[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 2.3.2006

COM(2006) 80 končno

2006/0026 (CNS)

Predlog

SKLEP SVETA

o podpisu Protokola o varstvu tal, Protokola o energiji in Protokola o turizmu k Alpski konvenciji v imenu Evropske skupnosti

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. OZADJE

Mnogi okoljski problemi so čezmejni in se lahko učinkovito rešujejo samo z mednarodnim sodelovanjem. Zato člen 174 Pogodbe ES določa, da je eden ključnih ciljev okoljske politike Evropske skupnosti (ES) spodbujanje ukrepov na mednarodni ravni za reševanje regionalnih okoljskih problemov.

Komisija podpira cilj spodbujanja visoke ravni varstva okolja ob upoštevanju raznovrstnosti razmer v posameznih regijah. Ker je alpska regija ekološko zelo občutljivo območje, mora ES tej regiji posvečati veliko pozornosti in njene probleme ustrezno obravnavati. Prednostna področja Šestega okoljskega akcijskega programa Skupnosti[1] – podnebne spremembe, naravna in biotska raznovrstnost, zdravje in kakovost življenja kot tudi naravni viri in odpadki – se lahko v gorskih regijah spodbujajo in okrepijo z mednarodnimi sporazumi.

Konvencijo o varstvu Alp – Alpsko konvencijo – je Evropska skupnost podpisala 7. novembra 1991 v Salzburgu, ratificirala jo je s Sklepom Sveta 96/191/ES z dne 26. februarja 1996[2], Konvencija pa je končno začela veljati 4. aprila 1998. Ostale pogodbenice so Avstrija, Francija, Italija, Lihtenštajn, Monako, Nemčija, Slovenija in Švica.

Razlogi za Sklep Sveta o podpisu še zmeraj veljajo. In sicer:

(1) sklenitev Konvencije je del vključenosti Skupnosti v mednarodne dejavnosti za varstvo okolja, ki so priporočene v (…) petem akcijskem programu Evropskih skupnosti o okolju, in

(2) varstvo Alp je glavni izziv za vse države članice zaradi čezmejne narave gospodarskih, socialnih in okoljskih problemov alpskega prostora.

V skladu s členom 2(2) in (3) Alpske konvencije so konkretni ukrepi za doseganje teh ciljev določeni v različnih protokolih. Z ratifikacijo Alpske konvencije se ES zavezuje, da bo izpolnila obveznosti iz navedene konvencije. Ratifikacija protokolov spada v okvir okoljske politike Evropske skupnosti; zlasti člen 174(4) Pogodbe ES izrecno določa mednarodno sodelovanje na področju okolja. Protokoli so skladni tudi s Šestim okoljskim akcijskim programom. Nazadnje Alpska konvencija in protokoli, ki jo dopolnjujejo, zagotavljajo okvir za trajnostni razvoj, ki temelji na načelih subsidiarnosti, preprečevanja in sodelovanja ter na načelu „onesnaževalec plača“. Po teh načelih se ravnajo politike ES.

Konvencija je jasno zajeta v okvir okoljske politike ES, kot določa člen 174 Pogodbe ES. Protokoli se lahko obravnavajo kot ukrepi, s katerimi je Konvencija izvedljiva. Čeprav je vsak protokol mednarodni sporazum, vsi izhajajo iz Alpske konvencije. Vsak od njih je večinoma usmerjen v okoljske vidike. Zato je primerno, da se vsi obravnavajo s stališča okolja in imajo skupno pravno podlago, namreč člen 174 isl. Pogodbe ES, čeprav zajemajo posebne cilje.

Vse protokole so podpisale vse države članice Alpske konvencije. Avstrija, Francija, Nemčija, Slovenija in Lihtenštajn so protokole ratificirale in so zanje začeli veljati. Italija in Švica si trenutno prizadevata za njihovo ratifikacijo.

2. SKUPNOST IN PROTOKOLI

Evropska skupnost je nedavno podpisala protokole o varovanju tal, o energiji in o turizmu[3]. Po podpisu jih mora Evropska skupnost zdaj ratificirati. Evropska Komisija je že sprejela predlog za podpis Protokola o transportu, ki ga mora Svet še podpisati. Protokol o prostorskem načrtovanju in trajnostnem razvoju, o gorskem kmetijstvu in varstvu narave je Evropska skupnost že podpisala. Podpis protokolov o gorskih gozdovih in reševanju sporov bo obravnavan pozneje.

a) Protokol o varovanju tal

Protokol o varovanju tal Alpske konvencije vsebuje številne pomembne navedbe o varovanju tal, ki so v skladu z razmišljanji Komisije o strategiji varovanja tal[4] in resolucijo Evropskega parlamenta o navedeni strategiji[5]. Eden od glavnih ciljev člena 1 Protokola je varstvo večnamenske vloge tal, ki temelji na ideji trajnostnega razvoja. To pomeni, da je treba trajno produktivnost tal zagotoviti v njihovi naravni vlogi (kot temelj življenja in življenjskega prostora ljudi, živali in rastlin, kot odločilni element narave in krajine, kot del ekosistema in kot genetski vir) kot shrambo naravne in kulturne zgodovine in za zagotavljanje njihove uporabe v kmetijstvu in gozdarstvu, urejanju prostora in turizmu, za druge gospodarske uporabe, prevoz in infrastrukturo in kot vir surovin. Protokol bi lahko pripomogel k izvajanju ustreznih ukrepov na nacionalni in regionalni ravni, saj mora vsak pristop k varovanju tal upoštevati veliko raznovrstnost regionalnih in lokalnih razmer v alpski regiji. Ratifikacija Protokola bi bila konkreten ukrep za okrepitev strategije Skupnosti, saj se glede na sklepne ugotovitve Sveta o celostnem varovanju tal pričakuje napredek[6]. Nekateri elementi iz Protokola se lahko vključijo v politiko Skupnosti o varovanju tal, na primer zahteve za spremljanje tal, opredelitev območij, ki jih ogroža erozija, poplave in drsenje tal, evidenca onesnaženih območij in vzpostavitev usklajenih podatkovnih zbirk.

Komisija kljub temu predlaga vključitev izjave o členu 12(3) Protokola o varovanju tal o uporabi blata iz čistilnih naprav, ki ga je treba razlagati v smislu Direktive Sveta o varstvu okolja, zlasti tal, kadar se blato iz čistilnih naprav uporablja v kmetijstvu (86/278/EGS)[7]. Evropska Komisija meni, da ima blato lahko koristne agronomske lastnosti in ga je mogoče uporabiti v kmetijstvu, če se uporablja pravilno. Blato bi se lahko uporabljalo, kadar je koristno za tla ter hranilno za pridelke in rastline. Uporaba blata ne sme ogrožati kakovosti tal in kmetijskih proizvodov, kot določa uvodna izjava 7 navedene direktive, niti povzročati škodljivih vplivov na človeka (neposrednih ali posrednih posledic za zdravje ljudi), živali, rastline in okolje, kot določa uvodna izjava 5 in člen 1 Direktive. Zlasti blato iz majhnih komunalnih čistilnih naprav za odpadno vodo v regiji ni zelo nevarno.

Druga predlagana izjava se nanaša na člen 17(2) Protokola o varovanju tal. Navedeni člen je treba razlagati tako, da se zagotovi oblikovanje in izvajanje načrtov za ravnanje z odpadki za predobdelavo, obdelavo in odlaganje odpadkov in preostalih odpadnih snovi, ter se tako prepreči onesnaževanje tal in zagotovi združljivost ne samo z okoljem, temveč tudi zdravjem ljudi.

Glede členov 19(2) in 21(2) izjava predlaga, da mora biti skupni sistem opazovanja, kadar je to primerno, združljiv z globalnim zemeljskim opazovalnim sistemom sistemov (GEOSS) in upoštevati podatkovno zbirko, ki so jo države članice uvedle v skladu z zakonodajo ES o opazovanju, zbiranju podatkov in metapodatkih. Sistemi opazovanja zemlje zajemajo meritve zraka, vode in zemlje, ki se opravijo na tleh, iz zraka ali iz vesolja. Ti elementi so se v preteklosti opazovali ločeno, danes pa se teži k skupnemu opazovanju in preučevanju medsebojnih vplivov. GEOSS je predviden kot porazdeljen sistem sistemov, ki se razvija na podlagi sedanjih prizadevanj za sodelovanje obstoječih sistemov za opazovanje in obdelavo, ki delujejo s svojimi lastnimi pooblastili in vzpostavljajo sistem, ki zagotavlja pravočasne, koristne in natančne podatke, informacije, proizvode in storitve vsem upravičenim uporabnikom po celem svetu.

b) Protokol o energiji

Šesti okoljski akcijski program[8] določa zavzetost Evropske skupnosti za boj proti podnebnim spremembam in za trajnostno gospodarjenje z naravnimi viri in njihovo uporabo. Treba je sprejeti posebne ukrepe za dvig energetske učinkovitosti, za spodbujanje uporabe obnovljivih virov energije in vključevanje vidikov podnebnih sprememb v druge politike.

Pogodbenice Protokola o energiji se strinjajo glede izvedbe ustreznih ukrepov na področju varčevanja z energijo, proizvodnje in transporta energije, oskrbe z energijo in njene uporabe, zaradi spodbujanja pogojev za trajnostni razvoj.

Določbe Protokola so skladne s politiko Skupnosti[9] in ratifikacija Protokola bi tudi okrepila čezmejno sodelovanje s Švico, Lihtenštajnom in Monakom. To bi pripomoglo k delitvi ciljev Evropske skupnosti z regionalnimi partnerji in temu, da take pobude pokrivajo celotno alpsko ekološko regijo. Evropska skupnost se je zavezala številnim okoljskim politikam, ki bi jih lahko in bi jih bilo treba z ustreznimi (med)vladnimi organi, kot je Alpska konvencija, spodbujati na regionalni ravni.

Okvirna konvencija Združenih narodov o podnebnih spremembah (UNFCCC) in Kjotski protokol zahtevata, da pogodbenice oblikujejo, izvajajo, objavljajo in redno posodabljajo nacionalne in regionalne programe, ki vsebujejo ukrepe za ublažitev podnebnih sprememb, in sicer tako, da pri toplogrednih plinih, ki jih ne nadzira Montrealski protokol, obravnavajo njihove antropogene emisije iz virov in zagotavljajo njihovo odstranjevanje po ponorih. Pogodbenice morajo sprejeti ukrepe za olajšanje ustreznega prilagajanja podnebnim spremembam. Evropska skupnost, države članice, Švica, Lihtenštajn in Monako so pogodbenice UNFCCC in Kjotskega protokola. V protokolih Alpske konvencije, zlasti v Protokolu o energiji, je izražena potreba po ublažitvi in prilagajanju neizogibnim podnebnim spremembam.

Komisija predlaga pridržek glede člena 9 Protokola o energiji, ki se nanaša na vprašanja jedrske energije. Glede ES te zahteve določa Pogodba o ustanovitvi Skupnosti za atomsko energijo (EURATOM). Sklep, s katerim je bila ratificirana Alpska konvencija, ne temelji na Pogodbi EURATOM, ampak samo na Pogodbi ES. Sklep o ratifikaciji Protokola bo imel isto pravno podlago. Ko bo Protokol o energiji začel veljati za Skupnost, člen 9 Protokola zato ne bo zavezoval Evropske skupnosti.

c) Protokol o turizmu

Turizem je gospodarsko zelo pomemben sektor v večjem delu Alp in je tesno povezan z okoljskimi vplivi in vplivi na lokalne skupnosti ter od njih odvisen. Turistične dejavnosti večinoma opravljajo ljudje, ki prihajajo iz krajev zunaj gorske regije; veliko prispevajo k ohranjanju učinkovitega gospodarstva in s tem stalne poseljenosti. Glede na to, da je gorska regija enkratno in ekološko zelo občutljivo območje, je ravnotežje med gospodarskimi interesi, potrebami lokalnega prebivalstva in okoljskimi vprašanji izrednega pomena za trajnostni razvoj regije.

