[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 26.1.2006

KOM(2006)29 končno

2006/0009(CNS)

Predlog za

ODLOČBA SVETA

o vzpostavitvi mehanizma Skupnosti na področju civilne zaščite (prenova) {SEK(2006)113}

.

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

VSEBINA PREDLOGA |

110 | Razlogi in cilji predloga Mehanizem civilne zaščite Skupnosti [v nadaljevanju mehanizem] je bil vzpostavljen leta 2001 za podporo in lajšanje mobilizacije ter koordinacije civilne zaščite ob večjih nesrečah, ki se zgodijo v Skupnosti ali izven nje. Od njegove vzpostavitve se je izkazal za preprosto, toda uspešno orodje, ki omogoča tesnejše sodelovanje na področju intervencij civilne zaščite. Nedavne izkušnje so pokazale na potrebo po razvoju tega mehanizma. Glavni cilji sedanjega predloga so okrepiti mehanizem na podlagi preteklih izkušenj ter zagotoviti pravno podlago za dodatne ukrepe Skupnosti, ki so potrebni za spopadanje z današnjimi izzivi pri intervencijah civilne zaščite. Predlog gradi na zamislih, opredeljenih v Sporočilu Komisije o „izboljšanju mehanizma Skupnosti na področju civilne zaščite[1]“, ki je bilo sprejeto 20. aprila 2005, in upošteva sklepe Sveta z dne 18. julija 2005. Prav tako temelji na internem sporočilu EU „Izgradnja solidarnosti z medsebojno pomočjo“ z 8. novembra 2005[2]. Poleg tega predlog upošteva vrsto deklaracij Evropskega Sveta in Evropskega parlamenta, ki določajo politične usmeritve za nadaljnji razvoj evropskega sodelovanja na področju civilne zaščite. Junija 2004 je Evropski svet zahteval, da „se obstoječe sodelovanje civilne zaščite […] okrepi, kar odraža željo držav članic po solidarnem ukrepanju“. Decembra 2004 je Evropski svet ponovno poudaril potrebo po „nadaljnji oceni in razvoju možnosti civilne zaščite, vključno s skupnimi vajami in usklajenim delovanjem pri obveščanju javnosti“. Po cunamiju v Južni Aziji je Svet sprejel akcijski načrt, ki je vseboval vse pobude, ki so jih Svet in države članice že sprejele ali jih še morajo sprejeti, vključno z možnimi izboljšavami mehanizma in razvojem zmožnosti hitrega odzivanja EU ob nesrečah[3]. Istočasno je Evropski parlament pozval k „združevanju usposobljenih enot civilne zaščite z ustrezno opremo, ki bi se udeleževale skupnih usposabljanj in bi bile na voljo ob [nesrečah] v Uniji ali drugod po svetu“. Junija 2005 je Evropski svet zahteval prednostni ukrep „krepitev zmogljivosti civilne zaščite […] in razvoj zmožnosti hitrega odzivanja, ki temelji na modulih civilne zaščite držav članic“. Te deklaracije so skupaj določile jasno usmeritev za prihodnje sodelovanje civilne zaščite na evropski ravni. |

120 | Splošno ozadje V zadnjih letih smo bili priča povečanju števila in silovitosti naravnih nesreč in nesreč, ki jih je povzročil človek in ki so zahtevale veliko človeških življenj, uničile gospodarsko in družbeno infrastrukturo ter oslabile že tako šibke ekološke sisteme. Nova tehnološka tveganja zahtevajo vse kompleksnejšo civilno zaščito. Teroristični napadi po vsej EU so izpostavili pomembnost učinkovitega obvladovanja posledic. V zadnjih treh letih se je bistveno povečalo število držav, ki so uporabile mehanizem civilne zaščite za takojšnjo pomoč. V prvih desetih mesecih leta 2005 je več kot deset držav zaprosilo za pomoč preko mehanizma. Ta mehanizem uporabljajo države članice, države kandidatke, partnerice v razvoju in nekatere najbogatejše države sveta za pomoč pri odzivanju na nesreče, ki jim njihovi državni organi niso kos. |

130 | Obstoječe določbe na področju, na katerega se nanaša predlog Trenutno sta na voljo za sodelovanje civilne zaščite na ravni Skupnosti dva pravna instrumenta: i) Odločba Sveta 1999/847/ES z dne 9. decembra 1999 o določitvi akcijskega programa Skupnosti na področju civilne zaščite[4], ki naj bi se zaključil konec leta 2004, toda je bil podaljšan do konca leta 2006. Spremljajo ga večletni specifični proračuni. ii) Odločba Sveta 2001/792/ES, Euratom z dne 23. oktobra 2001 o vzpostavitvi mehanizma Skupnosti za pospeševanje okrepljenega sodelovanja na področju civilne zaščite[5]. Ta instrument ni finančne narave; osredotoča se na operativne obveznosti držav članic in Komisije. Ta predlog se nanaša na Odločbo Sveta 2001/792/ES, Euratom. Spreminja to odločbo, da se izboljša sodelovanje in usklajevanje civilne zaščite. |

140 | Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije Posebna pozornost je bila namenjena izogibanju podvajanja ukrepov, ki se izvajajo v okviru drugih instrumentov Skupnosti in politik, zlasti v okviru humanitarne pomoči ES. |

POSVETOVANJE Z INTERESNIMI SKUPINAMI IN PRESOJA VPLIVA |

Posvetovanje z interesnimi skupinami |

211 | Metode posvetovanja, glavna ciljna področja in splošni profil anketirancev Pri pripravi tega predloga se je Komisija preko javne razprave posvetovala z državami članicami, petimi dodatnimi državami, ki sodelujejo v mehanizmu[6], in ostalimi uporabniki. Dokument za razpravo in vprašalnik sta bila poslana po internetu, sklicano pa je bilo tudi posvetovalno zasedanje. |

212 | Povzetek odgovorov in njihovo upoštevanje S posvetovalnim postopkom je bila ugotovljena vsesplošna podpora splošnemu političnemu cilju, da se okrepijo obstoječi instrumenti na področju civilne zaščite. Anketiranci so se strinjali s cilji, opredeljenimi v posvetovalnem dokumentu, ter dali prednost prizadevanjem Komisije za nadgradnjo obstoječega instrumenta pred oblikovanjem novih orodij. Ostali so izrazili dvome glede ustreznosti predlagane oblike direktive ter poudarili potrebo po spoštovanju splošnih finančnih perspektiv ter začrtanju prihodnjega razvoja na izčrpni analizi pomanjkljivosti. Nekateri anketiranci so omenili potrebo po izboljšanju vidnosti evropske civilne zaščite. Drugi so poudarili potrebo po spoštovanju načela subsidiarnosti in povečanju dodane vrednosti na ravni EU. Nekatere države članice so tudi poudarile potrebo po zagotavljanju koordinacije in komplementarnosti med humanitarno pomočjo in civilno zaščito v tretjih državah. Več uporabnikov je izpostavilo pomen zgodnjega opozarjanja. Vsi odgovori so bili upoštevani. |

213 | Javno posvetovanje je potekalo tudi prek spletnih strani v obdobju med 20.1.2005 in 1.6.2005. Rezultati so na voljo na: http://europa.eu.int/comm/environment/civil/consult_new_instrument.htm. |

Zbiranje in uporaba izvedenskih mnenj |

229 | Zunanje strokovno znanje in izkušnje niso bile potrebne. Predlog je upošteval izkušnje iz odziva na mehanizem na preteklo nesrečo. |

230 | Presoja vpliva Pri pripravi predloga so bile upoštevane tri glavne možnosti. Prva možnost je zavrniti vsako zakonodajno pobudo. Ta možnost Skupnosti ne bi omogočila doseganja političnih ciljev, ki sta jih zastavila Evropski svet in parlament. Najbolj ambiciozna možnost za dosego teh ciljev je oblikovati stalno silo evropske civilne zaščite. Ob potrebi po ekipah civilne zaščite držav članic bi ta sila bila v pripravljenosti na hitro odzivanje na nesreče na evropski ravni. Čeprav bi ta možnost imela več prednosti, zlasti glede hitrega odzivanja, učinkovitosti, vidnosti in koordinacije, pa je še vendar na tej stopnji razvoja mehanizma precej nerealna zaradi finančnih posledic ter administrativnih in upravnih izzivov, ki bi jih vključevala. Tretja možnost je v Odločbo Sveta, ki ureja ta mehanizem, uvesti omejeno število izboljšav. Ta pristop omogoča Skupnosti, da je ambicioznejša v sodelovanju civilne zaščite, obenem pa pragmatična in stroškovno učinkovita. Skupnosti omogoča, da nadalje gradi na virih civilne zaščite držav članic, kar je osnovni način, s katerim se pomoč civilne zaščite EU izvaja, ter omogoča dodatno podporo za dopolnjevanje virov držav članic. Predlog ob izogibanju dodatnim stroškom, ki so povezani z drugo možnostjo, zagotavlja ustrezno ravnovesje med podpornimi in dopolnilnimi ukrepi, ki bodo Skupnosti kot celoti omogočili, da pride na pomoč tistim, ki so jih prizadele večje nesreče. |

PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA |

305 | Povzetek predlaganega ukrepa Ta predlog prenavlja Odločbo Sveta 2001/792/ES, Euratom v skladu z medinstitucionalnim sporazumom o načinu prenove pravnih aktov. V enem besedilu združuje spremembe Odločbe Sveta 2001/792/ES, Euratom in njene nespremenjene določbe. Predlog bo nadomestil in razveljavil to odločbo. Tako bo zakonodaja Skupnosti dostopnejša in transparentna. |

310 | Pravna podlaga V skladu s členom 3(1)(u) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti mora delovanje Skupnosti vključevati ukrepe na področju civilne zaščite. Ker je pomoč civilne zaščite lahko potrebna tudi ob radioloških nesrečah, je treba ta predlog osnovati tudi na Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo. Ob odsotnosti specifične pravne podlage za civilno zaščito ta predlog temelji na členu 308 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in členu 203 Pogodbe Euratom. Ti dve pravni podlagi predvidevata enak postopek odločanja, t.j. Svet na podlagi predloga Komisije in po posvetovanju z Evropskim parlamentom soglasno sprejme ustrezne ukrepe. |

320 | Načelo subsidiarnosti Načelo subsidiarnosti velja, če predlog ne spada pod izključno pristojnost Skupnosti. |

Države članice ne morejo v zadostni meri doseči ciljev predloga iz naslednjih razlogov. |

321 | Mehanizem je bil vzpostavljen, ker lahko večje nesreče presežejo zmožnosti hitrega odzivanja katere koli posamezne države članice. V takem primeru je medsebojna pomoč civilne zaščite potrebno dopolnilo k zmožnosti nacionalnega odzivanja. |

Ukrepi Skupnosti bodo bolje dosegli cilje predloga iz naslednjih razlogov. |

324 | Krepitev možnosti Skupnosti, da zagotovi učinkovito civilno zaščito ob večjih nesrečah, je tako politično nujna kot praktično potrebna. Evropski svet in Evropski parlament sta prepoznala potrebo po trdnejšem sodelovanju civilne zaščite na ravni EU. Predlog bo omogočal državam članicam, da bodo učinkoviteje prispevale k civilni zaščiti Skupnosti in imele koristi od izboljšanega usklajevanja in sodelovanja v okviru trdnejše pravne ureditve. Istočasno pa bo državam članicam po potrebi zagotavljala učinkovito in dobro usklajeno civilno pomoč ostalih držav članic. |

325 | Predlog prav tako omogoča državam članicam, da na posameznih območjih zagotavljajo ekonomijo obsega, kot je npr. logistika in prevoz, ter dovoljuje boljšo izrabo redkih virov. |

327 | Na kratko ta predlog predvideva izboljšano sodelovanje na ravni Skupnosti za podporo in dopolnjevanje prizadevanj držav članic, kadar se odzivajo na večje nesreče, ki presegajo zmožnosti nacionalnega odziva. |

Zato je predlog skladen z načelom subsidiarnosti. |

Načelo sorazmernosti Predlog je v skladu z načelom sorazmernosti zaradi naslednjega(-ih) razloga(-ov). |

331 | Predlog ne presega okvirov, ki so potrebni za doseganje zastavljenih ciljev. Upošteva pomanjkljivosti, ki so bile ugotovljene v preteklih intervencijah, ter gradi na nalogah, ki sta jih dala Evropski svet in Evropski parlament. |

332 | Upravno breme, ki pade na Skupnost in nacionalne organe, je omejeno in ni večje kot je treba, da se Skupnosti omogoči učinkovit odziv civilne zaščite na prošnje za pomoč. |

Izbira instrumentov |

341 | Predlagani instrumenti: odločba Sveta |

342 | Druga sredstva ne bi bila primerna iz naslednjega(-ih) razloga(-ov). Prenovo Odločbe Sveta 2001/792/ES, Euratom je mogoče izvesti le z odločbo Sveta. |

PRORAčUNSKE POSLEDICE |

409 | Predlog ne vpliva na proračun Skupnosti. |

DODATNE INFORMACIJE |

510 | Poenostavitev |

511 | Predlog predvideva poenostavitev zakonodaje. |

512 | Uporaba tehnike prenove omogoča Skupnosti, da v enem besedilu združi bistvene spremembe, ki jih vsebuje predlog za Odločbo Sveta, in njene nespremenjene določbe. Poleg tega je za namene boljše zakonodaje izvirno besedilo Odločbe izboljšano in jasneje napisano. Zato so bili nekateri deli črtani ali spremenjeni, kar pa ne vpliva na bistvo Odločbe. |

520 | Razveljavitev obstoječe zakonodaje S sprejetjem predloga bo razveljavljena obstoječa zakonodaja. |

Klavzula o ponovnem pregledu/o reviziji/o časovni omejitvi veljavnosti |

531 | Predlog vključuje klavzulo o ponovnem pregledu. |

540 | Prenova Predlog zajema prenovo. |

560 | Evropski gospodarski prostor Predlagani akt je zadeva EGP in se zato razširi na Evropski gospodarski prostor. |

