SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

Vmesna ocena večletnega programa Unije za zaščito otrok, ki uporabljajo internet in druge komunikacijske tehnologije

1. Uvod

To sporočilo se nanaša na vmesno oceno programa za varnejši internet za obdobje 2009–2013 (v nadaljnjem besedilu: program). Izvedba ocene je bila dodeljena Technopolis Group. Na podlagi vprašalnikov, posvetovanj z zainteresiranimi stranmi in letnih poročil naj bi se poleg širših učinkov in trajnosti ocenile zlasti primernost, uspešnost in učinkovitost programa.

Glavni cilji programa so:

– povečati ozaveščenost javnosti

– ustanoviti mrežo javnih kontaktnih točk, na katerih bo mogoče prijaviti nezakonito in škodljivo vsebino in obnašanje, zlasti gradivo o zlorabah otrok, zapeljevanju in spletnem ustrahovanju

– podpirati samoureditvene pobude na tem področju in otroke vključevati v ustvarjanje varnega spletnega okolja

– vzpostaviti bazo znanja o novih trendih pri uporabi spletnih tehnologij in njihovih posledicah za vsakodnevno življenje otrok.

V primerjavi s prejšnjimi programi je splošno področje trenutnega programa razširjeno, saj so bile vanj vključene nastajajoče spletne tehnologije ter navezovanje škodljivih stikov in obnašanje (npr. zapeljevanje in spletno ustrahovanje), njegov cilj pa je vzpostaviti bazo znanja na tem področju.

Glavni mehanizem za izvajanje programa je sofinanciranje projektov, ki so bili izbrani na podlagi javnih razpisov. To pomeni, da se sofinancirajo različni projekti z različnih področij ukrepanja, ki so po potrebi dopolnjeni z nesofinanciranimi ukrepi. Cilj projektov je ustvariti varno spletno okolje za mlade, nesofinancirane pobude pa obsegajo podporo za dan varnejšega interneta, organizacijo foruma za varnejši internet, spodbujanje in podpiranje sektorskega samourejanja ter mednarodno sodelovanje z drugimi ustreznimi organizacijami.

V okviru ukrepov programa se sofinancirajo centri za varnejši internet, ki so bistveni za povečanje ozaveščenosti[1]. Takšne centre imajo vse države članice EU ter Islandija, Norveška in Rusija. Vsi centri, razen na Portugalskem, imajo telefonske številke za pomoč v stiski, na katerih se staršem in otrokom svetuje pri vprašanjih, povezanih z otrokovo uporabo spletnih tehnologij. Centri in telefonske številke za pomoč v stiski so del mreže INSAFE[2]. V večini držav imajo centri za varnejši internet tudi dežurne telefonske številke, na katerih je mogoče prijaviti nezakonito spletno vsebino. Če se ugotovi, da je vsebina nezakonita, se to prek dežurne telefonske številke sporoči pristojnim organom pregona v državi in/ali ponudniku internetnih storitev ter se od njih zahteva, da vsebino odstranijo, oziroma članu Mednarodnega združenja internetnih dežurnih telefonskih številk (INHOPE), če je vsebina na voljo v drugi državi. Dežurne telefonske številke usklajuje združenje INHOPE[3]. Eden glavnih ciljev programa je izboljšati znanje o tem, kako tehnologije uporabljajo mladi. V okviru programa se podpirajo številni raziskovalni projekti z različnih vsebinskih in strokovnih področij. Z dodajanjem znanja iz številnih ustreznih projektov se širi baza znanja za vse dejavnosti programa in izboljšuje raziskovalni profil. Trenutni projekti za izboljšanje znanja so:

– Projekt EU Kids Online II (izbran v okviru prejšnjega programa) naj bi okrepil bazo znanja o izkušnjah otrok in staršev ter tveganih in varnih praksah uporabe interneta in novih tehnologij v Evropi. V okviru projekta se prvič raziskujejo vedenje in ukrepi, ki prispevajo k spletni varnosti otrok in staršev v večini držav članic EU. Projekt temelji na predhodnem projektu EU Kids Online I, vendar se je število sodelujočih držav z 21 povečalo na 25.

