o izvajanju dela v okviru programa pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn v Bolgariji, Litvi in na Slovaškem v letu 2018 in prejšnjih letih

Programi so jasno opredeljeni v smislu obsega, proračuna in načrtovanja, končni datumi pa so predvideni v obdobju po sedanjem obdobju financiranja. Odstranjevanje izrabljenega goriva in radioaktivnih odpadkov v globoko geološko odlagališče ni vključeno v obseg programov, ampak ga mora vsaka država članica obravnavati v svojem nacionalnem programu za ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, kot je določeno v ustrezni direktivi, .

Da bi se zagotovila podpora tem programom razgradnje v večletnem finančnem okviru 2014–2020 in nadaljevala pomoč iz prejšnjih obdobij ter ob upoštevanju splošnega cilja, da se zadevnim državam članicam pomaga, da varno dosežejo končno stanje razgradnje, hkrati pa ohranijo najvišje varnostne standarde, sta bili 13. decembra 2013 sprejeti dve uredbi Sveta4, 5. Pomembno je opozoriti, da je z veljavnima uredbama obseg programov omejen samo na dejavnosti razgradnje, pri čemer so izključeni ukrepi za ublažitev v energetskem sektorju, ki jim je bila podpora zagotovljena v prejšnjih obdobjih.

Bolgarija, Slovaška in Litva so se ob pristopu k EU zavezale, da bodo zaprle osem jedrskih elektrarn pred koncem njihove načrtovane življenjske dobe:

To poročilo sledi oceni in vsebuje pregled nadaljnjih dosežkov v letu 2018. Z njim se izpolnjujejo zahteve glede poročanja iz ustreznih uredb Sveta, in je podlaga za sprejetje letnih delovnih programov za leto 2019 v okviru programov pomoči. Komisija je v sedanjem večletnem finančnem okviru (2014–2020) o tej temi poročala štirikrat, vključno v poročilu o vmesni oceni teh programov1, , , .

Istočasno je Komisija sprejela dva predloga, za nadaljnjo podporo dejavnostim razgradnje v Bolgariji, Litvi in na Slovaškem v naslednjem večletnem finančnem okviru 2021–2027. Zlasti bo predlagano sofinanciranje po letu 2021 Bolgariji in Slovaški omogočilo, da dokončata razgradnjo zadevnih reaktorjev, Litva pa bo s tem prejela podporo, da varno in neprekinjeno nadaljuje razgradnjo jedrske elektrarne Ignalina, ki je prvi tovrstni postopek in največji doslej, pri katerem je treba odstraniti velike količine radioaktivnega grafita.

Junija 2018 je Komisija pripravila poročilo o vmesni oceni programov pomoči Evropske unije pri razgradnji jedrskih elektrarn v Bolgariji, Litvi in na Slovaškem. Ugotovila je, da so te države članice uspešno in učinkovito napredovale pri razgradnji svojih jedrskih elektrarn (enote od 1 do 4 jedrske elektrarne Kozloduj v Bolgariji, jedrska elektrarna Ignalina v Litvi in jedrska elektrarna Bohunice V1 na Slovaškem).

program Ignalina:

·izpraznitev sredice reaktorja v enoti 2 ter bazenov reaktorja za gorivo v enotah 1 in 2 v suho skladišče izrabljenega goriva;

·varno vzdrževanje enot reaktorja.

2Upravljanje programa

2.1Metoda izvajanja

Komisija izvršuje proračune programov v skladu s členom 62(1)(c) finančne uredbe tako, da je za njihovo izvrševanje pooblastila naslednje organe:

·za vse programe in od leta 2001 Evropsko banko za obnovo in razvoj, mednarodno organizacijo, prek namenskih skladov z več donatorji, za katere veljajo posebna pravila za posamezne sklade;

·za progam Ignalina od leta 2003 osrednjo agencijo za vodenje projektov, organ javnega prava v Litvi;

·za progam Bohunice od leta 2016 slovaško agencijo za inovacije in energijo, organ javnega prava na Slovaškem.

V okviru vmesne ocene je bila pregledana struktura upravljanja, ki se uporablja za programe pomoči, in ugotovljeno je bilo, da je zagotovila uspešno in učinkovito izvajanje programov. Ključni dejavniki uspeha zajemajo jasne opredelitve vlog in odgovornosti ter okrepljen okvir za spremljanje. Za nadaljnje izboljšanje učinkovitosti izvajanja programov bo sprejetje posodobljenih postopkov izvajanja leta 2019 ključni dosežek, ki bo pripeljal do posodobitve trenutno veljavne strategije nadzora, v kateri so določeni nadzorne potrebe, cilji nadzornih dejavnosti in ustrezna orodja, delovne metode in postopki, potrebni za dosego ciljev nadzora, ter učinkovita blažitev, kadar so ugotovljena odstopanja/tveganja.