570 | Podrobna obrazložitev predloga Sledi povzetek glavnih predlogov. 1. Prevoz (a) Sedanje stanje Vsaka država članica je sama odgovorna za ureditev prevoza svoje civilne zaščite. Pomanjkanje možnosti prevoza je najpomembnejša težava, ki onemogoča učinkovitost intervencij evropske civilne zaščite. V vsaki pretekli intervenciji so države članice poročale, da lahko zagotovijo zahtevano pomoč, vendar nimajo urejenega prevoza. Razlogov je več in so različni. Vsi organi civilne zaščite v državah članicah nimajo svojih lastnih zračnih prevoznih sredstev, na katere bi lahko vedno računali. V nekaterih primerih niso uveljavljeni nobeni postopki, po katerih bi za prevoz civilne zaščite lahko uporabili vojaška sredstva. Zagotavljanje prevoza s potniškimi letali je pogosto težavno in zahteva veliko časa. Države članice se včasih lahko znajdejo v situaciji, ko tekmujejo za uporabo istih sredstev. Poleg tega so stroški prevoza včasih nesorazmerni s finančno vrednostjo pomoči. Kot je prikazano v presoji vpliva, te težave pogosto vplivajo na to, da potrebna pomoč prispe prepozno ali se sploh ne pošlje. Tudi če se države članice odločijo, da same prevzamejo finančno breme prevoza, ti stroški pogosto negativno vplivajo na obseg ali trajanje intervencije in s tem zmanjšujejo pozitivni učinek pomoči civilne zaščite Skupnosti. (b) Predlogi Skupnost bi morala težiti k tesnejšemu sodelovanju na tem področju. Podpora Skupnosti – tako finančna kot praktična – za prevoz pomoči civilne zaščite bo omogočila, da bo na voljo več pomoči. Razširila bo sodelovanje in omogočila vidnejši prikaz naše skupne solidarnosti v državah, ki potrebujejo pomoč. Vsaki državi članici bo zagotovila, da lahko računa na civilno zaščito Skupnosti, tudi če bodo prevozna sredstva drugih držav članic izkoriščena, nezadostna ali nerazpoložljiva. Kar pa je najpomembneje, Skupnosti bo omogočila, da reši več življenj in zagotovi oprijemljivo in pravočasno podporo tistim, ki so jih prizadele nesreče. Odločba Sveta bi zato morala v okvir mehanizma vključiti nov pristop do prevoza civilne zaščite. Ključna načela so naslednja: i) Prevoz državne civilne zaščite ostaja največja odgovornost vsake države, ki zagotavlja pomoč preko mehanizma. Ta predlog jasno določa državam članicam, ki prosijo za pomoč, da so odgovorne za sprejetje ukrepov za zagotovitev pravočasnega prevoza pomoči civilne zaščite. ii) Če je primerno, bi si države članice morale skupno prizadevati, da bi delile svoje prevozne vire in bi tako povečale pomoč do največje možne mere ter zagotovile hitro dostavo civilne zaščite. iii) Financiranje Skupnosti[7] se uporabi kot varnostna mreža, kadar prevoz iz države ni na razpolago, je nezadosten ali se ne more izpeljati učinkovito. Financiranje bo omogočilo Skupnosti, da bo mobilizirala dodatni prevoz, ki je potreben za hitro odzivanje na večje nesreče in ki drugače ni dosegljiv. V skladu s postopki iz člena 13 se bodo določila podrobna pravila o mobilizaciji dodatnih prevoznih sredstev. 2. K evropskim zmožnostim hitrega odzivanja (a) Sedanje stanje Intervencije civilne zaščite Skupnosti se izvajajo s pomočjo ekip, strokovnjakov in opreme, ki so državam članicam prostovoljno na razpolago. V ta namen člen 3 Odločbe zahteva od držav članic, da vnaprej določijo ekipe in strokovnjake, ki bi lahko bili na voljo za intervencije v okviru mehanizma Skupnosti. Člen 4(d) nalaga Komisiji, da za izboljšanje pripravljenosti intervencijskega osebja izvaja programe usposabljanja, ki so sestavljeni iz tečajev, vaj in izmenjave strokovnjakov. Toda kljub svoji dragocenosti ti elementi sami niso dovolj za evropske zmožnosti hitrega odzivanja, kot to zahteva Evropski svet. To potrjuje ocena zmogljivosti, izvedena za pomoč civilne zaščite, ki je na voljo ob terorističnem napadu v Uniji. Ocena je pokazala na pomanjkljivost zmogljivosti na več področjih, na katerih se lahko najverjetneje zahteva pomoč[8]. Vsa ta področja je treba obravnavati, da lahko Skupnost skupaj zagotovi pomoč, ko je potrebna. Poleg tega so pretekle izkušnje pokazale, da obstajajo meje vsakega sistema prostovoljne vzajemne pomoči, zlasti če podobna tveganja ogrožajo različne države istočasno (npr. istočasni teroristični napadi po Uniji, gozdni požari, poplave). Če povzamemo, pomoč držav članic morda ni zadostna za zagotavljanje hitrega odzivanja civilne zaščite v vseh nesrečah. (b) Predlogi Ta predlog uvaja štiri novosti, s katerimi bi lahko uresničili ambicije Unije za razvoj zmožnosti hitrega odzivanja EU, ki temeljijo na modulih civilne zaščite držav članic. Kot prvo, potrjuje ureditev, o kateri se je sporazumel Svet 18. maja 2004, ko je sprejel modalitete, ki dajejo mehanizmu na razpolago vsebino vojaške podatkovne baze. V skladu z navedenimi modalitetami predlog poziva države članice, da v svoj odziv na zahteve za pomoč vključijo informacije o razpoložljivosti vojaških sredstev. Kot drugo, poziva države članice, kot je zahteval Evropski svet, da razvijejo module civilne zaščite. Ti moduli so specifične, vnaprej določene ureditve virov civilne zaščite držav članic, ki se lahko učinkovito odzovejo na prošnje za pomoč preko mehanizma. Sestavljajo jih oprema, osebje ali kombinacija obojega. Biti morajo popolnoma interoperabilni, hitro uporabni ter opremljeni tako, da lahko izvajajo podporne naloge ali izpolnjujejo prednostne potrebe, ki se pojavijo ob nesreči. Pri razvoju teh modulov je treba raziskati možne sinergije z drugimi vrstami strokovnega znanja, ki je bistveno za odziv na večje nesreče. Kar je najpomembneje, module lahko oblikuje ena sama država članica ali več različnih držav članic skupaj. Zadnja možnost bi ustvarila dodatne priložnosti za sodelovanje, zlasti v majhnih državah, in omogočila državam članicam, da posamezno ali skupaj prispevajo k intervencijam civilne zaščite Skupnosti. Ko bodo moduli pomemben del podatkovne baze s podatki o razpoložljivi pomoči, bo MIC lahko ob prejemu prošnje za pomoč hitro ugotovil najbolj potrebne module ter zahteval njihovo takojšnjo mobilizacijo pri pristojni(-h) državi(-ah) članici(-ah). Kot tretje je ocena zmogljivosti pokazala na potrebo po nadaljnjem ukrepanju na področju logistike. Skupnost bi morala na tem področju izkoristiti ekonomijo obsega in zagotoviti, da lahko osrednje podporne naloge (komunikacija, flota lahkih vozil na kraju samem, oskrba, tehnične delavnice itd.) opravijo enote, ki so na voljo intervencijskim ekipam vseh držav članic. To jim bo omogočilo, da se osredotočijo na svoje ključne naloge ter tako povečajo svojo učinkovitost in vpliv evropske pomoči civilne zaščite. Podporni moduli bodo sestavljeni iz virov držav članic, ki jih bodo razposlale ustrezne države članice po posvetovanju s Komisijo. In medtem ko bi morala civilna zaščita Skupnosti biti še naprej primarno odvisna od prostovoljnih prispevkov držav članic, pa ta predlog predvideva ureditev za novo politiko, ki omogoča Skupnosti, da na stroškovno učinkovit način dopolni pomoč držav članic z dodatno podporo in sredstvi. Podpora mora biti usmerjena k zagotavljanju pomoči, ki je ni mogoče dobiti od držav, sodelujočih v mehanizmu. Podpora lahko zajema začasen najem specifične opreme (medevac letala, visoko zmogljivostne črpalke za poplave, gasilna letala za gozdne požare itd.). Slednji predlog bo zahteval izdelavo strogih meril ali pragov, ki se bodo določili v skladu s postopkom iz člena 13. Predlog ni namenjen nadomestitvi nacionalnih ukrepov pripravljenosti ali zagotavljanju financiranja Skupnosti za opremo civilne zaščite na ravni držav članic. Preprosto je usmerjen k zagotavljanju dodatne varnostne mreže, na katero se je mogoče zanesti v izjemnih okoliščinah za dopolnitev razpoložljive pomoči iz držav članic. Kadar bo pomoč držav članic nezadostna, ne bo na razpolago ali bo neučinkovita, bo varnostna mreža omogočala Skupnosti, da bo izpolnjevala specifične humanitarne potrebe ali se izognila nepopravljivi okoljski škodi. Ta predlog, ki je usmerjen h krepitvi skupne varnosti evropskih državljanov s pomočjo dodatne varnostne mreže, je potreben in izpolnjuje načela subsidiarnosti. Predpogoj je, da se Skupnost lahko ob vsakem času odzove na zahtevo po pomoči ene izmed držav članic, četudi zahtevana pomoč ni na voljo v nobeni drugi državi članici ali če nacionalna pomoč iz drugih držav članic ni dovolj ali ni na razpolago. Zagotavlja dodatno zaščito in varnost, kar država članica, ki deluje sama, ne more zagotoviti. 3. Zgodnje opozarjanje Sposobnost Skupnosti, da se hitro odzove na naravne nesreče, je odvisna od razpoložljivosti sistemov zgodnjega opozarjanja, ki omogočajo državam članicam in centru za spremljanje in obveščanje, da sprejmejo potrebne ukrepe v najkrajšem možnem času. Ti sistemi bi morali upoštevati obstoječe informacijske vire, kot so Global Disaster Alert and Coordination System (GDACS) in sistem opozarjanja UNDAC. S prispevanjem k razvoju teh sistemov bi Skupnost morala pomagati državam članicam, da zmanjšajo čas za odziv na naravne nesreče in povečajo skupno sposobnost EU, da se hitro odzove. Svet je izrazil velik interes za nadaljnje delo na tem področju. Z Odločbo Sveta je treba ustvariti ustrezno pravno podlago, da se nadaljuje delo v okviru mehanizma. Glavni cilj predlaganega ukrepa Skupnosti glede zgodnjega opozarjanja je bolje zaščititi evropske državljane pred posledicami večjih naravnih nesreč. Primeri nalog s tega področja so naslednji: ocenjevanje in po potrebi nadgradnja obstoječih sistemov zgodnjega opozarjanja, izboljšava povezav med sistemi odkrivanja in mehanizmi opozarjanja, iskanje sinergij med raznimi sistemi in vzpostavitev vezi med njimi zaradi boljšega dostopa do nosilcev odločanja. 4. Koordinacija intervencij v tretjih državah (a) Sedanje stanje Intervencije civilne zaščite zunaj Skupnosti se lahko izvajajo samostojno ali kot prispevek k operaciji, ki jo vodi mednarodna organizacija. V nekaterih nesrečah civilna zaščita posreduje v odziv na humanitarne potrebe ter prispeva k širšim humanitarnim prizadevanjem. Pomoč civilne zaščite in humanitarna pomoč se obe odzivata na takojšnje potrebe, ki izhajajo iz večjih nesreč. Medtem ko so intervencije civilne zaščite ponavadi kratkoročne narave, pa se humanitarne operacije nadaljujejo še po akutni fazi nesreče[9]. V okviru Komisije so bili oblikovani postopki za zagotavljanje tesnejšega sodelovanja med mehanizmom in ECHO ter za celotni takojšnji odziv na nesreče. Operativni postopki Komisije bodo še naprej krepili sinergije med humanitarno pomočjo ES in civilno zaščito z oblikovanjem specifičnih vlog in primerjanih prednosti. To bi moralo prav tako omogočiti natančno poročanje o humanitarnih prispevkih Skupnosti in držav članic. Potekala so prizadevanja za zagotavljanje ustreznega usklajevanja s Združenimi narodi. Komisija in Urad Združenih narodov za usklajevanje humanitarnih aktivnosti (OCHA) sta oktobra 2004 podpisala sporazum, s katerim sta oblikovala osnovna načela za nadaljnje sodelovanje in usklajevanje ter izogibanje nepotrebnemu podvajanju prizadevanj. Komisija si bo še naprej prizadevala za usklajevanje z ZN in ostalimi mednarodnimi akterji, da bi kar najbolj povečali izkoriščanje razpoložljivih virov. (b) Predlogi Izboljšano sodelovanje na ravni Skupnosti je predpogoj za podporo splošnim prizadevanjem za usklajevanje in zagotavljanje celostnega evropskega prispevka k svetovnim prizadevanjem za pomoč v nesrečah. Člen 6 Odločbe Sveta mora zato pojasniti vloge in odgovornosti – kot so se oblikovale v praksi – držav članic, ki predsedujejo Svetu Evropske unije, usklajevalnih ekip civilne zaščite na kraju samem in Komisije. Predsedstvo usklajuje politični odziv v tesnem posvetovanju s Komisijo. Kar pa je najpomembneje, poveže se s prizadeto državo, zlasti v zgodnjih fazah nesreče, da olajša zgodnjo uporabo intervencijske pomoči Skupnosti. Ta predlog prav tako ustvarja možnosti, da država, ki predseduje Uniji, prosi drugo državo članico, da deloma ali v celoti prevzame odgovornost glede političnega usklajevanja. To se lahko izkaže za uporabno, npr. ko se nesreča zgodi med predsedovanjem ene države in se razširi v obdobje predsedovanja druge države, ali kadar se zgodi več nesreč naenkrat ali kadar predsedstvo nima dvostranskih odnosov s prizadeto državo. Prav tako bi moralo biti omogočeno, da Predsedstvo v takih okoliščinah zaprosi za pomoč Komisijo. Komisija preko MIC-a usklajuje odziv evropske civilne zaščite na operativni ravni in v tesnem sodelovanju z državami članicami, ki zagotavljajo pomoč, prizadeto državo in, kjer so prisotni, Združenimi narodi. Ob zahtevi za pomoč, ki je bila poslana preko mehanizma, se vse države članice, ki zagotavljajo pomoč civilne zaščite, povežejo z MIC-om, da omogočijo Komisiji izčrpen in koherenten evropski prispevek civilne zaščite k skupnim reševalnim prizadevanjem. Komisija se po potrebi po posvetovanju s Predsedstvom odloči, da bo mobilizirala in razposlala ekipe za oceno stanja in/ali koordinacijske ekipe, sestavljene iz strokovnjakov držav članic. Ekipe za oceno stanja in/ali koordinacijo bi morale imeti določene naloge in uradni organ, ki bi usklajeval ekipe civilne zaščite, delujoče v sklopu mehanizma Skupnosti. Ekipam bi bilo treba zagotoviti temeljno logistično podporo, zlasti komunikacijsko opremo, da se jim omogoči učinkovito usklajevanje evropske pomoči civilne zaščite. |

