena pravočasno in usklajena s predlogo Komisije. Ugotovljene pomanjkljivosti so bile povezane z majhnim številom dni, ki jih je osebje opravilo na mestu, neizpolnjevanjem vseh zahtev, nezadostnimi dejavnostmi pri nadaljnjih inšpekcijskih pregledih in neizvajanjem razpoložljivih izvršilnih ukrepov.

Od začetka programa leta 2003 se je usklajevanje teh režimov spremljanja skladnosti v EU dejansko izkazalo za težavno. To se je zgodilo zaradi tega, ker so države članice drugače razumele pogoje, razvoj metodologij in zahteve glede poročanja. Razmere so se sčasoma izboljšale, vendar bi bile lahko še boljše. Določene razlike med rezultati nacionalnega spremljanja skladnosti in ugotovitvami inšpekcijskih pregledov Komisije izhajajo iz pomanjkanja usklajenosti, kar pogosto nakazuje nižjo raven skladnosti, kot jo navajajo nacionalna poročila.

7. REVIZIJA KOMISIJE S STRANI ICAO

Leta 2009 je Mednarodna organizacija civilnega letalstva (ICAO) prvič izvedla revizijo Komisije kot organa EU za spremljanje in predložila zelo pozitivno poročilo, brez priporočil za spremembo. Ugotovitve tega inšpekcijskega pregleda so omogočile zmanjšanje dejavnosti spremljanja ICAO na letališčih EU, saj se te ustrezno izvajajo v okviru evropskega programa.

DRUGI DEL

Zakonodaja

1. SPLOšNO

Leta 2009 je bilo objavljenih nekaj novih zakonodajnih aktov na področju varnosti letalstva, čeprav je bilo veliko dela opravljenega pri pripravi novega paketa, ki naj bi bil zaključen do aprila 2010. Ločeno je potekala tudi priprava novih predpisov na področju pregleda tekočin, uporabi psov pri pregledih za varnost letalstva in uporabi detektorjev kovin za pregled nekaterih posebnih vrst tovora.

2. SPREJETA DOPOLNILNA ZAKONODAJA

Nova zakonodajna besedila, sprejeta leta 2009, so:

- Uredba (ES) 272/2009[5] o dopolnitvi skupnih osnovnih standardov na področju varovanja v civilnem letalstvu, ki so določeni v okvirni uredbi, in

- Uredba (EU) z dne 1254/2009[6] o določitvi meril, na podlagi katerih lahko države članice odstopajo od skupnih osnovnih standardov za varnost civilnega letalstva ter sprejmejo druge alternativne varnostne ukrepe.

Ta besedila so bila finalizirana na osmih sejah Regulativnega odbora za varnost letalstva, na osmih srečanjih Svetovalne interesne skupine za varovanje v letalstvu ter na številnih usmerjenih srečanjih delovne skupine, na katerih so sodelovale države članice in industrijski sektor.

- Uredba (ES) 272/2009 je „druga raven“ zakonodajnega paketa, ki dopolnjuje Uredbo (ES) 300/2008. Opredeljuje širša področja, na katerih bi se lahko razvila izvedbena pravila, našteva na primer različne vrste tehnik pregledov, ki so dovoljene za potnike, prtljago in tovor, vendar ne določa, kako se morajo uporabljati.

- Uredba (EU) 1254/2009 obravnava poseben vidik varnosti letalstva – vrste dejavnosti zrakoplovov, ki jih lahko države članice izvzamejo iz predpisov, ki veljajo drugje, ker pomenijo manjše tveganje. To na primer vključuje zelo majhen zrakoplov. V teh primerih se morajo uporabljati drugi nacionalni predpisi, o katerih mora biti Komisija obveščena.

3. SPREJETE SPREMEMBE ZAKONODAJE

Zakonodaja na področju varnosti letalstva iz Uredbe (ES) 2320/2002 je bila v obdobju, ki ga zajema to poročilo, prilagojena z enim ukrepom o spremembi[7]. Prilagodila naj bi se določba o izvzetju brezcarinskih tekočin za Južno Korejo, vendar prilagoditev na koncu ni bila splošno izvedena. Težave pri drugih pogajanjih z Južno Korejo v zvezi s tem so pomenile, da se po priporočilu Komisije izvzetja, ki so bila dovoljena za to državo, na veliko letališčih EU niso izvajala.

