SL    SL  KOMISIJA EVROP SKIH SKUPNOSTI 
Bruselj, 7.4.2004 
KOM(2004)238 kon čno 
  
PRIPORO ČILO KOMISIJE 
o posodobitvah Splošnih smernic  gospodarske politike držav članic in Skupnosti v letu 
2004 
(za obdobje 2003-2005) 
(predstavljeno v skladu s členom 99(2) Pogodbe o ES)
 
SL 2   SL VSEBINA 
I. splošne smernice gospodarske politike ........................................................................ 3 
1. obstoje ča strategija ostaja v veljavi.............................................................................. 3 
2. izboljšano gospodarsko ozadje..................................................................................... 3 
3. vklju čevanje desetih novih držav članic v ssgp 2003-2005......................................... 4 
3.1 Makroekonomska politika usmerjena k rasti in stabilnosti.......................................... 5 3.2 Gospodarske reforme za pove čanje potenciala rasti v Evropi ..................................... 6 
3.3 Krepitev trajnosti......................................................................................................... .9  
II. POSEBNE SMERNICE GOSPODARSKE POLITIKE............................................ 10 
1. Belgija ..................................................................................................................... ... 10 
2. Danska...................................................................................................................... .. 10 
3. Nem čija ...................................................................................................................... 10 
4. Gr čija.......................................................................................................................... 11  
5. Španija..................................................................................................................... ... 11 
6. Francija.................................................................................................................... ... 11 
7. Irska....................................................................................................................... ..... 12 
8. Italija ..................................................................................................................... ..... 12 
9. Luksemburg ............................................................................................................... 13 
10. Nizozemska................................................................................................................ 1 3 
11. Avstrija................................................................................................................... .... 14 
12. Portugalska................................................................................................................ . 14 
13. Finska ..................................................................................................................... .... 14 
14. Švedska .................................................................................................................... .. 14 
15. Združeno kraljestvo.................................................................................................... 14 
16. Ciper...................................................................................................................... ..... 15 
17. Republika Češka......................................................................................................... 17 
18. Estonija................................................................................................................... .... 20 
19. Madžarska .................................................................................................................. 23 
20. Latvija .................................................................................................................... .... 26 
21. Litva ...................................................................................................................... ..... 29 
22. Malta ...................................................................................................................... .... 33 
23. Poljska.................................................................................................................... .... 36 
24. Slovaška ................................................................................................................... .. 40 
25. Slovenija.................................................................................................................. ... 43
 
SL 3   SL I. SPLOŠNE SMERNICE GOSPODARSKE POLITIKE  
1. OBSTOJE ČA STRATEGIJA OSTAJA V VELJAVI  
Svet je dne 26. junija 2003 sprejel priporo čilo o splošnih smernicah gospodarske politike držav članic 
in Skupnosti za obdobje 2003-20051. Te splošne sm ernice gospodarske politike (SSGP) predstavljajo 
srednjeročno gospodarsko strategijo EU. SSGP se usmerjajo na prispevek, ki ga lahko gospodarska 
politika doprinese k izpolnjevanju strateških  ciljev iz Lizbone. Smernice se osredoto čajo na: 
• usmerjenost makroekonomske po litike k rasti in stabilnosti; 
• gospodarske reforme za pove čanje potenciala rasti v Evropi in 
• krepitev trajnosti. 
Ob upoštevanju rezultatov prve ocene spremlja nja SSGP 2003-2005, kot so zapisani v Izvedbenem 
poročilu2, ter smernic Evropskega sveta spomladi 2004 to priporo čilo spreminja in dopolnjuje 
obstoječo strategijo. Potrebne niso nobene ve čje prilagoditve politike, ki bi zahtevale spremembo 
splošnih smernic. Posodobitve se osredoto čajo na vklju čitev desetih novih držav članic v obstoje č 
okvir usklajevanja gospodarske politike.  
Del I posodobitev se nanaša na ra zmisleke o uporabi splošnih smernic v SSGP 2003-2005 za nove 
države članice. Vse obstoje če splošne smernice ostanejo v veljavi in so nespremenjene. Uporabljajo se 
za vse države članice in za Skupnost. Da bi se dopolnila obstoje ča strategija, predstavlja del II posebna 
priporočila za vsako od desetih novih držav članic. Prav tako vsebuje posodobljena navodila za 
Nemčijo, Grčijo, Francijo, Italijo, Nizozemsko, Portugalsko in Združeno kraljestvo, na podlagi katerih 
bodo lahko prilagodile politiko na podro čju proračuna. 
2. IZBOLJŠANO GOSPODARSKO OZADJE  
V EU se je kon čno začela gospodarska oživitev, h kateri prispeva izbolj šanje mednarodnega okolja. 
Rast BDP se je od sprejetja SSGP poleti 2003 navz lic rasti evra postopoma okrepila z izvozom kot 
gonilno silo na za četku oživitve. Prav tako so izpolnjeni pogoji za izboljšanje doma čega 
povpraševanja: zaupanje podjetij in porabnikov se je povrnilo, obrestne mere so na zgodovinsko nizki 
ravni ter cene lastniškega kapitala so se poprav ile. Ob upoštevanju nave denega Spring Economic 
Forecast 2004 (gospodarske napovedi spomladi 2004) napovedujejo nada ljnjo oživitev in rast proti 
koncu leta 2004. Treba je utrditi te prve znake r asti. Evropski svet je decembra 2003 odobril pobudo 
za uvedbo ciljno naravnanih ukrepov, s kate rimi bi pospešili trajnostno rast.  
Pričakuje se, da bo inflacija med letom 2004 padla pod 2 odstotka ter da se bo pa danje nadaljevalo leta 
2005. Medtem ko bodo vladno nadzorova ne cene in posredni davki vplivali na povišanje cen v letu 
2004, pa bo prenehanje za časnih učinkov na preteklo zvišanje cen nekaterih prehrambenih izdelkov 
imelo nasprotni u činek. Prav tako bo pove čana vrednost evra zadržala rast  cen. Npr. apreciacija je v 
pretežni meri absorbirala zvišanje dolar ske cene nafte. Poleg tega se pri čakuje nadaljevanje nižanja 
                                                 
1 Priporo čilo Sveta z dne 26. junija 2003 o splošnih smernicah gospodarske politike držav članic in 
Skupnosti (za obdobje 2003-2005), 2003/555/ES, objavljeno v Uradnem listu št. L 195/1 z dne 1. 
avgusta 2003. 
2 Sporo čilo Komisije ‘Prvo poro čilo o izvajanju Splošnih smernic gospodarske politike’ KOM(2004)20 
končno, sprejeti 21. januarja 2004. 
 
SL 4   SL plač v srednjero čnem obdobju in s cikli čnim izboljšanjem produktivnosti dela se lahko rast nominalnih 
stroškov na enoto dela znatno zaustavi ter s tem prispeva k stabilnosti cen. 
Gospodarski razvoj se na trgu dela kaže z zamikom. Po zastoju leta 2003 se pri čakuje pove čanje 
zaposlenosti zaradi preobrata in izboljšanja splošn e gospodarske dejavnosti v dr ugi polovici lanskega 
leta. Vendar pa se kljub postopni oživitvi pri čakuje le skromna rast zaposlenosti v tem letu in ve čja 
rast v naslednjem.  
Na splošno je ob sprejemu srednjero čne gospodarske strategije gos podarski razvoj v skladu s 
prevladujo čimi pričakovanji: gospodarstvo se, čeprav počasi, izboljšuje in izgledi za leto 2004 in leto 
2005 ne kažejo na kakršno koli ma kroekonomsko neravnovesje, ki bi zahtevalo spremembo politike. 
Istočasno napovedi kažejo še vedno po časno prilagajanje gospodarstva EU  in nizko stopnjo potenciala 
rasti. Bistveno je, da se v celoti izkor istijo izboljšani gospodarski pogoji za odlo čilen napredek pri 
zapolnitvi "dobavne vrzeli", to je razhajanja me d predvidenimi in dejansko sprejetimi ukrepi za 
strukturne reforme. Trenutno izboljšanje gos podarske dejavnosti se bi lahko nadalje podprlo z 
učinkovito makroekonomsko politiko in odlo čnim izvajanjem gospodarskih reform za pospeševanje 
rasti, ki so zapisane v SSGP 2003 – 2005.  
3. VKLJUČEVANJE DESETIH NOVIH DRŽAV ČLANIC V SSGP 2003-2005 
Pristop Cipra, Češke, Estonije, Madžarske, Latvije, Litve,  Malte, Poljske, Slovaške in Slovenije 1. 
maja 2004 bo velik dogodek v zgodovini Unije. 
Širitev bo prispevala k n ovi gospodarski dinamiki, ki bo imela medsebojni u činek. Potencial rasti 
novih držav članic je ocenjen na približno 4 odstotk e letno ter med drugim odseva njihov trden 
napredek, dosežen s strukturnimi in institucionalnim i reformami v preteklih letih. Notranji trg se bo 
razširil na 455 milijonov državljanov. Ne glede na nedavni  napredek je treba priznati, da je njihov 
začetni položaj druga čen ter da bodo države pristopnice v za četku prispevale le 5 odstotkov BDP 
Unije. Z dohodkom, ki je v povpre čju nižji od polovice dohodka EU-15 (glej graf 1), je glavni izziv 
držav pristopnic, da si dolgoro čno zagotovijo realno konvergenco ob hkratnem doseganju nominalne 
konvergence v kratkoro čnem ali srednjero čnem obdobju.  
Graf 1: BDP na prebivalca 2003 (EU-15=100)  
0102030405060708090
CY SI MT CZ HU SK AC10 PL EE LT LV 
Vir: Službe Komisije (Eurostat, strukturni indikatorji). 
 
SL 5   SL Strukturni izzivi, s katerimi se soo čajo nove države članice, se v osnovi ne razlikujejo od izzivov 
sedanjih držav članic, tudi če so nekateri izzivi zahtevnejši.3Obstoječa strategija gospodarske politike 
bi bila torej na splošno primerna. Zaradi vrste izzi vov, s katerimi se spoprijemajo te države, je treba 
nujno najti ustrezno ravnovesje med raznimi politi čnimi zahtevami. Zaradi še vedno nepopolnega 
strukturnega prehoda k modernemu k storitvam usmerjenemu tržnemu gospodarstvu, bi morala ve čina 
držav pristopnic npr. voditi politiko, ki zagova rja podporo realni konvergenci. EU bo pomembno 
prispevala k realni konvergenci z naložbami v zaosta le regije prek kohezijskih in strukturnih skladov 
ter Evropske investicijske banke. Ve ndar pa morajo nacionalni prora čuni zadostiti pomembnim 
finančnim zahtevam za potrebe nadgradnje fizi čnega in človeškega kapitala, dav čni organi pa se bodo 
morali spoprijeti z izdatki, izhajajo čimi iz dokon čanja prehodnih reform, ter zagotoviti fiskalno 
pravičnost. Isto časno bo zaradi za četnega povpre čnega prora čunskega primanjkljaja, ki znaša 6 
odstotkov BDP, nujno, da se za podporo makroekonom ski stabilnosti zagotovi potrebna konsolidacija 
javnih financ.  
Naslednja poglavja so namenjena pregledu obstoje če strategije gospodarske pol itike in poudarjajo tiste 
splošne smernice ali podro čja politike, kjer so specifi čne okoliščine večine držav pristopnic take, da 
utemeljujejo daljše obdobje prilagajanja. Treba je po udariti, da so razlike med državami pristopnicami 
velike. Ob upoštevanju r azlik glede gospodarske u činkovitosti, obetov, struktur in institucij predstavlja 
del II teh dopolnil posebna priporo čila za posamezno državo članico.  
3.1 Makroekonomska politika usm erjena k rasti in stabilnosti 
Učinkovita makroekonomska politika ima odlo čilno vlogo v trajnostni rasti,  zaposlenosti in ohranjanju 
stabilnosti cen. Tako nove kot stare države članice bi si morale prizadevati za doseganje dobro 
uravnotežene rasti, ki bi v celoti uresni čevala potencial rasti. Poleg tega mora glede ve čine držav 
pristopnic makroekonomska politika biti sposobna podpr eti preostale strukturne prehode k bolj 
storitveno usmerjenemu gospodarstvu.  
Nove države članice bodo morale iskati mo čne sinergije med potrebnimi strukturnimi reformami in 
makroekonomsko politiko, ki bo podpirala  stabilnost. Režim menjalnih te čajev predstavlja pomemben 
del splošnega okvira gospodarske in monetarne politik e ter mora biti usmerjen k doseganju realne in 
trajnostne nominalne konvergence. Temu prizadevan ju bi enkrat po pristopu pomagala udeležba v 
MDT II. Verodostojna monetarna politika bo okrepila nadaljnje zniževanje dolgoro čnih obrestnih mer, 
kar bo pripeljalo do tako zelo potrebne visoke  ravni naložb in fiskalne konsolidacije. 
V zvezi s potrebo po ‘doseganju ali ohranjanju dobrega prora čunskega stanja’ je treba najti ustrezno 
časovno ravnovesje med hitrostjo potrebne konsolidacije prora čuna in ustrezno fiskalno 
naravnanostjo, ki bo podpirala  prehod. Nadzor prora čuna se bo v novih državah članicah za čel s 
pregledom njihovih konvergen čnih programov. Posebna pozornost bo namenjena okoliš činam, ki 
veljajo posebej za dolo čeno državo, predvsem pa: za četnemu prora čunskemu stanju, teko čim 
strukturnim spremembam v gospodarstvu ter možn im tveganjem, ki so posledica neuravnoteženosti 
tekočega računa in velike rasti zadolženosti. Z ekonom skega vidika bi bilo primerno omogo čiti 
večletno prilagoditveno obdobje v primerih, ko gre za odpravljanje ve č kot 3-odstotnega primanjkljaja. 
Na ta način bi lahko nove države članice trajnostno konsolidirale svoje javne finance, hkrati pa tudi 
zaključile prestrukturiranje gospodarstva. Na splošno je mogo če učinkovitost javne porabe bistveno 
povečati, med drugim s preusmerjanjem  javne porabe k rast spodbujajo čim, stroškovno u činkovitim 
naložbam v fizi čni in človeški kapital ter v raziskave in i novacije. Poleg tega bi širitev dav čnih osnov 
                                                 
3 Evropsko gospodarstvo, priložnostna listina št.. 4 ‘Klju čni strukturni izzivi v državah pristopnicah: 
vključevanje držav pristopnic v koordinacijske proces e gospodarske politike Skupnost’ ki ga je izdal 
Odbor za ekonomsko politiko, julija 2003. 
 
SL 6   SL na delo in izboljšanje pobiranja davkov za zagot ovitev ustreznih prihodkov lahko olajšala znižanje 
stopenj davka na delo (vklju čno z visokimi prispevki za socialno zavarovanje).  
Tabela 1: Makroekonomski kazalniki za nove in sedanje države 
članice v letu 2003  
 DP10 EU15 
Rast BDP (realna, v % na leto) 3,6 0,8 
Inflacija (v % na leto) 2,1 2,0 
Tekoči račun (v % BDP na leto) -3,7 0,2 
   
Brezposelnost (v %) 14,3 8,0 Proračunski saldo (v % BDP) -5,7 -2,6 
DP10= deset držav pristopnic. 
Vir: Službe Komisije (vklj. z Eurostatom, strukturni indikatorji). 
Primanjkljaj na teko čem računu je v letu 2003 v novih državah članicah v povpre čju znašal približno 
4½ odstotka BDP, kar je odraz procesa pr ibliževanja in znatnih vrzeli med doma čimi naložbami in 
varčevanjem. Za nekatere države pristopnice zato ohr anjanje razmeroma visokih primanjkljajev na 
tekočem računu v mejah, v katerih je mogo če zagotoviti trdno zunanje fina nciranje, predstavlja velik 
izziv za makroekonomsko politiko. Glede na to bodo fiskalne omejitve in nujnost izogibanja 
prociklični politiki bistvenega pomena za zm anjšanje primanjkljaja na teko čem računu, saj bi utegnilo 
njegovo financiranje po dokon čnem zaklju čku procesa privatizacije postati težje.  
Za stabilno makroekonomsko okolje je potrebno nominalno zviševanje pla č, ki bo skladno tako s 
stabilnostjo cen kot z rastjo produktivnosti. V državah pristopnicah bo pri oblikovanju pla č pomembna 
tudi podpora prestrukturiranja gospodarstva, tako da bodo lahko pla če bolje odražale razlike v 
razmerah na lokalnih trgih dela po podjetjih, sektor jih, regijah in poklicih. Poleg tega mora gibanje 
realnih pla č v luči potrebe po pritegnitvi tujih neposre dnih naložb podpirati zunanjo konkuren čnost v 
novih državah članicah.  
3.2 Gospodarske reforme za pove čanje potenciala rasti v Evropi  
Približevanje na podro čju višine dohodkov je dolgoro čen proces. Zelo pomembno bo zmanjšati vrzel 
med državami pristopnicami in EU-15 tako glede stopenj zaposlenosti kot stopenj produktivnosti. 
Izvajanje obstoje čih smernic, katerih cilja sta ‘ več in boljša delovna mesta ’ ter ‘ povečanje 
produktivnosti in poslovne dinamike ’ bo najbolje potekalo na  celosten in usklajen na čin.  
Potencial prispevka politike zaposl ovanja je razviden iz obstoje čih smernic, ki se osredoto čajo na 
načelo ‘naj se delo izpla ča’ ter na ponovno zaposlovanje ljudi, zlas ti nižje kvalificiranih in tistih, ki 
živijo v revnejših regijah. Položaj na trgu dela je  v državah pristopnicah bistveno slabši, saj ostajajo 
stopnje zaposlenosti bodisi nespremenjene bodisi se znižujejo, stopnje brezposelnosti so visoke (ponavadi so tudi dolgotrajne narave in vklju čujejo predvsem mlade ljudi), število neaktivnih je 
veliko, neformalni sektorji pa imajo precejšen obseg. Zato bo bistvenega pomena, da se bodo 
prizadevanja politike osredoto čila na nekaj prednostnih podro čij, na katerih bo u činek na trg delovne 
sile najve čji: na zagotavljanje, da bo gibanje realnih pla č odražalo rast produktivnosti; na izboljšanje 
finančnih spodbud za delo z reformiranjem sistem a davkov/olajšav; na izboljšanje oblikovanja 
človeškega kapitala in izvajanje ustreznih reform predpisov na trgu dela. Po litika zaposlovanja mora 
podpirati proces velikih strukturnih sprememb, ki potek a v sektorski in regionalni sestavi zaposlenosti. 
 
SL 7   SL Graf 2: Stopnje zaposlenosti in produktivnosti v državah članicah EU in državah pristopnicah 
(2002)  
AC-10ATBE
DEDKESFIFR
ELIE
ITLU
NL
PTSEUKCY
CZ
EEHU
LTLVMT
PLSI
SKEU 15
30405060708090100110120130140
50 55 60 65 70 75 80
Employment rate as % of working age populationLabour productivity per person employed
 EU-15 = 100 (2002)
Lisbon target
 
Vir: Službe Komisije (Eurostat, strukturni indikatorji). 
V novih državah članicah bo pomembno hkrati zvišati st opnje zaposlenosti in izboljšati rast 
produktivnosti (glej graf 2). Trenutno prestrukturir anje njihovih gospodarstev bo prispevalo k zvišanju 
praviloma nizke stopnje produktivnosti. Pri pre hodu iz usmerjenosti v dejavnosti z nizko dodano 
vrednostjo in/ali nizkimi stroški dela na dejavnosti z višjo dodano vr ednostjo je treba upoštevati 
sedanje primerjalne prednos ti. Okrepljeno ekonomsko vklju čevanje v notranji trg in spremljevalni 
ukrepi za spodbujanje konkurence v gospodarstvu naj bi pospešili proces prestrukturiranja v novih 
državah članicah. Zaradi ve čje konkurence je potreben hitrejši napr edek privatizacije, manjša uporaba 
vladno nadzorovanih cen, zmanjšanje z zakonom pr edpisanih obremenitev za poslovni sektor in ve čja 
podpora podjetništvu. V tej zvezi je treba okrep iti sposobnost centralnih in lokalnih oblasti za 
izvajanje zakonodaje, zlasti kar zadeva pravne predpi se o vstopu podjetij na trg in njihovem izstopu s 
trga. 
 
