Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Uvedba zaščitnih ukrepov za kmetijske proizvode v trgovinskih sporazumih

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 364/07)

Poročevalec: Arnold PUECH d'ALISSAC

Sklep plenarne skupščine 20. 2. 2020 Pravna podlaga člen 32(2) poslovnika mnenje na lastno pobudo Pristojnost strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje Datum sprejetja mnenja strokovne skupine 29. 6. 2020 Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju 16. 7. 2020 Plenarno zasedanje št. 553 Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani) 204/2/3

1. Sklepi in priporočila

1.1 Pogoj za učinkovite zaščitne klavzule je okrepljeno mednarodno sodelovanje.

1.1.1 EESO poudarja, da je preskrba človeštva s hrano še vedno izjemno pomemben izziv in tako bo vsaj do leta 2050. Da bi nahranili 9 do 10 milijard ljudi, bomo potrebovali vsa kmetijska gospodarstva na svetu. Organizacija Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo ocenjuje, da se bo morala svetovna proizvodnja med letoma 2007 in 2050 povečati za 70 %. Zato je nujno, da se zaščitijo proizvodne zmogljivosti vsake države, spodbujajo prilagojene kmetijske in trgovinske politike ter zagotavlja organizirana mednarodna trgovina za obvladovanje nihanja proizvodnje in trajnih pomanjkljivosti nekaterih geografskih območij.

1.1.2 EESO meni, da je nujno uskladiti proizvodne standarde, da se prepreči izkrivljanje konkurence in omogoči vsaki državi, da proizvede osnovna živila.

1.2 Spodbujati je treba večjo preglednost trgov.

1.2.1 Pobuda AMIS ( Agricultural market information system – informacijski sistem za kmetijske trge), sprejeta leta 2011 na srečanju ministrov za kmetijstvo skupine G20, združuje glavne svetovne proizvajalce in uvoznike žit in oljnic ter omogoča poznavanje dejanskega stanja trgov, hkrati pa je forum za dialog in usklajevanje vladnih uradnikov v obdobju velike nestanovitnosti na kmetijskih trgih. Ta pobuda se je izkazala za koristno, vendar jo je treba dodatno razviti, kar zadeva število sodelujočih držav in obseg, da bo zajemala tudi druge proizvode, s katerimi se trguje na svetovnih trgih.

1.3 Kmetijske zaščitne klavzule STO, tako splošne kot v dvostranskih sporazumih, je treba izboljšati z vidika različnih meril, ki jih EESO navaja v tem mnenju. Namen je zagotoviti pošteno konkurenco in trajnost evropskih sektorjev, s čimer bi vsem državljanom, tako proizvajalcem kot potrošnikom, zagotovili prehransko neodvisnost. Potreba po prehranski neodvisnosti se je izrazito pokazala med pandemijo COVID-19.

1.3.1 Hiter odziv

Sedanje klavzule so neučinkovite, ker je za njihovo izvajanje potrebno preveč časa. Podatki so lahko zaradi digitalizacije gospodarstva na voljo v nekaj urah. Danes je spremljanje količin in cen učinkovito in omogoča hitro odzivanje.

1.3.2 Samodejen odziv

Zaradi dobrega poznavanja trgovine je mogoče trgovinske tokove enostavno regulirati. Usklajeno izvajanje med izvozniki in uvozniki bi se lahko začelo samodejno, čim se zazna povečanje obsega trgovine za 10 % v določenem časovnem obdobju, na primer v enem letu. Če bi bilo povečanje upravičeno zaradi nepredvidenega dogodka, ki je povzročil manjšo proizvodnjo, se klavzula ne bi uveljavljala. Če pa povečanje ne bi bilo upravičeno, bi se za njegovo omejitev uvedla dodatna carina.

1.3.3 Sorazmeren odziv

Odziv mora biti sorazmeren glede na vrsto in vzrok povečanja trgovinskih tokov, da se to povečanje zmanjša ali zagotovi učinkovita prekinitev tokov, ki povzročajo destabilizacijo zadevnih sektorjev.

1.3.4 Izčrpen odziv

Upoštevati je treba vse uvozne tokove ne glede na njihov status in brez predhodnega obvestila. Ravno za tako imenovane občutljive izdelke se v prostotrgovinskih sporazumih dodeljujejo kvote za znižane stopnje dajatev in to so sektorji, v katerih najhitreje pride do destabilizacije. Zato morajo zanje veljati tudi zaščitne klavzule.

