(3)Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 uradno razglasila izbruh COVID-19 za svetovno pandemijo. Gre za hude izredne razmere v javnem zdravju za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi pandemije pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Pandemija ogroža delovna mesta in dohodke ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročila je velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Evropski uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo, v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

(4)Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

(5)Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule Pakta za stabilnost in rast. Klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe (ES) št. 1467/97, olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija se je v svojem sporočilu strinjala s Svetom, da glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi izbruha COVID-19 sedanje razmere dovoljujejo uporabo klavzule. Ministri za finance držav članic so se 23. marca 2020 strinjali z oceno Komisije. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

(6)Potrebno je nadaljnje ukrepanje za omejitev širjenja in nadziranje pandemije, okrepitev odpornosti nacionalnih zdravstvenih sistemov, ublažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ter zagotovitev ustreznih zdravstvenih in varnostnih pogojev na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za vrnitev v normalno delovanje naših družb in gospodarstev ter trajnostne rasti, med drugim vključno z zelenim in digitalnim prehodom ter ob upoštevanju vseh spoznanj, pridobljenih med krizo.

(7)Kriza zaradi COVID-19 je razkrila prožnost, ki jo enotni trg omogoča za prilagajanje na izredne okoliščine. Da pa bi se zagotovil hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, je treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje enotnega trga, odpraviti takoj, ko ne bodo več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala na potrebo po načrtih za pripravljenost na krize v zdravstvenem sektorju, ki vključujejo zlasti boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovne opreme. To so ključni elementi za razvoj širših načrtov za pripravljenost na krize.

(8)Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezna zakonodajna okvira, da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Finska je pozvana, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč posameznikom in sektorjem, ki so jih izzivi najbolj prizadeli.

(9)Socialno-ekonomske posledice pandemije bodo zaradi različne specializacije po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po sektorjih in regijah. To pomeni tveganje poglabljanja razlik na Finskem. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

(10)Finska je 30. aprila 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020 in program stabilnosti za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

(11)Za Finsko trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter pravilo glede dolga.

(12)V programu stabilnosti za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s primanjkljaja v višini 1,1 % BDP v letu 2019 na primanjkljaj v višini 7,2 % BDP v letu 2020. Primanjkljaj naj bi se v letu 2021 zmanjšal na 4,0 % BDP. Glede na program stabilnosti za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po povišanju na 59,4 % BDP v letu 2019 povečal na 69,1 % BDP v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

(13)Finska je v odziv na pandemijo COVID-19 in v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči državljanom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na program stabilnosti za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali 1,7 % BDP. Ukrepi vključujejo nujne izdatke za varovanje zdravja in javnega reda ter podporne ukrepe za podjetja in zaposlene. Poleg tega je Finska napovedala ukrepe, ki ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, vendar bodo prispevali k podpiranju likvidnosti podjetij ter so v programu stabilnosti za leto 2020 ocenjeni na 5 % BDP. Navedeni ukrepi vključujejo jamstva za posojila za podjetja, predvsem za MSP, ter posebne jamstvene sheme za družbo Finnair in ladjarske družbe, ki zagotavljajo zanesljivost oskrbe. Poleg tega so bili na Finskem sprejeti drugi ukrepi za povečanje likvidnosti, ki niso bili sporočeni v programu stabilnosti, vključno z odlogi plačila davka od dohodkov pravnih oseb. Navedeni dodatni ukrepi so ocenjeni na 15 % BDP. Ukrepi, ki jih je sprejela Finska, so na splošno v skladu s smernicami iz sporočila Komisije o usklajenem gospodarskem odzivu na izbruh COVID-19. Polno izvajanje navedenih ukrepov in nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, če gospodarske razmere to dopuščajo, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

(14)Glede na pomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Finske v letu 2020 znašal –7,4 % BDP, v letu 2021 pa –3,4 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi dosegel 69,4 % BDP v letu 2020 in 69,6 % v letu 2021.

(15)Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker naj bi Finska v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza kaže, da merilo glede primanjkljaja, kakor je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/1997, ni izpolnjeno.

