RAPPORT FRĹN KOMMISSIONEN - Halvtidsutvärdering av programmet Ungdom 2000-2006 (för perioden 2000-2003) INNEHĹLLSFÖRTECKNING 1. Inledning 1.1. Bakgrund till utvärderingen 1.2. Rapportens syfte 1.3. Metod 1.3.1. Informationskällor 1.3.2. Nyckelfrĺgor i utvärderingen 2. Allmän bakgrund till programmet 2.1. Historisk bakgrund 2.2. Mĺl 2.3. Utvecklingen pĺ ungdomsomrĺdet sedan 2000 3. Genomförande av programmet Ungdom 3.1. Allmänna inledande överväganden 3.1.1. Allmänna och särskilda mĺl 3.1.2. Operativa mĺl 3.2. Programplaneringens samstämmighet med den allmänna utvecklingen 3.2.1. Mĺlens relevans i förhĺllande till problemställningen 3.2.2. Slutsatser 3.3. Operativa aspekter 3.3.1. Beskrivning 3.3.2. Sammanfattning av positiva erfarenheter och svĺrigheter 3.3.3. Bedömning av de operativa aspekterna 3.3.4. Slutsatser 3.4. Delprogram 1 Ungdom för Europa 3.4.1. Riktlinjer 3.4.2. Genomförande 3.4.3. Analys av effektivitet och ändamĺlsenlighet 3.4.4. Slutsatser om delprogrammet 3.5. Delprogram 2 Europeisk volontärtjänst 3.5.1. Riktlinjer 3.5.2. Genomförande 3.5.3. Analys av effektivitet och ändamĺlsenlighet 3.5.4. Slutsatser om delprogram 2 3.6. Delprogram 3 Ungdomsinitiativ 3.6.1. Riktlinjer 3.6.2. Genomförande 3.6.3. Analys av effektivitet och ändamĺlsenlighet 3.6.4. Slutsatser om delprogram 3 3.7. Delprogram 4 Gemensamma ĺtgärder 3.7.1. Riktlinjer 3.7.2. Genomförande 3.7.3. Analys av effektivitet och ändamĺlsenlighet 3.7.4. Slutsatser om delprogram 4 - Gemensamma ĺtgärder 3.8. Delprogram 5 3.8.1. Riktlinjer 3.8.2. Genomförande 3.8.3. Analys av effektivitet och ändamĺlsenlighet 3.8.4. Slutsatser om delprogram 5 3.9. Verksamhet med tredje land 3.9.1. Riktlinjer 3.9.2. Genomförande 3.9.3. Analys av effektivitet och ändamĺlsenlighet 3.9.4. Slutsatser om verksamheten med tredje land 4. Allmän utvärdering av programmet 5. Rekommendationer 5.1. Rekommendationer för varje delprogram 5.1.1. Allmänna rekommendationer om samtliga delprogram 5.1.2. Rekommendationer om delprogram 1 5.1.3. Rekommendationer om delprogram 2 5.1.4. Rekommendationer om delprogram 3 5.1.5. Rekommendationer om delprogram 4 5.1.6. Rekommendationer om delprogram 5 5.1.7. Rekommendationer om partnerskapet mellan Europarĺdet och kommissionen i frĺga om europeisk ungdomsledarutbildning 5.1.8. Rekommendationer om verksamheten med tredje land 5.2. Sammanfattning av rekommendationerna 6. Slutsats BILAGA 1 BILAGA 2 BILAGA 3 1. Inledning 1.1. Bakgrund till utvärderingen Denna rapport har tillkommit mot bakgrund av skyldigheten till övervakning och utvärdering av programmet Ungdom enligt artikel 13 i beslut nr 1031/2000/EG [1]. Enligt överenskommelse med medlemsstaterna har utvärderingen gjorts ett ĺr tidigare än planerat för att kommissionen skall kunna beakta slutsatserna och rekommendationerna vid utarbetandet av ett förslag till rättslig grund för de framtida programmen pĺ ungdomsomrĺdet. [1] EGT L 117, 18.5.2000, s. 1. För att utvärderingen skall bli sĺ fullständig som möjligt sammanställs i denna rapport de studier av effekterna som lagts fram av medlemsstaterna och programländerna samt de externa utvärderingar som genomförts. Dessutom ingĺr resultaten frĺn seminarier och tematiska arbetsgrupper i kommissionens regi. Därmed kan ett heltäckande halvtidsresultat av programmet presenteras. 1.2. Rapportens syfte Med hjälp av resultaten frĺn rapporten kommer det gällande programmet Ungdom att kunna anpassas och fungera som utgĺngspunkt vid utarbetandet av det framtida ungdomsprogrammet. 1.3. Metod 1.3.1. Informationskällor Rapporten utgörs av en sammanställning av information frĺn olika källor. Arbetet har utförts av kommissionen med utgĺngspunkt i bidragen under de senaste tio mĺnaderna. Rapporten har utarbetats i enlighet med principerna för metautvärdering. De studier av effekterna (se bilaga 1) som medlemsstaterna och programländerna överlämnat har gjorts i enlighet med de metodiska riktlinjer som kommissionen föreslagit (se bilaga 2). Studierna har genomförts under de nationella myndigheternas ansvar av externa experter och med stöd av de nationella programkontoren. Studierna av effekterna har kompletterats med ett antal särskilda arbeten, vilket har gjort det möjligt att ge en sĺ fullständig bild som möjligt av programmet och att lämna rekommendationer för verksamheten. Informationskällorna är följande: - I första hand de rapporter som utarbetats av medlemsstaterna och programländerna om effekterna av programmet Ungdoms delprogram 1, 2, 3 och 5. - Utvärdering av de nationella programkontoren 2002. Analys av genomförandet av bestämmelserna om medlemsstaternas och kommissionens ansvar när det gäller de nationella programkontoren för Sokrates, Leonardo och Ungdom. - Seminarium om utvärdering av förfarandena inom programmet Ungdom i mars 2003. I seminariet deltog företrädare för ett urval deltagarorganisationer (46 organisationer frĺn 21 programländer) samt externa experter. De gällande förfarandena och verktygen inom ramen för programmet diskuterades och utvärderades. - Expertmöte om delprogram 3 i februari 2003. I mötet deltog nationella experter och företrädare för de nationella programkontoren. Effektiviteten i delprogram 3 (Ungdomsinitiativ) utvärderades. - Den gemensamma kommittégruppen för delprogram 4 i juli 2003. Gruppen slutförde utvärderingen av delprogram 4, som möjliggör gemensamma ĺtgärder med programmen Sokrates och Leonardo. - Arbetsgruppen för delprogram 5 i maj 2003. Delprogram 5 innefattar stödaktiviteter och krävde pĺ grund av sin mĺngfald en särskild analys. I seminariet för utvärdering av delprogram 5 deltog 20 externa experter (bl.a. ungdomsledare, företrädare för icke-statliga organisationer och deltagare i storskaliga projekt), som tillsammans med företrädare för kommissionen, de nationella programkontoren, SALTO och byrĺn för tekniskt stöd utvärderade det gällande delprogram 5 och utarbetade förslag om dess utveckling pĺ kort och medellĺng sikt och dess roll i det framtida programmet Ungdom. - Utvärdering av ĺtgärder med tredje land. En extern utvärdering av programmet för ungdomsverksamhet i Europa-Medelhavsomrĺdet genomfördes mellan juni och september 2001. Samarbetet med tredje land (förutom dem som deltar i Euro-Med) utvärderades externt mellan mars och september 2003, och ett utvärderingsseminarium hölls i februari 2003 med deltagarna och de nationella programkontoren. - Extern utvärdering av partnerskapet mellan Europarĺdet och kommissionen i frĺga om europeisk ungdomsledarutbildning. 1.3.2. Nyckelfrĺgor i utvärderingen Utvärderingen av programmet är främst inriktad pĺ följande frĺgor: - Programmets interna och externa relevans. - Programmets effekter pĺ deltagarna. - Systemeffekter (nationell förvaltning, lagstiftning och politik). - Operativa verktyg. - Resultaten för varje delprogram. 2. Allmän bakgrund till programmet 2.1. Historisk bakgrund Europeiska gemenskapens ĺtgärdsprogram Ungdom inrättades genom Europaparlamentets och rĺdets beslut nr 1031/2000/EG av den 13 april 2000. Det omfattar den verksamhet som utvecklats sedan 1988 genom de tre faserna av programmet Ungdom för Europa samt programmet Europeisk volontärtjänst för ungdomar, som genomförts sedan 1998. I slutet av 1980-talet gällde de första ĺtgärder pĺ gemenskapsnivĺ som riktade sig till ungdomar framför allt ungdomsutbyte, som syftar till att göra ungdomar medvetna om verkligheten i Europa genom icke-formell utbildning. Bland de faktorer som utgjorde mervärdet i programmet Ungdom för Europa när det inleddes 1988 kan framför allt nämnas att det bidrog till att förverkliga politiken för att avskaffa hindren för den fria rörligheten för personer och till att främja ett medborgarnas Europa. Dessa initiativ sammanfaller med det uppsving som den europeiska integrationen fick i och med antagandet av enhetsakten, förverkligandet av den inre marknaden och önskan att skapa ett verkligt europeiskt medvetande. En kvalitativ förändring av programmet ägde rum i mitten av 1990-talet i och med införandet av volontärtjänstpraktiken, som 1998 blev Europeisk volontärtjänst. Denna nya del i programmet gav ungdomar möjlighet att i ett europeiskt sammanhang skaffa sig kompetens i en icke-formell miljö och att med sitt deltagande ge ett direkt bidrag till samhället. Införandet av Europeisk volontärtjänst inverkade ocksĺ direkt pĺ systemen för stöd till ungdomsverksamhet, ĺ ena sidan genom att det skapades ett europeiskt nätverk av icke-statliga organisationer som tar emot unga volontärer, ĺ andra sidan genom att medlemsstaterna anpassade sig till den nya verksamheten. Det nya initiativet drogs igĺng vid en tidpunkt dĺ EU, för att möta arbetslösheten, lanserade sin strategi för sysselsättningen, där livslĺngt lärande spelar en grundläggande roll. Samtidigt inleddes i ett flertal medlemsstater diskussioner om volontärtjänst i samband med att den obligatoriska militärtjänsten gradvis började ersättas med yrkesarméer. En annan betydelsefull förändring ägde rum pĺ 1990-talet, dĺ programmet successivt öppnades för länder utanför EU, framför allt kandidatländerna och Efta-länderna men även länderna i Medelhavsomrĺdet. Även i detta avseende utvecklades programmet i enlighet med de övergripande utvecklingstendenserna i den internationella politiken. Samarbetet med tredje land pĺ ungdomsomrĺdet inom ramen för programmen Ungdom och Euro-Med Ungdom utgör en fortsättning av gemenskapens tidigare ĺtgärder och program sedan 1992. Samarbetet begränsade sig inledningsvis till länderna i Central- och Östeuropa, OSS, Maghrebländerna och länderna i Latinamerika, men utvidgades 1995 till att även omfatta tolv partnerländer i södra Medelhavsomrĺdet, vissa länder i Sydösteuropa och, pĺ försök, i Afrika. Ett särskilt program för partnerländerna i Medelhavsomrĺdet, med betydande delfinansiering frĺn budgetposten för Meda, inleddes 1999. Man kan konstatera att Europeiska gemenskapens initiativ pĺ ungdomsomrĺdet sedan 1988 har följt samma utveckling som den europeiska integrationen. 2.2. Mĺl För att skapa kontinuitet är mĺlen för programmet Ungdom, som genomförs i enlighet med beslut nr 1031/2000/EG, desamma som för de tvĺ tidigare programmen Ungdom för Europa och Europeisk volontärtjänst. Programmet har fyra övergripande mĺl för stödet till icke-formell utbildning. För att dessa mĺl skall kunna nĺs har programmet beviljats ett anslag pĺ 520 miljoner euro för perioden 2000-2006. Programmet är även öppet för kandidatländerna och de Efta-länder som ingĺr i EES. 2.3. Utvecklingen pĺ ungdomsomrĺdet sedan 2000 Det var när kommissionen 2001 antog vitboken om nya insatser för Europas ungdom som samarbetet pĺ ungdomsomrĺdet verkligen tog fart. Vitboken var resultatet av ett omfattande samrĺd pĺ europeisk och nationell nivĺ mellan regeringar, offentliga myndigheter, forskare, aktörer pĺ ungdomsomrĺdet och ungdomarna själva. Detta gjorde det möjligt att strukturera samarbetet pĺ ungdomsomrĺdet. Denna process gjorde att rĺdet i maj 2002 kunde anta ramar för det europeiska samarbetet pĺ ungdomsomrĺdet. I dessa fastställs bl.a. de specifika prioriteringar (delaktighet, information, volontärarbete, ökad förstĺelse för ungdomar) som medlemsstaterna utgick ifrĺn när de beslutade att utveckla en öppen samordningsmetod. De insatser som gjorts till förmĺn för det europeiska samarbetet pĺ ungdomsomrĺdet har bidragit till att ge detta omrĺde mer struktur och har därmed pĺ ett allt tydligare sätt satt sin prägel pĺ finansieringsinstrumentet. Genomförandet av den öppna samordningsmetoden ledde i november 2003 till att rĺdet antog [2] följande gemensamma mĺl för delaktighet och information: [2] EUT C 295, 5.12.2003, s. 6. Gemensamma mĺl för delaktighet - Öka ungdomars delaktighet i samhällslivet. - Öka ungdomars delaktighet i den representativa demokratins strukturer. - Stödja olika sätt att lära sig medverka. Gemensamma mĺl för information - Förbättra ungdomars tillgĺng till informationstjänster. - Tillhandahĺlla information av god kvalitet. - Öka ungdomars medverkan i utformning och spridning av information. 