RESOLUCIJA EVROPSKEGA PARLAMENTA

z dne 29. aprila 2015

s pripombami, ki so del sklepa o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2013, oddelek IV – Sodišče Evropske unije

EVROPSKI PARLAMENT,

— ob upoštevanju sklepa o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2013, oddelek IV – Sodišče Evropske unije,

— ob upoštevanju odločbe evropske varuhinje človekovih pravic OI/1/2014/PMC z dne 26. februarja 2015, s katero je zaključila svojo preiskavo na lastno pobudo o prijavljanju nepravilnosti,

— ob upoštevanju člena 94 in Priloge V Poslovnika,

— ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor (A8-0111/2015),

1. z zadovoljstvom ugotavlja, da je Računsko sodišče v letnem poročilu za leto 2013 navedlo, da ni ugotovilo hujših pomanjkljivosti v zvezi z revidiranimi področji, ki so se nanašala na človeške vire in javna naročila Sodišča Evropske unije;

2. pozdravlja dejstvo, da je Računsko sodišče na podlagi revizijskega dela sklenilo, da v skupnih plačilih za upravne in druge odhodke institucij in organov za leto, ki se je končalo 31. decembra 2013, ni bilo pomembnih napak;

3. ugotavlja, da je proračun Sodišča Evropske unije v letu 2013 znašal 354 880 000 EUR (leta 2012 je znašal 348 300 000 EUR) in da je bila stopnja izvrševanja 96,3 %; obžaluje, da se je stopnja uporabe v letu 2013 zmanjšala, saj je v letu 2012 znašala 98,6 %;

4. se zaveda, da je mogoče nižjo stopnjo izvrševanja pripisati temu, da je proračun za leto 2013 v začetku vseboval sredstva za predlagano prilagoditev plač in pokojnin v skupnem znesku skoraj 6 000 000 EUR, Svet pa nazadnje te prilagoditve ni odobril; poudarja, da razlogi, ki so privedli do nepričakovane sodbe o prilagoditvi plač, zaradi dogovora o novih kadrovskih predpisih v letu 2014 ne obstajajo več;

5. poudarja, da je proračun Sodišča Evropske unije zgolj upravne narave in da se velik delež porabi za odhodke v zvezi z zaposlenimi v instituciji; je seznanjen s pojasnilom iz letnega poročila o dejavnostih Sodišča Evropske unije za proračunsko leto 2013 o tem, zakaj se je stopnja uporabe zmanjšala;

6. ugotavlja, da je Sodišče Evropske unije v letu 2013 zaključilo 701 zadevo (595 v letu 2012) in da je prejelo 699 novih zadev (632 v letu 2012), vključno s 450 pritožbami in vprašanji za predhodno odločanje; odobrava pozitivne statistične podatke, vendar kljub dobremu rezultatu ocenjuje, da so izboljšave še vedno mogoče;

7. je seznanjen, da je splošno sodišče v letu 2013 prejelo 790 novih zadev, 702 zadevi je zaključilo, 1 325 pa jih je ostalo nerešenih, kar pomeni, da se je število postopkov v primerjavi z letom 2012 v splošnem povečalo; ugotavlja tudi, da so se postopki nekoliko skrajšali; poudarja, da ustanovitev devetega senata v letu 2013 ni prispevala k učinkovitosti Splošnega sodišča, ne glede na to pa ponavlja svoje stališče, da Splošno sodišče potrebuje okrepitve na področju človeških virov;

8. ugotavlja, da je v letu 2013 Sodišče za uslužbence Evropske unije zaključilo 184 primerov, v letu 2012 pa 121 (kar pomeni 52-odstotno povečanje), s čimer se je število še potekajočih zadev zmanjšalo za 24 (kar pomeni, da so se zaostanki zmanjšali za 11 %); je prepričan, da je zaprtje Sodišča za uslužbence Evropske unije neustrezen odziv na dolgotrajno blokado Sveta;

9. meni, da še obstajajo možnosti za izboljšave z obstoječimi viri, ki jim ima na voljo Sodišče Evropske unije; poudarja, da so notranje reforme v letu 2013, namreč ustanovitev novega senata na Splošnem sodišču in imenovanje dodatnega generalnega pravobranilca, pa tudi reforma poslovnika o delovanju Sodišča Evropske unije, zlasti na jezikovnih in informacijskih področjih ter uporaba tehnologije ter drugih dopolnilnih pravil, prispevale k pozitivnim sistemskim spremembam, ki so omogočile izboljšanje optimizacije sredstev; spodbuja Sodišče Evropske unije, naj nadaljuje ta pristop;