SL 8   SL  
Tabela 2: Gospodarski kazalniki za nove in sedanje  
države članice v letu 2003  
 DP10 EU15 
BDP na prebivalca1 48,7 100 
Produktivnost na zaposlenega2 53,6 100 
Stopnja zaposlenosti (v letu 2002) 3  55,9 64,3 
   Poslovne naložbe (v % BDP)
4 17,9 17,2 
Skupni pritok neposrednih tujih naložb 
(v % BDP) 5 5,0 4,4 
Izdatki za R&R (v % BDP)6 0,83 1,98 
1 v standardih kupne mo či, stopnja, EU15=100. 2 BDP v standardih kupne mo či na 
zaposlenega, stopnja, EU15=100.. 
3 Skupna stopnja zaposlenosti – Zaposlene os ebe, stare med 15 in 64 let, kot delež 
celotne populacije iste starostne skupine, 2002. 4 Bruto naložbe v osnovna sredstva v 
zasebnem sektorju, 2001 za DP10 in 2002 za EU15. 5 2002. 6 Bruto doma či izdatki za 
R&R, 2001. 
Vir: Službe Komisije (vklj. z Eurostatom, strukturni indikatorji). 
Rast produktivnosti se bo še pove čala s prehodom novih držav članic v gospodarstvo znanja, ki je v 
središču Lizbonske strategije EU. Tudi Evropska  pobuda za rast poudarja pomembnost naložb v 
omrežja in raziskave, ki sta odlo čilna za pospešitev rasti, boljše vklju čevanje razširjene Evrope ter 
izboljšanje produktivnosti in konkuren čnosti. Za nove države članice so kot sredstvo za pospešitev 
prehoda k dejavnostim z ve čjo dodano vrednostjo širjenje raziskav in razvoja ter transferji tehnologije 
enako pomembni kot naložbe v RR. Vzdrževanje visoke  ravni neposrednih tujih na ložb je pri tem prav 
tako bistveno, kot je ve čja odzivnost sistema izobraževanja in usposabljanja na spreminjajo če se 
potrebe trga dela4Tako reforme izobraževalnih sistemov in  sistemov usposabljanja kot naložbe v 
okoljske tehnologije bi spodbudile premik k bolj inovativnim dejavnos tim in dejavnostim z 
intenzivnejšo ravnjo znanja. 
Pomembno vlogo pri razporejanju in preusmerja nju prihrankov k produktivnim naložbam in 
ustvarjanju zaupanja vlagateljev igrajo dobro delujo či, razviti kapitalski trgi. Čeprav so se kapitalski 
trgi od zgodnjih 90-ih v državah pristopnicah r azvili (tako po velikosti kot po vrednosti), ostajajo v 
primerjavi z ve čino sedanjih držav članic praviloma manj razviti (razen Cipra in Malte). Hitra 
vključitev v enotni trg finan čnih storitev s hitrim prenosom in izva janjem celotnega pr avnega reda na 
tem podro čju bosta tako še pomembnejša za podporo razvoja stabilnega in dobro kapitaliziranega 
finančnega sektorja ter za ohranjanje enakih pogojev delovanja za finan čne institucije v razširjeni EU. 
Poleg tega sta za kapitalske trge v ve čini držav članic značilna visoka raven ban čnega posredništva 
(običajno je, da predstavlja ve č kot 80 odstotkov skupnega finan čnega premoženja v srednji Evropi in 
baltiških državah) in obsežno tuje lastništvo bank (razen  Cipra in Slovenije), medtem ko so nekateri 
priča hitremu razvoju drugih finan čnih posrednikov, kot so pokojninski skladi (npr. Poljska). V tej 
zvezi bo za nove države članice zelo pomembna nadaljnja  krepitev njihovega finan čnega nadzora in 
izboljšanje čezmejnega sodelovanja na podro čju finančnega nadzora in finan čnega kriznega 
upravljanja. 
                                                 
4 Skupno vmesno poro čilo Sveta in Komisije “Izobraževan je in usposabljanje 2010”, sprejeto 
26. februarja 2004.  
 
SL 9   SL 3.3 Krepitev trajnosti 
V SSGP je mo čno poudarjeno zagotavljanje trajnostne rasti v EU z vklju čevanjem ekonomske, 
socialne in okoljske trajnosti v strategijo gospodarske politike.  
Starajoča se populacija bo v novih državah članicah pomenila podobne izzive za ekonomsko trajnost 
kot v EU-15. Njihov izhodiš čni položaj je praviloma sicer boljši (v ve čini primerov so manj 
zadolžene), vendar bodo demografski izgledi verjetno imeli ve čje gospodarske (in socialne) posledice.  
Tabela 3: Kazalniki trajnosti za nove in sedanje  
države članice  
 DP10 EU15 
Javni dolg (2003, v % BDP)  42,2 64,0 
Stopnja zaposlenosti starejših 
delavcev1 30,4 40,1 
Stopnja dolgotrajne brezposelnosti1  8,1 3,0 
 
Emisije toplogrednih plinov2 69 98 
Energetska intenzivnost3 709 194 
1 Podatki za leto 2002. 2 Podatki za leti 2001, bazno leto 1990 =100. 3 Poraba 
energije v letu 2001, deljena z BDP v stal nih cenah, kilogram ekvivalenta nafte na 
1000 evrov.  
Vir: Službe Komisije (vklj. z Eurostatom, strukturni indikatorji). 
Na splošno velja, da u činkovita gospodarska politika veliko prispeva k socialni trajnosti, saj imajo 
delovna mesta klju čno vlogo v boju proti revš čini in socialni izklju čenosti. V novih državah članicah 
bo potrebno še bolj poudariti posodabljanje sistemov socialne zaš čite in izboljšanje kvalifikacij 
delavcev z namenom zvišanja stopenj udeležbe in izboljšanja mobilnosti. Zato je treba nizkim 
stopnjam zaposlenosti tako mladih kot starejših dela vcev nameniti posebno pozornost. Odpraviti je 
treba izrazite regionalne razlike, zlasti z zagotovitvijo u činkovitih naložb in ustrezno diferenciacijo 
plač (ki bo odražala razlike v produktivnosti). Ob te m je treba izboljšati poslovno okolje, predvsem z 
ukrepi usposabljanja v javni upravi. To naj bi pripomoglo tudi k ve čji učinkovitosti pri uporabi 
strukturnih in kohezijskih skladov EU. 
Namen velikih naložb v energetsko in prom etno infrastrukturo, ki so potrebne v ve čini novih držav 
članic, je zmanjšanje okoljskih posledic rabe energi je in posledic prometa ter izboljšanje energetske 
učinkovitosti. Tovrstne naložbe bodo nujne, saj n jihova energetska intenzivnost presega tisto v 
sedanjih državah članicah za skoraj 4 krat (glej tabelo 3) , in sicer kljub kar 6-odstotnemu letnemu 
izboljšanju v zadnjem desetletju. Pri odlo čitvah o naložbah bo posebno pomembno v celoti upoštevati 
stroške okoljske škode, vklju čno z zniževanjem energetskih subve ncij in uvajanjem ustreznih davkov 
in dajatev, na primer za rabo energije in/ali promet. 
 
SL 10   SL II. POSEBNE  SMERNICE  GOSPODARSKE  POLITIKE 
Del II vsebuje posodobitve navodil za Nem čijo, Grčijo, Francijo, Italijo, Nizozemsko, Portugalsko in 
Združeno kraljestvo. Prikazuje tudi navodila desetih novih držav članic. 
Svet je 26. junija 2003 za sedanje države članice sprejel Splošne smernice gospodarske politike za 
obdobje 2003-05. V tem pogledu so posebna priporo čila na splošno ostala veljavna, čeprav se morajo 
nekatera od njih posodobiti zarad i prilagajanja politike na podro čju proračuna.  
Pomembno je poudariti, da četudi so bili sprejeti ukrepi za de lno ali popolno rešitev posameznega 
priporočila, to ni posodobljeno, vse dokler njihovi vpliv i niso popolnoma presojeni. Hitrost in narava 
napredka implementacije razli čnih smernic se pregleda v le tnem implementacijskem poro čilu.  
1. Belgija 
Ni posodobitve.  
2. Danska 
Ni posodobitve. 
3. Nem čija 
Eden od izzivov, s katerimi se soo ča Nemčija je “hitro zmanjšati splošni državni primanjkljaj pod 3 
odstotke BDP in obdržati javne finance na stalni k onsolidacijski poti”. Za doseganje cilja se v razli čici 
Splošnih smernic gospodarske politike 2003 Nem čiji priporo ča, da: 
zagotovi natan čno izvedbo prora čuna in implementira objavljene a li nadomestne ukrepe za leto 2003, 
ki znašajo 1 odstotek BDP in najkasneje do leta 2004 zaustavi obstoje čo stanje prekomernega 
primanjkljaja (priporo čilo 6) in;  
zniža cikli čno prilagojen primanjkljaj za najmanj eno odstotno to čko BDP, med koncem leta 2003 in 
2005 (priporo čilo 7).  
Ti dve priporo čili sta bili podobni tistim, ki jih je Svet 21. januarja 2003 naslovil na Nem čijo, v skladu 
s členom 104(7) Pogodbe. Komisija Evropskih skupnosti je 18. novembra 2003 na osnovi člena 104(8) 
in 104(9) sprejela dve priporo čili, v tem zaporedju oziroma da Svet odlo či (1) da je bilo sprejeto 
dejanje Nem čije neprimerno za zaustavite v prekomernega primanjkljaja in (2) da obvesti Nem čijo, da 
najkasneje v letu 2005 sprejme potrebne ukrepe za zn ižanje splošnega državnega primanjkljaja pod 3 
odstotke BDP. Svet 25. novembra 2003 ni sprejel dveh priporo čil Komisije Evropskih skupnosti, 
temveč je namesto tega sprejel sklop sklepov, ki inte r alia potrjujejo obveznosti, ki jih je sprejela 
Nemčija glede zmanjšanja cikli čno prilagojenega primanjkljaja za 0,6 odstotka BDP v letu 2004 in za 
0,5 odstotka BDP ali za višjo vsoto v letu 2005 in da na ta na čin zagotovi znižanje splošnega 
državnega primanjkljaja pod 3 odstotke BDP v letu 200 5. Svet je te sklepe znova potrdil v svojem 
mnenju glede posodobitve programa stabilnosti Nem čije 20035. 
Spričo teh okoliš čin in z upoštevanjem, da se na črti proračuna za leta po 2005 v pomembnem obsegu 
oblikujejo v roku, ki ga pokri va BEPG (inter alia v ve čletnih programih stabilnosti), se priporo čila 6 in 
7 nadomestijo z naslednjimi:  
                                                 
5 UL C68, 18.3.2004. 
 
SL 11   SL “6. dose či letno znižanje cikli čno prilagojenega primanjkljaja za 0,6 odstotka BDP v 2004 in za 
najmanj 0,5 odstotka BDP ali za vi šjo vsoto v 2005, da se na ta na čin zagotovi znižanje splošnega 
državnega primanjkljaja pod 3 odstotke BDP v 2005 (SS 1); 
7. prerazporediti vse prihodke, ki so višji od pri čakovanih k zniževanju primanjkljaja in pospešiti 
znižanje cikli čno prilagojenega primanjkljaja, če bo okrevanje gos podarske dejavnosti mo čnejše, kot 
se trenutno predvideva; 
7bis zagotoviti nadaljevanje prora čunske konsolidacije v letih po 2005, in sicer s stalnim 
zniževanjem cikli čno prilagojenega prora čunskega primanjkljaja, za najmanj 0,5 odstotne to čke BDP 
letno oziroma ve č, če je to potrebno za dosego srednjero čnega stanja javnih financ blizu ravnotežja 
oziroma v presežku in povrniti razmerje dol ga na pot zniževanja (SS 1).”  
4. Gr čija 
Eden od izzivov, s katerimi se soo ča Grčija je “zagotoviti dolgoro čno trajnost javnih financ glede na 
starajoče se prebivalstvo, posebno glede na razmerje vis okega državnega dolga”. Za doseganje cilja se 
inter alia v razli čici Splošnih smernic gospodarske politike 2003 Gr čiji priporo ča, da: 
• zagotovi u činkovit nadzor sedanje glavne državne porabe, z odlo čno obravnavo problema 
neprožnih sestavin izdatkov, npr. pla čilna lista (priporo čilo 2). 
Davčni podatki za leto 2003 kažejo, da je splošni državni primanjkljaj os tal ravno pod 3 odstotki 
referenčne vrednosti BDP. To predstavlj a bistveno širitev primanjkljaja , v primerjavi z letom 2002, 
kljub pozitivni vrzeli donosa, ki odraža procikli čno, široko naravo grške dav čne politike. Za leto 2004 
obstaja posebno tveganje, da bo prekršena referen čna vrednost primanjkljaja. Gr čija se oddaljuje od 
proračunskega položaja blizu ravnotežja oziroma v presežku.  
Spričo teh okoliš čin, se priporo čilo 2 nadomesti z naslednjim:  
“2. dokler ne bo dosežen srednjero čni položaj blizu ravnotežja ali v presežku, zagotoviti 
izboljšanje cikli čno prilagojenega prora čunskega stanja za najmanj 0,5 odstotka BDP letno, posebno z 
učinkovitim nadzorom sedanje glavne  državne porabe in pripravljenost za sprejem nadaljnjih ukrepov, 
da se izogne pretiranemu primanjkljaju (SS 1).”  
5. Španija 
Ni posodobitve. 
6. Francija 
Eden od izzivov, s katerimi se soo ča Francija “hitro zmanjšati sp lošni državni primanjkljaj pod 3 
odstotke BDP in obdržati javne finance na stalni k onsolidacijski poti”. Za doseganje cilja se v razli čici 
Splošnih smernic gospodarske politike 2003 Franciji priporo ča, da: 
• doseže bistveno ve čje izboljšanje cikli čno prilagojenega primanjkljaja v letu 2003, kot se 
trenutno na črtuje (priporo čilo 1); 
• implementira ukrepe, ki v letu 2004 zagotavljajo znižanje cikli čno prilagojenega 
primanjkljaja za 0,5 odstotka BDP ali za vi šjo vsoto, da se v le tih 2003-2004 na ta na čin 
zagotovi zadostno kumulativno izboljšanje, za znižanje nominalnega primanjkljaja pod 3 
odstotke, najkasneje v letu 2004 (priporo čilo 2); in 
 
SL 12   SL • v letu 2003 omeji pove čanje splošnega državnega bruto dolga na razmerje BDP 
(priporočilo 3).  
Ta tri priporo čila so podobna tistim, ki jih je Svet 3. j unija 2003 naslovil na Francijo, v skladu s 
členom 104(7) Pogodbe. 8. in 21. oktobra 2003 poedino je Komisija Evropskih skupnosti sprejela dve 
priporočili na osnovi člena 104(8) in 104(9), da Svet v tem zaporedju odlo či (1) da Francija ni sprejela 
nobenega u činkovitega dejanja glede na priporo čila 3. junija in (2) da obvesti Francijo, da sprejme 
potrebne ukrepe znižanja državnega primanjkljaja pod 3 odstotke BDP, najkasneje v letu 2005. Svet 
25. novembra 2003 ni sprejel dveh priporo čil Komisije Evropskih skupnosti, temve č je namesto tega 
sprejel sklop sklepov, ki inter alia potrjujejo obvez nosti, ki jih je sprejela Francija za zmanjšanje 
ciklično prilagojenega primanjkljaja za 0,8 odstotka BDP v letu 2004 in za 0,6 odstotka BDP ali za 
višjo vsoto v letu 2005, da v letu 2005 zagotovi zn ižanje splošnega državnega primanjkljaja pod 3 
odstotke BDP. Svet je te sklepe nadalje razjasnil in znova potrdil v svojem mnenju glede posodobitve 
programa stabilnosti Francije6. 
Spričo teh okoliš čin in z upoštevanjem, da se na črti proračuna za leta po 2005 v pomembnem obsegu 
oblikujejo v roku, ki ga pokriva BEPG (inter alia v ve čletnih programih stabilnosti) se priporo čila 1, 2 
in 3 nadomestijo z naslednjimi:  
“1. dose či letno zmanjšanje cikli čno prilagojenega primanjkljaja za 0,8 odstotka BDP v letu 2004 
in za najmanj 0,6 odstotka BDP ali za višjo vsoto v letu 2005, da se v letu 2005 zagotovi znižanje 
splošnega državnega primanjkljaja pod 3 odstotke (SS 1); 
2. prerazporediti vse prihodke, ki so višji od pri čakovanih k zniževanju primanjkljaja in pospešiti 
znižanje cikli čno prilagojenega primanjkljaja z im plementacijo dodatnih ukrepov, če bo okrevanje 
gospodarske dejavnosti mo čnejše, kot se trenutno domneva. Pole g tega se mora kateri koli prora čunski 
presežek iz po časnejšega dviga izdatkov, kot je bilo na črtovano, prerazporediti k zniževanju 
primanjkljaja; 
3. zagotoviti nadaljevanje prora čunske konsolidacije v letih po 2005 in sicer s stalnim 
zniževanjem cikli čno prilagojenega prora čunskega primanjkljaja za najmanj 0,5 odstotne to čke BDP 
letno ali ve č, če je to potrebno za dosego srednjero čnega stanja javnih financ  blizu ravnotežja oziroma 
v presežku in povrniti razmerje dolga na pot zniževanja (SS 1).” 
7. Irska 
Ni posodobitve.  
8. Italija 
Eden od izzivov, s katerimi se soo ča Italija je “hitro konsolidirati javne  finance”. Za doseganje cilja se 
inter alia v razli čici Splošnih smernic gospodars ke politike 2003 Italiji priporo ča, da: 
• Zagotoviti znižanje cikli čno prilagojenega primanjkljaja  za najmanj 0.5 odstotka BDP 
letno, z nadomestitvijo enkratnih ukrepov z ukrepi, bolj trajnega zna čaja (priporo čilo 1), 
dokler ne bo doseženo srednjero čno proračunsko stanje blizu ravnotežja ali v presežku. 
Davčni podatki za leto 2003 izkazujejo, da je bil sp lošni državni primanjkljaj 2.4 odstotka BDP v 
primerjavi z letom 2002 (2.3 odstotka) skoraj nesp remenjen. V zvezi s šibko gospodarsko rastjo so se 
pristojni organi nadalje opirali na za časne ukrepe za prepre čitev primanjkljaja. Ocenjuje se, da so 
takšni ukrepi izboljšali prora čunski rezultat za nekoliko ve č kot 2 odstotne to čke (okrog 1.5 odstotne 
točke v letu 2002). Izrazito nižji de lež izdatkov v primerjavi s prejšnjim letom je pripomogel tudi k 
                                                 
6 UL C43, 19.2.2004. 
 
SL 13   SL preprečevanju ve čjega zvišanja primanjkljaja. Z za upanjem, da bodo enkratni ukrepi skr čeni na 
polovico, obstaja v letu 2004 posebno tvegan je, da bo presežena 3 odstotna BDP referen čna vrednost 
primanjkljaja. S prakti čno nespremenjeno vrzeljo donosa je tudi neugoden razvoj cikli čno 
prilagojenega ravnotežja. Do nadaljnjega je zaustavlje na prilagoditev v smeri stanja blizu ravnotežja, 
pod ciklično prilagojenimi pogoji.  
Spričo teh okoliš čin se priporo čilo 1 nadomesti z naslednjim: 
“1. dokler ne bo dosežen srednjero čni položaj blizu ravnotežja ali v presežku, zagotoviti 
izboljšanje cikli čno prilagojenega prora čunskega stanja za najmanj 0,5 odstotka BDP letno, z 
nadomestitvijo enkratnih ukrepov z ukrepi, bolj trajnega zna čaja in pripravljenost sprejema ukrepov, 
da se izogne pretiranemu primanjkljaju (SS 1).” 
9. Luksemburg 
Ni posodobitev. 
10. Nizozemska 
Eden od izzivov, s katerimi se soo ča Nizozemska “prizadevanja prilagoditve prora čuna v naslednjih 
letih glede na šibkejšo potencialno rast in prora čunske izdatke staranja ”. Za doseganje cilja se v 
različici Splošnih smernic gospodarske politike 2003 Nizozemski priporo ča, da: 
• nadaljuje z zadrževanjem državni h izdatkov, znotraj jasno dolo čene zgornje meje, smiselno 
dejansko v skladu s prora čunskim stanjem blizu ravnotežja ali v presežku (priporo čilo 1). 
Davčni podatki za leto 2003 izkazujejo, da je splošn i državni primanjkljaj ostal ravno pod 3 odstotki 
referenčne vrednosti BDP. To je povezano z izr azitim gospodarskim upadom, ki je vodil do 
močnejšega zvišanja primanjkljaja, kot se je pri čakovalo, kljub izdatnemu paketu dav čnih prihrankov. 
Za leto 2004 obstaja tveganje, da  bo presežena 3 odstotna BDP referen čna vrednost primanjkljaja. Ob 
upoštevanju širitve vrzeli donosov je razvoj cikli čno prilagojenega stanja vseeno bolj ugoden. V 
ciklično prilagojenih pogojih je na sigurni poti pr ilagoditev v smeri stanja blizu ravnotežja.  
Spričo teh okoliš čin, se priporo čilo 1 nadomesti z naslednjim: 
“1. nadaljevati z obvladovanjem dr žavnih izdatkov, znotraj jas no opredeljene zgornje meje, 
smiselno dejansko v skladu s srednjero čnim prora čunskim stanjem blizu ravnotežja ali v presežku in 
pripravljenost sprejema nadaljnjih ukrepov, da se izogne pretiranemu primanjkljaju (SS 1 in 14).”
 
SL 14   SL 11. Avstrija 
Ni posodobitev.  
12. Portugalska 
Eden od izzivov, s katerim se soo ča Portugalska je “pospešiti konso lidacijo javnih financ in uvesti 
močno dinamiko državnih izdatkov”. Za doseg anje cilja se inter alia v razli čici Splošnih smernic 
gospodarske politike 2003 Portugalski priporo ča, da: 
• kot načrtovano zagotovi nadaljnje znižanje državne ga primanjkljaja v letu 2003, da se iz 
tega razloga za najmanj 0.5 odstotka BDP letno zniža cikli čno prilagojen primanjkljaj in da 
se na ta na čin doseže prora čunsko stanje blizu ravnotežja (priporo čilo 1). 
Davčni podatki za leto 2003 izkazujejo 2.8 odstotka BD P splošnega državnega primanjkljaja, pri tem v 
skladu s priporo čilom Sveta 5. novembra 2002, naslovljenim na Portugalsko v skladu s členom 104(7) 
Pogodbe, ki je zahteval najkasneje do leta 2003 dr žavni primanjkljaj pod 3 odstotke BDP referen čne 
vrednosti. Velika negativna vrzel proizvodnje v pov ezavi s gospodarsko recesijo leta 2003 je znatno 
ovirala postopek prora čunske konsolidacije, zaradi mo čnega izpada dav čnih prihodkov, do katerega je 
prišlo v letu 2003 (izklju čujoč enkratne ukrepe prodaje na podro čjih davka in socialnih prispevkov). 
Izpad dav čnih prihodkov, ki ga je povzro čila recesija je privedel do tega, da se vlada v veliki meri 
zanaša na enkratne ukrepe za drugo zaporedno leto (1 .5 in 2.1 odstotka BDP v letu 2002 in 2003 
poedino), čeprav je bila vlada splošno uspešna pri zagotovitvi na črtovanega zadrževanja izdatkov (npr. 
zmanjšanje trenutnih glavnih iz 8.9 odstotka v letu 2001 na 7.8 odstotka v letu 2002 in 4.1 odstotka v 
letu 2003). V letu 2004 obstaja po sebno tveganje, da bo referen čna vrednost primanjkljaja glede na 
počasno rast ponovno presežena in do sedaj edina delna na črtovana nadomestitev od zna čilnega števila 
enkratnih ukrepov, ki so bili sprejeti v letu 2003.  
Spričo teh okoliš čin se priporo čilo 1 nadomesti z naslednjim:  
“1. zagotoviti izboljšanje cikli čno prilagojenega prora čunskega stanja za najmanj 0.5 odstotka 
BDP letno, nadomestiti enkratne ukrepe z ukrepi bolj trajnega zna čaja in pripravljenost sprejema 
nadaljnjih ukrepov, da se izogne ponovni  kršitvi 3 odstotkov BDP referen čne vrednosti primanjkljaja, 
dokler ni doseženo srednjero čno stanje blizu ravnotežja ali v presežku (SS 1).” 
13. Finska 
Ni posodobitve.  
14. Švedska 
Ni posodobitve.  
15. Združeno kraljestvo 
Davčni podatki za leto 2003 izkazujejo, da je 3.2 odsto tni BDP splošnega državnega primanjkljaja nad 
3 odstotki BDP referen čne vrednosti. Prora čunsko stanje je bolj nazadovalo, kot je bilo na črtovano v 
letu 2003, predvsem zaradi  šibkejših neposrednih dav čnih računov, kot so bili pri čakovani. V 
srednjeročnem obdobju se na črtuje upad tako glavnega, kot cikli čno prilagojenega primanjkljaja ravno 
pod 2 odstotka BDP, v smislu nadaljevanja zviševanja na črtovanih izdatkov, s ciljem reševanja 
preteklih dezinvesticij javnega sektorja in slabe ponudbe javnih storitev. Na črtovana pot primanjkljaja, 
vseeno ne omogo ča zadostne varnostne meje, ki bi prepre čila kršitev 3 odstotkov BDP referen čne 
vrednosti, ob normalnih makroekonomskih gibanjih. Poleg tega obstaja tveganje, da bodo prora čunski 
načrti zadržali domnevni avtonomni dvig razmerja prihodkov.  
 
