I. Uvod: Dragoceno partnerstvo

Namen tega dokumenta je sprožiti širše javno posvetovanje o ključnih vprašanjih, ki se nanašajo na partnerstva in odnose po letu 2020 med Evropsko unijo (EU) in članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav (AKP). V zvezi s tem je treba oceniti sedanji sporazum o partnerstvu in preučiti, v kolikšni meri je še aktualen za prihodnost ter zagotavlja platformo za razvoj skupnih interesov. Potreben je temeljit pregled predpostavk, na katerih temelji partnerstvo, njegovega obsega, instrumentov in načinov delovanja. Rezultati bodo predstavljali pomemben sestavni del analize in tako prispevali k oceni sedanjega sporazuma ter oblikovanju političnih predlogov za prihodnje odnose.

Dolgoletna tradicija odnosov med EU in AKP sega v čas pred letom 1975 in prvo Loméjsko konvencijo. Slednja je bila naslednica prve konvencije iz Yaoundéja leta 1963, ki je povezala takratno Evropsko gospodarsko skupnost in nekdanje kolonije nekaterih njenih držav članic. Naslednji partnerski sporazumi so oblikovali odnos do danes.

Sedanji Sporazum o partnerstvu AKP-ES je bil podpisan 23. junija 2000 v Cotonouju v Beninu (od tod ime „Sporazum o partnerstvu iz Cotonouja“). V skladu s svojimi določbami je bil spremenjen leta 2005 in 2010. Sklenjen je bil za dvajsetletno obdobje, ki se izteče 29. februarja 2020. Partnerstvo je celovito; vključuje politično razsežnost, gospodarsko in trgovinsko sodelovanje ter sodelovanje pri financiranju razvoja. V glavnem se financira iz Evropskega razvojnega sklada (ERS), večletnega izvenproračunskega sklada, ki ga tvorijo neposredni prispevki držav članic EU, delno pa ga dopolnjujejo zunanji instrumenti financiranja iz proračuna EU. Sporazum o partnerstvu iz Cotonouja je pravno zavezujoč sporazum, ki vzpostavlja skupne institucije in zagotavlja okvir za dialog z vsako od njenih članic. Dejansko so sporazumi z državami AKP že vrsto let osrednji del zunanje politike EU.

Hitro spreminjajoče se razmere

Ta pregled odnosov AKP-EU poteka v hitro spreminjajočem se in vedno bolj večpolnem svetu. Sile, ki urejajo globalno preobrazbo, ki se je začela v zgodnjih devetdesetih letih prejšnjega stoletja, vse hitreje in odločneje povzročajo spremembe v svetu. Svet postaja vse bolj poseljen, povezan, medsebojno odvisen in kompleksen ter se sooča z novimi varnostnimi izzivi. Svetovna trgovina se je izredno povečala in razširila. Kaže, da se bo naraščanje gospodarskega in političnega pomena Azije nadaljevalo, prav tako pa tudi razvoj drugih gospodarskih velesil v Afriki in Latinski Ameriki.

V zadnjih dveh desetletjih sta se EU in skupina držav AKP razvijali, pomemben razvoj pa je doživel tudi njun odnos. Skupina držav AKP je zrasla na 79 držav, število držav članic EU pa se je povečalo na 28, kar skupaj predstavlja večino držav v Združenih narodih in zajema skupno okrog 1,5 milijarde ljudi. Odnos je že zdavnaj presegel razvojno sodelovanje in trgovino. Partnerstvo s tremi regijami, ki sestavljajo skupino AKP, je bilo okrepljeno izven Sporazuma iz Cotonouja, četudi v sinergiji z njim. To se odraža v strateškem partnerstvu Afrika-EU, skupni strategiji za partnerstvo Karibi-EU in strategiji za okrepljeno partnerstvo s pacifiškimi otoki. Sodelovanje z regionalnimi in podregionalnimi organizacijami se je prav tako okrepilo, zlasti na gospodarskem področju ter na področju miru in varnosti. Sklenjeni so bili sporazumi o gospodarskem partnerstvu, ki opredeljujejo nov okvir za trgovinske odnose z regionalnimi skupinami držav AKP.

Na mednarodni ravni je bil septembra 2015 sprejet nov globalni okvir na področju ciljev trajnostnega razvoja in njegovega financiranja, ki hkrati obravnava medsebojno povezana izziva izkoreninjenja revščine in trajnostnega razvoja. Podkrepljen je z novim „globalnim partnerstvom“ in mobilizira vse načine izvajanja ter vse akterje. Namenjen je široki uporabi v vseh državah in odraža dramatične spremembe obetov za razvoj ter bo vplival na prihodnje odnose AKP-EU.