Splošni cilj Protokola o turizmu je spodbujanje trajnostnega turizma, zlasti z zagotavljanjem, da se turizem razvija in upravlja z upoštevanjem vplivov na okolje. Zato Protokol vključuje posebne ukrepe in priporočila, ki se lahko uporabijo kot instrument za krepitev okoljskega vidika inovacij in raziskav, spremljanja in usposabljanja, upravljalnih orodij in strategij, načrtovanja in postopkov odobritve, povezanih s turizmom in zlasti njegovim kakovostnim razvojem.

Nedavno sprejeti delovni dokument o „Ukrepih Skupnosti, ki vplivajo na turizem[10]“ jasno prikazuje široko paleto politik EU in zakonodaje Skupnosti, ki se neposredno ali posredno nanašajo na evropski in mednarodni turizem.

S Sporočilom „Temeljne usmeritve za trajnost evropskega turizma[11]“ se Komisija zavzema za začetek postopka Agende 21 za trajnost evropskega turizma, da bi se skladno obravnavali problemi z dejavnim sodelovanjem vseh zainteresiranih strani, od evropske do lokalne ravni. Ugotavlja tudi, da se je treba v posebnih geografskih območjih, kot so Alpe, spoprijeti s posebnimi dodatnimi izzivi.

Turizem postaja vse bolj globalen pojav, hkrati pa ostaja predvsem v lokalni in regionalni pristojnosti. Skupaj z drugimi protokoli, ki lahko vplivajo na sektor turizma, sta Alpska konvencija in njen Protokol o turizmu okvirni instrument za spodbujanje in usklajevanje prispevkov zainteresiranih strani na regionalni in lokalni ravni, s čimer bi trajnost postala vodilo pri izboljšanju kakovosti turistične ponudbe v alpski regiji.

Ratifikacija Protokola bi bil močan politični signal za alpsko regijo in gorske regije na splošno ter konkreten korak, ki bi sledil Svetovnemu vrhu o trajnostnem razvoju, Mednarodnemu letu ekološkega turizma 2002 in postopku Agende 21 za trajnost evropskega turizma.

3. SKLEPNE UGOTOVITVE

Alpska konvencija[12] in protokoli h Konvenciji so instrumenti, ki Evropski skupnosti omogočajo krepitev varstva okolja na velikem in izredno občutljivem čezmejnem območju. Evropska skupnost je zavezana ciljem Konvencije in protokolov. Podpis protokolov[13] je bil jasen znak te zavezanosti. Z ratifikacijo protokolov bi Evropska skupnost poudarila svoja prizadevanja za spodbujanje trajnostnega razvoja v tej pomembni gorski regiji.

2006/0026 (CNS)

Predlog

SKLEP SVETA

o podpisu Protokola o varstvu tal, Protokola o energiji in Protokola o turizmu k Alpski konvenciji v imenu Evropske skupnosti

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 175(1), prvega stavka prvega pododstavka člena 300(2) in prvega pododstavka člena 300(3) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[14],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[15],

ob upoštevanju naslednjega:

1. Konvencija o varstvu Alp (Alpska konvencija) je bila v imenu Evropske skupnosti podpisana s Sklepom Sveta 96/191/ES z dne 26. februarja 1996[16].

2. Svet je o podpisu Protokola o varstvu tal, Protokola o energiji in Protokola o turizmu k Alpski konvenciji v imenu Evropske skupnosti odločil s Sklepom Sveta 2005/923/ES z dne 2. decembra 2005[17].

3. Protokoli so pomemben korak k izvajanju Alpske konvencije, Evropska skupnost pa je zavezana ciljem te konvencije.

4. Gospodarski, družbeni in okoljski čezmejni problemi Alp ostajajo glavni izziv, s katerim se je treba spoprijeti na tem zelo občutljivem območju.

5. V alpski regiji je treba spodbujati in krepiti politike Skupnosti, zlasti prednostna področja Šestega okoljskega akcijskega programa[18].

6. Eden od glavnih ciljev Protokola o varstvu tal je varovanje večnamenske vloge tal, ki temelji na ideji trajnostnega razvoja. Zato je treba trajno produktivnost tal zagotoviti v njihovi naravni vlogi, kot shrambo naravne in kulturne zgodovine ter zato, da se zagotovi njihova raba v kmetijstvu in gozdarstvu, urejanju prostora in turizmu, za druge gospodarske uporabe, prevoz in infrastrukturo in kot vir surovin.

7. Vsak pristop k varovanju tal mora upoštevati veliko raznovrstnost regionalnih in lokalnih razmer v alpski regiji. Protokol o varstvu tal lahko pripomore k izvajanju ustreznih ukrepov na nacionalni in regionalni ravni.

8. Zahteve iz Protokola, kot so spremljanje tal, opredelitev območij, ki jih ogroža erozija, poplave in drsenje tal, evidenca onesnaženih območij in vzpostavitev usklajenih podatkovnih zbirk, so lahko pomembni elementi za politiko Skupnosti o varovanju tal.

9. Protokol o energiji zahteva sprejem ustreznih ukrepov na področju varčevanja z energijo, proizvodnje energije, vključno s spodbujanjem obnovljivih virov energije, transporta energije, oskrbe z energijo in njene uporabe, in sicer zaradi spodbujanja razmer za trajnostni razvoj.

10. Določbe Protokola o energiji so skladne s Šestim okoljskim akcijskim programom proti podnebnim spremembam kot tudi za spodbujanje trajnostnega gospodarjenja z naravnimi viri in njihovo uporabo. Določbe Protokola so v skladu tudi z energetsko politiko Skupnosti[19].

11. Ratifikacija Protokola o energiji bi okrepila čezmejno sodelovanje s Švico, Lihtenštajnom in Monakom. To bi pripomoglo k delitvi ciljev Evropske skupnosti z regionalnimi partnerji in k temu, da bi take pobude pokrivale celotno alpsko ekološko regijo.

12. Vseevropska energetska omrežja (TEN-E) bodo obravnavana prednostno in pri razvoju novih čezmejnih povezav, zlasti visokonapetostnih daljnovodov, se bodo izvajali usklajevalni in izvedbeni ukrepi iz smernic TEN-E[20].

13. Evropska skupnost, njene države članice, Švica, Lihtenštajn in Monako so pogodbenice Okvirne konvencije Združenih narodov o podnebnih spremembah (UNFCCC) in Kjotskega protokola. UNFCCC in Kjotski protokol zahtevata, da pogodbenice oblikujejo, izvajajo, objavljajo in redno posodabljajo nacionalne in regionalne programe, ki vsebujejo ukrepe za ublažitev podnebnih sprememb, in sicer tako, da pri toplogrednih plinih, ki jih ne nadzira Montrealski protokol, obravnavajo njihove antropogene emisije iz virov in zagotavljajo njihovo odstranjevanje po ponorih.

14. Protokol o energiji prispeva k izpolnitvi zahtev UNFCCC glede sprejetja ukrepov za olajšanje ustreznega prilagajanja podnebnim spremembam.

15. Turizem je gospodarsko zelo pomemben sektor v večjem delu Alp in je tesno povezan z okoljskimi in socialnimi vplivi ter od njih odvisen.

16. Ker je gorska regija enkratno in ekološko zelo občutljivo območje, je ravnotežje med gospodarskimi interesi, potrebami lokalnega prebivalstva in okoljskimi vprašanji izrednega pomena za trajnostni razvoj regije.

17. Turizem postaja vse bolj globalni pojav, hkrati pa ostaja predvsem v lokalni in regionalni pristojnosti. Skupaj z drugimi protokoli, ki lahko vplivajo na sektor turizma, sta Alpska konvencija in Protokol o turizmu okvirni instrument za spodbujanje in usklajevanje prispevkov zainteresiranih strani na regionalni in lokalni ravni, s čimer bi trajnost postala vodilo pri izboljšanju kakovosti turistične ponudbe alpske regije.

18. Splošni cilj Protokola o turizmu je spodbujanje trajnostnega turizma, zlasti z zagotavljanjem, da se turizem razvija in upravlja z upoštevanjem vplivov na okolje. Zato Protokol vključuje posebne ukrepe in priporočila, ki se lahko uporabijo kot instrument za krepitev okoljskega vidika inovacij in raziskav, spremljanja in usposabljanja, upravljalnih orodij in strategij, načrtovanja in postopkov odobritve, povezanih s turizmom in zlasti njegovim kakovostnim razvojem.

19. Pogodbenice treh protokolov spodbujajo ustrezno izobraževanje in usposabljanje, poleg tega pa tudi širjenje v javnosti informacij, vezanih na cilje, ukrepe in izvajanje vsakega od treh protokolov.

20. Primerno je, da Evropska skupnost navedene protokole odobri –

SKLENIL:

Člen 1

Protokol o varovanju tal, Protokol o energiji in Protokol o turizmu k Alpski konvenciji, sklenjeni 7. novembra 1991 v Salzburgu, se odobrijo v imenu Evropske skupnosti.

Besedilo protokolov je priloženo temu sklepu.

Člen 2

Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebo(-e), ki bo(-do) pooblaščena(-e), da v imenu Skupnosti deponira(-jo) listino o odobritvi pri Republiki Avstriji v skladu s členom 27 Protokola o varovanju tal, člena 21 Protokola o energiji in člena 28 Protokola o turizmu.

Hkrati pooblaščena(-e) oseba(-e) deponira(-jo) pridržke in izjave iz Priloge k temu sklepu.

Člen 3

Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropske unije .

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

PRILOGA I

PROTOKOL O IZVAJANJU ALPSKE KONVENCIJE

IZ LETA 1991 NA PODROCJU VARSTVA TAL

PROTOKOL "VARSTVO TAL"

Republika Avstrija,

Francoska republika,

Italijanska republika,

Knezevina Lihtenstajn,

Knezevina Monako,

Zvezna republika Nemcija,

Republika Slovenija,

Svicarska konfederacija kot tudi

Evropska skupnost so se

v skladu s svojimi nalogami po Konvenciji o varstvu Alp (Alpska konvencija) z dne 7. novembra 1991 in da bi zagotovile celovito politiko varstva in trajnostnega razvoja alpskega prostora,

zaradi izpolnjevanja svojih obveznosti iz drugega in tretjega odstavka 2. clena Alpske konvencije,

s ciljem, da zmanjsajo kolicinsko in kakovostno razvrednotenje tal, zlasti z uporabo tlom neskodljivih kmetijskih in gozdarskih proizvodnih postopkov, varcnim ravnanjem z zemljisci in tlemi, preprecevanjem erozije ter omejevanjem pozidave tal,

zavedajoc se, da so varstvo alpskih tal, trajnostno gospodarjenje z njimi in obnova njihovih naravnih funkcij na prizadetih krajih v splosnem interesu,

ob spoznanju, da so za Alpe kot enega najvecjih strnjenih naravnih prostorov Evrope znacilni ekoloska raznovrstnost in zelo obcutljivi ekosistemi, katerih funkcijsko sposobnost je treba ohraniti,

prepricane, da mora imeti tamkajsnje prebivalstvo moznost opredeliti svoje lastne zamisli o druzbenem, kulturnem in gospodarskem razvoju in sodelovati pri njihovem uresnicevanju v okviru veljavne ureditve,

zavedajoc se, da so Alpe po eni strani pomemben zivljenjski in gospodarski prostor za tamkajsnje prebivalstvo in prostor za oddih za ljudi z drugih obmocij, po drugi strani pa je ohranitev funkcij tal ogrozena zaradi razlicnih potreb po rabi, ki se srecujejo v tem zelo omejenem alpskem prostoru, in je zato treba gospodarske interese uskladiti z ekoloskimi zahtevami,

zavedajoc se, da zavzemajo tla v ekosistemih posebno mesto, da potekata novo nastajanje in regeneracija prizadetih tal le zelo pocasi, da je zaradi topografskih danosti v alpskem prostoru pricakovati mocnejso erozijo tal, da se tu po eni strani nabirajo skodljive snovi, po drugi strani pa se lahko iz onesnazenih tal prenasajo skodljive snovi v sosednje ekosisteme in lahko ogrozajo ljudi, zivali in rastline,

zavedajoc se, da lahko raba tal zlasti zaradi poseljevanja, industrije in obrti, infrastrukture, izkoriscanja rudnega bogastva, turizma, kmetijstva in gozdarstva ter prometa povzroci kolicinsko in kakovostno razvrednotenje tal in da je zaradi tega treba za preventivo in za omejevanje in odpravljanje skode skupaj z drugimi podrocji predlagati ukrepe, primerne za varstvo tal,

upostevajoc, da varstvo tal raznovrstno vpliva na politiko drugih podrocij v alpskem prostoru in ga je treba zato usklajevati z drugimi strokami in podrocji,

prepricane, da se doloceni problemi lahko razresijo le cezmejno in s skupnim ukrepanjem alpskih drzav, ki jih bodo v posameznih podpisnicah uresnicevali v skladu z razpolozljivimi sredstvi,

sporazumele, kot sledi:

I. poglavje

Splosne dolocbe

1. Člen

Cilji

(1) Ta protokol je namenjen uresnicevanju obveznosti glede varstva tal, o katerih so se pogodbenice dogovorile v Alpski konvenciji.