SL 15   SL Spričo teh okoliš čin se Združeno kraljestvo soo ča z dodatnim izzivom, v primerjavi z razli čico 
Splošnih smernic gospodarske politike 2003, namre č da:  
Okrepi prora čunsko stanje, da zagotovi mo čne javne finance  
Za doseganje cilja krepitve prora čunskega stanja, da se zagotovijo mo čne javne finance, se 
Združenemu kraljestvu priporo ča, da:  
“6. izboljša cikli čno prilagojeno stanje, da v srednjero čnem obdobju konsolidira javne finance, v 
skladu s prora čunskim stanjem blizu ravnotežja ali v presežku in pripravljenost sprejema nadaljnjih 
ukrepov v zvezi s prizadevanji, da se izogne  pretiranemu primanjkljaju (SS 1).” 
16. Ciper  
Majhno gospodarstvo, v katerem je poglaviten turi zem, je glede na težko mednarodno okolje pokazalo 
nekaj prožnosti. V letih 1997-2001 je bila sp rva stalna in visoka realna rast BDP povpre čno 4.2 
odstotna, katere gonilna sila je bilo tako doma če povpraševanje, kot tudi stalna visoka rast prihodov s 
strani turistov. Vendar je po 11. septembru 200 1 gospodarstvo prizadel upad povpraševanja v turizmu, 
v povezavi z mednarodnimi teroristi čnimi grožnjami, vojno v Afganistanu in Iraku in SARS, z 
nadaljevanjem upadanja v letu 2003. Iz tega razloga je rast upadla na polovico, a vseeno dosegla 2 
odstotka v letu 2002 in 2003, s podporo zmernega doma čega povpraševanja. To je vseeno pod 
potencialno rastjo.  
Sorazmerno dobro rast proizvodnje je  podpiralo tržno gospodarstvo, kjer prevladuje zasebni sektor in 
inter alia, visoko razvit finan čni in pravni sistem, splošna preudarna gospodarska politika in 
prilagodljivi trg dela. Slednji je deloval b lizu polne zaposlenosti in  z visoko ravnjo vklju čenosti; Ciper 
uspešno nima problema brezposelnos ti z gibanjem ravni zaposlenosti me d 3-5 odstotka. Na Cipru je 
stiska v (masovnem) turi zmu hkrati poudarila pove čano gospodarsko odvisnost od tega sektorja, 
medtem ko tradicionalni viri dohodkov izvoza iz kazujejo strukturni upad, zlasti v proizvodnem 
sektorju. Ciper bo iz tega razloga morda imel interes v pove čanju svoje raznolikosti v smeri dejavnosti 
z visoko dodano vrednostjo. Zato lahko Ciper pospeši prehod h gospoda rstvu znanja in nadaljuje s 
poenostavitvijo poslovnega okolja. 
V letu 1999 je bil uveden na črt davčne konsolidacije in naslednje leto  revidiran ter razširjen. Vendar 
so davčni rezultati ponovno upadli v letu 2002 in 2003 ko  je primanjkljaj narasel na 4.6 odstotka in 
6.3. odstotka BDP, poedino, je bila konsolidacija uspešno opuš čena.. Ekspanzivni dav čni položaj je 
prispeval k rasti doma čega povpraševanja in trenutni ra čun primanjkljaja je za leto 2003 predviden na 
4.4 odstotka BDP. Vlada namerava na novo rešiti dav čni primanjkljaj za to in naslednja leta, na ta 
način, da bo delovala v smeri bo lj ugodne zmesi politike in podpira la omejevanje sedanjega ra čuna 
primanjkljaja. 
Ciprska politika bi se morala usmeriti k doseganju visoke stopnje trajnostne konvergence, zlasti glede 
konsolidacije javnih financ. Tako nadaljnja konsolidacija javnih financ, kot upravljanje rasto če 
odvisnosti od turizma, mora podpira ti politika, ki pomaga ohranjati mo čno srednjero čno in dolgoro čno 
rast proizvodnje. To zlasti zahteva krepitev r asti in zaposlitvene osnove. Ciper bi tudi moral 
nadaljevati s svojim prehodom na gospodarstvo znanja. Spri čo teh izhodiš č se Ciper soo ča z dvema 
poglavitnima izzivoma: 
• Zagotovitev trajnostnega znižanja splo šnega državnega primanjkljaja,  
• Povečanje raznolikost gospodarstva v smer i dejavnosti z visoko dodano vrednostjo.  
 
SL 16   SL Zagotovitev trajnostnega znižanja sp lošnega državnega primanjkljaja  
Davčna konsolidacija je v letu 2002 in 2003 v ve liki meri zgrešila cilj. Prvoten dav čni konsolidacijski 
načrt, ki je bil uveden v letu 1999 je bil revidi ran v letu 2001 in ponovno v letu 2002. Meril je k 
znižanju primanjkljaja na 2.0 odstotka BDP do leta 2002, medtem ko bi naj do leta 2005 dosegel 
davčno ravnotežje. Vendar je nižja rast v letu 2002  privedla do 4.6 odstotnega BDP primanjkljaja 
proračuna, namesto prehodno na črtovanega 2.6 odstotka. V letu 2003 je prišlo do nadaljnjega upada v 
zvezi z nadaljnjo skromno rastjo in izogibanj em davka z vidnimi primanjkljaji dohodkov, pri pove čani 
porabi z višjimi obrambnimi izdatki in obsežnim i ukrepi, uvedenimi za nadomestilo umirjenemu 
zunanjemu povpraševanju. To je u činkovito onesposobilo mrtev konso lidacijski program in je tako v 
letu 2003 državni primanjkljaj dosegel 6.3 odstotka BDP. Ekspanziven dav čni položaj je prispeval k 
dvigu doma čega povpraševanja in k nadaljnjemu sorazmerno visokemu obstoje čemu računu 
primanjkljaja, predvidenem na 4. 4 odstotka BDP za leto 2003. Vlada se namerava na novo lotiti 
davčnega primanjkljaja in zato delovati v smer i bolj ugodne zmesi politike in podpirati omejevanje 
sedanjega ra čuna primanjkljaja. Za ponovno uvedbo dav čne konsolidacije se zahtevajo pomembni 
popravljalni ukrepi. Kakovost javnih fi nanc se bi morala izboljšati z iz črpnim preoblikovanjem, ki bi 
naj bilo zaklju čeno do konca leta 2004. Te reforme bodo podprle  nadaljnjo znižanje primanjkljaja in 
podpirale trenutni ra čun primanjkljaja v trajnostnem obmo čju, v primeru, da bi zasebni neto prihranki 
ponovno postali manj ugodni.  
Povečanje raznolikosti gospodarstva v smeri dejavnosti z visoko dodano vrednostjo  
Medtem ko turizem predstavlja približno 15-20 odstotkov BDP in zaposlenosti je gospodarstvo 
izkazalo nekaj prožnosti vpri čo težkega mednarodnega okolja.Vendar bo Ciper morda imel interes v 
okviru dolgoro čne perspektive, da nadgradi turisti čne dejavnosti in razvije dr uge dejavnosti z visoko 
dodano vrednostjo. Z ozirom na to je ciprska vlad a uvedla številne reforme, da pospeši prehod na 
gospodarstvo znanja. Ne glede na to lahko še vedn o predstavljajo ovire nizka raven RR izdatkov, 
posebno s strani poslovnega sektorja in pomanjkan je IT povezanih kvalifikacij. Nenazadnje je tako 
zelo omejena e - trgovina in odstotek gospodinjstev z dostopom do interneta.  
Boljše poslovno okolje je tudi klju č k izboljšanju u činkovitosti proizvodnih trgov. V ciprskem 
gospodarstvu v prvi vrsti prevladujej o majhna družinska podjetja, kate rih širitev je delno ovirana z 
dostopom do financ. Drugi č je konkurenca v mrežni industriji še vedno omejena. Na primer na 
energetskem trgu še vedno manjka razrešitev uprav ljavca prenosnega sistema. V novembru 2003 je 
urejevalec telekomunikacij in sektorjev poštnih stor itev izdal dve uredbi, ki  pospešujeta, vendar ne 
zaključujeta rešitve lokalne zanke v teh sektorjih. N azadnje, ostajajo ovire dostopa na trg v zra čnem 
prevozu in pravni red v morskem sektorju se mora še popolnoma implementirati.  
Specifična priporo čila Cipru 
Uspešno soo čenje z zgoraj opisanimi izzivi zahteva obsežne reforme, kakor so opredeljene v splošnih 
smernicah (SS) v delu I Splošnih smernic gospodarske politike.  
Za doseganje cilja trajnostnega znižanja splo šnega državnega primanjkljaja se Cipru priporo ča, da:  
1. zanesljivo in trajnostno zniža splošni državni primanjkljaj v okviru ve čletnega obdobja, 
skladno s sklepi, ki jih sprejme Svet, v smislu bodo čega opravljanja prora čunskega nadzora (SS 1). 
Za doseganje cilja raznolikosti gospodarstva v sm eri dejavnosti z visoko do dano vrednostjo se Cipru 
priporoča, da:  
2. pospeši prizadevanja pove čanja ustreznosti strokovnega človeškega kapitala, podpira RR in 
inovacije posebno v poslovne m sektorju in izboljša pogoje pospeševanja ICT razširjenosti (SS 9, 13). 
3. nadaljuje s poenostav itvijo poslovnega in dav čnega okolja (SS 11). 
 
SL 17   SL 17. Republika Češka  
Po gospodarski upo časnitvi v letih 1997-1998 je bil realni letni BDP Republike Češke povpre čno 
okrog 3 odstotke, z izjemo leta 2002, ko so državo prizadele resne poplave in je rast BDP dosegla 
samo 2 odstotka. HICP inflacija je dosegala zelo nizk e ravni (1.4 odstotka v letu 2002 in -0.1 odstotka 
v letu 2003), tako da so m onetarni pristojni organi p odžigali cilje inflacije. U činek rasti je bil okrepljen 
prizadevanji prestrukturiranja, vendar donos še ni popolnoma dosegel svojega predvidenega 
potenciala. Bistven postopek prestrukturiranja se je izvedel v ban čnem sektorju. Prestrukturiranje 
bančnega sektorja so spremljali obsežni dav čni izdatki, ker je država v ban čnih bilancah stanja 
prevzela slabo premoženje. Poleg tega je bila do nedavnega dav čna politika nekoliko oslabljena in je 
povzročala gibanje splošnega sedanjega ra čuna primanjkljaja v ve č kot 6 odstotkih BDP.  
Politika Republike Češke bi morala težiti k dosegu visoke  trajnostne konvergence, zlasti glede 
konsolidacije javnih financ. Gospodarstvo je bilo ozna čeno z relativno nizko rastjo v primerjavi z 
ostalimi novimi državami članicami. Iz tega razloga mora biti nadaljnja konsolidac ija javnih financ 
podprta s politiko, ki podpira srednjero čno in dolgoro čno pospeševanje rasti proizvodnje. To zahteva 
zlasti prizadevanja reševanja ostalih strukturnih sl abosti, opaznih na trgu dela in v poslovnem okolju 
in pospeševanje prehoda h gospodarstvu znanja. Spri čo teh izhodiš č se Republika Češka sooča s 
štirimi poglavitnimi izzivi:  
• Nujno zagotavljanje nadaljnjega trajnostnega zn ižanja splošnega državnega primanjkljaja 
in dolgoro čne trajnosti javnih financ, 
• Nadaljevanje reševanje struktur nih problemov na trgu dela,  
• Izboljšanje pogojev pospeše ne rasti produktivnosti, 
• Podpiranje podjetništva in MSP.  
Nujno zagotavljanje nadaljnjega trajnostnega zn ižanja splošnega drža vnega primanjkljaja 
in dolgoro čne trajnosti javnih financ  
Splošni državni primanjkljaj se je pove čal iz 6.4 odstotka BDP v letu 2002 na 12.9. odstotka BDP v 
letu 2003 7 in na ta na čin dal zagon nadaljnjemu poslabšanju sedanjega ra čuna primanjkljaja. V letu 
2003 je vlada uvedla program dav čne konsolidacije, ki stremi k znižanju splošnega državnega 
primanjkljaja na 4 odsto tke BDP v letu 2006. Dav čna konsolidacija bo podpirala nadaljnje znižanje 
primanjkljaja in pomagala pri prenosu sedanjega ra čuna primanjkljaja na bolj trajnostno obmo čje, v 
primeru da bi zasebno neto var čevanje postalo manj ugodno.  
Vendar bo izboljšanje kakovosti javnih financ v veliki meri odvisna od implementacije dav čnih 
reform. Zelo pomembna zna čilnost dav čne reforme je sprememba institucionalnega okvirja, z uvedbo 
srednjeročnih okvirjev izdatkov in prora čunov, usmerjenih k proizvodnji. Posebno okvirji izdatkov bi 
naj zmanjšali glavne državne s podbude zagotovitve državnih garancij,  ki ostajajo vir znatnega 
davčnega tveganja. Poleg tega pred stavlja tveganje trdnega dav čnega stanja v prihodnosti pomanjkanje 
proračunskih pravil na regionalni in lokalni ravni, gled e na stalno decentralizacijo javne uprave. Kot 
pozitivni razvoj je vredno om eniti, da vlada v svojih na črtih reform, kot odstotek BDP v prihodnjih 
letih ne predvideva znižanja javnih investicijskih izdatkov.  
Kar zadeva dolgoro čno trajnost javnih financ so razlog velike zaskrbljenosti izvenprora čunska poraba 
in hitro naraš čajoča socialna varnost in izdatki zdravstvenega varstva. Čeprav trenutno raven 
                                                 
7 Ta primanjkljaj je delno pripisljiv eni sami pripisani državni garanciji, ki je okrog 6.3 odstotka BDP.  
 
SL 18   SL državnega dolga v državi ni visoka, so okoliš čine glede zgoraj navedenih postavk v preteklih letih 
prispevale k hitri rasti (od 25. 2 odstotka BDP v letu 2001 do 37.6 odstotka BDP v letu 2003). 
Nadaljevanje reševanja strukturni h problemov na trgu dela  
Češki trg dela je med leti 1990 in 2002 izkusil bistve ne strukturne spremembe. Delež ljudi, zaposlenih 
v primarnem sektorju je upadel iz 12.4 odstotka na 4.8 odstotka delovne s ile, v sekundarnem sektorju 
iz 45.1odstotka 39.6 odstotka in se pove čal iz 42.5 odstotka na 55.6 odsto tka v terciarnem sektorju. Na 
koncu leta 2002 je bila raven brezposelnosti 7.3. odstotna in se je od takrat v zadnjem četrtletju leta 
2003 dvignila na 8.1. odstotka. Poleg postopka prest rukturiranja bo na brezposelnost verjetno vplivala 
reforma javnih financ, v skladu s katero bo 2 odstotka zaposlitev let no izgubljenih v javnem sektorju v 
obdobju 2004-2006. Vpliv sindikatov na oblikovanje pla č je slab. Postopek pogajanja glede pla č je 
decentraliziran, z ve činskim dolo čanjem pla č na podjetniški ravni. Pogo dbena koordinacija v družbah 
in sektorjih je slaba. Češki trg dela prikazuje številne strukturne primanjkljaje, kljub dejstvu, da je 
stopnja zaposlenosti visoka (65.5 odstotka v letu  2002) in da je stopnja brezposelnosti okrog EU 
povprečja. Sprva so zelo visoke regionalne razlike glede brezposelnosti. Stopnja brezposelnosti je v 
strukturno šibkejših obmo čjih štirikrat višja, kot v Pragi in v nekaterih obmo čjih presega 25 odstotkov. 
Drugič je zelo visok delež dolgotrajno brezposelnih (ve č kot eno leto), ki je ob koncu leta 2003 
dosegel 40.3 odstotka. Poleg tega se podaljšuje povpre čna doba prijave na uradu dela. Tretji č je zelo 
visoka stopnja brezposelnosti mladih (osebe pod 25 let starosti). Povpre čen delež brezposelnosti 
mladih je bil skoraj 23 odstotkov, z bistvenimi regionalnimi razlikami.  
Na strani ponudbe dela izvirata dolgotrajna brezposelnost in nizka zaposlitvena prožnost iz nasprotij v 
sistemu davkov in olajšav, slabo razvitega sistem a programov vseživljenjskega izobraževanja in iz 
pomanjkanja izobraževalnega in sistema us posabljanja. Glede slednjega se dovolj u činkovito ne 
omogočajo kvalifikacije, ki bi bile prilagojene potre bam na trgu dela, zlasti zahtevam gospodarstva 
znanja. Strukturni primanjkljaji na češkem trgu dela tudi odražajo ni zko geografsko mobilnost, ki 
izvira iz dveh glavnih pomanjkanj: Prvi č, ureditev cen namestitve slabi spodbujanje oskrbe namestitev 
v regijah, kjer se odpirajo zaposlitve. In drugi č, slaba prometna infrastruktura dviguje stroške vožnje v 
službo in ustvarja ovire naložbam in ustanovitv am novih podjetij na strukturno šibkih obmo čjih. 
Na strani povpraševanja dela  imajo morda negativni u činek visoke stopnje prispevkov zdravstvenega 
varstva in socialne varnosti. Skupna stopnja prispev kov zdravstvenega varstva in socialne varnosti je 
dosegla 47.5 odstotka bruto pla če, od katere pla ča približno ¼ delavec in približno ¾ delodajalec.  
Izboljšanje pogojev pospešene  rasti produktivnosti 
V Republiki Češki je rast produktivnosti relativno nizka. V obdobju 1996-2002 je delovna 
produktivnost rasla za 2.1 odstotka letno, najmanj med novimi državami članicami. Razen tega je 
raven produktivnosti še vedno zelo nizka v primer javi z EU (okrog 55 odstotkov EU 15 povpre čja v 
letu 2003). Dejavniki, ki prispevajo k tej s ituaciji bi lahko bili omejena prožnost sistema 
izobraževanja, nizka u činkovitost RR ter inovacij in nizka uporaba ICT. Glede na spreminjajo če se 
zahteve kvalifikacij se omejena prožnost izobr aževalnega in sistema usposabljanja kaže v 
neustreznosti kvalifikacij na trgu de la. Pridobitev izobrazbe (odstote k populacije v starosti 20-24 z 
najmanj visoko sekundarno izobrazbo) je zelo visoka  (92 odstotka), vendar je delež terciarnih 
diplomiranih študentov eden najnižjih v EU. Kljub relativno visoki ravni izdatkov RR v primerjavi z 
novimi članicami, je izvirajo ča inovacijska dejavnost, ki se meri po številu patentov, zelo nizka in 
kaže na slabo u činkovitost RR. Izgleda, da obstaja le omejeno sodelovanje med raziskovalnimi 
ustanovami (npr. univerze češke akademije znanosti) in zasebni m sektorjem. S prepoznanjem teh 
problemov je vlada za pospeševanje RR spreje la nacionalno RR politiko za 2004-2008, vendar bodo 
rezultati v veliki meri odvisni od njene popolne implementacije.  
 
