OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. Ozadje predloga

Razlogi za predlog in njegovi cilji

Uredba (EU) št. 260/2012 določa skupne tehnične in poslovne zahteve za kreditne prenose in direktne bremenitve v eurih in ima kot taka pomembno vlogo pri vzpostavitvi enotnega območja plačil v eurih (SEPA). Navedena uredba določa 1. februar 2014 kot rok v euroobmočju za prehod z domačih kreditnih prenosov in direktnih bremenitev ter kreditnih prenosov in direktnih bremenitev znotraj Evrope na kreditne prenose SEPA in direktne bremenitve SEPA.

Glede na najnovejše statistične podatke Evropske centralne banke (ECB) se je v euroobmočju skupno prehod na kreditne prenose SEPA povečal z 59,87 % oktobra 2013 na 64,1 % novembra, prehod na direktne bremenitve SEPA pa z 11,52 % oktobra na 26 % novembra. Kljub vedno novim prizadevanjem Komisije za večjo ozaveščenost med pristojnimi organi držav članic in obsežnim kampanjam v zvezi s prehodom na SEPA, ki so jih izvedle Evropska centralna banka in mnoge države članice, so MSP, majhne javne uprave in lokalni organi še naprej najslabše pripravljeni na dejanski prehod. Prizadevanja bančnega sektorja za obveščanje MSP in informacijske kampanje niso privedle do pričakovanih učinkov, vsaj ne v pričakovanem obsegu.

Zaradi počasnega prehajanja na kreditne prenose SEPA v nekaterih državah in na direktne bremenitve SEPA v večini držav članic ni verjetno, da bo prehod na SEPA v celoti zaključen do 1. februarja 2014. Vendar je prav verjetno, da bodo zaradi tega zakonitega roka banke in drugi ponudniki plačilnih storitev od tega datuma zavračali obdelavo obstoječih načinov plačevanja, ki niso v skladu s SEPA. Ob odsotnosti popolnega prehoda na kreditne prenose SEPA / direktne bremenitve SEPA je verjetno, da bo prihajalo do zapletov pri plačilih, ki bodo vodili do zamud pri plačilih ali motenj na trgu. To lahko vpliva na vse uporabnike plačilnih storitev, zlasti MSP in potrošnike.

Glede na ta pomemben pravni problem in potencialno resne posledice za državljane in podjetja Komisija predlaga spremembo Uredbe (EU) št. 260/2012, s katero bi se vanjo vključila klavzula o prehodnem obdobju, ki bi bankam in drugim ponudnikom plačilnih storitev omogočila, da tudi po 1. februarju 2014 za omejeno obdobje 6 mesecev poleg kreditnih prenosov SEPA in direktnih bremenitev SEPA obdelujejo tudi plačila, ki niso skladna s SEPA, in sicer prek obstoječih plačilnih shem. Jasno obveščanje o spremembi uredbe bo uporabnikom plačilnih storitev zagotovilo, da bodo njihova plačila obdelana tudi po 1. februarju 2014, tistim, ki še niso prešli na SEPA, pa omogočilo, da to storijo čim prej. Končni rok se ne bo spremenil, uporaba prehodnega obdobja pa je izreden enkraten ukrep. V vsakem primeru pa se morajo informacijske kampanje o prehodu na SEPA, ki trenutno potekajo, nadaljevati. Ko bo prehodno obdobje poteklo, bo Komisija brez oklevanja sprejela potrebne ukrepe za zagotovitev polnega izvajanja zakonodaje EU s strani držav članic.

Z udeleženci srečanja o SEPA na visoki ravni, ki združuje visoke predstavnike Evropske centralne banke in člane odborov centralnih bank Eurosistema, se je o tej pobudi posvetovalo 19. decembra 2013.

Ob upoštevanju navedenega in ker je 1. februar 2014 zelo blizu, bi morala Evropski parlament in Svet sprejeti to uredbo po nujnem postopku, uredba pa bi morala začeti veljati takoj. Ta uredba je potrebna, da se prepreči pravna negotovost za banke in druge ponudnike plačilnih storitev, kot tudi podjetja in potrošnike, saj bi Uredba (EU) št. 260/2012 ponudnike plačilnih storitev zavezovala, da po tem roku zavrnejo obdelavo plačil v eurih, ki niso skladna z zahtevami SEPA. Če se predlagana uredba ne bo sprejela po nujnem postopku, lahko to privede do resnih pravnih in tehničnih tveganj pri plačilnih transakcijah po 1. februarju 2014.