(2) Tla je treba

1. v njihovih naravnih funkcijah kot

a) podlago za zivljenje in zivljenjski prostor za ljudi, zivali, rastline in mikroorganizme, b) prvino, ki znacilno zaznamuje naravo in krajino,

c) del naravnega ravnovesja, predvsem z njihovimi vodnimi krogotoki in krogotoki hranilnih snovi,

d) medij preobrazbe in izravnavanja za snovno delovanje, zlasti zaradi njihovih filtrirnih, pufrskih in zadrzevalnih sposobnosti, predvsem za varovanje podtalnice, e) genetski zbiralnik,

2. v njihovi funkciji arhiva naravne in kulturne zgodovine,

3.. z vidika zagotavljanja njihovih vrst rabe kot

a) prostora za kmetijstvo, vkljucno s pasnistvom in gozdarstvom, b) povrsine za naselitev in turisticne dejavnosti,

c) prostora za druge gospodarske rabe, promet, preskrbo ter gospodarjenje z odpadki,

d) nahajalisca surovin ohraniti trajnostno ucinkovita. Zlasti ekoloske funkcije tal je treba dolgorocno kakovostno in kolicinsko zavarovati in ohraniti kot bistveni sestavni del naravnega ravnovesja. Podpirati je treba obnovo razvrednotenih tal.

(3) Ukrepi, ki jih je treba sprejeti, so zlasti usmerjeni v kraju primerno rabo tal, varcno ravnanje s povrsinami, preprecevanje erozije in negativnih sprememb strukture tal ter zmanjsevanje vnasanja snovi v tla, ki jih obremenjujejo, na najmanjso mozno mero.

(4) Zlasti je treba ohranjati in podpirati za alpski prostor tipicno raznolikost tal in znacilne kraje.

(5) Pri tem je posebej pomembno nacelo preventive, ki zagotavlja varovanje funkcijskih sposobnosti in moznosti rabe tal v razlicne namene ter njihovo razpolozljivost za prihodnje rodove v smislu trajnostnega razvoja.

2. Člen

Temeljne obveznosti

(1) Pogodbenice se zavezujejo, da bodo sprejele potrebne pravne in upravne ukrepe za zagotavljanje varstva tal v alpskem prostoru. Za nadzorovanje teh ukrepov so odgovorni organi posameznih drzav.

(2) Ce obstaja nevarnost tezje in trajne prizadetosti funkcijske sposobnosti tal, imajo vidiki varovanja naceloma prednost pred vidiki rabe.

(3) Pogodbenice proucijo moznosti, da bi ukrepe za varstvo tal v alpskem prostoru, zastavljene s tem protokolom, podprle z davcnimi in/ali financnimi ukrepi. Posebej je treba podpreti ukrepe, ki so v skladu z varstvom tal in cilji varcne in okolju prijazne rabe tal.

3. Člen

Upostevanje ciljev v politiki na drugih podrocjih

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo cilje tega protokola upostevale tudi v svoji politiki na drugih podrocjih. V alpskem prostoru to velja zlasti za urejanje prostora, poseljevanje in promet, energetiko, kmetijstvo in gozdarstvo, pridobivanje surovin, industrijo, obrt, turizem, varstvo narave in urejanje krajine, vodno gospodarstvo in gospodarjenje z odpadki ter ohranjanje cistega zraka.

4. Člen

Sodelovanje teritorialnih skupnosti

(1) V okviru veljavne ureditve vsaka pogodbenica doloci najboljso raven usklajevanja in sodelovanja med institucijami in teritorialnimi skupnostmi, ki jih to neposredno zadeva, z namenom, da pospesuje skupno odgovornost, zlasti da izkoristi in razvija sinergijo pri izvajanju politike varstva tal ter iz tega izhajajocih ukrepov.

(2) Teritorialne skupnosti, ki jih to neposredno zadeva, sodelujejo v razlicnih fazah priprave in uresnicevanja te politike in ukrepov ob upostevanju svojih pristojnosti v okviru veljavne ureditve.

5. Člen

Mednarodno sodelovanje

(1) Pogodbenice podpirajo okrepljeno mednarodno sodelovanje med ustreznimi pristojnimi institucijami, zlasti pri sestavljanju katastrov tal, pri opazovanju tal, pri opredelitvi in nadzorovanju obmocij varstva tal in obremenjenih tal ter obmocij ogrozenosti, pri pripravi in usklajevanju podatkovnih baz, usklajevanju raziskav o varstvu tal v alpskem prostoru in pri medsebojnem porocanju.

(2) Pogodbenice se zavezujejo, da bodo odpravile ovire za mednarodno sodelovanje med teritorialnimi skupnostmi v alpskem prostoru in da bodo podpirale resevanje skupnih problemov na najprimernej§i ravni.

(3) Ce je dolocitev ukrepov za varstvo tal v drzavni ali mednarodni pristojnosti, je treba dati teritorialnim skupnostim moznosti, da ucinkovito predstavijo interese prebivalstva.

II. poglavje

Posebni ukrepi

6. Člen

Dolocitev zavarovanih obmocij

Pogodbenice skrbijo za to, da se pri dolocitvi zavarovanih obmocij upostevajo tudi tla, ki jih je vredno varovati. Zlasti je treba ohraniti pedoloske in skalnate tvorbe z izredno znacilnimi posebnostmi ali posebnim pomenom za dokumentiranje zgodovine zemlje.

7. Člen

Var cno in neskodljivo ravnanje s tlemi

(1) Pri izdelavi in uresnicevanju nacrtov in/ali programov po tretjem odstavku 9. clena Protokola "Urejanje prostora in trajnostni razvoj" je treba upostevati potrebe varstva tal, zlasti varcno ravnanje z zemljisci in tlemi.

(2) Zaradi omejevanja pozidave tal in rabe tal bodo pogodbenice skrbele za gradnjo, ki varcuje s povrsinami in ne skoduje tlom. Razvoj naselij bodo usmerjale predvsem v notranjost naselij in omejevale siritev naselij navzven.

(3) Pri presoji vplivov na prostor in okolje pri velikih projektih v industriji, gradbenistvu in infrastrukturi, zlasti prometu, energiji in turizmu, je treba v okviru drzavnih postopkov upostevati varstvo tal in omejeno ponudbo povrsin v alpskem prostoru.

(4) Ce naravne danosti to dopuscajo, je treba opuscena ali razvrednotena tla, zlasti odlagalisca odpadkov, rudniska jalovisca, infrastrukturne objekte, smucarske proge renaturirati ali rekultivirati.

8. Člen

Var cna uporaba in tlom neskodljiv izkop rudnega bogastva

(1) Pogodbenice skrbijo za varcno ravnanje z rudnim bogastvom. Prizadevajo si, da se prednostno uporabljajo nadomestki in izcrpajo moznosti predelave odpadnih snovi za ponovno uporabo ali da se podpira razvoj v tej smeri.

(2) Pri izkopu, predelavi in uporabi surovin je treba cim manj obremenjevati druge funkcije tal. Na obmocjih, ki so posebno pomembna za varstvo funkcij tal, in na obmocjih, ki so opredeljena kot nahajalisca pitne vode, se je treba odpovedati izkopu rudnega bogastva.

9. Člen

Ohranjanje tal na mokriscih in barjih

(1) Pogodbenice se zavezujejo, da bodo ohranile visoka in nizka barja. Zato si je treba srednjerocno prizadevati, da bi uporabo sote povsem nadomestili.

(2) Na mokriscih in barjih je treba izsusevalne ukrepe, razen v utemeljenih izjemnih primerih, omejiti na vzdrzevanje obstojecih omrezij. Na ze izsusenih obmocjih naj bi spodbudili ukrepe za vzpostavitev prvotnega stanja.

(3) Naceloma naj ne bi uporabljali barjanskih tal ali pa naj bi z njimi v primeru kmetijske rabe gospodarili tako, da se ohrani njihova svojevrstnost.

10. Člen

Dolocitev in obravnavanje ogrozenih obmocij

(1) Pogodbenice se dogovorijo, da bodo kartirale alpska obmocja, ki jih ogrozajo geoloske, hidrogeoloske in hidroloske nevarnosti, zlasti premiki mas (premikanje pobocij, hudourniski nanosi, zemeljski usadi), plazovi in poplave, jih vnesle v katastre ogrozenih obmocij in po potrebi dolocile obmocja ogrozenosti. V danem primeru je treba upostevati tudi potresne nevarnosti.

(2) Pogodbenice skrbijo za to, da se na ogrozenih obmocjih uporabljajo cim bolj sonaravne inzenirske tehnike ter lokalni in tradicionalni, krajinskim danostim prilagojeni gradbeni material. Te ukrepe je treba podpreti s primernimi gozdnogojitvenimi ukrepi.

11. Člen

Dolocitev in obravnavanje alpskih obmocij, ogrozenih zaradi erozije

(1) Pogodbenice se dogovorijo, da bodo na podlagi primerljivih meril za dolocitev obsega erozije tal kartirale alpska obmocja, prizadeta zaradi vecje erozije, in jih vnesle v katastre tal, ce je to potrebno za zascito materialnih dobrin.

(2) Erozijo tal je treba omejiti na najmanjso mozno mero. Povrsine, prizadete zaradi erozije in plazenja, je treba sanirati, ce je to potrebno za zascito ljudi in dobrin.

(3) Za zascito ljudi in dobrin je treba pri ukrepih za zajezitev erozije zaradi voda in za zmanjsevanje povrsinskega odtekanja prednostno uporabljati sonaravne vodnogospodarske, inzenirskogradbene in gozdarske tehnike.

12. Člen

Kmetijstvo, pasnistvo in gozdarstvo

(1) Za varstvo pred erozijo in skodljivim zbijanjem tal se pogodbenice zavezujejo, da bodo uporabljale dobro, krajevnim razmeram prilagojeno poljedelsko, pasnisko in gozdarsko prakso.

(2) Glede vnasanja snovi z uporabo gnojil in sredstev za zascito rastlin si pogodbenice prizadevajo izdelati skupna merila za dobro strokovno prakso in jih uresnicevati. Vrsto, kolicino in cas gnojenja je treba prilagoditi potrebam rastlin ob upostevanju v tleh razpolozljivih hranilnih in organskih snovi ter krajevnim razmeram in pogojem pridelave. Temu sta namenjena uporaba ekoloskih/bioloskih in integriranih metod pridelave ter prilagajanje staleza zivine naravnim krajevnim in rastnim razmeram.