SL 19   SL Pospeševanje podjetništva in MSP 
Kljub napredku pri vzpostavitvi dobro delujo čega okvirja konkurence in stalnega razvoja v pravnem 
okolju, izgleda da v Republiki Češki ostajajo pomembne ovire podjetn ištva. To se odraža inter alia v 
nizkem deležu BDP, ra čunanem s strani MSP (manj kot 40 odstotkov). V primerjavi z drugimi novimi 
članicami je raven bujnih usta novitev podjetij, kot odstotek v seh podjetij sorazmerno nizek.  
Dejavniki, ki prispevajo k temu stanju se izk azujejo, kot slabost poslovnega okolja, ki imajo 
nesorazmerno ve čji vpliv na MSP, npr. glede ureditve in pravne izvršljivosti, pretiranih 
administrativnih ovir družb in omejen dostop do fi nanc. Upravni postopek usta novitve nove družbe je 
zelo dolg in zakompliciran. Podjetniki velikokrat kritizirajo neu činkovito in velikokrat nejasno 
delovanje trgovinskega registra. Tudi ste čajna zakonodaja ne omogo ča učinkovitega tržnega izhoda 
oziroma prestrukturiranja družb, ki so v težavah. Trenutno so v pripravi razli čni zakonodajni predlogi, 
ki bi reševali nekatere od teh, vendar se je postopek izkazal za po časnega. Temeljne slabosti vseeno 
ostajajo v kvalifikaciji s odnikov, kakovosti in pravo časnosti pravne izvršljivosti. Nova podjetja poleg 
tega ugotavljajo, da je zunanje vire  financiranja izredno težko najti.  
Specifična priporo čila Republiki Češki  
Uspešno soo čenje z zgoraj opisanimi izzivi zahteva obsežne strukturne reforme, kakor so opredeljene 
v splošnih smernicah (SS) v delu I Splošnih smernic gospodarske politike.  
Za doseganje cilja nadaljnjega trajnostnega znižan ja splošnega državnega primanjkljaja in dolgoro čne 
trajnosti javnih financ se Republiki Češki priporo ča, da:  
(1) verodostojno in trajnost no zniža splošni državni primanjkljaj v okvirju ve čletnega 
obdobja, skladno s sklepi, ki jih sprejme Svet, v smislu bodo čega opravljanja nadzora 
proračuna (SS 1).  
(2) preoblikuje zdravstveno varstvo in pokojnins ki sistem, da se zagotovi njihova finan čna 
trajnost, zlasti odvrne pri čakovan dvig razmerja starostn e odvisnosti in sprejeti ukrepe 
znižanja dav čnega tveganja, ki izhaja iz naraš čajoče glavnice pogojnih obveznosti; in 
zagotovi pove čanje spodbude dela in da se znižaj o visoke ravni prispevkov socialne 
varnosti (SS 4, 14 in 16).   
Za doseganje cilja nadaljnjega reševanja str ukturnih problemov na trgu dela je Republiki Češki 
priporočeno, da:  
(3) okrepi ponudbo dela z reformo sistema davkov in olajšav, da odpravi nenaklonjenost delu in 
spodbudi zaposlitveno in regionalno mobilnost z zmanjšanjem neskladij kvalifikacij, medtem 
ko zagotovi u činkovitost ukrepov preusposabljanja in dr ugih aktivnih delovno tržnih politik, 
dereguliranega tržiš ča namestitev in izboljša prometno infrastrukturo (SS 4, 7, 8 in 13).  
Za doseganje cilja izboljšanja pogojev pospešene rasti produktivnosti je Republiki Češki priporo čeno, 
da: 
(4) izboljša u činkovitost in kakovost izobr aževalnega in sistema usposabljanja in njegovo 
dovzetnost za spreminjajo če se zahteve kvalifikacij (SS 13).  
(5) izboljša u činkovitost RR in inovacijskih dejavnosti, pos pešuje prenos znanja s FDI in podpira 
razširjenost znanja (SS 13). 
Za doseganje cilja podpiranja podjetništva in MSP je Republiki Češki priporo čeno, da: 
 
SL 20   SL (6) izboljša poslovno klimo, zlasti odpravi administrativ ne ovire, izboljša in uveljavi pravni okvir 
in naraščajoči dostop do financ (SS 11 in 12). 
18. Estonija 
V letu 2003 je makroekonomska storilnost ostala trdna glede na šibko zunanje povpraševanje, vendar 
se je trenuten ra čun primanjkljaja razširil na 13.7 odstotka BD P. 4.8 odstotna rast BDP je bila podprta 
tako z buoyant naložbami, kot tudi z rastjo za sebne potrošnje. Slednja je bila zagnana z mo čnim 
širjenjem posojil, višjimi pla čami in skromno rastjo zaposlitve. Gled e na upad dolge apatije naložb na 
euro obmo čju je v Estoniji hitro naraš čala poraba kapitala na ve č kot 11 odstotka, zaradi mo čnih FDI 
prilivov in nizkih obrestnih mer. Inflacija, ki se je pospešila na skoraj 7 odstotkov v sredini leta 2001 
je v letu 2003 upadla na 1.3 odstotka. Splošni dr žavni presežek se je razširil na 1.8 odstotka BDP v 
letu 2002 in nadaljnjih 2.6 odstotka v letu 2003, na ra čun močne dejavnosti in izpopolnjenega 
pobiranja davkov in kljub dodatni porabi, ki jo je odobril parlament. Nekatera lokalna vodstva so 
nadaljevala z oviranjem javnih financ.  
Politika Estonije bi morala biti usmerjena k do seganju visoke stopnje trajnostne konvergence in 
omejiti trenuten ra čun primanjkljaja. Dav čna politika ima lahko pomembe n vpliv na trenuten ra čun, 
medtem ko strukturne politike, zlasti tiste , s ciljem izboljšanja produktivnosti in pove čanja konkurence 
lahko povišajo potencial gospodarske rasti in nadalje izmenoma izboljšajo var čevalno-vlagalno 
bilanco in trenuten ra čun. Poleg tega ostaja trg dela in  posebno visoka stopnja brezposelnosti 
pomemben izziv pristojnim organom glede prestr ukturiranja gospodarstv a po osamosvojitvi. Spri čo 
teh izhodiš č se Estonija soo ča s štirimi poglavitnimi izzivi: 
• Reševanje obsežnega trenutnega ra čuna primanjkljaja, h kateremu bi prispevala ustrezna 
davčna politika, 
• Reševanje strukturnih problemov na trgu dela, 
• Izboljšanje pogojev rasti produktivnosti, 
• Razvoj učinkovite konkurence v mrežnih  gospodarskih panogah. 
Reševanje obsežnega trenutnega ra čuna primanjkljaja, h kateremu bi prispevala ustrezna 
davčna politika  
Neusklajenost med doma čim in tujim povpraševanjem se je pokazala v surovi zahtevi po uvozu 
(7.9 odstotni dvig) in sorazmerno po časni izvozni storilnosti (4.2 odstotni dvig) in zatorej poslabšanju 
trenutnega ra čuna primanjkljaja na 13.7 odstotka BDP letno. Število ve čjih enkratnih postavk, ki 
zadevajo predvsem uvoz investicijskega blaga in negativno stanje prihodkov je bilo ra čunano za velik 
del primanjkljaja, medtem ko je ra čun glavnice ostal v presežku, zaradi mo čnih FDI prilivov. Nizka 
raven javnega dolga (okrog  5 odstotkov BDP) in pozitivna kred itna sposobnost države je pripomogla k 
pomiritvi takojšnje zaskrbljenosti glede st abilnosti financiranja trenutnega ra čuna primanjkljaja. Poleg 
tega je osrednja vlada zbrala “rezervo stabilnosti ”, ki  znaša do 9 odstotkov BDP, ki jo je od leta 1997 
financirala s presežki prora čuna in dohodki privatizacije.  
Za odlo čno znižanje velikih makroekonomskih neravnovesij estonskega gospodarstva v 
srednjeročnem obdobju je nujna strukturna politika, ki pove čuje zunanjo konkuren čnost estonskega 
blaga in storitev, prvenstveno s hitrim izboljšan jem državne infrastrukture, kot tudi vlaganjem v 
človeški kapital in s posebnim osredoto čenjem na državna podro čij ki so v slabšem položaju.  
Pri reševanju sedanjega ra čuna primanjkljaja ima bistveno vlogo trajnost var čne davčne politike. 
Medtem, ko se je splošni državni presežek v letu 2002 pove čal iz 1.8 odstotka BDP na 2.6 odstotka v 
letu 2003, so nekatera lokalna vodstva nada ljevala z oviranjem javnih financ s prora čunskimi zdrsi v 
 
SL 21   SL letu 2002 in 2003. Poleg obveznosti v zvezi s pristopom k EU bodo v bližnji prihodnosti na črti 
dodatnih izdatkov in znižanja  davkov ustvarili velik prora čunski, kljub dav čnim presežkom preteklih 
let in nizkega javnega dolga. Zl asti zaradi zelo visokega obstoje čega računa primanjkljaja ima to lahko 
negativni vpliv na celotno politiko in nadalje zniža nacionalno var čevanje. Estonska splošna državna 
bilanca bi morala v naslednjih letih v celoti os tati v ravnotežju oziroma v presežku, celo z nekaj 
davčne ublažitve. Po vsej verjetnosti bo razen tega v prvih nekaj letih članstva ublažitev dav čne 
politike sovpadala z dvigom gospodarstva. Procikli čni vpliv na na črtovan položaj dav čne politike se 
ne more izklju čiti. Na ta na čin se v Estoniji zahteva preudaren in  prožen pristop za implementacijo 
srednjeročnega davčnega programa.  
Reševanje st  Za doseganje cilja podpiranja podjetništva in MSP je Republiki Češki 
priporočeno, da: rukturnih problemov na trgu dela  
Po osamosvojitvi so se v Estoniji pogoji na trgu dela postopoma poslabšali. Prestrukturiranje 
gospodarstva in iz tega izhajajo ča neskladnost kvalifikacij so glavni dejavniki dviga brezposelnosti na 
14 ½ odstotka do sredine leta 2000 (na osnovi ILO defi nicije). Stopnja brezposelnosti, ki je v letu 
1997 upadla iz 65 odstotkov na 60.6 odsto tka v letu 2000 se je v letu 2002 prvi č od državne 
osamosvojitve dvignila na 61.1 odstotka in prispe vala k preobratu na trgu dela z upadom stopnje 
brezposelnosti na 10.3 odstotka v letu 2002. Venda r je bilo to izboljšanje rezultat skromnih 
zaposlitvenih pridobitev in bist venega upada gospodars ko aktivne populacije; zaposlitev se je v letih 
1997-2002 dvignila za približno 2 odstotka, me dtem ko se je gospodarsko aktivna populacija 
zmanjšala za skoraj 2.5 odstotka.  
Naraščajoča brezposelnost v letih 1997-2002 se je povezovala s stalnim pove čevanjem deleža 
dolgotrajne brezposelnosti in ma lodušnih delavcev in posledi čno z dvigom stopnje strukturne 
brezposelnosti. Vseeno pa je upadel de lež tistih, ki so bili brez službe ve č kot eno leto, na 41 odstotka 
brezposelnih v letu 2002 oziroma skoraj na isto stopnjo, kot v letu 1997, potem ko je v tem obdobju 
bistveno narasla na 60 odstotkov. Vseeno ostaja bistveno visoko število dolgotrajno brezposelnih in 
kaže na to, da veliko število brezposelnih nima pot rebnih kvalifikacij za uspeš no reintegracijo na trg 
dela. Naprej obstajajo regionalne razlike in sorazmerno visoka brezposelnost na severovzhodu 
(približno 19 odstotkov delovne sile) v primerjavi z jugom (8½–9 odstotkov).  
Izboljšanje pogojev rasti produktivnosti  
V Estoniji je raven produktivnosti še ve dno zelo nizka v primerjavi s povpre čjem EU (42 odstotka EU 
ravni v letu 2002). Medtem ko je v obdobju 199 7-2000 ostala rast delovne produktivnosti mo čna (7 
odstotkov na leto), se je od leta 2000 upo časnila. Dva glavna dejavnika lahko predstavljata oviri 
bodočim dvigom rasti produktivnosti; pomanjkanje kvalif ikacij delovne sile in nizka stopnja RR in 
inovacij. Ta dva dejavnika tudi pojasnjujeta zakaj je FDI ve činoma osredoto čen na podro čja, ki ne 
zahtevajo bistvenih kvalifikacij in RR.  
Pomanjkanje kvalificiranosti del ovne sile se izkazuje v neu činkovitosti izobraževalnega sistema, saj so 
javni izdatki za izobrazbo sorazmerno visoki (6 .7 odstotka BDP v letu 2000). Posebno zaskrbljujo če je 
dejstvo, da sistem izobraževanja ni dovolj blizu potrebam trga dela, kar privede do neskladja.  
V povečanju rasti produktivnosti ima lahko bistveno vlogo dobro na črtovana RR politika.. Trenutno 
ima Estonija sorazmerno nizko rave n RR izdatkov, ki so pod tistimi,  ki jih imajo druge evropske 
države (0.8 odstotka BDP v letu 2001) in  najnižjo raven RR poslovanja med novimi članicami. To je 
delno zaradi slabih povezav med akademskim sek torjem in gospodarsko s kupnostjo. Na tem podro čju 
je bila odobrena nova strategija, ki v obdobju 2002- 2006 predvideva bistven dvig vseh RR izdatkov.  
 
SL 22   SL Razvoj učinkovite konkurence v mrežnih gospodarskih panogah  
Medtem ko se je v Estoniji za čela liberalizacija mrežnih gospodarskih panog je konkurenca na 
energetskem trgu še vedno omejena. Država si je izpogajala dolgo prehod no obdobje za liberalizacijo 
tega sektorja, v smislu njene neodvisnosti glede o ljnih skrilavcev, ki je vir pridobivanja elektri čne 
energije. Preoblikovanje sektorja oljnih skrilavcev se je sicer za čel, vendar je napredek v na črtovani 
liberalizaciji trga omejen. Na energetskem trgu prevla duje vertikalno integrirana družba, ki je v lasti 
države, z dejavnostmi dobave, pridobivanja, monopola pr enosa in distribucije. Trenutno objavljeno 
odpiranje 10 odstotkov trga je pod ravnj o odpiranja trgov drugih novih držav članic. Ena 
najpomembnejših ovir odpiranja ener getskega trga so stroga pravila  pristojnih organov glede uvoznih 
dovoljenj. Glede na državno lastništvo energetske ga trga je pomembna zagotovitev neodvisnosti 
vršilca dolžnosti elektri čne energije.  
Manj akutni so problemi pri plinu in telekomunikac ijah. Trg plina je privatiziran in odprt, z edinim 
dobaviteljem, ki deluje na trgu. Trg telekomunikac ij je bil vedno liberaliziran. Vendar lahko nastanejo 
nekateri problemi, ker lastnik omrežja deluje tudi kot distributer.  
Specifična priporo čila Estoniji  
Uspešno soo čenje z zgoraj opisanimi izzivi zahteva obsežne strukturne reforme, kakor so opredeljena 
v splošnih smernicah (SS) v delu I Splošnih smernic gospodarske politike: 
Za doseganje cilja reševanja obsežnega trenutnega ra čuna primanjkljaja, h kate remu bi prispevala 
ustrezna dav čna politika se Estoniji priporo ča, da: 
(1) implementira dav čno politiko, v skladu s sklepi, ki  jih sprejme Svet, v smislu 
bodočega opravljanja nadzora prora čuna (SS 1) in skladno s ciljem izogibanja 
prociklične politike, ki bi lahko poslabšala porušeno zunanje ravnotežje (SS 2). 
Za doseganje cilja reševanja strukturnih problemov na trgu dela se Estoniji priporo ča, da: 
(2) sprejme politiko s posebnim poudarkom na rein tegraciji dolgotrajno brezposelnih, zlasti na 
območjih, ki jih je preoblikovanje gospodarstva najbolj prizadelo, s podpiranjem strokovnega 
usposabljanja in vseživljenjskega iz obraževanja in z vzpostavitvijo u činkovitega 
institucionalnega okvirja, ki podpira odpir anje delovnih mest (SS 4, 6 in 8).  
(3) spodbuja socialne partnerje, da zagotovi, da razvoj pla č – vključno s spremembami minimalne 
zakonodaje pla č – ne ovira dviga zaposlenosti in podpira  okrevanje na trgu dela (SS 3 in 5).  
Za doseganje cilja izboljšanja pogojev rasti produktivnosti se Estoniji priporo ča, da:  
(4) izboljša u činkovitost in kakovost sistema izobraževanja in strokovnega usposabljanja in na ta 
način zmanjša neskladnost na trgu dela (SS 13).  
(5) implementira v letu 2001 odobreno RR strategijo in v RR porabi posebno podpira mo čnejšo 
udeležbo poslovnega sektorja (SS 13).  
Za doseganje cilja razvoja u činkovite konkurence v mrežnih gospodarskih panogah: 
(6) nadaljuje z liberalizacijo energetskega tr ga, okrepi neodvisnost urejevalca in na podro čju 
telekomunikacij zagotovi u činkovito konkurenco (SS 9).  
 
SL 23   SL 19. Madžarska 
Po sorazmerno visoki realni rasti BDP s 3.5 odstot ka v letu 2002 se je v letu 2003 realna rast BDP 
upočasnila pod 3 odstotke. Stopnja vklju čenosti je zelo nizka v primerjavi s povpre čjem EU, medtem 
ko je brezposelnost najnižja med dr žavami pristopnicami. Resni strukturni primanjkljaji na trgu dela 
izkazujejo težave nadaljnjega dviga zaposlenos ti: opazno pomanjkanje re gionalne mobilnosti, 
neskladnost kvalifikacij in nenaklonjenost sistem u olajšav. Doseganje visoke stopnje trajnostne 
konvergence zahteva ponovno pridobitev in vzdrževanje konkuren čnosti na trajnostno visoki ravni. Za 
zagotovitev uravnotežene rasti v srednjero čnem obdobju je odlo čilna vrnitev k razvoju sprejemljive 
realne pla če in vzpostavitvi okolja, ki spodbuja naložbe.  
Po visokem dav čnem primanjkljaju 9.3 odstotka BDP v letu 2002 je dav čna politika v letu 2003 
ponovno postala restriktivna. Vendar je splošni državni  primanjkljaj kljub temu dosegel 5.9 odstotka 
BDP. Bistven presežek dav čnega primanjkljaja, ki je nastal v zadnjih dveh letih je  prispeval k zagonu 
širitve potrošnje trenutnega ra čuna primanjkljaja nad 5 ½ odstotka BDP. Velika nestanovitnost 
menjalnega te čaja je skupaj z drugimi problemi makroekonom ske politike (kot je visoka realna rast 
plač in zelo visoke obrestne mere) pripe ljala do splošne izgube zaupanja v finan čne trge’ in izgube 
celotne konkuren čnosti.  
Politika na Madžarskem bi morala ciljati k doseg u visoke stopnje trajnostne konvergence, posebno 
glede konsolidacije javnih financ. Ma džarska je implementirala veliko število strukturnih reform in 
pomembno dohitela EU. Vendar ta podro čja postavljajo državi nadaljnje izzive. Madžarska bi morala 
ciljati k sprejemu ukrepov za izboljšanje u činkovitosti sistema in spodbujati RR za dosego višje 
produktivnosti. Nadalje se mora izboljšati konkuren čnost v mrežnih gospodarskih panogah in okrepiti 
neodvisnost vršilcev dolžnosti. Spri čo teh izhodiš č se Madžarska soo ča s petimi poglavitnimi izzivi:  
• Zagotavljanje nadaljnjega trajnostnega zni žanja splošnega državnega primanjkljaja, 
• Dvig stopnje zaposlenosti in reševanje strukturnih problemov na trgu dela, 
• Povečanje stroškovne konkuren čnosti z uveljavljanjem politike,  ki se zavzema za zmerne 
plače, 
• Izboljšanje pogojev rasti produktivnosti, 
• Razvoj učinkovite konkurenco v mrežnih  gospodarskih panogah.  
Zagotavljanje nadaljnjega trajnostnega znižan ja splošnega državn ega primanjkljaja  
Davčna politika je postala restriktivna po visokem primanjkljaju 9.3. odstotkov BDP v letu 2002. 
Vendar je bil splošni državni primanjk ljaj v letu 2003 še vedno 5.9 odstotkov BDP. Čeprav je za leto 
2004 predvideno nadaljnje znižanje primanjkljaja izgleda dokaj težek za četni položaj za dosego cilja 
primanjkljaja v letu 2004. Čeprav so bile sprva nameravane obsež ne reforme javnih financ, se bistveno 
število postavk glede izdatkov v prora čunu za leto 2004 sploh ni obravnavalo in se tudi do sedaj niso 
upoštevali v konsolidacijskih na črtih. Prihranki se medtem na črtujejo predvsem iz zmanjšanja sedanjih 
in operativnih izdatkov. Predhoden ekspanziven dav čni položaj z visoko realno rastjo pla č je prispeval 
k velikem doma čem povpraševanju in vedno ve čjemu zagonu širitve potrošnje trenutnega ra čuna 
primanjkljaja, nekoliko nad 5½ odstotka BDP. Za izboljšanje trenutnega ra čuna je odlo čilno tudi 
znižanje visoke ravni izposoje državnega sektorja. Ni mogo če pričakovati, da bodo za financiranje 
dviga zasebnih naložb zadostni gospodinjski prihranki (vklju čno s tistimi, ki so v povezavi s 
pristopom k EU). Pri čakuje se, da bo to privedlo do nadaljnjih pritiskov na trenuten ra čun. Tudi 
vzdrževanje sedanjega ra čuna primanjkljaja bi ob dovoljenju naložb potemtakem zahtevalo dodatno 
proračunsko omejitev. Vrnitev k trajnostni politiki Madžarske mora temeljiti na konsolidaciji javnih 
financ.  
 
