EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 10.4.2017 COM(2017) 167 final SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKI CENTRALNI BANKI, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Pregled stanja na področju pravosodja v EU za leto 2017



1.UVOD „Učinkoviti pravosodni sistemi podpirajo gospodarsko rast in ščitijo temeljne pravice. Zato Evropa spodbuja in ščiti pravno državo.“ Ta vloga pravosodnih sistemov držav članic, ki jo je poudaril predsednik Evropske komisije Jean-Claude Juncker, je ključna za zagotavljanje tega, da lahko posamezniki in podjetja v celoti uveljavljajo svoje pravice, za krepitev medsebojnega zaupanja ter za ustvarjanje za podjetja in vlagatelje ugodnega okolja na enotnem trgu. Poleg tega učinkoviti pravosodni sistemi, kot je poudaril prvi podpredsednik Evropske komisije Frans Timmermans, podpirajo tudi uporabo prava EU: „Evropska unija temelji na skupnih vrednotah, zapisanih v Pogodbi, med katerimi je tudi spoštovanje pravne države. Tako deluje ta organizacija in tako naše države članice zagotavljajo enako uporabo prava EU po vsej Evropski uniji.“ Zato je izboljšanje uspešnosti nacionalnih pravosodnih sistemov dobro uveljavljena prednostna naloga evropskega semestra – letnega cikla usklajevanja ekonomskih politik na ravni EU. Neodvisnost, kakovost in učinkovitost so ključni sestavni deli uspešnega pravosodnega sistema. Pregled stanja na področju pravosodja v EU za leto 2017 (pregled stanja) državam članicam pomaga pri izpolnjevanju te prednostne naloge z zagotavljanjem letnega primerjalnega pregleda neodvisnosti, kakovosti in učinkovitosti nacionalnih pravosodnih sistemov. Tak primerjalni pregled državam članicam pomaga pri ugotavljanju morebitnih pomanjkljivosti, izboljšav in dobrih praks ter prikazuje trende delovanja nacionalnih pravosodnih sistemov. Je tudi ključen za uspešnost prava EU. Kadar nacionalna sodišča uporabljajo pravo EU, delujejo kot sodišča EU ter zagotavljajo učinkovito izvajanje pravic in obveznosti po pravu EU. Zato pregled stanja zagotavlja natančnejši vpogled v delovanje sodišč, ki uporabljajo pravo EU na posebnih področjih. V izdaji za leto 2017 je ta pregled še nadgrajen s preučitvijo novih vidikov delovanja pravosodnih sistemov: -da bi bolje razumeli, kako potrošniki dostopajo do pravosodnega sistema, so preučeni poti, ki jih uporabljajo za vlaganje pritožb zoper podjetja (npr. sodišča, zunajsodni postopki), vpliv pravne pomoči in sodnih taks na dostop do pravnega varstva, zlasti za ljudi, ki jih ogroža revščina, trajanje postopkov na sodiščih in pred organi za varstvo potrošnikov ter število potrošnikov, ki uporabljajo platformo za spletno reševanje sporov (SRS), ki je začela delovati leta 2016; -da bi spremljali razmere na področju neodvisnosti sodstva v državah članicah, je v tej izdaji predstavljen rezultat nove raziskave o mnenju državljanov in podjetij, ki prikazuje nove podatke o jamstvih za zaščito neodvisnosti sodstva; -ta izdaja še naprej preučuje, kako nacionalni pravosodni sistemi delujejo na posebnih področjih prava EU, ki so pomembna za enotni trg in okolje, ki je ugodno za naložbe. Predstavlja prvi pregled delovanja nacionalnih pravosodnih sistemov pri izvajanju zakonodaje EU za preprečevanje pranja denarja na področju kazenskega pravosodja. Preučuje tudi trajanje postopkov za začasne ukrepe, s katerimi se prepreči neposredna škoda na nekaterih pravnih področjih; -da bi imeli jasnejšo sliko o sedanji uporabi informacijske in komunikacijske tehnologije (IKT) v pravosodnih sistemih, so v tej izdaji predstavljeni rezultati raziskave o komunikaciji med odvetniki in sodišči ter razlogih za uporabo IKT med odvetniki; -ker lahko standardi delovanja sodišč izboljšajo kakovost pravosodnih sistemov, so v tej izdaji podrobneje pregledani standardi, namenjeni izboljšanju upravljanja sodišč in obveščanja strank o poteku njihovih zadev. Ker je to peta izdaja, je v pregledu stanja ocenjen tudi napredek, dosežen v tem času. Čeprav še vedno manjkajo podatki za nekatere države članice, se podatkovna vrzel še naprej zmanjšuje, zlasti pri kazalnikih učinkovitosti pravosodnih sistemov. Podatke je znatno obogatilo plodno sodelovanje s kontaktnimi točkami v državah članicah za nacionalne pravosodne sisteme ter najrazličnejšimi odbori in evropskimi pravosodnimi mrežami. Težave, ki so še vedno prisotne pri zbiranju podatkov, so pogosto posledica nezadostne statistične zmogljivosti ali dejstva, da nacionalne kategorije za zbiranje podatkov ne ustrezajo natančno tistim, ki se uporabljajo za pregled stanja. V zelo malo primerih je podatkovna vrzel posledica nepripravljenosti nekaterih nacionalnih organov, da bi prispevali podatke. Komisija bo države članice še naprej spodbujala k zmanjševanju te podatkovne vrzeli. Kaj je pregled stanja na področju pravosodja v EU? Pregled stanja na področju pravosodja v EU je primerjalno informacijsko orodje za pomoč EU in državam članicam pri izboljšanju uspešnosti nacionalnih pravosodnih sistemov, in sicer z zagotavljanjem objektivnih, zanesljivih in primerljivih podatkov o kakovosti, neodvisnosti in učinkovitosti pravosodnih sistemov v vseh državah članicah. Ni splošna enotna razvrstitev, temveč pregled načina delovanja vseh pravosodnih sistemov na podlagi različnih kazalnikov, ki so v skupnem interesu vseh držav članic. Pregled stanja ne daje prednosti nobeni vrsti pravosodnega sistema in vse države članice obravnava enako. Ne glede na model nacionalnega pravosodnega sistema ali pravno tradicijo, na kateri temelji, so nekateri bistveni parametri uspešnega pravosodnega sistema pravočasnost, neodvisnost, cenovna dostopnost in uporabniku prijazen dostop. Pregled stanja se osredotoča predvsem na civilne in gospodarske pravdne zadeve ter upravne zadeve, njegov namen pa je državam članicam pomagati pri njihovih prizadevanjih za ustvarjanje naložbam, podjetjem in državljanom prijaznejšega okolja. Pregled stanja je primerjalno orodje, ki se razvija v dialogu z državami članicami in Evropskim parlamentom ter katerega namen je opredeliti bistvene parametre uspešnega pravosodnega sistema. Kakšna je metodologija pregleda stanja na področju pravosodja v EU? Pri pregledu stanja se uporabljajo različni viri informacij. Veliko kvantitativnih podatkov zagotavlja Komisija Sveta Evrope za učinkovitost pravosodja (CEPEJ), s katero je Komisija sklenila pogodbo za izvedbo posebne letne študije. Ti podatki so iz obdobja 2010–2015, države članice pa so jih predložile v skladu z metodologijo CEPEJ. Študija vsebuje tudi podrobne pripombe in informativne liste za posamezne države, ki podajajo več ozadja in jih je treba brati skupaj s slikami.

Podatki o trajanju postopkov, ki jih je zbral CEPEJ, kažejo „čas, potreben za izdajo sodne odločbe“, ki je izračunan kot trajanje sodnega postopka (na podlagi razmerja med nerešenimi in rešenimi zadevami). Podatki o uspešnosti sodišč pri uporabi prava EU na posebnih področjih kažejo povprečno trajanje postopkov, ki izhaja iz dejanske dolžine trajanja sodnih zadev. Poudariti je treba, da se lahko trajanje sodnih postopkov znatno geografsko razlikuje znotraj ene države članice, zlasti v urbanih središčih, kjer je lahko zaradi poslovnih dejavnosti število prejetih zadev večje. Drugi viri podatkov so skupina kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme, Evropska mreža sodnih svetov (ENCJ), Mreža predsednikov vrhovnih sodišč Evropske unije (NPSJC), Združenje državnih svetov in vrhovnega upravnega sodstva Evropske unije (ACA-Europe), Evropska mreža za konkurenco (ECN), Odbor za komunikacije (COCOM), Evropski opazovalni urad za kršitve pravic intelektualne lastnine, Mreža za sodelovanje na področju varstva potrošnikov (CPC), skupina strokovnjakov za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma (EGMLTF), Eurostat, Evropska mreža institucij za izobraževanje v pravosodju (EJTN), Svet odvetniških združenj Evrope (CCBE) in Svetovni gospodarski forum (WEF). Metodologija pregleda stanja je bila dodatno razvita v tesnem sodelovanju s skupino kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme, zlasti prek vprašalnika in zbiranja podatkov o nekaterih vidikih delovanja pravosodnih sistemov. Pregled stanja vključuje podatke o vseh treh glavnih sestavnih delih učinkovitega pravosodnega sistema: kakovosti, neodvisnosti in učinkovitosti. Obravnavati jih je treba skupaj, saj so za učinkovitost pravosodnega sistema potrebni vsi trije in so pogosto medsebojno povezani (pobude za izboljšanje enega od njih lahko vplivajo na druga dva). Kako je pregled stanja na področju pravosodja v EU vključen v evropski semester? Pregled stanja zagotavlja primerjalni pregled kakovosti, neodvisnosti in učinkovitosti nacionalnih pravosodnih sistemov, državam članicam pa pomaga izboljšati uspešnost njihovih nacionalnih pravosodnih sistemov. To omogoča lažjo opredelitev pomanjkljivosti in dobrih praks ter spremljanje sprememb in napredka. V okviru evropskega semestra se izvedejo ocene za posamezne države z dvostranskim dialogom z zadevnimi nacionalnimi organi in zainteresiranimi stranmi. Ocena upošteva posebnosti pravnega sistema in stanje v zadevnih državah članicah. Komisija lahko Svetu predlaga, naj sprejme priporočila za posamezne države v zvezi z izboljšanjem nacionalnih pravosodnih sistemov. 2.OKVIR: REFORME PRAVOSODJA SO OSTALE VISOKO NA LESTVICI PREDNOSTNIH NALOG – Razvoj na nacionalni ravni in ravni EU – V letu 2016 si je veliko držav članic še naprej prizadevalo izboljšati uspešnost svojih nacionalnih pravosodnih sistemov. Za reforme pravosodja je potreben čas – včasih traja več let od prve napovedi novih reform, sprejetja zakonodajnih in regulativnih ukrepov do dejanske izvedbe sprejetih ukrepov. Slika 1 prikazuje pregled sprejetih in predvidenih reform pravosodja. Vsebuje pregled dejstev, „kdo izvaja katere dejavnosti“, in ne vključuje kvalitativne ocene. V zvezi s tem je treba poudariti, da bi morala vsaka reforma pravosodja podpirati pravno državo in biti skladna z evropskimi standardi na področju neodvisnosti sodstva. Iz slike 1 je razvidno, da je procesno pravo še vedno področje, ki mu številne države članice namenjajo posebno pozornost, in da je napovedano precejšnje število novih reform v zvezi s pravno pomočjo, alternativnim reševanjem sporov (ARS), specializacijo sodišč in geografsko ureditvijo pravosodnega sistema. Primerjava s pregledom stanja za leto 2015 kaže, da je stopnja aktivnosti na splošno ostala nespremenjena, tako pri napovedanih reformah kot ukrepih, ki so v fazi pogajanj. Slika 1: Zakonodajne in regulativne dejavnosti v zvezi s pravosodnimi sistemi v letu 2016 (sprejeti ukrepi/pobude v fazi pogajanj po državah članicah) (vir: Evropska komisija) EU nekatere države članice spodbuja, naj izboljšajo uspešnost svojih pravosodnih sistemov. Svet je v okviru evropskega semestra 2016 na podlagi predloga Komisije na tem področju naslovil priporočila za posamezne države na šest držav članic. Dve državi članici, ki sta leta 2015 prejeli priporočilo za posamezne države, zaradi napredka, ki sta ga dosegli, v letu 2016 priporočila nista prejeli. Poleg držav članic, na katere so naslovljena priporočila za posamezne države, se še osem držav članic še vedno srečuje s posebnimi izzivi, zato jih Komisija tesno spremlja v okviru evropskega semestra in programov ekonomskega prilagajanja. Komisija z mehanizmom za sodelovanje in preverjanje še naprej podpira reforme pravosodja v Romuniji in Bolgariji. Komisija je leta 2016 v skladu z okvirom EU za krepitev pravne države sprejela dve priporočili v zvezi z načelom pravne države na Poljskem, v katerih je navedla svoje pomisleke in priporočila, kako naj se ti odpravijo. Po mnenju Komisije je nujno, da lahko ustavno sodišče Poljske v celoti izpolnjuje svoje naloge v skladu z ustavo, zlasti za zagotovitev uspešne presoje ustavnosti zakonodajnih aktov. Komisija še naprej podpira reforme pravosodja prek evropskih strukturnih in investicijskih skladov (skladov ESI). Iz skladov ESI bo v tekočem programskem obdobju 2014–2020 zagotovljenih do 4,2 milijarde EUR za podporo prizadevanjem držav članic za povečanje zmogljivosti javne uprave, vključno s pravosodjem. Štirinajst držav članic je opredelilo pravosodje kot področje, ki bo prednostno prejelo podporo iz skladov ESI. Komisija poudarja, da je pri izvajanju teh prednostnih nalog pomembno uporabiti pristop, usmerjen v rezultate, in države članice poziva, naj ocenijo učinek podpore iz skladov ESI. Leta 2016 je pet držav članic zaprosilo za tehnično pomoč podporne službe Komisije za strukturne reforme, na primer pri izmenjavi nacionalnih izkušenj v zvezi z reformami geografske ureditve pravosodnega sistema. Pozitiven ekonomski učinek dobrega delovanja pravosodnega sistema upravičuje ta prizadevanja. V študiji Skupnega raziskovalnega središča iz leta 2017 so ugotovljene korelacije med izboljšanjem učinkovitosti sodišč in stopnjo gospodarske rasti ter med mnenjem podjetij o neodvisnosti sodstva in rastjo produktivnosti. Kadar pravosodni sistemi zagotavljajo uveljavljanje pravic, so upniki bolj pripravljeni posojati, podjetja so odvrnjena od preračunljivega ravnanja, stroški transakcij so nižji, inovativna podjetja pa so bolj pripravljena vlagati. Ta pozitivni učinek je poudarjen tudi v nadaljnjih raziskavah, med drugim tudi v raziskavah Mednarodnega denarnega sklada, Evropske centralne banke, OECD, Svetovnega gospodarskega foruma in Svetovne banke. – Razvoj na področju števila prejetih zadev –