(3) Na alpskih pasnikih je treba zlasti zmanjsati uporabo mineralnih gnojil in sinteticnih sredstev za varstvo rastlin na najmanjso mozno mero. Odpovedati se je treba uporabi gosce iz cistilnih naprav.

13. Člen

Gozdnogojitveni in drugi ukrepi

(1) Pogodbenice se zavezujejo, da bodo varovalnemu ucinku gorskih gozdov, ki v veliki meri varujejo svoje lastno rastisce ali predvsem naselja, prometno infrastrukturo, kmetijske obdelovalne povrsine ipd., priznale prednostni polozaj in da bo ravnanje s temi gozdovi usmerjeno k varovalnemu cilju. Te gorske gozdove je treba ohranjati tam, kjer so.

(2) Zlasti je treba gozd izkoriscati in negovati tako, da se preprecujeta erozija in skodljivo zbijanje tal. V ta namen je treba pospesevati kraju primerno gojitev gozdov in njihovo naravno pomlajevanje.

14. Člen

UUinki turisti cne infrastrukture

(1) Pogodbenice si na najprimernejsi nacin prizadevajo, da

- se preprecijo negativni ucinki turisticnih dejavnosti na alpska tla,

- se stabilizirajo tla, ki so ze prizadeta zaradi intenzivne rabe v turisticne namene, zlasti in kolikor je le mogoce z obnovo rastlinske odeje in uporabo sonaravnih inzenirskih tehnik; nadaljnjo rabo je treba usmerjati tako, da tovrstna skoda ne bo vec nastajala,

- se izdajo dovoljenja za gradnjo in izravnavanje smucarskih prog v gozdovih z varovalno funkcijo samo izjemoma in ob izvajanju kompenzacijskih ukrepov, na labilnih obmocjih pa sploh ne.

(2) Kemicni in bioloski dodatki za pripravo smucisc so dopustni le, ce so dokazano sprejemljivi za okolje.

(3) Ce se ugotovijo pomembne poskodbe tal in vegetacije, bodo pogodbenice cim prej sprejele potrebne ukrepe za ponovno vzpostavitev prejsnjega stanja.

15. Člen

Omejevanje vnasanja skodljivih snovi

(1) Pogodbenice bodo storile vse, da v cim vecji meri in preventivno zmanjsajo vnasanje skodljivih snovi v tla po zraku, z vodo, odpadki in snovmi, ki obremenjujejo okolje. Prednost imajo ukrepi, ki omejujejo emisije na njihovem izvoru.

(2) Za preprecevanje onesnazevanja tal pri ravnanju z nevarnimi snovmi sprejmejo pogodbenice tehnicne predpise, predvidijo kontrole ter izvajajo raziskovalne programe in ukrepe za obvescanje.

16. Člen

Okoljsko sprejemljiva uporaba sredstev za posipanje

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo zmanjsale uporabo soli za posipanje na najmanjso mozno mero in po moznosti uporabljale ustrezna sredstva proti drsenju, ki manj onesnazujejo, kot sta na primer drobljenec in pesek.

17. Člen

Onesnazena tla, stara ekoloska bremena, koncepti za ravnanje z odpadki

(1) Pogodbenice se zavezujejo, da bodo ugotavljale in dokumentirale svoja stara ekoloska bremena in povrsine, za katere sumijo, da so ekolosko obremenjene (kataster starih ekoloskih bremen), stanje teh povrsin preiskale in ocenile po primerljivih metodah njihov potencial ogrozanja.

(2) Za preprecevanje onesnazevanja tal ter za okoljsko sprejemljivo predhodno obdelavo, obdelavo in odlaganje odpadkov in ostankov je treba izdelati in uresnicevati ustrezne programe za ravnanje z odpadki.

18. Člen

Dopolnilni ukrepi

Pogodbenice lahko za varstvo tal sprejmejo poleg ukrepov, predvidenih v tem protokolu, tudi dopolnilne ukrepe.

III. poglavje

Raziskave, izobrazevanje in obvescanje

19. Člen

Raziskave in opazovanje

(1) Pogodbenice spodbujajo in s tesnim sodelovanjem usklajujejo raziskave in sistematicno opazovanje, da bi uresnicile cilje tega protokola.

(2) Pogodbenice poskrbijo, da se rezultati nacionalnih raziskav in sistematicnega opazovanja zbirajo v skupni sistem za stalno opazovanje in informiranje in so na voljo javnosti v okviru veljavne ureditve.

(3) Pogodbenice se dogovorijo, da bodo usklajevale svoje raziskovalne projekte o varstvu tal v alpskem prostoru ob upostevanju razvoja drugih drzavnih in mednarodnih raziskav in nacrtovale skupne raziskovalne dejavnosti.

(4) Posebna pozornost se posveca vrednotenju ranljivosti tal glede na razlicne clovekove dejavnosti, vrednotenju sposobnosti obnavljanja tal ter preverjanju najustreznejsih tehnologij.

20. Člen

Izdelava usklajenih podatkovnih baz

(1) Pogodbenice se dogovorijo, da bodo v okviru sistema za opazovanje in informiranje o Alpah izdelale primerljive podatkovne baze (talni parametri, vzorcenje, analitika, ovrednotenje) in zagotovile moznosti za izmenjavo podatkov.

(2) Pogodbenice se obvescajo o snoveh, ki ogrozajo tla in jih je treba prednostno preiskati, in si prizadevajo oblikovati primerljiva merila za vrednotenje.

(3) Pogodbenice si prizadevajo ob upostevanju geoloskih in hidrogeoloskih razmer zbrati podatke o stanju tal v alpskem prostoru na podlagi enakih meril za vrednotenje in usklajenih metod.

21. Člen

Ureditev povrsin za trajno opazovanje in usklajevanje opazovanja okolja

(1) Pogodbenice se zavezujejo, da bodo uredile povrsine za trajno opazovanje (monitoring) alpskega prostora in jih vkljucile v vsealpsko omrezje za opazovanje tal.

(2) Pogodbenice se dogovorijo, da bodo opazovanje tal v svoji drzavi usklajevale z ustanovami za opazovanje okolja na podrocju zraka, vode, rastlinstva in zivalstva.

(3) V okviru teh raziskav bodo pogodbenice na podlagi primerljivih meril uredile banke vzorcev tal.

22. Člen

Izobra zevanje in obvescanje

Pogodbenice spodbujajo izobrazevanje in izpopolnjevanje ter obvescanje javnosti o ciljih, ukrepih in izvajanju tega protokola.

IV. poglavje

Izvajanje, nadzor in presojanje

23. Člen

Izvajanje

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo s primernimi ukrepi v okviru veljavne ureditve zagotovile izvajanje tega protokola.

24. Člen

Nadzor spostovanja obveznosti

(1) Pogodbenice redno porocajo Stalnemu odboru o ukrepih, ki so jih sprejele na podlagi tega protokola. V porocilih se navede tudi ucinkovitost sprejetih ukrepov. Alpska konferenca doloci casovno zaporedje porocanja.

(2) Stalni odbor pregleda porocila zaradi preverjanja, ali so pogodbenice izpolnile obveznosti iz tega protokola. Od pogodbenic lahko zahteva tudi dodatne informacije ali pa si pridobi informacije iz drugih virov.

(3) Stalni odbor sestavi za Alpsko konferenco porocilo o spostovanju obveznosti pogodbenic po tem protokolu.

(4) Alpska konferenca se seznani s tem porocilom. Ce ugotovi, da se obveznosti ne spostujejo, lahko sprejme priporocila.

25. Člen

Presojanje ucinkovitosti dolocb

(1) Pogodbenice redno preverjajo in presojajo ucinkovitost dolocb tega protokola. Ce je za uresnicevanje njegovih ciljev potrebno, predvidijo sprejem ustreznih sprememb tega protokola.

(2) V okviru veljavne ureditve tudi teritorialne skupnosti sodelujejo pri tem presojanju. Posvetujejo se lahko tudi z nevladnimi organizacijami, ki so dejavne na tem podrocju.

V. poglavje

Koncne dolocbe

26. Člen

Odnos med Alpsko konvencijo in protokolom

(1) Ta protokol je protokol Alpske konvencije v smislu 2. clena in drugih clenov konvencije, na katere se nanasa.

(2) Pogodbenice tega protokola so lahko samo pogodbenice Alpske konvencije. Vsaka odpoved Alpske konvencije velja tudi kot odpoved tega protokola.

(3) Kadar Alpska konferenca odloca o vprasanjih, ki se nanasajo na ta protokol, lahko o njih glasujejo samo pogodbenice tega protokola.

27. Člen

Podpis in ratifikacija

(1) Ta protokol je na voljo za podpis vsem drzavam podpisnicam Alpske konvencije in Evropski skupnosti dne 16. oktobra 1998 in pri Republiki Avstriji kot depozitarju od 16.novembra 1998.

(2) Za pogodbenice, ki so izrazile soglasje, da jih ta protokol zavezuje, zacne protokol veljati tri mesece po datumu, ko so tri drzave deponirale svoje listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi.

(3) Za pogodbenice, ki kasneje izrazijo soglasje, da jih ta protokol zavezuje, zacne protokol veljati tri mesece po deponiranju listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi. Po zacetku veljavnosti spremembe protokola postane vsaka nova pogodbenica tega protokola pogodbenica protokola v spremenjenem besedilu.

28. Člen

Notifikacije

Depozitar obvesti v zvezi s tem protokolom vsako drzavo, navedeno v preambuli, in Evropsko skupnost o:

a) vsakem podpisu,

b) deponiranju vsake listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi,

c) vsakem datumu zacetka veljavnosti,

d) vsaki izjavi katere od pogodbenic ali podpisnic,

e) vsakem obvestilu pogodbenice o odpovedi vkljucno z datumom, ko zacne veljati.

Da bi to potrdili, so podpisniki, pravilno pooblasceni v ta namen, podpisali ta protokol.

Sestavljeno na Bledu dne 16. oktobra 1998 v slovenskem, francoskem, italijanskem in nemskem jeziku, pri cemer so vsa stiri besedila enako obvezujoca, v enem samem originalu, ki je deponiran v arhivu Republike Avstrije. Depozitar posreduje vsaki podpisnici overjeno kopijo.