SL 24   SL Dvig stopnje zaposlenosti in reševanje strukturnih problemov na trgu dela 
Madžarska ima med državami pristopnicami eno najn ižjih stopenj brezposelnosti (5.8 odstotka v letu 
2003). Vendar to spremlja mirujo ča delovna sila in nizka stopnja vklju čenosti (59.7 odstotka v 15-64 
letnem okvirju za leto 2002) v primerjavi s povpre čjem EU. Zato nizka stopnja brezposelnosti ne 
odraža bistvenih rešitev na trgu dela in visoke stopnje neaktivnosti, zlasti starajo čega se prebivalstva 
na koncu svoje delovne poti.  
Trg dela se ozna čuje tudi s strukturnimi pomanjkanji. Regi onalne razlike so najbolj opazne v obliki 
rastoče urbanizacije in vzhodno-zahodne osi, z manj r azvito infrastrukturo in višjo brezposelnostjo na 
vzhodnem delu države. V primerjavi z mednarodno je  notranja mobilnost slaba. Glavne ovire so 
namestitev in prevoz. Nadalje je pomembno število brezposelnih mladih odraslih oseb (stopnja 
nezaposlenosti mladine je 11.4 odstotna). 
Povečanje stroškovne konkuren čnosti z uveljavljanjem politike, ki se zavzema za zmerne 
plače  
Kljub neznatnem izboljšanju v za četku leta 2003 se je madžarska stroškovna konkuren čnost bistveno 
poslabšala v letih 2000-2002. Upad stroškovne konkuren čnosti je delno nastal zaradi pretirane rasti 
produktivnosti zadnjih treh let, ki jo je vodil dvig minimalnih pla č in javnega sektorja, ter tudi zaradi 
odložene prilagoditve korporacijskega sektorja novemu okolju z nizko inflacijo. Čeprav se je proti 
koncu leta rast pla č upočasnila so realne pla če še vedno rasle do 9.2 odstotka v letu 2003 (s 
7.3 odstotka v poslovnem sektorju, 12.7 odstotka v javnem sektorju). Te so negativno vplivale na 
stroškovno konkuren čnost in vodile do upada zaposlenosti v neka terih segmentih nizkih kvalifikacij na 
trgu dela. Čeprav je postopek prispeval k strukturni sp remembi industrijske proizvodnje k delovni sili 
z visokimi kvalifikacijami, so naraš čajoči stroški delovne sile vodili do celotnega poslabšanja 
konkuren čnega položaja države, ne samo v delovno ob čutljivih dejavnostih.  
Izboljšanje pogojev rasti produktivnosti  
Od leta 2000 je rast produktivnosti upadala, čeprav je ostala nekoliko nad povpre čjem novih držav 
članic. Kljub temu, da je bila rast delovne prod uktivnosti v letu 2000 4.2. odstotna je v letu 2003 
upadla na 2.4 odstotka. Deja vniki, ki so prispevali k upo časnitvi rasti produktivnosti so bili 
sorazmerno nizka raven RR (0.95 odstotka BDP v letu 2001), neu činkovitost sistema izobraževanja in 
nestabilnost poslovnega okolja.  
Kljub temu, da so se sprejeli dolo čeni ukrepi za izboljšanje prožnosti sistema izobraževanja, da se 
boljše prilagodi spreminjajo čim se potrebam trga dela, še ve dno obstaja pomanjkanje “srednjih 
kvalifikacij” in delavcev z visokimi kvalifikacija mi na trgu dela. Število študentov z doktoratom 
narašča, vendar jih veliko prekine študij pred pridobitvijo diplome. Skupno število terciarnih 
diplomiranih študentov znanosti in tehnologije na 100 0 prebivalcev (starosti 20-29) je v preteklih letih 
upadalo: v letu 2001 je bilo 3.7, kar je eno najnižjih v EU. Prakti čne raziskave zaostajajo na podro čju 
raziskav in razvoja, delno zaradi nizke stopnje RR izdatkov in omejenega sodelovanja med družbami 
in raziskovalnimi ustanovami. Nesorazmerno nizki so tudi javni RR izdatki, ne samo kot delež BDP, 
ampak tudi kot delež celotnih državnih izdatkov (RR izdatki države so predstavljali 0.9 odstotka 
skupnih državnih izdatkov za leto 2001). Drug deja vnik, ki bi lahko negativno vplival na rast 
produktivnosti je zamenjava politi čnega okolja. Uredbe in državne  strategije so se v zadnjem 
desetletju velikokrat spremenile, kar je zmanjšal o predvidljivost politike in zaupanje v vlado ter 
oviralo dolgoro čno načrtovanje.  
Razvoj učinkovite konkurence v mrežnih gospodarskih panog  
Kljub temu, da se je v ve čini mrežnih gospodarskih panogah za čela liberalizacija je u činkovita 
konkurenca še vedno omejena na te sektorje. Eden najbolj liberaliziranih tržiš č so telekomunikacije. 
Čeprav je tudi na tem trgu konkurenca omejena zaradi mo čnega prevladujo čega položaja podjetja, 
 
SL 25   SL predhodno v državni lasti, v dolo čeni črti tržišča in navidezno varljivem stanju mobilnega trga. Za 
velike kupce sta bila odprta elektri čna energija in trg plina. Kljub temu konkurenci elektri čne energije 
nadalje predstavljajo ovire dolgoro čne kupne pogodbe in slaba razpoložljivost medsebojnih povezav. 
Nenazadnje je država v dolo čenih od teh sektorjev obdržala možnost posredovanja v dejavnosti 
mrežnih vršilcev dolžnosti To je pri trgu plina in elektri čne energije, kjer ima vlada možnost, da vpliva 
na cene.  
Specifična priporo čila Madžarski 
Uspešno soo čenje z zgoraj opisanimi izzivi zahteva obsežne strukturne reforme, kakor so opredeljene 
v splošnih smernicah (SS) v delu I Splošnih smernic gospodarske politike.  
Za doseganje cilja zagotavljanje nadaljnjega trajnos tnega znižanja splošnega državnega primanjkljaja 
se Madžarski priporo ča, da:  
1. verodostojno in trajnostno zniža splo šni državni primanjkljaj v okvirju ve čletnega obdobja, v 
skladu s sklepi, ki jih sprejme Svet, v smislu bodo čega opravljanja nadzora prora čuna (SS 1). 
Za doseganje cilja dviga stopnje zaposlenosti in re ševanja strukturnih problemov na trgu dela se 
Madžarski priporo ča, da: 
2. okrepi ponudbo dela z odpravo ovir regionaln e mobilnosti, z ustreznimi ukrepi v politiki 
namestitev in prevoza in spodbujan jem skupin v slabšem položaju (etni čne manjšine, 
invalidi in brezdomci), da ponovno vstopijo na trg dela (SS 7 in 8). 
3. zagotovi, da dav čni sistem in sistem olajšav podpirata zaposlitev in omogo čata spodbujanje 
vstopa ali ostati na trgu dela (na čelo – naredi, da delo pla ča) – nadalje bi morala znižati 
visoko dav čno breme delovne sile (SS 4). 
Za doseganje cilja pove čanja stroškovne konkuren čnosti z uveljavljanjem politike, ki se zavzema za 
zmerne pla če se Madžarski priporo ča, da: 
4. spodbuja preoblikovanje dolo čanja plač, ki bi omogo čalo, da pla če bolje odražajo 
produktivnost. Podpirati ve čletne pogodbe pla č s socialnimi partnerji, da se zagotovi razvoj 
realnih pla č, skladno z rastjo produktivnosti (SS 5). 
Za doseganje cilja izboljšanja pogojev rasti produktivnosti se Madžarski priporo ča, da: 
5. podpira mo čnejšo udeležbo zasebnega sektorja in RR ter inovacij, okrepi povezavo med 
poslovnimi in raziskovalnimi ustanovami, zagotovi zadostne vi re izboljšanja kakovosti in 
podpira prenos znanja s FDI (SS 13). 
6. izboljša u činkovitost sistema izobraževanja, pove ča prožnost za boljšo prilagoditev potrebam 
kvalifikacij na trgu in zagotovi ustrezna dena rna sredstva za strokovno usposabljanje in 
izobrazbo (SS 13). 
7. zagotovi stabilnost zakonodaje in državne po litike za vzpostavitev pos lovnega okolja, ki bo 
bolj podpiral podjetništvo (SS 11). 
Za doseganje cilja razvoja u činkovite konkurence v mrežnih gospodarskih panogah se Madžarski 
priporoča, da: 
8. nadaljuje z liberalizacijo v mrežnih gospodarski h panogah in neodvisnostjo mrežnih vršilcev 
dolžnosti (SS 9). 
 
SL 26   SL 20. Latvija 
V Latviji je bila v preteklih letih registrirana mo čna gospodarska proizvodnja, kljub slabemu 
zunanjemu okolju. Pri čakuje se, da bo v srednjero čnem obdobju rast BDP ostala v potencialni rasti 5-6 
odstotkov letno. Posebno mo čna in stalni dejavnik rasti sta bila zasebna potrošnja in oblikovanje bruto 
določenega kapitala. Kljub rasti zasebne potrošnje je poraba ostala skromna. Zunanja trgovina se je 
hitro razširila in ker uvoz prekaša izvoz se je trenuten ra čun primanjkljaja pove čal na 9.3 odstotka 
BDP v letu 2003. Pri čakuje se tudi, da bo v srednjero čnem obdobju ostala na tej visoki ravni. Latvija 
je v preteklih letih naredila opazen napredek pri implementaciji strukturnih reform, vendar se še vedno 
sooča z nekaterimi izzivi, ki lahko zm anjšajo zmožnosti ostajanja na poti mo čne rasti, v kolikor jih ne 
bo popolnoma rešila.  
Stopnja brezposelnosti je po časi upadla in se po obmo čjih bistveno razlikuje. Enakomerno delovanje 
trga dela ovirajo številni strukturni problemi, vklju čno z neprimerno izobrazbo in sistemom 
usposabljanja, neskladnostjo kvalifikacij in niz ko geografsko mobilnostjo. S privatizacijo ve čine družb 
v državni lasti se je pove čala konkurenca na latvijskih blagovnih trgih. Stopnja državne pomo či pa 
ostaja nižja od EU povpre čja. Ostali maloštevilni problemi so v ve čini zgoščeni v mrežnih 
gospodarskih panogah. Čeprav ima Latvija koristi od nizki de lovnih izdatkov in davkov, ostaja 
poglavitna skrb nizka stopnja delovne produktivnosti. 
Padajoča tendenca splošnega državnega primanjkljaja je bila prekinjena v letu 2002, ko se je dvignila 
za 3 odstotke BDP, iz 1.6 odstotka v letu 2001. V letu 2003 so boljši dav čni dohodki, kot so se 
pričakovali in skrben nadzor državnih izdatkov pripomogli k znižanju splošnega državnega 
primanjkljaja na 1.8 odstotka BDP in se na črtuje, da bo primanjkljaj v letu 2004 2 odstotka BDP. 
Vseeno je latvijskih dav čni položaj odvisen od intenzivnosti zagotavljanja prora čunske discipline; zato 
prociklični položaj ozna čuje latvijsko dav čno politiko. Po drugi strani ostaja splošni državni 
primanjkljaj nizek pri 15.6 odstotka BDP.  
Politika v Latviji bi morala biti usmerjena k dosežku visoke stopnje trajnostne konvergence, zlasti 
glede konsolidacije javnih financ. Tako nadaljnja konvergenca javnih fi nanc, kot tudi rešitve slabega 
izkoriščanja latvijskih človeških virov, bi morale podpi rati politiko, ki pomaga reševati mo čno rast 
proizvodnje v srednjero čnem in dolgoro čnem obdobju. To še posebno zahteva krepitev in raznolikost 
rasti ter zaposlitvene osnove s pospeševanjem podjetni ške klime. V prihodnosti bi se morala dvigniti 
rast in Latvija bi se morala pripraviti za  morebitni prehod na gospodarstvo znanja. Spri čo teh izhodiš č 
se Latvija soo ča s štirimi poglavitnimi izzivi:  
• Reševanje obsežnega trenutnega ra čuna primanjkljaja, h kateremu bi prispevala ustrezna 
davčna politika, 
• Izboljšanje pogojev rasti produktivnosti, 
• Reševanje strukturnih problemov na trgu dela, 
• Razvoj učinkovite konkurence v mrežnih  gospodarskih panogah. 
Reševanje obsežnega trenutnega ra čuna primanjkljaja, h kateremu bi prispevala ustrezna 
davčna politika  
Latvijsko doma če povpraševanje glede uvoženega blaga je ve čje, kot zunanje povpraševanje po 
latvijskih izdelkih. Na ta na čin se je v letu 2003 trenuten ra čun primanjkljaja dvignil na 9.3 odstotka 
BDP. V letu 2002 in 2003 je bila rast izvoza zelo velika, kljub mednarodni upo časnitvi; vendar je uvoz 
rasel hitreje, kot izvoz. V naslednjih nekaj letih se predvideva še ve čje poslabšanje ravnotežja 
trgovine, zaradi rasto čih potreb po naložbah, medtem ko se gospodarstvo nadalje razvija in 
preoblikuje. To bo vodilo do širitve trenutnega ra čuna primanjkljaja. Čeprav so v letu 2003 izvozne 
 
SL 27   SL cene rasle hitreje, kot uvozne cene, trgovinski pogoji vseeno v zadnjih letih ne kažejo ugodnega 
skladnega razvoja, kar predstavlja nesigurnost v zvezi s potencialnimi bodo čimi pritiski na trenuten 
račun.  
Zmeren tempo dav čne konsolidacije je bil prekinjen z dav čnim padcem v letu 2002, kljub mo čni 
gospodarski rasti latvijske ga gospodarstva. Tako se je splošen državni dav čni primanjkljaj dvignil za 3 
odstotke BDP. Čeprav latvijski pristojni organi ohranjajo v srednjero čnem obdobju obveznost 
vzdrževanja prora čuna v ravnotežju, postavlja trenuten procikli čni davčni položaj in omejena možnost 
vlade, da pove ča davčne dohodke v obdobju visoke gospodarske rasti, Latvijo v težek položaj glede 
reševanja bodo čih potreb porabe v zvezi s pristopom k EU in NATO. Verjetno bodo ti pritiski porabe 
poslabšali trenuten ra čun primanjkljaja. Glede na slabo zuna njo povpraševanje in že visoko doma če 
povpraševanje so predmet zaskrbljenosti gibanje potrošnje v zadnjem delu leta 2002, mo čna rast 
kreditov, bistveno znižanje davkov na za četku leta 2003 in nadaljnje ublažitve davkov. Klju čne izziv 
gospodarske politike je izogibanje procikli čni davčni spodbudi, ki bi lahko pregrela doma če 
povpraševanje in otežila trenuten ra čun primanjkljaja. 
Izboljšanje pogojev rasti produktivnosti  
Delovna produktivnost je v Latviji najniž ja v EU (pod 40 odstotkov EU-15 povpre čja). V obdobju 
1995-2003 se je sorazmerno zvišala na EU povpre čje, vendar se je v preteklih letih njena stopnja rasti 
upočasnila. Latvijsko produktivno storilnost ovira ve č dejavnikov. Prvi č je sistem izobraževanja še 
vedno neu činkovit, vsebina in problemi zunanjih združenj ter še vedno nerazvite povezave med 
izobrazbo in industrijo, klj ub sprejetim reformam. Drugi č izgleda omejen RR – zlasti delež poslovanja 
RR – in inovacijske dejavnosti,  tako zaradi pomanjkanja finan čnih sredstev, kot tudi zaradi odsotnosti 
kritične mase ve čine latvijskih družb za izvajanje raziskova lnih dejavnosti. Rast produktivnosti ovira 
tudi nizka raven podjetniške dejavnosti , ker se družbe soo čajo s težkimi lokalnimi ureditvami, 
težavami pri dostopu do financ in nastajajo čo podjetniško kulturo. Kljub visokim stopnjam poslovnih 
naložb so ravni produktivnosti še vedno zadrževane zaradi nizkega zniževanja kapitala in še vedno 
sorazmerno nizke ravni fizikalne infrastrukture. Vsi ti dejavniki prispevajo k razlagi, zakaj ostaja 
Latvija specializirana v nizko kvalificiranih sekto rjih in v prehodnih dejavnostih z nizko dodano 
vrednostjo.  
Reševanje strukturnih problemov na trgu dela 
Latvijski trg dela razkriva številna pomanjkanja,  od katerih so poglavitne regionalne razlike glede 
brezposelnosti in visok delež dolgotrajne brezposel nosti in brezposelnosti mladih. V letu 2002 je 
stopnja vklju čenosti dosegla 68.8 odstotka in stopnja zapos lenosti 60.5 odstotka . Brezposelnosti je 
bila ob koncu leta 2002 12.1 odstotna in je upadla v letu 2003. 
Enakomerno delovanje trga dela ovirajo  številni strukturni problemi. Prvi č izhaja slabo koriš čenje 
človeških virov iz slabotne podjetniške klime. Latvija  ima v EU najnižjo rave n nastajanja podjetij, kar 
poudarja potrebo po pospeševanju podjetništva in razvoja majhnih in srednje velikih podjetij, da se na 
ta način omogo či zaposlitvena osnova. Drugi č je v Latviji davek na delo visok in ustvarja 
nenaklonjenost delu v uradnem gos podarstvu. Razen tega tudi skromne socialne olajšave, upoštevajo č 
nizke plače, povzro čajo, da je delo oziroma vrnitev k delu draga odlo čitev in odvra čajo od vklju čitve 
na trg dela. Tretji č se visoka stopnja brezposelnosti v dolo čeni meri odraža v neskladnosti kvalifikacij 
med ponudbo dela in povpraševanjem. Razen tega sist em izobraževanja ne uspe va reševati potrebe po 
bolj prožnih in modernih oblikah usposabljanja. Pred  kratkim so latvijski pristojni organi predlagali 
obsežno reformo sistema izobraževanja, da se bolje prilagodi potrebam tržnega gospodarstva. Vendar 
bo implementacija reforme tako draga, kot tudi dol ga. Nenazadnje so regionalne razlike zaposlenosti 
in brezposelnosti tudi posledica slabe geografske mobilnosti, ki bi se lahko pove čala z izboljšanjem 
prometne infrastrukture.  
 
SL 28   SL Razvoj učinkovite konkurence v mrežnih gospodarskih panogah  
Koraki liberalizacije mrežnih gospodarskih panog so  se komaj izvedli s popolno liberalizacijo zvo čnih 
telekomunikacij v letu 2003 in stopnjujo čo se liberalizacijo drugih mrežnih gospodarskih panog, 
skladno z EU zakonodajo. Vse mrežne gospodarske  panoge še vedno obvla dujejo individualni 
lastniki– nekatere od njih so se postopno privatizirale – s slabo u činkovito konkurenco in katerim 
koristi dejanska odsotnost iz bire dobavitelja. Slabo u činkovita konkurenca ima ve č vzrokov. V 
nekaterih primerih tehni čne in prakti čne ovire ovirajo razvoj konkurence, kot je v primeru 
telekomunikacij, kjer zaostajajo odvijajo ča se lokalna zanka, izbira kariere in število prenosnosti. V 
nekaterih drugih primerih pravna podlaga bolj u činkovite konkurence še ni popolnoma na mestu, kot 
je pri elektri čni energiji. Dodaten vzrok slabo u činkovite konkurence je pomanjkanje medsebojne 
povezave. Latvijske železniške povezave z baltiškimi so sedami in drugimi evropskimi državami niso 
dobro razvite. Pri pridobivanju na latvijskem trgu plina še vedno prevladujejo nekateri posamezni 
uvozniki in je de facto odvisna od ruske dobave plina. Nenazadanje bi bile čezmejne medsebojne med 
baltiškimi državami in drugimi državami članicami glede elektri čne energije lahko nezadostne pri 
obvladovanju potreb v dolgoro čnem obdobju.  
Specifična priporo čila Latviji 
Uspešno soo čenje z zgoraj opisanimi izzivi zahteva obsežne strukturne reforme, kakor so dolo čene v 
splošnih smernicah (SS) v delu I Sp lošnih smernic gospodarske politike. 
Za doseganje cilja reševanja obsežnega trenutnega ra čuna primanjkljaja, h kate remu bi prispevala 
ustrezna dav čna politika se Latviji priporo ča, da: 
1. verodostojno in trajnostno zniža splo šni državni primanjkljaj, v okvirju ve čletnega obdobja, v 
skladu s sklepi, ki jih sprejme Svet, v smislu bodo čega opravljanja nadzora prora čuna (SS 1 in 
2). 
Za doseganje cilja izboljšanja pogojev  rasti produktivnosti se Latviji priporo ča, da: 
2. pove ča učinkovitost, kakovost in dostop do izobražev anja ter sistema usposabljanja in njihovo 
dovzetnost za potrebe trga dela (SS13 in 14). 
3. spodbuja RR in inovacije, zlasti v poslovnem sektorju (SS 13 in 14). 
4. spodbuja podjetniško kulturo (SS 11). 
Za doseganje cilja reševanja strukturni h problemov na trgu dela se Latviji priporo ča, da: 
5. revidira sistem davkov in olajšav, da zagotovi višje pla čilo dela, zlasti s pove čanjem 
učinkovitosti socialne porabe (SS 4). 
6. okrepi ponudbo dela, s prizadevanjem prilagajanj a kvalifikacij delovne sile  zahtevam trga dela 
in s pospeševanjem delovne mobilnosti, zlasti z izboljšavami prometne infrastrukture (SS 7 in 
13).  
Za doseganje cilja razvoja u činkovite konkurence v mrežnih gospodarskih panogah se Latviji 
priporoča, da: 
7. sprejme pravne ukrepe, da pove ča učinkovitost konkurence v mrežnih gospodarskih panogah 
in okrepi vlogo vršilca dolžnosti (SS 9). 
8. pove ča fizikalne medsebojne povezave z drugimi evropskimi mrežami (SS 9).
 
SL 29   SL 21. Litva 
Litovska makroekonomska u činkovitost je v zadnjih dve h letih ostala izjemno mo čna, kljub slabemu 
zunanjem okolju. Čeprav je ostala mo čna rast izvoza se je realna rast BDP v letu 2003 hitro pospešila 
na 8.9 odstotka, ki jo prvenstveno podpirajo mo čne naložbe in zasebna potrošnja. Velika nominalno 
učinkovita podražitev lita je skupaj z mo čno rastjo produktivnosti, ki je zmanjšala inflacijo pla č vodila 
k padcu cenovnih stopenj. Padec (merjen v HI CP) je v letu 2003 znašal 1.1 odstotka. Mo čna 
gospodarska rast se je po zitivno odražala na trgu dela, čeprav ostaja visoka brezposelnost velika 
slabost litovskega gospodarstva.  
Padajoč trend splošnega državnega primanjkljaja, sprožen  v letu 2000 je bil prekinjen v letu 2003, ko 
se je primanjkljaj nekoliko dvignil iz 1.4 odstotk a v letu 2002 na 1.7 odstotka BDP. Pomembna 
povečanja tako sedanjih, kot kapitalskih izdatkov, de lno povezanih s pristopom k EU, so odobrena v 
proračunu za leto 2004 in se predvi deva, da se bodo odražala v bodo čem povečanju primanjkljaja. 
Pričakuje se, da se bo v letu 2005 dav čna konsolidacija ponovno za čela. Zmerni prora čunski 
primanjkljaji predhodnih let so pris pevali k vzdrževanju trenutnih ra čunov primanjkljaja, ki so bili v 
večjem obsegu financirani s tujimi neposrednimi naložb ami. Dogovor tabele valute se je izkazal, kot 
uspešna nominalna rešitev monetarne politike, ki je prispevala k makroe konomski stabilnosti in 
zgodovinsko nizkim stopnjam inflacije. Poudarjena makroekonomska stabilnost je v zadnjih nekaj 
letih privedla do padajo čega trenda obrestnih mer, ki je  prispeval k visoki rasti doma če zadolženosti in 
hitri rasti naložb ter potrošnje.  
Politika v Litvi bi morala biti usmerjena k dosežku vi soke stopnje trajnostne konvergence. Trg dela je 
vzrok zaskrbljenosti. Pri pove čanju makroekonomske stabilnosti v srednjero čnem obdobju bo 
pomembno znižanje visoke stopnje brezposelnosti in na daljnja konsolidacija ja vnih financ. Ohranitev 
litovske konkuren čnosti bo najbolj pomembna za hitro in tr ajnostno konvergenco z EU gospodarstvi. 
Nadaljnje strukturne spremembe bodo nujne pri vzdrževanju obstoje čega trenda rasti produktivnosti, 
ki se zahteva za zapolnitev pomembne luknje produktivnosti med Litvo in povpre čjem EU. Glede na 
to je sistem izobraževanja potrebno prilagoditi potreba m trga dela in razviti RR ter inovacije, kakor 
zahteva pospeševanje zelo potrebnega napre dka pri prehodu na gos podarstvo znanja. Spri čo teh 
izhodišč se Litva soo ča s štirimi poglavitnimi izzivi:  
• Reševanje strukturnih problemov na trgu dela, 
• Vzdrževanje nizkega splošnega državnega primanjkljaja, 
• Izboljšanje pogojev rasti produktivnosti, 
• Razvoj učinkovite konkurence v mrežnih  gospodarskih panogah. 
Reševanje strukturnih probl emov na trgu dela  
Kljub vidnim izboljšanjem na trgu dela v zadnjih dve h letih je stopnja brezposelnosti ostala visoka pri 
12.7 odstotka v letu 2003 in nadalje vztraj a velika strukturna pomanjkljivost. O čitne so velike 
regionalne razlike, s posameznimi obmo čji, ki imajo registrirano stopnjo brezposelnosti okrog 20 
odstotkov. Stopnja brezposelnosti mladih je ostala vi soka pri 23 odstotkih v letu 2002, medtem ko je 
dolgotrajna stopnja brezposelnosti ostala pri 7 odsto tkih. V nizko produktivnem kmetijskem sektorju 
je blizu 17 odstotkov zaposlenos ti, kjer je v naslednjih letih pojav bi stvenega prelivanja delovne sile in 
uveljavljanja dvigajo čega se pritiska na brezposelnost malo verjeten. 
Veliki strukturni primanjkljaji na trgu dela se povezujejo z omejeno zaposlitveno in geografsko 
mobilnostjo delovne sile, neskla dnostjo ponudbe in potreb kvalifikac ij ter pomanjkanjem izobrazbe. 
Kljub visokim stopnjam vklju čenosti v visokem izobraževanju so strokovne kvalifikacije litovske 
delovne sile velikokrat specializirane na podro čjih, ki niso ustrezno usklajeni s trenutno potrebo 
kvalifikacij. Pomanjkanje dela se pojavlja na podro čjih informacijske tehnologije, upravljanja in 
 