Splošno ozadje

Uredba (EU) št. 260/2012 je začela veljati 31. marca 2012 in je udeležencem na trgu dala dve leti časa, da plačilne postopke prilagodijo zahtevam SEPA za kreditne prenose in direktne bremenitve. V tem dveletnem obdobju sta Komisija in ECB v sodelovanju z nacionalnimi javnimi organi pozorno spremljali napredek pri prehodu na SEPA. ECB je redno objavljala poročila o napredku pri prehodu na SEPA. Organiziranih je bilo več zasedanj Sveta SEPA, na katerih je Komisija s predstavniki s strani ponudbe in povpraševanja na trgu plačil razpravljala o napredku pri prehodu, pri čemer je vztrajala pri potrebi po večjem obveščanju ponudnikov plačilnih storitev kot tudi vseh kategorij uporabnikov plačilnih storitev (podjetja, vključno z MSP, javne uprave, potrošniki itd.). Komisija je 30. marca 2012 organizirala namensko delavnico o razlagi Uredbe (EU) št. 260/2012 s tehničnimi strokovnjaki Sveta SEPA in nato še 12. julija 2013 s predstavniki držav članic. Dne 17. aprila 2013 je organizirala tudi sestanek tehnične strokovne skupine o SEPA. Komisija je tudi razpravljala o napredku v okviru foruma EU o SEPA, ki poteka dvakrat letno, in v okviru Odbora za plačila s predstavniki držav članic. Prehod na SEPA je bil redno vključen na dnevni red številnih strokovnih sestankov ECB s predstavniki nacionalnih centralnih bank, kot tudi nekaterih forumov s predstavniki bančnega sektorja.

Glede na nizke stopnje prehoda, o katerih je ECB poročala v poročilu o prehodu na SEPA iz marca 2013, je Svet ECOFIN 14. maja 2013 sprejel celovite sklepe Sveta, v katerih je bila poudarjena pomembnost prehoda na SEPA, države članice in udeleženci na trgu pa so bili pozvani, naj z ustreznimi ukrepi aktivno podprejo in pospešijo proces prehoda na SEPA. Po sklepih Sveta ECOFIN sta Komisija in ECB finančnim ministrom in guvernerjem nacionalnih centralnih bank 15. maja 2013 poslali skupen dopis, v katerem sta prav tako poudarili pomen prehoda na SEPA in nujnost ukrepov na nacionalni ravni.

2. Rezultati posvetovanj z zainteresiranimi stranmi in ocen učinka

2.1. Predložitev tega predloga nacionalnim parlamentom

Osnutke pravnih aktov, vključno s predlogi Komisije, ki se pošljejo Evropskemu parlamentu in Svetu, je treba v skladu s Protokolom (št. 1) o vlogi nacionalnih parlamentov v Evropski uniji, priloženim pogodbam, posredovati nacionalnim parlamentom.

V skladu s členom 4 Protokola mora preteči osem tednov od dne, ko je nacionalnim parlamentom na voljo osnutek zakonodajnega akta, do dne, ko je uvrščen na začasni dnevni red Sveta zaradi sprejetja ali sprejetja stališča po zakonodajnem postopku.

Izjeme so možne na podlagi člena 4 v nujnih primerih, ki se utemeljijo v aktu ali stališču Sveta. Komisija poziva Evropski parlament in Svet, naj ta predlog zaradi navedenih razlogov štejeta za absolutno nujnega.

2.2. Posvetovanje z drugimi zainteresiranimi stranmi in ocena učinka

Zaradi nizkih stopenj prehoda, ki jih je ECB objavila decembra 2013, sta Komisija in ECB analizirali verjetnost, da bo prehod na SEPA v celoti zaključen do 1. februarja 2014. Ugotovljeno je bilo, da je to zelo malo verjetno kljub dejstvu, da je več velikih uporabnikov plačilnih storitev, kot so javna podjetja z množičnimi plačili, napovedalo, da bodo izvedli prehod blizu končnega roka.