PROTOKOL O IZVAJANJU ALPSKE KONVENCIJE

IZ LETA 1991 NA

PODROCJU ENERGIJE

PROTOKOL "ENERGIJA"

Republika Avstrija,

Francoska republika,

Italijanska republika,

Knezevina Lihtenstajn,

Knezevina Monako,

Zvezna republika Nemcija,

Republika Slovenija,

Svicarska konfederacija kot tudi

Evropska skupnost so se

v skladu s svojimi nalogami po Konvenciji o varstvu Alp (Alpska konvencija) z dne 7. novembra 1991 in da bi zagotovile celovito politiko varstva in trajnostnega razvoja alpskega prostora,

zaradi izpolnjevanja svojih obveznosti iz drugega in tretjega odstavka 2. clena Alpske konvencije,

s ciljem, da udejanjajo nacine pridobivanja, distribucije in rabe energije, ki prizanasajo naravi in krajini, so sprejemljivi za okolje in spodbujajo ukrepe za varcevanje z energijo,

upostevajoc potrebo po znizanju emisij plinov energetskega izvora, ki povzrocajo ucinek tople grede tudi v alpskem prostoru, ter s tem izpolnijo tudi obveznosti iz Okvirne konvencije Zdruzenih narodov o spremembi podnebja,

prepricane, da morajo biti gospodarski interesi usklajeni z ekoloskimi zahtevami,

zavedajoc se, da je alpski prostor pomemben za vso Evropo in je po geomorfologiji, podnebju, vodah, rastlinstvu, zivalstvu, krajini in kulturi edinstvena kot tudi raznovrstna dediscina ter da njen visokogorski svet, doline in predalpski svet sestavljajo okoljske enote, katerih ohranitev ne more biti zgolj naloga alpskih drzav,

zavedajoc se, da so Alpe zivljenjski in gospodarski prostor za tam zivece prebivalstvo, hkrati pa so izjemnega pomena za zunajalpska obmocja, med drugim kot tranzitno obmocje, ne samo za cezevropski potniski in blagovni promet, temvec tudi za mednarodna omrezja za distribucijo energije,

upostevajoc okoljsko ranljivost alpskega prostora tudi zaradi proizvodnje, prenosa in rabe energije, ki jo je treba upostevati pri varstvu narave, prostorskem planiranju in rabi tal,

v spoznanju, da je treba glede na nevarnosti za okolje, med katerimi so lahko tudi spremembe podnebja, ki jih povzroca clovek, posvetiti posebno pozornost tesni medsebojni povezanosti med clovekovimi druzbenimi in gospodarskimi dejavnostmi ter ohranjevanjem ekosistemov, ki se zlasti v alpskem prostoru zahtevajo primerne in razlicne ukrepe, sprejete v dogovoru s tamkajsnjim prebivalstvom, politicnimi institucijami ter gospodarskimi in druzbenimi organizacijami,

prepricane, da mora imeti tamkajsnje prebivalstvo moznost opredeliti svoje lastne zamisli o druzbenem, kulturnem in gospodarskem razvoju in sodelovati pri njihovem uresnicevanju v okviru veljavne ureditve,

prepricane, da se doloceni problemi lahko razresijo le cezmejno in s skupnim ukrepanjem alpskih drzav in teritorialnih skupnosti, ki jih to neposredno zadeva,

prepricane, da je zadovoljevanje energetskih potreb pomemben dejavnik gospodarskega in druzbenega razvoja v alpskem prostoru in zunaj njega,

prepricane, da sta bistvenega pomena uporaba in nadaljnji razvoj ekonomskih instrumentov, s katerimi je mozno v izracun stroskov energije bolj vkljuciti dejanske stroske,

prepricane, da alpski prostor trajno prispeva k zadovoljevanju potreb po energiji in po zadostni oskrbi s pitno vodo na evropski ravni in tudi sam potrebuje zadostno preskrbo z energijo za izboljsanje zivljenjskih razmer prebivalstva in moznosti gospodarstva,

prepricane, da ima alpski prostor se posebej pomembno vlogo pri povezovanju energetskih sistemov evropskih drzav,

prepricane, da lahko v alpskem prostoru ukrepi za racionalno rabo energije kot tudi trajnostna raba vodnih virov ter lesnega bogastva v okviru narodnega gospodarstva bistveno prispevajo k oskrbi z energijo in da postajata raba biomase in soncne energije vedno pomembnej§i,

sporazumele, kot sledi:

I. poglavje

Splosne dolocbe

1. Člen

Cilji

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo na obmocju izvajanja Alpske konvencije ustvarjale okvirne razmere in sprejemale konkretne ukrepe za varcevanje z energijo, za njeno proizvodnjo, prenos, distribucijo in rabo, da bi ustvarile energetske razmere za trajnostni razvoj v skladu z obremenitvami, ki so sprejemljive za alpski prostor; s tem bodo pogodbenice pomembno prispevale k varstvu prebivalstva in okolja ter varovanju virov in podnebja.

2. Člen

Temeljne obveznosti

(1) V skladu s tem protokolom si pogodbenice prizadevajo zlasti za:

a) usklajevanje nacrtovanja v energetiki s splosnim prostorskim planiranjem v alpskem prostoru,

b) usmerjanje sistemov za proizvodnjo, prenos in distribucijo energije v splosno optimiranje celotnega infrastrukturnega sistema v alpskem prostoru ob upostevanju zahtev varstva okolja,

c) zmanjsevanje obremenitev okolja, ki so energetskega izvora, z optimiranjem energetskih storitev za koncnega porabnika med drugim po moznosti z:

- zmanjsevanjem potrebe po energiji z uporabo ucinkovitejsih tehnologij,

- vecjim zadovoljevanjem preostale potrebe po energiji iz obnovljivih virov,

- optimiranjem obstojecih objektov za proizvodnjo energije iz neobnovljivih virov,

d) omejevanje negativnih vplivov energetskih infrastruktur na okolje in krajino, vkljucno z ravnanjem z njihovimi odpadki, in sicer z uvajanjem preventivnih ukrepov pri novih in po potrebi z uvajanjem sanacijskih ukrepov na obstojecih objektih in napravah.

(2) Pogodbenice pri gradnji velikih novih energetskih infrastruktur ter obseznejsih siritvah obstojecih v okviru veljavne ureditve poskrbijo za presojo vplivov na okolje v alpskem prostoru in analizo njihovih prostorskih in druzbenogospodarskih ucinkov v skladu z 12. clenom, vkljucno s pravico, da izrazijo svoje mnenje na mednarodni ravni, kadar lahko pride do cezmejnih ucinkov.

(3) V svoji energetski politiki upostevajo, da je alpski prostor primeren za rabo obnovljivih virov energije, in zato spodbujajo medsebojno sodelovanje pri razvojnih programih na tem podrocju.

(4) Ohranjajo zavarovana obmocja z njihovimi tamponskimi obmocji, varovana obmocja in obmocja miru ter neokrnjena obmocja narave in krajine ter optimirajo energetske infrastrukture glede na razlicne stopnje ranljivosti, obremenljivosti in obstojece poskodovanosti alpskih ekosistemov.

(5) Pogodbenice se zavedajo, da lahko ustrezna raziskovalna in razvojna politika s preventivnimi in sanacijskimi ukrepi bistveno prispevata k varovanju Alp pred vplivi energetskih infrastruktur na okolje. Zato spodbujajo raziskovalne in razvojne projekte na ustreznih podrocjih ter izmenjavo njihovih pomembnih rezultatov.

(6) Pogodbenice na podrocju energetike sodelujejo pri razvijanju metod, ki najbolj upostevajo dejanske stroske.

3. Člen

Skladnost z mednarodnim pravom in s politiko na drugih podrocjih

(1) Protokol se izvaja v skladu z veljavnimi mednarodnimi pravnimi normami, zlasti z dolocbami Alpske konvencije in njenih izvedbenih protokolov kot tudi veljavnih mednarodnih sporazumov.

(2) Pogodbenice se zavezujejo, da bodo cilje tega protokola upostevale tudi v svoji politiki na drugih podrocjih, se posebej pri urejanju prostora in regionalnem razvoju, v prometu, kmetijstvu, gozdarstvu in turizmu, da bi se izognile morebitnim negativnim ali nasprotujocim si vplivom v alpskem prostoru.

4. Člen

Sodelovanje teritorialnih skupnosti

(1) V okviru veljavne ureditve vsaka pogodbenica doloci najboljso raven usklajevanja in sodelovanja med institucijami in teritorialnimi skupnostmi, ki jih to neposredno zadeva, z namenom, da pospesuje skupno odgovornost, zlasti da izkoristi in razvija sinergijo pri izvajanju energetske politike v alpskem prostoru ter iz tega izhajajocih ukrepov.

(2) Teritorialne skupnosti, ki jih to neposredno zadeva, sodelujejo v razlicnih fazah priprave in uresnicevanja te politike in ukrepov ob upostevanju svojih pristojnosti v okviru veljavne ureditve.

(3) Pogodbenice spodbujajo mednarodno sodelovanje med institucijami, pristojnimi za energetska in okoljska vprasanja, da bi tako lazje sporazumno resevale skupne probleme.

II. poglavje

Posebni ukrepi

5. Člen

Prihranek energije in racionalna raba energije

(1) Alpski prostor zahteva ustrezne ukrepe za varcevanje z energijo, njeno distribucijo in racionalno rabo, ki upostevajo:

a) potrebo po energiji, ki je prostorsko razprsena in mo~no niha glede na nadmorsko visino, letni cas in turisticno dejavnost,

b) krajevno razpolozljivost obnovljivih virov energije,

c) poseben vpliv imisij zraka na kotline in doline zaradi njihove geomorfoloske konfiguracije.

(2) Pogodbenice skrbijo za okolju prijaznejso rabo energije, prednostno spodbujajo varcevanje z energijo in njeno racionalno rabo, predvsem pri proizvodnih procesih, javnih storitvah, velikih hotelskih obratih kot tudi v prometu ter pri objektih za sport in prosti cas.

(3) Sprejmejo ukrepe in predpise predvsem na naslednjih podrocjih:

a) izboljsanje toplotne izolacije pri stavbah in ucinkovitosti sistemov za distribucijo toplote,

b) optimiranje ucinkovitosti naprav za ogrevanje, prezracevanje in klimatizacijo,

c) reden nadzor in morebitno zmanjsanje okolju skodljivih emisij pri termoenergetskih napravah,

d) prihranek energije s tehnolosko naprednimi procesi za rabo in pretvorbo energije,

e) obracun stroskov za toploto in toplo vodo po porabi,

f) projektiranje in spodbujanje novogradenj z uporabo tehnologij z nizko porabo energije,

g) spodbujanje in udejanjanje obcinskih/lokalnih energetskih zasnov in zasnov za varovanje podnebja ob upostevanju ukrepov iz pododstavka c prvega odstavka 2. clena,

h) energetska sanacija stavb pri rekonstrukcijah in spodbujanje okolju prijaznih sistemov ogrevanja.

6. Člen

Obnovljivi viri energije

(1) Pogodbenice se zavezujejo, da v okviru svojih financnih moznosti spodbujajo in prednostno uporabljajo obnovljive vire energije po pogojih, sprejemljivih za okolje in krajino.

(2) Spodbujajo uporabo decentraliziranih objektov in naprav za rabo energije iz obnovljivih virov, kot so voda, sonce in biomasa.

(3) Podpirajo rabo energije iz obnovljivih virov tudi v kombinaciji z obstojeco konvencionalno oskrbo z energijo.

(4) Pogodbenice za proizvodnjo energije se posebej spodbujajo racionalno rabo vodnih virov in lesa iz gorskih gozdov, s katerimi trajnostno gospodarijo.

7. Člen

Vodna energija

(1) Pogodbenice pri novih in v okviru moznosti tudi pri ze obstojecih hidroenergetskih objektih zagotovijo ekolosko funkcionalnost vodotokov in celovitost krajin s primernimi ukrepi, kot so dolocanje minimalnih pretocnih kolicin, izvajanje predpisov za zmanjsevanje umetnih nihanj vodne gladine in zagotavljanje prehodnosti za zivali.

(2) Pogodbenice lahko ob spostovanju svojih varnostnih in okoljskih predpisov uvedejo ukrepe za krepitev konkurencnosti obstojecih hidroelektrarn.

(3) Zavezujejo se tudi, da bodo varovale vodne rezime v vodozascitnih obmocjih za pitno vodo, zavarovanih obmocjih z njihovimi tamponskimi obmocji, varovanih obmocjih in obmocjih miru kot tudi v neokrnjenih obmocjih narave in krajine.

(4) Pogodbenice priporocajo ponovno obratovanje opuscenih hidroelektrarn namesto novogradenj. Tudi pri ponovnem obratovanju veljajo dolocila prvega odstavka glede ohranjanja funkcionalnosti vodnih ekosistemov in drugih prizadetih sistemov.

(5) Pogodbenice lahko v okviru notranje zakonodaje preverijo moznosti, kako bi se lahko od koncnih porabnikov alpskih virov zahtevalo placilo po trznih cenah in na kaksen nacin ter v kaksnem obsegu je mozno tamkajsnjemu prebivalstvu dati pravicno nadomestilo za storitve, ki jih opravlja v interesu javnosti.

8. Člen

Energija iz fosilnih goriv

(1) Pogodbenice zagotavljajo, da bodo pri novih termoenergetskih objektih in napravah za proizvodnjo elektricne in/ali toplotne energije na fosilna goriva uporabljale najboljse razpolozljive tehnologije. Pri obstojecih objektih in napravah v alpskem prostoru bodo cim bolj omejevale emisije z uporabo primernih tehnologij in/ali goriv.