– V okviru evropskega projekta Online Grooming Project (POG) (izbran v okviru prejšnjega programa) se preučujejo prakse približevanja žrtvam pri storilcih, ki so bili obsojeni zaradi spletnega zapeljevanja. POG je prvi evropski raziskovalni projekt, v okviru katerega se preučujejo lastnosti in vedenje storilcev, ki so mlade žrtve našli z uporabo interneta. Pri projektu sodeluje šest partnerjev iz štirih držav: Združenega kraljestva, Italije, Belgije in Norveške. Vključuje študijo, pri kateri se analizirajo akti spletnih zapeljevalcev. V okviru projekta bodo pripravljena poročila o raziskovalni literaturi in literaturi o politikah partnerskih držav, ki sodelujejo pri projektu. Potekajo tudi razgovori s strateškimi akterji o ravnanju pri spletnem zapeljevanju in njegovem preprečevanju.

– V okviru projekta Risk taking Online Behaviour – Empowerment through Research and Training (ROBERT) naj bi se varna spletna interakcija za otroke in mlade zagotovila tako, da bi se ti učili iz izkušenj, pridobljenih s spletnimi zlorabami, in spoznali dejavnike, ki povzročajo njihovo ranljivost oziroma jih ščitijo [4]. Poleg razvijanja razumevanja o tem, kako poteka zloraba v spletnem okolju, se preučujejo tudi strategije, ki jih storilci uporabljajo za zapeljevanje otrok na spletu. Otroci in mladi bodo imeli tako boljše znanje o tem, kako naj se na spletu zaščitijo. Možnosti za boljšo samozaščito bodo koristile zlasti otrokom, ki spadajo med bolj ogrožene skupine.

Na področju ukrepanja v boju proti nezakoniti vsebini se v okviru programa sofinancirajo pobude, ki organe pregona podpirajo v boju proti gradivu o spolnih zlorabah otrok.

– Projekt FIVES – Forensic Image and Video Examination Support je bil izbran v okviru prejšnjega programa in se je izvajal od 1. februarja 2009 do 31. januarja 2011. Cilj projekta je razviti nova IKT orodja posebej za preiskovanje slik in videoposnetkov o spolni zlorabi otrok, s pomočjo katerih bi policija lahko bolje ravnala z velikimi količinami zaplenjenega gradiva.

– INTERPOL – International Child Sexual Exploitation Image Database (ICSEDB) je projekt, s katerim naj bi se opredelilo in pred zlorabo rešilo večje število otrok. Osrednje orodje pri tem je visokozmogljivostna programska oprema za primerjanje slik, ki omogoča povezovanje med žrtvami in kraji. Pooblaščenim uporabnikom v državah članicah INTERPOL omogoča tudi neposreden dostop do podatkovne zbirke v realnem času. Dostop do tega sistema naj bi imelo morda 30 dodatnih držav.

Da se vključi civilna družba, so centri za varnejši internet ustanovili nacionalne mladinske svete, s katerimi se redno posvetujejo. Oktobra 2010 se je evropski mladinski svet INSAFE drugič sestal z udeleženci iz 30 evropskih držav. Razprave o mnenjih o spletni varnosti in predlogih zanjo so bile upoštevane v širši razpravi na forumu za varnejši internet leta 2010. Drug način vključevanja civilne družbe je evropska zveza nevladnih organizacij za varnost otrok na spletu (eNACSO). Financira se do 31. avgusta 2012, sestavljena pa je iz evropskih organizacij za otrokove pravice, ki se prizadevajo za varnost otrok na spletu. Mreža nacionalnim, evropskim in mednarodnim nosilcem odločanja ter drugim ustreznim zainteresiranim stranem predstavlja skupne strategije in priporočila.