SL 30   SL posameznih kategorijah inženirstva. K boljši pril agoditvi strokovnega usposabljanja in terciarne 
izobrazbe trenutnim potrebam bi pripomogla krep itev vezi med izobraževalnimi ustanovami in 
podjetji. Hkrati bi bilo potrebno bodo čim potrebam prilagoditi vseživljenjske dejavnosti 
izobraževanja, ki so nujne za dvig storilnosti delovn e sile, saj so trenutno med državami pristopnicami 
na eni od najnižjih stopenj. Posebno v najmanj razvitih obmo čjih bo koristen nadaljnji trud izboljšanja 
kakovosti in razpoložljivosti strokovne ga usposabljanja. Visok delež brezposelnih nizko kvalificiranih 
delavcev zahteva posebno pozornos t pri dejavnosti usposabljanja te ka tegorije delavcev. Izboljšanje 
strukturne infrastrukture bo posebno v revnejših obmo čjih prispevalo k sprejemu boljših okvirnih 
pogojev za pritegnitev naložb, dvig usposobljenosti de lovne sile in pripravljenost selitve. Nadaljnja 
prizadevanja izboljšanja poslovnega okolja bodo pripomogla ustvariti za poslenost in nadomestiti 
pomanjkanje dela, ki izvira iz i ndustrijskega in kmetijskega preobli kovanja. Sistem olajšav za primer 
brezposelnosti bi se moral uravnati, saj se višina  olajšav za primer brezposelnost ne povezuje s 
prejšnjimi pla čami, kritje zavarovanja v zakonodaji ni jas no opredeljeno in nejasne so povezave med 
prispevki in olajšavami sistema zavarovanja za primer brezposelnosti.  
Vzdrževanje nizkega splošnega državnega primanjkljaja 
Pristojni organi so vztrajali pri svojih dav čnih konsolidacijskih na črtih. Glede na to je splošni državni 
primanjkljaj upadel iz 5.7 odstotka BDP v letu  1999 na 1.4 odstotka v letu 2002. Vendar je 
primanjkljaj svoj padajo či trend obrnil in se rahlo dvignil na 1.7 odstotka v letu 2003. Vlada se je v 
juliju 2003 odlo čila prerazporediti izdatke s sredstvi dodatnega prora čuna, spričo izhodiš č višjega 
pobiranja dohodkov, kot so se pri čakovali v prvi polovici leta 2003. Spremembe so se odražale v 
bistvenih dvigih obstoje čih izdatkov, kar je v letu 2003 prepre čilo nadaljnji padec primanjkljaja, 
predvsem v obliki nadomestil za izgubo prihrankov rubljev8 (približno 0.4 odstotka BDP) in 
kmetijskih subvencij (0.2 odstotka BDP). Prora čun za leto 2004 predvideva nadaljnji dvig 
primanjkljaja, ki je v ve čji meri povezan z gibanjem javnih naložb in višjimi izdatki v povezavi s 
sistemom socialne varnosti in pla čami javnega sektorja, kot tudi z bistvenimi prehodnimi stroški 
pokojninske reforme. Pritiski porabe izvirajo iz  visokih potreb po naložbah in obsežnih dav čnih 
obveznosti in pogojnih obveznosti, ki ozna čujejo tveganje srednjero čne konsolidacije javnih financ.  
Kljub prizadevanjem izboljšanja dav čnega sistema obstaja velik pr ostor za izboljšanje v zvezi z 
učinkovitostjo pobiranja davkov. Državni dohodki so  v odstotku BDP upadli iz 38.1 odstotka v letu 
1998 na 33.8 odstotka v letu 2002, medtem ko so iz datki ostali v veliki meri nespremenljivi. Dodatni 
izdatki prora čunskega na črta se pogosto razporedijo v drugi polovici leta, kar prepre či hitro 
konsolidacijo javnih financ. Položaj procikli čne davčne politike bi lahko sprožil nekatera tveganja, ki 
bi se stopnjevala v dodatnih pritiskih porabe. Čeprav so nizki prora čunski primanjkljaji v zadnjih letih 
prispevali k zmanjšanju pritiskov na trenuten ra čun, bo dav čna politika mogo če morala odigrati vlogo 
pri ublažitvi potencialnega poslabšanja var čevalno-vlagalnega ravnotežja v zasebnem sektorju, 
katerega bi lahko spodbudila sedanja dinamika hitre rasti zadolženosti.  
Izboljšanje pogojev rasti produktivnosti  
Litva je po ruski krizi v letu 1999 imela visoko rast produktivnosti, vendar je stopnja produktivnosti še 
vedno nizka in sicer 42 odstotka EU 15 povpre čja. Delni vzroki nedavne vi soke rasti produktivnosti so 
enkratni u činki zaradi boljše rabe zmogljivosti obstoje čih denarnih sredstev. Za BDP kapitalsko raven 
39 odstotkov EU 15 povpre čja v letu 2002 je potrebna visoka in  trajna rast produktivnosti, ki bo 
znižala vrzel dohodka z EU. Ovire so spri čo teh izhodiš č pomanjkanje sistema izobraževanja in nizka 
raven RR ter inovacij.  
                                                 
8 Država se je državljanom zavezala nadomestiti izgubo prihrankov rubljev v prvih letih prehodne dobe 
in obnoviti lastninske pravice oziroma izpla čati denarne odškodnine za nepremi čnine, ki so bile 
zaplenjene v sovjetskem času. Nepla čane vsote, ki se bodo pla čale bodo ob koncu leta 2003 obra čunane 
za približno 6.7 odstotka BDP. 
 
SL 31   SL Prvič, kljub visoki javni porabi v zvezi z izobraževanje m in visokim številom terciarnih diplomiranih 
študentov obstaja neskladnost med kvalifikacijami, pridobljenimi v sistemu izobraževanja in 
usposabljanja ter potrebami poslovnega sektorja, kot je opisana v prvem poglavitnem izzivu. Vlada 
pripravlja program za implementacijo izobraževalne strategije, ki se razteza  vse do leta 2012. Vseeno 
bo morda potrebno bodo čim potrebam prilagoditi sistem izobraževanja in usposabljanja, medtem ko se 
gospodarska struktura razvija. Drugi č, velik delež sedanje gospodarske strukture temelji na nizko 
tehnoloških dejavnostih. Sprememba strukture bo terjala višji RR in ve č inovacij, ki so med novimi 
državami članicami trenutno med najnižjimi. Ohranjanje  visokih stopenj FDI bi lahko delovalo kot 
katalizator s prenosom znanja in na ta na čin prispevalo k hitrejšim strukturnim spremembam 
gospodarstva, v smeri sektorjev z visoko dodano vr ednostjo in izboljšano storilnostjo. K vzdrževanju 
višje rasti storilnosti bi lahko prispeval tudi nadaljnji razvoj fizikalne infrastrukture. IT izdatki so se iz 
zelo nizke stopnje nekoliko pove čali in nizek IT predor bi lahko bil ovirajo č dejavnik izboljšanju 
storilnosti.  
Razvoj učinkovite konkurence v mrežnih gospodarskih panogah  
Kljub prerazporeditvi v ve čini mrežnih gospodarskih panog, ostaja v vseh slaba u činkovitost 
konkurence, razen v mobilni telefoniji in cest nemu prometu. V januarju 2003 je bil dolo čen trg 
telefonije popolnoma liberaliziran, vendar je edini igralec na trgu še vedno lastnik. Izgleda, da 
zaenkrat še vršilec dolžnosti na trgu telefonije nima ustreznih finan čnih sredstev za u činkovito 
pospeševanje konkurence. Implementacija EU zakono daje glede odprtja trga železnic še ni zaklju čena 
in infrastruktura posebno glede medsebojnih povezav s Poljsko je slabo razvita.  
Odprtje energetskih trgov je privedlo do nekate rih vidnih ugodnosti za potrošnike in tako pri dobavi, 
kot distribuciji vztraja visoka koncentracija razmer ij. Energetski trg je v januarju 2002 odprl za velike 
stranke, kar ustreza četrtini porabe elektri čne energije. Nadaljnja prerazporeditev se predvideva v 
korakih in trenutno te če privatizacija distributerjev elektri čne energije. Vseeno pa okrog 80 odstotkov 
vse elektri čne energije proizvede nuklearna elektrarna  in integracijo z EU energetskim trgom 
preprečuje pomanjkanje medsebojnih povezav z drugimi državami pristopnicami. Tudi trg plina se je 
za velike stranke liberaliziral, kar ustreza 80 odstot kom porabe. Vseeno na trgu ostajajo nekateri 
neodvisni igralci in z zahodnim evropskim plinskim  omrežjem ni nobene medsebojne povezave.  
Specifična priporo čila Litvi  
Uspešno soo čenje z zgoraj opisanimi izzivi zahteva obsežne strukturne reforme, kakor so opredeljene 
v splošnih smernicah (SS) v delu I Splošnih smernic gospodarske politike.  
Za doseganje cilja reševanja strukturni h problemov na trgu dela se Litvi priporo ča, da:  
1. pove ča regionalno mobilnost in zmanjša neskladnost kvalifikacij, medtem ko zagotavlja 
učinkovitost izobraževanja, ukrepe preusposabljanja in drugih aktivnih delovno tržnih politik 
(SS 4, 7 in 8). 
2. izboljša kombinirane spodbudne u činke davkov in olajšav (SS 4). 
Za doseganje cilja vzdrževanja nizkega splošn ega državnega primanjkljaja se Litvi priporo ča, da:  
3. verodostojno in trajnostno zasleduje nizek prora čunski primanjkljaj, v okvirju ve čletnega 
obdobja, v skladu s sklepi, ki jih sprejme Svet, v smislu bodo čega opravljanja nadzora 
proračuna (SS 1). 
4. izogiba procikli čni davčni politiki, ki prepre čuje nadaljnjo znižanje splošnega državnega 
primanjkljaja, zlasti z izogibanjem spremembam prora čuna, ki razporejajo dodatne izdatke, ki 
odgovarjajo višjim dohodkom, kot so bili pri čakovani (SS 2). 
 
SL 32   SL Za doseganje cilja izboljšanja pogojev  rasti produktivnosti se Litvi priporo ča, da: 
5. izboljša u činkovitost in kakovost sistema izobraževanja in usposabljanja in njihovo dovzetnost 
na potrebe trga dela (SS 13). 
6. podpira RR in inovacije, okrepi vezi med r aziskovalnimi ustanovami in poslovnim sektorjem 
in podpira prenos znanja s FDI in višjim IT prodorom (SS 13). 
Za doseganje cilja razvoja u činkovite konkurence v mrežnih gospodarskih panogah se Litvi priporo ča, 
da: 
7. zasleduje liberalizacijo in uveljavi u činkovito konkurenco glede elektri čne energije, 
telekomunikacij in železniških trgov (SS 9). 
8. ustvari in izboljša medsebojne povezave s sosednjimi državami članicami EU (SS 9).
 
SL 33   SL 22. Malta 
Naraščajoča odprta narava malteškega gospodarstva, velik a odvisnost od dohodkov turizma in njena 
majhnost dela gospodarstvo vse bolj ob čutljivo na zunanje gos podarstvo in geopoliti čne pretrese. V 
zadnjih letih je težko mednarodno gospodarsko okolje  in preoblikovanje javnega sektorja prineslo do 
skromne gospodarske rasti, ve činoma preskrbljene z veliko javno pora bo. Trenutno je realna rast BDP 
daleč pod njenim ocenjenim potencialom.  
Kljub počasni gospodarski rasti se v obdobju januar-oktobe r zadnjega leta brezposelnost ni bistveno 
povečala (5.7 odstotka v oktobru 2003), čeprav se v naslednjih mesecih pri čakuje nekaj poslabšanja v 
povezavi s preoblikovanjem ladjedelniških go spodarskih panog in proizvodnjo v turisti čnih sektorjih. 
Malteški splošni napredek pri sprejemu pravne ga reda ni spremlja la izvršitev pomembnih 
gospodarskih reform v zvezi s pristopom k EU v ma ju 2004. Preloženo je bilo urejanje javnega 
sektorja, znižanje državne pomo či, subvencij, pokojninske reforme in sistema zdravstvenega varstva, 
kar je povzro čilo negativni vpliv na gospodarsko rast, izva janje zaposlitve in javnih financ.. Predmet 
zaskrbljenosti ostaja primerjalno nizka raven zapos lenosti, posebno med ženskami. Splošni državni 
primanjkljaj so nadalje poslabšala manjša prizadevanja konsolidacije javnih financ, nižja rast BDP v 
letu 2003, kot je bila pri čakovana in dvig javnih izdatkov, kar je povzro čilo pritisk na trenuten ra čun 
bilance. Politika Malte bi morala zasledovati vi soko stopnjo trajnostne konvergence, zlasti glede 
konsolidacije javnih financ.. Upoštevajo č ta cilj se mora dose či zagon reforme pokojninskega sistema 
in sistema zdravstvenega varstva ter javnega sektorja. Stopnja konkuren čnosti ostaja na nekaterih 
področjih nezadostna, kljub nekaj napredka in so zato potrebna prizadevanja za privatizacijo. Spri čo 
teh izhodiš č se Malta soo ča s štirimi poglavitnimi izzivi: 
• Zagotavljanje trajnostnega znižanja splošnega državnega primanjkljaja in dolgoro čne 
trajnosti javnih financ, 
• Dvig stopnje zaposlenosti, posebno med ženskami, 
• Spodbujanje u činkovite konkurence, upoštevajo č posebne zna čilnosti majhnega doma čega 
gospodarstva. 
Zagotavljanje trajnostnega znižanja splošn ega državnega primanjkljaja in dolgoro čne 
trajnosti javnih financ  
Za rešitev visokega splošnega državnega primanjkljaja prora čuna tvori državni na črt implementacija 
serije ukrepov in okrepitev dav čne izvršbe, ki bo dvignila dav čne dohodke. Zanimivo je poudariti, da 
se pričakuje, da bodo nedav čni dohodki hitreje rasli, kot dav čni dohodki. To je v prvi vrsti zaradi 
zbiranja dohodkov, v skladu s tujo shemo regi stracije in zaradi EU kompenzacije prora čuna v okviru 
Kopenhagenskega paketa . Nekaj znižanj se na črtuje glede neposrednega obdav čenja zaradi uvedbe 
pet-tirnega pobiranja davkov (do sedaj , tri-tirno pobiranje) in obdav čeno bo tudi pove čanje praga 
dohodka.  
Pri izdatkih predstavlja tveganje traj nost javnih financ, visoki izdatki pla č javnega sektorja, pokojnin 
in izdatki zdravstvenega varstva. Glede trenut nih izdatkov je poleg znižanja subvencij zaželen ve čji 
nadzor prilagoditev prispevkov social nega skrbstva in drugih pomožnih programov. Vendar lahko 
kapitalski izdatki vzdržujejo celotne izdatke na visoki stopnji (okrog 50 odstotkov BDP) zaradi 
vztrajnih potreb modernizacije in vzpostavitve nove infrastrukture, čeprav se predvideva padec v letu 
2006 (na 46.6 odstotka BDP).  
Starajoče se prebivalstvo predstavlja pomembno dav čno tveganje trajnosti javnih financ v 
dolgoročnem obdobju, zlasti zaradi sorazmerno visoke stopnje državnega dolga. Pri čakovan hitri dvig 
razmerja odvisnosti starajo čega se prebivalstva med leti 2000 in 2050 (od 18 odstotkov do 
 
SL 34   SL 38.6 odstotkov) bo v prihodnosti privedel do pomembnega dav čnega pritiska na javne finance. 
Medtem, ko se na črtuje reforma 1 stebra pokojninske sheme, ostaja nejasno, kdaj bo implementirana.  
Trajna stopnja izrazitih državnih garancij (22 ods totkov BDP v letu 2002) preti državnemu dav čnemu 
položaju. Državni na črt omejevanja izdaje novih garancij v prihodnosti (upad rezerv na 15 odstotkov 
BDP v letu 2006 ), se bi naj izvaja l s strožjim izvajanjem prora čunskih pravil, ki urejajo izdajo 
garancij. To bi naj prispevalo k srednjero čno načrtovanem upadu stopnje brezpogojnih možnih 
obveznostih in zmanjšanju obstoje čega tveganja izpostavljanja, ki izvira iz izdanih ˝letters of comfort ˝ 
oziroma kreditnih ugodnostih.  
Dvig stopnje zaposlenosti, posebno med ženskami 
Na Malti izgleda trg dela zadosti prožen za prilaga janja gospodarskim pretresom, brez, da bi povzro čil 
dolge dobe visoke brezposelnosti.  Vseeno je bila v septembru 2003 stopnja zaposlitve (53.7 odstotka) 
nizka v primerjavi z EU povpre čjem. Sorazmerno nizka stopnja zapos lenosti je prispevala k nizki 
stopnji zaposlenosti žensk (33.1 odstotka), medt em ko je bila enakovredna moška številka 
(74.2 odstotka) višja od EU povpre čja. Povečanje vseh in ženskih stopenj zaposlenosti je najve čjega 
pomena za širitev osnove prispevkov socialne varnosti glede na starajo če se prebivalstvo. Z ozirom na 
to, so bili pred kratkim sprejeti nekateri ukrepi za spodbujanje vklju čenosti žensk, ker izgleda, da je 
majhna prisotnost žensk na trgu dela v nekem obse gu posledica kulturnih dejavnikov, za katere se zdi, 
da se bodo s časoma premostili. 
Medtem ko vlada v scenariju upadanja stopenj rojstva in starajo čega se prebivalstva spoznava 
pomembnost rasti vklju čenosti žensk, so pobude za pove čanje stopnje vklju čenosti zajete v Zakonu o 
zaposlitvi in industrijskih razmerjih (ERA), ki je stopil v veljavo v decembru 2002 in je bil dopolnjen 
z osmimi pravnimi obvestili (ena od teh skrbi je Uredba glede upravi čenosti do starševskega dopusta). 
Druge pobude na tem podro čju so shema upoštevanja otrok, akcijski na črt enakosti spolov in 
integracija enakosti spolov v javn ih službah. Nadalje lahko k bolj u činkovitem razvoju finan čnih 
sredstev prispeva dovršitev postopka privatizacije in urejanje javnega sektorja, v korist zasebnega 
sektorja in dvig gospodarske u činkovitosti ter zaposlenosti.  
Visoki davki na dohodek izkrivljajo povpraševanje , kot tudi ponudbo delovne sile, medtem ko je 
dejavnost usmerjena k neuradne m gospodarstvu. Zelo nizka sta vrzel med minimalno pla čo in 
olajšavami za brezposelnost, posebno za ve čje družine in zmanjšuje stimulacijo za delo. Omejiti bi se 
tudi morale sheme pred časne upokojitve, ki se uporabljajo kot sredstvo preoblikovanja javnega 
sektorja in usmeriti prizadevanja k preuspo sabljanju. ERA tudi ureja delavce s polovi čnim delovnim 
časom in pogodbe o delu za dolo čen čas, da na ta na čin povečuje prožnost trga dela. Od leta 2001 so 
se dejavnosti strokovnega usposabljanja pove čale, ko je bila ustanovljena malteška šola umetnosti, 
znanosti in tehnologije, čeprav bi se morala izvesti nadaljnja  prizadevanja za izboljšanje ravni 
uspešnosti in sekundarnega izobraževanja in zmanjšati število oseb, ki šolo zapustijo prezgodaj. V letu 
2003 so se ustanovile tri nove ustanove na podro čjih mehani čnega, inženirskega, kmetijskega poklica 
in javnih služb. Pomembno je poudariti izjemno visoko stopnjo pridobitve nizke sekundarne izobrazbe 
in zelo nizko raven pridobivanja višjih  sekundarnih in terciranih stopenj.  
Spodbujanje u činkovite konkurence, upoštevajo č posebne zna čilnosti majhnega doma čega 
gospodarstva  
Zaradi pove čanja konkurence v malteškem gospodarstvu se je uvedlo pomembno število reform. V 
mrežnih industrijah je sektor telekomunikacij zdaj liberaliziran, medtem ko se sektor poštnih storitev 
odpira. V zra čnem prometu je bil odpravljen monopol oskrbovalnih dejavnosti, po mednarodnem 
pozivu za dajanje ponudb. Glede morskega prometa se mora zaklju čiti implementacija pravnega reda. 
Konkuren čnost je slaba v nekaterih sektorjih malteškega gospodarstva, kot je mletje pšenice in žitnih 
klaj in ladjedelniški sektor, kjer se skupaj s postopkom preoblikovanja zmanjšati državne pomo či.  
Specifična priporo čila Malti  
 
SL 35   SL Uspešno soo čenje z zgoraj opisanimi izzivi zahteva obsežne strukturne reforme, kakor so opredeljene 
v splošnih smernicah (SS) v Delu I Sp lošnih smernicah gospodarske politike. 
Za doseganje cilja trajnostneg a zniževanja splošnega državnega primanjkljaja in dolgoro čne trajnosti 
javnih financ se Malti priporo ča, da: 
1. verodostojno in trajnostno zni ža državni primanjkljaj, v okvirju ve čletnega obdobja, v skladu s 
sklepi, ki jih sprejme Svet, v smislu bodo čega opravljanja nadzora prora čuna (SS 1). 
Za doseganje cilja dviga stopnje zaposlenos ti, posebno med ženskami se Malti priporo ča, da: 
2. racionalizira vzajemno delovanje sistema da vkov in olajšav, okrepi stimulacijo za delo in 
zniža obdav čenje dela, da izboljša konkuren čnost (SS 4). 
3. izboljša kakovost sekundarnega izobraževanj a in strokovnega usposabljanja (SS 8). 
4. okrepi preusposabljanje dela, da bo bolj prilago dljiv v primeru prelivanja dela in pospeši 
vrnitev k delu žensk srednjih let (SS 8). 
Za doseganje cilja spodbujanja u činkovite konkurence, upoštevajo č posebne zna čilnosti majhnega 
domačega gospodarstva se Malti priporo ča, da: 
5. si prizadeva pove čati konkuren čnost v dolo čenih sektorjih, kot je mr ežna industrija, živilska 
industrija in ladjedelništvo (SS 9).
 