3. Genomförande av programmet Ungdom 3.1. Allmänna inledande överväganden 3.1.1. Allmänna och särskilda mĺl De allmänna mĺlen för programmet följer av den rättsliga grunden, dvs. artikel 149 i EG-fördraget om utbildning, yrkesutbildning och ungdomsfrĺgor, särskilt punkt 2 enligt vilken ett av mĺlen för gemenskapens insatser skall vara att "främja utvecklingen av ungdoms- och ungdomsledarutbyte". De fyra särskilda mĺlen för programmet anges i beslut nr 1031/2000/EG: a) Att främja ungdomars aktiva bidrag till uppbyggnaden av Europa genom deras deltagande i gränsöverskridande utbyten inom gemenskapen eller med tredje land för att främja en bättre förstĺelse för Europas kulturella mĺngfald samt dess grundläggande gemensamma värderingar, för att pĺ sĺ sätt bidra till kampen mot rasism, antisemitism och främlingsfientlighet. b) Att stärka deras solidaritetskänsla genom att ungdomar i större omfattning deltar i gränsöverskridande allmännyttig verksamhet inom gemenskapen eller i tredje land, särskilt i de länder som har ingĺtt samarbetsavtal med gemenskapen. c) Att uppmuntra ungdomars initiativförmĺga, företagsamhet och kreativitet sĺ att de kan spela en aktiv roll i samhällslivet och samtidigt öka medvetenheten om värdet av en icke-formell europeisk utbildningserfarenhet. d) Att stärka samarbetet i ungdomsfrĺgor genom att främja utbyte av god praxis, utbildning av personer som arbetar med ungdomar/ungdomsledare och utformning av nyskapande ĺtgärder pĺ gemenskapsnivĺ. 3.1.2. Operativa mĺl För att de särskilda mĺlen skall kunna nĺs är programmet indelat i fem olika delprogram: - Delprogram 1 - Ungdom för Europa - 1.1 - Ungdomsutbyte inom gemenskapen - 1.2 - Ungdomsutbyte med tredje land - Delprogram 2 - Europeisk volontärtjänst - 2.1 - Europeisk volontärtjänst inom gemenskapen - 2.2 - Europeisk volontärtjänst i samarbete med tredje land - Delprogram 3 - Ungdomsinitiativ - Delprogram 4 - Gemensamma ĺtgärder - Delprogram 5 - Stödinsatser - 5.1 - Utbildning och samarbete för aktörer inom ungdomspolitiken - 5.2 - Information till och forskning om ungdomar - 5.3 - Information om och synlighet hos ĺtgärderna - 5.4 - Stödinsatser Inom ramen för programmet preciseras de operativa mĺlen genom att ĺtgärderna för genomförande av de särskilda mĺlen beskrivs pĺ följande sätt i beslut nr 1031/2000/EG: - Stöd till ungdomars rörlighet över gränserna. - Stöd till användning av informations- och kommunikationsteknik (IKT) inom ungdomsomrĺdet. - Stöd till utveckling av nätverk för samarbete pĺ europeisk nivĺ, vilket möjliggör ett ömsesidigt utbyte av erfarenheter och god praxis. - Stöd till transnationella projekt som främjar unionsmedborgarskapet och ungdomars engagemang i unionens utveckling. - Främjande av sprĺkkunskaper och förstĺelse för olika kulturer. - Stöd till pilotprojekt som bygger pĺ gränsöverskridande partnerskap i syfte att stimulera till förnyelse och kvalitet pĺ ungdomsomrĺdet. - Utarbetande pĺ europeisk nivĺ av metoder för analys och uppföljning av ungdomspolitiken och dennas utveckling (t.ex. databaser, nyckelpersoner, ömsesidig kännedom om "system") samt för spridning av god praxis. 3.2. Programplaneringens samstämmighet med den allmänna utvecklingen 3.2.1. Mĺlens relevans i förhĺllande till problemställningen När det gäller programmets inre samstämmighet kan man konstatera att mĺlen pĺ olika nivĺer - allmänna, särskilda och operativa - hänger samman pĺ ett harmoniskt sätt, med undantag av tvĺ av de operativa mĺlen: "stöd till användning av informations- och kommunikationsteknik inom ungdomsomrĺdet" och "främjande av sprĺkkunskaper och förstĺelse för olika kulturer", som snarare tillhör programmets särskilda mĺl än de operativa mĺlen. Vad beträffar programmets samstämmighet med den allmänna utvecklingen kan man säga att det till viss del stämmer överens med den rĺdande verkligheten, särskilt efter upprättandet av ramarna för det europeiska samarbetet pĺ ungdomsomrĺdet. Efter den första fasen av programmet Ungdom har detta utvecklats gradvis, för att svara mot behov som uppstĺtt pĺ avgränsade omrĺden. Genom antagandet av ramarna för det europeiska samarbetet pĺ ungdomsomrĺdet ges ungdomsdimensionen struktur och självständighet. De allmänna mĺl som ställts upp inom dessa nya ramar bör följaktligen gälla även programmet, och hänsyn bör särskilt tas till nya prioriteringar sĺsom delaktighet, information, och ökad förstĺelse för ungdomar, men även till alla nya inslag i frĺga om volontärarbete som har tillkommit sedan utkastet till konstitutionsfördrag antogs. Programmet uppvisar generellt sett en god inre samstämmighet. När det gäller dess samstämmighet med den allmänna utvecklingen är det emellertid inte fullständigt anpassat till den rĺdande verkligheten. Det betyder inte att programmet saknar samband med den allmänna utvecklingen, men det tar inte hänsyn till de nya faktorer som tillkommit genom samarbetet pĺ ungdomsomrĺdet. 3.2.2. Slutsatser Mĺlen för programmet har fastställts av lagstiftaren i beslutet; det är alltsĺ nödvändigt att inom dessa ramar försöka finna utrymme för flexibilitet, sĺ att programmet kan anpassas till den allmänna utvecklingen. Det framtida programmet kommer lättare att kunna ta hänsyn till ramarna för samarbete pĺ ungdomsomrĺdet. Denna nya rättsliga grund bör dessutom vara tillräckligt flexibel för att gradvis kunna anpassas till den framtida utvecklingen av samarbetet pĺ ungdomsomrĺdet. 3.3. Operativa aspekter 3.3.1. Beskrivning Programadministrationen sköts till stor del av de nationella programkontoren enligt de normala administrativa förfaranden, som i princip följs av de nationella programkontoren i samtliga programländer. Inom ramen för halvtidsutvärderingen av programmet har ett frĺgeformulär sänts till samtliga deltagarorganisationer, via de nationella programkontoren. Syftet var att fĺ deltagarnas synpunkter pĺ öppenheten i de förfaranden och hjälpmedel som för närvarande används för den allmänna programadministrationen och att kontrollera hur pass effektivt de underlättade tillgĺngen till programmet. Frĺgorna gällde främst tillgĺngen till programmet, förfarandena för ansökan, beslut och rapportering samt reglerna för beviljande av bidrag. 3.3.2. Sammanfattning av positiva erfarenheter och svĺrigheter Följande har framkommit genom samrĺdsprocessen: Bilden av programmet (information och publicitet): Informationen om programmet har förbättrats avsevärt tack vare dokumentation, nationella och regionala evenemang och Internet. Pĺ senare ĺr har informationen bättre anpassats för en ung publik. Handledningen är emellertid inte tillräckligt tydlig, och den bör omarbetas och ges en mer lättläst stil och form, i stället för att ändras ĺrligen. Bristen pĺ synlighet visar sig främst pĺ politisk nivĺ. Programmets tillgänglighet: Det nationella programkontoret är lättillgängligt för de flesta organisationer. Det geografiska avstĺndet till de nationella programkontoren utgör dock ett hinder för smĺ, lokala organisationers tillgĺng till programmet, särskilt de som befinner sig i avlägsna landsbygds- eller tätortsomrĺden. De nationella programkontor som har ett nät av lokala eller regionala informationskontor är emellertid mer lättillgängliga för dessa organisationer och kan alltsĺ ge dem ett bättre stöd. Samstämmighet i genomförandet av programmet: De nationella programkontoren behandlar ansökningarna likvärdigt och godkänner en rimlig andel av projekten. De skiljaktiga beslut som fattas av de nationella programkontoren är dock onekligen en källa till svĺrigheter för ansökande partnerorganisationer. Problemet visar sig främst i samband med projekt som beviljas delad finansiering och vars olika delar bedöms av olika nationella programkontor som inte samrĺder i förväg. Systemet för urval och beslut mĺste alltsĺ göras öppnare, mer konsekvent och mer sammanhängande i alla programländer. Ansökan: Den gällande tidsplanen, med ett förfarande i fem steg (tre för samarbetsprojekt med tredje land), motsvarar behoven hos de flesta deltagare. Ansökningsblanketterna har utformats för att användas av erfarna ungdomsledare och är inte anpassade för alla kategorier av ungdomar. Vissa av frĺgorna är alltför detaljerade för projekt som ännu bara befinner sig pĺ förberedelsestadiet. I detta sammanhang har de ansökningsförfaranden som tillämpas för mikroprojekt (bilaterala/trilaterala projekt = delad finansiering) respektive makroprojekt (multilaterala projekt där minst fyra partnerorganisationer deltar = vanligtvis en enda ansökan till det nationella programkontoret i värdlandet) diskuterats. Varje förfarande hade sina föresprĺkare: smĺ organisationer föredrog mikroprojekt, stora makroprojekt. Större europeiska icke-statliga ungdomsorganisationer efterfrĺgade dessutom en förenkling av ansökningsförfarandet genom ett system med ansökan för flera projekt inom ett antal delprogram, i stället för ett system med ansökan för enstaka kortvariga projekt. När ett projekt avslĺs bör orsakerna till detta anges i detalj, sĺ att en ny ansökan underlättas och uppmuntras. Finansiella bestämmelser: Systemet med schablonbelopp och fasta belopp är rättvist och mer användarvänligt än det tidigare, som utgick frĺn procentsatser. Det är emellertid inte flexibelt, vilket innebär svĺrigheter för mycket missgynnade grupper, t.ex. marginaliserade ungdomar, eftersom det är svĺrt för dem att finna delfinansiering. Utbetalning av bidrag: I princip skall meddelandet om att ett projekt godkänts och förhandsutbetalningen av bidraget (75 %) till deltagarna göras minst en mĺnad innan projektet inleds. Vissa programländer har dock alltför sent fĺtt veta vilka projekt som valts ut, och kommissionen har dröjt med utbetalningen av bidragen till projekt som bedömts och valts ut pĺ central nivĺ. Dessa förseningar har i vissa fall medfört att de berörda projekten ställts in eller skjutits upp eller att partner och deltagare bytts ut, vilket har försatt organisatörerna och deras partner i en mycket svĺr situation. Utvärderingsförfarande: Deltagarna förutsätts lägga fram sin slutrapport inom tvĺ mĺnader efter det att projektet avslutats. De nationella programkontoren och kommissionen (när det gäller centraliserade projekt) utvärderar innehĺllet och resultatet och granskar den ekonomiska redovisningen innan det resterande bidraget betalas ut. Deltagarna fĺr dock i allmänhet varken feedback eller synpunkter. Uppföljningsmöten, utvärdering och spridning av god praxis är av yttersta vikt för att ungdomsarbetet och strukturer för ungdomar skall kunna utvecklas. Föreskrifter för de nationella programkontoren: Analysen av hur föreskrifterna för de nationella programkontoren har genomförts, som gjordes 2002 och vars resultat har godkänts av programkommittén, visar att de operativa verktygen och den ram för ansvarsfrĺgorna som upprättas genom föreskrifterna i stort sett har fungerat tillfredsställande. Även om den praktiska tillämpningen givit upphov till svĺrigheter i ett fĺtal fall, kan erfarenheterna av genomförandet som helhet betraktas som goda. De nuvarande föreskrifterna kommer därför att fortsätta att gälla under hela den tid som programmets rättsliga grund gäller. 