IZJAVA SODIŠČA O ZANESLJIVOSTI, PREDLOŽENA EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

I. Sodišče je v skladu s členom 248 Pogodbe revidiralo: (a) „letne računovodske izkaze Evropskih skupnosti“ (1), ki jih sestavljajo „konsolidirani računovodski izkazi“ (2) in „konsolidirana poročila o izvrševanju proračuna“ za proračunsko leto, ki se je končalo 31. decembra 2008, ter (b) zakonitost in pravilnost transakcij, povezanih s temi računovodskimi izkazi.

Odgovornost vodstva

II. V skladu s členi 268 do 280 Pogodbe in finančno uredbo je vodstvo ( 3 ) odgovorno za pripravo in pošteno predstavitev „letnih računovodskih izkazov Evropskih skupnosti“ ter za zakonitost in pravilnost z njimi povezanih transakcij: (a) Odgovornost vodstva v zvezi z „letnimi računovodskimi izkazi Evropskih skupnosti“ zajema: oblikovanje, izvajanje in vzdrževanje notranje kontrole, ki je pomembna za pripravo in pošteno predstavitev računovodskih izkazov, v katerih ni pomembnih napačnih navedb, ne glede na to, ali so te posledica goljufije ali napake; izbiro in uporabo ustreznih računovodskih usmeritev na podlagi računovodskih pravil, ki jih je sprejel računovodja Komisije (4) , in pripravo računovodskih ocen, ki so razumne glede na okoliščine. V skladu s členom 129 finančne uredbe Komisija odobri „letne računovodske izkaze Evropskih skupnosti“ po tem, ko jih je računovodja Komisije konsolidiral na podlagi podatkov, ki so jih predložili druge institucije (5) in organi (6) , ter pripravil izjavo, ki se priloži konsolidiranim računovodskim izkazom, v kateri je med drugim navedel, da ima razumno zagotovilo, da ti izkazi v vseh pomembnih vidikih predstavljajo resnično in pošteno sliko finančnega stanja Evropskih skupnosti. (b) Kako vodstvo izvaja svojo odgovornost za zakonitost in pravilnost z izkazi povezanih transakcij, je odvisno od načina izvrševanja proračuna. V primeru neposrednega centraliziranega upravljanja izvajalske naloge opravljajo oddelki Komisije. Pri deljenem upravljanju so izvajalske naloge prenesene na države članice, pri decentraliziranem upravljanju na tretje države, pri posrednem centraliziranem upravljanju pa na druge organe. Pri skupnem upravljanju si izvajalske naloge delijo Komisija in mednarodne organizacije (členi 53 do 57 finančne uredbe). Izvajalske naloge morajo biti skladne z načelom dobrega finančnega poslovodenja, kar zahteva oblikovanje, izvajanje in vzdrževanje uspešne in učinkovite notranje kontrole, vključno z ustreznim nadzorom in primernimi ukrepi za preprečevanje nepravilnosti in goljufij ter po potrebi tudi s pravnimi postopki za izterjavo napačno izplačanih ali porabljenih sredstev. Ne glede na uporabljen način izvrševanja proračuna, je za zakonitost in pravilnost transakcij, povezanih z računovodskimi izkazi Evropskih skupnosti, odgovorna Komisija (člen 274 Pogodbe).

Odgovornost revizorja

III. Sodišče je odgovorno, da na podlagi svoje revizije Evropskemu parlamentu in Svetu zagotovi izjavo o zanesljivosti računovodskih izkazov ter o zakonitosti in pravilnosti z njimi povezanih transakcij. Sodišče je revizijo izvedlo v skladu z mednarodnimi standardi revidiranja in etičnim kodeksom MZRS ter mednarodnimi standardi za vrhovne revizijske institucije INTOSAI, v kolikor je te mogoče uporabljati v kontekstu Evropskih skupnosti. Ti standardi določajo, da mora Sodišče revizijo načrtovati in opraviti tako, da pridobi razumno zagotovilo, da v „letnih računovodskih izkazih Evropskih skupnosti“ ni pomembnih napačnih navedb in da so z njimi povezane transakcije zakonite in pravilne.

IV. Revizija zajema izvajanje postopkov za pridobitev revizijskih dokazov o zneskih in razkritjih v konsolidiranih računovodskih izkazih ter o zakonitosti in pravilnosti z njimi povezanih transakcij. Izbrani postopki so odvisni od presoje revizorja, ki zajema oceno tveganja pomembnih napačnih navedb v konsolidiranih računovodskih izkazih in oceno tveganja pomembnih neskladnosti z izkazi povezanih transakcij z zahtevami pravnega okvira Evropskih skupnosti, ne glede na to, ali so posledica goljufije ali napake. Revizor pri pripravi teh ocen tveganja upošteva notranjo kontrolo, ki se izvaja v zvezi s pripravo in pošteno predstavitvijo konsolidiranih računovodskih izkazov, ter nadzorne in kontrolne sisteme, ki se izvajajo za zagotavljanje zakonitosti in pravilnosti z izkazi povezanih transakcij, da lahko oblikuje revizijske postopke, ki so primerni glede na okoliščine. Med revizijo se ovrednotijo tudi ustreznost uporabljenih računovodskih usmeritev in razumnost pripravljenih računovodskih ocen ter skupna predstavitev konsolidiranih računovodskih izkazov in letnih poročil o dejavnostih.

V. Kar zadeva „prihodke“, Sodišče pri svoji reviziji lastnih sredstev iz naslova davka na dodano vrednost (DDV) in bruto nacionalnega dohodka (BND) izhaja iz makroekonomskih statističnih podatkov, ki jih pripravijo države članice in jih pošljejo Komisiji, nato pa oceni Komisijine sisteme za obdelavo podatkov do točke, ko so zajeti v končne računovodske izkaze in ko so prejeti prispevki držav članic. Pri tradicionalnih lastnih sredstvih Sodišče preuči računovodske izkaze carinskih organov in analizira tok dajatev pod carinskim nadzorom do točke, ko so zneski evidentirani v končne računovodske izkaze in jih je Komisija prejela.

VI. Sodišče meni, da so pridobljeni revizijski dokazi zadostni in ustrezni, da zagotavljajo osnovo za njegovo izjavo o zanesljivosti.

Mnenje o zanesljivosti računovodskih izkazov

VII. Po mnenju Sodišča „letni računovodski izkazi Evropskih skupnosti“ v vseh pomembnih vidikih pošteno predstavljajo finančno stanje Skupnosti na dan 31. decembra 2008 ter rezultate njunih operacij in denarne tokove za leto, ki se je takrat končalo, v skladu z določbami finančne uredbe in računovodskimi pravili, ki jih je sprejel računovodja Komisije.

VIII. Ne da bi bilo zato vprašljivo mnenje iz odstavka VII, Sodišče opaža, da slabosti v računovodskih sistemih, ki so delno posledica zapletenega pravnega in finančnega okvira, še vedno ogrožajo kakovost finančnih informacij nekaterih generalnih direktoratov Komisije (zlasti v zvezi s predfinanciranjem, s tem povezano ločitvijo proračunskih let in fakturami/izjavami o stroških) ter informacij v zvezi z osnovnimi sredstvi evropskega satelitskega programa Galileo.

Mnenje o zakonitosti in pravilnosti z izkazi povezanih transakcij

IX. Po mnenju Sodišča so „prihodki“, obveznosti za vse skupine politik in plačila, povezana z izkazi, za leto, ki se je končalo 31. decembra 2008, za skupini politik „izobraževanje in državljanstvo“ ter „upravni in drugi odhodki“ v vseh pomembnih vidikih zakoniti in pravilni.

X. Po mnenju Sodišča (a) so z izkazi povezana plačila za leto, ki se je končalo 31. decembra 2008, za skupino politik „kmetijstvo in naravni viri“, razen za „razvoj podeželja“, v vseh pomembnih vidikih zakonita in pravilna. Za to skupino politik je integrirani administrativni in kontrolni sistem (IAKS) na splošno še naprej uspešen. Na nekaterih področjih, zlasti pri „razvoju podeželja“, je treba odpraviti težave, da se omeji tveganje nepravilnih odhodkov; (b) so z izkazi povezana plačila za leto, ki se je končalo 31. decembra 2008, za skupino politik „gospodarske in finančne zadeve“, razen za odhodke šestega okvirnega programa za raziskave in tehnološki razvoj (6. OP) v tej skupini politik, v vseh pomembnih vidikih zakonita in pravilna. Za to skupino politik so nadzorni in kontrolni sistemi na področju „podjetništvo“ delno uspešni pri preprečevanju ali odkrivanju in popravljanju napak, večinoma zaradi slabosti, povezanih s 6. OP.

