OBVESTILO KOMISIJE

Smernice

Dokazilo o zakoniti pridobitvi živih živali vrst iz Priloge B in potrebna dokazna dokumentacija

(2019/C 107/02)

Cilj smernic Komisije je biti v podporo pristojnim organom držav članic EU pri izvajanju uredb EU o trgovini s prostoživečimi rastlinskimi in živalskimi vrstami (1) v primerih, ko je treba zakonito pridobitev živih osebkov živalskih vrst iz Priloge B k Uredbi (ES) št. 338/97 ali njihov vnos v EU dokazati z dokazno dokumentacijo, zato da države članice uporabijo enakovredne standarde za dokumente, ki se štejejo za dokazilo o zakoniti pridobitvi.

1. Ozadje

Osebki vrst iz Priloge A k Uredbi (ES) št. 338/97 (v nadaljnjem besedilu: osnovna uredba) se praviloma ne smejo uporabljati v komercialne namene. Komercialni nameni vključujejo „kupovati, ponujati v odkup, […] pridobivati v komercialne namene, javno prikazovati v komercialne namene, uporabljati za komercialno korist ter […] prodajati, posedovati za prodajo, ponujati za prodajo ali prevažati za prodajo“ (člen 8(1)).

Prepovedi, ki se uporabljajo za osebke vrst iz Priloge A, se uporabljajo tudi za osebke vrst iz Priloge B, za katere pristojnemu organu zadevne države članice ni mogoče zadovoljivo dokazati, da so bili pridobljeni (ali kadar je primerno, vneseni v EU) v skladu s konvencijo CITES, uredbami in ustrezno nacionalno zakonodajo o ohranjanju vrst (člen 8(5)).

Za uporabo osebkov vrst iz Priloge A v komercialne namene mora pristojni upravni organ praviloma izdati potrdilo o izjemi. Oblika in vsebina tega potrdila sta jasno opredeljeni v uredbah EU o trgovini s prostoživečimi rastlinskimi in živalskimi vrstami. Če se v komercialne namene uporabijo osebki vrst iz Priloge B, pa potrdilo ni potrebno. Oblika in vsebina dokazila o zakonitem uvozu ali zakoniti pridobitvi iz člena 8(5) v osnovni uredbi nista določeni. Posledično lahko pristojni organi držav članic EU vsebino takega dokazila razumejo različno.

Za dokaz, da je bil osebek vrste iz Priloge A, B ali C, pridobljen v eni državi članici in bo izvožen iz druge, je v skladu z zakonodajo države članice porekla lahko potrebna dokazna dokumentacija (2).

Prav tako je lahko dokazna dokumentacija potrebna pri ponovnem izvozu za dokaz, da so bili osebki vrst iz Prilog A, B ali C uvoženi v skladu z:

— osnovno uredbo (po njenem začetku veljavnosti dne 3. marca 1997),

— Uredbo Sveta (EGS) št. 3626/82 (3) (med 1. januarjem 1984 in zadnjim dnem veljavnosti uvoznega dovoljenja, izdanega na podlagi navedene uredbe),

— konvencijo CITES (pred letom 1984) ali

— so bili uvoženi pred začetkom veljavnosti navedenih aktov za osebke ali v državi članici EU pridobitve (člen 5(3) in (4) osnovne uredbe (glej oddelek 3.5.8 referenčnih smernic (4))).

Za ta namen je treba izdati potrdila iz člena 47 izvedbene uredbe.

Nekatere dodatne informacije so navedene v referenčnih smernicah. Vendar ni dodatnih informacij o primerih, ko dokazna dokumentacija ni urejena z uredbami EU o trgovini s prostoživečimi rastlinskimi in živalskimi vrstami, zlasti za trgovino z vrstami iz Priloge B znotraj EU (člen 8(5) osnovne uredbe).

Smernice so torej potrebne, da bi države članice EU imele skladne pristope in bi uporabljale enakovredne standarde za dokumente o zakoniti pridobitvi, vključno s tem, kaj je sprejemljivo dokazilo o zakoniti pridobitvi. Skladnost v državah članicah EU se lahko doseže z določitvijo smernic o razlagi člena 5(2)(b), (3) in (4) ter člena 8(5) osnovne uredbe. Države članice EU so pozvane, naj v nadaljevanju navedene informacije uporabljajo za vsak primer posebej in sorazmerno z vsakim primerom, ki ga bodo morale obravnavati.

2. Status dokumenta

Smernice so pripravile službe Komisije, osnutek pa je potrdil Odbor za trgovino s prostoživečimi živalskimi in rastlinskimi vrstami, ustanovljen na podlagi člena 18 osnovne uredbe, in torej tudi pristojni organi držav članic EU.