4. NOVI OKVIR IN IZVEDBENI PAKET

Leta 2009 so Komisija in države članice namenile največ prizadevanj pripravi podrobnega izvedbenega paketa ter novih predpisov na področju inšpekcijskih pregledov in nadzora kakovosti. Do konca leta je Regulativni odbor pozitivno sprejel besedila o inšpekcijskih pregledih in nadzoru kakovosti, prav tako je bil večji izvedbeni paket že na voljo v skoraj popolni obliki osnutka ter razdeljen in pripravljen za vključitev v osnutek uredbe[8], ki vsebuje informacije, ki bi se lahko objavile v javnosti, in osnutek odločbe[9], ki vsebuje občutljivejši material.

5. DOLOčBE O FINANCIRANJU

Februarja 2009 je Komisija objavila poročilo[10] o financiranju varovanja v letalstvu, kot je določeno v členu 22 Uredbe (ES) 300/2008. Pozneje je Komisija sprejela predlog Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o pristojbinah za varovanje v letalstvu[11], ki je opredelila temeljna načela, ki jih morajo upravljavci letališč spoštovati pri določanju pristojbin za varovanje. Ta so vključevala prepoved diskriminacije med prevozniki ali potniki, posvetovanje med upravo letališča in letalskimi prevozniki, preglednost, navezavo na stroške in ustanovitev nadzornega organa.

TRETJI DEL

Preskusi in študije

1. PRESKUSI

„Preskus“ v smislu zakonodaje EU na področju varnosti letalstva se izvede, ko se država članica dogovori s Komisijo, da bo uporabila posebno sredstvo ali metodo, ki ni priznana v skladu z zakonodajo in bo za omejeno časovno obdobje nadomestila eno od priznanih metod varnostnega nadzora. V pravnem smislu se ta izraz ne uporablja, kadar država članica ali subjekt izvaja oceno novega varnostnega nadzora, ki se uporablja poleg ene ali več metod nadzora, ki jih že pokriva zakonodaja.

V letu 2009 je bilo izvedeno veliko preskusov. Ti so vključevali uporabo varnostnih skenerjev za pregled potnikov in osebja ter uporabo psov pri varnostnih pregledih. Informacije na podlagi preskusov s skenerji so bile posredovane Komisiji kot pomoč pri pripravi načrtovanega poročila o uporabi te opreme. Informacije na podlagi preskusov s psi so bile uporabljene pri pripravi prihodnjega zakonodajnega predloga.

2. ŠTUDIJE

Januarja 2009 je bila Regulativnemu odboru za varnost letalstva predložena študija QinetiQ o človeških dejavnikih pri pregledih za varnost letalstva. Priporočila so bila vključena predvsem v razprave o predlaganem novem poglavju zakonodaje o usposabljanju in zaposlovanju.

ČETRTI DEL

Dialog z mednarodnimi organi in tretjimi državami

1. SPLOšNO

Komisija dejavno sodeluje z mednarodnimi organi in ključnimi partnerji iz tretjih držav ter redno sodeluje na mednarodnih srečanjih, na katerih na splošno usklajuje stališča EU in pogosto vodi predstavitve ali predlaga dokumente. Poleg tega ustrezno potekajo razprave s posameznimi tretjimi državami o lokalnih vprašanjih ali skupnem interesu, kot so izvzetja iz običajnih zahtev glede prenašanja tekočin, kupljenih v brezcarinskih trgovinah. Ti stiki omogočajo EU, da spremlja razvoj najboljših praks in jih izmenjuje.

2. MEDNARODNI ORGANI

Komisija se redno udeležuje sestankov odbora za varnost letalstva Mednarodne organizacije civilnega letalstva in je leta 2009 predložila dokumente o tekočinah, enkratnem varnostnem pregledu in bistvenih grožnjah za varnost. Vsi dokumenti so bili dobro sprejeti. Komisija je novembra 2009 v Bruslju gostila delavnico ICAO o tekočinah, na kateri je bil dosežen mednarodni sporazum o korakih za postopno opuščanje sedanje prepovedi.