3.3.3. Bedömning av de operativa aspekterna Följande utlĺtande kan ges om resultatet av seminariet om förfarandena: Bilden av programmet: Handledningen innehĺller en redogörelse pĺ programländernas viktigaste sprĺk för de huvudsakliga mĺlen för programmet Ungdom, urvalskriterierna och ansökningsförfarandet. Merparten av de nationella programkontoren producerar användarvänliga färgbroschyrer (vanligtvis en för varje delprogram) som vänder sig till en ung publik och förmedlar den relevanta informationen pĺ ett enkelt och lättbegripligt sätt. Vissa webbplatser är ocksĺ interaktiva och anpassade till en ung publik. Alla nationella programkontor bör uppmuntras att producera dokumentation och informationsverktyg som drar till sig ungdomars uppmärksamhet och väcker deras intresse och motivation. Det är emellertid inte alltid som programmets mĺl förmedlas till de relevanta statliga myndigheterna, framför allt pĺ regional och lokal nivĺ. Denna brist pĺ information innebär ocksĺ att tillgĺngen till delfinansiering och stöd frĺn de lokala myndigheterna försvĺras eller till och med omöjliggörs. De nationella myndigheterna, de nationella programkontoren och kommissionen har en viktig funktion när det gäller att förbättra bilden av programmet pĺ politisk nivĺ. Man skulle kunna underlätta deras arbete genom att främja bildandet av partnerskap vid de lokala myndigheterna och mellan dessa. Evenemang som "europeiska ungdomsveckor" spelar ocksĺ en viktig roll när det gäller att medvetandegöra allmänheten pĺ nationell och lokal nivĺ. Programmets tillgänglighet: Programmets tillgänglighet och deltagarnas geografiska närhet pĺ nationell, regional och lokal nivĺ är viktiga aspekter av programmet. Vissa länder skulle kunna ta lärdom av dem som antagit regionala föreskrifter, i vissa fall permanent och i andra fall pĺ försök, och göra programmet mer lättillgängligt för ungdomarna. Samstämmighet i genomförandet av programmet: Även om förfarandena är standardiserade bör vissa nationella programkontor anpassa dem till sina nationella behov eller till de tillgängliga resurserna. Man kan konstatera en viss brist pĺ öppenhet, särskilt när det gäller förfarandet för beslut om beviljande av bidrag, när nationella prioriteringar läggs till de europeiska prioriteringarna eller ersätter dessa. För att en viss flexibilitet skall kunna bibehĺllas är det alltsĺ viktigt att de nationella programkontoren ser till sĺ att det rĺder en konsekvent jämvikt mellan de europeiska och de nationella prioriteringarna, och att dialog och samrĺd kontinuerligt äger rum med de nationella programkontoren. Vissa nationella programkontor vill behĺlla möjligheten till delad finansiering, eftersom detta system gör det lättare för dem att bedöma aktivitetsnivĺn pĺ grundval av de ansökningar som inkommit, medan de, när det gäller multilaterala projekt, inte alltid känner till hur mĺnga partnerorganisationer som är inblandade i projekt som genomförs i andra länder. Samrĺd mellan programkontoren bör dock vara obligatoriskt när det gäller projekt med delad finansiering. Finansiering av projekt: Ansökningar avseende projekt med lĺng varaktighet som omfattar flera delprogram skulle kunna innebära en förenklad ansökningsprocess och därmed mindre förseningar när det gäller utbetalningar. Genom ett sĺdant ansökningssystem skulle ungdomsorganisationerna kunna ansöka om flera projekt samtidigt, i stället för att lämna en ansökan för varje projekt. Projekt med längre varaktighet skulle kunna bidra till att öka allmänhetens medvetenhet om programmet och höja motivationen pĺ lokal nivĺ, vilket skulle öka möjligheterna till ytterligare finansiering. Det är dock nödvändigt att ta hänsyn till smĺ organisationers och mindre gynnade gruppers begränsningar; i deras fall är mikroprojekt av grundläggande betydelse. Utvärderingsprocess: Det är väsentligt att deltagarna fĺr en utvärdering av sitt projekt, inte bara i samband med ansökan utan även när projektet avslutats. Utbytet av erfarenheter och god praxis bör underlättas av de nationella programkontoren och kommissionen. Projektresultaten bör pĺverka programmet och ge effekter pĺ ungdomsstrukturer och ungdomspolitik. Resurser bör ställas till förfogande för att underlätta anordnandet av utvärderingsseminarier pĺ nationell och europeisk nivĺ. 3.3.4. Slutsatser Sammanfattningsvis följer här en lista över de rekommendationer som kan ges pĺ grundval av utvärderingen av de förfaranden som gäller för programmet: - Öka programmets synlighet i politiskt hänseende. - Upprätta regionala och lokala informations- och kontaktkontor för att öka närheten till deltagarna. Anta riktlinjer för stöd under programmets olika faser (marknadsföring, ansökan, utvärdering), framför allt för marginaliserade ungdomar. - Förenkla och underlätta ansökningsprocessen pĺ administrativ nivĺ. Främja och stödja projekt som omfattar flera delprogram, dock utan att avskaffa de smĺskaliga projekten. - Öka öppenheten i beslutsprocessen och urvalskriterierna och öka samstämmigheten och förbättra balansen mellan de nationella och de europeiska prioriteringarna i samtliga programländer. - Förbättra tillgĺngen till programmet för mindre gynnade grupper och ungdomar i tredje land genom att införa en mer flexibel mekanism för beviljande av bidrag. - Anordna ĺrliga utvärderingsmöten för deltagarna pĺ nationell och europeisk nivĺ liksom för grupper av länder. 3.4. Delprogram 1 Ungdom för Europa 3.4.1. Riktlinjer I bilagan till beslut nr 1031/2000/EG om inrättande av programmet Ungdom definieras de särskilda mĺlen för delprogram 1 pĺ följande sätt: Gemenskapen skall stödja verksamhet för ungdomars rörlighet, förutsatt att verksamheten pĺgĺr under minst en vecka, utgĺr frĺn gemensamma projekt inom gemenskapen (vid utbyte inom gemenskapen) och omfattar grupper av ungdomar som i princip är mellan 15 och 25 ĺr och som är lagligen bosatta i en medlemsstat eller i ett tredje land (vid utbyte med tredje land skall ĺtminstone tvĺ medlemsstater vara delaktiga i denna verksamhet). Denna verksamhet, som grundar sig pĺ gränsöverskridande partnerskap mellan grupper av aktivt deltagande ungdomar, skall utformas sĺ att de fĺr möjlighet att upptäcka och bli medvetna om andra sociala och kulturella sammanhang och sĺ att de uppmuntras att delta i eller själva starta annan verksamhet pĺ europeisk nivĺ. Särskild uppmärksamhet skall ägnas ungdomar som för första gĺngen deltar i nĺgon europeisk verksamhet, ungdomar med sämre möjligheter samt smĺskaliga eller lokala grupper utan erfarenhet pĺ europeisk nivĺ. Bilateral rörlighet för grupper kommer att finansieras om detta är motiverat med avseende pĺ mĺlgrupper eller en särskild pedagogisk inriktning, men enbart vid utbyte mellan programländerna. Finansiering kan ges till verksamhet som syftar till att stärka ungdomars aktiva deltagande i projekt för gruppers rörlighet, särskilt verksamhet som syftar till att förbereda ungdomarna sprĺkligt och interkulturellt inför avresan. 3.4.2. Genomförande a) Allmän bedömning Delprogram 1 gör det möjligt att bidra till ungdomars utbildningsprocess, främst genom utbyten, och göra dem medvetna om den kulturella mĺngfalden, rätten till lika möjligheter och kampen mot utanförskap, rasism och främlingsfientlighet. Delprogram 1 främjar upprättandet av förstärkta partnerskap pĺ alla nivĺer mellan kommissionen och medlemsstaterna, mellan de nationella programkontor som ansvarar för att genomföra delprogrammet och mellan grupper av ungdomar som förbereder och deltar i projekten. Delprogram 1 bidrar till ungdomars "informella" utbildningsprocess genom att göra dem medvetna om att de deltar i byggandet av Europa. Det bidrar till att ge dem en bättre förstĺelse för den europeiska mĺngfalden. b) Operativa verktyg Bilateralt utbyte är ett verktyg som lämpar sig för en första europeisk erfarenhet för en ungdomsorganisation eller för grupper av ungdomar med sämre möjligheter. Vad de senare beträffar bör projektens varaktighet och innehĺll begränsas, sĺ att de bättre kan anpassas till dessa ungdomars behov. Multilaterala utbyten har en verkligt interkulturell europeisk karaktär. Sökandet efter utbytespartner är emellertid en besvärlig fas. Partnerskapet är av grundläggande betydelse, men de olika partnernas roller är ibland oklara, särskilt när det gäller fördelningen av det ekonomiska och organisatoriska ansvaret. Det är viktigt att ungdomarna fĺr effektiv ledning, och att de faktiskt deltar genom hela projektet. I detta avseende pĺpekar medlemsstaterna att man, om programmet tillät det, skulle kunna sänka minimiĺldern för deltagande till 13 eller till och med 12 ĺr och lĺta ungdomarnas mognad avgöra om de kan delta. I allmänhet blir de ungdomar som deltar i ett utbyte motiverade att även delta i annan verksamhet inom ramen för programmet eller i andra EU-program, t.ex. Sokrates eller Leonardo. Förbindelselänkar mellan programmen vore ett välkommet inslag. Studien av effekterna visar att ett erkännande av verksamhetens värde efterfrĺgas, och att deltagarna bör kunna fĺ ett intyg som visar att de deltagit i ett ungdomsutbyte. När det gäller genomförandet av utbytesprojekt nämner medlemsstaterna att det vore lämpligt att i projektets varaktighet räkna med den tid som ägnas ĺt förberedelser och ĺt att sammanfatta genomförandet av projektet. 3.4.3. Analys av effektivitet och ändamĺlsenlighet Mellan 2000 och 2002 anslogs 79,1 miljoner euro till delprogram 1 för ungdomsutbyten inom ramen för programmet Ungdoms budget. 167 298 ungdomar kunde därigenom delta i nĺgot av de 8 467 projekt som finansierades av kommissionen. Andelen multilaterala projekt var 30 % 2000 och hade ökat till 40 % vid utgĺngen av 2002, i överensstämmelse med det mĺl som kommissionen satt upp. Effekter pĺ ungdomar Studien av effekterna visade att delprogram 1 gav ungdomar i kandidatländerna möjlighet att vistas i europeiska länder som de inte tidigare haft tillfälle att besöka. I frĺga om de bilaterala utbytena betonas i studien av effekterna att dessa är särskilt lämpliga för ungdomar med sämre möjligheter, t.ex. ungdomar frĺn den romska minoriteten eller ungdomar som bor i utsatta geografiska omrĺden, liksom för ungdomsorganisationer som gör sin första europeiska erfarenhet. För andra ungdomar är programmet inriktat pĺ multilaterala utbyten mellan grupper. Internationella erfarenheter är nĺgot som fĺr ungdomar att växa men kräver en fast ledning. Ungdomsutbyten innebär dessutom en möjlighet att öva främmande sprĺk och att göra interkulturella erfarenheter. Slutligen bidrar de till ömsesidig tolerans och respekt, ett öppet sinne och dialog. Tack vare rörligheten fĺr ungdomarna ocksĺ ett ökat medvetande om rollen som europeisk medborgare. Detta öppnande mot Europa utgör ett mervärde som ungdomarna kan utnyttja pĺ arbetsmarknaden. Det bör dock noteras att denna typ av icke-formell utbildning visserligen inte innebär nĺgra svĺrigheter för ungdomar frĺn socialgrupper med högre utbildning, men att mindre gynnade ungdomar behöver genomgĺ grundliga förberedelser inför utbytet. När det gäller det multikulturella lärandet och den personliga utvecklingen uppstĺr ofta en multiplikatoreffekt som gör att ungdomar som deltagit i ett utbytesprojekt i sin tur vill organisera ett utbytesprojekt eller, i ett andra steg, delta i mer individuella projekt i kreativ anda. Merparten uppvisar ocksĺ ett större engagemang för verksamhet pĺ lokal nivĺ. För ungdomar frĺn mindre gynnade miljöer, slutligen, är programmet mycket värdefullt, som en första europeisk erfarenhet genom bilateralt utbyte. Man bör även notera den positiva effekt som programmet, och framför allt utbytesverksamheten, kan ha för ungdomar med fysiska eller psykiska funktionshinder. Effekter pĺ ungdomsledare, organisationer och lokala samhällen När det gäller effekterna av delprogram 1 pĺ ungdomsledarna kan man säga att det har bidragit till att framhäva betydelsen av en hög standard pĺ deras arbete, behovet av särskild utbildning om interkulturella internationella utbyten, nyttan med nätverk mellan behöriga organisationer pĺ ungdomsomrĺdet och utbyte av god praxis samt vikten av sprĺkkunskaper. Vad ungdomsorganisationerna beträffar stĺr det klart att de generellt sett rättar sig efter de ĺrliga prioriteringar som fastställs av kommissionen och de nationella programkontoren, men att en särskild ansträngning har gjorts när det gäller projektens kvalitet och de regionala särdragen. De ungdomsledare som medverkar i multilaterala utbyten tillägnar sig kunskap genom erfarenhet, vilket har skapat ett behov av att sprida god praxis; här bör insatserna intensifieras. Ungdomsorganisationerna, ĺ sin sida, ställs inför extraarbete och framför allt en koncentration av verksamheten till skolloven. I vissa medlemsstater använder sig kommunerna av sitt nätverk av vänorter för att utbyten skall kunna komma till stĺnd. Genom ett mer systematiskt sökande efter partner, nätverksbyggande mellan ungdomsorganisationer och decentralisering av de strukturer som ger ungdomar möjlighet att delta i utbytesprojekt kan denna del av programmet förbättras. Inom delprogram 1 (Ungdom för Europa) rekommenderas, när det gäller organisationer med internationell erfarenhet, att multilaterala projekt (med minst fyra deltagande länder) prioriteras. En begränsning av de bilaterala utbytesprojekten till nya och mindre erfarna ungdomsgrupper eller till mindre gynnade grupper är följaktligen inte motiverande för lokala grupper och ungdomsorganisationer, som har en ständig rotation bland sina medlemmar. Även om erfarenheten inte är ny för organisationen, är den det för deltagarna. För smĺ organisationer som arbetar med mindre gynnade grupper, kan de administrativa uppgifterna, organisationen och handläggningen av projekt med flera partner kännas alltför krävande. Utbytesprojektens multiplikatoreffekt har märkts främst pĺ lokal och regional nivĺ, där intresset för Europa har ökat och nya ungdomsorganisationer har bildats. Effekter pĺ politik, lagstiftning och institutioner Programmet Ungdom tjänar som inspirationskälla för medlemsstaterna, som ofta stöder identiska projekt utanför programmet. Decentraliseringen av programmet, som blir allt mer utbredd vid de nationella programkontoren, ger en multiplikatoreffekt och gör programmet mer lättillgängligt för alla ungdomar utan ĺtskillnad. Vad kandidatländerna beträffar är ungdomsutbyten en relativt ny företeelse, eftersom de egentligen inte haft möjlighet att delta i internationella utbyten tidigare. Kommissionens ĺrliga prioriteringar respekteras och motsvarar i mĺnga fall de nationella prioriteringarna. Det vore emellertid önskvärt att inga fler prioriteringar fastställdes, och de nationella prioriteringarna fĺr inte vara sinsemellan oförenliga eller oförenliga med de europeiska prioriteringarna. 