1. 2006/0009(CNS)

ê 2001/792 (spremenjena)

ÖPredlog za Õ

ODLOČBA SVETA

z dne 23. oktobra 2001

o vzpostavitvi mehanizma Skupnosti za pospeševanje okrepljenega sodelovanja na področju civilne zaščite

(2001/792/ES, Euratom)

Ö(prenova)

(Besedilo velja za EGP) Õ

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, in zlasti člena 308 Pogodbe,

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in zlasti člena 203 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[10],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[11],

ob upoštevanju mnenja Ö Evropskega Õ ekonomsko-socialnega odbora[12],

ob upoštevanju mnenja Odbora regij[13],

ob upoštevanju naslednjega:

ònovo

(1) Odločbo Sveta (2001/792/ES, Euratom) z dne 23. oktobra 2001 o vzpostavitvi mehanizma Skupnosti za pospeševanje okrepljenega sodelovanja na področju civilne zaščite[14] je treba bistveno spremeniti. Zaradi jasnosti je treba omenjeno odločbo prenoviti.

(2) V zadnjih letih smo bili priča povečanju števila in silovitosti naravnih nesreč in nesreč, ki jih je povzročil človek, ki so zahtevale veliko človeških življenj, uničile gospodarsko in družbeno infrastrukturo ter povzročile škodo okolju.

ê 2001/792 uvodna izjava 1 (spremenjena)

ðnovo

(3) Delovanje Skupnosti za izvajanje resolucije Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, z dne 8. julija 1991 o izboljšanju vzajemne pomoči med državami članicami ob naravni ali tehnološki nesreči[15] je prispevalo k varstvu ljudi, okolja in premoženja. , je sedaj treba še izboljšati varstvo ob naravnih, tehnoloških, radiacijskih in okoljskih nesrečah, vključno z onesnaževanjem morja ob nesrečah, tako v Evropski uniji kot zunaj nje, ter okrepiti določbe resolucije. ðKonvencija o čezmejnih učinkih industrijskih nesreč Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE), ki je bila odobrena s Sklepom Sveta 98/685/EC[16], je nadalje pomagala izboljšati preprečevanje industrijskih nesreč in ravnanje ob njih. ï

ê 2001/792 uvodna izjava 2 (spremenjena)

(2) Konvencija Gospodarske Komisije OZN za Evropo (UN/ECE) o čezmejnih vplivih industrijskih nesreč, ki vsebuje določbe o zadevah, kot je preprečevanje nesreč in pripravljenost nanje, obveščanje in sodelovanje javnosti, sistemi za obveščanje o industrijskih nesrečah, odziv na nesrečo in vzajemna pomoč, je začela veljati 19. aprila 2000. Skupnost je Konvencijo odobrila s Sklepom Sveta 98/685/ES[17].

ònovo

(4) Z Odločbo Sveta (2001/792/ES, Euratom) je bil vzpostavljen mehanizem Skupnosti za pospeševanje okrepljenega sodelovanja na področju civilne zaščite (v nadaljnjem besedilu mehanizem), ki prav tako upošteva posebne potrebe izoliranih, najbolj oddaljenih in drugih regij ali otokov Skupnosti. V zadnjih letih se je bistveno povečalo število držav, ki so uporabile mehanizem civilne zaščite. Mehanizem je treba okrepiti, da se zagotovi učinkovitejša in vidnejša predstavitev evropske solidarnosti ter omogoči razvoj evropskih zmožnosti hitrega odzivanja, kot je pozval Evropski svet v sklepih svojega srečanja z dne 16. in 17. junija 2005 ter Evropski parlament v svoji resoluciji z dne 13. januarja 2005 o nesreči zaradi cunamija.

ê 2001/792 uvodna izjava 3 (spremenjena)

(3) Mehanizem Skupnosti za pospeševanje okrepljenega sodelovanja na področju civilne zaščite bi lahko dopolnil sedanji akcijski program Skupnosti na področju civilne zaščite[18], tako da bi zagotovil podporo ob večjih nesrečah, ki bi lahko zahtevale nujen odziv. Glede na potrebe bi omogočil mobilizacijo intervencijskih ekip, strokovnjakov in druge pomoči preko okrepljene strukture Skupnosti za civilno zaščito, sestavljene iz centra za spremljanje in informiranje ter skupnega informacijskega in komunikacijskega sistema za primer nesreč. Zagotovil bi priložnost za zbiranje potrjenih nujnih informacij, za razširjanje navedenih informacij v države članice in izmenjavo izkušenj, pridobljenih med intervencijami.

ê 2001/792 uvodna izjava 4 (spremenjena)

(5) Tak Mehanizem bi ustrezno upošteval zadevno zakonodajo Skupnosti in mednarodne obveznosti. Ta odločba zato ne sme vplivati na vzajemne pravice in obveznosti držav članic iz dvo- ali večstranskih pogodb v zvezi z zadevami, ki jih zajema ta odločba.

ònovo

(6) Mehanizem mora olajšati odziv civilne zaščite na vse vrste večjih nesreč, vključno z naravnimi nesrečami in nesrečami, ki jih povzroči človek, tehnološkimi, radiološkimi in okoljskimi nesrečami, terorističnimi dejanji ter onesnaženjem morja ob nesrečah, kot določa Odločba št. 2850/2000/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2000 o vzpostavitvi okvira Skupnosti za sodelovanje na področju naključnega ali namernega onesnaženja morja[19]. Pomoč civilne zaščite se lahko zahteva ob vseh teh nesrečah, da se dopolnijo odzivne možnosti prizadete države.

ê 2001/792 uvodna izjava 5

ðnovo

(7) Preprečevanje je bistvenega pomena za varstvo pred naravnimi, tehnološkimi in okoljskimi nesrečami in bi bilo zato prav, da se razmisli o nadaljnjem ukrepanju. ð S prispevanjem k nadaljnjemu razvoju sistemov zgodnjega opozarjanja mora Skupnost pomagati državam članicam pri skrajšanju časa, potrebnega za odziv na naravne nesreče. Ti sistemi bi morali upoštevati obstoječe informacijske vire.ï

ê 2001/792 uvodna izjava 7 (spremenjena)

ðnovo

(8) Na ravni držav članic in Skupnosti je treba sprejeti predhodne ukrepe, da se ob nesrečah omogoči hitra mobilizacija intervencijskih ekip in ustrezno fleksibilna koordinacija ter da se s programom usposabljanja omogoči učinkovita odzivna sposobnost in komplementarnost ekip za oceno stanja in/ali koordinacijo, intervencijskih ekip in druge pomoči, kot je primerno. Drugi predhodni ukrepi bi vključujejo združevanje informacij v zvezi s potrebno zdravstveno pomočjo in spodbujanje uporabe novih tehnologij. ðZa prispevek k razvoju zmožnosti hitrega odzivanja civilne zaščite bi bilo treba upoštevati razvoj dodatnih intervencijskih modulov civilne zaščite, ki so sestavljeni iz virov ene ali več držav članic. ï

ê 2001/792 uvodna izjava 6

(9) Ob večji nesreči v Skupnosti ali ob njeni neposredni nevarnosti, ki ima ali bi lahko imela čezmejne učinke ali lahko pripelje do poziva na pomoč ene ali več držav članic, je treba na primeren način poslati ustrezno obvestilo preko ustaljenega zanesljivega skupnega informacijskega in komunikacijskega sistema za primer nesreč.