Čeprav je težko oceniti, koliko udeležencev na trgu ne bo skladnih s SEPA do zakonitega roka, je jasno, da bodo zlasti na področju direktnih bremenitev SEPA stopnje prehoda daleč od 100 %.

Banke in drugi ponudniki plačilnih storitev bodo od 1. februarja 2014 verjetno zavračali obdelavo plačil, ki niso v skladu s SEPA. Največjemu tveganju, ki ni povezano s prehodom, so izpostavljena MSP, od katerih mnoga še niso izvedla prehoda. Zaradi tega tveganja je ECB analizirala možne scenarije in njihov vpliv ter možne rešitve za odpravo takega stanja. S tehnične plati bi lahko ponudniki plačilnih storitev še naprej obdelovali neskladna plačila z uporabo obstoječih plačilnih shem. Poleg tega bi bilo treba ugotoviti, kateri so udeleženci na trgu, ki še niso skladni s SEPA, in jih ustrezno obvestiti, kako učinkovito izvesti prehod na SEPA.

Čeprav je morda tehnično izvedljivo, da bi udeleženci na trgu s pomočjo nadzornikov vzpostavili vmesne rešitve za obvladovanje morebitnih težav zaradi prehoda po 1. februarju 2014, obstaja realno tveganje, da bo to nezadovoljivo stanje privedlo do zmede tako za potrošnike kot za druge uporabnike plačilnih storitev ter do pravne negotovosti za ponudnike plačilnih storitev pri poslovanju z udeleženci na trgu, ki (še) niso vzpostavili teh vmesnih rešitev. Med udeleženci, ki še niso zagotovili skladnosti, je veliko MSP. Dejstvo, da banke po 1. februarju 2014 morda ne bodo obdelovale obstoječih načinov plačil, ki jih uporabljajo MSP, bi lahko tudi škodilo ugledu Eurosistema kot celote. Malo verjetno je, da bodo vmesne rešitve, tudi če so tehnično izvedljive, pravočasno vzpostavljene.

Da bi se preprečile nepotrebne prekinitve pri plačilih kot rezultat neskladnosti s SEPA in da bi se zagotovila pravna varnost za vse udeležence na trgu, se Komisiji zdi utemeljeno predlagati, da se po 1. februarju 2014 za omejeno obdobje 6 mesecev dovoli soobstoj obstoječih nacionalnih sistemov in kreditnih prenosov SEPA ter direktnih bremenitev SEPA. Dolžina takega prehodnega obdobja bi morala biti sorazmerna. Cilj bi bil ohraniti pritisk na udeležence na trgu, da zagotovijo čimprejšnji prehod, in hkrati zagotoviti pravno varnost ter da bodo stroški upravljanja dveh vzporednih sistemov za ponudnike plačilnih storitev zmerni. Ponudniki plačilnih storitev, ki so že izvedli prehod na kreditne prenose SEPA in direktne bremenitve SEPA, lahko razmislijo o nudenju storitev pretvorbe udeležencem na trgu, ki prehoda še niso izvedli. V prehodnem obdobju države članice ne bi smele nalagati kazni ponudnikom plačilnih storitev, ki obdelujejo neskladna plačila, in uporabnikom plačilnih storitev, ki še niso zagotovili (polnega) prehoda.

Uvedba izrednega in enkratnega dodatnega obdobja, v katerem se bo dopuščala obdelava obstoječih načinov plačil, bo omogočila tudi postopen prehod. Zaradi roka, ki se hitro približuje, je več večjih javnih podjetij napovedalo, da bodo izvedla prehod blizu trenutnega končnega roka 1. februarja 2014. To lahko ustvari določena ozka grla, zlasti na ravni ponudnikov plačilnih storitev in dobaviteljev programske opreme, ki se lahko soočijo z omejeno zmogljivostjo.

Glede na trenutne podatke o intenzivnosti prehoda in pričakovano hitrost prehoda se zdi primerno prehodno obdobje 6 mesecev, tj. do 1. avgusta 2014. V tem obdobju bosta Komisija in ECB v sodelovanju z nacionalnimi organi še naprej pozorno spremljali proces prehoda in bosta pripravljeni na dodatne ukrepe, če bi bili potrebni.