10. priporoča, naj se institucija reorganizira na tak način, ki bo omogočal jasnejše razlikovanje med zakonodajnimi in upravnimi funkcijami ter bo bolj v skladu s členom 6 Evropske konvencije o človekovih pravicah, da sodniki ne bodo več odločali o pritožbah zoper akte, pri nastajanju katerih so neposredno sodelovali;

11. opominja, da je Sodišče Evropske unije v odgovoru na resolucijo o razrešnici za leto 2012 navedlo, da večje število obravnav in sodb ne bi občutno povečalo produktivnosti; poudarja, da je Sodišče Evropske unije po drugi strani zahtevalo, da se število sodnikov poveča; poziva Sodišče Evropske unije, naj zahteva zunanji strokovni pregled, da bo imelo tako zunanje instrumente za opredelitev morebitnih rešitev za težave, na katere je opozorilo Sodišče Evropske unije;

12. poudarja poseben pomen spoštovanja večjezičnosti na Sodišču Evropske unije, ki ne sme zagotavljati samo enakega dostopa do sodne prakse Sodišča Evropske unije, ampak tudi enake možnosti za stranke, ki so v sporu pred Sodiščem Evropske unije;

13. obžaluje, da med postopkom razrešnice ni prejel dovolj informacij o seznamu zunanjih dejavnosti sodnikov; poziva Sodišče Evropske unije, naj na svoji domači strani objavi register s podrobnimi informacijami o zunanjih dejavnostih vseh sodnikov, ki vplivajo na proračun Unije;

14. poziva Sodišče Evropske unije, naj v primeru dveh upokojenih prevajalcev, ki sta dobila pogodbe za prevajanje, predloži poročilo, na podlagi katerega se bo preverilo, ali so razmere v skladu z zahtevami iz kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije, tako z vidika navzkrižij interesov kot z vidika plačil;

15. poziva Sodišče Evropske unije, naj razmisli o poenotenju sodnih registrov Sodišča Evropske unije v en sam register, da bi izboljšalo usklajevanje postopkov med sodišči;

16. je seznanjen z izboljšavami aplikacije e-Curia; se zaveda, da celotni potencial te aplikacije še ni bil izkoriščen; priporoča, naj Sodišče Evropske unije naredi načrt, kako vse države članice spodbuditi k njeni uporabi;

17. je seznanjen, da se je v letu 2013 začel izvajati projekt za digitalna poročila o sodni praksi, ki bodo nadomestila poročila v papirni obliki; meni, da bi se ta projekt lahko začel izvajati prej;

18. glede na podatke v letnem poročilu o dejavnostih meni, da lahko Sodišče Evropske unije še nadalje zmanjša število papirnih izvodov, ne da bi ogrozil izpolnjevanje svojih obveznosti;

19. glede na to, da je Sodišče Evropske unije leta 2013 predvajalo svojo prvo spletno oddajo v živo, ga spodbuja, naj uporabo tehnologije razširi tudi na zadeve, povezane z delom;

20. se zaveda, da je kakovost tolmačenja na Sodišču Evropske unije bistvenega pomena in da ni mogoče omejiti števila sodnih obravnav; je vseeno prepričan, da bi bilo mogoče koledar obravnav načrtovati učinkoviteje; predlaga Sodišču Evropske unije, naj v sklopu medinstitucionalnih odnosov išče praktične zglede v drugih institucijah;

21. je seznanjen s politiko Sodišča Evropske unije, da bo dalo prednost uporabi notranjih virov, zlasti v prevajalski službi; se zaveda, da je za nekatere jezikovne kombinacije včasih težko najti prevajalce, ki so pravni strokovnjaki; je vseeno močno zaskrbljen zaradi zelo visokega zneska neporabljenih sredstev za obveznosti – 2 200 000 EUR – ki so bila dodeljena za zunanje prevajanje; zato meni, da bi moralo zunanje izvajanje, če je potrebno, ustvariti dodatne prihranke;

22. poziva Sodišče Evropske unije, naj v nekaterih primerih razmisli o uvedbi prevajanja na zahtevo in pogosteje uporablja tehnološka prevajalska orodja;

23. poziva Sodišče Evropske unije, naj za vsak primer posebej preveri, ali je prevajanje resnično potrebno, kadar zadeva ni tako pomembna za državljane Unije;