Poleg tega se Komisija redno udeležuje sestankov tehnične delovne skupine in delovne skupine za usposabljanje ECAC. Sklepi, ki so bili sprejeti v vseh teh skupinah, so bili pozneje osnova za razprave na srečanjih Regulativnega odbora in povezanih delovnih skupin.

3. TRETJE DRžAVE

Komisija je dejavno nadaljevala dialog na področju varnosti letalstva z Združenimi državami na številnih forumih, zlasti v skupini EU-ZDA za sodelovanje na področju prometa, ki je povečala prizadevanja za enkratne varnostne preglede. Komisija je prav tako posredovala ob več priložnostih, ko so države članice izrazile posebno zaskrbljenost glede dodatnih zahtev Združenih držav v zvezi z varnostjo, ki niso ustrezno upoštevale trdnih sistemov EU, ki so že uveljavljeni. To je včasih vključevalo stalno prakso Združenih držav, ki brez predhodnega posvetovanja izdajajo nujne spremembe za letalske prevoznike, ki uporabljajo letališča EU.

Komisija je sodelovala pri inšpekcijskih pregledih na veliko letališčih ZDA in Kanade, da bi odobrila izvzetja iz zahtev glede brezcarinskih tekočin, kupljenih v trgovinah na nadzorovanih delih letališč in izročenih na točkah pretovarjanja v EU, ter ocenila možnost prihodnjih sporazumov o enkratnih varnostnih pregledih. Komisija je izvedla dodatne inšpekcijske preglede na letališčih v Singapurju in Dubrovniku, da bi spremljala standarde na področju obdelave brezcarinskih tekočin glede na odobrena izvzetja. Z Južno Korejo je bil dosežen sporazum o izvzetjih brezcarinskih tekočin, vendar so se pozneje pojavile težave, navedene v točki 3 drugega dela.

SKLEPNA UGOTOVITEV

Čeprav je v EU na splošno še vedno zagotovljena visoka raven varnosti, so bile na podlagi inšpekcijskih pregledov Komisije – tako kot v preteklih letih – ugotovljene nekatere pomanjkljivosti. Te so bile pogosto povezane s pregledi osebja in zahtevami glede obdelave tovora. Priporočila Komisije za korektivne ukrepe so se na splošno zadovoljivo upoštevala, vendar ugotovitve inšpektorjev potrjujejo pomen trdnega sistema inšpekcijskih pregledov EU in ustreznega zagotavljanja kakovosti na ravni držav članic. Komisija si bo še naprej prizadevala, da se bodo vse pravne zahteve v celoti in pravilno izvajale, in po potrebi spodbujala uradne postopke za ugotavljanje kršitev.

Leta 2009 je bilo na področju zakonodaje opravljenega veliko trdega dela, da bi nova izvedbena besedila prispevala k usklajenemu razumevanju in izvajanju predpisov. Postavljeni so bili temelji za njihovo končno sprejetje in oblikovani načrti za njihovo nadaljnje razvijanje, zlasti na področju tehnologij pregledov in sporazumov s tretjimi državami. Varnostna nezgoda, ki se je zgodila le nekaj dni pred koncem leta, je opozorila na to, da je treba stalno spremljati ustreznost možnosti pregledov in nadaljevati tesno sodelovanje z mednarodnimi partnerji. Komisija bo ohranila in po potrebi razširila svoj program na teh dveh ključnih področjih.

Priloga

Inšpekcijski pregledi Komisije, stanje na dan 31.12.2009

Država | Število inšpekcijskih pregledov januar 2009 – december 2009 (vključno z nadaljnjimi pregledi) | Skupno število inšpekcijskih pregledov 2004 – 2009 (vključno z nadaljnjimi pregledi) |