XI. Po mnenju Sodišča na z izkazi povezana plačila za leto, ki se je končalo 31. decembra 2008, za skupine politik „kohezija“, „raziskave, energetika in promet“ ter „zunanja pomoč, razvoj in širitev“ pomembno vplivajo napake, čeprav v različnem obsegu. Za te skupine politik, razen za „kohezijo“, so nadzorni in kontrolni sistemi delno uspešni pri preprečevanju ali odkrivanju in popravljanju vračanja previsoko navedenih ali neupravičenih stroškov. Za skupino politik „kohezija“ so sistemi držav članic za popravljanje napak, odkritih z nacionalnimi kontrolami, v večini primerov vsaj delno uspešni.

XII. Sodišče ponavlja, da zapletene ali nejasne pravne zahteve (kot so pravila o upravičenosti) močno vplivajo na zakonitost in pravilnost z odhodki povezanih transakcij v skupinah politik „kmetijstvo in naravni viri“, zlasti pri „razvoju podeželja“, „kohezija“, „raziskave, energetika in promet“ ter „gospodarske in finančne zadeve“, zlasti pri porabi 6. OP.

XIII. Sodišče opaža, da je bil dosežen nadaljnji napredek v Komisijinih nadzornih in kontrolnih sistemih, zlasti v zvezi z učinkom pridržkov na zagotovilo, podano v izjavah generalnih direktorjev, in pri večji skladnosti teh izjav z ugotovitvami Sodišča. Vendar Sodišče opaža, da Komisija še ne more pokazati, da so njeni ukrepi za izboljšanje nadzornih in kontrolnih sistemov uspešni pri omejevanju tveganja napak v skupinah politik in pri dejavnostih, navedenih v odstavkih X in XI.

24. september 2009

Vítor Manuel da Silva Caldeira Predsednik

Evropsko računsko sodišče 12, rue Alcide De Gasperi, L-1615 Luxembourg

UGOTOVITVE SODIŠČA ODGOVORI KOMISIJE

PODATKI V PODPORO IZJAVI O ZANESLJIVOSTI

Uvod

1.1 Računsko sodišče mora v skladu s členom 248 Pogodbe ES Evropskemu parlamentu in Svetu EU predložiti izjavo o zanesljivosti računovodskih izkazov ter o zakonitosti in pravilnosti z njimi povezanih transakcij („DAS“). Sodišče je s Pogodbo prav tako pooblaščeno, da to izjavo dopolni s posebnimi ocenami vseh glavnih področij dejavnosti EU.

1.2 Cilj dela, povezanega z ugotavljanjem zanesljivosti računovodskih izkazov Evropskih skupnosti, je pridobiti zadostne in ustrezne dokaze, na podlagi katerih je mogoče sprejeti sklep o tem, v kolikšni meri so bili prihodki, odhodki, sredstva in obveznosti pravilno evidentirani ter ali letni računovodski izkazi predstavljajo resnično in pošteno sliko finančnega stanja na dan 31. decembra 2008 ter rezultate dejavnosti in denarne tokove Skupnosti za leto, ki se je takrat izteklo (glej odstavke 1.4 do 1.18).

1.3 Cilj revizijskega dela Sodišča, povezanega z ugotavljanjem pravilnosti (7)transakcij, povezanih z izkazi za leto 2008, je pridobiti zadostne ustrezne dokaze, na podlagi katerih je mogoče sprejeti mnenje o tem, ali so transakcije skladne z veljavnimi predpisi ali pogodbenimi določbami in ali so bile pravilno izračunane. Glej odstavke 1.20 do 1.49 tega poglavja za splošna vprašanja in povzetek rezultatov ter poglavja 2 in 4 do 11 za podrobnosti v obliki posebnih ocen.

Zanesljivost računovodskih izkazov

Splošno ozadje

1.4 Opažanja Sodišča se nanašajo na letne računovodske izkaze za proračunsko leto 2008, ki jih je pripravil računovodja Komisije in odobrila Komisija v skladu s členom 129 finančne uredbe z dne 25. junija 2002 (8), Sodišče pa jih je prejelo 29. julija 2008. Računovodski izkazi zajemajo „konsolidirane računovodske izkaze“, ki vsebujejo zlasti bilanco stanja, v kateri so navedena sredstva in obveznosti ob koncu leta, in izkaz poslovnega izida, ter „konsolidirana poročila o izvrševanju proračuna“, v katerih so navedeni prihodki in odhodki za dano leto.

1.5 Računovodja Komisije je Sodišču poslal pismo s poslovodskimi predstavitvami, v katerem je potrdil, da so konsolidirani računovodski izkazi ob upoštevanju določenih omejitev celoviti in zanesljivi (vendar glej odstavek 1.9) ter da je bila večina lokalnih sistemov Komisije potrjena (vendar glej odstavek 1.10).

Obseg revizije in revizijski pristop

1.6 Sodišče se je pri svoji reviziji računovodskih izkazov za leto 2008 osredotočilo na naslednja elementa: — oceno, ali so ukrepi, sprejeti za odpravo slabosti, ugotovljenih v računovodskih sistemih nekaterih generalnih direktoratov (9)in decentraliziranih organov, prispevali k izboljšanju zanesljivosti računovodskih izkazov, — preverjanje zanesljivosti računovodskih izkazov za leto 2008, zlasti elementov, na katere je Sodišče opozorilo v svojem mnenju o računovodskih izkazih za leto 2007 (10)(predfinanciranje, s tem povezana ločitev proračunskih let, fakture/zahtevki za povračilo stroškov in sredstva, ki so v lasti Evropske vesoljske agencije v kontekstu programa Galileo (11)).

Ukrepi, sprejeti za krepitev računovodskega sistema na podlagi nastanka poslovnega dogodka

1.7 Ukrepi, ki jih je računovodja Komisije uvedel leta 2007 (12)za izboljšanje okolja računovodske kontrole na ravni posameznih generalnih direktoratov, so imeli svoj učinek tudi v letu 2008 in so prispevali h krepitvi okvira finančnega poročanja in računovodskih sistemov. Kljub temu še vedno obstajajo določene slabosti, ki jih je treba odpraviti, da se zagotovi kakovost računovodskih podatkov (glej odstavka 1.10 in 1.11). 1.7 Komisija pozdravlja priznanje doseženega napredka s strani Sodišča in se strinja, da so nekatere izboljšave še potrebne. Zato se bodo njene računovodske službe še naprej lotevale reševanja izpostavljenih problemov in nadzirale računovodsko delo generalnih direktoratov z namenom izboljšati točnost osnovnih računovodskih podatkov, na primer s pobudami, kot je tekoči projekt kakovosti računovodenja.

1.8 Tabela 1.1 vsebuje povzetek odgovorov Komisije na opažanja Sodišča glede zanesljivosti računovodskih izkazov za leto 2007 in na druga vprašanja, na katera je opozorilo Sodišče, ter pripombe k tem odgovorom.

Omejitve, predstavljene v pismu s poslovodskimi predstavitvami v zvezi s konsolidiranimi računovodskimi izkazi.

1.9 Računovodja Komisije je v svojem pismu s poslovodskimi predstavitvami poudaril, da je manj kot polovica institucij in agencij v svojih pismih s poslovodskimi predstavitvami zagotovila informacije o potrditvi svojih računovodskih sistemov.