24. z zaskrbljenostjo ugotavlja, da obstajajo med institucijami Unije velikanske razlike v stroških prevajanja; zato medinstitucionalno delovno skupino za prevajanje poziva, naj ugotovi vzroke zanje in predlaga rešitve, s katerimi bi odpravili obstoječe neravnovesje ter ob polnem spoštovanju kakovosti in jezikovne raznolikosti uskladili stroške prevajanja; v ta namen delovna skupina znova vzpostavi sodelovanje med institucijami, da bi izmenjale najboljšo prakso in rezultate ter opredelile področja, na katerih je mogoče sodelovanje ali sporazume med institucijami okrepiti; ugotavlja, da bi si morala delovna skupina tudi prizadevati za oblikovanje enotne metodologije predstavitve stroškov prevajanja za vse institucije in tako poenostaviti njihovo analizo in primerjavo; ugotavlja, da bi morala delovna skupina rezultate predstaviti do konca leta 2015; poziva vse institucije, naj aktivno sodelujejo pri delu medinstitucionalne delovne skupine; pri tem opozarja, da je spoštovanje večjezičnosti v institucijah Unije temeljnega pomena, da se vsem državljanom Unije zagotovijo enaka obravnava in možnosti;

25. meni, da se morajo v času krize in na splošno proračunskih rezov stroški za seje zunaj prostorov za osebje institucij Unije zmanjšati, saj bi te morale potekati, v kolikor je mogoče, na sedežih samih institucij, saj dodana vrednost, ki iz tega izhaja, ne opravičuje tako visokih stroškov;

26. pričakuje, da bo Sodišče Evropske unije še naprej iskalo nove interne sinergije, zlasti pri prevajanju in tolmačenju;

27. znova zahteva, da se dnevni red sej Sodišča Evropske unije za ustrezajoče leto priloži letnim poročilom o dejavnostih;

28. priporoča, da se oblikujejo objektivna merila za opredelitev pretiranih zamud pri izrekanju sodb;

29. obžaluje, da države članice, ki so se pridružile po letu 2004, niso zastopane na najvišji vodstveni ravni te institucije; poudarja, da je potrebna večja geografska uravnoteženost na vseh ravneh uprave;

30. je zaskrbljen, ker na odgovornih položajih na Sodišču Evropske unije primanjkuje žensk (70 % – 30 %); poziva k uvedbi načrta enakih možnosti, zlasti v zvezi z vodstvenimi položaji, da bi to ravnovesje čim prej odpravili;

31. ugotavlja, da so pravila, ki jih Sodišče Evropske unije uporablja za zasebno rabo službenih avtomobilov, podobna kot v drugih institucijah; meni, da bi bilo treba ta pravila posodobiti, da se zmanjšajo stroški, zlasti pri zasebni rabi;

32. poziva Sodišče Evropske unije, naj zmanjša število službenih vozil, ki so na voljo članom in zaposlenim, Evropskemu parlamentu pa poroča o doseženih prihrankih; meni, da bo tako potreben pregled delovnih mest za voznike; opozarja, da stroške razširjenih zasebnih storitev voznikov nosijo davkoplačevalci Unije;

33. je prepričan, da bi moralo Sodišče Evropske unije okrepiti okoljske zaveze in izpopolniti obstoječe ukrepe za zmanjšanje emisij ter v javna naročila vključiti okoljska merila;

34. je seznanjen z zavezo Sodišča Evropske unije, da bo nadalje izboljšalo svoj sistem pravočasnega spremljanja in nadzora postopkov zaposlovanja in oddaje javnih naročil; podpira Sodišče Evropske unije pri nadaljnjem spremljanju upravljanja nadomestil in izboljšanju učinkovitosti;

35. ocenjuje, da je število pogodb, sklenjenih po postopku s pogajanji, precej visoko; želi biti podrobno obveščen o razlogih za te odločitve;

36. poziva Sodišče Evropske unije, naj v svoja letna poročila o dejavnostih, v skladu z obstoječimi pravili o zaupnosti in o varstvu podatkov, vključi rezultate in posledice zaključenih primerov urada OLAF, v katerih je bila predmet preiskave institucija ali posamezniki, ki so delali zanjo;

37. je seznanjen z nepremičninsko politiko Sodišča Evropske unije, priloženo letnemu poročilu o dejavnostih;

38. z zadovoljstvom ugotavlja, da je Sodišče Evropske unije pripravilo temeljito in podrobno letno poročilo o dejavnostih ter vanj vključilo tudi izčrpne informacije o upravljanju kadrovskih virov, kot je zahteval Parlament;