Avstrija | 2 | 8 |

Belgija | 1 | 7 |

Bolgarija | 1 | 3 |

Ciper | 1 | 5 |

Češka republika | 1 | 5 |

Danska | 0 | 6 |

Estonija | 1 | 4 |

Finska | 1 | 7 |

Francija | 2 | 10 |

Nemčija | 2 | 12 |

Grčija | 2 | 11 |

Madžarska | 1 | 4 |

Irska | 1 | 6 |

Italija | 2 | 11 |

Latvija | 1 | 4 |

Litva | 0 | 3 |

Luksemburg | 1 | 5 |

Malta | 1 | 3 |

Nizozemska | 0 | 6 |

Poljska | 1 | 7 |

Portugalska | 2 | 7 |

Romunija | 0 | 2 |

Slovaška | 1 | 4 |

Slovenija | 0 | 4 |

Španija | 3 | 10 |

Švedska | 1 | 7 |

Združeno kraljestvo | 1 | 11 |

Švica | 2 | 4 |

SKUPAJ | 32 | 176 |

Inšpekcijski pregledi Nadzornega organa EFTA, stanje na dan 31.12.2009

Država | Število inšpekcijskih pregledov januar 2009 – december 2009 (vključno z nadaljnjimi pregledi) | Skupno število inšpekcijskih pregledov 2004 – 2009 (vključno z nadaljnjimi pregledi) |

Islandija | 1 | 6 |

Norveška | 5 | 28 |

SKUPAJ | 6 | 34 |

[1] UL L 97 z dne 9.4.2008, str. 72.

[2] Od takrat so bile oblikovane podrobnejše določbe v zvezi z uporabo psov pri pregledih oddane prtljage, ki so bile vključene v Uredbo (EU) 573/2010 z dne 30. junija 2010 (UL L 166 z dne 1.7.2010, str. 1) in Sklep 2010/3572/EU, ki je bil izdan za vse države članice, vendar ni bila objavljen v UL.

[3] Uredba Komisije (ES) št. 1486/2003 z dne 22. avgusta 2003 o določitvi postopkov za izvajanje inšpekcijskih pregledov Komisije na področju varnosti civilnega letalstva, UL L 213 z dne 23.8.2003, str. 3. Odkar je bila razveljavljena in nadomeščena z Uredbo Komisije (EU) 72/2010 z dne 26. januarja 2010 o izvajanju Uredbe (ES) 300/2008, UL L 23 z dne 27.1.2010, str. 1.

[4] Uredba Komisije (ES) št. 1217/2003 z dne 4. julija 2003 o določitvi skupnih zahtev za nacionalne programe obvladovanja kakovosti na področju varnosti civilnega letalstva UL L 169 z dne 8.7.2003, str. 44. Odkar je bila razveljavljena in nadomeščena z Uredbo Komisije (EU) št. 18/2010 z dne 8. januarja 2010 o spremembi Uredbe (ES) 300/2008, UL L 7 z dne 12.1.2010, str. 3.

[5] Uredba Komisije (ES) št. 272/2009 z dne 2. aprila 2009 o dopolnitvi skupnih osnovnih standardov na področju varovanja v civilnem letalstvu iz Priloge k Uredbi (ES) št. 300/2008 Evropskega parlamenta in Sveta, UL L 91 z dne 3.4.2009, str. 7.

[6] Uredba Komisije (EU) št. 1254/2009 z dne 18. decembra 2009 o določitvi meril, na podlagi katerih lahko države članice odstopajo od skupnih osnovnih standardov za varnost civilnega letalstva ter sprejmejo druge alternativne varnostne ukrepe, UL L 338 z dne 19.12.2009, str. 17.

[7] Uredba Komisije (ES) št. 483/2009 z dne 9. junija 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 820/2008 o določitvi ukrepov za izvajanje skupnih osnovnih standardov za varnost letalstva, UL L 145 z dne 10.6.2009, str. 23 .

[8] Od objave kot Uredba Komisije (ES) št. 185/2010 z dne 4. marca 2010 o določitvi podrobnih ukrepov za izvajanje skupnih osnovnih standardov za varnost letalstva, UL L 55 z dne 5.3.2010, str. 1.

[9] Pozneje Sklep 2010/774/EU, ki je bil izdan za vse države članice dne 13.4.2010. Ni objavljen v UL.

[10] COM(2009) 30 konč. z dne 2.2.2009.

[11] COM(2009) 217 z dne 11.5.2009.