Tabela 1.1 — Nadaljnji ukrepi v zvezi z opažanji iz izjave o zanesljivosti računovodskih izkazov za proračunsko leto 2007 in drugimi opažanji iz letnega poročila za proračunsko leto 2007 Opažanja v izjavi o zanesljivosti za proračunsko leto 2007 Odgovori Komisije v letnem poročilu za proračunsko leto 2007 Razvoj dogodkov v letu 2008 Odgovori Komisije Deloma zaradi zapletenega pravnega in finančnega okvira in kljub sprejetim izboljšavam slabosti v računovodskih sistemih še vedno ogrožajo kakovost finančnih informacij nekaterih generalnih direktoratov Komisije. To zlasti drži za predfinanciranje, z njim povezano ločitev proračunskih let, za fakture/zahtevke za povračilo stroškov in za sredstva v lasti Evropske vesoljske agencije v okviru programa Galileo. Zaradi tega so bili po predstavitvi začasnih računovodskih izkazov sprejeti številni popravki. Po mnenju računovodje Komisije so bili računovodski podatki za končne računovodske izkaze dovolj točni. Pri prenosu sredstev v lasti Evropske vesoljske agencije na Evropski skupnosti je nekaj negotovosti in zamud. Ta sredstva naj bi bila pripoznana, potem ko bodo rešena ta vprašanja prenosa. Slabosti v računovodskih sistemih nekaterih generalnih direktoratov Komisije še vedno ogrožajo kakovost finančnih informacij, zlasti pri predfinanciranju, s tem povezani ločitvi proračunskih let in fakturah/izjavah o stroških. Zaradi tega je bilo treba po predstavitvi začasnih računovodskih izkazov sprejeti omejeno število popravkov. Kar zadeva sredstva v lasti Evropske vesoljske agencije, niso pripoznana še nobena sredstva, ker se smatra, da je program še vedno v svoji raziskovalni fazi. Vendar bi morala Komisija pridobiti potrebne informacije, da se pripravi seznam inventarja, preverijo merila za pripoznanje in oceni vrednost sredstev. Računovodske službe se bodo še naprej lotevale reševanja izpostavljenih problemov in nadzirale računovodsko delo generalnih direktoratov, da bi izboljšale točnost osnovnih računovodskih podatkov. Komisija trenutno sodeluje z Evropsko vesoljsko agencijo (ESA) z namenom zagotoviti, da bodo ustrezna sredstva programa Galileo prenesena na Komisijo in v primernem roku pravilno evidentirana v računovodskih izkazih. Začetek prenosa sredstev programa Galileo z ESA na Komisijo ni predviden pred koncem leta 2010. Druga opažanja, izražena v okviru letnega poročila za proračunsko leto 2007 Računovodja Komisije še vedno ni mogel zagotoviti potrditve dveh lokalnih sistemov niti potrditi tretjega brez pridržka. Tako kot v prejšnjih letih so bila horizontalna vprašanja in nerešene zadeve pomembne. Dela za potrditev obeh sistemov še vedno potekajo. Pridržek za tretji sistem je bil umaknjen v letu 2008. Računovodja Komisije še vedno ni mogel zagotoviti potrditve enega lokalnega sistem niti potrditi drugega, ki bi moral biti potrjen v letu 2008. Kljub precejšnjemu zmanjšanju števila odprtih vprašanj, narava in pomembnost preostalih horizontalnih vprašanj še vedno predstavljata tveganje za zanesljivost računovodskih izkazov. Pri zneskih, evidentiranih v računovodskem sistemu kot predfinanciranje in fakture/izjave o stroških, so bile ugotovljene napake. Čeprav je stopnja napak z vidika finančnega učinka v zvezi s temi postavkami bilance stanja nizka, pogostost teh napak opozarja, da je treba še izboljšati točnost osnovnih računovodskih podatkov na ravni operativnih generalnih direktoratov. Sodišče je v bilanci stanja glede teh postavk ugotovilo nizko stopnjo napak z vidika finančnega učinka. Vendar pogostost teh napak znova opozarja, da je treba še izboljšati točnost osnovnih računovodskih podatkov na ravni operativnih generalnih direktoratov. Komisija se strinja s poudarkom Sodišča, zato se bodo njene računovodske službe še naprej lotevale reševanja izpostavljenih problemov in nadzirale računovodsko delo generalnih direktoratov, da bi izboljšale točnost osnovnih računovodskih podatkov, na primer s pobudami, kot je tekoči projekt kakovosti računovodenja. Kljub opaženim izboljšavam so potrebni dodatni ukrepi, da se zagotovita celovitost in zanesljivost računovodskih podatkov in informacij, predstavljenih v pojasnilih v zvezi s finančnimi popravki, ki so jih izvedle države članice, in odbitki od naslednjih plačil. Komisija si v okviru akcijskih načrtov za strukturne sklade prizadeva za izboljšanje zanesljivosti in celovitosti informacij, prejetih iz držav članic, med drugim z izvajanjem revizij na kraju samem v državah članicah. Računovodski sistem je bil v letu 2008 prilagojen, tako da je možno ugotoviti in pojasniti vse izterjave, izvedene z odbitkom od naslednjega plačila. Ne glede na prizadevanja Komisije, pojasnila k računovodskim izkazom še vedno ne vsebujejo celovitih in zanesljivih računovodskih podatkov o dejavnostih v zvezi s finančnimi popravki, ki jih izvedejo države članice, zlasti na področju strukturnih ukrepov. Komisija si še naprej prizadeva za izboljšanje poročanja, tako da bi lahko vse države članice sporočale celovite in zanesljive podatke.

Potrditev lokalnih sistemov finančnega poslovodenja

1.10 Številni generalni direktorati za namene finančnega poslovodenja in za ustvarjanje transakcij, ki so prek vmesnika poslane v osrednji računovodski sistem (ABAC), uporabljajo svoje lokalne informacijske sisteme. Večino teh sistemov je računovodja Komisije potrdil (13). Vendar je v svojih priporočilih opredelil več odprtih medsektorskih vprašanj (14), ki lahko zaradi svoje narave in pomembnosti še vedno predstavljajo tveganje za zanesljivost računovodskih izkazov (15). 1.10 Službe računovodje redno spremljajo generalne direktorate, da bi našle rešitve za ugotovljene težave. Tako so lahko leta 2008 zaprle polovico priporočil o sledenju napredku služb. Isto spremljanje se nadaljuje tudi v letu 2009 z namenom, da se zapre še več odprtih priporočil. To bi moralo pripomoči k izboljšanju splošnega stanja in s tem še dodatno zmanjšati tveganje za zanesljivost računovodskih izkazov.

Krepitev postopkov za ločitev proračunskih let

1.11 „Ločitev proračunskih let“ pomeni postopke, s katerimi se določi, kateremu proračunskemu letu se pripiše transakcija. Te postopke morajo službe Komisije uporabiti pri vseh vnaprej vračunanih stroških (več kot 100 milijard EUR). Sodišče je v desetih generalnih direktoratih, ki jih je preučilo (16)in predstavljajo več kot 90 % vnaprej vračunanih stroškov, opazilo stalne izboljšave v zadnjih treh letih. Vendar je treba dodati, da nekatere službe uporabljajo ločitev proračunskih let pri postopku priprave zaključnega računa, da prilagodijo računovodske izkaze, ki vsebujejo napake, namesto da bi popravile z njimi povezane posamezne računovodske vknjižbe, ki so izpostavljene napakam (npr. knjiženje napačnih zneskov, dvojne ali izpuščene vknjižbe). To lahko povzroči netočnosti v računovodskih podatkih med letom (glej odstavke 1.13 do 1.15). 1.11 Komisija se strinja s poudarkom Sodišča, zato se bodo njene računovodske službe še naprej lotevale reševanja izpostavljenih problemov in nadzirale računovodsko delo generalnih direktoratov, da bi izboljšale točnost osnovnih računovodskih podatkov, na primer s pobudami, kot je tekoči projekt kakovosti računovodenja.

Konsolidirani računovodski izkazi dne 31. decembra 2008

1.12 Sodišče je pri reviziji konsolidiranih računovodskih izkazov ugotovilo, da v njih ni pomembnih napačnih navedb. Vendar je bilo opredeljenih več zadev v zvezi s posameznimi elementi, ki jim je treba nameniti dodatno pozornost, kot je predstavljeno v nadaljevanju.

Konsolidirana bilanca stanja dne 31. decembra 2008

Predfinanciranje

1.13 Sodišče je pri reviziji reprezentativnega statističnega vzorca 80 transakcij predfinanciranja, evidentiranih v računovodskem sistemu, v zvezi s to postavko bilance stanja ugotovilo nizko stopnjo napak s finančnim učinkom. Vendar pogostost teh ugotovitev opozarja, da je treba še izboljšati točnost osnovnih računovodskih podatkov na ravni operativnih generalnih direktoratov. Najpogostejše vrste napak so: — manjkajoče ali dvojne vknjižbe ali napačni zneski, ki se običajno popravijo s prilagoditvami ob ločitvi proračunskih let, — knjiženje transakcij v napačen konto v glavni knjigi. 1.13 Komisija se strinja s poudarki Sodišča, zato se bodo njene računovodske službe še naprej lotevale reševanja izpostavljenih problemov in nadzirale računovodsko delo generalnih direktoratov, da bi izboljšale točnost osnovnih računovodskih podatkov, na primer s pobudami, kot je tekoči projekt kakovosti računovodenja.