Za splošen okvir je kljub znatnim razlikam med državami članicami značilna precej stabilna, vendar visoka raven prejetih zadev v pravosodnih sistemih držav članic (slika 2). To kaže pomen nadaljnjih prizadevanj za zagotovitev uspešnosti pravosodnega sistema. Slika 2: Število prejetih civilnih, gospodarskih, upravnih in drugih zadev* (prva stopnja/na 100 prebivalcev) (vir: študija CEPEJ) * Po metodologiji CEPEJ ta kategorija vključuje vse civilne in gospodarske pravdne in nepravdne zadeve, nepravdne zemljiškoknjižne zadeve in zadeve v zvezi s poslovnimi registri, zadeve v zvezi z drugimi registri, druge nepravdne zadeve, upravne zadeve ter druge nekazenske zadeve. Spremembe metodologije v CZ, HR, MT in FI. Slika 3: Število prejetih civilnih in gospodarskih pravdnih zadev* (prva stopnja/na 100 prebivalcev) (vir: študija CEPEJ) * Civilne in gospodarske pravdne zadeve se po metodologiji CEPEJ nanašajo na spore med strankami, na primer spore v zvezi s pogodbami. Civilne in gospodarske nepravdne zadeve se nanašajo na nepravdne postopke, na primer nesporne plačilne naloge. Spremembe metodologije v CZ, HR, IT in FI. Podatki za NL vključujejo nepravdne zadeve. DE: podatki temeljijo izključno na statističnih podatkih o delovanju pravosodja, ki jih je objavil nemški zvezni statistični urad. 3.Glavne ugotovitve pregleda stanja na področju pravosodja v EU za leto 2017 Učinkovitost, kakovost in neodvisnost so glavni parametri uspešnega pravosodnega sistema, v pregledu stanja pa so predstavljeni kazalniki v zvezi z vsemi tremi. 3.1 Učinkovitost pravosodnih sistemov Pregled stanja preučuje učinkovitost postopkov na širših področjih civilnih, gospodarskih in upravnih zadev ter na posebnih področjih, na katerih sodišča uporabljajo pravo EU. 3.1.1 Splošni podatki o učinkovitosti Kazalniki v zvezi z učinkovitostjo postopkov na širših področjih civilnih, gospodarskih in upravnih zadev so: trajanje postopkov (čas, potreben za izdajo sodne odločbe), stopnja rešenih zadev in število nerešenih zadev. 3.1.1.1 Trajanje postopkov Trajanje postopkov označuje ocenjeni čas (v dnevih), ki je potreben, da se zadeva na sodišču reši, tj. čas, v katerem sodišče sprejme odločbo na prvi stopnji. Kazalnik „časa, potrebnega za izdajo sodne odločbe“, je število nerešenih zadev, deljeno s številom rešenih zadev ob koncu leta, pomnoženo s 365 (dnevi). Vse slike se nanašajo na postopke na prvi stopnji in vključujejo primerjavo podatkov, če so ti na voljo, za leta 2010, 2013, 2014 in 2015. * Po metodologiji CEPEJ ta kategorija vključuje vse civilne in gospodarske pravdne in nepravdne zadeve, nepravdne zemljiškoknjižne zadeve in zadeve v zvezi s poslovnimi registri, zadeve v zvezi z drugimi registri, druge nepravdne zadeve, upravne zadeve in druge nekazenske zadeve. Spremembe metodologije v CZ, HR, IT, HU, MT, PT in FI. Nerešene zadeve v CZ in SK vključujejo vse stopnje. Slika 5: Čas, potreben za reševanje civilnih in gospodarskih pravdnih zadev*(prva stopnja/v dnevih) (vir: študija CEPEJ) * Civilne in gospodarske pravdne zadeve se po metodologiji CEPEJ nanašajo na spore med strankami, na primer spore v zvezi s pogodbami. Civilne in gospodarske nepravdne zadeve se nanašajo na nepravdne postopke, na primer nesporne plačilne naloge. Spremembe metodologije v CZ, HR, IT, HU, MT, PT in FI. Nerešene zadeve v CZ in SK vključujejo vse stopnje. Podatki za NL vključujejo nepravdne zadeve. DE: podatki temeljijo izključno na statističnih podatkih o delovanju pravosodja, ki jih je objavil nemški zvezni statistični urad. Slika 6: Čas, potreben za reševanje upravnih zadev* (prva stopnja/v dnevih) (vir: študija CEPEJ)

* Upravne zadeve se po metodologiji CEPEJ nanašajo na spore med državljani in lokalnimi, regionalnimi ali nacionalnimi organi. Spremembe metodologije v HR, HU in FI. Nerešene zadeve v CZ in SK vključujejo vse stopnje. DK, IE in AT upravnih zadev ne evidentirajo ločeno. DE: podatki temeljijo izključno na statističnih podatkih o delovanju pravosodja, ki jih je objavil nemški zvezni statistični urad. 3.1.1.2 Stopnja rešenih zadev Stopnja rešenih zadev je razmerje med številom rešenih zadev in številom prejetih zadev. Z njo se meri, ali sodišče uspe obravnavati prejete zadeve. Kadar je stopnja rešenih zadev približno 100-odstotna ali višja, to pomeni, da lahko pravosodni sistemi rešijo vsaj toliko zadev, kot jih prejmejo. Kadar pa je stopnja rešenih zadev nižja od 100 %, to pomeni, da sodišča rešijo manj zadev, kot jih prejmejo. Slika 7: Stopnja reševanja civilnih, gospodarskih, upravnih in drugih zadev*(prva stopnja/v % – vrednosti nad 100 % kažejo, da je več zadev rešenih kot prejetih, vrednosti pod 100 % pa kažejo, da je manj zadev rešenih kot prejetih) (vir: študija CEPEJ) * Spremembe metodologije v CZ, HR, IT, HU, MT, PT in FI. Podatki za EE izražajo 50-odstotno povečanje rešenih zadev v zvezi z registri. IE: pričakuje se, da bo zaradi metodologije prijavljeno premajhno število rešenih zadev. Slika 8: Stopnja reševanja civilnih in gospodarskih pravdnih zadev* (prva stopnja/v %) (vir: študija CEPEJ) * Spremembe metodologije v CZ, HR, IT, HU, MT, PT in FI. IE: pričakuje se, da bo zaradi metodologije prijavljeno premajhno število rešenih zadev. Podatki za NL vključujejo nepravdne zadeve. DE: podatki temeljijo izključno na statističnih podatkih o delovanju pravosodja, ki jih je objavil nemški zvezni statistični urad. Slika 9: Stopnja reševanja upravnih zadev* (prva stopnja/v %) (vir: študija CEPEJ) * Spremembe metodologije v HU in FI. Reorganizacija sistema upravnih sodišč v HR. Nerešene zadeve v CZ in SK vključujejo vse stopnje. DK, IE in AT upravnih zadev ne evidentirajo ločeno. DE: podatki temeljijo izključno na statističnih podatkih o delovanju pravosodja, ki jih je objavil nemški zvezni statistični urad. 3.1.1.3 Nerešene zadeve Število nerešenih zadev izraža število zadev, ki jih je treba ob koncu zadevnega leta še obravnavati. Vpliva tudi na čas, potreben za izdajo sodne odločbe. Slika 10: Število drugih nerešenih civilnih, gospodarskih in upravnih zadev* (prva stopnja/na 100 prebivalcev) (vir: študija CEPEJ) * Spremembe metodologije v CZ, HR, IT, HU, MT, PT in FI. Nerešene zadeve v CZ in SK vključujejo vse stopnje. Slika 11: Število nerešenih civilnih in gospodarskih pravdnih zadev* (prva stopnja/na 100 prebivalcev) (vir: študija CEPEJ) * Spremembe metodologije v CZ, HR, IT, HU, MT, PT in FI. Nerešene zadeve v CZ in SK vključujejo vse stopnje. Podatki za NL vključujejo nepravdne zadeve. DE: podatki temeljijo izključno na statističnih podatkih o delovanju pravosodja, ki jih je objavil nemški zvezni statistični urad. Slika 12: Število nerešenih upravnih zadev* (prva stopnja/na 100 prebivalcev) (vir: študija CEPEJ) * Spremembe metodologije v HR, HU in FI. Nerešene zadeve v CZ in SK vključujejo vse stopnje. DK, IE in AT upravnih zadev ne evidentirajo ločeno. DE: podatki temeljijo izključno na statističnih podatkih o delovanju pravosodja, ki jih je objavil nemški zvezni statistični urad. 3.1.2 Učinkovitost na posebnih področjih prava EU Ta oddelek dopolnjuje splošne podatke o učinkovitosti pravosodnih sistemov in predstavlja povprečno trajanje postopkov na posebnih področjih, kadar se uporablja pravo EU. Pregled stanja za leto 2017 temelji na predhodnih podatkih na področjih konkurence, elektronskih komunikacij, blagovne znamke EU in varstva potrošnikov ter zagotavlja tudi podatke o preprečevanju pranja denarja. Področja so izbrana glede na njihov pomen za enotni trg in poslovno okolje. Na splošno lahko imajo daljše zamude pri sodnih postopkih negativne posledice za pravice, ki izhajajo iz prava EU, kadar na primer niso več na voljo ustrezna pravna sredstva ali kadar večja finančna škoda postane neizterljiva.