SL 36   SL 23. Poljska 
Po močni registrirani rasti v pretežnem delu devetd esetih let je Poljska v letih 2001-2002 doživela 
močno gospodarsko upo časnitev. Ob koncu leta 2002 se je okrevan je postopno okrepilo in v letu se je 
realni BDP pospešil za 3.7 odstotka. V letu 2004 bo rast verjetno dosegla predvideno raven približno 
4.5 odstotkov.  
Kljub neverjetnemu napredku preteklih let se Poljska še vedno soo ča z resnimi strukturnimi problemi, 
ki lahko poslabšajo njeno spos obnost, da ostane na poti mo čne rasti. Stopnja brezposelnosti se je v letu 
1999 hitro dvignila in je zdaj približno na 20 odstotk ih, kar je najvišje med državami pristopnicami. 
Vzporedno je o čitno upadla stopnja zaposlenosti in skoraj pol ovica delovnega prebivalstva je brez 
dela. Enakomerno delovanje trga dela ovira vrsta strukturnih problemov, vklju čno z omejeno 
dovzetnostjo pla č na delovne pogoje, odvra čanjem od sistema davkov in olajšav, neskladnostjo 
kvalifikacij in nizko geografsko mobilnostjo.  
Od leta 2000 se je poljski dav čni položaj bistveno poslabšal, tako zaradi cikli čnih dejavnikov, kot tudi 
ublažitve dav čne politike. Splošni državni primanjkljaj se je v letu 2000 pove čal iz 1.8 odstotka BDP 
na 3.6 odstotka v letu 2002. Do nedavne ga so pristojni organi izkazovali dolo čeno nenaklonjenost 
urejanju dav čnih problemov, vklju čno s hitro rasto čim razmerjem dolga. Reform a javnih financ, ki jo 
je vlada sprejela v za četku tega leta predvideva bistveno zm anjšanje porabe, vendar pa prelaga 
potrebno dav čno prilagoditev na leto 2005.  
Politika na Poljskem bi morala biti usmerjena k ci lj dosežku visoke stopnje trajnostne konvergence, 
zlasti glede konsolidacije javnih financ. Poleg tega bi se morala k stabilnosti usmerjena 
makroekonomska politika dopolniti s strukturno reformo za izboljšanje rasti poljske u činkovitosti. 
Sorazmerno nizka stopnja produktivnosti poleg nizkega koriš čenja človeških virov omejuje 
zmogljivost poljskega gospodarstva za dvig tako dejanske, kot tudi pot encialne rasti proizvodnje. Za 
rešitev te zadeve so potrebna nadaljnja prizad evanja za izboljšanje iz obraževanja in sistema 
usposabljanja in ustvarjanje ugodnih pogojev za RR in prevozno tehnologijo. Razen tega zahteva 
gospodarstvo, posebno km etijski sektor ve čje preoblikovanje in še vedno tudi ostaja prostor za 
izboljšanje poslovnega okolja. Spri čo teh izhodiš č se Poljska soo ča z naslednjimi izzivi:  
• Nujno reševanje globokih strukt urnih problemov na trgu dela, 
• Zagotavljanje trajnostnega znižanja splošnega državnega primanjkljaja in dolgoro čne 
trajnosti javnih financ, 
• Izboljšanje pogojev rasti produktivnosti, 
• Pospeševanje preoblikovanja gospodar stva in privatizacije industrije, 
• Izboljšanje poslovnega okolja. 
Nujno reševanje globokih strukturnih problemov na trgu dela  
Poljska ima najvišjo stopnjo brezposelnosti (19.8 odstotka v letu 2002) in najnižjo stopnjo 
zaposlenosti (51.5 odstotka) med državami pristopni cami. Stopnja zaposlenosti je izjemno nizka med 
starejšimi in mladimi ljudmi. Poleg tega poljski trg dela izkazuje naslednje zna čilnosti: visoko stopnjo 
brezposelnosti mladine, bistvene regionalne raz like in visok delež brezposelnih na podeželskih 
območjih.  
Enakomerno delovanje trga dela ovira jo številni strukturni problemi. Prvi č, odraža koncentracija 
brezposelnih v dolo čenih regijah in med dolo čenimi skupinami delno nepopolno prilagoditev pla č 
regionalnim razlikam glede produktivnosti in posameznih stopenj kvalifikacij. Postopek dolo čanja 
 
SL 37   SL plač ni prožen in se pri izvajanju discipline pla č v podjetjih, ki so v državni lasti in v splošnem 
državnem sektorju do sedaj izkazal za neu činkovitega. Poleg tega je nacionalno dolo čena minimalna 
plača sorazmerno visoka glede na povpre čne plače številnih regij in prispeva k vztrajanju visoke 
brezposelnosti med mladimi in ni zko kvalificiranimi delavci.  
Drugič, je na Poljskem davek na delo visok, ka r v uradnem gospodarstvu ustvarja odpor do dela. 
Razen tega kombinacija u činkov sistema davkov in olajšav prispe va k temu, da je delo oziroma 
vrnitev na delo draga odlo čitev in potemtakem odvra čajo vklju čevanja na trg dela. Prvi korak k 
izboljšanju privla čnosti dela bi bila zoožitev meril prim ernosti za invalidske pokojnine in postopna 
odprava olajšav pred časnih upokojitev.  
Tretjič, visoka stopnja brezposelnosti v dolo čeni meri odraža neskladnost kvalifikacij med delovno 
ponudbo in povpraševanjem. Razen tega so stopnje izobrazbe med odraslim prebivalstvom sorazmerno nizke. Nedavno so poljski pristo jni organi sprožili obsežno reformo sistema 
izobraževanja, da bi se bolje prilagodila zahte vam tržnega gospodarstva. Nenazadnje so tudi 
regionalne razlike zaposlenosti in brezposelnosti posle dica nizke geografske mobilnosti, ki bi se lahko 
izboljšala z reformo trga namestitev in izboljšanjem prometne infrastrukture.  
Zagotavljanje trajnostnega znižanja splošn ega državnega primanjkljaja in dolgoro čne 
trajnosti javnih financ  
Od leta 2000 se je poljski dav čni položaj bistveno poslabšal, delno zaradi cikli čnih vzrokov. V letu 
2002 je bil splošni državni primanjkljaj 3.6 odstot ka BDP in predvideva se, da se bo nadalje pove čal 
na 4.1 odstotka v letu 2003. Dav čna širitev zadnjih dveh let je v veliki meri posledica ublažitve 
davčnega položaja. Pri čakuje se, da bo v letu 2004 dav čna politika ostala procikli čna. Vlada je 
nedavno sprejela reformo javnih financ, ki v obdobj u 2004-2007 predvideva var čevanje v socialni 
porabi in upravnih izdatkih. Zaradi parlamenta ostaja negotovost odobritve  celotnega paketa dav čne 
reforme. Upravljanje državnega primanjkljaja je  pomembno Za vzdrževanje trajnostnega trenutnega 
računa primanjkljaja je pomembno upravljanje dr žavnega primanjkljaja, posebno zaradi sedanjega 
varčevalno-vlagalnega presežka zasebnega sektorja, ki  bi se naj v naslednjih letih zelo znižal.  
Močan dvig razmerja državnega  dolga od leta 2001 je povzro čilo poslabšanje dav čnega računa, skupaj 
z upočasnitvijo privatizacije. Čeprav je v skladu z mednarodnimi standardi še vedno sorazmerno nizek 
se raven dolga hitro dviguje in približuje pra gu, ki sproža popravljalni mehanizem v skladu z 
določenimi dav čnimi pravili poljske ustave in zakona o ja vnih financah. Dinamika dolga je predmet 
velike zaskrbljenosti, v skladu z rasto čimi državnimi potrebami izpos oje, izpostavljanju prora čuna 
zunanjemu menjalnemu tveganju in tveganjem pogojnih obveznosti. 
Pogojne obveznosti predstavljajo potencialno veliko tveganje trajnosti javnih financ. Pomemben vir 
teh obveznosti je v sektorjih družb, ki so v lasti države in ki potrebujejo preoblikovanje. Rezerva 
neporavnanih garancij se hitro dviguje in bo v nasl ednjih letih pritiskala na javne finance.  
Demografska struktura na Poljskem je sorazmerno ugodna. Pokojninski sist em je ne glede na to v letu 
1999 prestal veliko reformo, da se prilagodi demograf skim spremembam in spremembam delovne sile 
in prepreči posledice predvidenega mo čnega dviga razmerja staros tne odvisnosti (od 18 odstotkov v 
letu 2000 na 50 odstotkov v 2050). 
Izboljšanje pogojev rasti produktivnosti  
Delovna produktivnost na osebo, zaposleno (v PPS) na  Poljskem je bila v letu 2002 manj kot polovico 
EU15 in pod povpre čjem novih držav članic, kljub sorazmernim proizvodnim dohodkom v obdobju 
1995-2002 . Iz tega razloga proces dohitevanja še ni zadovoljiv. To sorazmerno nizko stopnjo 
produktivnosti je mogo če razložiti z razli čnimi dejavniki.  
 
SL 38   SL Prvič je visok delež zaposlenosti v kmetijstvu in sicer v sektorju s posebno nizkimi stopnjami 
produktivnosti. Težave novih podjetij bodo r asle in pomanjkanje mobilnosti lahko upo časni prehod 
delavcev iz kmetijstva na druge dejavnosti. Drugi č ostaja Poljska pod EU15 povpre čjem glede 
pogojev naložb v ICT in RR. Posebno problemati čna je nizka raven poslovni h naložb v RR (podjetja 
financirajo samo 30 odstotkov celotnih RR izdatkov). Navedeni razlogi vklju čujejo nezadostno 
sodelovanje med raziskovalnimi ustanovami in  podjetji, pomanjkanje visoko kvalificiranega 
človeškega kapitala in dejstvo, da imajo za podjetja kratkoro čna finančna presoja prednost pred 
dolgoročnimi interesi. Dvig kvalificiranosti delovne sile  se bo dosegel tudi s podpiranjem terciarnega 
izobraževanja in vseživljenjskega u čenja. Nizka produktivnost je v resnici povezana s strukturnimi 
problemi na trgu dela, zlasti z neskladnostjo kvalif ikacij, pridobljenimi v sistemu izobraževanja in 
tistimi, ki jih zahteva tržni prostor, skupaj s pot rebo po naložbah in fizikalno infrastrukturo.  
Pospeševanje preoblikovanja gospodarstva  in privatizacije v industriji  
Po slabem za četku je dosegla privatizacija vrhunec v letu  2000 (kot izraženo s FDI, s 5.7 odstotka 
BDP, katerega so dvignile nekatere ve čje enkratne privatizacijske transakcije), ki se je ponovno 
upočasnila, ko je bilo najbolj privla čno premoženje prodano. V državni  lasti ostajajo tradicionalni 
sektorji (med drugim rudarstvo, kemi čni, obrambni sektorji in železnica). V teh sektorjih je poljska 
vlada pred privatizacijo ugodila politiki konsolidacije , s ciljem vzpostavitve “nacionalnih prvakov” ki 
so sposobni konkurirati na trgu EU . Postopek privatizacije je upo časnil pritisk omejevanja 
kratkoročnega socialnega razdora in pomembno posvetovanj e, ki se zahteva s socialnimi partnerji in 
posameznimi ministri. Posledi čno se je bistveno zmanjšala privla čnost podjetij, ki se privatizirajo, kar 
pogosto odvrne potencialne vlagat elje. Vendar pa obstaja dokaz, da so FDI prilivi prispevali k 
preoblikovanju proizvodnega sektorja in izboljšali izvozno zmogljivost ter distribucijske mreže. To je 
delno zato, ker so strateški vlagatelji v njihova podjetja po privatizaciji injicirali izdaten lastniški 
kapital in kvalifikacije ter know-how iz kušnje, kar je privedlo do velikih dobi čkov proizvodnje.  
Začela se je liberalizacija energetskega in p linskega sektorja. Lokalne storitve in storitve 
telekomunikacij na daljavo so se popolnoma liberal izirale v januarju 2002 in mednarodne storitve v 
letu 2003. Vendar raven konkuren čnosti v mrežnih industrijah ni zadovoljiva. V plinskem sektorju 
trenutno sploh ni nobenega lo čevanja. Lastnik je v telekomunikacijah obdržal prevladujo č položaj na 
trgu. Cene mednarodnih klicev so med najvišjimi.  Razen tega je urad za konkurenco lastnika ve čkrat 
obsodil, da izkoriš ča svoj prevladujo č položaj na škodo konkurentov.  
Državna pomo č ostaja visoka (v obliki dav čnih in dolgov socialne varnosti) in višje dolgove, kot druge 
družbe imajo podjetja v državni las ti, kar škoduje financam teh družb. Po registraciji izvršb so bili 
ugotovljeni primanjkljaji pri upravljanju pomo či reševanja in preoblikovanja, kot tudi pri pomo či za 
raziskovanje in razvoj. 
Izboljšanje poslovnega okolja  
Zaradi nedavnih reform je Poljs ka bistveno napredovala pri razvoju MSP sektorja. Zlasti je bil 
vzpostavljen nov register podjetij, ki  za podjetja od 1. januarja 2004 uvaja “vse na enem mestu”. Od 
januarja 2004 je v uporabi tudi enojen 19 odstote n korporacijski davek. V letu 2003 je bil kon čno 
sprejet zakon o solventnosti, ki je uskladil ste čajni okvir z zahtevami modernega tržnega gospodarstva. 
MSP sektor predstavlja približno dve tretjini zapos lenosti in polovico BDP ter izvoza na Poljsko. 
Vendar se MSP nadalje soo ča z naraš čajočimi težavami. Kljub nedavni m reformam, ki podpirajo 
podjetništvo ostaja velikost podjetij majhna in podjet niška klima se še vedno lahko bolj izboljša. To je 
zaradi pomanjkanja človeškega kapitala, delovne mobilnosti, pr emalo razvite infrastrukture (zlasti cest 
in telekomunikacijskih mrež), visokega dav čnega bremena (še posebno prispevki socialne varnosti) in 
ovir likvidnosti. Ti dejavniki omejujejo ustanavlja nje in rast družb. Iz tega razloga obstaja 
zaskrbljenost, da bodo ravno omenjeni problemi tujim vlagateljem zmanjšali privla čnost Poljske 
(FDI). 
 
SL 39   SL Specifična priporo čila Poljski  
Uspešno soo čenje z zgoraj opisanimi izzivi zahteva obsežne strukturne reforme, kakor so opredeljene 
v splošnih smernicah (SS) v delu I Splošnih smernic gospodarske politike.  
Za doseganje cilja nujnega reševanja globokih strukt urnih problemov na trgu dela se Poljski priporo ča, 
da:  
1. pove ča prožnost postopka dolo čanja plač, da zagotovi, da bodo pla če bolje odražale razlike 
produktivnosti kvalifikacij, družb in regij (SS 5). 
2. zmanjša dav čne ovire dela, skupaj s prizadevanji širitve dav čne osnove dela in izboljša 
učinkovitost pobiranja davkov ter izvršilni sistem in preoblikuje sistem davkov in olajšav, da 
odpravi finan čno nenaklonjenost delu, še pose bno velike zanke neaktivnosti poro čenih parov 
in poveča učinkovitost socialne porabe (SS 4). 
3. okrepi ponudbo dela, s prizadevanji boljše prila goditve kvalifikacij delovne sile zahtevam trga 
delovne sile in odpravi ovire regionalne mobil nosti, zlasti z reformami trga namestitev in 
izboljšanjem prometne infrastrukture (SS 7 in 13). 
Za doseganje cilja zagotavljanja trajnostnega zn ižanja splošnega državnega primanjkljaja in 
dolgoročno trajnost javnih financ se Poljski priporo ča, da:  
4. verodostojno in trajnostno zniža splo šni državni primanjkljaj, v okvirju ve čletnega obdobja, v 
skladu s sklepi Sveta, v smislu bodo čega opravljanja nadzora prora čuna (SS 1 in 2). 
5. nadzira reformo pokojninskega sistema, da odvr ne predvideno zvišanje razmerja starostne 
odvisnosti in sprejme ukrepe za znižanje dav čnega tveganja, ki izvira iz rasto čih rezerv 
pogojni obveznosti (SS 15 in 16). 
Za doseganje cilja izboljšanja pogojev rasti produktivnosti se Poljski priporo ča, da:  
6. zasleduje in okrepi prizadevanja izboljšanja u činkovitosti in kakovosti izobraževanja ter 
sistema usposabljanja in njihovo dovzetnost na  spreminjanje kvalifikacijskih zahtev (SS 13). 
7. podpira RR in inovacije, zlasti v poslovnem sektorju in prenos znanja s FDI (SS 13).  
Za doseganje cilja pospeševanja preoblikovanja gospodarstva in priv atizacije v industriji se Poljski 
priporoča, da: 
8. zniža celotno raven državne pomo či, medtem ko preusmeri pomo č k horizontalnim ciljem 
(SS 9 in 14). 
9. spodbuja vstop na trg in u činkovitost konkurence v mrežnih industrijah, medtem ko zasleduje 
večjo povezanost nacionalnih trgov (SS 9).  
Za doseganje cilja izboljšanja pos lovnega okolja se Poljski priporo ča, da: 
10. nadaljuje z zmanjševanjem administrativnih ovir, poenostavitvijo ureditve in podpira rast 
MSP, zlasti z izboljšanjem dostopa do financ (SS 11). 
 
SL 40   SL 24. Slovaška 
Po upočasnitvi stabilizacije v letu 1998 se je rast slov aškega BDP enakomerno pospešila in v letu 2003 
presegla 4 odstotke, drugo leto zapovrstjo. Kljub te mu proizvodnja ocenjenega potenciala ni v celoti 
dosegla.  
Rast proizvodnje je bila podprta z okrepljenimi refo rmami. Glavni primeri so bili preoblikovanje in 
privatizacija ban čnega in ne-finan čnega sektorja. Vendar to ni bilo brez stroškov: stopnja 
brezposelnosti se je v letu 2001 dvignila na ve č kot 19 odstotkov in še vedno znaša približno 17 
odstotkov. Številni primanjkljaji na trgu dela – opazno pomanjkanje regionalne mobilnosti, 
nenaklonjenost sistemu olajšav, neprožnost pla č in neskladnost kvalifikacij – ovirajo ponovno 
zmogljivost reabsorbcije, ki se zdaj rešuje sama. 
Reforme javnih financ so bile t udi do nedavnega zelo omejene in se je splošni državni primanjkljaj v 
letu volitev 2002 gibal na ve č kot 7 odstotkih BDP. Širok dav čni položaj je prispeval k dvigu 
domačega povpraševanja in rasto či, k potrošnji usmerjeni širitvi trenutnega ra čuna primanjkljaja na 
več kot 8 odstotkov BDP. Vladajo ča vlada je z letom 2002 za čela reševati osnovne vzroke dav čnega 
primanjkljaja in na ta na čin podpirati bistveno zoožitev trenutnega ra čuna primanjkljaja v letu 2003.  
Politika Slovaške bi morala biti usmerjena k dosežk u visoke stopnje trajnos tne konvergence, posebno 
glede konsolidacije javnih financ . Tako nadaljnja konsolidacija ja vnih financ, kot tudi rešitev 
nezadostnega koriš čenja slovaških človeških virov morata podpirati po litiko, ki prispeva k ohranjanju 
močne rasti proizvodnje v srednjero čnem in dolgoro čnem obdobju. To zahteva zlasti krepitev in 
raznolikost rasti ter zaposlitve no osnovo, pospeševanje podjetniške klime z izboljšanim pravnim 
okvirjem in sodno ter upravno storitveno sposobnost.  Nadalje se mora dvigniti stopnja produktivnosti 
in Slovaška pripraviti na svoj moreb itni prehod na gospodarstvo znanja. Spri čo teh izhodiš č se 
Slovaška soo ča s štirimi poglavitnimi izzivi:  
• Zagotavljanje nadaljnjega trajnostnega zni žanja splošnega državnega primanjkljaja, 
• Nadaljevanje reševanja globokih strukt urnih problemov na trgu dela,  
• Izboljšanje poslovnega okolja in podpiranje podjetništva, 
• Izboljšanje pogojev rasti produktivnosti.  
Zagotavljanje nadaljnjega trajnostnega znižan ja splošnega državn ega primanjkljaja  
Splošni državni primanjkljaj se je iz 7.2 odstotka BDP v letu 2002 znižal na ocenjenih 5 odstotkov 
BDP v letu 2003 in na ta na čin podprl omejevanje trenutnega ra čuna primanjkljaja. Že je bil sprejet 
velik del obsežnega zapisnika reform javnih fina nc. Te reforme bodo podprle nadaljnja znižanja 
primanjkljaja in prispevale k vzdrževanju trenutnega ra čuna primanjkljaja v vzdržnem obmo čju, če bi 
zasebni neto prihranki ponovno postali manj ugodni. Obseg  in hitrost reform je bil neverjeten. Vendar 
tudi vodijo do pomembnih negotovosti glede izvrševanja prora čuna v letu 2004 in kasneje. Tveganja 
izvirajo posebno iz osnovne narave dav čnih reform, predvsem z uvedbo pavšalne dav čne stopnje na 
dohodek v višini 19 odstotkov za podjetnike in po sameznike. Te reforme vodijo do negotovosti 
predvidevanja dohodkov. Negotovosti osta jajo tudi glede odhodkov, vklju čno z upoštevanjem 
nadaljnjih zdravstvenih ukrepov. Poleg tega se bistveni del na črtovanega znižanja odhodkov opira na 
nižje načrtovane postavke, ki temeljijo na en akomerni nominalni konvergenci.  
Nadaljevanje reševanja globokih strukt urnih problemov na trgu dela 
Slovaška ima med državami pristopnicami eno najn ižjih stopenj zaposlenosti (okrog 57 odstotkov) in 
drugo najvišjo stopnjo brezposelnosti (trenutno okrog 17 odstotkov). Zaposlenost je posebno nizka v 
starostni skupini nad 55 let. Brezposelnost je zgoš čena med mladimi (pod 24) in nizko kvalificiranimi 
 