ê 2001/792 uvodna izjava 8 (spremenjena)

(8) V skladu z načelom subsidiarnosti bi mehanizem Skupnosti zagotovil dodatno vrednost pri podpori in dopolnitvi nacionalnih usmeritev na področju vzajemne pomoči za civilno zaščito. Če pripravljenost države članice, ki prosi za pomoč, ne zadostuje za ustrezen odziv na večjo nesrečo v smislu razpoložljivih sil in sredstev, bi ta država lahko okrepila svojo pripravljenost, tako da zaprosi za pomoč pri takemu mehanizmu Skupnosti.

ê 2001/792 uvodna izjava 9 (spremenjena)

ðnovo

(10) Mehanizem naj bi omogočil mobilizacijo in koordinacijo intervencij, da bi pomagal zagotoviti boljše varstvo predvsem ljudi, pa tudi okolja in premoženja, vključno s kulturno dediščino, in tako zmanjšal izgubo človeških življenj, poškodbe, materialno škodo, gospodarsko in okoljsko škodo in pomagal zagotoviti večjo dosegljivost ciljev socialne kohezije in solidarnosti. ðOkrepljeno sodelovanje na področju intervencij civilne zaščite bi moralo temeljiti na strukturi civilne zaščite Skupnosti, ki bi bila sestavljena iz centra za spremljanje in informiranje ter skupnega informacijskega in komunikacijskega sistema za nesreče, katera bi upravljala Komisija, in operativnih točk za stike v državah članicah. Poleg tega bi mehenizem omogočal zbiranje veljavnih informacij o nesrečah za obveščanje držav članic in posredovanje izkušenj iz opravljenih intervencij. ï

ònovo

(11) Operativne točke za stike v državah članicah morajo biti sposobne zagotoviti informacije o razpoložljivosti pomoči civilne zaščite, za katero prosi prizadeta država, vključno z informacijami o razpoložljivosti vojaških sredstev in zmogljivosti.

(12) Razpoložljivost primernih prevoznih sredstev je treba izboljšati, da se podpre razvoj zmožnosti hirega odzivanja na ravni Skupnosti. Skupnost bi morala podpirati in dopolnjevati prizadevanja držav članic tako, da bi združevala prevozne vire držav članic in mobilizirala, kjer bi bilo potrebno, dodatna prevozna sredstva.

(13) Logistične potrebe intervencijskih ekip držav članic, ki rešujejo na kraju nesreče, je mogoče učinkoviteje in stroškovno ugodneje zadovoljiti z mobilizacijo podpornih modulov na ravni Skupnosti. Skupnost mora zagotoviti, da se taki moduli lahko v okviru mehanizma hitro uporabijo za povečanje učinkovitosti intervencij civilne zaščite.

(14) Možnost mobilizacije dodatne pomoči na ravni Skupnosti, ki dopolnjuje pomoč civilne zaščite s strani držav članic, je potrebna kot varnostna mreža, zlasti kadar obstajajo podobne grožnje, ki prizadevajo več držav članic.

ê 2001/792 uvodna izjava 10 (spremenjena)

(10) Izolirane in najbolj oddaljene regije in nekatera druga območja Skupnosti imajo pogosto posebne značilnosti in potrebe zaradi geografske lege, reliefa ter družbenih in gospodarskih okoliščin. Te imajo neželeni učinek, ovirajo pripravo pomoči in intervencije, kar otežuje zagotavljanje podpore in sredstev pomoči, ter ob resni nevarnosti večje nesreče privedejo do posebnih potreb po pomoči. Tak mehanizem Skupnosti bi omogočil tudi boljši odziv v teh situacijah in na te potrebe.

ê 2001/792 uvodni izjavi 11 in 13 (spremenjeni)

ðnovo

(15) Ob intervenciji za civilno zaščito zunaj Skupnosti Ö bi moral Õ bi lahko mehanizem uporabili kot orodje za lajšanje Ö olajšati in podpreti ukrepe, ki jih sprejmeta Õ in podporo pri ukrepanju Skupnost in države članice v okviru njihovih pristojnosti. Intervencije Ö izven Skupnosti Õ se Ö izvajajo Õ izvajale samostojno ali kot prispevek k operaciji, ki jo vodi mednarodna organizacija; v takem primeru bi morala Skupnost razviti odnose z ustreznimi svetovnimi in regionalnimi mednarodnimi organizacijami. ðČe so Združeni narodi prisotni, imajo splošno usklajevalno vlogo za reševalne akcije v tretjih državah. Pomoč civilne zaščite v okviru tega mehanizma je treba usklajevati z Združenimi narodi in drugimi upoštevnimi mednarodnimi akterji, da se poveča uporaba razpoložljivih virov in izogne kakršnemu koli nepotrebnemu podvajanju prizadevanj. Okrepljeno sodelovanje civilne zaščite s pomočjo mehanizma je predpogoj za podporo splošnim prizadevanjem za usklajevanje in zagotavljanje obširnega evropskega prispevka k splošnemu reševanju. Pri večjih nesrečah, kjer se pomoč zagotavlja v skladu z mehanizmom in Uredbo Sveta (ES) št. 1257/96 z dne 20. junija 1996 o humanitarni pomoči[20], mora Komisija zagotoviti učinkovitost, skladnost in komplementarnost splošnega odziva Skupnosti.ï

ê 2001/792 uvodna izjava 12 (spremenjena)

ðnovo

(16) Mehanizem Skupnosti bi pod pogoji, ki jih je treba določiti, lahko služil tudi kot orodje za omogočanje in podporo kriznega upravljanja Ö v skladu s skupno deklaracijo Sveta in Komisije z dne 29. septembra 2003 o uporabi mehanizma Skupnosti za civilno zaščito v kriznem upravljanju Õ iz naslova V Pogodbe o Evropski uniji, ð kot tudi za omogočanje in podporo konzularnega sodelovanja ob nesrečah v tretjih državah ï.

ê 2001/792 uvodna izjava 14 (spremenjena)

ðnovo

(14) Udeležba pri takem mehanizmu bi bilo odprto za držav kandidatk ð in sodelovanje z ostalimi tretjimi državami ï Ö bi moralo biti omogočeno, Õ ð saj bi to povečalo učinkovitost in vplivnost tega mehanizma ï.

ê 2001/792 uvodna izjava 15 (spremenjena)

(15) Izboljšati je treba preglednost ter utrditi in okrepiti različne vrste obstoječih dejavnosti civilne zaščite, pri tem pa neprestano zasledovati cilje Pogodbe.

ê 2001/792 uvodna izjava 16

(17) Ukrepe, potrebne za izvajanje te odločbe, je treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil[21].

ê 2001/792 uvodna izjava 17

(17) Isti odbor naj bi za ta mehanizem kot za obstoječ akcijski program Skupnosti na področju civilne zaščite zagotovil konsistentnost in komplementarnost za izvajanje mehanizma.

ònovo

(18) Ciljev mehanizma, vključno s koristmi, ki izhajajo iz delovanja mehanizma v smislu zmanjševanja izgub človeških življenj in škode, države članice ne morejo zadovoljivo uresničiti, zato se lahko cilji zaradi obsega ali učinkov predlaganega ukrepa bolje dosežejo na ravni Skupnosti. Če večja nesreča preseže zmožnost odzivanja prizadete države članice, se mora biti ta država sposobna obrniti na mehanizem Skupnosti, da dopolni svoje lastne vire civilne zaščite. Skupnost lahko torej sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe ES. V skladu z načelom sorazmernosti, kakor je določeno v omenjenem členu, ta odločba ne presega tega, kar je potrebno za dosego zadevnih ciljev.

ê 2001/792 uvodna izjava 18

(19) Pogodba o ustanovitvi Evropske skupnosti in Pogodba o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo za sprejetje te odločbe ne predvidevata drugih pooblastil kot pooblastila iz člena 308 oziroma 203 –

ê 2001/792

SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:

ê 2001/792 (spremenjena)

ðnovo

Ö Poglavje IVsebina in področje uporabe Õ

Člen 1

1. S to odločbo se vzpostavi mehanizem Skupnosti za pospeševanje okrepljenega sodelovanja Skupnosti in držav članic na področju civilne zaščite ob večjih nesrečah ali ob neposredni nevarnosti nesreč, ki bi lahko zahtevale nujen odziv (v nadaljnjem besedilu „mehanizem“).