3.4.4. Slutsatser om delprogrammet Genom ungdomsutbyten fĺr ungdomar av olika nationaliteter tillfälle att träffas pĺ ett enkelt sätt i en miljö som gör det möjligt att utforska gemensamma ämnen och upptäcka andra kulturer. Den i stort sett fullständiga decentraliseringen av detta delprogram till programkontoren har bidragit till att göra programmet mer lättillgängligt och tydligt för de ungdomar som deltar. Projektens kvalitet blir ständigt bättre tack vare ett grundligare arbete hos organisationerna och andra partner som leder projekt. Programkontoren arbetar pĺ denna nivĺ med information och utbildning för projektledare, genom att anordna informations- och utbildningsseminarier. Följande förbättringar bör dock göras: - Mer arbete bör läggas ned pĺ att upprätta högkvalitativa partnerskap, särskilt inom de multilaterala projekten. De nationella programkontoren bör spela en viktigare roll i detta sammanhang. - De nationella programkontoren bör bli mer samspelta för att kunna ge partnerna en bättre service, nĺgot som är av ännu större betydelse för bilaterala projekt vars finansiering är beroende av flera nationella programkontor. - För grupper av ungdomar med sämre möjligheter bör projektens varaktighet kunna förkortas. - Minimiĺldern för deltagande i ett utbyte skulle i vissa fall kunna sänkas till 12-13 ĺr. - Ungdomar som deltagit i ett utbytesprojekt bör kunna fĺ ett intyg som visar att de deltagit i ett europeiskt program. - Ett ungdomsutbytesprojekt bör pĺgĺ under längre tid och innefatta förberedelser, genomförande av själva projektet och en redogörelse för vad ungdomarna uppnĺtt med projektet när det avslutats. - Förbindelselänkar mellan delprogrammen bör kunna skapas i form av "övergĺngsprojekt" med längre varaktighet. 3.5. Delprogram 2 Europeisk volontärtjänst 3.5.1. Riktlinjer I bilagan till beslut nr 1031/2000/EG om inrättande av programmet Ungdom anges de särskilda mĺlen för Europeisk volontärtjänst. I beslutet avses med "ung volontär" en person som i princip är mellan 18 och 25 ĺr gammal. De unga volontärerna skall utföra en solidarisk verksamhet i syfte att förvärva social förmĺga och sociala färdigheter och samtidigt lämna ett bidrag till samhället. De skall i detta syfte i en annan medlemsstat än den där de är bosatta, eller i tredje land, under en begränsad tid (högst tolv mĺnader) delta i en ideell, oavlönad verksamhet som är av betydelse för samhället. Volontärtjänsten bygger pĺ partnerskap och delat ansvar mellan den unga volontären, den utsändande organisationen och den mottagande organisationen. Kommissionen skall utfärda ett intyg om att de unga volontärerna deltagit i volontärtjänsten. När det gäller delprogram 2.1 (Europeisk volontärtjänst inom gemenskapen) föreskrivs följande i samma bilaga till den rättsliga grunden: "Gemenskapen kommer att stödja gränsöverskridande projekt (av begränsad längd, i princip mellan tre veckor och ett ĺr) som gör det möjligt för ungdomar att aktivt och individuellt delta i verksamheter som är avsedda att bidra till att fylla olika behov i samhället pĺ en rad olika omrĺden och som samtidigt utgör en informell utbildningserfarenhet för att tillgodogöra sig sociala och kulturella färdigheter. Syftet med dessa projekt är att ungdomar skall komma i kontakt med andra kulturer och andra sprĺk och fĺ erfarenhet av nya idéer och projekt i ett multikulturellt civilt samhälle." Flera prioriteringar har införts: utveckling av den del som avser kortare projekt, för att förbättra tillgĺngen till volontärtjänsten för ungdomar med sämre möjligheter och garantera dem personligt stöd; introducera volontärtjänstverksamhet som nĺgot nytt i befintliga partnerskap eller nya partnerskap; inbegripa organisationer som ännu inte deltagit i Europeisk volontärtjänst; införa nya omrĺden och innovationer; bidra till lokal utveckling. 3.5.2. Genomförande a) Allmän bedömning Europeisk volontärtjänst lanserades 1996 som en pilotĺtgärd. I dag ingĺr den i programmet Ungdom (2000-2006) och fĺr ett budgetanslag pĺ omkring 25 miljoner euro per ĺr. Det handlar alltsĺ om en av de viktigaste delarna av programmet. Varje ĺr fĺr omkring 3 500 ungdomar i programländerna möjlighet att tillbringa mellan 6 och 12 mĺnader utomlands. För ungdomar med sämre möjligheter har det inrättats en särskild programdel som omfattar projekt med kort varaktighet. Genom Europeisk volontärtjänst finansieras dock även större projekt med deltagande av upp till 60 volontärer pĺ olika platser. Ĺr 2002 infördes en möjlighet till kollektiv volontärtjänst, för att ännu fler volontärer skulle kunna sättas in i samband med särskilda evenemang, t.ex. idrottsevenemang. b) Operativa verktyg De allra flesta projekt inom Europeisk volontärtjänst administreras av de nationella programkontoren. Det är till största delen frĺgan om individuella volontärtjänstprojekt med lĺng varaktighet (bilaterala projekt där en volontär deltar), men det kan även röra sig om individuella projekt eller grupprojekt med kortare varaktighet (mellan 3 veckor och 6 mĺnader) som är öppna för unga volontärer med sämre möjligheter. Pĺ central nivĺ skiljer man mellan tvĺ typer av projekt: ĺ ena sidan större europeiska projekt som innefattar mĺnga partnerorganisationer och ett stort antal volontärer som sänds till olika platser, ĺ andra sidan individuellt mottagande pĺ europeiska icke-statliga ungdomsorganisationers sekretariat. Ett förfarande för godkännande av mottagande organisationer inom volontärtjänstprojekt har inrättats i programländerna och gĺr ut pĺ att en intresseanmälan görs. Godkännandet är en förutsättning för att en bidragsansökan skall kunna göras och innebär en garanti för det mottagande projektets öppenhet och kvalitet. Byrĺn för tekniskt stöd kan ocksĺ hjälpa intresserade personer, volontärer, organisationer och nationella programkontor och arbetar dessutom med kommunikation och rĺdgivning. 3.5.3. Analys av effektivitet och ändamĺlsenlighet Mellan 2000 och 2002 anslogs sammanlagt 66,5 miljoner euro till Europeisk volontärtjänst (2000: 20,7 miljoner euro; 2001: 23,9 miljoner euro; 2002: 21,9 miljoner euro). Antalet projekt har ökat kraftigt och konstant sedan 2000 (med 15 % mellan 2000 och 2001 och 21 % mellan 2001 och 2002). 17 703 mottagande och sändande projekt finansierades (2000: 5 423; 2001: 5 754; 2002: 6 526). Antalet volontärer inom Europeisk volontärtjänst uppgick sammanlagt till nästan 10 000 vid utgĺngen av denna första treĺrsperiod (2000: 2 798; 2001: 3 430; 2002: 3 432), och mellan 2000 och 2001 var ökningen sĺ stor som 23 %. Nu tycks antalet ha stabiliserats till omkring 3 500 volontärer per ĺr. I detta sammanhang bör det noteras att omkring 6 000 bilaterala mottagande projekt finns tillgängliga i Europeisk volontärtjänsts databas pĺ Internet. Effekter pĺ ungdomar Europeisk volontärtjänst utgör ett avgörande steg i de unga volontärernas liv. De deltar aktivt i projektet och fattar beslutet att leva, lära och arbeta i upp till 12 mĺnader i ett främmande land. Eftersom volontärtjänsten är av övervägande individuell karaktär och pĺgĺr under en längre tid bidrar den i de flesta fall mycket till den personliga utvecklingen och ger ett avsevärt förbättrat självförtroende. Man kan ocksĺ mycket ofta se en förändring av volontärernas utbildnings- och yrkesmässiga mĺlsättningar. När de kommit tillbaka hem är de f.d. volontärerna öppnare, mer toleranta och mer osjälviska i sitt sätt att tänka och agera. En annan viktig multiplikatoreffekt är att de f.d. volontärerna är mer benägna att delta i icke-formell utbildningsverksamhet och att uppmuntra sina kamrater att ocksĺ göra det. Europeisk volontärtjänst innebär otvivelaktigt att ungdomarna fĺr tillfälle att skaffa sig nya personliga, sociala, interkulturella och tekniska färdigheter, vilket kan bidra till att förbättra deras möjligheter i arbetslivet. Det inarbetade och välfungerande systemet med intyg anses mycket betydelsefullt i detta avseende. Generellt sett är volontärerna oerhört nöjda med Europeisk volontärtjänst. Effekter pĺ ungdomsledare, organisationer och lokala samhällen Nya och oerfarna organisationer har systematiskt inbegripits och har kunnat skapa nya gränsöverskridande och lokala partnerskap. Deras normala volontär- eller ungdomsverksamhet har i de flesta fall fĺtt ett rejält uppsving när det gäller kvalitet, innovation och internationalisering. Mĺnga organisationer har bekräftat att det är tack vare programmet Ungdom som de har kunnat bibehĺlla sitt ungdomsarbete pĺ internationell nivĺ. Eftersom de lokala myndigheterna betraktas som möjliga sändande eller mottagande organisationer, har programmet ofta en hävstĺngseffekt när det gäller att inleda internationell verksamhet som initierats av kommunerna eller komplettera befintlig verksamhet med hjälp av ett gränsöverskridande volontärprojekt. I vissa programländer spelar stabila och erfarna nätverk och samordningsorganisationer en betydande roll. Ĺ ena sidan kan dessa nätverk och organisationer dela med sig av en avsevärd erfarenhet och ett stort kunnande till övriga partner. Ĺ andra sidan kan det hända att övriga parter blir mindre motiverade att bidra aktivt, och i nĺgra fall ger Europeisk volontärtjänst inget uppenbart mervärde och saknar en tydlig profil. Vissa organisationer har pĺpekat att den finansiering som behövs för deltagarna i Europeisk volontärtjänst är mycket betungande för dem och att deras ordinarie volontärprogram haft svĺrt att konkurrera. De ungdomsledare som medverkar i projekthandläggningen inom Europeisk volontärtjänst skaffar sig ny kompetens och nya färdigheter. Bland dem som oftast nämns finns organisationsförmĺga, solidaritet, kreativitet, ökad ansvarskänsla, mer omfattande internationell erfarenhet och interkulturell kompetens, förmĺga att skaffa finansiering och entreprenörsanda. När det gäller de lokala multiplikatoreffekterna har ett intressant tankeexperiment gjorts i Storbritannien: de sändande och de mottagande organisationerna inom Europeisk volontärtjänst uppger att varje volontär pĺverkar i genomsnitt 600 personer, vilket innebär att Europeisk volontärtjänst bara i Storbritannien, där 700 volontärer tas emot och sänds ut, hjälper 420 000 personer. Andra länder nämner multiplikatoreffekter inom vissa sektorer; när exempelvis nĺgra av deras barnhem börjar ta emot volontärer, fĺr detta de övriga att ocksĺ göra det. Effekter pĺ politik, lagstiftning och institutioner Det är svĺrt att slĺ fast ett orsakssamband när det gäller volontärtjänstens effekter pĺ politik, lagstiftning och institutioner. Det är omöjligt att med säkerhet avgöra om det är programmet Ungdom som ligger bakom förändringar i politik, lagstiftning och institutioner pĺ nationell nivĺ. Man kan dock med säkerhet konstatera en betydande ömsesidig pĺverkan mellan ĺ ena sidan utvecklingen pĺ nationell nivĺ, ĺ andra sidan impulserna frĺn programmet och vitboken. I länder som inte bedriver nĺgon nationell ungdomspolitik eller där välgörenhet traditionellt sett inte förekommer, har programmet en särskilt stor inverkan i detta avseende. Vissa länder har nyligen tillkännagivit förändringar i de omgivande strukturerna (ökat medvetandegörande om Europeisk volontärtjänst vid de nationella förvaltningarna, anpassningar av lagstiftningen för att göra den nationella volontärtjänsten mer förenlig med den internationella/europeiska dimensionen). I vissa länder, som valt att regionalisera programadministrationen eller att upprätta regionala nätverk med rĺdgivande funktion eller multiplikatorfunktion, kan man konstatera en stor institutionell pĺverkan: det har skapats myndigheter och regionala organ för uppföljning, informationsspridning, rĺdgivning och till och med bistĺnd med urvalsförfarandena. Det ĺterstĺr dock att se i vilken utsträckning effektiviteten i programmets genomförande och de gemensamma kriterierna kan garanteras i dessa fall. Den rättsliga grunden för det gällande programmet Ungdom innehĺller visserligen en uppmaning till medlemsstaterna att minska hindren för rörlighet, men det finns fortfarande ett stort antal problem med anknytning till volontärernas rättsliga, skattemässiga och sociala skydd, viseringsfrĺgan, frĺgan om erkännande av icke-formell utbildning osv. Det är bara i ett fĺtal länder som volontärer har en särskild rättslig ställning. Erkännandet av den icke-formella utbildning som erhĺlls inom ramen för Europeisk volontärtjänst, i form av ett intyg som undertecknas av den ansvariga kommissionsledamoten, fĺr positiva omdömen, liksom den förenkling som nyligen gjordes av förfarandet för utfärdande av intyget. Volontärtjänsten är den enda del av programmet där ett sĺdant godkännande införts. Intyget innebär emellertid ännu inte nĺgot systematiskt erkännande av kompetens och färdigheter. Europeisk volontärtjänst har ocksĺ i hög grad bidragit till att öka det nationella medvetandet om situationen i grannländerna och pĺ europeisk nivĺ. Den första europeiska konferensen om samhällstjänst och ungdomar, som hölls den 28-29 november 2003 i Rom, möjliggjorde ett första utbyte av information och god praxis mellan nationella samhällstjänster och de organ som ansvarar för ungdomspolitiken pĺ europeisk nivĺ. Avsikten är att fortsätta i samma riktning under 2004. Avslutningsvis pĺpekar vissa länder att de relativt höga kostnaderna för Europeisk volontärtjänst inte stĺr i proportion till det relativt begränsade antalet volontärer per ĺr. Dessutom innebär volontärtjänstens huvudsakligen individuella karaktär en begränsning när det gäller effekt och synlighet. 