SL    SL 
 
 
 EVROPSKA  
KOMISIJA   
Bruselj, 8.5.2015  
COM(2015) 191 final  
  
POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU 
EKONOMSKO -SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ  
Poročilo o uporabi Listine EU o temeljnih pravicah za leto 2014  
{SWD(2015) 99 final}   
 
2 
 1. Uvod  
To peto letno  poročilo vsebuje  pregled,  kako  so Evropska  unija  (EU)  in njene  države članice  izvajale  
Listino  Evropske  unije  o temeljnih  pravicah  (Listina)  v letu 2014.  
Listina  je pravno  zavezujoča od 1. decembra  2009.  Zavezujoča je za institucije  EU pri sprejemanju  
novih  ukrepov.  Države članice  zavezuje,  ko te delujejo  na področju uporabe  prava  EU. Listina  je 
novejši pravni  vir, vendar  ima vedno  večji pravni  pomen.  Leta 2014  so se sodišča EU1 nanjo  
sklicevala  v 210 odločitvah2, leta 2011  v 43-ih, leta 2012  v 87-ih in leta 2013  v 114-ih odločitvah.  
Nova  Komisija  je pod predsedstvom  Jeana -Clauda  Junckerja  nastopila  mandat  novembra  2014.  
Predsednik  Juncker  se je zavezal,  da si bo v okviru  pristojnosti  Komisije  prizadeval  ohranjati  naše 
skupne  vrednote  in temeljne  pravice  ter pri tem ustrezno  upoštevati  raznolikost  ustavnih  in kulturnih  
tradicij  28 držav članic3. Odgovornost  za temeljne  pravice  je zaupal  prvemu  podpredsedniku  Fransu  
Timmermansu . 
Komisija  vključuje Listino  v vse svoje  politike.  Pri spodbujanju  temeljnih  pravic  tesno  sodeluje  z 
nacionalnimi,  evropskimi  in mednarodnimi  organizacijami.    
V svoji  predstavitvi  pred Evropskim  parlamentom  se je prvi podpredsednik  Timmermans  zavezal,  da 
bo organiziral  letni kolokvij  o stanju  na področju temeljnih  pravic  v EU ter okrepil  medsebojno  
sodelovanje  in politična prizadevanja  za spodbujanje  in varstvo  temeljnih  pravic.  Na tem kolokviju  
bodo  države članice  ter predstavniki  institucij  in interesnih  skupin  z razpravami  skupaj  določili ukrepe  
politike  na področju temeljnih  pravic  ter načine za njihovo  izvedbo.  V središču prvega  kolokvija,  ki bo 
potekal  oktob ra 2015,  bo spodbujanje  strpnosti  in spoštovanja,  predvsem  preprečevanje  in boj proti  
antisemitizmu  in nestrpnosti  do muslimanov.  Pred kolokvijem  bodo  potekala  posvetovanja  s civilno  
družbo in deležniki ter dva dialoga  na visoki  ravni,  eden  z verskimi  vodji, drugi  pa s predstavniki  
nekonfesionalnih  organizacij.  
To poročilo vsebuje  pregled,  kako  institucije  EU, zlasti  Evropska  komisija,  in države članice  
uporabljajo  Listino  ter kako  se ta uporablja  zanje.  Poudarja  pomen  Evropske  konvencije  o človekovih  
pravi cah (EKČP) in vsebuje  posodobljene  informacije  o pristopu  EU k njej. Poročilo prvič vsebuje  tudi 
poglavje  o novem  vse pomembnej šem vprašanju „temeljnih  pravic  v digitalnem  okolju“. 
                                                            
1 Splošno  sodišče,  Sodišče  za uslužbence  Evropske  unije  in Sodišče  Evropske  unije.  
2 Glej Prilogo  I delovnega  dokumenta  služb  Komisije,  v kateri  je navedena  sodna  praksa  Sodišča  EU iz leta 2014,  
ki se neposredno  sklicuje  na Listino  ali jo omenja  v obrazložitvi.  
3 Glej Jean-Claude  Juncker,  „Politične  smernice  za naslednjo  Komisijo“  (Politi cal Guidelines  for the Next  
European  Commission),  http://ec.europa.eu/priorities/docs/pg_en.pdf , str. 8.  
 
3 2. Uporaba  Listine  s strani  EU in zanjo  pri vseh  njenih  ukrepih  
Institucije  EU morajo  spoštovati  Listino  pri vseh svojih  ukrepih.   
2.1 Zakonodajni  ukrep  
Sistematično preverjanje  spoštovanja  temeljnih  pravic  med zakonodajnim  postopkom  je nujno  
potrebno  za zagotovitev,  da so osnutki  zakonodajnih  aktov  usklajeni  z Listino.  Komisija  je leta 2011  
objavila  „Operativne  smernice  o upoštevanju  temeljnih  pravic  v oceni  učinka Komisije“4. V letu 2014  
se je Komisija  zavezala,  da bo pregledala  svoje  smernice  za oceno  učinka ter organizirala  javno  
posvetovanje5. 
Zadeva  Digital  Rights  Ireland6 je pokazala,  da je treba  preveriti  spoštovanje  temeljnih  pravic  v 
osnutkih  zakonodajnih  aktov.  Sodišče je razsodilo,  da je direktiva  o hrambi  podatkov7 neveljavna  
zaradi  kršitve temeljne  pravice  do zasebnosti  in pravice  do varstva  osebnih  podatkov,  ki ju 
zagotavljata  člena 7 oz. 8 Listine.  S to sodbo  je bilo pojasnjeno,  da morajo  biti posebni  zaščitni ukrepi  
za varovanje  temeljnih  pravic,  vključno z določbami  o izjemah  za poslovne  skrivnosti  in predhodni  
upravni  ali sodni  nadzor,  vključeni v sekundarno  zakonodajo  EU in ne smejo  biti prepuščeni diskreciji  
nacionalnih  zakonodajalcev.  Sodišče Evropske  unije  je razsodilo,  da je hramba  podatkov  legitimen  cilj 
v splošnem interesu,  tj. boj proti  hudim  oblikam  organiziranega  kriminala,  in je primerno  sredstvo  za 
dosego  tega cilja.  Vseeno  pa je menilo,  da poseganje  direktive  v temeljno  pravico  do spoštovanja  
zasebnega  življenja  in varstva  osebnih  podatkov  ni omejeno  na to, kar je nujno  potrebno.   
Ta sodba  je pomembna  za vse institucije  EU, ki sodelujejo  v zakonodajnem  postopku.  Svet je 
decembra  2014  posodobil  svoje  Smernice  o metodolo ških fazah,  ki so potrebne  za preverjanje  
združljivosti  predlogov  pripravljalnih  teles Sveta  s temeljnimi  pravicami8. Da bi te smernice  postale  
bolj operativne,  je zagotovil  usposabljanje  za osebje  Sveta.  
2.2 Upravljanje  sredstev  EU 
Pri upravljanju  sredstev  EU morajo  institucije,  organi,  uradi  in agencije  Unije  spoštovati  temeljne  
pravice  iz Listine.  Enako  velja za države članice,  ko izvajajo  pravo  Unije.  
                                                            