Pri nadzoru organov, ki jih je Komisija pooblastila za naloge izvrševanja proračunov programov, se spoštujejo pravila, določena v zadevnih sporazumih o prenosu pooblastil. Ta nadzor temelji na rednih ocenah, da organi izpolnjujejo zahteve za posredno upravljanje, kot je določeno v členu 154 finančne uredbe. Dopolnjujejo ga preverjanja, pri katerih se upoštevajo tveganja in ki so vključena v postopek rednega spremljanja ali se zanje pooblasti neodvisen organ.

2.2Letno načrtovanje in spremljanje

V skladu s postopki, ki se uporabljajo, je vsaka zadevna država članica imenovala koordinatorja programa, odgovornega za načrtovanje, usklajevanje in spremljanje programa razgradnje na nacionalni ravni. Koordinatorji programa so predložili letne delovne programe, ki jih je Komisija sprejela skupaj s sklepi o financiranju v skladu s postopkom pregleda iz člena 5 uredbe o nadzoru izvajanja izvedbenih pooblastil Komisije, ki ga opravljajo države članice. V teh delovnih programih so opredeljene načrtovane dejavnosti za naslednji dve koledarski leti, ki so financirane iz proračuna Unije in iz nacionalnih ali drugih virov.

Za vsako državo članico so vzpostavljeni odbori z nalogami spremljanja in poročanja, ki jim sopredsedujejo predstavnik Komisije in zadevni koordinator programa. Organi, pooblaščeni za naloge izvrševanja proračuna, dnevno spremljajo izvajanje projekta. Poleg tega Komisija izvajanje programov pozorno spremlja s pregledi dokumentacije in obiski na kraju samem, ki jih opravi vsaki dve leti. Za dodatno podporo temu procesu je bila uvedena metodologija prislužene vrednosti za objektivno merjenje uspešnosti projektov in napredka programov.

2.3Revizije in ocene

Kot navedeno, je Komisija končala vmesno oceno programov1, vključno z javnim posvetovanjem ter oceno rezultatov in učinkov programov, učinkovitosti porabe sredstev in dodane vrednosti za Unijo. Kot je bilo potrebno, so bile v oceni obravnavane tudi možnosti za spremembo podrobnih izvedbenih postopkov12, posledično pa je Komisija ugotovila, da jih je treba posodobiti in s tem izboljšati na podlagi pridobljenih spoznanj.

Komisija je začela tudi študijo o učinkovitosti in uspešnosti projektov, povezanih z energijo, financiranih v okviru programov v obdobju 2007–2013, ter o njihovi dodani vrednosti za EU. Rezultati študije se pričakujejo leta 2019.

Poleg tega je Komisija končala tematsko preverjanje postopkov nabave, za katere so odgovorni organi, pooblaščeni za naloge izvrševanja proračuna programov. Na podlagi 20 dosjejev nabave je bilo ugotovljeno, da so ti organi popolnoma podpirali upravičenke pri doseganju gospodarnosti, učinkovitosti, preglednosti in odgovornosti v vseh procesih ter pri spoštovanju temeljnih načel dobre prakse nabave.

3Izvrševanje proračuna in sofinanciranje

Na začetku sedanjega večletnega finančnega okvira so zadevne tri države članice oblikovale podrobne načrte razgradnje, da bi izpolnile predhodne pogojenosti4,5. V teh načrtih so bili opredeljeni ocene skupnih stroškov ter obseg in časovni načrti programov. Programi bi morali biti končani leta 2025 na Slovaškem, leta 2030 v Bolgariji in leta 2038 v Litvi. Trajanje programov je odvisno od številnih dejavnikov in mejnih pogojev, kot so tehnična zapletenost, velikost objektov in stopnja pripravljenosti za ravnanje z odpadki na začetku zadevnega programa. Komisija je ocenila te načrte in ugotovila, da so popolni, ustrezni in celoviti ter da so ocene skupnih stroškov na splošno ustrezne – kar so potrdili tudi rezultati neodvisnega pregleda. Trenutno dodeljena sredstva zagotavljajo uspešno in učinkovito uresničitev ciljev programov, ki so bili določeni v večletnem finančnem okviru 2014–2020.