Program naj bi olajšal tudi uporabo filtrirne programske opreme ter označevanje vsebin in storitev. Primerjalna študija SIP-Bench, ki se izvaja od leta 2010 do 2012, vsebuje prednostni seznam, ki evropskim staršem pomaga pri izbiranju nadzornega programa za starše glede na njihove potrebe. Prvi rezultati so bili na voljo decembra 2010. Prva študija SIP-Bench (2006–2008) je pokazala, da so se v tem triletnem obdobju orodja izboljšala in da je njihova namestitev lažja.

Internet in mobilne tehnologije se hitro razvijajo in da se bomo lahko hitro odzvali na nov razvoj otrokove uporabe in s tem povezanih tveganj, je pomembno samourejanje sektorja. Program podpira dve pobudi za samourejanje sektorja na evropski ravni. Evropski okvir za varnejšo uporabo mobilnih telefonov za mladoletnike in otroke so leta 2007 podpisali vodilni mobilni operaterji in ponudniki vsebin. Leta 2009 so najpomembnejše aktivne socialne mreže v Evropi podpisale načela za varnejše socialno povezovanje v EU.

V okviru programa se podpirajo dogodki in kampanje, kot sta dan varnejšega interneta in forum za varnejši internet.

2. CILJI OCENE

Ocena se nanaša na prvi del programa za varnejši internet 2009–2013, zato je glavni poudarek na napredku programa, na podlagi ocene pa bodo pripravljena tudi priporočila za morebitne poznejše pobude.

Na podlagi ocene programa v tej fazi, tj. vmesne ocene, je mogoče sklepati, ali so zasnova, učinkovitost in uspešnost programa primerne. Poleg tega sta razvidni trajnost in učinek programa s posebnim poudarkom na usklajenosti programa. Primernost programa je bila ocenjena na podlagi naslednjih vprašanj:

– Ali so se težave, ki so bile obravnavane v okviru programa za varnejši internet, spremenile?

– Ali so se okoliščine, tehnologija ter družbeni in gospodarski dejavniki po uvedbi programa spremenili?

– Ali so glavne dejavnosti in ciljna področja najprimernejši in ali so še vedno primerni za doseganje splošnega cilja programa? Ali so trenutni cilji še vedno primerni za prihodnost?

– V kakšnem obsegu so cilji primerni za uporabnike interneta, starše, učitelje, otroke in sektor? Ali so imele ciljne skupine dodano vrednost?

Učinkovitost programa je bila ocenjena na podlagi naslednjih vprašanj:

– Ali je bilo izvajanje programa zadovoljivo? Ali so postopki dovolj enostavni?

– Ali so bile dejavnosti programa opravljene učinkovito in ali so bile stroškovno učinkovite?

– Ali je bila višina financiranja in drugih razpoložljivih sredstev zadostna?

Uspešnost programa je bila ocenjena na podlagi naslednjih vprašanj:

– Kako so rezultati programa prispevali k boljši zaščiti otrok na internetu in v širšem digitalnem okolju?

– Ali je bil program smiseln? Ali je udeležence spodbudil k dejavnostim, ki jih brez programa ne bi opravili?

– Ali obstajajo druge dejavnosti, s katerimi bi lahko dosegli boljše rezultate? Kaj so glavne ovire in priložnosti za večjo učinkovitost programa?

Učinek in trajnost programa sta bila ocenjena na podlagi naslednjih vprašanj:

– Ali so bile z oceno pridobljene izkušnje, ki se lahko upoštevajo pri pripravi in izvajanju morebitnega nadaljevalnega programa?

– V kolikšni meri je program dopolnil ostale programe in pobude EU ter tako preprečil podvajanje in čim bolj povečal učinek?

– Ali je verjetno, da so dejavnosti imele trajnostne učinke?

– V kolikšni meri bi bile pozitivne spremembe, ki so bile dosežene s programom, dosežene brez poseganja EU?