Namen teh smernic je, da so nacionalnim organom v pomoč pri uporabi osnovne uredbe. Smernice niso pravno zavezujoče, njihov edini namen je navesti informacije o nekaterih vidikih osnovne uredbe in izvedbene uredbe ter ukrepih, ki se štejejo za dobro prakso. Smernice ne nadomeščajo, dopolnjujejo ali spreminjajo določb veljavnega prava Unije iz oddelka 1 tega dokumenta, ki ostajajo pravna podlaga, ki se mora uporabljati. Prav tako se ta dokument ne bi smel obravnavati ločeno, temveč ga je treba uporabljati v povezavi z zakonodajo, ne kot samostojno referenco. Za uradno razlago prava Unije je pristojno samo Sodišče Evropske unije.

Komisija bo smernice objavila na spletu, objavijo pa jih lahko tudi države članice EU. Odbor za trgovino s prostoživečimi živalskimi in rastlinskimi vrstami jih bo pravočasno pregledal.

3. Razlaga člena 5(2)(b), (3) in (4) ter člena 8(5) osnovne uredbe

Smernice se osredotočajo na žive živalske osebke iz Priloge B. Razlikujejo med „uvoženimi živalmi“ in živalmi, „gojenimi v ujetništvu v EU“ (5).

Nekatere vrste iz Priloge B so v EU pogosto gojene v ujetništvu, kadar nacionalna zakonodaja ali zadevni pristojni nacionalni organi določijo, da obstaja majhno tveganje za vključitev nezakonito pridobljenih osebkov v trgovino (6). Preverjanje izvajanja predpisov za take vrste se lahko šteje za manj pomembno prednostno nalogo. Spodnje smernice so namenjene vrstam, ki pomenijo večje tveganje.

Države članice EU se spodbujajo, naj si s Komisijo in drugimi državami članicami izmenjujejo informacije o vrstah, za katere menijo, da pomenijo manjše tveganje, ker se z njimi trguje zlasti kot z osebki, gojenimi v ujetništvu v EU.

Države članice EU se spodbujajo, naj informacije v nadaljevanju uporabijo sorazmerno in za vsak primer posebej.

(a) Uvoženi osebki (7)

Za uvožene osebke vrst iz Priloge B se zdita potrebna in zadostna izmenjava informacij med državami članicami EU ter izvedba posvetovalnega postopka med zadevnimi državami članicami EU. V nekaterih primerih, zlasti kadar so osebki označeni in jih je mogoče nedvoumno povezati z dokumentom, posebno posvetovanje ni potrebno.

Predloži se vsaj dokumentacija ali informacije z naslednjega kontrolnega seznama:

— uvoznik, naveden na dovoljenju, predloži izvirnik (rumen, št. 2) uvoznega dovoljenja s carinskim zaznamkom o uvozu,

— prodajalci vseh ali nekaterih osebkov, ki jih zajema dovoljenje, predložijo izjavo ali druge dokumente, ki vsebujejo vsaj naslednje informacije: — če se vse živali prodajo v eni partiji, se lahko izvirnik uporabljenega uvoznega dovoljenja za imetnika izroči kupcu, po možnosti z računom ali potrdilom, ki potrjuje prenos od uvoznika, — če se partija razdeli (ali če se izvirnik uvoznega dovoljenja ne izroči), se po možnosti predložijo naslednje informacije: — vrsta (znanstveno ime), — popolno število uvoznih dovoljenj, datumi izdaje, organi izdajatelji, — poreklo: koda vira, država porekla (in država ponovnega izvoza, če je ustrezno), — čim podrobnejša navedba živali (npr. osebki 6–10/100, oznaka, spol, datum rojstva/izvalitve ali ocenjena starost, druge značilnosti, če so na voljo), — lastnoročni podpis (in žig) zadnjega prodajalca, datum prenosa, ime in naslov.

Predlagani kontrolni seznam je vključen tudi v Prilogo k tem smernicam.

Navedene informacije se lahko navedejo tudi v ločenem dokumentu, pripravljenem izključno za prenos. Informacije se lahko navedejo v drugih dokumentih (ali kopijah), kot so potrdilo, račun, kontrolna knjiga/seznam skupin, na katerem so opredeljeni osebki, ki se prodajajo, ali dokument o registraciji. Če taki dokumenti ne vsebujejo vseh informacij, jih je treba ustrezno dopolniti.

(b) Osebki, ki izhajajo iz gojenja v ujetništvu v EU

Dokumenti, ki jih prodajalec predloži kupcu in vsebujejo vsaj naslednje informacije:

— vrsta (znanstveno ime),

— število osebkov,

— oznaka, če je na voljo,

— ime in naslov gojitelja (zaradi sledljivosti),

— informacije o starševski skupini in naknadne informacije o poreklu „C“ ali „F“ za zadevni osebek (ob upoštevanju člena 54 izvedbene uredbe), ki se nanašajo na dokumente, ki jih je potrdil upravni organ; v izjavah gojitelja, ki jih upravni organ ne potrdi, ni treba določiti porekla „C“ ali „F“, ampak se navede čim več informacij o znanih starševskih osebkih,

— datum rojstva/izvalitve ali ocenjena starost, če je na voljo,

— spol, če je na voljo,

— druge značilnosti, če je ustrezno,

— lastnoročni podpis zadnjega prodajalca, datum prenosa.