– Konkurenca – Učinkovito izvajanje konkurenčnega prava zagotavlja enake konkurenčne pogoje za podjetja in je zato bistveno za privlačno poslovno okolje. Spodnja slika prikazuje povprečno trajanje reševanja zadev, vloženih zoper odločbe nacionalnih organov za varstvo konkurence, ki uporabljajo člena 101 in 102 Pogodbe o delovanju Evropske (PDEU). Slika 13 Konkurenca: povprečno trajanje sodnega varstva* (prva stopnja/v dnevih) (vir: Evropska komisija in Evropska mreža za konkurenco) * IE in AT: scenarij se ne uporablja, ker organi nimajo pooblastil za sprejemanje zadevnih odločitev. AT: podatki ne temeljijo na pritožbah zoper nacionalni organ za varstvo konkurence. V nekaterih letih je bilo za večino držav članic število zadev majhno (manj kot pet na leto), zaradi česar so lahko letni podatki odvisni od ene zadeve, ki traja izredno dolgo ali le kratek čas, in povzročijo velike razlike med leti. DE: podatki se nanašajo na zadeve v zvezi z globami, pri katerih sodišče „prve stopnje“ izda sodbo, odločba organa za varstvo konkurence pa se šteje za obtožnico. FR: podatki vključujejo dve zadevi v zvezi s ponovnim odločanjem o odločbah o začasnih ukrepih, ki sta se kot taki obravnavali posebej hitro. Prazen stolpec za zadevno leto pomeni, da BE, CZ, HR, LV, LT, LU, NL, PL, SK, FI, SE in UK niso prijavili nobene zadeve in da za AT podatki niso na voljo. V državah članicah, kjer ni bilo nobene zadeve, je razlog za to morda dejstvo, da se na sodišču ni izpodbijala nobena odločba organa za varstvo konkurence (npr. v LU). DE: povprečje je 1 246 dni; CZ: povprečje je 2 091 dni. – Elektronske komunikacije – Cilj zakonodaje EU na področju elektronskih komunikacij je okrepiti konkurenčnost zadevnih trgov, prispevati k razvoju notranjega trga ter ustvarjati naložbe, inovacije in rast. Učinkovito izvajanje te zakonodaje je tudi bistveno za doseganje nižjih cen za potrošnike in kakovostnejših storitev. Spodnja slika prikazuje povprečno trajanje reševanja zadev sodnega varstva zoper odločbe nacionalnih regulativnih organov, ki uporabljajo pravo EU na področju elektronskih komunikacij. Zajema zelo različne zadeve od bolj zapletenih zadev sodnega varstva v zvezi s „tržno analizo“ do zadev, osredotočenih na potrošnike. Slika 14 Elektronske komunikacije: povprečno trajanje reševanja zadev sodnega varstva* (prva stopnja/v dnevih) (vir: Evropska komisija in Odbor za komunikacije) * Število zadev se med državami članicami razlikuje. Prazen stolpec pomeni, da država članica za zadevno leto ni prijavila nobene zadeve. V nekaterih primerih majhno število takih zadev (BE, EE, IE, CY, LT in UK) pomeni, da so lahko letni podatki odvisni od ene zadeve, ki traja izredno dolgo ali le kratek čas, in povzročijo velike razlike med leti. DK: na prvi stopnji o pravnih sredstvih odloča organ s sodni podobno funkcijo. ES, AT, in PL: pristojna so različna sodišča, odvisno od vsebine zadeve. PT: povprečje je 1 706 dni. – Blagovna znamka EU – Učinkovito uveljavljanje pravic intelektualne lastnine je bistvenega pomena za spodbujanje naložb v inovacije. Blagovna znamka EU je najpogostejši pravni naslov intelektualne lastnine v EU. Zakonodaja EU o blagovnih znamkah EU daje pomembno vlogo nacionalnim sodiščem, ki delujejo kot sodišča EU in sprejemajo odločbe, ki vplivajo na enotni trg. Slika 15 spodaj prikazuje povprečno trajanje reševanja zadev v zvezi s kršitvami blagovne znamke EU v pravdnih sporih med zasebnimi strankami. Slika 15 Blagovna znamka Skupnosti: povprečno trajanje reševanja zadev v zvezi s kršitvami blagovne znamke EU* (prva stopnja/v dnevih) (vir: Evropska komisija in Evropski opazovalni urad za kršitve pravic intelektualne lastnine) * FR, IT in LT: uporabljen je vzorec zadev. PL: za leto 2015 so uporabljene ocene sodišč. V nekaterih letih je bilo v EE, IE, HR, HU, LU in FI število teh zadev majhno (manj kot pet na leto), zaradi česar so lahko letni podatki odvisni od ene zadeve, ki traja izredno dolgo ali le kratek čas, in povzročijo velike razlike med leti. IE: na povprečno trajanje je znatno vplivala ena izredno zahtevna zadeva, ki je trajala 2 326 dni. MT: podatki se nanašajo na čezmejne zadeve na področju uveljavljanja carine. DK: podatki zajemajo zadeve v zvezi z blagovno znamko EU in nacionalnimi blagovnimi znamkami, ki jih obravnava pomorsko in gospodarsko sodišče. AT: metodologija se je spremenila v primerjavi z letom 2013. Prazen stolpec za zadevno leto pomeni, da EE, HR in FI niso prijavile nobene zadeve in da za CZ, DE, EL, IT, AT, PL in SK podatki niso na voljo. – Varstvo potrošnikov – Učinkovito izvajanje prava na področju varstva potrošnikov zagotavlja, da potrošniki uveljavljajo svoje pravice in da podjetja, ki kršijo pravila o varstvu potrošnikov, ne pridobijo nepoštene prednosti. Organi za varstvo potrošnikov in sodišča imajo ključno vlogo pri izvajanju prava EU na področju varstva potrošnikov v različnih nacionalnih sistemih kazenskega pregona. Slika 16 prikazuje povprečno trajanje reševanja zadev sodnega varstva zoper odločbe organov za varstvo potrošnikov, ki uporabljajo pravo EU. Za potrošnike ali podjetja lahko učinkovito izvrševanje vključuje verigo akterjev, tako sodišča kot tudi upravne organe. Da bi bolje preučili to verigo izvrševanja, ta izdaja poleg trajanja reševanja zadev sodnega varstva v zvezi s takimi odločbami obravnava trajanje postopkov po posameznih organih za varstvo potrošnikov. Slika 17 prikazuje povprečno trajanje izdajanja upravnih odločb nacionalnih organov za varstvo potrošnikov v letih 2014 in 2015 od trenutka začetka obravnavanja zadeve. Zadevne odločbe vključujejo razglasitev kršitev pravil materialnega prava, začasnih ukrepov, sodnih prepovedi, začetka sodnih postopkov ali končanja zadeve. Slika 16 Varstvo potrošnikov: povprečno trajanje sodnega varstva* (prva stopnja/v dnevih) (vir: Evropska komisija in mreža za sodelovanje na področju varstva potrošnikov)