(2) Pogodbenice preverijo tehnicno in ekonomsko izvedljivost ter okoljsko primernost zamenjave termoenergetskih naprav na fosilna goriva z napravami, ki uporabljajo obnovljive vire energije, in z decentraliziranimi napravami.

(3) Pogodbenice sprejemajo ukrepe za spodbujanje socasne proizvodnje elektrike in toplote s ciljem ucinkovitejse rabe energije.

(4) Na obmejnih obmocjih skrbijo, ce je to izvedljivo, za harmonizacijo in povezavo svojih sistemov za nadzor emisij in imisij.

9. Člen

Jedrska energija

(1) Pogodbenice se zavezujejo, da si bodo v okviru mednarodnih sporazumov izmenjavale vse informacije o jedrskih elektrarnah in drugih jedrskih objektih in napravah, ki vplivajo ali bi lahko vplivale na alpski prostor, s ciljem, da bodo zagotovile trajno varovanje zdravja ljudi, zivalstva in rastlinstva, njihovih zdruzb in habitatov, vkljucno z njihovimi medsebojnimi vplivi.

(2) Pogodbenice v okviru moznosti poskrbijo za uskladitev in povezavo svojih sistemov za nadzor radioaktivnosti v okolju.

10. Člen

Prenos in distribucija energije

(1) Pogodbenice si pri vseh obstojecih infrastrukturah prizadevajo za njihovo racionalizacijo in optimizacijo, upostevaje zahteve varstva okolja, predvsem potrebno ohranitev zelo obcutljivih ekosistemov in krajine, ter po potrebi sprejemajo ukrepe za varovanje prebivalstva in alpskega prostora.

(2) Pri gradnji elektricnih vodov in ustreznih omreznih postaj, plinovodov in naftovodov vkljucno s crpalnimi in kompresijskimi postajami ter drugih naprav, ki pomembno vplivajo na okolje, sprejmejo pogodbenice vse potrebne ukrepe, da se zmanjsa obremenitev prebivalstva in okolja, pri cemer je treba cim bolj uporabljati obstojece objekte in trase.

(3) Pogodbenice pri energetskih vodih posebej upostevajo pomen zavarovanih obmocij z njihovimi tamponskimi obmocji, varovanih obmocij in obmocij miru ter neokrnjena obmocja narave in krajine kot tudi ptic.

11. Člen

Renaturacija in sonaravne gradbene metode

Pogodbenice pri idejnih projektih oziroma pri predvidenih presojah vplivov na okolje v okviru veljavne zakonodaje opredelijo pogoje, pod katerimi morata potekati renaturacija lokacij in ponovna vzpostavitev vodnega rezima po dokoncanju gradnje javnih in zasebnih energetskogospodarskih objektov, ki vplivajo na okolje in ekosisteme v alpskem prostoru, pri cemer je treba cim bolj uporabljati sonaravne gradbene metode.

12. Člen

Presoja vplivov na okolje

(1) Pogodbenice pri projektiranju energetskogospodarskih naprav, navedenih v 7., 8., 9. in 10. clenu tega protokola, kot tudi pri pomembnejsih spremembah teh objektov in naprav predhodno izdelajo presojo vplivov na okolje v skladu z veljavno notranjo zakonodajo ter mednarodnimi sporazumi in dogovori.

(2) Pogodbenice soglasajo, da je treba cim bolj uporabljati najboljse razpolozljive tehnologije za odpravljanje ali zmanjsevanje obremenitev okolja, pri cemer se predvideva kot mozna alternativa tudi morebitna odstranitev objektov in naprav, ki se ne uporabljajo in niso sprejemljive za okolje.

13. Člen

Usklajevanje

(1) Pogodbenice se zavezujejo, da se bodo pri projektih z morebitnimi cezmejnimi ucinki predhodno posvetovale o njihovih vplivih.

(2) Pri projektih z morebitnimi cezmejnimi ucinki morajo imeti prizadete pogodbenice moznost, da pravocasno sporocijo svoja stalisca, ki se bodo ustrezno upostevala pri stopku za dodeljevanje dovoljenj.

14. Člen

Dopolnilni ukrepi

Pogodbenice lahko za podrocje energije in trajnostnega razvoja sprejmejo poleg ukrepov, predvidenih v tem protokolu, tudi dopolnilne ukrepe.

III. poglavje

Raziskave, izobrazevanje in obvescanje

15. Člen

Raziskave in opazovanje

(1) Pogodbenice spodbujajo in s tesnim sodelovanjem usklajujejo raziskave in sistematicno opazovanje za izvajanje tega protokola, se zlasti o metodah in merilih za analizo in presojo vplivov na okolje in podnebje kot tudi o posebnih tehnologijah za varcevanje z energijo in njeno racionalno rabo v alpskem prostoru.

(2) Pri opredelitvi in preverjanju energetskopoliticnih ciljev in ukrepov kot tudi pri izobrazevanju in svetovanju prebivalstvu, gospodarstvu in teritorialnim skupnostim na lokalni ravni upostevajo rezultate raziskav.

(3) Pogodbenice poskrbijo, da se rezultati nacionalnih raziskav in sistematicnega opazovanja zbirajo v skupni sistem za stalno opazovanje in informiranje in so na voljo javnosti v okviru veljavne ureditve.

16. Člen

Izobra zevanje in obvescanje

(1) Pogodbenice spodbujajo izobrazevanje in izpopolnjevanje ter obvescanje javnosti o ciljih, ukrepih in izvajanju tega protokola.

(2) Zavzemajo se predvsem za nadaljnji razvoj izobrazevanja in izpopolnjevanja ter svetovanja na podrocju energetike in v to vkljucujejo varstvo okolja, narave in podnebja.

IV. poglavje

Izvajanje, nadzor in presojanje

17. Člen

Izvajanje

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo s primernimi ukrepi v okviru veljavne ureditve zagotovile izvajanje tega protokola.

18. Člen

Nadzor spostovanja obveznosti

(1) Pogodbenice redno porocajo Stalnemu odboru o ukrepih, ki so jih sprejele na podlagi tega protokola. V porocilih se navede tudi ucinkovitost sprejetih ukrepov. Alpska konferenca doloci casovno zaporedje porocanja.

(2) Stalni odbor pregleda porocila zaradi preverjanja, ali so pogodbenice izpolnile obveznosti iz tega protokola. Od pogodbenic lahko zahteva tudi dodatne informacije ali pa si pridobi informacije iz drugih virov.

(3) Stalni odbor sestavi za Alpsko konferenco porocilo o spostovanju obveznosti pogodbenic po tem protokolu.

(4) Alpska konferenca se seznani s tem porocilom. Ce ugotovi, da se obveznosti ne spostujejo, lahko sprejme priporocila.

19. Člen

Presojanje ucinkovitosti dolocb

(1) Pogodbenice redno preverjajo in presojajo ucinkovitost dolocb tega protokola. Ce je za uresnicevanje njegovih ciljev potrebno, predvidijo sprejem ustreznih sprememb tega protokola.

(2) V okviru veljavne ureditve tudi teritorialne skupnosti sodelujejo pri tem presojanju. Posvetujejo se lahko tudi z nevladnimi organizacijami, ki so dejavne na tem podrocju.

V. poglavje

Kon cne dolocbe

20. Člen

Odnos med Alpsko konvencijo in protokolom

(1) Ta protokol je protokol Alpske konvencije v smislu 2. clena in drugih clenov konvencije, na katere se nanasa.

(2) Pogodbenice tega protokola so lahko samo pogodbenice Alpske konvencije. Vsaka odpoved Alpske konvencije velja tudi kot odpoved tega protokola.

(3) Kadar Alpska konferenca odloca o vprasanjih, ki se nanasajo na ta protokol, lahko o njih glasujejo samo pogodbenice tega protokola.

21. Člen

Podpis in ratifikacija

(1) Ta protokol je na voljo za podpis vsem drzavam podpisnicam Alpske konvencije in Evropski skupnosti dne 16. oktobra 1998 in pri Republiki Avstriji kot depozitarju od 16. novembra 1998.

(2) Za pogodbenice, ki so izrazile soglasje, da jih ta protokol zavezuje, zacne protokol veljati tri mesece po datumu, ko so tri drzave deponirale svoje listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi.

(3) Za pogodbenice, ki kasneje izrazijo soglasje, da jih ta protokol zavezuje, zacne protokol veljati tri mesece po deponiranju listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi. Po zacetku veljavnosti spremembe protokola postane vsaka nova pogodbenica tega protokola pogodbenica protokola v spremenjenem besedilu.

22. Člen

Notifikacije

Depozitar obvesti v zvezi s tem protokolom vsako drzavo, navedeno v preambuli, in Evropsko skupnost o:

a) vsakem podpisu,

b) deponiranju vsake listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi,

c) vsakem datumu zacetka veljavnosti,

d) vsaki izjavi katere od pogodbenic ali podpisnic,

e) vsakem obvestilu pogodbenice o odpovedi vkljucno z datumom, ko zacne veljati.

Da bi to potrdili, so podpisniki, pravilno pooblasceni v ta namen, podpisali ta protokol.

Sestavljeno na Bledu dne 16. oktobra 1998 v slovenskem, francoskem, italijanskem in nemskem jeziku, pri cemer so vsa stiri besedila enako obvezujoca, v enem

samem originalu, ki je deponiran v arhivu Republike Avstrije. Depozitar posreduje vsaki podpisnici overjeno kopijo.

PROTOKOL O IZVAJANJU ALPSKE KONVENCIJE

IZ LETA 1991 NA

PODROCJU TURIZMA

PROTOKOL "TURIZEM"

Republika Avstrija,

Francoska republika,

Italijanska republika,

Knezevina Lihtenstajn,

Knezevina Monako,

Zvezna republika Nemcija,

Republika Slovenija,

Svicarska konfederacija kot tudi

Evropska skupnost so se

v skladu s svojimi nalogami po Konvenciji o varstvu Alp (Alpska konvencija) z dne 7. novembra 1991 in da bi zagotovile celovito politiko varstva in trajnostnega razvoja alpskega prostora,

zaradi izpolnjevanja svojih obveznosti iz drugega in tretjega odstavka 2. clena Alpske konvencije,

ob upostevanju volje pogodbenic, da uskladijo gospodarske interese z ekoloskimi zahtevami in zagotovijo trajnostni razvoj,

zavedajoc se, da so Alpe zivljenjski prostor tamkajsnjega prebivalstva in okvir za njegov gospodarski razvoj,

prepricane, da mora imeti tamkajsnje prebivalstvo moznost opredeliti svoje lastne zamisli o druzbenem, kulturnem in gospodarskem razvoju in sodelovati pri njihovem uresnicevanju v okviru veljavne ureditve,

ob spoznanju, da ima danasnji clovek v urbani civilizaciji cedalje vecje potrebe po turizmu in razlicnih prostocasnih dejavnostih,

ob spoznanju, da so Alpe zaradi velikih moznosti za prostocasne dejavnosti, bogastva njihovih krajin in raznolikosti ekoloskih razmer eno velikih obmocij za turizem in prezivljanje prostega casa v Evropi in da je treba njihov pomen obravnavati tudi cez drzavne okvire,

ob spoznanju, da pomemben delez prebivalstva nekaterih pogodbenic zivi v Alpah in da je alpski turizem v javnem interesu, ker prispeva k ohranjanju trajne poseljenosti,

ob spoznanju, da se gorski turizem razvija ob vedno vecji svetovni konkurenci in pomembno prispeva h gospodarski uspesnosti alpskega prostora,

glede na to, da se v zadnjem casu kazejo teznje po vedno vecji usklajenosti med turizmom in okoljem, kar se izraza v narascajocem zanimanju gostov za poleti in pozimi privlacno in ohranjeno naravno okolje in v prizadevanjih stevilnih lokalnih nosilcev odlocanja za izboljsanje kakovosti turisticnih obmocij v smislu varovanja okolja,