3.5.4. Slutsatser om delprogram 2 Det rĺder inget tvivel om att Europeisk volontärtjänst bör bibehĺllas som en väsentlig och igenkännlig del av det framtida programmet. Systematiska förbättringar rekommenderas när det gäller delprogrammets tillgänglighet, användarvänlighet, effekt, synlighet, effektivitet och ändamĺlsenlighet. - Längre och intensivare förberedelser rekommenderas (förberedande besök, utbildning, sprĺkkurser). - Större vikt bör läggas vid stabila partnerskap, även med avseende pĺ volontärens deltagande. Ett kompletterande stöd eller ett systematiskt deltagande av andra partner, t.ex. mentorer eller föreningar för f.d. volontärer, skulle kunna bidra till att förbättra kvaliteten och kontinuiteten. En mer användarvänlig Europeisk volontärtjänst - verktyg, förfaranden, former - Volontärtjänsten bör förenklas när det gäller formella villkor och förfaranden. - Den tid som förflyter frĺn projektets utformning fram till genomförandet bör förkortas. - En intensivare uppföljning eller utvärdering skulle kunna införas för volontärtjänstprojekt och eventuellt även inom programdelen Framtidssatsning. - Förfarandet för att anmäla intresse för mottagande bör decentraliseras, och ett snabbare och mindre tungrott generellt förfarande bör tillämpas för godkännande och ansökan. - Införande av minimikvalitetsnormer för mottagande projekt, oberoende av EU-finansieringen, skulle kunna vara av avgörande betydelse för marknadsföringen av Europeisk volontärtjänst. Normerna skulle kunna tjäna som kvalitetsstämpel och vara vägledande för gränsöverskridande volontärarbete. - Europeisk volontärtjänst bör även i fortsättningen vara decentraliserad, men det rekommenderas att vissa kompletterande projekt förblir centraliserade för att öppna för nyskapande, multilateral, kollektiv, interaktiv eller flerĺrig verksamhet. Tillgänglighet - Tillgĺngen till Europeisk volontärtjänst bör förbättras. - Det bör undersökas om Europeisk volontärtjänst kan nĺ mĺlet pĺ 10 000 unga européer per ĺr och i sĺ fall när och pĺ vilket sätt. - Ungdomar med sämre möjligheter bör även i fortsättningen utgöra den huvudsakliga mĺlgruppen, och volontärtjänsten bör utvecklas för att svara mot deras behov. - Det finns förslag om att ĺldersgränserna bör vara 18 och 30 ĺr, med möjlighet till undantag i särskilda fall, men det rĺder inget allmänt samförstĺnd i denna frĺga. - Det rekommenderas vidare att Europeisk volontärtjänst fortsätter att stĺ öppen för smĺ, lokala och oerfarna organisationer, som ocksĺ kan vara i behov av särskilt stöd. Finansiering Det ömsesidiga ekonomiska beroende som skapas av systemet med delad finansiering börjar pĺverka Europeisk volontärtjänst negativt. - Alla tänkbara alternativ till delad finansiering bör undersökas, utan att man för den skull avskaffar projektpartnernas och de nationella programkontorens gemensamma ansvar. - Bland övriga förslag märks sponsring av volontärtjänstprojekt, avskaffande av bidragen, införande av ett system för märkning utan EU-finansiering, förkortad varaktighet för projekten och en sänkning av bidragstaken för varje deltagare. - Vissa icke-statliga organisationer har föreslagit att frĺgan om införande av en enhetlig rörlighetskupong för volontärer, studerande och kursdeltagare skall undersökas. - Förberedelser, utvärdering och uppföljning bör stödjas i större utsträckning. - Principen med schablonbelopp, fasta belopp och delfinansiering fĺr positiva omdömen och bör bibehĺllas. Erkännande - Utfärdandet av intyg över Europeisk volontärtjänst rekommenderas gĺ hand i hand med ett bättre erkännande pĺ alla nivĺer av den icke-formella utbildning som erhĺlls inom Europeisk volontärtjänst, t.ex. genom lagstiftning, frivilliga överenskommelser, förstärkt samarbete med Europass eller inrättande av ett bonussystem som syftar till att underlätta tillgĺngen till formell utbildning och sysselsättning. Rättslig ram Det finns stora förväntningar pĺ den öppna samordningsmetoden, som införts i samband med volontärtjänst för ungdomar. Man tror att Europeisk volontärtjänst kommer att göra det möjligt att nĺ vissa av mĺlen i vitboken om ungdomspolitik pĺ det prioriterade omrĺdet "volontärtjänst för ungdomar". - Särskild uppmärksamhet mĺste alltsĺ ägnas ĺt att eliminera hindren för rörlighet i medlemsstaterna. - De flesta europeiska länder har varken lagstiftning, föreskrifter om rättslig ställning eller politik som särskilt avser volontärarbete. Denna brist anses allmänt som ett stort hinder för rörligheten, eftersom den innebär att volontärerna likställs med avlönade arbetare, studerande eller praktikanter, som beskattas, gĺr miste om sina sociala förmĺner eller stöter pĺ svĺrigheter när de ansöker om uppehĺllstillstĺnd. 3.6. Delprogram 3 Ungdomsinitiativ 3.6.1. Riktlinjer I bilagan till beslut nr 1031/2000/EG om inrättande av programmet Ungdom definieras de särskilda mĺlen för delprogram 3 pĺ följande sätt: "För att främja ungdomars initiativförmĺga och kreativitet skall gemenskapen stödja projekt där ungdomar aktivt och direkt deltar i nyskapande och kreativa projekt och i projekt som inriktar sig pĺ ungdomars sociala engagemang pĺ lokal, regional, nationell och europeisk nivĺ. Dessa projekt kommer att ge ungdomarna möjlighet att utveckla sin företagsamhet och att förverkliga egna idéer om verksamhet inom vilken de spelar en central roll. Gemenskapen skall stödja initiativ som syftar till att hjälpa unga volontärer att pĺ bästa sätt använda sig av den erfarenhet som de har förvärvat under sin volontärtjänstgöring och till att uppmuntra deras aktiva integrering i samhället. De initiativ som tas av ungdomarna sedan de har avslutat sin europeiska volontärtjänstgöring kommer att ge dem möjlighet att pĺbörja och driva verksamhet av social, kulturell, sociokulturell och ekonomisk art och/eller att inrikta sig pĺ sin personliga utveckling. Dessa initiativ skall i första hand vända sig till de ungdomar som är i störst behov av dem. Stödet till ungdomsinitiativ skall syfta till att uppmuntra till en utvidgning av dessa projekt till att omfatta liknande initiativ i andra medlemsstater för att stärka den gränsöverskridande karaktären och i avsevärd omfattning öka erfarenhetsutbytet och samarbetet mellan ungdomar. Stödet kan innebära att möten organiseras mellan ungdomar som arbetar för initiativ pĺ europeisk nivĺ. Ekonomiskt stöd kan beviljas för ett effektivt inrättande av fasta och gränsöverskridande partnerskap mellan sĺdana projekt." 3.6.2. Genomförande a) Allmän bedömning Delprogram 3, det nyaste inom programmet Ungdom, drogs med vissa svĺrigheter i början av programmets genomförande. Med sina tre delar (Ungdomsinitiativ, Nätverksprojekt och Framtidssatsning) verkade delprogrammet komplicerat att genomföra, bĺde för deltagarna och för de nationella programkontoren. Detta är anledningen till att delprogrammet, trots ansträngningarna att harmonisera föreskrifterna med hjälp av handledningen, fram till 2002 tolkades och utvecklades pĺ olika sätt i de olika programländerna. Kommissionen anordnade därför under 2002 och 2003 seminarier för diskussion om och utvärdering av delprogram 3. Studierna av effekterna och de tvĺ utvärderingsseminarierna har visat att gruppinitiativen generellt sett har utvecklats pĺ ett tillfredsställande sätt i de flesta programländerna. De har framför allt gjort det möjligt att öppna programmet för en bredare publik och i mĺnga fall för ungdomar med sämre möjligheter. Däremot har det även visat sig att tanken med nätverksprojekten inte var tillräckligt tydlig. Kommissionen preciserade 2003 kriterierna i handledningen och höjde schablonbeloppen. Dessutom öppnades nätverksprojekten, som fram till 2002 varit förbehĺllna tidigare deltagare i gruppinitiativprojekt, för alla intresserade ungdomar. Genom Framtidssatsning fĺr ungdomar som deltagit i Europeisk volontärtjänst möjlighet att genomföra ett individuellt projekt som utgör en förlängning av volontärtjänstgöringen. Denna programdel skiljer sig frĺn gruppinitiativen och nätverksprojekten och tycks inte höra hemma inom delprogram 3. Hittills har ungdomarna inte utnyttjat denna möjlighet i nĺgon större utsträckning. b) Operativa verktyg Av studien av effekterna framgick att systemet med schablonbelopp har visat sig fungera och alltsĺ bör bibehĺllas i framtiden. För att underlätta alla ungdomars tillgĺng till delprogram 3 uppmanar flera länder till en ytterligare förenkling av blanketterna för bidragsansökan och rapportförfarandena. Den decentraliserade administrationen av delprogram 3 har givit goda resultat. Den har bl.a. gjort det möjligt att öka flexibiliteten och att pĺ nära hĺll vägleda ungdomar som utformar eller genomför ett projekt. Vissa länder föreslĺr att man gĺr ännu längre och decentraliserar projektadministrationen. Flera länder pĺpekar att stödinsatserna inom delprogram 5 mer systematiskt bör tillämpas till stöd för delprogram 3. Dessutom uttrycker flera länder önskemĺl om en förstärkt roll för de organisationer som fungerar som mellanhänder och kontaktpunkter och som vägleder ungdomar som förbereder projekt inom delprogram 3. Det har visat sig att projektens kvalitet förbättras om ungdomarna fĺr god vägledning och projekten ges fasta ramar. 3.6.3. Analys av effektivitet och ändamĺlsenlighet Mellan 2000 och 2002 anslogs 19,4 miljoner euro till Ungdomsinitiativ och Framtidssatsning inom ramen för programmet Ungdoms budget. Därmed kunde 58 954 ungdomar delta i nĺgot av de 3 314 projekt som finansierades av kommissionen. Effekter pĺ ungdomar Studien av effekterna visade att delprogram 3 bidrar till att de allmänna och särskilda mĺlen för programmet Ungdom kan nĺs. Det ger ungdomarna möjlighet inte bara att utforma sitt eget projekt i enlighet med sina idéer och övertygelser och med utgĺngspunkt i sina egna mĺl, utan även att själva genomföra det. Pĺ sĺ sätt inleds en icke-formell och informell läroprocess, genom vilken de lär sig att fatta beslut, ta ansvar, planera ett projekt och slutföra det. När det gäller gruppinitiativen och nätverksprojekten rör det sig om en kollektiv läroprocess, medan lärandet är individuellt inom Framtidssatsning. Det är framför allt inom gruppinitiativen och nätverksprojekten som ungdomarna utformar projekt som främjar deras aktiva deltagande och engagemang i samhället. Genom att aktivt delta i ett projekt blir de medvetna om värden som demokrati, tolerans, solidaritet och kulturell mĺngfald liksom om riskerna med social utestängning, rasism och främlingsfientlighet. Pĺ individuell nivĺ innebär genomförandet av ett projekt inom delprogram 3 att ungdomar kan skaffa sig kompetens av mer yrkesmässig art, t.ex. kommunikations-, förhandlings- och argumentationsförmĺga, och färdigheter när det gäller projektadministration och ekonomisk förvaltning, kunskaper i informationsteknik samt sprĺkkunskaper. Samtidigt fĺr de bättre självförtroende, lär sig att arbeta i grupp, planera projekt och lösa problem, och därmed utveckla kompetens av mer social karaktär. En annan frĺga gäller ändring av ĺldersgränsen. Att utveckla ett gruppinitiativ eller ett nätverksprojekt är ett mycket komplext arbete som är svĺrt att utföra