Izdelke A, B in C običajno prodajajo isti distributerji. Izdelka A in B pripadata istemu proizvodnemu in geografskemu trgu, vendar sta diferencirana in imata objektivno različne značilnosti. Izdelek C pripada drugemu proizvodnemu trgu.

Dobavitelj, ki svoje izdelke običajno distribuira prek samostojnih distributerjev, želi uporabiti pogodbo o trgovskem zastopanju za distribucijo svojega izdelka A, ki ima novo funkcionalnost. To pogodbo o trgovskem zastopanju ponudi svojim samostojnim distributerjem (za izdelek B), ki že delujejo na istem proizvodnem in geografskem trgu, ne da bi od njih pravno ali dejansko zahteval, naj sklenejo navedeno pogodbo.

Da pogodba o trgovskem zastopanju ne bi spadala na področje uporabe člena 101(1) Pogodbe in bi izpolnjevala pogoje iz odstavkov (30) do (33), mora naročitelj kriti vse zadevne naložbe, povezane z dejavnostjo prodaje posameznih izdelkov A in B (in ne samo izdelkov A), saj izdelka pripadata istemu proizvodnemu in geografskemu trgu. Na primer, stroški, nastali zaradi prilagoditve ali opremljanja prodajalne za razstavljanje in prodajo izdelkov A in B, bodo verjetno vezani na posamezni trg. Podobno bodo na posamezni trg verjetno vezani tudi stroški usposabljanja osebja za prodajo izdelkov A in B ter stroški, povezani s posebno opremo za shranjevanje, ki je potrebna za izdelka A in B. Navedene zadevne naložbe, ki so običajno potrebne, da lahko zastopnik vstopi na trg ter začne prodajati izdelka A in B, bi moral kriti naročitelj, tudi če je določen zastopnik že uveljavljen na upoštevnem trgu kot samostojni distributer.

Naročitelju pa ne bi bilo treba kriti naložb za prodajo izdelka C, ki ne pripada istemu proizvodnemu trgu kot izdelka A in B. Poleg tega, kadar prodaja izdelka B zahteva posebne naložbe, ki niso potrebne za prodajo izdelka A, na primer naložbe v posebno opremo ali usposabljanje osebja, take naložbe ne bi bile zadevne in jih zato naročitelju ne bi bilo treba kriti, če lahko distributer deluje na upoštevnem trgu, ki zajema izdelka A in B, samo s prodajo izdelka A.

Kar zadeva oglaševanje, bi naložbe v oglaševanje za prodajalno zastopnika kot tako (v nasprotju z oglaševanjem, specifičnim za izdelek A) koristile prodajalni zastopnika na splošno ter prodaji izdelkov A, B in C, čeprav bi se samo izdelek A prodajal na podlagi pogodbe o trgovskem zastopanju. Ti stroški bi bili torej delno pomembni za oceno pogodbe o trgovskem zastopanju, če bili povezani s prodajo izdelka A, ki se prodaja na podlagi pogodbe o trgovskem zastopanju. Stroški oglaševalske kampanje, ki se nanaša izključno na izdelka B ali C, pa ne bi bili pomembni in jih naročitelju zato ne bi bilo treba kriti, če lahko distributer deluje na upoštevnem trgu samo s prodajo izdelka A.

Enako načelo se uporablja za naložbe v spletišče ali spletno trgovino, saj del teh naložb ne bi bil pomemben, ker bi jih bilo treba izvesti ne glede na izdelke, ki se prodajajo na podlagi pogodbe o trgovskem zastopanju. Zato naročitelju ne bi bilo treba povrniti splošnih naložb v oblikovanje spletišča zastopnika, če bi se lahko samo spletišče uporabljalo za prodajo izdelkov, ki ne pripadajo upoštevnemu proizvodnemu trgu, na primer izdelka C ali, splošneje, izdelkov razen izdelkov A in B. Upoštevane pa bi bile naložbe, ki se nanašajo na dejavnost oglaševanja ali prodaje izdelkov, ki spadajo na upoštevni proizvodni trg, torej izdelkov A in B, na spletišču. Zato bi moral naročitelj glede na raven naložb, potrebno za oglaševanje in prodajo izdelkov A in B na spletišču, kriti del stroškov vzpostavitve in/ali upravljanja spletišča ali spletne trgovine. Ne bi pa bilo treba kriti naložb za oglaševanje ali prodajo samo izdelka B, če distributer lahko deluje na upoštevnem trgu samo s prodajo izdelka A.