Tega predloga ne spremlja ločena ocena učinka, saj je bila že izvedena ocena učinka za Uredbo (EU) št. 260/2012. Ta predlog ne spreminja vsebine uredbe in gospodarskim subjektom ne nalaga novih obveznosti. Njegov cilj je izključno uvedba prehodnega obdobja po roku, določenem v členu 6(1) in (2) Uredbe, da se prepreči pravna negotovost za nadzorne organe, ponudnike plačilnih storitev, podjetja in potrošnike.

3. Pravni elementi predloga

Komisija predlaga spremembo Uredbe (EU) št. 260/2012, s katero bi se vanjo vključila klavzula o prehodnem obdobju, ki bi bankam in drugim ponudnikom plačilnih storitev omogočila, da do 1. avgusta 2014 poleg kreditnih prenosov SEPA in direktnih bremenitev SEPA še naprej obdelujejo tudi plačila, ki niso skladna s SEPA, prek trenutno obstoječih plačilnih shem. Ta sprememba zagotavlja, da lahko udeleženci na trgu, ki do 1. februarja 2014 ne bodo pripravljeni na SEPA, še naprej opravljajo plačila, in preprečuje nevšečnosti za potrošnike.

V skladu s predlogom bi se sprememba uporabljala od 31. januarja 2014. Ta določba dovoljuje tudi uporabo za nazaj v primeru, da Evropski parlament in Svet predloga ne sprejmeta pred 1. februarjem, vendar tik po tem datumu. To bo preprečilo zakonodajno vrzel od 1. februarja 2014 naprej, ki bi privedla do pravne negotovosti.

Uvedba tega prehodnega obdobja za postopno ukinitev starih sistemov se bo štela kot izreden ukrep, ki se ne bo dodatno podaljševal. Brez poseganja v različna izvzetja iz člena 16 Uredbe (EU) št. 260/2012 morajo zato vsi udeleženci na trgu zagotoviti izpolnjevanje zahtev SEPA do 1. avgusta 2014.

4. Proračunske posledice

Ta uredba ne vpliva na proračun Komisije.

2013/0449 (COD)

Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o spremembi Uredbe (EU) št. 260/2012 v zvezi s prehodom na kreditne prenose in direktne bremenitve po vsej Uniji

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 114 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po predložitvi osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[1],

ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke[2],

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom[3],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Uredba (EU) št. 260/2012 Evropskega parlamenta in Sveta[4] ima skupaj z Uredbo (ES) št. 924/2009 Evropskega parlamenta in Sveta[5] pomembno vlogo pri vzpostavitvi enotnega območja plačil v eurih (SEPA), v katerem se ne razlikuje med čezmejnimi in nacionalnimi plačili v eurih. Glavni cilj Uredbe (EU) št. 260/2012 je prehod z nacionalnih shem za kreditne prenose in direktne bremenitve na usklajeni shemi za kreditne prenose SEPA in direktne bremenitve SEPA, med drugim z zagotovitvijo edinstvene mednarodne številke bančnega računa (IBAN) državljanom, ki se lahko uporablja za vse kreditne prenose in direktne bremenitve SEPA v eurih.

(2) Uredba (EU) št. 260/2012 določa, da se mora prehod na SEPA izvesti do 1. februarja 2014, da bi se ponudnikom in uporabnikom plačilnih storitev zagotovilo dovolj časa, da svoje postopke prilagodijo tehničnim zahtevam, ki jih vključuje prehod na kreditne prenose in direktne bremenitve SEPA.

(3) Komisija in Evropska centralna banka sta od sprejetja Uredbe (EU) št. 260/2012 pozorno spremljali napredek pri prehodu na SEPA. Organiziranih je bilo več srečanj z državami članicami, nacionalnimi javnimi organi in udeleženci na trgu. Evropska centralna banka je redno objavljala poročila o napredku pri prehodu na SEPA na podlagi podatkov o plačilih, ki so jih zbrale nacionalne centralne banke. Navedena poročila kažejo, da vrsta držav članic v euroobmočju dobro napreduje pri prehodu, in sicer s stopnjami prehoda za kreditne prenose SEPA blizu 100 %. Velika večina ponudnikov plačilnih storitev je sporočila, da že izpolnjujejo zahteve SEPA. Vendar v več drugih državah članicah stopnje prehoda zaostajajo za pričakovanji. To še zlasti velja za direktne bremenitve SEPA.