* BE, LU, AT, FI, SE in UK: scenarij se ne uporablja, ker organi za varstvo potrošnikov nimajo pooblastil za odločanje o kršitvah zadevnih pravil o varstvu potrošnikov. V nekaterih primerih lahko ti organi za varstvo potrošnikov držav članic (npr. FI in SE) vložijo tožbo pri sodišču ali se obrnejo na državnega tožilca (BE). DE: upravni organi lahko sprejmejo samo odločbe v čezmejnih zadevah, vendar takih zadev ni bilo, ker je Zvezno ministrstvo za pravosodje in varstvo potrošnikov odredilo, naj izvršilne ukrepe sprejmejo drugi kvalificirani subjekti. Nekatere države članice imajo mešane sisteme (BG, DK, EE, IE, ES in LT), pri čemer morajo organi za varstvo potrošnikov v zvezi z nekaterimi pravili (npr. nepoštenimi pogodbenimi pogoji v BG in CY) vložiti tožbo pri sodišču. DE, AT: večinoma civilni postopki izvršbe na področju prava varstva potrošnikov prek potrošnikov ali zasebnih/polzasebnih organov. ES: podatki zajemajo štiri avtonomne skupnosti. V nekaterih letih je bilo v DK, EE, EL, FR, HR in NL število teh zadev majhno (manj kot pet na leto). To pomeni, da so lahko letni podatki odvisni od ene zadeve, ki traja izredno dolgo ali le kratek čas, in povzročijo velike razlike med leti. IT, PL in RO so predložile oceno. Prazen stolpec za zadevno leto pomeni, da DK in NL nista prijavili nobene zadeve in da za EL FR, PT in SK podatki niso na voljo. Pooblastila nekaterih organov vključujejo samo dele upoštevnega prava EU na področju varstva potrošnikov. Slika 17 Varstvo potrošnikov: povprečno trajanje izdajanja upravnih odločb organov za varstvo potrošnikov* (v dnevih) (vir: Evropska komisija in mreža za sodelovanje na področju varstva potrošnikov) * BE, DE, LU, AT in SE: scenarij se ne uporablja. Slika prikazuje tehtano povprečje upravnih postopkov, ki so jih organi za varstvo potrošnikov začeli v letih 2014 in 2015. DK, EL, CY in LT: predložene so ocene. IE, FI: podatki kažejo povprečje razpona, pri čemer je lahko trajanje različno, odvisno od zapletenosti kršitve. NL: podatki zajemajo odločbe o uvedbi upravnih glob za kršitve pravil materialnega prava. PT: trajanje je lahko posledica zapletenih postopkov in v nekaterih zadevah pomanjkanja orodij IKT za digitalizacijo nekaterih postopkov. Nekatere države članice so navedle tudi uporabo neformalnih instrumentov izvrševanja, ki so na splošno uspešni (LU in NL). Nekateri organi so pristojni samo za dele zadevnega prava EU. – Začasni ukrepi – Začasni ukrepi, ki jih odredijo sodišča, so skrajšani postopki, ki vključujejo na primer začasne odredbe in odvzem predmetov za odvračanje ali preprečevanje neposredne kršitve pred končno rešitvijo zadeve. Učinkovitost postopka je zlasti pomembna za začasne ukrepe, saj se ti pogosto uporabljajo v nujnih primerih, ko bi lahko zamude tožniku povzročile nepopravljivo škodo. Slika 18 prikazuje povprečen čas, potreben za pridobitev odločbe nacionalnega sodišča o predlogu za uporabo začasnih ukrepov za zaustavitev kršitev pravil o blagovni znamki EU in elektronskih komunikacijah. Slika 18 Začasni ukrepi – povprečno trajanje začasnih ukrepov v letu 2015* (prva stopnja/v dnevih) (vir: Evropska komisija, Evropski opazovalni urad za kršitve pravic intelektualne lastnine in Odbor za komunikacije) * Blagovna znamka EU: LU, HU in RO niso prijavile nobene zadeve; BE, BG, DK, DE, EE, ES, FR, HR, NL, AT in UK niso predložili podatkov o začasnih ukrepih na tem področju. Elektronske komunikacije: BE, DK, EE, IE, LV, NL, AT in UK niso prijavili nobene zadeve; LU in RO nista predložila podatkov o začasnih ukrepih na tem področju. Za večino držav članic je bilo na vsakem področju število zadev majhno (manj kot pet na leto), zaradi česar so lahko letni podatki odvisni od ene zadeve, ki traja izredno dolgo ali le kratek čas. – Pranje denarja – Uspešnost boja proti pranju denarja ne prispeva le k boju proti kriminalu, temveč je tudi ključna za trdnost, integriteto in stabilnost finančnega sektorja, zaupanje v finančni sistem ter pošteno konkurenco na enotnem trgu. Kot je poudaril Mednarodni denarni sklad, lahko kršitve na področju pranja denarja odvračajo tuje naložbe, izkrivljajo mednarodni pretok kapitala in negativno vplivajo na makroekonomsko uspešnost države, kar povzroči izgubo blaginje, odliv sredstev iz produktivnejših gospodarskih dejavnosti in celo destabilizacijske učinke prelivanja na gospodarstva drugih držav. Direktiva o preprečevanju pranja denarja določa, da morajo države članice zbirati statistične podatke o učinkovitosti sistemov.V sodelovanju z državami članicami različnihkazenskimi Slika 19 prikazuje povprečno trajanje zadev pred sodišči prve stopnje, ki obravnavajo kazniva dejanja na področju pranja denarja. Slika 19: Pranje denarja: povprečno trajanje sodnih zadev* (prva stopnja/v dnevih) (vir: Evropska komisija in skupina strokovnjakov za preprečevanje pranja pranje denarja in financiranja terorizma) * EL, ES in FR: podatki so samo za število zadev, ne pa tudi za trajanje zadev. IT: izračun temelji na vzorcu sodb, izdanih v letih 2015 in 2016. SE: rezultat je teoretično najdaljše trajanje zadev, ne pa povprečje. CY, RO in SE: podatki so samo za obsodbe. 3.1.3 Povzetek o učinkovitosti pravosodnih sistemov Pravočasnost sodnih odločb je bistvena za zagotavljanje nemotenega delovanja pravosodnega sistema. Glavni parametri, uporabljeni v pregledu stanja za preučevanje učinkovitosti pravosodnih sistemov, so trajanje postopkov (ocenjeni čas v dnevih, potrebnih, da se zadeva reši), stopnja rešenih zadev (razmerje med številom rešenih in številom prejetih zadev) in število nerešenih zadev (ki jih je treba ob koncu leta še obravnavati). Splošni podatki o učinkovitosti Kar zadeva širša področja civilnih, gospodarskih in upravnih zadev, pregled stanja za leto 2017 kaže, da se nadaljuje pozitiven razvoj, ki je bil ugotovljen že lani. Kjer so podatki na voljo, kaže tudi, da je od prve izdaje pregleda stanja leta 2013 na splošno več držav članic, ki so napredovale glede učinkovitosti, kot tistih, ki so nazadovale. Spodbuden je pozitiven razvoj zlasti v državah članicah, za katere je bilo v okviru evropskega semestra ali programa ekonomskega prilagajanja ugotovljeno, da se srečujejo z izzivi: V več teh državah članicah se je trajanje civilnih in gospodarskih pravdnih zadev znatno izboljšalo (slika 5). To izboljšanje je očitneje, če se spremlja v petletnem obdobju (tj. od leta 2010) kot kratkoročno. Vendar kategorija „vse zadeve“ (slika 4) in zlasti kategorija „upravne zadeve“ (slika 6) kažeta pozitivno sliko tudi v primerjavi s prejšnjim letom, tj. stabilnost ali izboljšanje. V večini držav članic so se stopnje rešenih zadev za civilne in gospodarske pravdne zadeve v petih letih izboljšale (slika 8). Kratkoročno enako velja tudi za upravne zadeve (slika 9), ki so se, razen nekaterih izjem, precej izboljšale v primerjavi z lanskim letom in za obsežno kategorijo „vse zadeve“ (slika 7). To pomeni, da lahko države članice na splošno obvladujejo prejete zadeve na obravnavanih področjih. V zvezi z nerešenimi zadevami je mogoče kljub manj jasnemu napredku v petletnem obdobju opaziti nekatera izboljšanja v zadnjih dveh letih ne glede na obravnavano kategorijo. Čeprav kategorija „vse zadeve“ na splošno izkazuje stabilnost (slika 10), je opaziti jasna izboljšanja v zvezi z civilnimi in gospodarskimi pravdnimi zadevami (slika 11) ter upravnimi zadevami (slika 12). Vendar je stopnja nerešenih zadev kljub tem izboljšanjem še vedno visoka v več državah članicah. Za rezultate reform pravosodja je potreben čas. Vendar se zdi, da so nekatere reforme, ki se izvajajo, že prispevale k izboljšanju učinkovitosti. Ena država članica je na primer prijavila velik napredek v zvezi s številom zadev, ki se rešujejo, in posledično zmanjšanje števila nerešenih zadev, kar je predvsem posledica dejstva, da upravne zadeve obravnava eno sodišče. Učinkovitost na posebnih področjih prava EU Cilj podatkov o postopkih na posebnih področjih (slike 13–19) je zagotoviti boljši prikaz delovanja pravosodnih sistemov pri konkretnih vrstah poslovnih sporov, zajetih v pravu EU. Za državljane ali podjetja lahko učinkovito izvrševanje vključuje verigo akterjev, tako sodišča kot tudi upravne organe. Da bi bolje preučili to verigo izvrševanja, ta izdaja poleg trajanja reševanja zadev sodnega varstva v zvezi s takimi odločbami obravnava trajanje postopkov po posameznih organih za varstvo potrošnikov. Prikazuje tudi trajanje začasnih ukrepov za preprečevanje neposrednih kršitev ali škode na področju elektronskih komunikacij in pravic intelektualne lastnine. Podatki kažejo, da: Zadeve na področju konkurence in elektronskih komunikacij povprečno trajajo vsaj nekaj mesecev dlje kot zadeve na posebnih področjih blagovne znamke EU in prava varstva potrošnikov. To je mogoče pojasniti z zapletenostjo in gospodarskim pomenom zadev na področju konkurence in elektronskih komunikacij ter postopkovnimi pravili v nekaterih državah EU. Trajanje postopkov v eni državi članici se lahko zelo razlikuje glede na pravno področje. Pomen različnih akterjev v verigi izvrševanja je predstavljen na področju potrošnikov. Sliki 16 in 17 prikazujeta trajanje upravnih postopkov in sodnega varstva. Kadar se vključita ta dva dela verige, lahko združeni postopki trajajo približno od 160 do 1 200 dni, odvisno od države članice. Vendar podatki kažejo, da v številnih državah članicah veliko upravnih odločb ni izpodbijanih na sodišču, na podlagi česar je mogoče sklepati, da številne kršitve reši že uprava sama. Sodišče se lahko odloči za začasne ukrepe, da bi začasno odvrnilo ali preprečilo kršitev. Podatki na področju blagovne znamke EU in elektronskih komunikacij kažejo, da lahko trajanje povezanih sodnih postopkov v posameznih državah članicah traja od nekaj dni do osem mesecev (slika 20), razlikuje pa se lahko tudi glede na vrsto zadeve v isti državi. Pomanjkanje zadev v zvezi z začasnimi ukrepi v nekaterih državah članicah je lahko tudi posledica postopkovnih pravil, ki otežujejo njihovo uporabo. Učinkovit boj proti pranju denarja je ključen za zaščito finančnega sistema in poštene konkurence ter preprečevanje negativnih gospodarskih posledic. V tej izdaji so predstavljeni rezultati poskusnega zbiranja podatkov o trajanju sodnih postopkov v zvezi s kaznivimi dejanji na področju pranja denarja v skladu z direktivo o preprečevanju pranja denarja. Za države članice, za katere so na voljo podatki, se zdi, da obstajajo precejšnje razlike v trajanju zadev, in sicer od manj kot pol leta do skoraj treh let (slika 19). Zbiranje podatkov naj bi se izboljšalo, ko se bo junija 2017 začela izvajati Direktiva.





3.2 Kakovost pravosodnih sistemov Za učinkovite pravosodne sisteme so potrebne pravočasne in zelo kakovostne odločitve. Kakovost zagotavlja zaupanje državljanov in podjetij v pravosodni sistem. Čeprav ni enotnega dogovorjenega načina merjenja kakovosti pravosodnih sistemov, se pregled stanja na področju pravosodja v EU osredotoča na nekatere dejavnike, ki so na splošno sprejeti kot relevantni za izboljšanje kakovosti pravosodja. Ti dejavniki so razvrščeni v štiri kategorije: 1) dostopnost pravnega varstva za državljane in podjetja; 2) ustrezni materialni in človeški viri; 3) vzpostavitev orodij za ocenjevanje in 4) uporaba standardov kakovosti. 3.2.1 Dostopnost Dostopnost se zahteva v celotni pravosodni verigi, da se olajša pridobivanje ustreznih informacij – o pravosodnem sistemu, o vlaganju zahtevka in povezanih finančnih vidikih ter o trenutnem stanju postopka vse do njegovega konca –, tako da je zagotovljen hiter dostop do sodbe prek spleta. – Obveščanje o pravosodnem sistemu – Osnovni pogoj za dostop do pravnega varstva je, da so državljani in podjetja dobro in uporabniku prijazno obveščeni o različnih vidikih pravosodnega sistema. Slika 20 prikazuje razpoložljivost spletnih informacij o pravosodnem sistemu za širšo javnost. Slika 20: Razpoložljivost spletnih informacij o pravosodnem sistemu za širšo javnost* (vir: Evropska komisija) * DE: vsaka zvezna dežela in zvezna raven se odloči, katere informacije se zagotovijo na spletu. – Pravna pomoč in sodne takse – Dostop do pravne pomoči je temeljna pravica, ki je zagotovljena z Listino o temeljnih pravicah (Listina). Da bi zbrali primerljive podatke o različnih sistemih pravne pomoči in sodnih taks, sta bila določena dva posebna scenarija v zvezi s potrošniškim sporom glede na dohodke in življenjske razmere v vsaki državi članici. Podatki na sliki 21 prikazujejo razpoložljivost pravne pomoči za ta dva scenarija. Temeljijo na dveh različnih vrednostih zahtevka: zahtevek velike vrednosti (tj. 6 000 EUR) in zahtevek majhne vrednosti (tj. zadevni Eurostatov prag revščine za vsako državo članico, pretvorjen v mesečni dohodek).