2. Ö Varstvo, ki ga zagotavlja Õ mehanizem, je namenjeno zagotavljanju boljšega varstva, Ö primarno zajema Õ ljudi, pa tudi okolje in premoženje, vključno s kulturno dediščino, ob večjih nesrečah, t.j.naravnih nesrečah ð in nesrečah, ki jih povzroči človek, terorističnih dejanjih in ï tehnoloških, radioloških ali ekoloških nesrečah, Ö vključno z onesnaževanjem morja ob nesrečah (v nadaljnjem besedilu „večje nesreče”), Õ ki se pripetijo v Skupnosti ali zunaj nje, Ö ob upoštevanju posebnih potreb, ki jih imajo izolirane, oddaljene in druge regije ali otoki Skupnosti. Õ vključno z onesnaženjem morja ob nesrečah, kot je predvideno v Odločbi št. 2850/2000/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2000 o vzpostavitvi okvira Skupnosti za sodelovanje na področju onesnaževanja morja ob nesrečah ali namerno[22]

Mehanizem ne Ö sme vplivati Õ vpliva na obveznosti iz veljavne zadevne zakonodaje Evropske skupnosti ali Evropske skupnosti za atomsko energijo ali iz veljavnih mednarodnih sporazumov.

Glavni namen mehanizma je na prošnjo zagotoviti pomoč ob takih nesrečah in izboljšati koordinacijo intervencije, ki jo zagotavljajo države članice in Skupnost, ob upoštevanju posebnih potreb izoliranih, najbolj oddaljenih in drugih regij ali otokov Skupnosti.

ÖČlen 2 Õ

3. Mehanizem Ö mora Õ vsebovati serijo Önajmanj naslednje Õ elemente in ukrepe, ki vključujejo:

ê 2001/792

ðnovo

(1) določanje intervencijskih ekip in druge podpore za intervencijo, ki je na voljo v državah članicah za intervencijo ob nesrečah, ð vključno z vojaškimi sredstvi in možnostmi, ki so na voljo za podporo civilni zaščiti ï ;

ê 2001/792 (spremenjena)

(2) vzpostavitev in izvajanje programa usposabljanja za intervencijske ekipe in drugo intervencijsko podporo ter za strokovnjake iz ekip, Ö odgovornih Õ za oceno stanja in/ali koordinacijo;

ê 2001/792

(3) delavnice, seminarje in pilotne projekte o glavnih vidikih intervencij;

ê 2001/792 (spremenjena)

(4) ustanovitev in po potrebi napotitev ekip, Ö odgovornih Õ za oceno stanj in/ali koordinacijo;

(5) ustanovitev in upravljanje centra za spremljanje in informiranje Ö (MIC) Õ , ki je dostopen in sposoben odziva 24 ur na dan ter služi državam članicam in Komisiji za namene mehanizma;

(6) uvedbo in upravljanje skupnega komunikacijskega in informacijskega sistema za primer nesreč Ö (CECIS), da se omogoči komunikacija in sporočanje informacij med MIC in operativnimi točkami za stike v državah članicah; Õ

ònovo

(7) vzpostavitev sistema zgodnjega opozarjanja ob upoštevanju obstoječih informacijskih virov, da se omogoči hitro odzivanje držav članic in MIC-a;

(8) vzpostavitev prevoza, logistike in druge podpore na ravni Skupnosti;

ê 2001/792 (spremenjena)

(9) druge podporne Ö in dopolnilne Õ ukrepe, kot so ukrepi za lažji prevoz interventne pomoči Ö ki so potrebni v okviru mehanizma Õ.

Člen 2

1. Ob večji nesreči v Skupnosti ali ob njeni neposredni nevarnosti, ki ima ali bi lahko imela čezmejne učinke ali lahko pripelje do poziva na pomoč ene ali več držav članic, mora država članica, v kateri se je zgodila nesreča, takoj obvestiti:

(a) države članice, ki bi jih nesreča lahko prizadela, razen če je ta obveznost obveščanja že bila izpolnjena v skladu z ustrezno zakonodajo Evropske skupnosti ali Evropske skupnosti za atomsko energijo ali z veljavnimi mednarodnimi sporazumi, in

(b) Komisijo, kadar je mogoče pričakovati morebitno prošnjo za pomoč preko centra za spremljanje in informiranje, da bi lahko Komisija, če je primerno, obvestila druge države članice in sprožila delovanje svojih pristojnih služb.

2. Tako obveščanje poteka, če je primerno, preko komunikacijskega in informacijskega sistema.

Ö Poglavje II Pripravljenost Õ

Člen 3

Za zagotovitev učinkovitega intervencijskega odziva ob večjih nesrečah države članice:

(a) 1. v okviru svojih pristojnih služb, zlasti služb za civilno zaščito ali drugih služb za ukrepanje ob nesrečah, Ö Države članice Õ vnaprej določijo intervencijske ekipe Ö v sklopu pristojnih služb in zlasti v sklopu svojih služb za civilno zaščito ali drugih služb za ukrepanje ob nesrečah Õ, ki bi lahko bile na voljo za tako posredovanje ali bi jih bilo mogoče organizirati v zelo kratkem času, da se napotijo običajno v 12 urah po prošnji za pomoč. Ö Pri tem morajo Õ upoštevati, da bi morala biti sestava ekipe odvisna od vrste večje nesreče in od posebnih potreb ob takšnih nesrečah.

(b)2. ÖDržave članice Õ izberejo strokovnjake, ki se lahko javijo na kraju nesreče iz Ö ekipe, odgovorne za Õ oceno stanj ali koordinacijo.

ònovo

3. Države članice si prizadevajo za vzpostavitev intervencijskih modulov civilne zaščite, ki so sestavljeni iz virov ene ali več držav članic in se lahko uporabijo v zelo kratkem času za izvrševanje nalog podpore ali za izpolnjevanje prednostnih potreb.

ê 2001/792 (spremenjena)

ðnovo

Ö 4. Države članice preverijo možnost, da po potrebi zagotovijo tudi drugo interventno pomoč, ki bi jo lahko dale na razpolago druge pristojne službe, kot so specializirano osebje in oprema za ravnanje v konkretni nesreči, ter prosijo za pomoč, ki jo lahko zagotovijo nevladne organizacije in drugi ustrezni subjekti. Õ

(c)5. ÖDržave članice Õ v šestih mesecih po sprejetju te odločbe zagotovijo ustrezne splošne informacije o teh ekipah, strokovnjakih in ð intervencijskih modulih ter drugi interventni pomoči iz odstavkov 1 do 4 ï ter o zdravstveni pomoči, kakor določa člen 4(e), in po potrebi takoj posodobijo te informacije. .

(d) preverijo možnost, da po potrebi zagotovijo tudi drugo interventno pomoč, ki bi jo lahko dale na razpolago druge pristojne službe, kot so specializirano osebje in oprema za ravnanje v konkretni nesreči, ter pritegnejo pomoč, ki jo lahko zagotovijo nevladne organizacije in drugi ustrezni subjekti;

ònovo

6. Države članice sprejmejo ukrepe za zagotavljanje pravočasnega prevoza pomoči civilne zaščite.

ê 2001/792 (spremenjena)

(e)7. ÖDržave članice Õ za namene uporabe te odločbe imenujejo pristojne organe določijo Ö operativne Õ točke za stike in ustrezno obvestijo Komisijo.

Člen 4

1. Za doseganje ciljev in izvajanje ukrepov iz člena 1 Komisija Ö izvede naslednje naloge Õ:

(a) ustanovi in upravlja center za spremljanje in informiranje, ki je dostopen in sposoben odziva 24 ur na dan ter služi državam članicam in Komisiji za namene mehanizma Ö ustanovi in upravlja MIC Õ;

(b) vzpostavi in upravlja zanesljiv skupni komunikacijski in informacijski sistem za primer nesreč, da omogoči komunikacijo in izmenjavo informacij med centrom za spremljanje in informiranje ter točkami za stike, ki jih v ta namen določijo države članice Ö vzpostavi in upravlja CECIS Õ ;

ònovo

(c) prispeva k vzpostavitvi sistemov zgodnjega opozarjanja v korist držav članic in MIC-a;

ê 2001/792 (spremenjena)

ðnovo

(c)(d) poskrbi za kolikor je mogoče hitro mobilizacijo in napotitev majhnih ekip strokovnjakov, da:

(i) za države članice, center za spremljanje in informiranje in državo, ki prosi za pomoč, ocenijo situacijo Ö potrebe po civilni zaščiti države, ki je zaprosila za pomoč, ob upoštevanju pomoči, ki je na razpolago v državah članicah in mehanizmu; Õ

(ii) pospešijo, če je potrebno, koordiniranje operacij pomoči Ö civilne zaščite Õ na kraju samem in vzdržujejo zvezo, če je to potrebno in primerno, s pristojnimi organi države, ki prosijo za pomoč;