4 SEC(2011)  567 final,  6.5.2011.  
5 http://ec.europa.eu/smart -regulation/impact/consultation_2014/index_en.htm . 
6 Sodba  Sodišča  Evropske  unije  z dne 8. aprila  2014  v zadevah  C-293/12  in C-594/12,  Digital  Rights  Ireland  in 
Kaertner  Landesregierung.  
7 Direktiva  2006/24/ES,  UL L 105, str. 54. 
8 Generalni  sekretariat  Sveta,  ST 5377  2015  INIT.  
 
4 V zadevi  Liivimaa  Lihaveis  MTU9 je Sodišče potrdilo  ustaljeno  sodno  prakso,  da pojem  „izvajanje  
prava  Unije“ zahteva  obstoj  navezne  okoliščine določene stopnje,  ki presega  sorodnost  zadevnih  
področij ali posredne  učinke enega  od področij na drugo10. V tej zadevi  je bila zadevnima  državama  
članicama,  ki sta vključeni v operativni  program,  s pravom  Unije  naložena dolžnost za izvajanje  tega 
programa.  Ti državi članici  sta bili po eni strani  na podlagi  člena 63(1)  in (2) Uredbe  št. 1083/2006  
dolžni ustanoviti  nadzorni  odbor,  po drugi  strani  pa morajo  biti vsi ukrepi  za uporabo  navedenega  
operativnega  programa  skladni  z uredbama  št. 1083/2006  in 1080/2006.  Sodišče Evropske  unije  je 
ugotovilo,  da sprejetje  programskeg a navodila  s strani  nadzornega  odbora  pomeni  izvajanje  prava  
Unije  v smislu  člena 51(1)  Listine.  Programsko  navodilo  je izključevalo  možnost sodnega  nadzora  
odločb o zavrnitvi  subvencije,  ki jih je sprejel  nadzorni  odbor.  Sodišče Evropske  unije  je ugotovil o, da 
je s tem kršena pravica  do učinkovitega  pravnega  sredstva  iz člena 47 Listine.  
Maja  2014  je Evropski  varuh  človekovih  pravic  začel preiskavo  v zvezi  s spoštovanjem  temeljnih  
pravic  na področju kohezijske  politike  EU11. V svojem  odgovoru  z dne 29. oktobra 201412 se je 
Komisija  zavezala,  da bo sprejela  ukrepe  za povečanje poznavanja  Listine  s strani  držav članic,  ko te 
upravljajo  evropske  strukturne  in investicijske  sklade  (skladi  ESI).  Komisija  je uradno  opozorila  
države članice  na njihovo  obveznost  spoštovanja  Listine.  Prav tako Komisija  nudi pomoč iz skladov  
ESI za podporo  pritožbenih  postopkov.  Razširjala  bo dobre  prakse  in izdala  smernice,  ki bodo  
državam  članicam  v pomoč pri spoštovanju  Listine  pri upravljanju  skladov  ESI v letu 2015.  
Komisija  je v začasnem  centru  za pridržanje ugotovila  možno kršitev temeljnih  pravic  migrantov  z 
neurejenim  statusom.  Računsko  sodišče je to oceno  potrdilo  v posebnem  poročilu iz leta 2014.  Stroški 
za najem  centra  so bili vključeni v nacionalni  program  v okviru  Sklada  za zunanje  meje,  Komisija  pa 
po zaključku programa  zadevnih  stroškov ni sprejela.  Računsko  sodišče je ugotovilo,  da zaradi  slabih  
razmer,  v katerih  so bili migranti  z neurejenim  statusom  pridržani, država članica  ni spoštovala  
prepovedi  ponižujočega ravnanja  (člen 4 Listine)  in načela človekovega  dostojanstva  (člen 1 Listine).   
2.3 Človekove  pravice  na področjih zunanjega  delovanja  EU 
Člen 21 Pogodbe  o Evropski  uniji (PEU)  ureja  zunanje  delovanje  Unije  in ponovno  potrjuje  vlogo  EU 
pri spodbujanju  demokracije,  pravne  države, univerzalnosti  in nedeljivosti  človekovih  pravic  ter 
spoštovanje  načel Ustanovne  listine  Združenih narodov  in mednarodnega  prava.  Države, ki se želijo 
                                                            
9 Sodba  Sodišča  Evropske  unije  z dne 12. septembra  2014  v zadevi  C-562/12 , Liivimaa  Lihaveis  MTi.  
10 Sodba  Sodišča  Evropske  unije  z dne 29. maja  1997  v zadevi  C-299/95, Kremzow,  točka  16. 
11 http://www.ombudsman.europa.eu/en/press/release.faces/en/54420/html.bookmark . 
12 http://www.ombudsman.europa.eu/en/cases/correspondence.faces/en/58451/html.bookmark .  
 