Metoda ocenjevanja

Ocenjevanje je bilo razdeljeno na tri faze, ki so se med seboj prekrivale: uvodno fazo, fazo zbiranja podatkov in analiziranja ter fazo vmesnega/končnega poročanja. Podatki so bili zbrani zlasti z dvema spletnima anketama, anketo med udeleženci projekta in obsežno anketo med zainteresiranimi stranmi. Anketna vprašanja so vsebovala glavna vprašanja, na podlagi katerih je bila opravljena ocena. Poleg anket so bila opravljena tudi posvetovanja o številnih vprašanjih s 25 zainteresiranimi stranmi, med katerimi so bili udeleženci projekta, sektor, oblikovalci politike, drugi GD in nevladne organizacije.

3. REZULTATI OCENE

Rezultati ocene so pozitivni. Iz njih je razvidno, da se je program nadalje razvijal, da bi se upoštevala tehnološka in sociološka vprašanja o tem, kako lahko mladoletniki varneje uporabljajo internet. Dobro se odziva na spreminjajoče zahteve v zunanjem okolju, kar dokazuje tudi trenutni poudarek na socialnih medijih in spletnem ustrahovanju. Da bi se vanj lahko vključila nova področja, se morajo še naprej preučevati nova vprašanja, imeti pa mora tudi dolgoročno strateško vizijo.

Iz rezultatov ocene je tudi razvidno, da program vpliva na druge nacionalne in mednarodne dejavnosti: literatura, raziskave in rezultati programa se širše uporabljajo, na njih se sklicuje. Poleg tega so bila v program vključena tudi priporočila iz zadnjih ocen programa.

Program se je izvajal učinkovito. Komunikacija med sorodnimi programi EU na ravni politike je bila dobra. Program je opredeljen kot učinkovit tudi v oceni. V njej so poudarjeni tudi dosežki programa pri uvedbi dežurnih telefonskih številk, številk za pomoč v stiski in centrov za ozaveščanje v večini držav članic. Iz ocene je tudi razvidno, da sta trenutna usmeritev in struktura programa primerni ter da ju v naslednjem obdobju ni treba bistveno spreminjati. Projekti se lahko še zlasti v trenutni gospodarski krizi izvajajo samo, če se podpirajo in sofinancirajo v okviru programa.

Splošna slika programa je zelo pozitivna; kljub temu rezultati ocene kažejo, da ga je v nekaterih pogledih mogoče še izboljšati. Po mnenju nekaterih zainteresiranih strani je za neposredno vključitev otrok treba še marsikaj izboljšati. Projekte je treba sofinancirati dalj časa, da se zagotovi stalnost in več časa za razmislek. Program mora slediti tehnološkemu napredku – s tržno inteligenco, projekti za izboljšanje baze znanja in izmenjavo splošnega znanja. Program mora upoštevati tudi razvoj zakonodaje na nacionalnih ravneh. Glede na morebitna krčenja nacionalnih proračunov in s tem posledično spremenjene prednostne naloge je treba zagotoviti, da so nacionalne in regionalne prednostne naloge v skladu z evropskimi prednostnimi nalogami, da se v prihodnosti doseže čim večji učinek.

4. PRIPOROČILA IZ OCENE

Vmesna ocena vsebuje vrsto priporočil, s katerimi naj bi bile prihodnje pobude učinkovitejše.

Glede na priporočila glede primernosti se morajo raziskave in sredstva v okviru programa za varnejši internet še naprej osredotočati na ustrezne dejavnosti za zaščito mladoletnikov na internetu. Ciljev programa naj se ne razširja, trenutni cilji naj se ohranijo. Ohrani naj se tudi dolgoročna strateška vizija programa in njegovih področij. Baza znanja se lahko izboljša s povezovanjem s ključnimi sektorskimi akterji, mednarodnimi organizacijami, ponudniki vsebin in proizvajalci tehnologij. Več obstoječih povezav z zainteresiranimi stranmi je mogoče bolje izkoristiti. Preučiti je treba vključitev in sodelovanje otrok v programu, vključno z ustreznimi metodami, dejavnostmi, področji itn.