(16)Finska je v odziv na krizo sprejela obsežne ukrepe za podporo svojemu zdravstvenemu sistemu in gospodarstvu. Npr. finska vlada je sprejela več rebalansov proračuna in se odločila, da bo izboljšala varnost delovnih mest za zaposlene, hkrati pa so se sprostili pogoji za prejemanje denarnih nadomestil za brezposelne. Olajšal se je dostop do denarnih nadomestil za brezposelnost za samostojne delavce in podjetnike. Ukrepi na področju socialne varnosti znašajo 1,6 milijarde EUR. Poleg 10 milijard EUR v obliki posojil z državnim jamstvom so bila dana na voljo neposredna nepovratna sredstva za podjetja v višini 1 milijarde EUR. Vlada je začasno znižala prispevek delodajalca za pokojninsko zavarovanje za 2,6 odstotne točke in namenila vsaj 1 milijardo EUR za sveženj pomoči občinam. Finski organ za finančni nadzor je znižal kapitalske zahteve za finske kreditne institucije, tako da je odpravil blažilnik sistemskih tveganj in prilagodil zahteve za posamezne kreditne institucije. Vlada je za pripravo izhodne strategije Finske iz krize zaradi COVID-19 imenovala delovno skupino, ki jo vodita ministrstvo za finance in ministrstvo za socialne zadeve in zdravje. Vlada je na podlagi prvega poročila delovne skupine na začetku maja sprejela načrt postopnega izhoda. Delovna skupina bo poleg tega predlagala ustrezne ukrepe za obravnavanje zdravstvenih, socialnih in gospodarskih posledic krize. Posvetovala se je s socialnimi partnerji, občinami, civilno družbo in okoljskimi organizacijami.

(17)Finska je sicer pokazala splošno pripravljenost, da se sooči s krizo COVID-19, vendar bi lahko njen zdravstveni sistem postal odpornejši. Bolnišnična okrožja so morala prerazporediti zdravstveno osebje, da bi zdravilo koronavirusne bolnike, in odstopati od prej določenih zakonitih rokov za nenujno zdravstveno oskrbo. Sedanji sistem zdravstvenih storitev, ki ga izvajajo različni ponudniki, je privedel do neenakomerne gostote zdravstvenih delavcev po državi. Pričakuje se, da razdrobljenost pri zagotavljanju storitev in neenak dostop do socialnih in osnovnih zdravstvenih storitev zlasti za brezposelne in upokojence, vključno z invalidi, tudi po krizi ne bosta odpravljena. Ker se je brezposelnost zaradi koronavirusne krize povečala, bi se morali kratkoročni in srednjeročni ukrepi politike osredotočiti na izboljšanje enakega dostopa do osnovnega zdravstvenega varstva. Srednjeročno je še vedno pomembno, da se še naprej izvajajo načrti reform na področju sociale in zdravstva, ki so jih obravnavale zaporedne finske vlade, zlasti ker pripravljajo Finsko na daljnosežne demografske spremembe in bi državi pomagali ohraniti kakovost zdravstvenega sistema v prihodnosti, hkrati pa izboljšati njegovo dostopnost. Dolgoročna vzdržnost finskih javnih financ ostaja ogrožena zaradi napovedanega povišanja stroškov staranja prebivalstva, zlasti stroškov socialnega in zdravstvenega varstva.

(18)Glede na napoved Komisije naj bi se brezposelnost v letu 2020 povišala na 8,3 %, leta 2021 pa znižala na 7,7 %. Potrebni so učinkoviti kratkoročni in srednjeročni ukrepi politike, zasnovani v tesnem sodelovanju s socialnimi partnerji, da bi se zajezilo povečevanje stopnje brezposelnosti in bi se na trg dela ponovno vključili ljudje, ki so izgubili zaposlitev zaradi krize COVID-19. Ta prizadevanja bi morala podpirati tudi skupine, ki jim grozita revščina in socialna izključenost, kot so nizkokvalificirani delavci, invalidi, osebe z delno delovno sposobnostjo in osebe z migrantskim ozadjem. Finska ima vzpostavljene sheme skrajšanega delovnega časa, zaradi katerih je veliko zaposlenih na začasnem čakanju na delo. Aktivne politike zaposlovanja, vključno z ukrepi za izpopolnjevanje in prekvalifikacijo, bi lahko zagotovile hiter in trajen ponovni vstop na trg dela. Subvencionirane plače bi lahko bile ciljno usmerjene ter povezane z usposabljanjem in nadaljnjim ukrepanjem javnih služb za zaposlovanje. Prekvalifikacija in izpopolnjevanje sta ključna za ohranjanje zaposljivosti delovne sile v vse bolj digitalnem in zelenem gospodarstvu. Reforma nenehnega učenja bi lahko pomagala obravnavati potrebo po izpopolnjevanju odraslih, vključno s tistimi z nizkimi kvalifikacijami, v sektorjih, pomembnih za trg dela, kot je sektor informacijske in komunikacijske tehnologije (IKT). Da bi se na trgu zagotovila znanja in spretnosti, ki so potrebna v času demografskih in tehnoloških sprememb, bo pomembno še naprej zagotavljati, da bo izobraževanje ustrezno glede na potrebe trga dela, tudi z zagotavljanjem zadostnih univerzitetnih mest v skladu s predvidevanji glede zaposlovanja za vsak sektor in regijo. Da bi se izognili poslabšanju socialno-ekonomskega položaja najbolj ranljivih skupin zaradi krize COVID-19, bo ključno obravnavati digitalni razkorak, zlasti pri zagotavljanju, da imajo prikrajšani učenci dostop do kakovostnega izobraževanja. Zapleten sistem socialnih prejemkov in nadomestil ustvarja ovire za sprejetje zaposlitve. Da bi spodbudili odločanje za skrajšani delovnik in zaposlitev za delovni čas, krajši od polnega, bi bilo treba učinkovito uporabljati register dohodkov, ki vsebuje realne informacije o plačah ter socialnih prejemkih in nadomestilih, hkrati pa bi bilo treba socialne prejemke in nadomestila hitreje obravnavati. Srednjeročno bo za Finsko pomembno, da izvede reformo sistema socialnih prejemkov in nadomestil, da tako spodbudi zaposlovanje ter pripravi sistem socialnega varstva za prihodnost.