5 pridružiti EU, morajo  spoštovati  človekove  pravice.  Vsi sporazumi  o trgovini  in sodelovan ju s tretjimi  
državami  določajo, da so človekove  pravice13 bistven  element  v odnosih  med pogodbenicami.  
Leta 2014  sta Evropska  služba za zunanje  delovanje  in Komisija  ocenili  Akcijski  načrt za človekove  
pravice  in demokracijo  (2012–2014)14. Akcijski  načrt je določal 97 specifičnih ukrepov.  Eden  od teh 
so smernice  EU glede  svobode  izražanja na spletu  in drugje,  ki jih je Svet sprejel  maja  2014.  Smernice  
določajo opredelitve  in navodila  za zaščito pravice  do svobode  izražanja,  ki zajema  vse njene  vidike,  
vključno s pravico  do mnenja  brez vmešavanja,  pravico  iskati  in sprejemati  informacije  ter pravico  do 
širjenja  vsakovrstnih  informacij  in idej na kateri  koli način, ne glede  na državne  meje.  
Načrtuje se priprava  novega  akcijskega  načrta za obdobje  2015–2019  s poudarkom  na zagotavljanju  
skladnosti  med notranjimi  in zunanjimi  politikami  na področju človekovih  pravic,  zlasti  na področju 
boja proti  terorizmu,  migracij  in mobilnosti  ter trgovine.  
Za dosego  ciljev  iz člena 21 PEU  se v EU uporabljajo  omejevalni  ukrepi15, ki pogosto  izvršujejo  
zavezujoče resolucije  Varnostnega  sveta  ZN, ki temeljijo  na členih  41 ali 42 Ustanovne  listine  
Združenih narodov,  lahko  pa so samostojni  ukrepi  EU. Nekateri  omejevalni  ukrepi  vključujejo  
uvrstitev  na seznam  posameznikov  in subjektov  z namenom  zamrznitve  njihovih  sredstev  in 
gospodarskih  virov.  Za zadevne  posameznike  in subjekte  sta ključni pravica  do dobrega  upravljanja  ter 
pravica  do učinkovitega  pravnega  sredstva  in nepristranskega  sodišča (člena 41 in 47 Listine  EU o 
temeljnih  pravicah). V letu 2014  je Sodišče Evropske  unije  obravnavalo  več zadev  v zvezi  s 
postopkom  za naložitev omejevalnih  ukrepov  zoper  posameznike  in subjekte.  V več kot 30 sodbah  o 
zakonitosti  naložitve omejevalnih  ukrepov,  izdanih  v letu 2014,  je Sodišče le v četrtini primerov  
potrdilo  uvrstitev  na seznam.  V vseh drugih  primerih  so bile odločitve o uvrstitvi  razglašene za nične. 
Sodba  v zadevi  Yusef16 je zadevala  omejevalne  ukrepe,  sprejete  na podlagi  Uredbe  Sveta  (ES) 
881/200217. Ta uredba  izvršuje resolucijo  Varno stnega  sveta  ZN o zamrznitvi  sredstev  oseb,  subjektov  
in skupin,  ki jih je Odbor  ZN za sankcije  opredelil  kot povezane  z Al Kaido.  Splošno sodišče je 
razsodilo,  da Komisija  ni ukrepala,  saj ni odpravila  nepravilnosti  postopka  in materialnopravnih  
nepraviln osti, povezanih  z zamrznitvijo  sredstev  g. Yusefa.  Zato je Komisijo  pozvalo,  naj izpolni  
                                                            
13 Izraz  „temeljne  pravice“  znotraj  EU v specifičnem  internem  kontekstu  zajema  pojem  „človekovih  pravic“.  
Običajno  se v ustavnem  okviru  uporablja  izraz  „temeljne  pravice“,  medtem  ko se izraz  „človekove  pravice“  
uporablja  v mednarodnem  pravu.  
14 http://eeas.europa.eu/human_rights/index_en.htm . 
15 Glej člen 215 PDEU.  
16 Sodba  Splošnega  sodišča  z dne 21. marca  2014  v zadevi  T-306/10,  Hani  El Sayyed  Elsebai  Yusef  proti 
Evropski  komisiji.  
17 Uredba  št. 881/2002,  UL L 139, str. 9. 
 
6 svojo  obveznost,  da skrbno  in nepristransko  preuči razloge  za uvrstitev  na seznam  ter, kjer je to 
primerno,  z ustreznim  sodelovanjem  z Odborom  ZN za sankcije18. Komisij a pregleduje  razloge  za 
uvrstitev  na seznam  v sodelovanju  z zadevnimi  organi  ZN.  
Večina sodb19, v katerih  je Sodišče Evropske  unije  omejevalne  ukrepe  proti  subjektom  ali 
posameznikom  razglasilo  za nične, je zadevala  sklepe  in uredbe  Sveta,  v katerih  dokazi  ali 
informacije,  ki so utemeljevali  razloge  za uvrstitev  na seznam,  niso bili zadostni  in zahteve  v zvezi  z 
dokaznim  bremenom,  ki ga nosi Svet v skladu  s členom  47 Listine,  kot je bil interpretiran  v zadevi  
Kadi  II20, niso bile izpolnjene.  V drugih  zadevah  so bili ukrepi  razglašeni za nične iz postopkovnih  
razlogov21.  
V okviru  trgovinske  politike  se je revidirani  enostranski  splošni sistem  preferencialov  (GSP+),  ki 
zahteva  spoštovanje  temeljnih  konvencij  o človekovih  pravicah,  začel uporabljati  1. januarja  2014.  
Mehanizem  za spremljanje  je bil bistveno  izboljšan in zagotavlja,  da države upravičenke  do GSP+  
izpolnjujejo  svoje  obveznosti,  zlasti  da ratificirajo  in izvajajo  27 mednarodnih  konvencij  o človekovih  
pravicah  in drugih  vprašanjih.  Okrepljen  nadzor  izvajata  tudi Evropski  parlament  in Svet.  
3. Uporaba  Listine  s strani  držav članic  in zanje  
Komisija  pod nadzorom  Sodišča Evropske  unije  nadzoruje,  ali države članice  pri izvajanju  prava  EU 
spoštujejo  Listino.  Komisija  lahko  v primeru  morebitne  kršitve sproži postopek  za ugotavljanje  
kršitev. Nacionalni  sodniki  poznajo  Listino  kot sredstvo  za zagotavljanje  spoštovanja  temeljnih  pravic  
s strani  držav članic.  Določbe prava  EU in nacionalnega  prava,  ki temeljijo  na pravu  EU, se morajo  
razlagati  v skladu  z obvezn ostmi  iz Listine,  tako da se spoštujejo  pravice,  ki jih ta zagotavlja.  Če 
nacionalno  sodišče dvomi  o uporabi  Listine  ali pravilni  razlagi  njenih  določb, lahko  Sodišče Evropske  
unije  zaprosi  za predhodno  odločanje (sodišče zadnje  stopnje  pa zanj mora  zapros iti). Sodišče 
Evropske  unije  s svojim  odgovorom  omogoči nacionalnemu  sodišču, da odloči o zadevi.  Nacionalni  
sodniki  redno  uporabljajo  ta postopek,  ki pomaga  pri razvoju  sodne  prakse  v zvezi  z Listino  in krepi  
                                                            