glede na to, da je treba v alpskem prostoru se posebej upostevati meje ekoloske sprejemljivosti vsakega kraja in ga oceniti po njegovih posebnostih,

ker se zavedajo, da so naravna in kulturna dediscina ter krajina bistveni temelji za turizem v Alpah,

ker se zavedajo, da so naravne, kulturne, gospodarske in institucionalne razlike, znacilne za alpske drzave, privedle do samostojnega razvoja in raznolikosti turisticne ponudbe, ki je ne sme spodriniti enolicnost na mednarodni ravni, ampak naj bo vir raznovrstnih in dopolnjujocih se oblik turizma,

ker se zavedajo, da je potreben trajnostni razvoj turisticnega gospodarstva, ki temelji na dviganju vrednosti naravne dediscine in na kakovosti ponudbe in storitev, upostevajoc, da je vecina alpskih obmocij gospodarsko odvisna od turizma, ki daje tudi moznost za prezivetje tamkajsnjega prebivalstva,

ker se zavedajo, da je treba turiste, ki obiskujejo ta obmocja, spodbujati k spostovanju narave in jim pomagati k boljsemu razumevanju prebivalstva, ki tam zivi in dela, ter ustvarjati kar najboljse razmere za pristno spoznavanje narave v alpskem prostoru v vsej njeni raznolikosti,

ker se zavedajo, da je naloga organizacij, ki opravljajo turisticne storitve, in teritorialnih skupnosti, da v alpskem prostoru usklajeno poskrbijo za izboljsanje oblikovanja turisticne ponudbe in njenega nacina delovanja,

v zelji, da se zagotovi trajnostni razvoj alpskega prostora s turizmom, ki je sprejemljiv za okolje in je tudi bistveni temelj za zivljenjske in gospodarske razmere tamkajsnjega prebivalstva,

prepricane, da se doloceni problemi lahko razresijo le cezmejno in s skupnim ukrepanjem alpskih drzav,

sporazumele, kot sledi:

I. poglavje

Splosne dolocbe

1. Člen

Cilj

Cilj tega protokola je v okviru veljavne ureditve prispevati k trajnostnemu razvoju alpskega prostora s turizmom, ki je sprejemljiv za okolje, in s posebnimi ukrepi in priporocili, ki upostevajo interese tamkajsnjega prebivalstva in turistov.

2. Člen

Mednarodno sodelovanje

(1) Pogodbenice se zavezujejo, da bodo odpravile ovire za mednarodno sodelovanje med teritorialnimi skupnostmi alpskega prostora in spodbujale resevanje skupnih problemov s sodelovanjem na ustrezni teritorialni ravni.

(2) Pogodbenice podpirajo okrepljeno mednarodno sodelovanje med posameznimi pristojnimi institucijami. Predvsem skrbijo za vecjo veljavo obmejnih obmocij z usklajevanjem turisticnih in prostocasnih dejavnosti, ki so sprejemljive za okolje.

(3) Kadar ukrepov ne morejo izvajati teritorialne skupnosti, ker so v drzavni ali mednarodni pristojnosti, jim je treba dati moznost, da ucinkovito zastopajo interese svojega prebivalstva.

3. Člen

Upostevanje ciljev v politiki na drugih podrocjih

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo cilje tega protokola upostevale tudi v svoji politiki na drugih podrocjih, zlasti pri urejanju prostora, v prometu, kmetijstvu, gozdarstvu, varstvu okolja in narave kot tudi pri oskrbi z vodo in energijo, da bi zmanjsale morebitne negativne ali tem ciljem nasprotujoce ucinke.

4. Člen

Sodelovanje teritorialnih skupnosti

(1) V okviru veljavne ureditve vsaka pogodbenica doloci najboljso raven usklajevanja in sodelovanja med institucijami in teritorialnimi skupnostmi, ki jih to neposredno zadeva, z namenom, da pospesuje skupno odgovornost, zlasti da izkoristi in razvija sinergijo pri izvajanju turisticne politike ter iz tega izhajajocih ukrepov.

(2) Teritorialne skupnosti, ki jih to neposredno zadeva, sodelujejo v razlicnih fazah priprave in uresnicevanja te politike in ukrepov ob upostevanju svojih pristojnosti v okviru veljavne ureditve.

II. poglavje

Posebni ukrepi

5. Glen

Obvladovanje ponudbe

(1) Pogodbenice se zavezujejo, da bodo skrbele za trajnosten in okolju sprejemljiv razvoj turizma. V ta namen podpirajo oblikovanje in uresnicevanje smernic, razvojnih programov in sektorskih nacrtov na pobudo pristojnih organov na najustreznejsi ravni, ki upostevajo cilje tega protokola.

(2) Ti ukrepi bodo omogocili presojo in primerjavo prednosti in slabosti nacrtovanega razvoja, zlasti z vidika:

a) druzbenogospodarskih posledic za tamkajsnje prebivalstvo,

b) posledic za tla, vodo, zrak, naravno ravnovesje in krajino ob upostevanju posebnih ekoloskih danosti, naravnih virov in meja sprejemljivosti ekosistemov,

c) posledic za javne finance.

6. Člen

Usmeritve razvoja turizma

(1) Pogodbenice pri razvoju turizma upostevajo nacela varstva narave in ohranjanja krajine. Zavezujejo se, da bodo, kolikor je mogoce, spodbujale projekte, ki varujejo krajino in so sprejemljivi za okolje.

(2) Zavzemale se bodo za politiko trajnostnega razvoja, ki krepi konkurencno sposobnost sonaravnega turizma v alpskem prostoru in tako pomembno prispeva k druzbenogospodarskemu razvoju alpskega prostora. Dajale bodo prednost ukrepom v korist inovativnosti in uvajanja novih oblik ponudbe.

(3) Pogodbenice na obmocjih z mocnim turisticnim prometom skrbijo za uravnotezenost med intenzivnimi in ekstenzivnimi oblikami turizma.

(4) Pri spodbujevalnih ukrepih je treba upostevati nastete vidike:

a) pri intenzivnem turizmu prilagoditev obstojecih turisticnih objektov in njihove opreme ekoloskim zahtevam ter razvoj novih objektov v skladu s cilji tega protokola,

b) pri ekstenzivnem turizmu ohranjanje ali razvoj sonaravne in za okolje sprejemljive turisticne ponudbe ter dviganja vrednosti naravne in kulturne dediscine turisticnih obmocij.

7. Člen

Pospe sevanje kakovosti

(1) Pogodbenice izvajajo politiko, ki je stalno in dosledno usmerjena v kakovostno turisticno ponudbo v celotnem alpskem prostoru, pri cemer je treba zlasti upostevati ekoloske zahteve.

(2) Spodbujajo izmenjavo izkusenj in izvajanje skupnih programov za izboljsanje kakovosti predvsem pri:

a) vkljucitvi objektov in naprav v krajino in v naravno okolje, b) urbanizmu, arhitekturi (novogradnje in prenove vasi),

c) nastanitvenih objektih in ponudbi turisticnih storitev,

d) uvajanju novih oblik turisticne ponudbe alpskega prostora z vecjim poudarkom na kulturnih prireditvah na posameznih obmocjih.

8. Člen

Usmerjanje turisticnih tokov

Pogodbenice podpirajo usmerjanje turisticnih tokov, se zlasti na zavarovanih obmocjih, z organiziranjem razporeda in sprejema turistov, tako da zagotavljajo nadaljnji obstoj teh obmocij.

9. Člen

Omejitve razvoja zaradi naravnega okolja

Pogodbenice skrbijo, da bo razvoj turizma prilagojen posebnostim okolja in razpolozljivim virom kraja ali regije. Ce bi doloceni projekti lahko zelo vplivali na okolje, jih je treba v okviru veljavne ureditve predhodno ovrednotiti in izsledke upostevati pri odlocanju.

10. Člen

Obmo cja miru

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo v skladu s svojimi predpisi in ekoloskimi merili dolocile obmocja miru, na katerih se odpovedujejo urejanju prostora v turisticne namene.

11. Člen

Politika razvoja nastanitvenih zmogljivosti

Pogodbenice pri politiki razvoja nastanitvenih zmogljivosti ob upostevanju omejenosti razpolozljivega prostora dajejo prednost komercialnim nastanitvenim enotam, obnovi in uporabi obstojecih objektov ter posodabljanju in izboljsanju kakovosti obstojecih nastanitvenih zmogljivosti.

12. Člen

Zicnice

(1) Pogodbenice se strinjajo, da v okviru svojih nacionalnih postopkov za izdajanje dovoljenj za zicnice uveljavljajo politiko, ki poleg varnostnih zahtev in gospodarskih potreb uposteva tudi ekoloske in krajinske zahteve.

(2) Pogoj za izdajo novih obratovalnih dovoljenj in koncesij za zicnice je razstavitev in odstranitev naprav, ki se ne uporabljajo vec, in zasaditev sproscenih povrsin predvsem s samoniklimi rastlinskimi vrstami.

13. Člen

Promet in prevoz turistov

(1) Pogodbenice spodbujajo ukrepe za omejevanje prometa z motornimi vozili v turisticnih krajih.

(2) Poleg tega podpirajo zasebne ali javne pobude za boljso dostopnost turisticnih krajev in sredisc z javnimi prevoznimi sredstvi in spodbujajo turiste k uporabi takega prevoza.

14. Člen

Posebne tehnike urejanja povrsin

1-Smucarske proge

(1) Pogodbenice skrbijo za tako ureditev, vzdrzevanje in uporabo smucarskih prog, ki se najbolje vkljucujejo v krajino ob upostevanju naravnega ravnovesja in obcutljivosti biotopov.

(2) Cim bolj je treba omejiti spreminjanje terena in preurejene povrsine zazeleniti predvsem s samoniklimi rastlinskimi vrstami, ce naravne danosti to dopuscajo.

2-Naprave za zasnezevanje

Zakonodaje posameznih drzav lahko dovolijo zasnezevanje v obdobjih nizkih temperatur, znacilnih za posamezne kraje, predvsem za zavarovanje izpostavljenih delov smucisc, ce to dovoljujejo krajevne vodne, podnebne in ekoloske razmere.

15. Člen

Sportne dejavnosti

(1) Pogodbenice se zavezujejo, da bodo dolocile politiko usmerjanja sportnih dejavnosti na prostem, zlasti na zavarovanih obmocjih, da bi preprecile negativne vplive na okolje. Ce je potrebno, jih lahko tudi prepovejo.

(2) Pogodbenice se zavezujejo, da bodo skrajno omejile, in ce bo potrebno, prepovedale motorizirani sport, razen v obmocjih, ki jih za to dolocijo pristojni organi.

16. Člen

Dovoz z zracnimi plovili

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo zunaj letalisc skrajno omejile ali po potrebi prepovedale dovoze z zracnimi plovili v sportne namene.

17. Člen

Razvoj gospodarsko manj razvitih obmocij

Pogodbenicam se priporoca, da na ustrezni teritorialni ravni proucijo resitve, ki omogocajo uravnotezen razvoj gospodarsko manj razvitih obmocij.

18. Člen

Razporejanje pocitnic

(1) Pogodbenice si prizadevajo za boljso prostorsko in casovno razporeditev turisticnega povprasevanja na turisticnih obmocjih.

(2) V ta namen je treba podpreti meddrzavno sodelovanje pri razporejanju pocitnic in izmenjavo izkusenj o podaljsanju sezone.

19. Člen

Spodbujanje inovacij

Pogodbenicam se priporoca, da razvijajo primerne spodbude za uresnicevanje usmeritev tega protokola. V ta namen bodo zlasti proucile organizacijo natecaja alpskih drzav za nagrajevanje inovativnih turisticnih resitev in proizvodov, ki upostevajo cilje tega protokola.