SL 41   SL delavci. Regionalne razlike so velike. Osnovna st rukturna pomanjkanja na trgu dela imajo ve č vidikov 
in se zdaj bolj odlo čno obravnavajo. 
Spodbude za delo in zapustitev neur adnega sektorja se krepijo z reformo sistema olajšav socialne 
varnosti in pokojninsko reformo, vklju čno z naraš čanjem upokojitvene starosti na še vedno 
sorazmerno nizko stopnjo 62 let.  Regionalna mobilnost se pove čuje s finan čno podporo tistim, ki se 
redno vozijo v službo in olajšavami namestitve, vendar nadalje ostaja omejena na prometno 
infrastrukturo in delovanje trga namestitev, ki se le postopno izboljšujeta. Čeprav se krepijo ukrepi 
preusposabljanja je posebno neskladn ost kvalifikacij ovira za ponovno vklju čevanje dolgotrajno 
brezposelnih. K vztrajni brezposelnosti mladih pr ispeva še vedno nizka formacija izobraževalnega 
sistema z zahtevami tržnega gospodarstva.  
Odpiranje delovnih mest pospešujejo nedavne spremembe delovnega zakona, ki dovoljujejo ve čjo 
prožnost delovnih razmerij. Vendar mehanizem dolo čanja plač še ni dovolj prožen in nezadostno 
zadovoljuje posebne podjetniške pogoje. V nasprotju  s tem ciljem poteka zlasti možnost upravnih 
širitev kolektivnih pla čnih pogodb podjetjem, ki niso sodelovala  v pogajanjih. Razen tega imajo lahko 
minimalne pla če negativni u činek na povpraševanje dela in neza dostno odražajo lokalne pogoje trga 
dela.  
Slovaška težko dosegljiva reforma dohodnine, ki je v veljavi od za četka leta 2004, bo okrepila tako 
odpiranje delovnih mest, kot tudi pripravljenost do  dela. V nasprotju,s tem so se združene stopnje 
zdravstvenih in socialnih prispevkov znižale na  še vedno visoko stopnjo skoraj 48 odstotkov bruto 
plače.  
Izboljšanje poslovnega okolja in  podpiranje podjetništva  
Vlada je v zadnjih letih uvedla številne ukrepe za izboljšanje poslovnega ok olja. Postopek ustanovitve 
novega podjetja se je bistveno poenostavil in skrajšal. Pripravlja se nova ste čajna zakonodaja, ki bi naj 
nadomestila sedanji sistem, v skladu s katerim je ste čajni postopek izredno dolg in dejansko ne 
dopušča nobenega prostora za preoblikovanje družb, ki so v težavah. Poslovno okolje se je nadalje 
okrepilo z bistveno pospešitvijo liberalizacije cen v letu 2003 in uvedbo novega zavarovalnega 
zakona.  
Kljub tem izboljšavam še vedno obstajajo bistvene  ovire podjetništva na Slovaškem. Celotna stopnja 
nastanka novih podjetij je sorazmerno nizka. Stopnj a pravne negotovosti ostaja glede na pregled 
podjetij glavna slabost. To izvira iz pogosto neza dostnega in negotovega pra vnega okvirja in posebno 
slabe pravne izvršljivosti, ki pogosto trpi zaradi pomanjkanja kakovosti, pravo časnosti in 
transparentnosti.  
Izboljšanje pogojev rasti produktivnosti  
Medtem ko se ohranja sorazmerno visoka rast delovne produktivnos ti je raven produktivnosti še vedno 
nizka (okrog 58 odstotkov EU povpre čja v letu 2003). Dejavniki, ki prispevajo k temu stanju so 
pomanjkanje prožnosti sistema izobraževanja, s kupaj z odhodki, RR in dejavnostjo inovacij.  
Sistem izobraževanja ne ustreza primerno potrebam  trga dela. To je pose bno v primeru sekundarnega 
šolanja, ki pogosto proizvede diplomirane študent e z neuporabnimi kvalifikacijami. Poleg tega je zelo 
nizek delež terciranih diplomiranih študentov. Visok delež dolgotrajno brezposelnih predstavlja 
dodaten izziv strokovnim programom in program om usposabljanja. Nadalje so v letu 2001 
izdatkiizobraževanja padli na eno na jnižjih stopenj med novimi državami članicami. V skladu s temi 
problemi je vlada naredila prve korake k racionalizaciji sistema, z izboljšanjem u činkovitosti in 
povečanjem sredstev financiranja.  
V letu 2002 so izdatki RR predstavljali le 0.59 odstotka BDP, manj kot v ve čini pristopnih držav. Zelo 
nizka je dejavnost inovacij, ki se ocenjuje po številu patentnih prijav. Vlada je  sprejela nekaj ukrepov 
 
SL 42   SL za izboljšanje stanja RR (npr. z izboljšanjem pravne ga okvirja za RR), in si prizadeva zvišati javna 
finančna sredstva, ki bodo razpoložljiva za RR. 
Specifična priporo čila Slovaški  
Uspešno soo čenje z zgoraj opisanimi izzivi zahteva obsežne strukturne reforme, kakor so opredeljene 
v splošnih smernicah (SS) v Delu I Sp lošnih smernicah gospodarske politike. 
Za doseganje cilja trajnostnega zn iževanja splošnega državnega primanjkljaja se Slovaški priporo ča, 
da: 
1. verodostojno in trajnostno zniža splo šni državni primanjkljaj, v okvirju ve čletnega obdobja, v 
skladu s sklepi Sveta, v smislu bodo čega opravljanja nadzora prora čuna (SS 1). 
Za doseganje cilja reševanja gl obokih strukturnih problemov na trgu dela se Slovaški priporo ča, da:  
2. okrepi ponudbo dela z odpravo ovir regi onalne mobilnosti in z zmanjšanjem neskladnosti 
kvalifikacij in na ta na čin zagotovi u činkovitost ukrepov preusposabljanja in drugih aktivnih 
delovno tržnih politik (SS 4, 7 in 8).  
3. sproži dodatno povpraševan je dela z dopustitvijo ve čje prožnosti mehanizma dolo čanja plač 
(SS 5 in 18).  
4. zniža visoke kombinirane stopnje zdravstv enih in socialnih prispevkov, z opazovanjem 
skupnih prora čunskih konsolidacijskih pritiskov, zlasti pr i ukrepih reform dodatnega sistema 
zdravstvenega varstva in ob upoštevanju dodatn ih sprememb stebra sprotnega prispevnega 
kritja pokojninskega sistema, zlas ti nadaljnjega starostnega naraš čanja (SS 4 in 16). l 
Za doseganje cilja izboljšanja poslovne klim e in podpiranja podjetništva se Slovaški priporo ča, da: 
5. okrepi zakonodajni okvir, ki podpira podjetništ vo in izboljša njegovo izvršljivost, zlasti s 
sprejemom nove ste čajne zakonodaje in pove čanjem zmogljivosti ter transparentnosti sodnega 
sistema (SS 11 in 12). 
Za doseganje cilja izboljšanja pogojev rasti produktivnosti se Slovaški priporo ča, da: 
6. izboljša u činkovitost in kakovost izobraževanja in sistema usposabljanja in njegovo 
dovzetnost na zahteve spreminjanja kvalifikacij (SS 13). 
7. spodbuja RR in inovacije ter podp ira prenos znanja s FDI (SS 13).
 
SL 43   SL 25. Slovenija 
V minulem desetletju je Slovenija izkazala stabilno rast; realna vrednost BDP raste po stopnji od 3 do 
5 odstotkov že od leta 1993. Po nedavni upo časnitvi je pri čakovati, da se bo rast BDP pobrala in se 
postopoma približala potencialni rasti proizvodnje,  ki je ocenjena na približno 4 odstotke.  
Navzlic splošni trdnosti gospodarstva in hvalevrednim dosežkom na številnih podro čjih, so dolo čene 
šibkosti še vedno prisotne. V zadnjih dveh letih je inflacija ob čutno upadla, kljub temu pa ostaja 
razmeroma visoka (5,7 odstotka leta 2003), zato še vedno ostaja nekoliko zaskrbljujo ča in se uvrš ča 
med poglavitne politi čne naloge. Vlada je oblikovala ustr ezno politiko trajnostnega zniževanja 
inflacije, s ciljem ustvariti pogoje za uspešen vstop v EU. V skladu s tem izvaja strukturne reforme, 
katerih cilj je pospešiti liberalizacijo  cen. Vladno nadzorovane cene tr enutno tvorijo 16 odstotkov CPI 
– kar je najmanjši delež med vs emi državami pristopnicami. Spri čo neučinkovite konkurence v 
sektorju javnih gospodarskih služb in  nezadostne prilagodljivosti tako finan čnega sektorja kot trga 
dela, pa bo treba na potrditev traj nostnega zniževanja inflacije še po čakati.  
Proces prestrukturiranja gospodarstva je vplival negativno na razmere na trgu dela; v obdobju 1996-
2000 je stopnja zaposlenosti v predel ovalni industriji doživela strmoglav padec. Prehod delovne sile iz 
tega sektorja v storitveni sektor je omilil gospodarske  in socialne težave, skupno rast nezaposlenosti pa 
je upočasnil ukrep pred časnega upokojevanja. Čeprav so razmere na trgu de la v splošnem pozitivne, 
so strukturni problemi brezposelnosti še vedno pris otni. Delež dolgotrajne brezposelnosti je visok, 
zlasti med starejšimi, nizko kvalificiranimi osebami. Skrb zbujajo ča je tudi nizka stopnja zaposlenosti 
med delavci, starejšimi od 55 let, zlasti v povezav i z vsesplošnim pojavom staranja prebivalstva. 
Za ustvarjanje potrebnih za poslitvenih možnosti in pove čevanje vklju čenosti razli čnih skupin v trg 
dela, kar bi v prihodnosti izbo ljšalo gospodarske rezultate, je treba nadaljevati prizadevanja za 
promocijo podjetništva, spodbujanje inovacijski h zmogljivosti poslovnega sektorja in krepitev 
učinkovite konkurence v vseh segmentih gospodarstva.  Gospodarske in ostale politike v Sloveniji bi 
kazalo usmeriti v doseganje visoke stopnje trajnostne konvergence. Spri čo teh izhodiš č se Slovenija 
sooča s štirimi poglavitnimi izzivi:  
• Trajnostno zniževanje inflacije, 
• Povečanje stopnje zaposlenosti, zl asti starejših delavcev, 
• Izboljšanje  razmer za trajnostno rast produktivnosti, 
• Pospeševanje razvoja u činkovite konkurence v vseh segmentih gospodarstva, zlasti v mrežnih 
industrijah. 
 
SL 44   SL Trajnostno zniževanje inflacije 
Čeprav se inflacija znižuje, je še vedno razmeroma vi soka. Leta 2003 je stopnja inflacije znašala 5,7 
odstotka, kar je precejšnje zmanjšanje v primer javi s 7,5 odstotka leto poprej. Trenutno upadanje 
inflacije je spodbudno, čeprav se zdi, da je delno posledica posebnih dejavnikov, ki so povezani z 
omejitvami vladno nadzorovanih cen in posrednimi davki, kakor tudi s pogostimi korekcijami 
bencinskih trošarin. Inflacijske pritiske še na prej ustvarjajo pomanjkanje konkurence v razli čnih 
sektorjih, neprilagodljivi trgi delovne sile in še ve dno razširjeni mehanizmi indeksacije. K trdoživosti 
inflacije prispevajo tudi drugi pomembni dejavniki; ohlapna denarn a politika in stalna depreciacija 
slovenske denarne enote, ki se je sicer zdaj umirila, prispevata k vztrajnosti inflacije.  
Vlada je brzdanje inflacije zastavila kot pre dnostno nalogo v predpristopnem obdobju in v skladu s 
tem sprejela usklajene protiinflacijske ukrepe. Uvedla je celovit na črt nadzorovanja cen, ki prepre čuje, 
da bi vladno nadzorovane cene in dav čne spremembe prekora čile ciljno stopnjo inflacije ob koncu 
leta. Kar se ti če cilja nadaljnjega uveljavljanja posplošene deindeksacije gospodarstv a, je bil narejen 
korak naprej leta 2003, in sicer v obliki uradne odprave indeksacije  obrestne mere ("temeljna obrestna 
mera" ali TOM) in socialnega sporazuma o novi metodi usklajevanja pla č. Za plače v javnem sektorju 
je bila uvedena dolgoro čno usmerjena indeksacija, ki je za čela veljati julija 2004, medtem ko je treba o 
podobni politiki v zasebnem sektorju šele dose či dogovor. Poleg tega je treb a usklajeno uravnotežiti 
tudi podro čje javnih financ. Nujno je tudi hitrejše iz vajanje strukturnih reform, s ciljem dose či 
trajnostno zniževanje inflacije in boljše gospodarske rezultate. 
Povečanje stopnje zaposlenosti, zlasti starejših delavcev 
Stopnja zaposlenosti v Sloveniji, ki je bila  s 63,4 odstotka leta 2002 blizu povpre čja v EU, je ena od 
najvišjih v državah pristopnicah. Stopnja brezposelnosti,  ki nenehno upada že od leta 1998 in se je leta 
2002 ustavila pri 6,0 odstotka, se tudi uvrš ča med najnižjimi v skupini držav pristopnic. Vendar pa 
ostaja dolgotrajna brezposelnost s 60 odstotki še vedno visoka, zlasti med starejšimi, nizko 
kvalificiranimi delavci, starejšimi  od 55 let. Skupaj z drugimi strukt urnimi neskladji na trgu delovne 
sile (brezposelnost med mladimi, brezposelnost invalidov, ob čutna razlika med deležem brezposelnih 
moških in deležem brezposelnih žensk, nizka stopnj a izobrazbe nezaposlenih, velika razhajanja med 
regijami) je bilo pove čanje stopnje zaposlenosti med starejšimi dolo čeno kot ena od pomembnejših 
nalog v prihodnosti. Leta 2002 je stopnja brezposelnosti oseb, st arih med 55 in 64 let, znašala 3 
odstotke, stopnja zaposlenosti pa je bila 24,5 od stotka, kar je zelo nizek delež v primerjavi s 
povprečjem EU, ki znaša 40,1 odstotka. To je posledica nizke upokojitvene starosti, ki je leta 2001 v 
povprečju znašala samo 57 let. Prestrukturiranje gospodarstva je potisn ilo v upokojitev (ali 
brezposelnost) razmeroma mlade ljudi. Pokojninska  reforme, uvedena leta  2000, je upokojitveno 
starost že rahlo zvišala. Kljub temu pa u činki te reforme ne bodo vidni takoj, saj bodo na porast 
stopnje zaposlenosti starejših oseb vplivali postopoma. Pri čakovati je, da bo razlika med stopnjo 
zaposlenosti starejših ljudi v Sloveniji in stopnjo zaposlenosti starejših v EU, še naprej precejšnja.  
Spričo tega mora biti politika zaposlovanja usmerjena pr edvsem v odpravljanje teža v, ki izhajajo iz 
nezaposlenosti starejših ljudi, ter v spodbujanje dejavnih oblik pove čevanja njihove zaposljivosti. To 
je zlasti pomembno z vidika vse ve čjih tveganj neznosnih finan čnih obremenitev, ki so posledica 
neugodnih demografskih gibanj. Napovedi kažejo, da bo delež vzdrževanih starejših ljudi zrasel z 20 
odstotkov leta 2000 na 38 odstotkov leta 2025,  leta 2050 pa celo na 66 odstotkov. Nadalje, 
spodbujanje dela kot takega in ak tivnega življenjskega sloga je nujen predpogoj v okviru boja proti 
revščini in socialni izklju čenosti. 
Izboljšanje pogojev za trajno stno rast produktivnosti 
Čeprav se stopnja produktivnosti uvrš ča na drugo najvišje mesto med novimi državami članicami, je 
še vedno ob čutno pod povpre čjem EU-15 (69,5 odstotka leta 200 3). Rast produktivnosti dela v 
Sloveniji je bila razmeroma visoka v obdobju 1995-1999, ko  je produktivnost v povpre čju rasla po 
 
SL 45   SL letni stopnji 4,8 odstotka. Od takrat naprej se je upo časnila (povpre čno 2 odstotka na leto v obdobju 
1999-2002), kar Slovenijo uvrš ča na rep lestvice držav pristopnic v tem obdobju. Hitrejšo rast 
produktivnosti potencialno zavirata dva elementa:  
Kot prvo, podjetniška dejavnost aktivnega prebivalst va ostaja na razmeroma nizki ravni, zlasti zaradi 
še vedno visokih administrativnih ovir, ki zaviraj o tako ustanavljanje novih podjetij kot poslovanje 
obstoječih podjetij. Dolo čena prizadevanja za poenostavitev post opkov ustanavljanja podjetij so bila 
že vložena. Kljub temu pa je še precej pr ostora za izboljšanje poslovne zakonodaje in 
administrativnega okolja, saj je še vedno čutiti razprostranjenost birokratskih in dolgotrajnih 
postopkov, kakor tudi težav pri nakupu zemljiš č za industrijsko rabo.  
Druga ovira je slaba u činkovitost izdatkov za raziskave in razvoj, in sicer v smislu prenosa znanja v 
poslovni sektor, patentiranja in inovacij na podro čju razvoja izdelkov in poslo vnih procesov. Slovenija 
je z 1,6 odstotka BDP porabe za raziskave in razvoj leta 2001 na čelu novih držav članic, še vedno pa 
zaostaja za povpre čjem EU. Slovenija je uvrš čena na najvišje mesto tudi po številu patentnih prijav, 
poslanih Evropskemu uradu za patente, vendar so njeni dosežki na tem podro čju (41 na milijon 
prebivalcev v letu 2001) še vedno precej pod povpre čjem EU. Poleg tega je delež raziskovalcev, 
zaposlenih v poslovnem sektorju, v pr imerjavi z javnim sektorjem razmeroma majhen (ena tretjina v 
primerjavi z dvema tretjinama), za povrhu pa je zaz nati tudi šibko inovacijska dejavnost v sektorju 
visokih tehnologij.  
Pospeševanje razvoja u činkovite konkurence v vseh se gmentih gospodarstva, zlasti v 
mrežnih industrijah. 
Slovenija nadaljuje po poti vse ve čje liberalizacije blagovnih trgov  in mrežnih industrij, pri čemer pa 
je treba u činkovitost konkurence še pove čati. Zlasti Uradu za varstvo konkurence so bile dodeljene 
ustrezne pristojnosti za izvajanje nadzora nad om ejevalnimi sporazumi in kakršno koli zlorabo 
prevladujo čega položaja in združitev, vendar so nj egove upravne zmoglji vosti v smislu finan čnih in 
človeških virov premajhne, da bi lahko zagotovile  ustrezno delovanje urada. Poleg tega sedanja 
zakonodaja uradu ne dovoljuje, da dolo či denarne kazni, ki bi krš itelje odvrnile od protikonkuren čnega 
obnašanja. 
V zadnjih letih je Slovenija za čela liberalizirati svoje mrežne industrije. Na podro čju telekomunikacij 
se je zakonsko odpiranje trga za čelo leta 2001, neodvisna agencija, pristojna za nadzor tega podro čja, 
pa je bila ustanovljena leta 2002 . Kljub temu pa v notranjem prometu stacionarne telefonije še ni 
učinkovite konkurence, saj ima nacionalni operater še vedno v lasti 100 odstotni tržni delež. Visoka 
cena medomrežnih povezav, skupaj z reguliranimi nizkimi cenami klicev tako v lokalnem kot 
notranjem državnem prometu, je glavna ovira za vsto p novih operaterjev na trg stacionarne telefonije. 
Kar se tiče energetskega sektorja, im ajo veliki porabniki elektri čne energije (66 odstotkov elektri čne 
porabe v Sloveniji) možnost svobodne iz bire dobavitelja, tako da lahko najve čji porabniki kupujejo 
električno energijo iz drugih držav že od leta 2002. De jstvo pa je, da je obseg mednarodnih menjav 
omejen na najve č 20 odstotkov skupne porabe elektri čne energije. V sektorju plina imajo najve čji 
porabniki možnost svobodne izbire  dobavitelja (z deležem 50 odstot kov porabe plina v Sloveniji) od 
1. januarja 2003, vendar v praksi ne morejo  preiti na drugega dobavitelja zaradi dolgoro čnih pogodb s 
trenutnim dobaviteljem, ki se raztezajo do leta 2007. 
Specifična priporo čila za Slovenijo 
Uspešno soo čenje z zgoraj opisanimi izzivi zahteva obsežne strukturne reforme, kakor so opredeljene 
v splošnih smernicah (SS) v Delu I Sp lošnih smernicah gospodarske politike.  
Za doseganje cilja trajnostnega zni ževanja inflacije se Sloveniji priporo ča, da 
1. pospeši strukturne reforme, usmerjene v liberalizacijo vladno nadzorovanih cen, in 
nadaljuje izvajanje deindeks acije, zlasti mehanizma za dolo čanje plač (SS 5). 
 
SL 46   SL Za doseganje cilja zniževanja stopnje brezposelnosti,  zlasti starejših delavcev, se Sloveniji priporo ča, 
da:  
2. pregleda  sistem davkov in olajšav, s poudarkom na vklju čevanje starejših ljudi v trg dela, ter 
vnovič ovrednoti ukrepe, ki spodbujajo aktivni življenjski slog starejših ljudi na podlagi 
vseživljenjskih izobraževalnih dejavnosti, ka kor tudi da poskuša odpraviti neskladja med 
pogoji za delo za dolo čen čas in pogoji za delo za nedolo čen čas (SS 4, 8). 
Za doseganje cilja trajnostnega pove čevanja produktivnosti se Sloveniji priporo ča, da: 
3. še naprej zmanjšuje čas in stroške, potrebne za ustanov itev novega podjetja, ter poenostavi 
upravne postopke, ki ovirajo podjetja (SS 11). 
4. spodbuja raziskovanje in razvoj v poslovnem se ktorju in izboljšuje kakovost terciarne 
stopnje izobraževalnega sistema (SS 13). 
Za doseganje cilja pospeševanja razvoja u činkovite konkurence v vseh segmentih gospodarstva, zlasti 
v mrežnih industrijah, se Sloveniji priporo ča, da: 
5. okrepi upravne zmogljivosti Urada za varstvo konkurence ter olajša vstop novih 
konkurentov v omrežni gospodarski panogi in nakup zemljiš č za industrijsko rabo 
(SS 9).