för ungdomar mellan 15 och 20 ĺr. Generellt sett är det ungdomar i 25-ĺrsĺldern som lägger fram projekt inom delprogram 3. Studien av effekterna visade ocksĺ att denna icke-formella utbildningserfarenhet inte erkänns eller värdesätts pĺ nationell och regional nivĺ, vilket gör att effekten av programmet blir mindre. En stark sida hos delprogram 3, särskilt den del som avser gruppinitiativ, är att det är lättillgängligt för ungdomar "i svĺrigheter". Det har visat sig vara ett värdefullt redskap i programmets strategi för social integration, som syftar till att främja dessa ungdomars tillgĺng till programmet. Gruppinitiativ och nätverksprojekt utgör förbindelselänkar till annan verksamhet inom programmet Ungdom. Större delen av dessa projekt föreslĺs av nya grupper som aldrig tidigare deltagit i programmet. För mĺnga unga är det lokala projektet ett första steg innan man gĺr vidare till en "mer sofistikerad" verksamhet som innebär samarbete med utländska partner. I detta avseende innebär delprogram 3 att nya ungdomar fĺr möjlighet att delta i programmet och att deltagarnas mĺngfald ökar. När det gäller Framtidssatsning har det framkommit att det är mycket fĺ ungdomar som deltar i verksamheten. I mĺnga länder utnyttjas inte hela anslaget. Dessutom är kostnaden för Framtidssatsning hög per deltagare för ett resultat som hittills inte varit övertygande. Effekter pĺ ungdomsledare och organisationer När det gäller effekterna av delprogram 3 pĺ ungdomsledare kan det konstateras att programmet Ungdom i allmänhet och delprogram 3 i synnerhet bidrar till att höja kvaliteten pĺ deras arbete och att ge ungdomsarbetet en europeisk eller till och med internationell dimension. För att kunna leda projekt inom programmet mĺste socialarbetare och ungdomsledare skaffa sig kompetens i frĺga om internationellt samarbete och finna partnernätverk utomlands. Hänsyn mĺste dock tas till det faktum att effekten av delprogram 3 pĺ ungdomsledare är mindre än effekten av andra delprogram, eftersom gruppinitiativen utarbetas av ungdomsgrupperna själva. Det har emellertid visat sig att projektens kvalitet ökar när ungdomarna fĺr vägledning och rĺd av socialarbetare eller ungdomsledare. Multiplikatoreffekten är tyvärr inte heller alltid den bästa, eftersom de ungdomsledare som deltagit i ett projekt inte alltid utnyttjar denna erfarenhet i samband med framtida projekt. Effekter pĺ politik, lagstiftning och offentlig förvaltning Gruppinitiativ och nätverksprojekt är i allmänhet relativt synliga projekt, som ger kommunerna tillfälle att träffa ungdomar och ta del av deras bekymmer och förhoppningar. I detta avseende bidrar de till att pĺ lokal nivĺ skapa en känsla av att tillhöra Europa. Generellt sett har programmet Ungdom bidragit till att medvetandegöra inte bara politiska beslutsfattare utan även den allmänna opinionen om frĺgor med anknytning till den europeiska ungdomspolitiken, pĺ bĺde nationell, regional och lokal nivĺ. Vitboken om ungdomspolitik har spelat en viktig roll i detta sammanhang, men även projekten inom programmet har bidragit till att "ungdomens Europa" blivit synligare. Detta gäller framför allt gruppinitiativen, som ofta är väl synliga pĺ lokal nivĺ. Detta delprograms stora betydelse har lett till att vissa länder skjuter till egna medel för att stödja ett större antal projekt. 3.6.4. Slutsatser om delprogram 3 Sammanfattningsvis kan man säga att mĺlen för delprogram 3 uppnĺs främst tack vare gruppinitiativen. Effekten av gruppinitiativen är särskilt tydlig när det gäller ungdomarnas personliga utveckling, formandet av deras identitet (självförtroende, anpassningsförmĺga, självständighet, initiativförmĺga och ansvarskänsla) och deras politiska insikter (konkret insikt om Europatanken, känsla av att ingĺ i ett europeiskt sammanhang). Denna del av delprogrammet bör bibehĺllas i det framtida programmet. Genom nätverksprojekten fĺr gruppinitiativprojekten en europeisk dimension och ett inslag av interkulturellt lärande. I detta avseende kan de betraktas som ännu ambitiösare än gruppinitiativprojekten. Efter en besvärlig inledning skedde under 2003 en avsevärd ökning av antalet nätverksprojekt och en kvalitetsförbättring, tack vare stödĺtgärder frĺn kommissionens och de nationella programkontorens sida. Dessa bĺda verksamhetstyper bör finnas kvar i programmet: gruppinitiativen därför att de i vidare mening bidrar till den sociala integrationen, och nätverksprojekten därför att de förstärker den europeiska dimensionen hos delprogram 3. Gruppinitiativen och nätverksprojekten kan verkligen bidra till att förstärka inslaget av icke-formell och informell utbildning i programmet. De kan utgöra ett intressant verktyg för att förverkliga huvudprioriteringarna i vitboken om ungdomspolitik, nämligen ungdomars aktiva samhällsengagemang, ungdomars oberoende, information till ungdomar, deras sociala integration och slutligen deras anställbarhet. Vad beträffar Framtidssatsning är resultaten inte lika övertygande. De fĺ projekt som genomförts hittills har inte haft tillräcklig effekt för att det skall kunna anses berättigat att bibehĺlla denna del av delprogram 3. När det gäller delprogrammets utveckling i framtiden bör de nationella myndigheterna ta följande under övervägande: - Delprogrammet bör utvecklas med inriktning pĺ ungdomarnas aktiva deltagande, icke-formellt och informellt lärande och social integration. - Mĺlgruppen bör främst utgöras av ungdomar med sämre möjligheter. - Det bör skapas förbindelselänkar mellan all verksamhet för att tillgodose ungdomarnas behov. - Det bör skapas förbindelselänkar mellan icke-formell och informell utbildning och vice versa. - Programmet Ungdom bör komplettera programmen Sokrates och Leonardo da Vinci och andra politikomrĺden, t.ex. kultur, idrott och sysselsättning. - Resultaten av icke-formell och informell utbildning bör erkännas (en förteckning över färdigheter när ett projekt avslutas med utgĺngspunkt i erfarenheterna frĺn Europass (Leonardo da Vinci-programmet) eller de försök med "Personal Record of Achievement" som gjorts av det brittiska nationella programkontoret). - Ĺldersgränsen för delprogram 3 bör kunna höjas till 30 ĺr. - Projektledningen inom delprogram 3.1 (gruppinitiativ och nätverksprojekt) bör förstärkas, bl.a. genom utnyttjande av delprogram 5, särskilt för kontaktseminarier för att förbereda nätverksprojekt. 3.7. Delprogram 4 Gemensamma ĺtgärder 3.7.1. Riktlinjer I bilagan till beslut nr 1031/2000/EG om inrättande av programmet Ungdom definieras de särskilda mĺlen för delprogram 4 pĺ följande sätt: "Eftersom ett flexibelt och kreativt synsätt är en förutsättning för samarbete mellan sektorerna, kan (...) gemenskapsstöd [erhĺllas] för verksamhet som skall bedrivas tillsammans med andra gemenskapsinitiativ som rör kunskapens Europa, särskilt gemenskapsprogram pĺ utbildningsomrĺdet. (...) Dessa projekt skall omfatta en rad insatser frĺn ett antal olika sektorer, bland annat ungdomssektorn. Deras finansiering kan kompletteras med stöd frĺn ett antal olika gemenskapsprogram och kan genomföras med hjälp av framställningar om gemensamma projekt. Lämpliga ĺtgärder kan vidtas för att främja kontakt och samverkan pĺ regional och lokal nivĺ mellan dem som deltar i detta program och i utbildningsprogram. I detta sammanhang kan stöd ges till verksamheter som syftar till att öka medvetenheten om vilka möjligheter gemenskapen erbjuder ungdomar." Eftersom den rättsliga grunden är nĺgot generell och abstrakt, har kommissionen hittills valt att genomföra gemensamma ĺtgärder med hjälp av inbjudningar att lämna projektförslag. 3.7.2. Genomförande a) Allmän bedömning De gemensamma ĺtgärderna genomförs huvudsakligen efter inbjudningar att lämna projektförslag inom de tre programmen Sokrates, Leonardo da Vinci och Ungdom. Den första inbjudan offentliggjordes 2001. Det finns därför i dagsläget endast mycket fĺ projekt som kommissionen skulle kunna utvärdera. Sex projekt valdes ut 2001 och formaliserades i mars 2002. Tre av dessa projekt gäller ämnet "Byggandet av kompetensbroar: ett system för att överföra och samla studiemeriter inom det livslĺnga lärandet", tvĺ gäller "Studie- och yrkesvägledning", och ett projekt gäller "Utbildningscentrum för mĺnga ändamĺl och e-lärande". Under 2002 godkändes femton projekt, varav fjorton formaliserades och beviljades anslag i mars 2003. Tre av dessa projekt syftade till en fördjupning pĺ lokal nivĺ av ämnet studie- och yrkesvägledning (ämne: "Lokala vägledningsnätverk"), sex projekt gällde ämnet "Social integrering av mĺlgrupper", och fem projekt avsĺg "Ungdomars aktiva medborgarskap". För 2003 valdes sexton projekt ut i juli mĺnad, och de kommer att formaliseras före ĺrets utgĺng. Dessa projekt bygger vidare pĺ ämnet "Ungdomars aktiva medborgarskap", och dessutom införs ämnena "Integrering av människor med funktionshinder" och "Värdesättande av icke-formellt och informellt lärande". Eftersom 2002 ĺrs projekt nyligen har inletts, finns det i dag endast sex projekt som skulle kunna göras till föremĺl för en grundlig och kvalificerad utvärdering. Den kritiska massan av projekt har alltsĺ ännu inte nĺtts, och det är därför för tidigt att uttala sig om projektens resultat. Man kan emellertid redan nu sammanfatta erfarenheterna av de gemensamma ĺtgärderna pĺ det organisatoriska planet. Detta nya delprogram hade inledningsvis vissa svĺrigheter, men det har förtjänsten att ha tvingat fram en ökad öppning gentemot andra program, en diskussion om gemensamma ämnen samt samarbete och samordning. Pĺ det administrativa och finansiella planet har gemensamma regler och förfaranden samt standardiserade avtalsförlagor utarbetats, trots svĺrigheterna med harmonisering. Slutligen har de gemensamma ĺtgärderna inneburit en möjlighet för kommissionen att prova ett nytt system för övervakning av projekt. Även om projekten administreras av avdelningar som har ledningsansvar för ämnet i frĺga, har för första gĺngen kontaktpersoner frĺn andra avdelningar deltagit i den tematiska projektövervakningen. Denna nya metod har utan tvekan bidragit till öppnare och mer nyskapande projekt och till att det skapats nätverk mellan projektledare. b) Operativa verktyg Efter de första tre ĺrens genomförande av de gemensamma ĺtgärderna stĺr det klart att de administrativa och finansiella förfaranden som antagits är tungrodda och komplicerade. Detta problem gäller framför allt beslutsprocessen. En gemensam kommittégrupp för de gemensamma ĺtgärderna, bestĺende av 18 företrädare för de tre programmen, har inrättats men inte givits nĺgra beslutsbefogenheter. Den gemensamma kommittégruppen möts en eller tvĺ gĺnger om ĺret men utfärdar bara riktlinjer. Programkommittéerna (för Ungdom, Leonardo och Sokrates) bör höras genom skriftligt eller muntligt förfarande, och Europaparlamentet bör utöva sin rätt till insyn, sĺ att ett beslut kan fattas om delprogram 4. 3.7.3. Analys av effektivitet och ändamĺlsenlighet Enligt den gemensamma kommittégruppen är de mĺl som gäller för de gemensamma ĺtgärderna relevanta och svarar mot ett verkligt behov. Stora pilotprojekt av försökstyp kan göra det möjligt att nĺ dessa ambitiösa mĺl. Man mĺste emellertid frĺga sig om man kan begränsa sig till dessa stora projekt eller om det skulle vara lämpligare, framför allt för att fĺ ungdomssektorn att delta, att tillĺta finansiering av mindre projekt inom ramen för de gemensamma ĺtgärderna. Detta skulle ocksĺ kunna möjliggöra en ökning av det sammanlagda antalet delfinansierade projekt. I sin nuvarande utformning verkar de gemensamma ĺtgärderna nĺgot för stelbenta. Urvalskriterierna är relativt strikta och lämnar litet utrymme för projekt av mycket hög kvalitet vars enda brist ibland är att de inte helt och hĺllet uppfyller kriteriet om sektorsöverskridande samarbete mellan utbildnings-, yrkesutbildnings- och ungdomssektorerna. Erfarenheten visar ocksĺ att de som ansöker om projekt gällande gemensamma ĺtgärder ofta pĺ ett nĺgot onaturligt sätt försöker visa att det finns ett samarbete mellan de tre sektorerna. Det skulle alltsĺ kunna vara bättre att begränsa sig till partnerskap mellan tvĺ sektorer och att ställa högre krav när det gäller kriterierna för innovation, metod och effekt. Ett annat alternativ som föreslĺs gĺr ut pĺ att ge projektledarna större frihet när det gäller det ämne som skall behandlas i ett projekt inom ramen för gemensamma ĺtgärder. Flera medlemmar av den gemensamma kommittégruppen vill att ett helt öppet ämne skall införas, sĺ att projektledarna kan förverkliga sina idéer under förutsättning att de bidrar till att mĺlen nĺs. Större ansträngningar bör göras för att höja värdet av de gemensamma ĺtgärderna och göra dem väl synliga vid sidan av de stora programmen. Slutligen infinner sig frĺgan om huruvida inbjudningar att lämna projektförslag är det lämpligaste verktyget för genomförande av de gemensamma ĺtgärderna. I detta skede är det för tidigt att ge ett definitivt svar pĺ den frĺgan. Det förefaller dock lämpligt att komplettera den metoden med ĺtgärder av annat slag, t.ex. undersökningar, partnerskap pĺ olika nivĺer, verksamhet för spridning av god praxis eller medvetandegörande samt kommunikation. 