18 Prav tam, točka  102. 
19 Na primer  sodba  Splošnega  sodišča  z dne 3. julija  2014  v zadevi  T-565/12,  National  Iranian  Tanker  Company  
proti Svetu;  sodba  z dne 9. decembra  2014  v zadevi  T-439/11,  Sport -pari proti Svetu.  
20 Sodba  Sodišča  Evropske  unije  z dne 18. julija  2013  v zadevi  C-584/10  P, Komisija  in drugi  proti Kadi  (Kadi  
II), pritožba,  s katero  se izpodbija  sodba  v zadevi  T-85/09,  Kadi  proti Komisiji  (Kadi  I). 
21 Glej na primer  LTTE  proti Svetu,  T-208/11  in T-508/11.  Ta sodba  je trenutno  predmet  pritožbe  v zadevi  C-
599/14  P. 
 
7 vlogo  nacionalnih  sodnikov  pri njenem  izvajanj u. Leta 2014  je bilo s strani  nacionalnih  sodnikov  
predloženih 43 takih  predlogov  za predhodno  odločanje22, kar je nekoliko  več kot v prejšnjih letih23. 
3.1 Postopki  za ugotavljanje  kršitev  
Medtem  ko je bila Listina  leta 2013  omenjena  v petih  postopkih  za ugotavljanje  kršitev, se je v letu 
2014  Komisija  nanjo  sklicevala  v 11 primerih  postopkov,  ki so temeljili  na členih  258–260 PDEU.  
Listina  se uporablja  za države članice  samo,  ko izvajajo  pravo  Unije.  Zato se mora  postopek  za 
ugotavljanje  kršitev v zvezi  z Listino  nanašati na določbo prava  Unije,  ki zahteva  uporabo  Listine.  
Pet od 11 primerov  se nanaša na azil in migracije24.  
Postopek  za ugotavljanje  kršitev  na področju  azila  in migracij  
Leta 2014  je Komisija  v zvezi  z direktivo  o vračanju25 sprožila postopek  za ugotavljanje  kršitev proti  
državi članici,  in sicer  zaradi  zaskrbljenosti  v zvezi  z dolžino pridržanja,  materialnih  pogojev  v centrih  
za pridržanje,  nezagotavljanja  brezplačne pravne  pomoči za povratnike  v centrih  za pridržanje,  
odsotnosti  sodnega  nadzo ra nad odredbami  o pridržanju za obdobje,  krajše od šestih  mesecev,  in 
omejenega  pregleda  odločitev o podaljšanju pridržanja po obdobju  šestih  mesecev  (členi 4, 6 in 47 
Listine).  
Postopek  za ugotavljanje  kršitev je bil zoper  državo članico  sprožen tudi zaradi nepravilne  uporabe  
direktive  o pogojih  za sprejem26 in direktive  o azilnih  postopkih27. Komisija  je izrazila  pomisleke  
glede  trajanja  azilnega  postopka,  učinkovitosti  pravnih  sredstev  zoper  negativne  odločitve o azilu,  
nezagotavljanja  brezplačne pravne  pomoči, pridržanja nekaterih  kategorij  prosilcev  za azil, za katerega  
se zdi, da se uporablja  samodejno  brez individualne  ocene,  glede  pravice  do učinkovitega  pravnega  
sredstva  zoper  odločitev o pridržanju ter brezplačne pravne  pomoči pridržanim  (člena 6 in 47). 
Leta 2014  je Komisija  preučila, kako  so države članice  uporabljale  Listino  pri izvajanju  zakonodaje  
EU na zunanjih  mejah  Unije,  zlasti  načelo nevračanja (členi 4, 6, 18 in 19). Vprašanja,  ki vzbujajo  
zaskrbljenost,  so uporaba  in trajanje  pripora,  pogoji  pridržanja,  posebni  položaj mladoletnikov,  
                                                            
22 Glej Prilogo  II „Pregled  predlogov  za predhodno  odločanje,  ki so bili predloženi  v letu 2014  in se nanašajo  na 
Listino“  v delovnem  dokumentu  služb  Komisije.  
23  V letih 2013  in 2012  je bilo Sodišču  Evropske  unije  predloženih  41 predlogov  za predhodno  odločanje  v 
zvezi  z Listino.  
24 Za nadaljnje  podrobnosti  glej delovni  dokument  služb  Komisije,  ki je priložen  temu  poročilu.  
25 Direktiva  2008/115/ES,  UL L 348, str. 98. 
26 Direktiva  2003/9/ES,  UL L 31, str. 18. 
27 Direktiva  2005/85/ES,  UL L 326, str. 12. 
 