Večina držav članic dodeljuje pravno pomoč na podlagi prosilčevih dohodkov. Na sliki 21 se v % primerjajo dohodkovni pragi za dodelitev pravne pomoči v posebni potrošniški zadevi z Eurostatovim pragom tveganja revščine v vsaki državi članici. Na primer, če je vrednost upravičenosti do pravne pomoči 20 %, to pomeni, da lahko pravno pomoč prejme prosilec s prihodkom, ki je za 20 % višji od zadevnega Eurostatovega praga revščine. Če pa je vrednost upravičenosti do pravne pomoči –20 %, to pomeni, da je dohodkovni prag za pravno pomoč 20 % nižji od Eurostatovega praga revščine. Nekatere države članice izvajajo sistem pravne pomoči za zagotavljanje 100-odstotnega kritja stroškov, povezanih s sodnim postopkom (polna pravna pomoč), ki ga dopolnjuje sistem za delno kritje stroškov (delna pravna pomoč). Nekatere pa izvajajo samo sistem polne pravne pomoči ali samo sistem delne pravne pomoči. Slika 21: Dohodkovni prag za pravno pomoč v posebni potrošniški zadevi* (razlike glede na Eurostatov prag revščine v %) (vir: Evropska komisija in CCBE) * Slika prikazuje pragove za pravno pomoč v razponu od 40 % do –30 %. DK, DE, IE, FR, HR, LT, NL, PT, FI in SE so dodelile pravno pomoč pri dohodkovnem pragu v razponu od 40 % do 154 %. HU, RO in UK (SC) so dodelili pravno pomoč pri dohodkovnem pragu v razponu od –30 % do -68 %. „Zahtevek majhne vrednosti“ pomeni zahtevek, ki ustreza Eurostatovemu pragu revščine za posamezno osebo v vsaki državi članici, pretvorjenemu v mesečni dohodek (npr. leta 2014 je ta vrednost znašala od 110 EUR v RO do 1 716 EUR v LU). Večina držav članic za izračun upravičenosti do pravne pomoči uporablja razpoložljivi dohodek, razen DK, LU in NL, ki uporabljajo bruto dohodek. V IE, SK in UK (SC) pravna pomoč ni na voljo za vrednost zahtevka v višini zadevnega praga tveganja revščine, ker bi bil znesek prenizek. DE: dohodkovni prag temelji na obvestilu Prozesskostenhilfebekanntmachung 2016 in povprečnih letnih stanovanjskih stroških (SILC). LV: dohodki se gibljejo od 128,06 EUR do 320 EUR glede na prebivališče prosilca. Stopnja temelji na aritmetični sredini. Večina držav članic zahteva, da stranke plačajo sodno takso ob začetku sodnega postopka. Na sliki 22 je za oba scenarija navedena primerjana stopnja sodne takse, prikazana kot delež vrednosti zahtevka. Če je na primer iz spodnje slike razvidno, da sodna taksa znaša 10 % zahtevka v višini 6 000 EUR, mora potrošnik plačati sodno takso v višini 600 EUR, da začne sodni postopek. Zahtevek majhne vrednosti temelji na Eurostatovem pragu revščine za vsako državo članico. Slika 22: Sodna taksa za začetek sodnega postopka v posebni potrošniški zadevi (višina sodne takse kot delež vrednosti zahtevka) (vir: Evropska komisija in CCBE) * „Zahtevek majhne vrednosti“ glej pod sliko 21. – Spletna vložitev in spremljanje zahtevka prek spleta – Elektronska vložitev zahtevkov, možnost spletnega spremljanja in pospešitve zahtevka ter elektronska komunikacija med sodišči in odvetniki prav tako prispevajo k lažjemu dostopu do pravnega varstva ter k zmanjševanju zamud in znižanju stroškov. Sistemi IKT na sodiščih so tudi vse pomembnejši pri čezmejnem sodelovanju med pravosodnimi organi, s čimer se poenostavlja izvajanje zakonodaje EU. Slika 23: Razpoložljivost elektronske predložitve* (0 = na voljo pri 0 % sodišč, 4 = na voljo pri 100 % sodišč) (vir: študija CEPEJ) * DK: elektronski obrazci so na voljo na spletišču, vendar jih je trenutno mogoče predložiti le po elektronski pošti. LT: nekateri dokumenti se lahko predložijo prek portala sodišč, ki omogočajo elektronske storitve. PL: možnost elektronske predložitve zadeve sodišču je na voljo samo za zadeve v zvezi s sodno odredbo za plačilo. RO: zadeva se lahko sodiščem predloži po elektronski pošti. SK: elektronska vložitev je mogoča v nekaterih civilnih postopkih. Državljan ima dostop do informacij o sodnih postopkih prek spletišč sodišč. SI: v posebnih vrstah zadev je mogoče spremljati procesna dejanja. – Komuniciranje med sodišči in odvetniki – Pogostost uporabe različnih tehnik IKT v komunikaciji med sodišči in odvetniki ter temeljni razlogi za uporabo oziroma neuporabo se znatno razlikujejo med državami članicami. Da bi imeli jasnejšo sliko o dejanski uporabi IKT, so na sliki 24 predstavljeni rezultati raziskave o komunikaciji med odvetniki in sodišči ter razlogih za uporabo IKT med odvetniki.

Slika 24: Uporaba IKT med sodišči in odvetniki* (vir: raziskava CCBE) * Predložitve sodišču zajemajo naslednje možne odgovore: „elektronska vložitev zahtevka“, „elektronska vložitev vabila na sodišče“, „elektronska predložitev dokazov/dokazil“. Slika 25: Razlogi za (ne)uporabo IKT med sodišči in odvetniki* (vir: raziskava CCBE) * Pozitivne izkušnje zajemajo naslednje možne odgovore: „zelo praktično“, „prijazno do uporabnika“ in „druge prednosti“. Negativne izkušnje zajemajo naslednje možne odgovore: „ni dovolj prijazno do uporabnika“, „tehnične težave“ in „druge ovire“. Anketiranci so lahko navedli največ dva razloga za (ne)uporabo IKT. – Komuniciranje z mediji – Mediji prispevajo k dostopnosti pravosodnih sistemov in dela, ki ga opravlja pravosodje, za širšo javnost. Slika 26: Odnosi med sodišči in mediji*(vir: Evropska komisija) * Za vsako od treh stopenj se lahko podelita dve točki, če so zajete civilne/gospodarske in upravne zadeve. Če je zajeta samo ena od dveh kategorij zadev, se dodeli samo ena točka. Največ možnih: 7 točk. DE: vsaka zvezna dežela ima svoje smernice za sodnike o komuniciranju z mediji. FI: na vseh sodiščih je oseba, ki lahko po potrebi komunicira z mediji, vendar to ni njena glavna naloga. – Dostop do sodb – Zagotavljanje spletnega dostopa do sodb prispeva k boljši preglednosti in razumevanju pravosodnega sistema, državljanom in podjetjem pa pomaga pri sprejemanju ozaveščenih odločitev v zvezi z dostopom do pravnega varstva. Prispevalo bi lahko tudi k doslednejši sodni praksi. Slika 27: Spletni dostop do objavljenih sodb za širšo javnost*civilne/gospodarske in upravne zadeve, vse stopnje) (vir: Evropska komisija) * Za civilne/gospodarske oziroma upravne zadeve je bila za vsako stopnjo podeljena ena točka, če je zagotovljen spletni dostop do vseh sodb (0,5 točke, če so na voljo samo nekatere sodbe). Če ima država članica samo dve stopnji, so se točke podelile za tri stopnje, tako da se je na neobstoječo stopnjo prenesla zadevna višja stopnja. Pri tistih državah članicah, ki ne razlikujejo med dvema pravnima področjema, je bilo obema področjema dodeljeno enako število točk. Največ možnih: 6 točk. DK: v večini upravnih zadev odločajo neodvisni zunajsodni kolegijski organi s sodni podobno funkcijo. SE: sodišča sodb na spletu ne objavljajo redno (samo orientacijske zadeve). Državljani imajo v skladu z načelom javnega dostopa do informacij pravico prebrati vse sodbe ali odločbe. DE: vsaka zvezna dežela se odloči glede spletnega dostopa do sodb na prvi stopnji. Slika 28: Načini spletnega objavljanja sodb na vseh stopnjah* (civilne/gospodarske in upravne zadeve, vse stopnje) (vir: Evropska komisija)

* Za vsako od treh stopenj se lahko podelita dve točki, če so zajete civilne/gospodarske in upravne zadeve. Če je zajeta samo ena od dveh kategorij zadev, se dodeli samo ena točka za vsako stopnjo. Največ možnih: 30 točk. DK: v večini upravnih zadev odločajo neodvisni zunajsodni kolegijski organi s sodni podobno funkcijo. NL: ni ključnih besed, temveč se vsaki objavljeni sodbi doda kazalo. – Pritožbe podjetjem – Dostop do pravnega varstva vključuje zunajsodne možnosti. Slika 29 temelji na raziskavi stališč trgovcev na drobno glede čezmejne trgovine in varstva potrošnikov. Podjetja so bila pozvana, naj navedejo, ali so prejela pritožbe od potrošnikov v svoji državi ter po kateri poti. Slika 29: Možnosti za pritožbe potrošnikov zunaj podjetja* (vir: Raziskava stališč trgovcev na drobno glede čezmejne trgovine in varstva potrošnikov v letu 2016) * Delež podjetij, ki so prejela pritožbe potrošnikov po zadevnih poteh. Prvotno vprašanje je vsebovalo tudi možne odgovore „možnosti za pritožbe znotraj podjetja“ in „druge možnosti za pritožbe“, ki sta v večini držav članic glavni poti, ki se uporabljata za pritožbe. V tem okviru so javni organi tisti, ki obravnavajo vprašanja v zvezi s potrošniki. – Dostop do načinov alternativnega reševanja sporov – Slika 30 prikazuje prizadevanja držav članic, da bi pospešile in spodbudile prostovoljno uporabo načinov alternativnega reševanja sporov. Slika 31 prikazuje število pritožb, predloženih prek evropske platforme za spletno reševanje sporov (SRS). To spletno večjezično orodje je na voljo javnosti od 15. februarja 2016. Potrošniki in trgovci, ki imajo pogodbeni spor v zvezi z izdelkom ali storitvijo, kupljeno prek spleta, in želijo spor rešiti po zunajsodni poti, lahko te pritožbe vložijo prek spletne platforme. Slika 30: Pospeševanje in spodbujanje uporabe načinov alternativnega reševanja sporov* (vir: Evropska komisija) * Zbirni kazalniki, ki temeljijo na naslednjih kazalnikih: spletišče z informacijami o alternativnem reševanju sporov; oglaševalske kampanje v medijih; brošure za širšo javnost; sodišče na zahtevo zagotavlja posebna informativna srečanja o alternativnem reševanju sporov; sodišča imajo koordinatorja za alternativno reševanje sporov/mediacijo; objava ocen o uporabi alternativnega reševanja sporov; objava statističnih podatkov o uporabi alternativnega reševanja sporov; pravna pomoč (delno ali v celoti) krije stroške alternativnega reševanja sporov; popolno ali delno povračilo sodnih taks, vključno s kolkovinami, če je alternativno reševanje sporov uspešno; za postopek alternativnega reševanja sporov se ne zahteva odvetnik; sodnik lahko deluje kot mediator; drugo. Za vsakega od teh 12 kazalnikov se je podelila ena točka za vsako pravno področje. IE: pospeševanje in spodbujanje v civilnih in gospodarskih sporih se nanašata samo na družinske postopke. PT: za civilne/gospodarske spore se sodne takse povrnejo samo v primeru mirovnih sodnikov. LV: v delovnih sporih se sodne takse ne zaračunajo. Slika 31: Število pritožb potrošnikov, vloženih prek platforme za spletno reševanje sporov (na 100 000 prebivalcev) (vir: platforma za spletno reševanje sporov – podatki z dne 24. marca 2017). * Slika prikazuje število pritožb, vloženih prek platforme za spletno reševanje sporov, in ne števila sporov, ki so jih organi za spletno reševanje sporov prejeli prek te platforme. Številne zadeve, vložene prek platforme za spletno reševanje sporov, se pozneje rešujejo dvostransko med strankami zunaj platforme brez nadaljnjega sodelovanja organa za spletno reševanje sporov. 3.2.2 Viri Za dobro delovanje pravosodnega sistema so potrebni ustrezni viri, primerne razmere na sodiščih in dobro usposobljeno osebje. Če ni dovolj osebja z ustreznimi kvalifikacijami in veščinami ter dostopom do stalnega usposabljanja, je ogrožena kakovost postopkov in odločb. – Finančni viri –