3.7.4. Slutsatser om delprogram 4 - Gemensamma ĺtgärder Genomförandet av delprogram 4 var inledningsvis förknippat med vissa svĺrigheter. I dag kan följande huvudsakliga rekommendationer lämnas: - De förfaranden som tillämpas i samband med gemensamma ĺtgärder bör förenklas. - Uppdraget för den gemensamma kommittégruppen bör preciseras, och gruppen bör ges beslutsbefogenheter. - Urvalskriterierna för gemensamma ĺtgärder bör göras mer anpassningsbara, sĺ att de blir ett flexibelt verktyg för finansiering av all verksamhet som förmodas bidra till att mĺlen för de gemensamma ĺtgärderna kan nĺs. - En strategi för kommunikation, information och tillvaratagande av resultat bör utarbetas, sĺ att de gemensamma ĺtgärderna blir väl synliga. - Den befintliga webbplatsen och översikten över finansierade projekt skulle kunna förbättras. 3.8. Delprogram 5 3.8.1. Riktlinjer Mĺlen för delprogrammet definieras i bilagan till beslut nr 1031/2000/EG om inrättande av programmet Ungdom. Det handlar huvudsakligen om - utbildning och samarbete för aktörer inom ungdomspolitiken, - information till och forskning om ungdomar, - information om och synlighet hos ĺtgärderna. 3.8.2. Genomförande a) Allmän bedömning Inom delprogram 5 ges deltagarna och de nationella programkontoren en rad möjligheter till utbildning och samarbete, med syftet att bistĺ vid utformningen av annan programverksamhet och att stärka den europeiska ungdomspolitiken. De utvärderare som vid sidan av ungdomsledarna under 2003 deltog i studien av effekterna och vid utvärderingsseminariet för delprogram 5 anser att verksamheten bidrar till att förbättra ungdomarnas tillgĺng till övriga delprogram, genom att särskilt ungdomsledarnas kompetens utvecklas, partnerskap och nätverk upprättas eller fĺr stöd och deltagarnas självförtroende och motivation stärks. Delprogrammet betraktas som mycket värdefullt för ungdomarna, eftersom det ger dem möjlighet att fĺ bättre information om prioriteringarna för programmet Ungdom. I mĺnga länder är delprogram 5 grundläggande för utvecklingen av den nationella ungdomspolitikens internationella dimension och pĺverkar direkt kvaliteten pĺ deras nationella arbete pĺ omrĺdet. Genom att fungera som gränssnitt mellan den lokala/regionala och den europeiska nivĺn tillför delprogram 5 nya inslag i arbetet för ungdomarna, samtidigt som det har en avsevärd potentiell multiplikatoreffekt. Alla är alltsĺ överens om att detta delprogram tydligt bidrar till ökad tolerans och kulturell mĺngfald, medan däremot dess effekt pĺ integrationen anses som visserligen konkret men ännu otillräcklig. Större insatser mĺste göras, framför allt för mycket missgynnade ungdomar och ungdomar i landsbygdsomrĺden och avlägsna omrĺden. Som komplement till de möjligheter som erbjuds inom delprogram 5 offentliggörs, sĺsom framgĺr av handledningen, varje ĺr en inbjudan att lämna förslag till storskaliga projekt inom delprogram 5. Syftet är att ge deltagarna möjlighet att arbeta med de huvudsakliga prioriteringarna för programmet, t.ex. integrationen och kampen mot rasism, i längre utbildnings-, samarbets- eller informationsprojekt. Resultaten av dessa storskaliga projekt har givit upphov till positiva reaktioner. Vad som framför allt mĺste förbättras när det gäller dessa projekt och delprogrammet i allmänhet är synligheten och spridningen av god praxis. b) Operativa verktyg Enligt utvärderarna är delprogram 5 effektivt i förhĺllande till de mĺl som ställts upp, särskilt när det gäller utbildning, nätverk, motivation och ungdomarnas benägenhet att ta ansvar. Delprogram 5 omfattar tre olika delar - samarbete med programländerna, samarbete med tredje land, samarbets- och utbildningsplaner vid det nationella programkontoret - och nio verksamhetstyper samt stödĺtgärder, och det är därmed ett av de mest komplexa delprogrammen inom programmet Ungdom. Denna komplexitet betraktas bĺde som produktiv, i och med att den bidrar till att stimulera projekten, och stelbent, i och med att den begränsar handlingsutrymmet i samband med genomförandet. Även om deltagarna anser att det är enklare att genomföra verksamhet med kortare varaktighet (mellan nĺgra dagar och nĺgra veckor) inom delprogram 5, framhĺller de vikten av att även ha möjlighet till verksamhet med längre varaktighet, upp till ett ĺr, för att kunna inleda och stödja projekt och nätverk pĺ utbildningsomrĺdet. Utvärderarna uppger att delprogram 5, som främst syftar till att stödja delprogram 1 och 2, även bör utnyttjas för delprogram 3. De pĺpekar att man i högre grad bör inrikta sig pĺ en kvantitativ utvärdering av uppföljningsprojekten inom delprogram 5. Programländerna välkomnar ofta ĺtgärder för att decentralisera verksamheten till nationell nivĺ. Flera av dem betonar att decentralisering leder till ökad öppenhet och närhet. För ungdomar med sämre möjligheter, särskilt de som bor i avlägsna landsbygdsomrĺden, är det faktiskt av avgörande betydelse att ha tillgĺng till kontaktpersoner i den egna regionen. Införandet av systemet med schablonbelopp för huvuddelen av verksamheten inom delprogram 5 fĺr godkänt av samtliga deltagare, som nu möter mindre svĺrigheter när det gäller att uppskatta kostnaden och ställa upp en budget för projekten. I och med det nya systemet fĺr deltagarna möjlighet att i högre grad koncentrera sig pĺ innehĺllet. Ett antal deltagare har dock begärt ersättning för samtliga resekostnader, särskilt när projekten omfattar tredje land och ett stort antal deltagare frĺn kandidatländerna. 3.8.3. Analys av effektivitet och ändamĺlsenlighet Mellan 2000 och 2002 frigjordes 32,3 miljoner euro för finansiering av projekt inom delprogram 5.1. De 4 031 projekt som finansierades omfattade sammanlagt 91 610 deltagare - ungdomsledare, ungdomar och företrädare för icke-statliga organisationer. Av de 174 ansökningar som följde av de tre inbjudningarna att lämna förslag till storskaliga projekt för samarbete, utbildning och information valdes 34 ut och genomfördes. Utbildning, kvalitet, nätverk, innovation, tillgänglighet Tillgänglighet, utbildning, kvalitet, nätverk och innovation beskrivs som faktorer som i hög grad hänger samman. Genom utbildningsdelen av delprogram 5 kan deltagarna inleda en process av kvalitativ personlig utveckling. De fĺr möjlighet att skaffa sig kompetens och färdigheter pĺ internationell nivĺ inom ungdomssektorn, särskilt i frĺga om tolerans, integration och deltagande. I flera länder utgör programmet Ungdom en av de fĺ utbildningsmöjligheterna för ungdomsledare. Systemet med "peer education" anses som en väsentlig del av utbildningen inom programmet. Efter utbildningen har ungdomsledarna lärt sig att skapa nätverk och bidra till och stödja dem; dessa nätverk ger i sin tur möjlighet till ett kontinuerligt utbyte av erfarenheter, innovationer och skapande av nya projekt. Ett effektivt nätverksbyggande betraktas som oundgängligt för att kunna ge en innovation konkret form. En ökad och mer effektiv användning av IT, offentliggörande av projekten med bästa praxis och skapande av webbplatser ses som möjliga sätt att komma till rätta med kommunikationssvĺrigheterna pĺ innovationsomrĺdet. Den funktion som delprogram 5 har är mycket uppskattad: det ger tillträde till programmet Ungdom, och det är öppet för alla ungdomar. Verksamhetens stora bredd uppfattas som genomtänkt; den gör det möjligt att förbereda projekt inom delprogram 1-3 och att förbättra projektens kvalitet. Tidigare deltagare i projekt inom ramen för delprogram 1-3 ĺterkommer ofta till delprogram 5 och breddar pĺ sĺ sätt sin erfarenhet. Medan bidraget frĺn utbildningsĺtgärderna inom delprogram 5 till övriga delprogram erkänns av nästan alla, beklagar man i vissa rapporter att det praktiskt taget inte görs nĺgon kvantitativ utvärdering av uppföljningsprojekten inom delprogram 5 i form av ungdomsutbyten eller volontärtjänstprojekt. Effekter pĺ ungdomar Effekten av delprogram 5 pĺ ungdomarnas personliga utveckling har varit föremĺl för omfattande diskussion och utvärdering. Genom delprogrammet fĺr ungdomarna hjälp att utveckla sin kreativitet och sin initiativförmĺga och att skaffa sig de färdigheter och det självförtroende som krävs för att kunna starta projekt och ta ekonomiskt ansvar för dem. Det sägs om delprogram 5 att det är en källa till motivation, att det bidrar till ökade sprĺkkunskaper och förbättrad kommunikationsförmĺga, att det gör det möjligt att skaffa kompetens i frĺga om gruppdynamik och konflikthantering och att det bidrar till att utveckla ett europeiskt medvetande. Ungdomarnas medverkan vid planering, förberedelse och genomförande av projekt är väsentlig, för den ger ungdomarna en känsla av att äga sitt projekt. Utbildning och "peer education" anses ocksĺ ha stor betydelse i detta avseende. Effekter pĺ ungdomsledare, ungdomsorganisationer och lokala samhällen Delprogrammet har en avsevärd effekt pĺ ungdomsledarna när det gäller kvalitetsmedvetande och kunskap, nĺgot som prioriteras inom programmet Ungdom. Behörighetsbestämmelser leder till en större professionalism. Eftersom ungdomsarbetet skiljer sig mycket mellan länderna ses utarbetandet av en internationell standard som betydelsefullt för att kvalitetsförbättringen skall kunna fortsätta. Utöver utvecklingen av färdigheter med anknytning till de övergripande prioriteringarna för programmet, är delprogram 5 särskilt effektivt när det gäller att förbättra ungdomsledarnas praktiska färdigheter (t.ex. skapande av sammanhĺllning, kunskap om olika pedagogiska grepp, arbetsmetoder och presentationsteknik). Enligt de synpunkter som inkommit bidrar delprogram 5 till att motivera ungdomsledarna och hjälper dem att till fullo inse betydelsen av sitt arbete. Pĺ internationell nivĺ konstateras det att delprogram 5 skapar en sund konkurrens mellan jämlikar. Vad organisationerna beträffar kan man framhĺlla den viktiga roll som delprogram 5 spelar när det gäller att upprätta nya partnerskap och utvidga befintliga. Bilaterala förbindelser blir tri- eller multilaterala, partnerskapen blir mer balanserade och i mindre utsträckning dominerade av en enda organisation, och ofta lever de vidare utanför programmet. För mĺnga organisationer införs genom delprogram 5 för första gĺngen idén om "nätverkstänkande" i ungdomsarbetet. För smĺ organisationer är det viktigt att vidga sitt kontaktnät. Delprogram 5 bidrar till att ge ungdomsorganisationerna en ökad professionalism och stimulerar till jämförelser mellan organisationer, inte bara med avseende pĺ olikheter i frĺga om nationalitet eller kultur, utan även med avseende pĺ organisationstyp och arbetssätt. Programmet Ungdom och delprogram 5 ger "kontinuitet, synlighet och struktur ĺt det gränsöverskridande samarbetet, och bidrar till att ge det en gräsrotsdimension". Effekten av delprogram 5 för de lokala samhällena märks pĺ flera nivĺer: - Ungdomsorganisationer - kommuner: "Upprättandet av närmare kontakter med kommunanställda skulle kunna främja bildandet av klubbar och organisationer och fĺ en större följdverkan i politiskt och ekonomiskt hänseende." Deltagande grupper och organisationer stärker ofta sitt samarbete med lokala myndigheter, stabiliserar sina förbindelser med kommunala ungdomsavdelningar och inriktar sig i högre grad pĺ internationell verksamhet. - Organisationer som deltar kan motivera ungdomsorganisationer pĺ samma ort att själva engagera sig internationellt. Effekter pĺ politik, lagstiftning och institutioner Effekterna av delprogram 5 pĺ den nationella, regionala och lokala politiken beskrivs i allmänna ordalag, men det finns fĺ exempel pĺ konkreta effekter. Alla är dock överens om att denna politik och den europeiska politiken bör komplettera varandra. I vissa fall tycks den europeiska ungdomspolitiken ersätta den nationella, regionala och lokala politiken. Det är i kommunerna som den största effekten märkts (se ovan). Kommuners och lokalpolitikers