1.14 Poleg tega je dodatno revizijsko delo pri identifikaciji in potrjevanju predfinanciranja pokazalo težave pri celovitosti/točnosti bilance stanja: — neporavnana predfinanciranja se ne obračunajo vedno pravilno. Številna predfinanciranja sploh niso bila obračunana ali pa so bili zneski obračunov napačno knjiženi, — generalni direktorati uporabljajo različne metode za obračunavanje predfinanciranj. Čeprav večina generalnih direktoratov obračuna predfinanciranje, ko dobijo z njim povezane zahtevke za povračilo stroškov ali fakture in po tem, ko so preverili upravičenost, drugi generalni direktorati čakajo do konca programa ali celo dokler ne prejmejo končnega revizijskega poročila (17). Različno in neustrezno obračunavanje predfinanciranja povzroča manj točne rezultate za izračune za ločitev proračunskih let ob koncu leta.

Obveznosti do dobaviteljev

1.15 Revizija reprezentativnega statističnega vzorca 80 faktur/izjav o stroških iz populacije obveznosti do dobaviteljev, evidentiranih v računovodskem sistemu, je v zvezi s to postavko bilance stanja pokazala nizko stopnjo napak s finančnim učinkom. Vendar pogostost računovodskih napak opozarja, da je treba še izboljšati zanesljivost osnovnih računovodskih podatkov na ravni operativnih generalnih direktoratov. Večina napak se nanaša na knjiženje faktur, ko so prejete (pred preverjanjem upravičenosti), za napačne zneske in popravljanje napačnih knjižb s prilagoditvami ob ločitvi proračunskih let. 1.15 Komisija se strinja s poudarki Sodišča, zato se bodo njene računovodske službe še naprej lotevale reševanja izpostavljenih problemov in nadzirale računovodsko delo generalnih direktoratov, da bi izboljšale točnost osnovnih računovodskih podatkov, na primer s pobudami, kot je tekoči projekt kakovosti računovodenja.

Druge zadeve

Izterjava neupravičenih plačil

1.16 Na priporočilo Sodišča je v pojasnilih k računovodskim izkazom predstavljenih več informacij o izterjavi neupravičenih plačil. Revizija, ki jo je izvedlo Sodišče, kaže, da Komisija sporoča zanesljive podatke o finančnih popravkih, kadar ti izvirajo iz njenih lastnih revizijskih dejavnosti. Države članice pa Komisiji pogosto ne zagotovijo celovitih in zanesljivih informacij o finančnih popravkih, ki jih izvedejo same (glej odstavek 6.30). Zaradi visokega deleža neupravičenih odhodkov, na katerega Sodišče vedno znova opozarja v svojih letnih poročilih, Sodišče meni, da bi morali biti za področje strukturnih ukrepov v pojasnilih h konsolidiranim računovodskim izkazom predstavljeni celoviti in zanesljivi računovodski podatki o teh mehanizmih popravkov na ravni držav članic. 1.16 Kar zadeva informacije o finančnih popravkih, ki so jih izvedle države članice same, je Komisija v okviru akcijskega načrta v smeri integriranega okvira notranje kontrole za krepitev nadzorne vloge Komisije pri strukturnih ukrepih vložila znatne napore v izboljšanje kakovosti podatkov, ki jih posredujejo države članice, in si še naprej prizadeva za izboljšanje poročanja, tako da bi lahko vse države članice sporočale celovite in zanesljive podatke. Glej tudi odgovor Komisije na odstavek 6.30.

1.17 Sodišče na podlagi pregleda dela certifikacijskih organov in analize, ki jo je v zvezi s tem izvedla Komisija, ponovno izraža svoj dvom o zanesljivosti terjatev do držav članic na področju kmetijstva (računi dolžnikov v EKJS) (18). Komisija je poudarila pomanjkljivosti v zvezi z računi dolžnikov za četrtino plačilnih agencij (19)in predlagala finančne popravke (20)v skupnem znesku približno 25,3 milijona EUR. Ti popravki predstavljajo približno 1,95 % od 1 295 milijonov EUR, ki bi jih bilo treba izterjati ob koncu proračunskega leta 2008. Čeprav so tik pod 2-odstotnim pragom pomembnosti, kažejo, da na skupni ravni računov dolžnikov v EKJS obstaja tveganje pomembne napake (glej odstavek 5.56). 1.17 Komisija je pridobila dovolj informacij o dolžnikih za potrebe obračuna in računovodenja. V nobenem primeru ni bilo ugotovljeno, da bi bil finančni učinek na splošni računovodski ravni (in s tem v zvezi z Odločbo) bistven. Komisija je predlagala popravke v višini 25,3 milijona EUR na podlagi svoje ocene informacij, ki jih v svojih poročilih posredujejo certifikacijski organi, in svojega izračuna najverjetnejših stopenj (in števil) napak, povezanih z dolgovi v posameznih plačilnih agencijah. Za dolgove se uporablja enaka logika kot za obravnavo (in morebitno popravo) napak, ki izvirajo iz podrobnega preizkušanja odhodkov skladov. Ugotovljene finančne napake se odpravijo z običajnim postopkom za potrditev obračuna.

Posojila in zadolževanje

1.18 Za makroekonomsko finančno pomoč, posojila v podporo plačilne bilance in posojila Euratom si Skupnosti izposojata sredstva na kapitalskih trgih in jih dajeta „vzajemno“ na voljo upravičencem, ki so jim namenjena. Mednarodni računovodski standardi in računovodsko pravilo Komisije št. 11 določata, da morajo biti razlike med ponujenimi in tržnimi obrestnimi merami prikazane v računovodskih izkazih. Vendar te niso bile prikazane. Razlogi in učinki tega odstopanja od standardov niso dovolj razkriti v pojasnilih k računovodskim izkazom Skupnosti. 1.18 V skladu z uredbami Sveta o makroekonomski finančni pomoči, plačilnih bilancah in posojilih Euratom, Skupnosti posojata denar, izposojen na kapitalskem trgu, po isti obrestni meri državam članicam in tretjim upravičencem. Namen teh dejavnosti je upravičencem omogočiti korist od kreditne sposobnosti ES. Zaradi tega tržna stopnja za te vzajemne transakcije ni pomembna in se metoda efektivne obrestne mere, predvidena v računovodskem pravilu 11 ES, ne uporablja. Trenutna računovodska obravnava bolje odraža posebno naravo in vsebino posojil in transakcij izposojanja (načelo vsebine pred obliko). Kot je predlagalo Sodišče, bo Komisija bolj eksplicitne informacije razkrila v pripombah k letnim računovodskim izkazom ES in bo razmislila o podrobnejši pojasnitvi računovodskega pravila 11, tako da bi bolje odražalo specifičnosti teh transakcij.

Zaključek

1.19 Sodišče je prišlo do zaključka, da navedena opažanja nimajo pomembnega učinka na zanesljivost računovodskih izkazov.

Pravilnost transakcij, povezanih z računovodskimi izkazi

Struktura posebnih ocen za DAS

1.20 Sodišče v poglavjih 5 do 11 podaja posebne ocene o skupinah področij politik, za katere se uporablja k dejavnostim usmerjen proračun (ABB) (glej tabelo 1.2 V poglavju 4 so predstavljeni prihodki. Vsaka posebna ocena vsebuje kratko predstavitev skupine politik, ugotovitve in zaključke o pravilnosti transakcij in uspešnosti sistemov ter spremljanje ukrepanja po prejšnjih opažanjih.

Pojasnilo o pristopu za DAS in rezultatih

1.21 Pristop Sodišča k revidiranju pravilnosti z izkazi povezanih transakcij zajema dva glavna stebra: neposredno preizkušanje transakcij, da se ugotovi, v kolikšni meri so pravilne, ter oceno uspešnosti nadzornih in kontrolnih sistemov pri zagotavljanju pravilnosti. To dopolnjujejo dokazi, pridobljeni na podlagi relevantnega dela drugih revizorjev (kjer so na voljo), in analiza poslovodskih predstavitev (21).

Kako Sodišče preizkuša transakcije

1.22 Preizkušanje transakcij temelji na reprezentativnem statističnem vzorcu prejemkov ali plačil, izbranem iz populacije kot celote, ki je običajno skupina področij politik. S tem preizkušanjem se statistično oceni, v kolikšni meri so transakcije v zadevni populaciji pravilne.

1.23 Sodišče določi velikost vzorcev na podlagi modela revizijskega zagotovila. Pri tem se oceni, kakšno je pripadajoče tveganje, da se v transakcijah pojavijo napake, in kakšno je tveganje, da nadzorni in kontrolni sistemi takšnih napak ne preprečijo ali odkrijejo in popravijo (tveganje pri kontroli). V večini primerov se mora Sodišče zanašati predvsem na svoje neposredno preizkušanje, saj sistemi ne nudijo ustreznega zagotovila o pravilnosti transakcij.