Spodnji sliki prikazujeta dejansko porabljena proračunska sredstva za sodišča, in sicer najprej na prebivalca (slika 32) ter nato kot delež bruto domačega proizvoda (BDP) (slika 33). Slika 32: Splošni skupni državni izdatki za sodišča* (v EUR na prebivalca) (vir: Eurostat) * Podatki za NL in SK so začasni. Slika 33: Skupni splošni državni izdatki za sodišča * (kot odstotek BDP) (vir: Eurostat) * Podatki za NL in SK so začasni. Slika 34 prikazuje, katera veja oblasti (sodna, zakonodajna ali izvršilna) opredeljuje merila za določanje finančnih sredstev za sodstvo in katera merila se uporabljajo. Slika 34: Merila za določanje finančnih sredstev za sodstvo* * DK: upošteva se število prejetih in rešenih zadev na sodiščih prve stopnje; DE: samo za proračun vrhovnega zveznega sodišča – kar zadeva sodišča prve in druge stopnje, se pravosodni sistemi med zveznimi deželami razlikujejo; EE: število prejetih in rešenih zadev za sodišča prve in druge stopnje; FR: število prejetih in rešenih zadev za sodišča vseh stopenj; IT: ministrstvo za pravosodje določa merila za civilna in kazenska sodišča, sodni svet (CPGA) pa merila za upravna sodišča; HU: zakon določa, da je treba v zakonu o državnem proračunu plače sodnikov določiti tako, da znesek ni nižji od tistega v preteklem letu NL: upošteva se število rešenih zadev na podlagi ocene stroškov za sodišča. – Človeški viri – Za kakovosten pravosodni sistem so bistvenega pomena ustrezni človeški viri. Raznolikost sodnikov, vključno z uravnoteženo zastopanostjo spolov, zagotavlja dodatno znanje, veščine in izkušnje ter izraža družbeno stvarnost. Slika 35: Število sodnikov* (na 100 000 prebivalcev) (vir: študija CEPEJ) * V to kategorijo so po metodologiji CEPEJ zajeti sodniki s polnim delovnim časom. Ne vključuje „Rechtspfleger“/sodniških pomočnikov, ki jih imajo nekatere države članice. EL: skupno število poklicnih sodnikov vključuje različne kategorije v predstavljenih letih, kar delno pojasnjuje spremembe. UK: UK: tehtano povprečje treh jurisdikcij; podatki za leto 2010 vsebujejo podatke za UK (NI) za leto 2012. Slika 36: Delež poklicnih sodnic na sodiščih prve in druge stopnje ter vrhovnih sodiščih (vir: Evropska komisija (vrhovna sodišča) in študija CEPEJ (prva in druga stopnja)) * Podatki za PL in UK za leto 2014 so samo za prvo in drugo stopnjo. Slika 37: Sprememba deleža poklicnih sodnic na sodiščih prve in druge stopnje v obdobju 2010–2015 ter na vrhovnih sodiščih v obdobju 2010–2016* (razlika v odstotnih točkah) (vir: Evropska komisija (vrhovna sodišča) in študija CEPEJ (prva in druga stopnja)) * LU: delež poklicnih sodnic na vrhovnem sodišču se je zmanjšal s 100 % leta 2010 na 0 % leta 2016. UK: za Anglijo in Wales je uporabljeno povprečje prve in druge stopnje. PL in UK: primerjava podatkov za leto 2010 s podatki za leto 2014.

Slika 38: Število odvetnikov* (na 100 000 prebivalcev) (vir: študija CEPEJ) * V skladu z metodologijo CEPEJ je odvetnik oseba, ki je v skladu z nacionalnim pravom usposobljena in pooblaščena, da zastopa svoje stranke in deluje v njihovem imenu, da opravlja odvetniški poklic, da nastopa pred sodišči ali strankam svetuje in jih zastopa v pravnih zadevah (Priporočilo Rec(2000)21 Odbora ministrov Sveta Evrope o svobodi opravljanja odvetniškega poklica). – Usposabljanje – Usposabljanje v pravosodju pomembno prispeva h kakovosti sodnih odločb in pravosodnih storitev za državljane. Spodaj prikazani podatki zajemajo usposabljanje v pravosodju na najrazličnejših področjih, vključno s komuniciranjem s strankami in mediji ter pravosodnimi veščinami. Slika 39: Obvezno usposabljanje za sodnike* (vir: študija CEPEJ) * Nekatere države članice ne zagotavljajo obveznega usposabljanja v nekaterih kategorijah, vendar lahko ponujajo neobvezno usposabljanje. Slika 40: Sodniki, ki se udeležujejo stalnega usposabljanja na področju prava EU ali prava drugih držav članic*(kot delež vseh sodnikov) (vir: Evropska komisija, poročilo o evropskem izobraževanju v pravosodju za leto 2016) * V nekaterih državah članicah delež udeležencev presega 100 %, kar pomeni, da so se nekateri od njih udeležili več usposabljanj. Podatki za AT vključujejo tožilce, podatki za DK pa sodno osebje. Slika 41: Delež stalnega usposabljanja sodnikov na področju različnih veščin*(kot delež vseh sodnikov, ki so se udeležili usposabljanja) (vir: Evropska komisija) * Preglednica prikazuje porazdelitev sodnikov, ki so se udeležili dejavnosti stalnega usposabljanja (tj. dejavnosti po začetnem obdobju usposabljanja za poklic sodnika) na vsakem od štirih opredeljenih področij kot delež vseh sodnikov, ki so se udeležili usposabljanja. Dejavnosti pravnega usposabljanja niso upoštevane. Organi za usposabljanje v pravosodju v UK (NI) niso zagotavljali posebnih dejavnosti usposabljanja za izbrane veščine. Slika 42: Razpoložljivost usposabljanja sodnikov na področju komuniciranja s strankami in mediji (vir: Evropska komisija) 3.2.3 Orodja za ocenjevanje Spremljanje in ocenjevanje dejavnosti sodišč prispevata k odkrivanju pomanjkljivosti in potreb ter s tem k izboljševanju odzivnosti pravosodnega sistema na sedanje in prihodnje izzive. Ustrezna orodja IKT lahko omogočijo vodenje zadev v realnem času ter zagotavljanje standardiziranih nacionalnih statističnih podatkov sodišča. Poleg tega se lahko uporabljajo za upravljanje sodnih zaostankov in avtomatizirane sisteme zgodnjega opozarjanja. Raziskave so bistvene za ocenjevanje delovanja pravosodnih sistemov s stališča pravnih strokovnjakov in uporabnikov sodišča. Ustrezni nadaljnji ukrepi v zvezi z raziskavami so osnovni pogoj za izboljšanje kakovosti pravosodnih sistemov. Slika 43: Razpoložljivost spremljanja in ocenjevanja dejavnosti sodišč* (vir: študija CEPEJ)

* Sistem ocenjevanja se nanaša na uspešnost sodnih sistemov, pri čemer se uporabljajo kazalniki in cilji. Leta 2015 so vse države članice razen LV sporočile, da imajo sistem, ki jim omogoča spremljanje števila prejetih zadev, trajanja postopkov in števila izdanih odločb, zaradi česar te kategorije niso relevantne. Podobno je bila v bolj poglobljenem delu v zvezi s standardi kakovosti presežena njihova uporaba kot ocenjevalne kategorije. Podatki o „drugih elementih“ vključujejo na primer zadeve, v katerih je bila vložena pritožba (EE, ES in LV), obravnave (SE) ali število zadev, rešenih v določenih obdobjih (DK). Slika 44: Razpoložljivost IKT za vodenje zadev in statistične podatke o dejavnosti sodišč* (0 = na voljo pri 0 % sodišč, 4 = na voljo pri 100 % sodišč) (vir: študija CEPEJ) Slika 45: Teme raziskav, izvedenih med uporabniki sodišč ali pravnimi strokovnjaki* (vir: Evropska komisija) * Države članice so prejele eno točko na navedeno temo raziskav, ne glede na stopnjo, na kateri so bile izvedene. Slika 46: Nadaljnji ukrepi v zvezi z raziskavami, izvedenimi med uporabniki sodišč ali pravnimi strokovnjaki (vir: Evropska komisija) 3.2.4 Standardi Standardi lahko izboljšajo kakovost pravosodnih sistemov. Po opredelitvi standardov kakovosti v pregledu stanja za leto 2016 so v tej izdaji podrobneje preučeni nekateri standardi v zvezi s časovnimi okviri in obveščanjem strank. Slike 47–49 predstavljajo uporabo standardov za roke, časovne okvire in zaostanke ter pregled, katere države članice uporabljajo te standarde. Roki so količinsko opredeljene časovne omejitve, na primer za čas od vložitve zadeve do prve obravnave. Časovni okviri so izmerljivi cilji/prakse, na primer navedba vnaprej določenega deleža zadev, ki morajo biti dokončane v določenem obdobju. Zaostanki so zadeve, ki niso rešene po izteku nekega vnaprej določenega obdobja, na primer po treh mesecih ali celo desetih letih. Slika 48 prikazuje, na koliko pravnih področjih obstajajo standardi za časovne okvire. Slika 47: Standardi za časovne okvire* (vir: Evropska komisija) * Države članice so prejele eno točko na pravno področje (civilno/gospodarsko, upravno ali drugo), za katero so opredeljeni standardi. Slika 48 prikazuje pristojnosti različnih vej oblasti države za določanje in spremljanje standardov v zvezi s časovnimi okviri. Slika 48: Določanje in spremljanje standardov* (vir: Evropska komisija) * Države članice so razporejene v skladu z vrstnim redom na sliki 47. Opredelitev pojma „parlament (zakonsko določeni standardi)“ pomeni, da so nekateri standardi določeni samo v zakonodaji. Tudi če je prikazano, da je za določanje/spremljanje standardov v zvezi s časovnimi okviri pristojna več kot ena veja oblasti, je lahko vsaka veja oblasti v celoti odgovorna za eno vrsto standarda. „Izvršilna“ veja oblasti vključuje institucije pod neposrednim ali posrednim nadzorom vlade. „Sodna“ veja oblasti vključuje organe, kot so predsedniki sodišč, sodni sveti itd. CY in PT: Ni informacij o spremljanju. Slika 49 prikazuje, kateri ukrepi se uporabljajo, ko niso izpolnjeni standardi za časovne okvire (slika 48). Na primer v nekaterih državah članicah se v primeru neizpolnitve standarda skliče poseben sestanek, na katerem zadevni sodnik in predsednik sodišča razpravljata o zadevi. Če celotno sodišče ne izpolnjuje standarda, se sestaneta predsednik zadevnega sodišča in predsednik višjega sodišča. Slika 49: Nadaljnji ukrepi v zvezi z neizpolnjevanjem standardov (vir: Evropska komisija)