(d) da oblikujejo program usposabljanja za izboljšanje koordinacije intervencije za civilno zaščito, tako da zagotovijo kompatibilnost in komplementarnost med intervencijskimi ekipami, kakor določa člen 3(a), ali, če je primerno, za drugo intervencijsko podporo, kakor določa člen 3(b), ter za izboljšanje usposobljenosti strokovnjakov za oceno stanja. Program vključuje skupne tečaje in vaje ter sistem izmenjav, pri čemer se posameznike lahko začasno premesti v ekipe iz drugih držav članic;

(e) Ö združuje in zbira Õ informacije o zmogljivostih držav članic za proizvodnjo serumov in cepiv ali o drugi potrebni zdravstveni pomoči in o zalogah, ki bi lahko bile na voljo za intervencijo ob večjih nesrečah, ter te informacije nalaga v informacijski sistemi;

(f) sestavi seznam izkušenj iz intervencij, ki so bile opravljene v okviru mehanizma, in širi te izkušnje preko informacijskega sistema;

(g) spodbuja in pospešuje uvajanje in uporabo novih tehnologij za namen mehanizma, vključno s sistemi za obveščanje in opozarjanje, izmenjavo informacij, uporabo satelitske tehnologije in podporo pri odločanju v obvladovanju nesreč;

(h) sprejme ukrepe za lažji prevoz pomoči za intervencijo in drugo podporno delovanje ð omogoči mobilizacijo dodatnih prevoznih sredstev, ki so potrebna za hitro odzivanje na večje nesreče; ï

ònovo

(i) vzpostavi zmožnost zagotavljanja osnovne logistične podpore strokovnjakom in olajšuje mobilizacijo logističnih in drugih modulov, s katerimi podpira ekipe držav članic, ki sodelujejo v intervencijah civilne zaščite Skupnosti;

(j) sprejme kakršne koli druge podporne in dopolnilne ukrepe, ki so potrebni v okviru mehanizma.

ê 2001/792 (spremenjena)

Ö 2. Komisija oblikuje program usposabljanja za izboljšanje koordinacije intervencije za civilno zaščito, tako da zagotovi skladnost in komplementarnost med intervencijskimi ekipami, kakor določa člen 3(1), intervencijskimi moduli, kakor določa člen 3(3), ali če je ustrezno, drugo intervencijsko podporo iz člena 3(4) ter da izboljša usposobljenost strokovnjakov iz člena 3(2). Program vključuje skupne tečaje in vaje ter sistem izmenjav, pri čemer se posameznike lahko začasno premesti v ekipe iz drugih držav članic. Õ

Ö Poglavje III OdzivÕ

ÖČlen 5 Õ

Ö 1. Ob večji nesreči v Skupnosti ali ob njeni neposredni nevarnosti, ki ima ali bi lahko imela čezmejne učinke, mora država članica, v kateri se je zgodila nesreča, takoj obvestiti Komisijo in tiste države članice, na katere bi nesreča lahko vplivala. Õ

ÖPrvi pododstavek se ne uporablja, če je ta obveznost obveščanja že bila izpolnjena v skladu z ustrezno zakonodajo Evropske skupnosti ali Evropske skupnosti za atomsko energijo ali z veljavnimi mednarodni sporazumi.Õ

Ö 2. Ob večji nesreči v Skupnosti ali ob njeni neposredni nevarnosti, ki lahko sledi do poziva na pomoč ene ali več držav članic, mora država članica, v kateri se je zgodila nesreča, takoj obvestiti Komisijo, kdaj je mogoče pričakovati morebitno prošnjo za pomoč preko centra za spremljanje in informiranje (MIC), da lahko Komisija, če je primerno, obvesti druge države članice in sproži delovanje svojih pristojnih služb. Õ

Ö 3. Tako obveščanje poteka, če je primerno, preko sistema CECIS. Õ

Člen 56

1. Če se Ö večja Õ nesreča zgodi v Skupnosti, lahko država članica članica s kar se da natančno prošnjo zahteva pomoč druge države članice preko Ö MIC-a ali neposredno od druge države Õ . Ö Prošnja mora biti kar se da natančna. Õ .

ÖČlen 7 Õ

(a) od drugih držav članic s pomočjo centra za spremljanje in informiranje, V primeru zahtev po pomoči preko Ö MIC-a, Õ ob prejetju take zahteve Komisija Ö ob prejetju take zahteve Õ takoj in kot je primerno:

(1) posreduje prošnjo Ö operativnim Õ točkam za stike drugih držav članic, . drugih držav članic,

(2) pospeši mobilizacijo ekip, strokovnjakov, Ö modulov Õ in druge intervencijske podpore,

ê 2001/792

(3) zbira potrjene informacije o nesreči in jih pošilja državam članicam .

ê 2001/792 (spremenjena)

ðnovo

(b) neposredno od drugih držav članic.

ÖČlen 8 Õ

21. Vsaka država članica, na katero se naslovi prošnja za pomoč, nemudoma ugotovi, ali je sposobna nuditi zahtevano pomoč, in o tem preko centra za spremljanje in informiranje Ö MIC-a Õ ali neposredno obvesti državo članico, ki prosi za pomoč, nato pa glede na okoliščine tudi center ter navede obseg in pogoje kakršne koli pomoči, ki jo lahko nudi. ðČe država članica neposredno obvesti državo članico, ki prosi za pomoč, prav tako obvesti tudi MIC. ï

32. Država članica, ki prosi za pomoč, je odgovorna za vodenje intervencij. Organi države članice, ki prosi za pomoč, določijo smernice in, če je potrebno, opredelijo obseg nalog, ki se zaupajo intervencijskim ekipam. brez navajanja podrobnosti o njihovi izvedbi, saj je le-te Ö Podrobnosti o izvajanju nalog je Õ treba prepustiti pristojni osebi, ki jo imenuje država članica, ki nudi pomoč.

43. ÖČe Õ država članica, ki prosi za pomoč, lahko prosi Ö intervencijske Õ ekipe, da vodijo intervencijo v njenem imenu, v takšnem primeru si ekipe, ki jih zagotovijo države članice in Skupnost, prizadevajo za koordinacijo svojih intervencij.

54. Ö Če se razpošljejo ekipe, ki so odgovorne Õ za oceno stanja in/ali koordinacijo, lajšajo koordinacijo med intervencijskimi ekipami in, če je potrebno in primerno, vzdržujejo zvezo s pristojnimi organi države članice, ki prosi za pomoč.

Člen 96

1. Določbe Ö Če se zgodi večja nesreča izven Skupnosti, Õ se v zvezi z Ö intervencijo civilne zaščite Õ zunaj Skupnosti na zahtevo uporabljajo členi 5 Ö 6, 7 in 8 Õ .

ê 2001/792

Take intervencije se lahko vodijo kot samostojna intervencija za pomoč ali kot prispevek k intervenciji, ki jo vodi mednarodna organizacija.

Koordinacijo intervencij za civilno zaščito, ki potekajo v okviru tega mehanizma zunaj Skupnosti, zagotovi država članica, ki predseduje Svetu Evropske unije.

ònovo

Pri večjih nesrečah, kjer se pomoč zagotavlja v skladu z mehanizmom in Uredbo (ES) št. 1257/96 z dne 20. junija 1996 o humanitarni pomoči, mora Komisija zagotoviti učinkovitost, skladnost in komplementarnost splošnega odziva Skupnosti.

2. Država članica, ki predseduje Svetu Evropske unije (Predsedstvo), se zlasti v zgodnjih fazah večje nesreče poveže s prizadeto tretjo državo zaradi ustreznega političnega usklajevanja intervencij civilne zaščite.

Če je primerno, lahko Predsedstvo zaprosi drugo državo članico, da delno ali v celoti prevzame odgovornost za to politično usklajevanje ali zaprosi za pomoč Komisijo.

3. Če se pomoč civilne zaščite iz odstavka 1 zagotovi kot odgovor na zahtevo preko MIC-a, zagotovi Komisija v posvetovanju s Predsedstvom operacijsko usklajevanje intervencije na ravni sedežev. Komisija lahko po posvetovanju s Predsedstvom imenuje koordinacijsko ekipo za usklajevanje delovanja pomoči civilne zaščite na kraju samem.

Usklajevanje delovanja zajema usklajevanje s prizadeto državo in Združenimi narodi, kjer so prisotni.

4. Vse države članice, ki zagotavljajo pomoč civilne zaščite iz odstavka 1 v odgovor na zahtevo preko MIC-a, se povežejo z MIC-om, da omogočijo usklajevanje iz odstavka 3 in zagotovijo izčrpni prispevek Skupnosti k skupnemu prizadevanju za pomoč.

Člen 10

Komisija lahko podpira in dopolnjuje pomoč civilne zaščite držav članic na naslednje načine:

(1) omogoča skupno uporabo prometnih virov držav članic;

(2) mobilizira dodatna prometna sredstva, ki so potrebna za hitro odzivanje in niso drugače na razpolago v okviru mehanizma;

(3) mobilizira dodatno pomoč, ki drugače v okviru tega mehanizma ni na voljo in je potrebna za zagotavljanje učinkovitosti odziva civilne zaščite v okviru tega mehanizma;

(4) omogoča mobilizacijo logističnih in ostalih modulov za podporo intervencijskih ekip držav članic na kraju samem.