8 brezplačna pravna  pomoč in učinkovita  pravna  sredstva  v okviru  azilnega  postopka  v nekaterih  
državah  članicah  (členi 6, 24 in 47 Listine).  
Vizumski  zakonik  in pritožbe  zaradi  zavrnitve  izdaje  vizuma  
Konec  leta 2014  je Komisija  pozvala  pet držav članic,  naj ukrepajo  in zagotovijo,  da se za pritožbe 
zoper  odločitev o zavrnitvi,  razveljavitvi  ali preklicu  vizuma  omogoči dostop  do sodnega  organa.  
Uredba  o vizumskem  zakoniku28 določa postopke  in pogoje  za izdajo  vizumov  za kratkoročno bivanje  
in letališke tranzite.  Države članice  obvezuje,  da omogočajo uveljavljanje  pravice  do pritožbe zoper  
odločitev o zavrnitvi,  razveljavitvi  ali preklicu  vizuma.  Člen 47 Listine  daje posameznikom  pravico  do 
učinkovitega  pravnega  sredstva  pred sodiščem, kadar  so pravice  in svoboščine, ki izhajajo  iz prava  
Unije,  kršene. Nacionalna  zakonodaja  v zadevnih  državah  članicah  pa zagotavlja  le možnost pritožbe 
pred izvensodnimi  upravnimi  organi.  Komisija  meni,  da s tem ne izpolnjujejo  zahtev o neodvisnem  
sodišču iz člena 47. 
Segregacija  romskih  otrok  v izobraževanju  
Septembra  2014  je Komisija  sprožila postopek  za ugotavljanje  kršitev proti  državi članici  zaradi  
diskriminacije  romskih  otrok  na področju izobraževanja,  kar je kršitev direktive  o rasni  enakosti29. Pri 
razpravah  s Komisijo  je država članica  upravičila svoje  ukrepe  z navedbo  sodne  prakse  Sodišča 
Evropske  unije  v zvezi  z Listino.  Komisija  je zato menila,  da je treba  pojasniti  interpretacijo  te sodne  
prakse  z uradnim  opominom,  v katerem se izrecno  sklicuje  na člen 21 Listine,  ki prepoveduje  
diskriminacijo  na podlagi  rase ali etničnega  porekla.  
3.2 Zagotavljanje  smernic  državam  članicam  s strani  Sodišča Evropske  unije  
(predhodno  odločanje)  
Leta 2014  je Sodišče Evropske  unije  z odgovarj anjem  na prošnje za predhodno  odločanje nacionalnim  
sodnikom  še naprej  dajalo  smernice  o uporabi  Listine  in razlagi  njenih  določb. 
Spoštovanje  človekovega  dostojanstva  prosilcev  za azil 
Decembra  2014  je Sodišče Evropske  unije  odločilo o vprašanjih,  ki jih je nizozemski  državni svet 
predložil v okviru  zadeve  A, B, C proti  Staatssecretaris  van Veiligheid  en Justitie30 v zvezi  z razlago  
določb EU o azilu  glede  metod,  ki se uporabljajo  za oceno  verodostojnosti  navedb  o spolni  
                                                            
28 Uredba  (ES) 810/2009,  UL L 243, str. 1. 
29 Direktiva  2000/43/ES,  UL L 180, str. 22. 
30 Sodba  Sodišča  Evropske  unije  z dne 2. decembra  2014  v združenih  zadevah  C-148/13,  C-140/13  in C-150/13,  
A, B, C proti Staatssecretaris  van Veiligheid  en Justitie.  
 
9 usmerjenosti  prosilcev  za azil. Prosilci so povedali,  da se bojijo,  da bi jih njihova  država preganjala  
zaradi  homoseksualnosti.  Nacionalno  sodišče je vprašalo Sodišče Evropske  unije,  ali pravo  EU določa 
omejitve  glede  preverjanja  spolne  usmerjenosti  prosilcev  za azil. Sodišče Evropske  unije  je 
odgovorilo,  da direktiva  o pogojih  za azil31 in Listina  določata omejitve:  metode,  ki jih uporabljajo  
nacionalni  organi,  morajo  spoštovati  temeljne  pravice,  kot je pravica  do spoštovanja  človekovega  
dostojanstva  (člen 1) in pravica  do spoštovanja  zasebn ega in družinskega  življenja  (člen 7). Od 
prosilcev  se ne sme zahtevati  ničesar, kar bi lahko  spodkopalo  njihovo  dostojanstvo  ali osebno  
integriteto,  k čemur  spadajo  invazivni  ali sramotilni  medicinski  oz. psevdomedicinski  testi,  vsiljiva  
izpraševanja  ali zahtevanje/sprejemanje  fotografij  ali video  posnetkov,  ki naj bi dokazovali  njihove  
spolne  prakse.  Ta sodba  omogoča nacionalnim  organom,  da dosledneje  ocenijo  prošnje ob upoštevanju  
temeljnih  pravic.  
Načelo  enakosti  orožja  na področju  varstva  potrošnikov  
Zadeva  Sanchez  Morcillo32 (v zvezi  s členom  47) obravnava  procesne  pravice  potrošnikov  v postopkih  
izvršbe na podlagi  hipoteke,  v njej pa je Sodišče Evropske  unije  poudarilo  načelo enakosti  orožja. 
Sodišče je menilo,  da je nacionalno  pravo  v nasprotju  z direktivo  o nedovoljenih  pogojih  v 
potrošniških pogodbah33 in členom  47 Listine  v primerih,  ko pravo  potrošnikom  ne daje pravice  do 
pritožbe, medtem  ko v nasprotnem  scenariju  upnik  ima to pravico.  
Sodišče Evropske  unije  je poudarilo  ranljivost  potrošnikov,  ki so izpostavljeni  tveganju  izgube  svojega  
doma.  V zadevi  Kušionov á34 je Sodišče menilo,  da je v okviru  prava  EU pravica  do spoštovanja  doma  
temeljna  pravica,  ki je zagotovljena  v členu 7 in jo morajo  nacionalna  sodišča upoštevati  pri izvajanju  
direktive  o nedovoljenih  pogojih  v potrošniških pogodbah.  
Načelo  ne bis in idem  v Konvenciji  o izvajanju  Schengenskega  sporazuma  
V zadevi  Zoran  Spasic35 je Sodišče Evropske  unije  ocenilo  združljivost  pogoja  izvršitve iz Konvencije  
o izvajanju  Schengenskega  sporazuma  (CISA ) z načelom  iz Listine  ne bis in idem  (člen 50). 
CISA  zagotavlja,  da se oseba,  katere  sojenje  je bilo zaključeno v eni državi, za ista dejanja  ne sme 
sodno  preganjati  v drugi  državi (načelo ne bis in idem ). Vendar  pa CISA  določa, da je to načelo 
veljavno  le, če je bila po zakonodaji  države, ki je kazen  naložila, naložena kazen  izvršena, je v 
                                                            
31 Direktiva  2004/83/ES,  UL L 304, str. 12. 
32 Sodb a Sodišča  Evropske  unije  z dne 17. julija  2014  v zadevi  C-169/14,  Sanchez  Morcillo.  
33 Direktiva  93/13/EGS,  UL L 95, str. 29. 
34 Sodba  Sodišča  Evropske  unije  z dne 10. septembra  2014  v zadevi  C-34/13,  Monika  Kušionová . 
35 Sodba  Sodišča  Evropske  unije  z dne 18. julija  2014  v zadevi  C-129/14  PPU,  Zoran  Spasic.  
 