– Obveščanje strank – Slika 50 prikazuje standarde v zvezi z načinom obveščanja strank in vrsto informacij, ki jih prejmejo o poteku zadeve. Nekatere države članice imajo sistem s samodejnim obveščanjem po e-pošti ali s sporočilom SMS za pošiljanje informacij o zamudah, časovnih razporedih ali splošnem poteku zadev. Druge pa preprosto omogočijo spletni dostop do informacij med postopkom, medtem ko nekatere to prepustijo presoji sodišč. Slika 50: Standardi glede obveščanja o poteku zadev * (vir: Evropska komisija) * Države članice so prejele točke glede na metodo, uporabljeno za zagotavljanje vsake vrste informacij. 1,5 točke za samodejno obveščanje po e-pošti ali s sporočilom SMS, 1 točka za spletni dostop med celotnim postopkom, po 0,5 točke za obveščanje na zahtevo strank, po presoji sodišča ali katero koli drugo uporabljeno metodo. 3.2.5 Povzetek o kakovosti pravosodnih sistemov Pregled stanja na področju pravosodja za leto 2017 preučuje dejavnike, ki prispevajo h kakovosti pravosodnih sistemov: preprost dostop, zadostni viri, učinkovita orodja za ocenjevanje in ustrezni standardi. Dostopnost V tej izdaji je podrobneje pregledana dostopnost pravosodnih sistemov z vidika uporabnikov sodišč, tj. državljanov, potrošnikov ali podjetij. Večina držav članic daje na voljo spletne informacije o svojem pravosodnem sistemu (slika 20). Vendar še obstajajo možnosti za izboljšave teh informacij z vidika prijaznosti do uporabnikov, na primer z uvedbo spletišč, ki so dostopna slabovidnim osebam ali zagotavljajo interaktivna orodja, ki državljanom omogočajo, da ugotovijo, ali so upravičeni do pravne pomoči. Izboljšala bi se lahko tudi spletna dostopnost sodb sodišč v civilnih/gospodarskih in upravnih zadevah na vseh stopnjah (slika 27). Samo 17 držav članic objavlja vse sodbe najvišjih sodišč v civilnih/gospodarskih in upravnih zadevah. Razpoložljivost pravne pomoči in višina sodnih taks pomembno vplivata na dostop do pravnega varstva, zlasti za revne državljane. V tej izdaji je podrobneje pregledano, kako sistemi pravne pomoči podpirajo potrošnike v sporih s podjetji velike vrednosti (tj. 6 000 EUR) ali majhne vrednosti (tj. zahtevkih, ki ustrezajo Eurostatovemu pragu revščine). Slika 21 prikazuje, da v nekaterih državah članicah potrošniki z dohodki pod Eurostatovim pragom revščine ne bi prejeli pravne pomoči. Težave v zvezi z uveljavljanjem pravice do pravne pomoči imajo lahko odvračilni učinek, zlasti kadar sodne takse predstavljajo znaten delež vrednosti zahtevka (slika 22). Pravilna uporaba IKT na sodiščih prispeva k pospeševanju postopkov in zniževanju stroškov. Na primer v eni državi članici je bilo z reformo, ki je sodiščem omogočila elektronsko pošiljanje dokumentov strankam in pošiljanje ostale pošte v papirni obliki prek centraliziranega poštnega sistema, v letu 2016 prihranjenih več kot 4,5 milijona EUR (več kot 2 % proračunskih sredstev sodišč). Pregled stanja prikazuje, da elektronska vložitev zahtevkov in načini za spletno spremljanje poteka sodnega postopka niso vzpostavljeni v vseh državah članicah (slika 23). Raziskava o dejanski uporabi IKT med sodišči in odvetniki kaže, da se orodja IKT obširno uporabljajo v 10 od 20 držav članic, zajetih v raziskavo (slika 24). Najpogosteje se uporabljajo za splošno komunikacijo s sodišči, nekoliko manj pogosto pa za podpisovanje dokumentov ter vlaganje zahtevkov in vabil ter predložitev dokazov. V osmih od desetih držav članic, v katerih so odvetniki poročali o znatno manjši uporabi IKT, je bil najpogosteje naveden razlog to, da orodja niso na voljo, nekoliko manj pogost razlog pa so bile slabe izkušnje z uporabo IKT. Na podlagi natančnejšega pregleda kanalov, ki jih potrošniki uporabljajo za pritožbe zoper podjetja (tj. ali se pritožba vloži prek sodišč, javnih organov, zunajsodnih mehanizmov ali potrošniških nevladnih organizacij), se zdi, da se te pritožbe najpogosteje vlagajo prek javnih organov, tem pa sledijo sodišča in zunajsodni mehanizmi (slika 29). V primerjavi s prejšnjimi leti se v vseh državah članicah vse bolj pospešuje in spodbuja prostovoljna uporaba načinov alternativnega reševanja sporov (slika 30). Znatno število pritožb, vloženih prek novoustanovljene platforme za spletno reševanje sporov (SRS), kaže pripravljenost potrošnikov na uporabo načinov alternativnega reševanja sporov. V večini držav članic čezmejni spori predstavljajo znaten delež vseh sporov, vloženih prek platforme za spletno reševanje sporov (slika 31). Viri Za kakovostno pravosodje so potrebni zadostna raven finančnih sredstev in človeških virov, ustrezno usposabljanje ter raznolikost sodnikov, vključno z uravnoteženo zastopanostjo spolov. Pregled stanja kaže naslednje stanje. V zvezi s finančnimi sredstvi podatki kažejo, da so se na splošno izdatki za pravosodni sistem na prebivalca v letu 2015 v več kot polovici držav članic povečali (slika 32). Vendar je nekaj držav članic, ki se srečujejo s posebnimi izzivi, zmanjšalo svoj proračun. Države članice za določanje finančnih sredstev za pravosodje uporabljajo večinoma pretekle ali dejanske stroške, namesto da bi se oprle na dejansko delovno obremenitev ali zahteve sodišč (slika 34). Stopnja uravnotežene zastopanosti spolov med sodniki na sodiščih prve in/ali druge stopnje je še vedno na splošno dobra oziroma se zdi, da se približuje uravnoteženosti (slika 36). Čeprav se na vrhovnih sodiščih večina držav članic približuje uravnoteženi zastopanosti spolov, se nekatere države članice gibajo v nasprotni smeri. (Slika 37). Na področju usposabljanja sodnikov se sicer zdi, da večina držav članic priznava pomen stalnega usposabljanja (sliki 39 in 40), vendar si je treba prizadevati za povečanje raznolikosti obsega ponujenega usposabljanja. Stalno usposabljanje v zvezi s pravosodnimi (sodnimi) veščinami, veščinami na področju informacijske tehnologije, upravljanjem sodišč in sodniško etiko ni na voljo v vseh državah članicah (slika 41). Poleg tega nekatere države članice ne zagotavljajo usposabljanja na področju komuniciranja s strankami in mediji (slika 42). Leta 2016 je Evropska mreža institucij za izobraževanje v pravosodju vzpostavila kratkoročni program izmenjave predsednikov sodišč in vodij tožilstev, ki je na primer osredotočen na upravljanje sprememb in IKT. Orodja za ocenjevanje Orodja za spremljanje in ocenjevanje delovanja sodišč so sicer na voljo v vseh državah članicah (slika 43), nimajo pa vse države članice celotnega nabora takih orodij. Celoten potencial sistemov IKT za vodenje zadev je treba v številnih državah članicah še izboljšati (slika 44) z namenom zagotoviti, da bi se lahko uporabljali za različne namene, med drugim tudi za pripravo statističnih podatkov, in dosledno v celotnem pravosodnem sistemu. Na primer v nekaterih državah članicah orodja IKT ne omogočajo upravljanja sodnih zaostankov, vključno z odkrivanjem posebno starih zadev. Nasprotno pa imajo nekatere države članice sisteme zgodnjega opozarjanja za odkrivanje nepravilnosti ali neizpolnjevanja standardov glede obravnavanja zadev, ki olajšujejo pravočasno iskanje rešitev. V nekaterih državah članicah še vedno ni mogoče zagotoviti zbiranja podatkov na nacionalni ravni na vseh področjih pravosodja. Redna uporaba raziskav je še vedno ključna za razumevanje mnenja uporabnikov in strokovnjakov o pravosodnem sistemu. V letu 2015 je raziskave opravila približno polovica držav članic (slika 45). Čeprav so vse države članice, ki so opravile raziskave, zagotovile tudi nadaljnje ukrepe, se obseg teh ukrepov med njimi močno razlikuje. Najpogostejša praksa je, da se rezultati raziskav vključijo v letno poročilo na lokalni ali nacionalni ravni (slika 46). V več državah članicah sodišča objavljajo raziskave o zadovoljstvu strank. Standardi Standardi lahko izboljšajo kakovost pravosodnih sistemov. V tej izdaji so podrobneje pregledani nekateri standardi za izboljšanje časovnega okvira postopkov in obveščanja strank. Večina držav članic uporablja standarde za časovne okvire. Vendar nekatere države članice, ki se srečujejo s posebnimi izzivi na področju učinkovitosti, trenutno ne uporabljajo takih standardov. Najbolj so razširjeni standardi za določanje rokov (npr. za čas od vložitve zadeve do prve obravnave), manj pa se uporabljajo standardi za časovne okvire (npr. navedba vnaprej določenega deleža zadev, ki morajo biti končane v določenem obdobju) in zaostanke (slika 47). Za spremljanje spoštovanja standardov je večinoma odgovorno sodstvo (slika 48). Neizpolnjevanje standardov lahko sproži različne vrste nadaljnjih ukrepov. Najpogosteje se od zadevnega sodnika zahteva, da poroča in/ali razpravlja o vprašanju, drugi ukrepi pa so lahko tudi povečanje človeških ali finančnih virov za zadevno sodišče, zagotovitev začasne pomoči posebnih sodnikov ali reorganizacija postopka upravljanja sodišča (slika 49). Večina držav članic ima standarde za obveščanje strank o poteku njihove zadeve, časovni razpored sodišč ali morebitne zamude (slika 50). Razlike med državami članicami se nanašajo večinoma na uporabljene metode. Nekatere države članice imajo sistem s samodejnim obveščanjem po e-pošti ali s sporočilom SMS za pošiljanje informacij o zamudah, časovnih razporedih ali splošnem poteku zadev. Druge pa preprosto omogočijo spletni dostop do informacij med postopkom, medtem ko nekatere to prepustijo presoji sodišč. Z vidika prijaznosti do državljanov je samodejno obveščanje s strani sodišča primernejše od obveščanja, pri katerem so vršilec dejanja stranke.