(4) Svet ECOFIN je maja 2013 v svojih sklepih[6] ponovno poudaril pomembnost prehoda na SEPA. Ugotovljeno je bilo, da prehod na SEPA še zdaleč ni zaključen in da je potrebno takojšnje ukrepanje na strani vseh udeležencev na trgu, da bo prehod na SEPA pravočasno zaključen. Sprejet je bil akcijski načrt, v okviru katerega so bili trgovci, podjetja, MSP in javne uprave pozvani, naj nemudoma sprejmejo potrebe konkretne interne ukrepe, da bodo prilagodili svoje postopke ter obvestili stranke o podrobnostih v zvezi z IBAN.

(5) Kljub znatnim prizadevanjem Evropske centralne banke, držav članic, njihovih nacionalnih javnih organov in različnih udeležencev na trgu v zadnjih mesecih najnovejši statistični podatki o prehodu kažejo, da se je v euroobmočju skupno prehod na kreditne prenose SEPA povečal s 40 % v juniju na samo okrog 64 % v novembru, prehod na direktne bremenitve SEPA pa je skupno dosegel samo 26 %. Čeprav nacionalne številke kažejo pomemben napredek v več državah članicah, pomembna skupina držav članic še vedno precej zaostaja za pričakovanimi stopnjami prehoda. Glede na trenutno nizke stopnje prehoda v slednjih je zato zelo malo verjetno, da bodo vsi udeleženci na trgu zagotovili izpolnjevanje zahtev SEPA do 1. februarja 2014.

(6) Banke in drugi ponudniki plačilnih storitev bodo morali od 1. februarja 2014 zavračati obdelavo kreditnih prenosov ali direktnih bremenitev, ki niso v skladu s SEPA, zaradi pravnih obveznosti, čeprav bi lahko tehnično gledano taka plačila obdelovali z nadaljnjo uporabo obstoječih plačilnih shem vzporedno s shemami za kreditne prenose SEPA in direktne bremenitve SEPA, kar se trenutno že dogaja. V primeru nepopolnega prehoda na kreditne prenose SEPA in direktne bremenitve SEPA se incidentov pri plačilih, ki bodo vodili do zamud pri plačilih, ne more izključiti. To bi lahko prizadelo vse uporabnike plačilnih storitev, zlasti MSP in potrošnike.

(7) Bistvenega pomena je, da se preprečijo nepotrebne prekinitve pri plačilih, ki bi bile posledica dejstva, da prehod na SEPA ne bo v celoti zaključen do 1. februarja 2014. Ponudnikom plačilnih storitev bi se zato moralo za omejeno obdobje dovoliti, da nadaljujejo z obdelavo plačilnih transakcij prek obstoječih shem vzporedno s shemami za kreditne prenose SEPA in direktne bremenitve SEPA, kar trenutno tudi počnejo. Zato bi bilo treba uvesti prehodno obdobje, ki omogoča nadaljevanje takega vzporednega obdelovanja plačil v različnih oblikah. Glede na trenutne podatke o intenzivnosti prehoda in pričakovano hitrost prehoda je primerno enkratno dodatno prehodno obdobje 6 mesecev. Ta uporaba obstoječih sistemov, ki niso v skladu s SEPA, v prehodnem obdobju bi se morala obravnavati kot izreden ukrep in bi zato morala trajati čim manj časa, saj je hiter in celovit prehod potreben za to, da se zagotovijo vse koristi povezanega trga plačil. Pomembno je tudi, da se časovno omejijo stroški za ponudnike plačilnih storitev, ki bodo vzporedno s sistemom SEPA še naprej uporabljali obstoječe plačilne sheme. Ponudniki plačilnih storitev, ki so že v celoti izvedli prehod na SEPA, lahko razmislijo o nudenju storitev pretvorbe uporabnikom plačilnih storitev, ki prehoda še niso izvedli, v prehodnem obdobju. V prehodnem obdobju države članice ne bi smele nalagati kazni ponudnikom plačilnih storitev, ki obdelujejo neskladna plačila, in uporabnikom plačilnih storitev, ki še niso izvedli prehoda.