10 postopku  izvrševanja  ali je ni več mogoče izvršiti (pogoj  izvršitve).  Člen 50 Listine  pa se na ta pogoj  
izrecno  ne sklicuje.  Sodišče Evropske  unije  je menilo,  da pogoj  izvršitve iz CISA  ni v nasprotju  z 
Listino.  
3.3 Navajanje  Listine  v nacionalni  sodni  praksi  
Nacionalni  sodniki  imajo  ključno vlogo  pri zagotavljanju  spoštovanja  temeljnih  pravic  in pravne  
države. Raziskava,  ki jo je izvedla  Agencija  Evropske  unije  za temel jne pravice36, potrjuje,  da so se 
višja sodišča držav članic  v letu 2014  redno  obračala na Listino  pri iskanju  smernic  in navdiha,  tudi v 
primerih,  ki niso spadali  na področje prava  EU. 
Komisija  spodbuja  dialog  in sodelovanje  med sodniki.  Nova  evropska  identifikacijska  oznaka  sodne  
prakse37 bo olajšala razumevanje  razlage  instrumentov  EU s strani  najvišjih nacionalnih  sodišč in 
zagotavljala  podatke  o uporabi  instrumentov  EU na nacionalnih  sodiščih. Drugi  projekt,  ki ga je 
sofinancirala  EU (evropsko  pravosodno  sodelovanje  v zvezi  s praksami  nacionalnih  sodišč na 
področju temeljnih  pravic),  vključuje priročnik za sodnike  o tehnikah  pravosodnega  sodelovanja  in 
podatkovno  zbirko  nacionalnih  odločb, urejeno  po določbah iz Listine38. 
3.4 Ozaveščanje o Listini  
Februar ja 2015  je raziskava  Eurobarometra39 pokazala,  da se je seznanjenost  z Listino  v preteklih  letih 
le nekoliko  povečala: samo  14 % anketirancev  je vedelo,  kaj Listina  dejansko  je (11 % v letu 2012  in 
8 % v letu 2007).  Približno 51 % anketirancev  je že slišalo o Listini,  vendar  ni natančno vedelo,  kaj to 
je (53 % v letu 2012  in 48 % v letu 2007).  Raziskava  Eurobarometra  je pokazala  tudi na potrebo  po 
povečanju ozaveščenosti  javnosti  o tem, na koga  se lahko  obrnejo  v zvezi  s temeljnimi  pravicami.  
Projekt  Agencij e za temeljne  pravice  „CLARITY “40 daje napotke  o tem, na kateri  organ  se državljani  
lahko  obrnejo,  ko gre za vprašanje temeljnih  pravic  (nacionalne  institucije  za varovanje  človekovih  
pravic,  organe  za enakost  in/ali  varuha  človekovih  pravic).  Februarja  2015 se je začel izvajati  nov 
projekt  z naslovom  Don’t knock  on the wrong  door:  CharterClick!  A user-friendly  tool to detect  
                                                            
36 Letno  poročilo  Agencije  za leto 2014  za temeljne  pravice  bo objavljeno  22. maja  2015.  
37 https://e -justic e.europa.eu/content_european_case_law_identifier_ecli -175-sl.do . 
38http://www.eui.eu/Projects/CentreForJudicialCooperation/Projects/EuropeanJudicialCooperationinFR/Docume
nts.aspx . 
39 Eurobarometer  416, „Listina  EU o temeljnih  pravicah“,  delo na terenu  med 16. in 18. februarjem  2015  v vseh 
28 državah  članicah  EU, na voljo  na spletni  strani  
http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/flash_arch_420_405_en.htm#416.  
40 http://fra.europa.eu/en/project/2013/clarity -complaints -legal -assistance -and-rights -information -tool-you.  
 
11 violations  falling  within  the scope  of the EU Charter  of Fundamental  Rights41, ki se financira  v okviru  
programa  Temeljne  pravice  in državljanstvo  (program  TPD).  
O nujnosti  spodbujanja  ozaveščenosti  o Listini  in opredelitve  specifičnih potreb  po usposabljanju  in 
najboljših praks  za javne  organe  se je decembra  2014  razpravljalo  na konferenci  z naslovom  „Listina  
Evropske  unije  o temeljnih  pravicah:  ocena  in odziv  na potrebe  po usposabljanju  delavcev  v pravni  
stroki  in javnih  uradnikov “42. Sodelujoči so predlagali  pripravo  pregleda  strategij  usposabljanja,  
izkušenj in orodij  za spodbujanje  ozaveščenosti  o Listini  in njenega  izvajanja  na lokalni,  regionalni,  
nacionalni  in evropski  ravni  ter so poudarili  ključno vlogo,  ki jo pri tem imajo  civilne  družbe in 
državni organi  za človekove  pravice.  EU financira  usposabljanje  o Listini  za javne  organe  in ga bo še 
naprej  financirala  v obdobju  2014–202043.  
4. Evropska  konvencija  o človekovih  pravicah  
Sodišče Evropske  unije  je 18. decembra  2014  podalo  svoje  mnenje  o osnutku  sporazuma  o pristopu  
EU k EKČP. Sodišče je ugotovilo  težave glede  njegove  skladnosti  s pravom  EU. Razsodilo  je, da je 
osnutek  pristopnega  sporazuma  neskladen  s členom  6(2) PEU  in povezanim  Protokolom  št. 8. Sodišče 
je zahtevalo  določene spremembe:  primarnost  prava  Unije  v zvezi  z možnostmi,  ki jih določa člen 53 
Listine,  kar zadeva  okrepljene  temeljne  pravice  v ustavah  držav članic;  medsebojno  zaupanje  med 
državami  članicami,  zlasti  na področju svobode,  varnosti  in pravice;  povezava  z novim  dodatnim  
Protokolom  št. 16 k EKČP; ohranitev  izključne pristojnosti  Sodišča Evropske  unije  za odločanje o 
sporih  med državami  članicami  glede  razlage  ali uporabe  Pogodb;  nekatere  vidike  postopka  pred 
Evropskim  sodiščem za človekove  pravice,  ki vključujejo  EU; in sodno  varstvo  na področju skupne  
zunanje  in varnostne  politike.   
Komisija  se še vedno  v celoti  zavzema  za pristop  EU k EKČP. Pristop  bo okrepil  temeljne  vrednote,  
izboljšal učinkovitost  zakonodaje  EU ter okrepil  usklajenost  varstva  temeljnih  pravic  v Evropi.  Pristop  
k EKČP ostaja  bistvenega  pomena.  Poleg  tega so institu cije EU obvezane,  da si prizadevajo  za 
sklenitev  pristopnega  sporazuma,  ki je skladen  z zahtevami  iz Pogodb,  zlasti  Protokolom  št. 8 k 
Lizbonski  pogodbi.  Komisija  trenutno  preučuje, kateri  bi bili najprimernej ši nadaljevalni  ukrepi.   
                                                            