Predlagani kontrolni seznam je vključen v Prilogo k tem smernicam.

Informacije s kontrolnega seznama se lahko navedejo v ločenem dokumentu, pripravljenem izključno za prenos. Informacije se lahko navedejo v drugih dokumentih (ali kopijah), kot so potrdilo, račun, kontrolna knjiga/seznam skupin/evidence gojiteljev, v katerih so opredeljeni osebki, ki se prodajajo, ali dokument o registraciji. Če ti dokumenti ne vsebujejo vseh informacij, jih je treba ustrezno dopolniti. Če so na voljo drugi dokumenti, npr. dokumenti sistema TRACES (kot so potrdila „INTRA“ sistema TRACES), se lahko uporabijo kot dopolnilni dokumenti.

Dokumenti, ki jih izda pristojni organ države članice na podlagi nacionalne zakonodaje, se lahko uporabijo v nekaterih državah članicah. Ti dokumenti po možnosti vsebujejo vse prej navedene informacije ali se ustrezno dopolnijo – zlasti če niso izdani za poseben prenos – z imenom in naslovom, podpisom (in žigom) zadnjega prodajalca, datumom prenosa itd.

Kot podlaga za izdajo takih dokumentov ali potrditev izjav gojiteljev se sistem dodatnih pravil, na primer za registracijo in knjigovodstvo, lahko uporabi kot podlaga za preverjanje izvajanja predpisov.

(1) Uredba Sveta (ES) št. 338/97 z dne 9. decembra 1996 o varstvu prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst z zakonsko ureditvijo trgovine z njimi (UL L 61, 3.3.1997, str. 1) (v nadaljnjem besedilu: osnovna uredba) ter njene izvedbene uredbe, zlasti: Uredba Komisije (ES) št. 865/2006 z dne 4. maja 2006 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 338/97 o varstvu prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst z zakonsko ureditvijo trgovine z njimi (UL L 166, 19.6.2006, str. 1) (v nadaljnjem besedilu: izvedbena uredba) ter Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 792/2012 z dne 23. avgusta 2012 o določitvi pravil za obliko dovoljenj, potrdil in drugih dokumentov iz Uredbe Sveta (ES) št. 338/97 o varstvu prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst z zakonsko ureditvijo trgovine z njimi ter o spremembi Uredbe Komisije (ES) št. 865/2006 (UL L 242, 7.9.2012, str. 13) (uredba o dovoljenjih).

(2) Člen 5(2)(b) Uredbe (ES) št. 338/97, na katerega se sklicuje tudi člen 5(4), za osebke, vzete iz narave, določa, da se „dokazna dokumentacija predloži v obliki potrdila, ki navaja, da je bil osebek vzet iz narave v skladu z zakonodajo, ki velja na njenem ozemlju“, tj. ozemlju države članice porekla.

(3) UL L 384, 31.12.1982, str. 1.

(4) Evropska komisija/TRAFFIC, „Reference Guide – European Union Wildlife Trade Regulations“ (Referenčne smernice – uredbe EU o trgovini s prostoživečimi rastlinskimi in živalskimi vrstami; v nadaljnjem besedilu: referenčne smernice), najnovejša izdaja je na voljo na naslovu http://ec.europa.eu/environment/cites/pdf/referenceguide_en.pdf.

(5) V redkih primerih bo morda treba dokazati tudi zakonito poreklo osebkov, vzetih iz narave v EU. Na splošno se lahko komercialne dejavnosti v zvezi z njimi izvajajo le v zelo posebnih okoliščinah. Praviloma se lahko pričakuje, da je bilo izdano uradno dovoljenje (dovoljenje za ujetje) za vzetje iz narave (na podlagi nacionalne zakonodaje, običajno izvedbenih direktiv EU). Omogočeno bi moralo biti sledenje osebkov nazaj vse do takega dovoljenja. To vprašanje v smernicah ni nadalje obravnavano.

(6) Pri tem so nekatere države članice EU pripravile sezname živalskih vrst iz Priloge B, ki pomenijo manjše tveganje.

(7) Če je bil osebek uvožen, preden so se zanj začele uporabljati uredbe EU o trgovini s prostoživečimi rastlinskimi in živalskimi vrstami, je treba to navesti in utemeljiti. Za predkonvencijske osebke se navede „datum pridobitve“ (opredeljen v členu 1(1) izvedbene uredbe).