(8) Več večjih uporabnikov instrumentov direktne bremenitve je že napovedalo, da nameravajo izvesti prehod blizu končnega roka. Kakršno koli odlaganje takih projektov prehoda bi lahko privedlo do začasne obremenitve vhodnih plačil in denarnih tokov ter s tem na finančna sredstva zadevnih podjetij. Tak pozen prehod velikega obsega bi lahko ustvaril tudi ozka grla, zlasti na ravni bank in dobaviteljev programske opreme, ki se lahko soočijo z omejeno zmogljivostjo. Navedeno dodatno obdobje za uvedbo novega sistema bi omogočilo bolj postopen pristop. Udeležence na trgu, ki še niso začeli z izvajanjem potrebnih prilagoditev za izpolnjevanje zahtev SEPA, se poziva, naj to storijo čim prej. Udeleženci na trgu, ki so že začeli prilagajati svoje plačilne postopke, bi kljub temu morali zaključiti prehod, kolikor hitro je mogoče.

(9) Glede na splošni cilj zagotoviti usklajen in povezan prehod je primerno, da se prehodno obdobje uporablja tako za kreditne prenose SEPA kot za direktne bremenitve SEPA. Drugačno prehodno obdobje za kreditne prenose SEPA kot za direktne bremenitve SEPA bi privedlo do zmede pri potrošnikih, ponudnikih plačilih storitev, MSP in drugih uporabnikih plačilnih storitev.

(10) Zaradi pravne varnosti in da bi se preprečila kakršna koli prekinitev uporabe Uredbe (EU) št. 260/2012, mora ta uredba začeti veljati takoj in se uporabljati od 31. januarja 2014.

(11) Uredbo (EU) št. 260/2012 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

V členu 16 Uredbe (EU) št. 260/2012 se odstavek 1 nadomesti z naslednjim:

„1. Ne glede na člen 6(1) in (2) lahko ponudniki plačilnih storitev še naprej, in sicer do 1. avgusta 2014, obdelujejo plačilne transakcije v eurih v oblikah, ki se razlikujejo od tistih, ki se zahtevajo za kreditne prenose SEPA in direktne bremenitve SEPA.

Države članice uporabljajo predpise o kaznih, ki se uporabljajo za kršitve člena 6(1) in (2), določene v skladu s členom 11, šele od 2. avgusta 2014.

Z odstopanjem od člena 6(1) in (2) lahko države članice ponudnikom plačilnih storitev dovolijo, da do 1. februarja 2016 uporabnikom plačilnih storitev zagotavljajo storitve pretvorbe za nacionalne plačilne transakcije in s tem uporabnikom plačilnih storitev, ki so potrošniki, omogočijo nadaljnjo uporabo številke BBAN namesto identifikacije plačilnega računa iz točke 1(a) Priloge pod pogojem, da je zagotovljena interoperabilnost s pretvorbo številke BBAN plačnika in prejemnika plačila na tehničen in varen način v ustrezno identifikacijo plačilnega računa iz točke 1(a) Priloge. Ta identifikacija plačilnega računa se po potrebi posreduje uporabniku plačilne storitve, ki sproži transakcijo, pred izvršitvijo plačila. V tem primeru ponudniki plačilnih storitev uporabniku plačilnih storitev neposredno ali posredno ne zaračunajo nikakršnih stroškov ali drugih pristojbin, povezanih s storitvijo pretvorbe.“

Člen 2

Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.

Uporablja se od 31. januarja 2014.

Ta uredba je zavezujoča v celoti in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju,

Za Evropski parlament Za Svet

Predsednik Predsednik

[1] UL C, , str. .

[2] UL C, , str. .

[3]

[4] Uredba (EU) št. 260/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. marca 2012 o uvajanju tehničnih in poslovnih zahtev za kreditne prenose in direktne bremenitve v eurih in o spremembi Uredbe (ES) št. 924/2009 (UL L 94, 30.3.2012, str. 22).

[5] Uredba (ES) št. 924/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o čezmejnih plačilih v Skupnosti in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 2560/2001 (UL L 266, 9.10.2009, str. 11).

[6] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/envir/137122.pdf.