41  http://www.eui.eu/Projects/CentreForJudicialCooperation/Projects/CharterClick/Charterclick.aspx . 
42  http://ec.europa.eu /justice/events/fundamental -rights -charter -training -2014/index_en.htm .  
43  Usposabljanje  pravnih  strokovnjakov  o Listini  in informiranje  o uporabi  Listine  sta prednostni  nalogi  v 
razpisu  za zbiranje  predlogov  v okviru  programa  TPD.  Po razpisu  za zbiranje  predlogov  leta 2013  je bilo za 
projekte  na tem področju  dodeljenega  približno  2,8 milijona  EUR  (25 % celotnega  proračuna);  leta 2012  pa je 
bilo iz proračuna,  ki je znašal  20,9 milijona  EUR,  dodeljenega  1,9 milijona  EUR  (7 % celotnega  proračuna).  
V okviru  finančne  perspektive  2014–2020  je usposabljanje  o Listini  za pravosodne  organe  in delavce  v pravni  
stroki  predvideno  tudi v Programu  za pravosodje  (2014–2020).  Poleg  tega bo usposabljanje  in ozaveščanje  
podprl  tudi program  za pravice,  enakost  in državljanstv o (2014–2020),  ki se osredotoča  na pravice  
posameznika.  
 
12 Ne glede  na to, kdaj bo EU pristopila  k EKČP, morajo  vse institucije  EU in države članice  Listino  
razlagati  ob upoštevanju  obstoječe sodne  prakse  Evropskega  sodišča za človekove  pravice.  Člen 52(3)  
Listine  vsebuje  pravno  obveznost,  da se da pravicam  iz Listine  in pravicam  iz EKČP enak  pomen  in 
obseg,  v kolikor  pravice  iz Listine  ustrezajo  pravicam  iz EKČP. Pojasnila  v zvezi  z Listino  o temeljnih  
pravicah44 vključujejo  seznam  členov  Listine,  v katerih  sta pomen  in obseg  enaka  kot v ustreznih  
členih  EKČP, in seznam  členov,  katerih  pomen  je enak,  obseg  pa širši. Ker v Listini  ne obstaja  pravna  
obveznost  po uskladitvi  razlage  njenih  določb s pogodbami  Združenih narodov,  se Sodišče Evropske  
unije  sklicuje  na instrumente  ZN za razlago  pravic,  ki jih zagotavlja  pravo  EU. Primer  za to je 
opredelitev  koncepta  „invalidnosti “, pri čemer  se je Sodišče Evropske  unije  v zadevi  Kaltoft45 oprlo  na 
besedilo  Konvencije  Združenih narodov  o pravicah  invalidov  (UNCRPD),  katere  podpisnica  je tudi 
EU, in sicer  pri oceni,  ali se patološka debelost  lahko  šteje za „invalidnost “ za namene  direktive  o 
enakem  obravnavanju  pri zaposlovanju46. 
5. V žarišču: temeljne  pravice  in digitalna  agenda  
Digitalna  revolucija  je ustvarila  veliko  priložnosti  za družbo, državljane  in podjetja.  Prav tako je 
sprožila pomisleke  glede učinkovitega  varstva  temeljnih  pravic  v tem okolju.  Izjemno  povečanje 
zbiranja,  uporabe  in širjenja  osebnih  podatkov  je le eden  od primerov  nove  resničnosti  digitalnega  
sveta.  Poleg  razkritij  o nadzornih  programih,  ki se izvajajo  na svetovni  ravni,  ti pojavi  kažejo na 
potrebo  po vzpostavitvi  učinkovitejših ukrepov  za zaščito temeljnih  pravic,  zlasti  pravice  do varstva  
zasebnosti  in osebnih  podatkov.   
Komisija  pozorno  spremlja  globalne  ukrepe47 na področju temeljnih  pravic  v digitalni  družbi, kot so 
vodnik  Sveta  Evrope  o človekovih  pravicah  za uporabnike  interneta48. Med mnogimi  vprašanji, ki so 
se pojavila,  so potreba  po enakopravnem  dostopu  do interneta,  nevarnost  diskriminacije  posameznikov  
s profiliranjem  in neravnovesje  moči med tistimi,  ki imajo  podatk e, in tistimi,  ki jih namerno  ali 
                                                            
44 2007/C  303/02,  UL C 303, str. 17. 
45 Sodba  Sodišča  Evropske  unije  z dne 18. decembra  2014  v zadevi  C-354/13,  Kaltoft.  
46 Direktiva  2000/78/ES,  UL L 303, str. 16. 
47 Glej na primer  tekoče  pogovore  o masovnih  podatkih,  kot jih odraža  poročilo  Bele hiše o masovnih  podatkih  in 
zasebnosti  
(http://www.whitehouse.gov/sites/default/files/docs/big _data_privacy_report_5.1.14_final_print.pdf ), 
poročilo  francoskega  državnega  sveta  o digitalni  tehnologiji  in temeljnih  pravicah  (http://www.conseil -
etat.fr/content/download/33163/287555/version/1/file/Digital%20technology%20and%20fundamental%20rig
hts%20and%20freedoms.pdf ) ali osnutek  izjave  o pravicah  na internetu,  ki ga je pripravil  študijski  odbor za 
pravice  in dolžnosti  na internetu  italijanske  poslanske  zbornice  
(http://www.c amera.it/application/xmanager/projects/leg17/attachments/upload_file/upload_files/000/000/189
/dichiarazione_dei_diritti_internet_inglese.pdf ). 
48 Glej http://www.coe.int/en/web/interne t-users -rights/guide . 
 