(19)Pomoč podjetjem, zlasti malim in srednjim podjetjem (MSP), da med krizo preživijo, je bistvenega pomena za spodbuditev gospodarstva po odpravi sedanjih ukrepov zapore. Začasna likvidnostna podpora v obliki posojil, nepovratnih sredstev in jamstev bi lahko pomagala podjetjem prebroditi to težko obdobje visoke negotovosti in znatno nižjih prihodkov. Pri oblikovanju in izvajanju teh ukrepov je treba upoštevati odpornost bančnega sektorja.

(20)Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. Naložbe na Finskem ostajajo pod povprečjem EU za kategorije, ki najbolj podpirajo rast produktivnosti, zlasti naložbe v opremo in intelektualno lastnino. To lahko omeji dolgoročni potencial države za rast ter negativno vpliva na njeno konkurenčnost in okrevanje. Povečanje naložb v raziskave in razvoj je ključni dejavnik, ki omogoča strukturne spremembe v korist gospodarskih panog, ki temeljijo na znanju, in krepi dolgoročni potencial za rast. Načrtovani prehod v smeri ogljične nevtralnosti do leta 2035, ki se odraža tudi v nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu Finske, bo zahteval znatne naložbe, zlasti v elektroenergetska omrežja in trajnostni promet. Novi nacionalni prometni sistem za leto 2021 se razvija pod vodstvom parlamentarne usmerjevalne skupine. V času, ko se porajajo številna zdravstvena, okoljska in regionalna vprašanja ter vprašanja glede produktivnosti, so potrebna nadaljnja prizadevanja za uvedbo hitrih širokopasovnih povezav in izboljšanje druge digitalne infrastrukture, da bi racionalizirali logistiko in ohranili gospodarsko dejavnost na oddaljenih območjih. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod za obdobje 2021–2027 bi Finski lahko pomagalo obravnavati nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi. To bi Finski omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

(21)Nacionalna ocena tveganja Finske o preprečevanju pranja denarja je trenutno zastarela in bo posodobljena leta 2020. Finski organ za finančni nadzor je pred kratkim okrepil svoje nadzorne zmogljivosti. Vendar pa je zaposlovanje še vedno neustrezno, pristop k nadzoru, ki temelji na tveganju, pa se še ne uporablja pravilno. Preiskanih je bilo več primerov domnevnih kršitev, vendar vzpostavitev odvračilne politike sankcioniranja ostaja še eno prednostno področje. Poročanje o sumljivih transakcijah se je v zadnjih mesecih močno povečalo, orodja v okviru finančnoobveščevalne enote pa se zdijo nezadostna za analizo teh informacij. Izmenjava informacij med finančnoobveščevalno enoto in organom za finančni nadzor še vedno ni zadostna.

(22)Medtem ko se letošnja priporočila za posamezne države osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila iz leta 2019, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019, zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Lanska priporočila še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten cikel evropskega semestra v prihodnjem letu. To velja tudi za priporočila glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Ta bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju programov kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

(23)Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja spodaj navedenih priporočil bo Finska prispevala k napredku pri doseganju ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.