Kar zadeva gospodarsko uspešnost, se razmere v skupini AKP razlikujejo. Vse karibske države razen Haitija so dosegle status srednje visokih ali visokih dohodkov, vendar se še vedno soočajo z velikimi izzivi, zlasti v povezavi z občutljivostjo na zunanje pretrese in naravne nesreče. Pacifiške države so doživele zelo različen gospodarski razvoj in večina se sooča s hudimi ovirami zaradi svoje velikosti in lokacije. Občutljive so tudi na iste dejavnike kot karibske države. Afrika je na splošno gospodarsko zelo uspešna in večina držav ima že deset let ali več neprekinjeno visoko gospodarsko rast. Boj proti revščini v državah AKP je napredoval, kar je razvidno iz napredka pri uresničevanju razvojnih ciljev tisočletja. Vendar veliki izzivi na področju človekovega razvoja, izkoreninjenja revščine in neenakopravnosti ostajajo; ponekod so se stopnjevali v odprte spopade, povečano nestabilnost, dolgotrajno krizo in povečanje migracijskih tokov na svetovni ravni. Povezave z regionalnimi in globalnimi vrednostnimi verigami so omejene, zlasti za najmanj razvite države.

II. Skupna načela in skupni interesi („kaj“)

Začetni poudarek partnerstva AKP-EU je bil na razvojni pomoči in trgovinskih zadevah, kar je odražalo odnos med donatorjem in prejemnikom. S spremembo okoliščin in odnosa se je partnerstva začelo osredotočati na uresničevanje skupnih interesov. Sporazum o partnerstvu iz Cotonouja, ki je bil podpisan leta 2000, je znatno okrepil politični steber partnerstva z vključitvijo obsežnega političnega dialoga z državami in regijami AKP. Vendar pa ni bil tako uspešen pri zbliževanju EU in skupine AKP kot skupnih partnerjev na mednarodnem prizorišču. Sporazum o partnerstvu iz Cotonouja je uvedel tudi razsežnost miru in varnosti, ki se je najhitreje razvila v partnerstvu med Afriko in EU, medtem ko je vedno večje sodelovanje na področju varnosti državljanov s karibskimi državami ter podnebnih tveganj in enakosti spolov s pacifiškimi državami nadaljnji dokaz tega razvoja. S sklenitvijo sporazumov o gospodarskem partnerstvu z večino držav AKP se je trgovinski steber Sporazuma o partnerstvu iz Cotonouja preoblikoval v večstranski odnos s številnimi regionalnimi skupinami.

Prihodnji odnos se bo moral prilagoditi novim razmeram večplastnega partnerstva več zainteresiranih strani. Ob upoštevanju, da doseganje najboljših rezultatov temelji na resnično skupnih načrtih partnerjev EU in AKP, je identifikacija močnih skupnih interesov in skupnih vrednot ključnega pomena za prihodnjo usmeritev partnerstva. Predhodna ocena kaže na naslednje glavne skupne interese in skupna načela, o katerih bodo potrebna nadaljnja posvetovanja in razmislek.

Skupni globalni interesi v večpolnem svetu

Trdna politična zavezništva, ki temeljijo na skupnih interesih in skupnih vrednotah, so osnova za uspešno sodelovanje pri globalnih vprašanjih. Skupni interes držav AKP in EU je spodbujanje trajnostnega upravljanja svetovnih javnih dobrin in spopadanje z izzivi, kot so podnebne spremembe in zanesljiva preskrba z vodo, energijo in hrano. Drugi globalni izzivi s splošnim vplivom v EU in državah AKP so med drugim povezani z mirom in varnostjo (vključno s terorizmom, ekstremizmom in mednarodnim kriminalom), okoljem (zlasti biotsko raznovrstnostjo), migracijami, zdravjem in finančnimi vprašanji (vključno z mednarodno finančno arhitekturo, finančnimi tokovi in obdavčitvijo).

Podnebne spremembe so jasen primer področja, na katerem je EU vodilna na svetu in na katerem imajo države AKP poseben interes, saj bodo njihove posledice nekatere izmed teh regij hudo prizadele. Nov svetovni sporazum o podnebnih spremembah naj bi bil sprejet decembra letos, pri tem pa je dejavna udeležba držav AKP ključnega pomena. Obenem imajo številne države AKP velik potencial za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov in modro rast, torej na področjih, na katerih bodo potrebne znatne naložbe zasebnega sektorja.

1. V kolikšni meri se partnerstvo uspešno spopada s svetovnimi izzivi? 2. Kaj bi bilo potrebno za izboljšanje rezultatov v zvezi s tem in pri katerih svetovnih izzivih bi partnerstvo lahko prispevalo največjo dodano vrednost v prihodnosti, v novem okviru ciljev trajnostnega razvoja in v okviru zadevnih mednarodnih forumov?

Človekove pravice, demokracija in pravna država ter dobro upravljanje