3.3 Neodvisnost Neodvisnost sodstva je zahteva, ki izhaja iz pravice do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem, določene v Listini (člen 47). Zagotavlja pravičnost, predvidljivost in varnost pravnega sistema, ki so pomembni elementi privlačnega naložbenega okolja. Pregled stanja poleg informacij iz različnih virov o mnenju glede neodvisnosti sodstva prikazuje še, kako so pravosodni sistemi urejeni za varovanje neodvisnosti sodstva v nekaterih primerih, ko je lahko ta ogrožena. V nadaljnjem sodelovanju z evropskimi pravosodnimi mrežami, zlasti Evropsko mrežo sodnih svetov (ENCJ), so v pregledu stanja za leto 2017 prikazani posodobljeni podatki o strukturni neodvisnosti ter predstavljeni novi podatki o imenovanju in ocenjevanju sodnikov. 3.3.1 Mnenje o neodvisnosti sodstva Slika 51: Mnenje širše javnosti o neodvisnosti sodišč in sodnikov (vir: Eurobarometer– svetle barve: 2016, temne barve: 2017) Slika 52 prikazuje glavne razloge za mnenje o pomanjkanju neodvisnosti sodišč in sodnikov. Anketiranci iz širše javnosti, ki so neodvisnost pravosodnega sistema ocenili kot „dokaj slabo“ ali „zelo slabo“, so lahko za utemeljitev svoje ocene izbirali med tremi razlogi. Države članice so v enakem vrstnem redu kot na sliki 51. Slika 52: Glavni razlogi za mnenje širše javnosti o pomanjkanju neodvisnosti (delež vseh anketirancev – višja vrednost pomeni večji vpliv) (vir: Eurobarometer) Slika 53: Mnenje podjetij o neodvisnosti sodišč in sodnikov (vir: Eurobarometer– svetle barve: 2016, temne barve: 2017) Slika 54 prikazuje glavne razloge za mnenje o pomanjkanju neodvisnosti sodišč in sodnikov. Anketiranci med podjetji, ki so neodvisnost pravosodnega sistema ocenili kot „dokaj slabo“ ali „zelo slabo“, so lahko za utemeljitev svoje ocene izbirali med tremi razlogi. Države članice so v enakem vrstnem redu kot na sliki 53.

Slika 54: Glavni razlogi za mnenje podjetij o pomanjkanju neodvisnosti (delež vseh anketirancev – višja vrednost pomeni večji vpliv) (vir: Eurobarometer) Slika 55: WEF: mnenje podjetij o neodvisnosti sodstva (mnenje – višja vrednost pomeni boljše mnenje) (vir: Svetovni gospodarski forum) 3.3.2 Strukturna neodvisnost V pregledu stanja je tudi preučeno, kako so pravosodni sistemi urejeni za varovanje neodvisnosti sodstva v nekaterih primerih, ko je lahko ta ogrožena. Ta izdaja je osredotočena na nekatere glavne vidike statusa sodnikov: imenovanje sodnikov (sliki 56 in 57), ocenjevanje sodnikov (slika 58), premeščanje sodnikov brez njihovega soglasja (slika 59) in razrešitev sodnikov (slika 60). Priporočilo Sveta Evrope iz leta 2010 o neodvisnosti, učinkovitosti in odgovornosti sodnikov (v nadaljnjem besedilu: priporočilo) za take primere določa standarde za ohranjanje neodvisnosti sodstva. Podatki, predstavljeni v pregledu stanja, ne zagotavljajo ocene ali prikazujejo kvantitativnih podatkov o uspešnosti teh jamstev. Njihov namen ni izražati njihovo zapletenost in podrobnosti jamstev. Več jamstev samo po sebi ne zagotavlja učinkovitosti pravosodnega sistema. Opozoriti bi bilo treba tudi, da je izvajanje politik in praks za spodbujanje integritete in preprečevanje korupcije v pravosodnem sistemu prav tako bistveno za zagotavljanje neodvisnosti sodstva. – Jamstva v zvezi s sodniki – Za jamstva glede strukturne neodvisnosti so potrebna pravila, vključno s pravili imenovanja sodnikov. Slika 56 prikazuje organe, ki predlagajo sodnike za prvo imenovanje na sodiščih prve stopnje, in organe, ki jih imenujejo. Prikazuje tudi, ali se zaposlovanje sodnikov izvaja s posebnim izpitom ali natečajem za sodnike ali z objavo prostega delovnega mesta brez posebnega izpita. Slika 56: Imenovanje sodnikov: organi za predlaganje in organi za imenovanje* * V več državah članicah (npr. v BE, CZ, DE, EE, LT, HU, NL, AT, UK (EN + WL) in UK (SC)) o kandidatih za sodnike lahko odločajo ali morajo odločati drugi organi (npr. predsedniki sodišč, sodniki) ali pa se je mogoče ali treba z njimi posvetovati; v nekaterih državah (npr. LT in PL) so nekateri kandidati na podlagi preteklih kvalifikacij ali izkušenj oproščeni posebnega izpita za sodnike; CZ: predsednik uradno imenuje sodnike, minister za pravosodje odloča o dodelitvi sodnika za določeno sodišče. V praksi kandidate za imenovanje v sodnike imenujejo predsedniki regionalnih sodišč. Seznam kandidatov se nato posreduje ministrstvu za pravosodje, ki ga (po preučitvi vseh okoliščin) posreduje voditelju države; DE: DE: postopki na ravni zveznih dežel se močno razlikujejo. V polovici od 16 zveznih dežel pri zaposlovanju sodelujejo sodni volilni odbori. V nekaterih zveznih deželah to vprašanje v celoti obravnava deželno ministrstvo za pravosodje, medtem ko je bilo v drugih zveznih deželah pooblastilo za odločanje o zaposlovanju in (prvem) imenovanju preneseno na predsednike višjih regionalnih sodišč. Nekatere zvezne dežele določajo obvezno sodelovanje sodnega sveta. Ostale zahtevajo, da v primeru nasprotovanja sodnega sveta sodnike skupaj imenujeta pristojni minister in spravni odbor. V nekaterih zveznih deželah sodnike izvolijo deželni parlamenti, imenuje pa jih voditelj dežele; IE: svetovalni odbor za imenovanje sodnikov vladi v imenovanje priporoči vsaj sedem kandidatov. Po odločitvi vlade predsednik uradno imenuje sodnika in ne more zavrniti imenovanja predlaganega kandidata; FR: kandidati za sodnike so izbrani na podlagi posebnega izpita za sodnika in razvrščeni glede na rezultate. Po razgovoru med kandidatom in ministrstvom za pravosodje o dodelitvi na določeno sodišče mora Conseil Supérieur de la Magistrature (Visoki sodni in tožilski svet) izdati mnenje o prvem imenovanju teh kandidatov, nato pa minister za pravosodje seznam kandidatov posreduje predsedniku republike, ki mora s sklepom uradno imenovati kandidate za sodnike, pri čemer nima diskrecijske pravice; LV: po treh letih odbor za sodniško usposobljenost, ki ga sestavljajo in izvolijo sodniki, sprejme mnenje o oceni strokovnega dela sodnika; NL: odločitev o predlogu za imenovanje sodnika uradno sprejme predsednik sodišča na podlagi priporočila neodvisne izbirne komisije; RO: podatek se nanaša na imenovanje višjih sodnikov; UK (EN + WL): različni postopki veljajo za prvo imenovanje višjega sodnika (sodniki vrhovnega sodišča in na višji stopnji), ki so predstavljeni zgoraj, in za imenovanje nižjega sodnika (sodniki okrajnih sodišč in na nižji stopnji). Slika 57 prikazuje morebitno diskrecijsko pravico izvršilne oblasti (npr. predsednika republike, vlade) ali parlamenta pri imenovanju sodnikov za prvo imenovanje na sodiščih prve stopnje po predložitvi predloga organov za predlaganje (npr. sodni svet, sodišče). Višina stolpca je odvisna od tega, ali lahko izvršilna oblast zavrne kandidata za sodnika, ga izbere med predlaganimi kandidati ali izbere in imenuje drugega kandidata, tudi če ga ni predlagal pristojni organ. Pomembno jamstvo v primeru neimenovanja je obveznost navedbe razlogov in možnost sodnega varstva. Slika je dejanska predstavitev pravnega sistema in ne vsebuje kvalitativne ocene učinkovitosti jamstev. Poudariti je na primer treba, da se to v več državah, kjer ima izvršilna oblast ali parlament pooblastilo za zavrnitev kandidata za sodnika, ni nikoli zgodilo (npr. v NL, AT, SK, SE, UK (EN + WL) in UK (SC)) ali pa se je zgodilo le v nekaj primerih (npr. v LV, SI in FI). Slika 57: Imenovanje sodnikov: pristojnost izvršilne oblasti in parlamenta* (višja vrednost pomeni večjo možnost diskrecijske pravice) * Za vsako državo članico je bila podeljena ena točka, če lahko izvršilna oblast/parlament zavrne predlaganega kandidata in izbere drugega med predlaganimi kandidati; ena točka, če izvršilni oblasti/parlamentu ni treba navesti razlogov za neimenovanje kandidata za sodnika; dve točki, če lahko izvršilna oblast zavrne kandidata in izbere katerega koli drugega kandidata, in dve točki, če ni sodnega varstva v primeru neimenovanja. DE: ni podatkov; IE: vlada lahko imenuje osebo, ki ni na seznamu, ki ga je predložil svetovalni odbor za imenovanje sodnikov, vendar tega v praksi ne počne. Končno imenovanje opravi predsednik, ki tega ne more zavrniti; EL (upravno): končno imenovanje opravi predsednik, ki tega ne more zavrniti; LT: predsednik ne more imenovati sodnika brez priporočila sodnega sveta; če sodni svet predsedniku svetuje pozitivno, lahko slednji po prosti presoji sprejme končno odločitev; če sodni svet predsedniku svetuje negativno, mora slednji pri sprejemanju končne odločitve spoštovati ta nasvet; LU: v zvezi s tem vprašanjem ni zavezujočega besedila, vendar organ za imenovanje do zdaj ni nikoli zavrnil kandidata za sodnika, ki ga je v imenovanje predlagala Commission du recrutement et de la formation des attaches de justice; PL: vrhovno upravno sodišče trenutno preučuje, ali mora predsednik navesti razloge in ali obstaja sodno varstvo v primeru neimenovanja sodnikov; RO: predsednik lahko samo enkrat zavrne imenovanje višjega sodnika ali tožilca. Utemeljeno zavrnitev pošlje vrhovnemu sodnemu svetu; SK: predsednik ima možnost zavrniti imenovanje kandidata za sodnika, vendar se to ni nikoli zgodilo; FI: če predsednik ne imenuje predlaganega kandidata, ne more izbrati drugega kandidata, temveč lahko samo enkrat vrne imenovanje v nadaljnjo pripravo; SE: če želi vlada imenovati kandidata, ki ga ni predlagal sodni odbor za predloge, je zakonsko zavezana zaprositi odbor za novo mnenje o zadevnem drugem kandidatu; UK (EN + WL) in UK (NI): navedeni organ za imenovanje je lord kancler (minister za pravosodje v UK), ki priporoči kandidata za sodnika, ki ga uradno imenuje kraljica; UK (SC): navedeni organ za imenovanje je prvi minister Škotske, ki priporoči kandidata za sodnika, ki ga uradno imenuje kraljica. Če prvi minister Škotske zavrne kandidata za sodnika, lahko predlagatelj (škotski odbor za imenovanje sodnikov) zavrnjenega kandidata znova predlaga prvemu ministru. Slika 58 kaže, kdo odloča o ocenjevanju sodnikov in katera merila so uporabljena (npr. kvantitativna, kvalitativna). V priporočilu je določeno, da bi morali sistemi za ocenjevanje sodnikov, kadar jih vzpostavijo sodni organi, temeljiti na objektivnih merilih. Slika 58: Individualna ocena sodnikov*