1.24 Med preizkušanjem se podrobno preučijo izbrane transakcije, da se preveri, ali je bil zahtevek ali plačilo izračunan pravilno in v skladu z relevantnimi pravili in predpisi, ki urejajo porabo. Če transakcija ni pravilno izračunana ali če ne izpolnjuje zakonskih zahtev ali pogodbenih določb, se šteje, da vsebuje napako. Sodišče prek svojega vzorca računovodskih transakcij, evidentiranih v proračunskem računovodstvu, sledi plačilu do ravni končnega prejemnika (npr. kmet, organizator tečaja usposabljanja, nosilec projekta razvojne pomoči) in preizkusi skladnost z relevantnimi pogoji na vsaki ravni, kjer je ustrezno.

Tabela 1.2 — Izvrševanje odhodkov v letu 2008 po poglavjih letnega poročila (v milijonih EUR) Oddelki (Odd.) in naslovi (N.) (34), ki ustrezajo proračunski nomenklaturi za leto 2008, razdeljeni po poglavjih letnega poročila Sodišča Plačila, izvršena v letu 2008 (35) Poglavja letnega poročila Prihodki 53,7 (36) Obdavčenje in carinska unija (N.14) Kmetijstvo in naravni viri 55 114,9 Kmetijstvo in razvoj podeželja (N.05) Okolje (N.07) Ribištvo in pomorske zadeve (N.11) Zdravje in varstvo potrošnikov (N.17) Kohezija 36 596,9 Zaposlovanje in socialne zadeve (N.04) Regionalna politika (N.13) Raziskave, energetika in promet 7 516,7 Raziskave (N.08) Energetika in promet (N.06) Informacijska družba in mediji (N.09) Neposredne raziskave (N.10) Zunanja pomoč, razvoj in širitev 6 323,1 Zunanje odnosi (N.19) Razvoj in odnosi z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi (AKP) državami (N.21) Širitev (N.22) Humanitarna pomoč (N.23) Izobraževanje in državljanstvo 1 734,9 Izobraževanje in kultura (N.15) Komuniciranje (N.16) Območje svobode, varnosti in pravice (N.18) Gospodarske in finančne zadeve 621,4 Gospodarske in finančne zadeve (N.01) Podjetništvo (N.02) Konkurenca (N.03) Notranji trg (N.12) Trgovina (N.20) Upravni in drugi odhodki 8 582,9 Parlament (Odd. I) Svet (Odd. II) Komisija (Odd. III) Sodišče Evropskih skupnosti (Odd. IV) Računsko sodišče (Odd. V) Ekonomsko-socialni odbor (Odd. VI) Odbor regij (Odd. VII) Evropski varuh človekovih pravic (Odd. VIII) Evropski nadzornik za varstvo podatkov (Odd. IX) Skupni zneski 116 544,5

Kako Sodišče ovrednoti in predstavi rezultate preizkušanja transakcij

1.25 Napake v transakcijah se pojavljajo zaradi različnih vzrokov in v številnih različnih oblikah, odvisno od narave kršitve in specifičnega pravila ali pogodbene zahteve, ki je bila kršena. Lahko se nanašajo na pogoj za plačilo ali na drugo vprašanje skladnosti.

1.26 Sodišče razvršča napake na naslednja dva načina: (a) količinsko opredeljive ali količinsko neopredeljive, odvisno od tega, ali je mogoče izmeriti, v kolikšni meri je bil znesek, plačan iz proračuna EU, nepravilen, in (b) glede na njihovo naravo, na napake v zvezi z upravičenostjo (plačilo ni v skladu s pravili za upravičenost), napake v zvezi z dejansko izvedbo (povračilo stroška, za katerega ni dokazano, da je dejansko nastal), napake v zvezi s točnostjo (plačilo ni izračunano pravilno ali ni dokazano kot takšno) in druge napake v zvezi s skladnostjo (napaka, zaradi katere upravičenost plačila ni vprašljiva).

1.27 Sodišče izrazi pogostost pojavljanja napak tako, da predstavi delež vzorca, na katerega so vplivale napake (tako opredeljive kot neopredeljive). To kaže, kakšna je verjetnost razširjenosti napak na področju skupine politik kot celote (glej 1.3 v delu 1 v Prilogi 1 k različnim poglavjem).

1.28 Sodišče ocenjuje finančni učinek napak na podlagi stopnje napak. Ta se izračuna samo na podlagi količinsko opredeljivih napak. Sodišče ovrednoti ocenjeno stopnjo napak glede na 2-odstotno stopnjo pomembnosti, da ugotovi, tudi na podlagi drugih dokazov, ali v plačilih na področju odhodkov ni pomembnih napak (mnenje „brez pridržka“) ali pa je nanje vplivala pomembna stopnja napak („negativno“ mnenje (22)). Pri predstavitvi rezultatov je stopnja napak uvrščena v enega od naslednjih treh razponov: (a) pod 2 %; (b) med 2 % in 5 % ter (c) nad 5 %. Te informacije so podane v delu 1 Priloge 1 k poglavjem 4 do 11 in povzete v tabeli 1.3 .

Kako Sodišče ocenjuje sisteme in poroča o rezultatih

1.29 Nadzorne in kontrolne sisteme vzpostavi Komisija (ter države članice in države upravičenke v primeru deljenega ali decentraliziranega upravljanja) za obvladovanje tveganj za proračun, vključno s pravilnostjo transakcij. Ocenjevanje uspešnosti sistemov pri zagotavljanju pravilnosti je torej ključni revizijski postopek, ki je zlasti koristen za oblikovanje priporočil za izboljšanje.

1.30 Vsaka skupina politik je urejena z več posameznimi sistemi, pri čemer je za vsakega potrebno precej časa, da se ga preizkusi in oceni. Sodišče zato običajno vsako leto izbere vzorec sistemov, ki jih preuči. Rezultati ocenjevanja sistemov so predstavljeni v obliki tabele z naslovom „Ocena izbranih nadzornih in kontrolnih sistemov“, ki je v delu 2 Priloge 1 k poglavjem 4 do 11. Sistemi so uvrščeni med „uspešne“, kadar zmanjšujejo tveganje napak v transakcijah, „delno uspešne“ (kadar obstajajo nekatere slabosti, ki vplivajo na operativno uspešnost) ali „neuspešne“ (kadar so slabosti na splošno zelo velike in zato v celoti ogrožajo operativno uspešnost).

1.31 Sodišče poleg tega poda skupno oceno nadzornih in kontrolnih sistemov (tudi ta je predstavljena v delu 2 Priloge 1 k poglavjem 4 do 11), pri kateri so upoštevani tako ocena izbranih sistemov kot rezultati preizkušanja transakcij.

Splošni pregled revizijskih rezultatov za leto 2008

1.32 Nadzorni in kontrolni sistemi za „prihodke“ in skupino politik „upravni in drugi odhodki“ so kot celota uspešni (glej odstavke 4.29 do 4.30 in 11.20 do 11.21) in Sodišče ocenjuje, da je finančni učinek napak manjši od 2 % skupnih zneskov (glej tabelo 1.3 Poleg tega je Sodišče na podlagi ocene izjav generalnih direktorjev in odredbodajalcev na podlagi prenosa potrdilo, da ni bilo treba izraziti nobenih pridržkov (glej odstavke 2.3 do 2.4 in 2.9 ter tabelo 2.1 ).

Tabela 1.3 — Povzetek rezultatov za DAS za 2008 o zakonitosti in pravilnosti z izkazi povezanih transakcij Posebne ocene za DAS v letnem poročilu za 2008 Odstavki v letnem poročilu Delovanje nadzornih in kontrolnih sistemov Razpon napak Prihodki (39) 4.29-4.30 Kmetijstvo in naravni viri 5.62-5.67 (40) (41) Kohezija 6.35-6.36 (42) Raziskave, energetika in promet 7.40-7.41 Zunanja pomoč, razvoj in širitev 8.33-8.34 Izobraževanje in državljanstvo 9.31-9.32 Gospodarske in finančne zadeve 10.27-10.28 (43) (44) Upravni in drugi odhodki 11.20-11.21 V zgornji tabeli je povzetek skupne ocene nadzornih in kontrolnih sistemov, kot je predstavljena v ustreznih poglavjih, hkrati pa so navedeni tudi splošni rezultati preizkušanja podatkov, ki ga je izvedlo Sodišče. V tabeli so poudarjeni ključni elementi, ne morejo pa biti predstavljene vse pomembne podrobnosti (zlasti o slabostih nadzornih in kontrolnih sistemov ter vrstah napak), ki so opisane v glavnem delu poročila, in sicer v kontekstu metodologije, na kateri temelji revizijski pristop Sodišča (glej odstavke 1.5 do 1.15). Legenda: Delovanje nadzornih in kontrolnih sistemov uspešno delno uspešno () neuspešno () Sistemi so uvrščeni med „delno uspešne“, kadar je bilo ocenjeno, da so nekateri deli kontrole delovali ustrezno, drugi pa ne. Posledično kot celota morda niso uspešni pri omejevanju napak v transakcijah, povezanih z izkazi, na sprejemljivo raven.