engagemang har visat sig fruktbart och bidrar till en större öppenhet för internationell verksamhet. Härigenom kan fördomar och rasism övervinnas pĺ lokal nivĺ. 3.8.4. Slutsatser om delprogram 5 När det gäller delprogrammets framtid betonar utvärderarna behovet av att fortsätta utveckla ungdomspolitiken i Europa i enlighet med mĺlsättningarna i vitboken och att skapa nätverk för samarbete pĺ europeisk/nationell/regional/lokal nivĺ, eller att förstärka dem, särskilt pĺ lokal nivĺ, för att enklare nĺ ungdomar med sämre möjligheter. Ungdomspolitik - prioriteringar - I vissa fall tycks den europeiska ungdomspolitiken ersätta den nationella, regionala och lokala politiken. Alla är överens om att de olika synsätten bör komplettera varandra. - Införande av internationella standarder skulle kunna bidra till en kontinuerlig förbättring av ungdomsarbetets kvalitet. - Det bör vara möjligt att inom ramen för programmet finansiera forskningsprojekt med ungdomsanknytning, inte bara inom själva programmet Ungdom, utan även utanför detta. - Delprogrammets effekter när det gäller att integrera ungdomar med sämre möjligheter bör förstärkas ytterligare. Delprogrammets aktuella struktur - Delprogrammets komplexitet uppfattas pĺ samma gĺng som produktiv och stelbent, eftersom den begränsar handlingsutrymmet i samband med genomförandet. - En del av verksamheten inom delprogram 5 bör ingĺ vid utformningen av projekt inte bara inom delprogram 1 och 2, utan även inom delprogram 3. Urvalsprocess, beslutsprocess, reaktioner och uppföljning - Ungdomsledarna skulle vilja vara mer delaktiga i urvalsprocessen och fĺ bättre information om de olika stegen i beslutsprocessen. - Deltagarna skulle vilja fĺ tydligare skriftliga motiveringar när projektansökningar avslĺs, sĺ att de kan förbättra sina framtida ansökningar. När ett projekt avslutas skulle de vilja ha feedback pĺ arbetets kvalitet. - Den kvantitativa utvärderingen av projekt inom delprogram 1, 2 och 3, som tillkommit tack vare ett projekt inom delprogram 5, bör förstärkas. Synlighet - nätverksarbete - överförbarhet - Förbättrad spridning av god praxis genom ett bredare offentliggörande av berörda projekt pĺ olika webbplatser och utnyttjande av hela det berörda nätverkets potential (nationella programkontor, regionala center, SALTO, Europarĺdet). - En ökad decentralisering i programländerna skulle kunna ge större öppenhet och närhet, vilket särskilt skulle främja integreringen av ungdomar i avlägsna omrĺden och, mer allmänt, ungdomar med sämre möjligheter. 3.9. Verksamhet med tredje land 3.9.1. Riktlinjer Kommissionen och programkommittén för programmet Ungdom har definierat fyra prioriterade geografiska omrĺden för samarbetet med tredje land: med första prioritet, de länder som gränsar till det utvidgade EU, dvs. Medelhavsomrĺdet (Marocko, Algeriet, Tunisien, Egypten, Libanon, Jordanien, Syrien, Israel, Västbanken och Gaza, Turkiet, Cypern och Malta), Sydeuropa (Albanien, Bosnien och Hercegovina, Kroatien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Serbien och Montenegro) och Oberoende staters samfund (Armenien, Azerbajdzjan, Vitryssland, Georgien, Moldavien, Ryssland, Ukraina) och, med andra prioritet, Latinamerika (Argentina, Bolivia, Brasilien, Chile, Colombia, Costa Rica, Kuba, Ecuador, Guatemala, Honduras, Mexiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, El Salvador, Uruguay, Venezuela). Samarbetet med tredje land inom ramen för programmet Ungdom syftar till att främja fred, dialog, tolerans och solidaritet ungdomar emellan. Övriga huvudmĺl är att skapa stabila och varaktiga partnerskap och att ĺstadkomma ett utbyte av kunskap och färdigheter när det gäller ungdomsarbete mellan statliga och icke-statliga strukturer i EU och tredje land. Verksamhet som innefattar tredje land bör ge deltagarna möjlighet att fĺ en bättre förstĺelse för varandras situation och kultur och stämma till eftertanke om deras respektive identitet. Verksamheten avses ocksĺ bidra till volontärsektorns och det civila samhällets utveckling i partnerländerna och möjliggöra för partnerna i tredje land att skaffa sig erfarenhet av icke-formell utbildning samt bidra till ungdomsarbetets och ungdomsorganisationernas utveckling i dessa länder. Programmet Euro-Med Ungdom har följande allmänna mĺl: att förbättra den ömsesidiga kunskapen och förstĺelsen samt dialogen mellan ungdomar i Medelhavsomrĺdet och EU och att främja ungdomars, särskilt unga kvinnors, aktiva medborgarskap i de lokala samhällena samt de icke-statliga ungdomsorganisationernas bidrag till samhällslivet i landet. De särskilda mĺlen är att främja ungdomars möjligheter till informellt interkulturellt lärande liksom ungdomsledares och ungdomsansvarigas utbildningsmöjligheter, att utbyta erfarenheter och god praxis, att främja utveckling av strukturer utan vinstsyfte, att främja det civila samhällets demokratisering, att informera icke-statliga ungdomsorganisationer, att öka den ömsesidiga förstĺelsen mellan de 27 partnerländerna i Europa och Medelhavsomrĺdet och att förbättra bilden av varandra samt att uppmuntra de icke-statliga partnerorganisationerna i Medelhavsomrĺdet att delta i gränsöverskridande nätverk. Programmet Euro-Med Ungdom rör framför allt tre delar av programmet Ungdom: delprogram 1 (ungdomsutbyte), delprogram 2 (volontärtjänst) och delprogram 5 (stödinsatser). 3.9.2. Genomförande a) Allmän bedömning I genomsnitt har omkring 8 % av den ĺrliga budgeten för programmet Ungdom gĺtt till finansiering av samarbetet mellan de 30 programländerna och 42 tredje länder. Medel frĺn Medaprogrammet har i betydande utsträckning kompletterat den del av budgeten för programmet Ungdom som avsatts för Euro-Med Ungdom. Programavsnittet "samarbete med tredje land" har varit mycket efterfrĺgat i förhĺllande till de tillgängliga medlen. I genomsnitt har omkring 55 % av alla projektansökningar godkänts, vilket är en lägre andel än vad som noterats i programländerna. Verksamhetens europeiska mervärde utgörs av dess bidrag till en europeisk utrikespolitik och främjandet av en positiv bild av Europa i världen. Vidare bidrar programmet till erkännandet av ett Europa grundat pĺ demokrati och solidaritet, skapandet av en europeisk identitet och öppnandet av samarbete med länder som inte nödvändigtvis ingĺtt bilaterala avtal med samtliga medlemsstater. b) Operativa verktyg Programmet genomförs nästan uteslutande genom mikroprojekt. Även om denna metod är tungrodd och kräver mycket personal, har den ĺterigen visat sig vara den bästa när det gäller att garantera närheten till medborgaren och tillgängligheten för lokala organisationer och grupper, vilka är karakteristiska för ungdomssektorn. Storskaliga, flerĺriga, interaktiva projekt, sĺsom youthNET och Balkan Youth Project, har bidragit till att förbättra synligheten och tillgängligheten för tredje land och har givit upphov till partnerskap och nätverk. Dessa projekt är värdefulla, men de bör inte ersätta mikroprojekten. Med hänsyn till det stora antalet mindre avtal har administrationen gradvis decentraliserats till de nationella programkontoren. Fördelarna med denna metod är att den medger en större närhet till användarna och, i princip, innebär att urvals- och avtalsprocessen gĺr snabbare, dock till priset av att enhetligheten gĺr förlorad i de yttre förbindelserna. En annan nackdel med denna administrationsmetod är fragmenteringen i budgethänseende, som ger upphov till motsägelsefulla situationer när det gäller marknadsföringen och förmĺgan att tillgodose efterfrĺgan. Ĺ andra sidan räknar man med en förbättring av marknadsföringen och synligheten tack vare de nationella programkontorens insatser. Dessutom medför decentraliseringen gradvis en mer aktiv medverkan frĺn de programländer som bara hade ett fĺtal, eller inga, projekt med tredje land sĺ länge budgeten fördelades centralt. Viss verksamhet (projekt som föreslĺs av europeiska icke-statliga organisationer och av organisationer i södra Medelhavsomrĺdet) administreras fortfarande centralt (av kommissionen), men man har ännu inte helt kommit till rätta med förseningarna i frĺga om genomförandet. Vad projektadministrationen beträffar är det endast organisationer i partnerländerna i Medelhavsomrĺdet som kan fungera som ledare och projektsamordnare inom Euro-Med Ungdom, medan organisationerna i övriga tredje länder mĺste gĺ via sina europeiska partner. Kunnande och arbetsverktyg har sammanställts av tvĺ resurscenter vid de nationella programkontoren (Resurscentret för sydöstra Europa och Euro-Med). Dessa resurscenter har visat sig vara värdefulla när det gäller att främja information, synlighet och tillgĺng till programmet i tredje land. Den nuvarande metoden för tilldelning av bidrag - schablonbelopp - har visat sig mer användarvänlig än finansiering med en viss procentsats av den faktiska kostnaden. Den är emellertid mindre flexibel och tillĺter ingen anpassning till de specifika förhĺllandena i de berörda tredje länderna. Dessutom är det svĺrt att beräkna de slutgiltiga utbetalningarna, främst pĺ grund av att olika procentsatser tillämpas i de olika länderna och att bĺde schablonbelopp och finansiering pĺ grundval av den faktiska kostnaden tillämpas inom ett och samma projekt. Vad verktyg och kriterier beträffar har det konstaterats att vissa av de gällande kriterierna inte helt och hĺllet svarar mot ungdomarnas/organisationernas behov. Mĺnga grupper och organisationer har t.ex. ansett att kravet pĺ att utbytet skall vara multilateralt (minst fyra partner, eller till och med fem i kandidatländernas fall) är för hĺrt. Den övre ĺldersgränsen utgör ibland ett hinder för deltagande frĺn ungdomar i vissa tredje länder. Kravet pĺ att arbeta tillsammans med partner i samma geografiska omrĺde har upplevts som alltför begränsande av bĺde de nationella programkontoren, organisationerna och ungdomarna. En blandning av olika regioner i samma projekt har därför rekommenderats. 3.9.3. Analys av effektivitet och ändamĺlsenlighet Mellan 2000 och 2002 frigjordes sammanlagt 18,6 miljoner euro för samarbetet med tredje land. Detta anslag kom frĺn budgeten för Ungdom (13,7 miljoner euro) respektive Meda (4,9 miljoner euro). 41 % av medlen gick till samarbetet med Medelhavsomrĺdet, 34 % till de angränsande omrĺdena i sydöstra Europa (sydöstra Europa 14 %, OSS 20 %) och 25 % till Latinamerika. Omkring 18 000 ungdomar, ungdomsledare och företrädare för icke-statliga organisationer deltog i nĺgot av de 850 projekten. Ungefär lika mĺnga deltagare kom frĺn programländerna (53 %) och frĺn tredje land (47 %). Under 2001 och 2002 togs mer medel i ansprĺk än vad som ursprungligen anslogs vid ĺrets början till verksamhet med tredje land, vilket berodde pĺ det goda resultatet i form av de högkvalitativa projekt som föreslogs och godkändes. Effekter pĺ ungdomar De konkreta resultaten har hittills haft avsevärda effekter pĺ ungdomar i form av interkulturellt lärande, personlig utveckling och aktivt deltagande i samhällslivet. Verksamheten har ĺstadkommit en ökad ömsesidig förstĺelse mellan europeiska och icke-europeiska ungdomar. Den har bidragit till erkännandet av ett Europa grundat pĺ solidaritet och stöd, särskilt i konfliktdrabbade omrĺden. Ungdomsutbytet har visat sig vara särskilt effektivt när det gäller att främja interkulturell förstĺelse och känslan av europeisk tillhörighet inom en större mĺlgrupp, tack vare effekterna pĺ de mottagande lokala samhällena. Europeisk volontärtjänst har ĺ sin sida haft en större effekt pĺ deltagarnas personliga utveckling. Effekter pĺ ungdomsledare, organisationer och lokala samhällen Verksamheten har även, främst genom stödinsatserna, pĺ ett betydande sätt bidragit till att det skapats nätverk mellan ungdomsledare och ungdomsorganisationer/ungdomsstrukturer och till att dessas kapacitet stärkts. Organisationerna har dragit nytta av erfarenhetsutbytet och skapandet av nya kontakter, som ofta lett till varaktiga partnerskap med sikte pĺ framtida samarbete. Eftersom organisationerna i tredje land mĺste gĺ via en europeisk partner när en bidragsansökan skall lämnas in (utom när det gäller Euro-Med Ungdom), har dock deltagarna frĺn dessa länder inte till fullo kunnat ta del av de potentiella effekterna av verksamheten, eftersom samarbetet inte har varit helt jämlikt. Verksamheten har bidragit till ett medvetandegörande pĺ lokal nivĺ om värdet av icke-formell utbildning och interkulturellt lärande. Den har lett till en ökad ömsesidig kunskap om inhemska kulturer och därigenom bidragit till kampen