13 nenamerno  posredujejo.  Nova  vprašanja se nanašajo na pravice  intelektualne  lastnine  in dolžnosti  
spletnih  platform,  ki zadevajo  preprečevanje  in boj proti  terorizmu  in organiziranemu  kriminalu.  
Varstvo  osebnih  podatkov,  kakor je zagotovljeno  s členom  8 Listine,  je v digitalnem  svetu  vedno  bolj 
pomembno.  Januarja  2012  je Komisija  objavila  predloga  za splošno uredbo  o varstvu  podatkov49 in 
direktivo  o varstvu  podatkov  za policijske  in pravosodne  organe50. V prvi obravnavi  je Evropski  
parlament  12. marca  2014  potrdil  svojo  podporo51. Komisija  je nadaljevala  pogajanja  z zadevnimi  
organi  ZDA  o krovnem  sporazumu  o varstvu  podatkov  za zaščito osebnih  podatkov,  ki si jih EU in 
ZDA  izmenjujeta  za namene  kazenskega  pregona,  in o pogojih  za nov režim varnega  pristana  za 
prenos  podatkov  v ZDA.  
Sodišče Evropske  unije  je poudarilo,  da je v digitalnem  okolju  treba  zagotoviti  ravnovesje  med 
varstvom  posameznikov  in varstvom  temeljnih  pravic.  V zadevi  Digital  Rights  Ireland  je Sodišče 
ponovno  poudarilo  obvezo  institucij  EU, da pri svojih  dejavnostih  spoštujejo  Listino,  zlasti  kadar  te 
vplivajo  na pravico  do zasebnosti,  zasebnega  življenja  in varstva  osebnih  podatkov . Sodišče je 
direktivo  o hrambi  podatkov  razveljavilo,  ker nesorazmerno  omejuje  pravico  do zasebnosti  in pravico  
do varstva  osebnih  podatkov,  kot sta zagotovljeni  z Listino.  Direktiva  je od držav članic  zahtevala,  da 
zagotovijo,  da ponudniki  storitev  telefonskih  komunikacij  hranijo  podatke  o prometu  in lokaciji  svojih  
uporabnikov  za obdobje najmanj  šestih  mesecev  in največ dveh  let ter da jih na zahtevo  zagotovijo  
organom  kazenskega  pregona  za namene  preiskovanja,  odkrivanja  in pregona  hudih  kaznivih  dejanj  in 
terorizma.  Sodišče Evropske  unije  je v zadevi  Google52 pojasnilo,  da mora  Googl e kot upravljavec  
podatkov,  ustanovljen  v EU, spoštovati  pravo  EU o varstvu  podatkov  (člena 7 in 8 Listine)  in mora  
zato v nekaterih  okoliščinah ugoditi  zahtevam  za odstranitev  povezav  do določenih osebnih  podatkov  
(pravica  do pozabe).  
V svojih  političnih smernicah,  predstavljenih  pred Evropskim  parlamentom,  je predsednik  Juncker  
pozval  k odpravi  nacionalnih  utrdb  na področju telekomunikacijskih  predpisov,  avtorskih  pravic  in 
zakonodaje  o varstvu  podatkov  ter pri upravljanju  radijskih  valov  in uporabi  konku renčnega  prava53. 
                                                            
49 Predlog  uredbe  o varstvu  posameznikov  pri obdelavi  osebnih  podatkov  in o prostem  pretoku  takih  podatkov,  
COM(2012)  11 final.  
50 Predlog  direktive  o varstvu  posameznikov  pri obdelavi  osebnih  podatkov,  ki jih pristojni  organi  obdelujej o za 
namene  preprečevanja,  preiskovanja,  odkrivanja  ali pregona  kaznivih  dejanj  ali izvrševanja  kazenskih  sankcij,  
in o prostem  pretoku  takih  podatkov,  COM(2012)  10 final.  
51 Zakonodajna  resolucija  Evropskega  parlamenta  z dne 12. marca  2014  (COM(2012)  0010  — C7-0024/2012  – 
2012/0010(COD)).  
52  Sodba  Sodišča  Evropske  unije  z dne 13. maja  2014  v zadevi  C-131/12,  Google  Spain  in Google.  
53 Glej politične  smernice  predsednika  Junckerja,  ki so na voljo  na spletni  strani  
http://ec.europa.eu/priorities/digital -single -market/index_en.htm . 
 
14 Enotni  digitalni  trg je ena od vodilnih  pobud  Komisije.  Zaupanje  državljanov  je ključni steber  te 
strategije  in pomemben  predpogoj  za popolnoma  delujoč enotni  digitalni  trg. To vključuje močno in 
učinkovito  varstvo  temeljnih  pravic  na spletu. Poleg  tega je treba  za to, da se znotraj  enotnega  
digitalnega  trga pravice  v celoti  spoštujejo,  obravnavati  tudi potrebe  invalidov.  
Komisija  stalno  spremlja  razvoj  dogodkov  v zvezi  z varstvom  temeljnih  pravic  na vseh področjih 
politike,  kot je to zahte vano  v Listini.  Poglavitni  namen  temeljnih  pravic  ni spodbujanje  varnosti  ali 
tržno naravnanih  politik,  vendar  so same  po sebi osrednjega  pomena  za poln razcvet  odprte  in 
demokrati čne družbe. 
 
6. Zaključek 
Komisija  je zavezana  visoki  ravni  varstva  temeljni h pravic  v EU. Njen  namen  je zagotoviti,  da so vsi 
njeni  zakonodajni  predlogi  in njeno  delovanje  v celoti  skladni  z Listino.  
Zaradi  vedno  novih  groženj naši družbi bo Komisija  zagotovila,  da se bodo  v okviru  njenega  pristopa  k 
varnosti  v celoti  spoštovale  in spodbujale  temeljne  pravice.  Poleg  tega v luči novih  dejstev,  od 
digitalne  agende  do izzivov,  ki jih predstavljajo  migracije,  v skladu  s sodno  prakso  Sodišča Evropske  
unije  in Evropskega  sodišča za človekove  pravice  posodablja  politike  v zvezi  s temeljn imi pravicami.  
Listina  se uporablja  za institucije  EU in tudi za države članice,  kadar  izvajajo  pravo  EU. Komisija  
zagotavlja  spoštovanje  Listine  s strani  držav članic.  
Komisija  namerava  spodbujati  temeljne  pravice  v EU, zlasti  s prvim  letnim  kolokvijem  o temeljnih  
pravicah,  ki bo potekal  oktobra  2015.