Razpon napak () manj kot 2 % (pod pragom pomembnosti) med 2 % in 5 % več kot 5% () Sodišče se je odločilo, da stopnje napak predstavi (glej odstavek 1.28) v treh razponih. Teh razponov napak ni mogoče razlagati kot interval zaupanja (v statističnem smislu).

Diagram 1.1 — Medletna primerjava (33)

1.33 Za skupino politik „kmetijstvo in naravni viri“ ter za skupino politik „izobraževanje in državljanstvo“ Sodišče ocenjuje, da je skupni finančni učinek napak manjši od 2 % skupnih odhodkov za vsako posamezno skupino politik. Vendar je Sodišče ugotovilo, da je na odhodke za „razvoj podeželja“ v skupini politik „kmetijstvo in naravni viri“ vplivala stopnja napak, ki je višja od 2 % (glej odstavek 5.62), preizkušanje, ki ga je opravilo Sodišče, pa kaže, da je na vmesna in končna plačila za skupino politik „izobraževanje in državljanstvo“ vplivala pomembna stopnja napak (glej odstavek 9.31). Za skupino politik „gospodarske in finančne zadeve“ Sodišče ocenjuje, da je stopnja napak nekoliko nad 2 % skupnih odhodkov za to skupino politik. Vendar je Sodišče ugotovilo, da plačila, izvršena pri šestem okvirnem programu za raziskave in tehnološki razvoj, predstavljajo nesorazmerno velik delež te skupne stopnje napak (glej odstavka 10.12 in 10.13). 1.33 Komisija pozdravlja pozitivno splošno oceno za te skupine politik. S Sodiščem deli mnenje, da so napake pri odhodkih za razvoj podeželja pogostejše, vendar z zadovoljstvom ugotavlja, da se stopnja napak na tem področju zmanjšuje. Komisija ugotavlja, da je Sodišče na področju izobraževanja in državljanstva pri 4 od 21 preverjenih vmesnih in končnih plačilih ugotovilo količinsko opredeljive napake. Glej tudi odgovor na odstavek 9.31. Za skupino politik na področju gospodarskih in finančnih zadev, kjer 6. OP predstavlja le 8 % plačil, Komisija meni, da v skupni stopnji napak pri transakcijah na tem področju v celoti gledano ni pomembnih napak. Glede plačil v okviru 6. OP so ugotovitve in sklepi Sodišča v tem poglavju podobni tistim iz poglavja 7. Glej tudi odgovore na odstavka 10.12 in 10.13.

1.34 Sodišče je prišlo do zaključka, da so nadzorni in kontrolni sistemi za skupino politik „kmetijstvo in naravni viri“ delno uspešni pri zagotavljanju pravilnosti plačil (glej odstavek 5.63). Čeprav ponovno izjavlja, da je IAKS na splošno uspešen kontrolni sistem za omejevanje tveganja napak ali nepravilnih odhodkov (glej odstavek 5.64), je v shemah SEP in SEPP (glej odstavek 5.65) ter pri „razvoju podeželja“ (glej odstavek 5.66) odkrilo zadeve, ki jih je treba rešiti. Sodišče je prišlo do zaključka, da so nadzorni in kontrolni sistemi za skupino politik „izobraževanje in državljanstvo“ delno uspešni (glej odstavek 9.32) (23). Za skupino politik „gospodarske in finančne zadeve“ je Sodišče preučilo tri nadzorne in kontrolne sisteme. Dva sta bila ocenjena kot uspešna, tretji pa kot samo delno uspešen (24)pri zagotavljanju zakonitosti in pravilnosti plačil (glej odstavek 10.28). 1.34 Gibanje kaže, da so se z leti nadzorni in kontrolni sistemi na področju kmetijstva in naravnih virov na splošno izboljšali in so zdaj uspešni, čeprav so na področju razvoja podeželja še potrebne izboljšave. Komisija meni, da bi nekateri izmed problemov, katerih reševanje predlaga Sodišče v zvezi s shemama SPS in SAPS, povzročili uvedbo dodatnih zapletenih pravil, kar bi privedlo do zelo kompleksnega kontrolnega sistema, katerega izvajanje bi bilo drago in v nasprotju s prizadevanji Komisije za poenostavitev. Poleg tega bi to dejansko ponovno vpeljalo obliko proizvodno vezanih plačil pomoči (glej odgovor Komisije na odstavek 5.65b)). V letu 2008 nadzorni in kontrolni sistem, vzpostavljen za obdobje 2007–2013, zagotavlja zdrav okvir za Generalni direktorat za izobraževanje in kulturo. Pri njegovem izvajanju je bil dosežen velik napredek skozi analizo naknadnih izjav o zanesljivosti ter okrepljene nadzorne obiske in revizije. Kar zadeva skupino politik na področju gospodarskih in finančnih zadev, so ugotovitve in sklepi Sodišča glede 6. OP podobni tistim iz poglavja 7, medtem ko pri ostalih odhodkih ni pomembnih napak. Komisija meni, da so vzpostavljeni nadzorni in kontrolni sistemi kot celota stroškovno učinkoviti, sorazmerni in ustrezni (glej odgovore na odstavka 10.19 in 10.28).

1.35 Za skupine politik „kohezija“ (25), „raziskave, energetika in promet“, „zunanja pomoč, razvoj in širitev“ ter „gospodarske in finančne zadeve“ je Sodišče prišlo do zaključka, da so nadzorni in kontrolni sistemi delno uspešni (glej odstavke 6.21, 6.23, 6.36, 7.41, 8.34 in 10.28 ter tabelo 1.3 Medtem ko Sodišče ocenjuje, da je stopnja napak za skupine politik „raziskave, energetika in promet“, „zunanja pomoč, razvoj in širitev“ ter „gospodarske in finančne zadeve“ v razponu od 2 % do 5 % vseh odhodkov, je stopnja napak za skupino politik „kohezija“ ocenjena nad 5 % (glej odstavke 6.17, 6.35, 7.40 in 8.33 ter tabelo 1.3 Sodišče za skupini politik „kohezija“ ter „zunanja pomoč, razvoj in širitev“ meni, da bi moral biti obseg pridržkov, izraženih v izjavah generalnih direktorjev in odredbodajalcev na podlagi prenosa, večji, da bi odražal precejšnje pomanjkljivosti, ki so še vedno prisotne na teh področjih odhodkov, kot je razvidno iz revizijskih ugotovitev Sodišča (glej odstavke 2.6 do 2.7 in 2.10 do 2.11 ter tabelo 2.1 ). „Kohezija“ je še naprej najbolj težavno področje in ocenjena stopnja napak na tem področju je precej višja kot na drugih področjih. 1.35 Na področju kohezije so bile leta 2008 pri izvajanju sistemov upravljanja in nadzora nekaterih programov izvedene pomembne izboljšave. Ocena učinkovitega delovanja sistemov v 545 operativnih programih v letnih poročilih o dejavnostih generalnih direktoratov za regionalno politiko in zaposlovanje, socialne zadeve in enake možnosti za leto 2008 kaže, da 78 % programov deluje dobro ali ima pomanjkljivosti z zmernim učinkom (57 % v letu 2007). Medtem ko stopnja napak ostaja nesprejemljivo visoka, se je pogostost napak zmanjšala: napake so bile ugotovljene pri 43 % projektov v vzorcu Sodišča, v primerjavi s 54 % v letu 2007. Komisija poudarja, da revizijski vzorec, ki je bil podlaga za ugotovitve, zajema le programsko obdobje 2000–2006, saj v zvezi s programskim obdobjem 2007–2013 ni bilo izvedenih skoraj nobenih povračil stroškov. Glej tudi odgovore Komisije na odstavke 6.23, 6.35 in 6.36. Precejšnji napori so bili vloženi v izboljšanje vodenja raziskovalne politike v mejah veljavnega pravnega in finančnega okvira. Komisija bo nadaljevala s strogim izvajanjem nadzora. Komisija bo še naprej delovala v smeri znižanja stopnje preostalih napak v tej skupini politik. Razumno zagotovilo glede zakonitosti in pravilnosti poslovnih dogodkov dajo generalni direktorji v letnih poročilih o dejavnostih. Kadar lahko generalni direktor to razumno zagotovilo utemelji na ocenjeni stopnji napak pod pragom bistvenosti, kot to velja, na primer, za Generalni direktorat za širitev, s katerim se Sodišče ukvarja v skupini politik „zunanja pomoč, razvoj in širitev“, ni treba izraziti pridržka. Za področje „zunanja pomoč, razvoj in širitev“ je Komisija za to skupino politik oblikovala nadzor, ki bo zajemal celotni življenjski cikel njenih večletnih projektov, tako da lahko prepreči oziroma odkrije in odpravi večino finančnih napak med običajnim opravljanjem svojega nadzora. Obvezne finančne revizije, predvidene v okviru kontrolnega sistema Komisije, bi morale Komisiji omogočiti odkritje in odpravo teh napak predfinanciranja – v kasnejšem obračunskem letu – pred izvršitvijo končnih plačil. Naknadne kontrole Komisije potrjujejo to nizko stopnjo preostalih napak. Glej tudi odgovor na odstavek 8.34.