20. Člen

Sodelovanje med turizmom, kmetijstvom, gozdarstvom in obrtjo

Pogodbenice podpirajo sodelovanje med turizmom, kmetijstvom, gozdarstvom in obrtjo. Spodbujajo predvsem povezave dejavnosti, ki ustvarjajo delovna mesta v smislu trajnostnega razvoja.

21. Člen

Dopolnilni ukrepi

Pogodbenice lahko za trajnostni razvoj turizma sprejmejo poleg ukrepov, predvidenih v tem protokolu, tudi dopolnilne ukrepe.

III. poglavje

Raziskave, izobrazevanje in obvescanje

22. Člen

Raziskave in opazovanje

(1) Pogodbenice spodbujajo in s tesnim sodelovanjem usklajujejo raziskave in sistematicno opazovanje, ki koristi boljsemu poznavanju medsebojnih vplivov med turizmom in okoljem v Alpah kot tudi analizi prihodnjega razvoja.

(2) Pogodbenice poskrbijo, da se rezultati nacionalnih raziskav in sistematicnega opazovanja zbirajo v skupni sistem za stalno opazovanje in informiranje in so na voljo javnosti v okviru veljavne ureditve.

(3) Pogodbenice se zavezujejo, da si bodo izmenjevale informacije o svojih izkusnjah, ki so koristne za uresnicevanje ukrepov in priporocil tega protokola, in zbirale pomembne podatke o kakovostnem razvoju turizma.

23. Člen

Izobra zevanje in obvescanje

(1) Pogodbenice spodbujajo izobrazevanje in izpopolnjevanje ter obvescanje javnosti o ciljih, ukrepih in izvajanju tega protokola.

(2) Pogodbenicam se priporoca, da v izobrazevanje za poklice, ki so neposredno ali posredno povezani s turizmom, vkljucijo znanje o naravi in okolju. Lahko bi izvajali izvirne programe izobrazevanja, ki povezujejo turizem in okolje, kot na primer:

- "animator narave",

- "pospesevalec kakovosti turisticnih sredisc",

- "turisticni spremljevalec invalidnih oseb".

IV. poglavje

Izvajanje, nadzor in presojanje

24. Člen

Izvajanje

Pogodbenice se zavezujejo, da bodo s primernimi ukrepi v okviru veljavne ureditve zagotovile izvajanje tega protokola.

25. Člen

Nadzor spostovanja obveznosti

(1) Pogodbenice redno porocajo Stalnemu odboru o ukrepih, ki so jih sprejele na podlagi tega protokola. V porocilih se navede tudi ucinkovitost sprejetih ukrepov. Alpska konferenca doloci casovno zaporedje porocanja.

(2) Stalni odbor pregleda porocila zaradi preverjanja, ali so pogodbenice izpolnile obveznosti iz tega protokola. Od pogodbenic lahko zahteva tudi dodatne informacije ali pa si pridobi informacije iz drugih virov.

(3) Stalni odbor sestavi za Alpsko konferenco porocilo o spostovanju obveznosti pogodbenic po tem protokolu.

(4) Alpska konferenca se seznani s tem porocilom. Ce ugotovi, da se obveznosti ne spostujejo, lahko sprejme priporocila.

26. Člen

Presojanje ucinkovitosti dolocb

(1) Pogodbenice redno preverjajo in presojajo ucinkovitost dolocb tega protokola. Ce je za uresnicevanje njegovih ciljev potrebno, predvidijo sprejem ustreznih sprememb tega protokola.

(2) V okviru veljavne ureditve tudi teritorialne skupnosti sodelujejo pri tem presojanju. Posvetujejo se lahko tudi z nevladnimi organizacijami, ki so dejavne na tem podrocju.

V. poglavje

Koncne dolocbe

27. Člen

Odnos med Alpsko konvencijo in protokolom

(1) Ta protokol je protokol Alpske konvencije v smislu 2. clena in drugih clenov konvencije, na katere se nanasa.

(2) Pogodbenice tega protokola so lahko samo pogodbenice Alpske konvencije. Vsaka odpoved Alpske konvencije velja tudi kot odpoved tega protokola.

(3) Kadar Alpska konferenca odloca o vprasanjih, ki se nanasajo na ta protokol, lahko o njih glasujejo samo pogodbenice tega protokola.

28. Člen

Podpis in ratifikacija

(1) Ta protokol je na voljo za podpis vsem drzavam podpisnicam Alpske konvencije in Evropski skupnosti dne 16. oktobra 1998 in pri Republiki Avstriji kot depozitarju od 16. novembra 1998.

(2) Za pogodbenice, ki so izrazile soglasje, da jih ta protokol zavezuje, zacne protokol veljati tri mesece po datumu, ko so tri drzave deponirale svoje listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi.

(3) Za pogodbenice, ki kasneje izrazijo soglasje, da jih ta protokol zavezuje, zacne protokol veljati tri mesece po deponiranju listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi. Po zacetku veljavnosti spremembe protokola postane vsaka nova pogodbenica tega protokola pogodbenica protokola v spremenjenem besedilu.

29. Člen

Notifikacije

Depozitar obvesti v zvezi s tem protokolom vsako drzavo, navedeno v preambuli, in Evropsko skupnost o:

a) vsakem podpisu,

b) deponiranju vsake listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi,

c) vsakem datumu zacetka veljavnosti,

d) vsaki izjavi katere od pogodbenic ali podpisnic,

e) vsakem obvestilu pogodbenice o odpovedi vkljucno z datumom, ko zacne veljati.

Da bi to potrdili, so podpisniki, pravilno pooblasceni v ta namen, podpisali ta protokol.

Sestavljeno na Bledu dne 16. oktobra 1998 v slovenskem, francoskem, italijanskem in nemskem jeziku, pri cemer so vsa stiri besedila enako obvezujoca, v enem samem originalu, ki je deponiran v arhivu Republike Avstrije. Depozitar posreduje vsaki podpisnici overjeno kopijo.

PRILOGA II

Evropska skupnost ponovno potrjuje svoje izjave in pridržke k protokolom, ki jih je izrazila ob njihovem podpisu.

IZJAVE V IMENU EVROPSKE SKUPNOSTI

IZJAVA EVROPSKE SKUPNOSTI O čLENU 12(3) PROTOKOLA O „VARSTVU TAL“ K ALPSKI KONVENCIJI

Evropska skupnost poudarja, da je treba člen 12(3) Protokola o „varstvu tal“ razlagati v skladu z obstoječo zakonodajo ES in zlasti z Direktivo Sveta 86/278/EGS z dne 12. junija 1986 o varstvu okolja in zlasti tal, kadar se blato iz čistilnih naprav uporablja v kmetijstvu[21]. Evropska skupnost meni, da ima blato lahko koristne agronomske lastnosti in ga je mogoče uporabiti v kmetijstvu, če se uporablja pravilno. Blato se lahko uporablja v primerih, ko koristi zemlji ali za gnojenje pridelka in rastlin. Uporaba blata ne sme ogrožati kakovosti tal in kmetijskih proizvodov, kot navaja uvodna izjava 7 navedene direktive, niti imeti škodljivih učinkov za človeka (neposrednih in posrednih posledic za zdravje ljudi), živali, rastline in okolje, kot navaja uvodna izjava 5 in člen 1 navedene direktive.

IZJAVA EVROPSKE SKUPNOSTI O čLENU 17(2) PROTOKOLA O „VARSTVU TAL“ K ALPSKI KONVENCIJI

Člen 17(2) Protokola o varstvu tal je treba razlagati v skladu z zakonodajo ES, tako da zagotavlja oblikovanje in izvajanje načrtov za ravnanje z odpadki pri predobdelavi, obdelavi in odlaganju odpadkov in preostalih odpadnih snovi, da se prepreči onesnaževanje tal in zagotovi združljivost ne samo z okoljem, temveč tudi z zdravjem ljudi.

IZJAVA EVROPSKE SKUPNOSTI O čLENU 19(2) IN čLENU 21(2) PROTOKOLA O „VARSTVU TAL“ K ALPSKI KONVENCIJI

Kar zadeva člena 19(2) in 21(2) Protokola o varstvu tal mora biti skupni sistem opazovanja, kadar je to primerno, združljiv z Globalnim sistemom sistemov za opazovanje zemlje (GEOSS) in upoštevati podatkovno zbirko, ki so jo države članice vzpostavile v skladu z zakonodajo ES o opazovanju, zbiranju podatkov in metapodatkih.

PRIDRŽEK EVROPSKE SKUPNOSTI

PRIDRžEK EVROPSKE SKUPNOSTI GLEDE ČLENA 9 PROTOKOLA „O ENERGIJI“ K ALPSKI KONVENCIJI

Člen 9 Protokola o energiji obravnava vprašanja v zvezi z jedrsko energijo. Glede Evropske skupnosti določa zahteve iz člena 9 Pogodba o ustanovitvi skupnosti za atomsko energijo (Euratom). Sklep, s katerim je bila ratificirana Alpska konvencija, ne temelji na Pogodbi EURATOM, ampak samo na Pogodbi ES. Sklep o ratifikaciji Protokola bo imel isto pravno podlago. Ko bo Protokol o energiji stopil v veljavo za Skupnost, člen 9 Protokola zato ne bo zavezoval Evropske skupnosti.

[1] UL L 242, 10.9.2002, str. 1 isl.

[2] UL L 61, 12.3.1996, str. 31 isl.

[3] UL L 337, 22.12.2005, str. 27 isl.

[4] COM(2002)179 „Na poti k tematski strategiji za varovanje tal“.

[5] UL C 87E, 7.4.2004, str. 395 isl.

[6] Svet „Okolje“ z dne 25. junija 2002.

[7] UL L 181, 4.7.1986, str. 6 isl.

[8] UL L 242, 10.9.2002, str. 1 isl.

[9] COM(97) 599 konč. „Bela knjiga o strategiji Skupnosti in akcijskem planu“; COM(02) 321 konč. Končni dokument o Zeleni knjigi „Na poti k evropski strategiji oskrbe z energijo“; UL L 283, 27.10.2001, str. 33 isl. Direktiva 2001/77/ES o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije na notranjem trgu z električno energijo; UL L 1, 4.1.2003, str. 65 isl., Direktiva 2002/91/EC o energijskih lastnostih zgradb; UL L 176, 15.7.2003, str. 29 isl., Odločba št. 1230/2003/ES o sprejetju večletnega akcijskega programa na področju energije: „Inteligentna energija – Evropa“ (2003–2006).

[10] SEC(2004) 24.

[11] COM(2003) 716.

[12] UL L 61, 12.3.1996, str. 31 isl.

[13] UL L 337, 22.12.2005, str. 27 isl.

[14] UL C […], […], str. […].

[15] UL C […], […], str. […].

[16] UL L 61, 12.3.1996, str. 31 isl.

[17] UL L 337, 22.12.2005, str. 27 isl.

[18] UL L 242, 10.9.2002, str. 1 isl.

[19] COM(97)599 konč. „Bela knjiga o strategiji Skupnosti in akcijskem planu“; COM(02)321 konč. Končni dokument o Zeleni knjigi „Na poti k evropski strategiji oskrbe z energijo“; UL L 283, 27.10.2001, str. 33 isl. Direktiva 2001/77/ES o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije na notranjem trgu z električno energijo; UL L 1, 4.1.2003, str. 65 isl., Direktiva 2002/91/EC o energijskih lastnostih zgradb; UL L 176, 15.7.2003, str. 29 isl., Odločba št. 1230/2003/ES o sprejetju večletnega akcijskega programa na področju energije: „Inteligentna energija – Evropa“ (2003–2006).

[20] UL L 176, 15.7.2003, str. 11 isl. Odločba št. 1229/2003/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2003 o določitvi vrste smernic za vseevropska energetska omrežja in razveljavitvi Odločbe št. 1254/96/ES

[21] UL L 181, 4.7.1986, str. 6 isl.