ê 2001/792 (spremenjena)

Ö Poglavje IV Končne določbe Õ

Člen 117

Sodelovanje v mehanizmu je odprto Ö za države kandidatke Õ .

- državam kandidatkam srednje in vzhodne Evrope v skladu s pogoji, vzpostavljenimi v Sporazumih o pridružitvi, v njihovih dodatnih protokolih in odločbah zadevnih Pridružitvenih svetov,

- Cipru, Malti in Turčiji na osnovi dvostranskih sporazumov, ki se sklenejo s temi državami.

ònovo

Ostale tretje države lahko sodelujejo v dejavnostih v okviru tega mehanizma, kadar to dovoljujejo sporazumi.

ê 2001/792 člen 3 (spremenjena)

ÖČlen 12 Õ

ÖZa namene uporabe te odločbe države članice imenujejo pristojne organe in o tem obvestijo Komisijo. Õ

ê 2001/792 (spremenjena)

Člen 138

1. 1. Komisija izvaja ukrepe v zvezi z mehanizmom v skladu s postopki, določenimi v členu 9(2).

2. Komisija v skladu s postopki, določenimi v členu 14(2)9(3), določi skupna Ö izvedbena Õ pravila, zlasti o naslednjih zadevah:

(a)(1) o pomoči, ki je na voljo za intervencijo, kakor določa člen 3;

(b)(2) o centru za spremljanje in informiranje Ö MIC-u Õ , kakor določa člen 2(5)4(a)

(c)(3) o skupnem komunikacijskem in informacijskem sistemu Ö CECIS Õ, kakor določa člen 2(6)4(b)

(d)(4) Ö o ekipah, odgovornih za Õ oceno stanja in/ali koordinacijo, kot Ö določa Õ člen 4(c) 2(2), vključno z merili za izbiro strokovnjakov;

(e)(5) programu usposabljanja, kot Ö določa Õ člen 4(d) 2(2) ;

(f)(6) o informacijah o zdravstveni pomoči, kot Ö določa Õ Ö točka (e) Õ člena 4(e) (1) ;

(g)(7) o intervencijah v Skupnosti, na osnovi Resolucije z dne 8. julija 1991 Ö kot določajo členi 6, 7 in 8 Õ , ter intervencijah zunaj Skupnosti, kakor določa člen 96.

ònovo

(8) o dodatni pomoči na ravni Skupnosti, kot določa člen 10.

ê 2001/792 (spremenjena)

Člen 149

1. Komisiji pomaga odbor, ustanovljen s členom 4(1) Odločbe 1999/847/ES Ö členom 13 predloga za Uredbo Sveta o ustanovitvi Instrumenta za hitro ukrepanje in pripravljenost na večje nesreče Õ.

ê 2001/792

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 4 in 7 Sklepa 1999/468/ES.

Obdobje, določeno v členu 4(3) Sklepa 1999/468/ES, traja tri mesece.

32. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES.

Obdobje, določeno v členu 5(6) Sklepa 1999/468/ES, traja tri mesece.

43. Odbor sprejme svoj poslovnik.

ê 2001/792 (spremenjena)

ðnovo

Člen 1510

Komisija oceni izvajanje Ö uporabo Õ te odločbe vsako tretje leto po datumu uradnega obvestila in pošlje zaključke navedene ocene skupaj z vsemi predlogi za spremembe odločbe Evropskemu parlamentu in Svetu.

Ö Zaključkom so, če je primerno, priloženi predlogi za spremembe te odločbe. Õ

Člen 11

Ta sklep začne učinkovati 1. januarja 2002.

ê

Člen 16

Odločba 2001/792/ES, Euratom, se razveljavi.

Sklicevanja na razveljavljeno odločbo veljajo kot sklicevanja na to odločbo in se berejo skladno s primerjalno tabelo iz Priloge.

ê 2001/792

Člen 1712

Ta odločba je naslovljena na države članice.

V/na

Za Svet

Predsednik

ñ

PRILOGA

Primerjalna razpredelnica

Odločba Sveta 2001/792/ES, Euratom | Ta odločba |

Člen 1.1 | Člen 1, prvi odstavek |

Člen 1.2, prvi stavek | Člen 1, drugi odstavek |

Člen 1.2, drugi stavek | Člen 1, tretji odstavek |

Člen 1.2, tretji stavek | - |

Člen 1.3, prva alinea | Člen 2(1) |

Člen 1.3, druga alinea | Člen 2(2) |

Člen 1.3, tretja alinea | Člen 2(3) |

Člen 1.3, četrta alinea | Člen 2(4) |

Člen 1.3, peta alinea | Člen 2(5) |

Člen 1.3, šesta alinea | Člen 2(6) |

- | Člen 2(7) |

- | Člen 2(8) |

Člen 1.3, sedma alinea | Člen 2(9) |

Člen 2 | Člen 5 |

Člen 3(a) | Člen 3.1 |

Člen 3(b) | Člen 3.2 |

- | Člen 3.3 |

Člen 3(c) | Člen 3.5 |

Člen 3(d) | Člen 3.4 |

- | Člen 3.6 |

Člen 3 ( e) | Člen 3.7 in člen 12 |

Člen 4(a) | Člen 4.1(a) |

Člen 4(b) | Člen 4.1(b) |

- | Člen 4.1(c) |

Člen 4(c) | Člen 4.1(d) |

Člen 4(d) | Člen 4.2 |

Člen 4 ( e) | Člen 4.1 ( e) |

Člen 4 (f) | Člen 4.1 (f) |

Člen 4(g) | Člen 4.1(g) |

Člen 4(h) | Člen 4.1(h) |

- | Člen 4.1(i) |

- | Člen 4.1(j) |

Člen 5.1, uvodne izjave | Člen 6 |

Člen 5.1(a) | Člen 7 |

Člen 5.1(b) | Člen 6 |

Člen 5.2 | Člen 8.1 |

Člen 5.3 | Člen 8.2 |

Člen 5.4 | Člen 8.3 |

Člen 5.5 | Člen 8.4 |

Člen 6, prvi odstavek | Člen 9.1 |

Člen 6, drugi odstavek | Člen 9.2, 9.3 in 9.4 |

- | Člen 10 |

Člen 7 | Člen 11, prvi odstavek |

- | Člen 11, drugi odstavek |

Člen 8.1 | - |

Člen 8.2(a) | Člen 13(1) |

Člen 8.2(b) | Člen 13(2) |

Člen 8.2(c) | Člen 13(3) |

Člen 8.2(d) | Člen 13(4) |

Člen 8.2(e) | Člen 13(5) |

Člen 8.2(f) | Člen 13(6) |

Člen 8.2(g) | Člen 13(7) |

- | Člen 13(8) |

Člen 9.1 | Člen 14.1 |

Člen 9.2 | - |

Člen 9.3 | Člen 14.2 |

Člen 9.4 | Člen 14.3 |

Člen 10 | Člen 15 |

- | Člen 16 |

Člen 11 | - |

Člen 12 | Člen 17 |

[1] COM(2005) 137, 20.4.2005.

[2] SEC(2005) 1406, 8.11.2005.

[3] Komisija se je odzvala s Sporočilom z dne 20. aprila 2005 „Krepitev odziva EU na nesreče in krize v tretjih državah“ COM(2005) 153 in Sporočilom „Izboljšanje mehanizma Skupnosti na področju civilne zaščite“ COM(2005) 137.

[4] UL L 327, 21.12.1999, str. 53.

[5] UL L 297, 15.11.2001, str. 7.

[6] Te so: Bolgarija, Romunija, Islandija, Lihtenštajn in Norveška.

[7] Glej tudi COM(2005) 113, 6.4.2005, COM(2005) 137, 20.4.2005 in COM(2005) 153, 20.4.2005.

[8] SEC(2005) 1406 končno, 8.11.2005, razdelek 5.

[9] O razlikah med civilno zaščito Skupnosti in humanitarno pomočjo ES glej Sporočilo Komisije COM(2005) 137, 20.4.2005, razdelek 1.4.

[10] UL C […], […], str. […].

[11] UL C […], […], str. […].

[12] UL C […], […], str. […].

[13] UL C […], […], str. […].

[14] UL L 297, 15.11.2001, str. 7.

[15] UL C 198, 27.7.1991, str. 1.

[16] UL L 326, 3.12.1998, str. 1.

[17] UL L št. 326, z dne 03.12.1998, str. 1.

[18] Odločba Sveta 1999/847/ES z dne 9. decembra 1999 o uvedbi akcijskega programa Skupnosti na področju civilne zaščite (UL L 327, 21.12.1999, str. 53).

[19] UL L 332, 28.12.2000, str. 1.

[20] UL L 163, 2.7.1996, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 284, 31.10.2003, str. 1).

[21] UL L 184, 17.7.1999, str. 23.

[22] UL L 332, 28.12.2000, str. 1.