1.36 V primerjavi s prejšnjimi leti so bile opažene naslednje spremembe: zmanjšanje ocenjene stopnje napak za skupini politik „kmetijstvo in naravni viri“ (26)ter „raziskave, energetika in promet“ (27). Za skupino politik „kmetijstvo in naravni viri“ Sodišče ocenjuje, da je skupna stopnja napak nekoliko pod 2 % (glej odstavek 5.13), medtem ko je za skupino politik „raziskave, energetika in promet“ še vedno nad 2 % (glej odstavek 7.40). Za skupino politik „izobraževanje in državljanstvo“ Sodišče ocenjuje, da je finančni učinek napak manjši od 2 %. Sodišče meni, da je to v veliki meri zaradi velikega deleža predujmov, na katere je vpliv napak relativno manjši kot na vmesna in končna plačila (glej odstavke 9.6 do 9.7 in 9.31). Za skupino politik „gospodarske in finančne zadeve“ je ocenjena skupna stopnja napak za proračunsko leto 2008 nekoliko nad 2 % (v letu 2007 nekoliko pod 2 %) zaradi napak, odkritih v porabi za 6. OP, ki pa predstavlja samo 8 % odhodkov za to skupino politik (glej odstavek 10.27). 1.36 Komisija pozdravlja pozitivni splošni razvoj ocenjevanja Sodišča, ki kaže opazen napredek od preteklega leta.

1.37 Sodišče poudarja, da njegove revizije kažejo, da zapletena ali nejasna merila za upravičenost ali druge zapletene pravne zahteve, zlasti v skupinah politik „kmetijstvo in naravni viri“, „kohezija“, „raziskave, energetika in promet“ ter „gospodarske in finančne zadeve“, precej prispevajo k tveganju napak (glej odstavke 5.17 do 5.26, 5.34 do 5.52, 6.18 do 6.20, 7.12 do 7.15 in 10.11 do 10.14). 1.37 Določena stopnja zapletenosti pravil in meril za upravičenost je neizbežna, saj so le-ta pogosto določena, da se tako doseže želene cilje politike, ki so rezultat zapletenega zakonodajnega postopka, v katerem ima zakonodajni organ zadnjo besedo. Kljub temu se je Komisija zavezala, da bo za zakonodajni organ pripravila predloge za nadaljnjo poenostavitev, kjer je to mogoče. V svojem predlogu za triletno spremembo finančne uredbe v letu 2010 bo razmislila o okviru za uvedbo nadaljnje poenostavitve pravil za upravičenost. Prav tako bo preučila načela za nadaljnjo poenostavitev področne zakonodaje za naslednji krog temeljnih aktov, ki bodo začeli veljati leta 2014. Pri kmetijstvu in naravnih virih so se rezultati izboljšali po zaslugi nenehnih prizadevanj za poenostavitev pravnih zahtev/meril za upravičenost pod obema stebroma SKP. Glej tudi specifične odgovore na odstavke 5.17 do 5.26, 5.34 do 5.52. Na področju kohezije so bile izvedene spremembe uredb za obdobje 2007–2013, ki vključujejo poenostavitve, ki izhajajo iz skupne skupine strokovnjakov iz Komisije in držav članic. Komisija je poleg tega v začetku leta 2009 izdala povzetek pravil za upravičenost. Glej tudi odgovor Komisije na odstavke 1.41–1.42 in 6.37(a). 7. okvirni program je bil korak naprej v poenostavitvi. Zaradi izkušenj, pridobljenih med izvajanjem programa, utegne Komisija, če je to primerno, predlagati spremembe svoje pravne podlage.

1.38 V skupinah politik „zunanja pomoč, razvoj in širitev“ ter „gospodarske in finančne zadeve“ Komisija odhodke EU upravlja skupaj z mednarodnimi organizacijami (28)na podlagi sporazumov, ki zagotavljajo tudi revizijske pravice Sodišča. Kljub temu so bili Sodišču dostop do revizijskih poročil in podpornih dokumentov, ki so jih pripravili ZN, ali obiski z namenom preverjanja za DAS 2008 delno ali v celoti zavrnjeni (glej odstavka 8.13 in 10.10). 1.38 Komisija v celoti podpira zahteve Sodišča za informacije in dostop do dokumentacije. Standardni sporazum o prispevku z mednarodnimi organizacijami vključuje besedilo v zvezi z dostopom Sodišča. Glej tudi odgovor na odstavek 8.13.

Kako odpraviti slabosti

1.39 Sodišče je lani opazilo, da kljub pozitivnemu razvoju Komisijinega okvira notranje kontrole na precejšen del transakcij, povezanih z računovodskimi izkazi EU, še naprej vpliva pomembna stopnja napak (odstavek 1.42 letnega poročila za proračunsko leto 2007). Poleg tega so se med revizijo, ki jo je Sodišče opravilo za DAS, pokazale razlike v vrsti, pogostosti in stopnji nepravilnosti v posameznih skupinah politik in med njimi, ki so včasih precejšnje. V naslednjih odstavkih je podrobneje pojasnjeno, kako bi bilo mogoče doseči napredek pri vzpostavitvi uspešnega okvira notranje kontrole Skupnosti (29).

1.40 Kljub temu da ima Unija enoten splošni proračun, se denar porablja na zelo različne načine. Ti zajemajo: način upravljanja, vrste upravičencev, časovni ritem izplačevanja pomoči, načine vlaganja zahtevkov in različne vrste kontrolnih sistemov in sistemov za izterjavo. Te razlike nastajajo zaradi različnih razmer na posameznih proračunskih področjih in posameznih ciljev pomoči, ter zaradi priznavanja stroškov in zapletenosti upravljanja in kontroliranja programov.

Potreba po poenostavitvi

1.41 Pravila, ki urejajo načine porabe, so vzpostavljena zato, da bi se zagotovilo, da se s pomočjo dosežejo zastavljeni cilji politike – „poraba za prave stvari ob pravem času“. Nekatera pravila veljajo za vse vrste plačil, medtem ko so druga odvisna od vrste porabe. Vrsta in zapletenost pravil sta torej lahko odvisni tudi od zapletenosti ciljev določene politike. 1.42 Bolj kot so pravila zahtevna in zapletena, večje je tveganje, da ne bodo upoštevana, s tem pa se poveča tudi tveganje, da bo prihajalo do napak v transakcijah in da cilji politike ne bodo doseženi. Hkrati pretirano podrobno določanje zelo specifičnih ciljev programa zagotovo poveča stroške preverjanja, ali so bili ti cilji doseženi. Povedano drugače: dobro zasnovana pravila in uredbe, ki jih je lahko razumeti in preprosto uporabljati, zmanjšujejo tveganje napak (odstavek 1.45 letnega poročila za proračunsko leto 2007). 1.41–1.42 Komisija soglaša z analizo Sodišča, vendar poudarja, da oblikovati pravila pomeni najti pravo ravnotežje med izpolnjevanjem pogosto specifičnih ciljev politike in izognitvijo prezapletenosti. Medtem ko je vloga Komisije predlaganje zakonodaje, lahko do vnosa zapletenosti pride med presojo zakonodajnega organa, v rokah katerega je končna odločitev. Komisija se je zavezala, da bo v vse ustrezne prihodnje zakonodajne predloge vključila opis povezanih ureditev nadzora. Poenostavitev je pomemben element programa Komisije za boljšo ureditev. Tudi od držav članic se zahteva, da poenostavijo merila za upravičenost v svojih nacionalnih programih. Vendar pa je določena raven zapletenosti neizbežna in jo je treba upoštevati v prihodnjih razpravah o dopustni ravni tveganja. Glej tudi odgovor na odstavek 2.35(b). Na področju kohezije je Uredba ESS za obdobje 2007–2013 že predvidela možnost napovedi posrednih stroškov na pavšalni osnovi. Možnost uporabe pavšalnih stopenj, povprečnin in standardnih lestvic stroškov na enoto za programe za obdobje 2007–2013 je bila s spremembo uredb o skladih maja 2009 razširjena na ESRR in ESS. Druge poenostavitve so bile sprejete decembra 2008 in maja 2009. Julija 2009 je Komisija predstavila tudi predloge za nadaljnje poenostavitve izvedbene uredbe (ES) št. 1828/2006 in splošne uredbe (ES) št. 1083/2006. Komisija utegne, če je to primerno, zaradi izkušenj, pridobljenih med izvajanjem programa, predlagati spremembe svoje pravne podlage.