Učinkovitost programa bi bilo mogoče izboljšati z daljšimi obdobji financiranja projektov in manj omejitvami za interno dodeljevanje sredstev. Treba bi bilo tudi preučiti, ali se lahko program izvaja skupaj z drugimi projekti Komisije. Mreže dežurnih telefonskih številk in telefonskih številk za pomoč v stiski ter centrov za ozaveščanje je treba nadalje povezati s skupnimi dogodki in delovnimi skupinami. Še naprej je treba spodbujati sodelovanje med INHOPE in INSAFE. INTERPOL je odprt za nadaljnje sodelovanje v okviru projektov za varnejši internet.

Glede učinkovitosti se priporoča povečati ozaveščenost o delu, opravljenem v okviru programa za varnejši internet, da se nacionalna/regionalna politična podpora ne bi morebiti zmanjšala. Preučiti je treba tudi ukrepe za večjo in bolj usklajeno zavezanost sektorja ter poglobiti razpravo o pravnih vprašanjih v zvezi z zaščito mladoletnikov. Glede mednarodnega povezovanja se priporoča, da tudi države pristopnice ter Rusija/Jugovzhodna Evropa sodelujejo pri povečevanju baze znanja in kot prejemniki znanja/najboljših praks izkušenih akterjev. Program mora zagotoviti boljšo bazo znanja z raziskavami, ki temeljijo na vedno večjem številu že objavljenih informacij. Letna poročila o projektih je treba izboljšati glede rezultatov in učinkov. Program mora tudi zagotoviti, da znanje najde mesto v šolah in učnih načrtih.

V poročilu o oceni je predlaganih nekaj pobud, s katerimi bi bilo mogoče izboljšati učinek in trajnost programa. Prvič, preučiti bi bilo treba ustanovitev dveh različnih forumov: enega za razpravljanje o tehnoloških vprašanjih v zvezi s programom in njegovimi cilji ter drugega za razpravljanje o ustreznih zakonodajnih vprašanjih v posameznih državah. Drugič, predlaga se razvoj nadaljnjih kazalnikov za merjenje učinka pri dejavnostih ozaveščanja. Poleg tega mora program pri projektih, ki se financirajo v okviru različnih programov Komisije, omogočati tudi izmenjavo znanja in razpravljanje o skupnih vprašanjih.

5. PRIPOMBE IN SKLEPNE UGOTOVITVE KOMISIJE

Iz vmesne ocene izhaja, da so dejavnosti in pobude v okviru programa za varnejši internet glede na kazalnike ocene uspešne. Še posebej pozitivno je, da je program sledil hitrim spremembam na tem področju, vključno s tehnološkim in sociološkim napredkom.

Komisija se je seznanila z rezultati ocene ter bo priporočila upoštevala pri trenutnih in prihodnjih dejavnostih in strategijah programa.

Komisija Evropski parlament, Svet, Evropski ekonomsko-socialni odbor in Odbor regij poziva, da:

(1) upoštevajo, da je bil program srednjeročno izveden uspešno;

(2) Komisijo podprejo v prizadevanjih za večjo razpoznavnost, spodbudijo stalen dialog ter podprejo sodelovanje akterjev in zainteresiranih strani na področju varnejšega interneta.

[1] Centri za varnejši internet: http://ec.europa.eu/information_society/activities/sip/projects/centres/index_en.htm

[2] Evropska mreža centrov za ozaveščanje http://www.saferinternet.org/web/guest/home;jsessionid=CFCEC3A1AE9934CF71917E6C207ABB2C

[3] Mednarodno združenje internetnih dežurnih telefonskih številk INHOPE http://www.inhope.org/gns/home.aspx

[4] Risktaking Online Behaviour - Empowerment through Research and Training http://www.childcentre.info/robert/about-the-project/