1.43 Zato je primerno biti previden. Poenostavljanje pravil zgolj zato, da bi se zmanjšalo tveganje nepravilnosti, ima lahko tudi slabe strani, če bi splošnejša pravila privedla do slabše usmerjene porabe. Poleg tega bi lahko „poenostavitev“ na nekaterih področjih (glej na primer odstavka 9.6 in 9.7) pomenila omiljenje pogojev za prejemanje predujmov in povečanje zneskov, ki se lahko tako izplačajo. V vsakem primeru bi morali takšno poenostavitev podpirati uspešni sistemi, saj bi se drugače nepravilni odhodki pokazali šele pozneje, ko bi bili programi že delno dokončani ali v celoti zaključeni. Ne glede na te pridržke mora biti poenostavitev še naprej prevladujoči cilj. 1.43 Komisija priznava, da je poenostavitev ravnotežje med potrebo po dobrem upravljanju javnih sredstev in doseganjem pogosto zelo specifičnih ciljev politike. To ravnotežje se na vsakem področju politike obravnava drugače in ima za posledico različne načine in določbe upravljanja, upoštevaje udeležbo številnih akterjev na različnih ravneh. Komisija sprejema ukrepe za zagotovitev čim večje uspešnosti kontrolnih sistemov, pri čemer v celoti upošteva večletno naravo mnogih programov ter potrebo po uspešnem in učinkovitem kontrolnem sistemu, v katerem se uporabljajo prave kontrole ob pravem času. Kar zadeva področje izobraževanja in kulture, je zasnova novih programov za obdobje 2007–2013 poenostavila pravila in široko izkoristila financiranje s povprečninami. To, skupaj s strogo potrditvijo nacionalnih sistemov upravljanja in nadzora, bi moralo zmanjšati tveganje, povezano s končnimi plačili. Glej tudi odgovor na odstavek 9.7.

Potreben odziv

1.44 Vedeti je treba, da se je upravljanje proračuna EU razvijalo postopoma v odziv na vrsto programov odhodkov, ki so bili uvedeni pozneje. V pravilih, ki urejajo porabo, in upravljavskih metodah morajo biti upoštevane značilnosti različnih ciljev proračunske porabe. Vendar ti cilji ne bi smeli biti preveč podrobno določeni, saj bi to pomenilo pretirano administrativno breme in predpise, ki jih je težko upoštevati. To od Komisije zahteva razumen pregled pravnega okvira in strukture upravljanja za posamezne programe odhodkov. 1.44 Komisija poudarja, da je oblikovanje pravil pristojnost zakonodajalca. Komisija je nedavno podala številne predloge za poenostavitev (in nekatere poenostavitve so bile določene za strukturne sklade) in bo še naprej predlagala poenostavitve, kjer je to skladno z doseganjem specifičnih ciljev politike. V tem pogledu je treba obravnavati delo Komisije na področju dopustnega tveganja napak, saj le-to spodbuja jasen pogled na tveganje, ki ga je mogoče nadzorovati v luči pogojev za upravičenost in okolja nadzora, ter od tod na tveganje, katerega nadzor ni stroškovno učinkovit. Komisija bo za proračunski organ pripravila konkretne predloge o sprejemljivem tveganju v raziskavah, energetiki in prometu, razvoju podeželja, zunanji pomoči in upravnih odhodkih v letu 2010. Glej tudi odgovor na odstavek 1.41–1.42.

1.45 V tem kontekstu mora biti prva in osnovna naloga zagotoviti, da se zberejo zanesljive in izčrpne informacije, ki omogočajo verodostojno ovrednotenje obstoječih stroškov kontro (30). 1.45 Komisija bo zbirala informacije o stroških nadzora v okviru svojih predlogov o dopustnem tveganju napak, začenši s področji raziskav, energetike in prometa, razvoja podeželja, zunanje pomoči in upravnih odhodkov v letu 2010.

1.46 Enako ključno mora biti tudi natančno oceniti, ali se pri sedanji ravni odhodkov za kontrole dosegajo največje možne koristi. Če se presodi, da to ni tako, bi moral biti prvi cilj ta, da se iz denarja, ki se že porablja, in iz že uporabljenih virov za ta namen dosežejo največje možne koristi (31). 1.46 Komisija podpira nenehno izboljševanje svojih notranjih kontrolnih sistemov (kot je priznano v odstavku 1.39) in bo dejavno uresničevala ta prizadevanja. Namen teh kontrolnih sistemov je dajanje razumnega zagotovila, pri čemer temeljijo na ustreznem ravnovesju med različnimi vrstami kontrol („prave kontrole ob pravem času“). Na primer, predhodne kontrole lahko odkrijejo določene vrste napak, ne pa tudi drugih, zato ne bi bilo stroškovno učinkovito nadzirati vseh projektov na kraju samem. Zaradi akcijskega načrta za izboljšanje nadzora v strukturnih skladih je Komisija že sprejela predhodne ukrepe za izboljšanje kontrolnih sistemov. Poleg tega izpostavlja, da je 2–3-odstotno znižanje stopnje napak z učinkovitejšim predhodnim nadzorom (omenjenim za ESRR v ponazoritveni študiji primera, predstavljeni v sporočilu o „dopustnem tveganju“ (COM(2008) 866) posledica ocene napak, ki jih je ugotovilo Sodišče v DAS 2005, in je prej merilo „tveganja pri kontroliranju“ (tveganja, da določene kontrole v nekaterih primerih ne delujejo učinkovito).

1.47 Poleg nujnih ukrepov, namenjenih zagotavljanju uspešnosti sistemov, mora biti jasno izražen cilj določitve ustreznega ravnovesja med stroški kontrol in koristmi, ki jih prinašajo (glej priporočila Sodišča v letnem poročilu za proračunsko leto 2007, odstavek 1.52). 1.47 Koncept uspešne in učinkovite notranje kontrole je poudarjen v finančni uredbi (člen 28a). Skladno s tem mora vsaka služba Komisije v svojem letnem poročilu o dejavnostih predstaviti rezultate notranje kontrole, poročati o njeni učinkovitosti in sprejeti ukrepe za odpravo ugotovljenih slabosti. Zato Komisija meni, da morajo biti ta prizadevanja trajna, saj je izboljšanje kontrolnih struktur in poenostavitev postopkov stalen in neprekinjen proces. Skladno s predlogom Sodišča bo Komisija med pripravo svojih predlogov o dopustnem tveganju dodatno preučila ravnovesje med stroški in koristmi nadzora, začenši s področji raziskav, energetike in prometa, razvoja podeželja, zunanje pomoči in upravnih odhodkov v letu 2010.

1.48 Zaželeno je, da se ob vsakem postopku odobritve programa odhodkov opredelijo tveganja, povezana s tem programom, ter stroški administracije in kontrole, ki sta potrebni za omejevanje teh tveganj na stroškovno učinkovito raven. Na ta način bi Svet in Parlament relevantne sklepe sprejemala na podlagi boljših informacij, pri čemer bi se izrecno upoštevalo s tem povezane tveganja in stroške. 1.48 V sporočilu „K enotnemu razumevanju koncepta dopustnega tveganja napake“ (COM(2008) 866) se je Komisija zavezala, da bo v vse ustrezne prihodnje zakonodajne predloge vključila opis zadevnih ureditev nadzora.