1.3.5 Tako imenovani zrcalni ukrepi

Z uvedbo zrcalnih ukrepov v evropske predpise o uvozu je treba zagotoviti enako varstvo potrošnikov, ne glede na poreklo proizvodov, ter hkrati omejiti gospodarska izkrivljanja za evropske subjekte.

1.3.6 Upoštevanje okvira izvajanja Pariškega sporazuma

Zaveze za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov so velik mednarodni izziv. Če jih nekatere države ne spoštujejo, od njih ne bi smele imeti trgovinskih koristi. V agroživilskem sektorju je treba vzpostaviti mehanizem za ogljično prilagoditev na mejah. Zaradi njegove zapletenosti in dokler ne bo potrjen, bi se morale zaščitne klavzule, povezane s Pariškim sporazumom, pridobiti v okviru STO in vključiti v vse prostotrgovinske sporazume, o katerih se pogaja Evropska komisija.

1.3.7 Upoštevanje ciljev trajnostnega razvoja

Zaščitne klavzule bi se morale, tako kot za Pariški sporazum, pridobiti v okviru STO in vključiti v vse sporazume, ki jih podpiše Evropska unija.

2. Koncept in ozadje zaščitnih klavzul

2.1 STO predvideva posebne klavzule za kmetijski sektor, vendar omejuje njihovo uporabo.

2.1.1 Zaščitni ukrepi so opredeljeni kot izredni ukrepi v zvezi s povečevanjem uvoza nekaterih proizvodov, kadar ta uvoz povzroča ali grozi, da bo povzročil resno škodo domači industriji države uvoznice. Ti ukrepi, ki na splošno pomenijo ukinitev koncesij ali obveznosti, lahko zajemajo uporabo količinskih uvoznih omejitev ali zvišanje carin na uvoz.

2.1.2 Na področju kmetijstva se lahko uporaba višjih zaščitnih tarif samodejno sproži, kadar obseg uvoza preseže določeno stopnjo ali kadar se cene spustijo pod določeno raven, ne da bi bilo treba dokazati, da se domači industriji povzroča resna škoda.

2.1.3 Toda sklicevanje na posebno zaščitno klavzulo za kmetijstvo je možno izključno za proizvode, za katere so se oblikovale cene, in pod pogojem, da si je vlada pridržala pravico, da to stori, na svojem seznamu zavez v zvezi s kmetijstvom. Poleg tega se nanjo ni mogoče sklicevati za uvoz, ki spada v okvir tarifnih kvot.

2.2 Z dvostranskimi prostotrgovinskimi sporazumi se lahko doseže več.

2.2.1 Prostotrgovinski sporazumi morajo zajemati večino trgovinskih tokov in spodbujati liberalizacijo trgovine med državami podpisnicami, ne da bi ovirali trgovino s preostalimi državami. Zaradi težav v postopku večstranskih pogajanj v okviru STO so bili v zadnjih letih sklenjeni številni prostotrgovinski sporazumi.

2.2.2 Evropska unija daje prednost tej možnosti za spodbujanje liberalizacije trgovine in doseganje napredka pri spornih točkah, kot so poglavja o trajnostnem razvoju. Toda pri zadnjih sporazumih se je pokazalo, da je ta sistem omejen in da je težko sprejeti skupni pristop ali popolnoma upoštevati druge mednarodne sporazume, kot je Pariški sporazum.

2.3 Mednarodna agroživilska trgovina je še vedno izjemno pomembna.

2.3.1 Doseganje samooskrbe s hrano ovira več dejavnikov, predvsem rast prebivalstva, zaradi katerih je uvoz pogosto nujen. Trgovina torej pomembno prispeva k svetovni prehranski varnosti. Države se soočajo z izzivom, kako poiskati pravo ravnovesje med razvojem lastne kmetijske proizvodnje in odprtostjo za trgovino in kako zagotoviti, da se bo lahko njihovo kmetijstvo, kadar je to možno in v pogojih, ki ne povzročajo neupravičenega izkrivljanja konkurence, odzvalo na mednarodno povpraševanje in izvažalo živila v države, ki jih ne morejo proizvesti toliko, kot jih potrebujejo.

2.3.2 Študija o možnostih, ki jo je izvedel francoski nacionalni inštitut za raziskave s področja kmetijstva, prehrane in okolja (INRAE), kaže, da bi se lahko koncentracija svetovnega izvoza kmetijskih proizvodov do leta 2050 še povečala. Koristila bi predvsem majhnemu številu držav ali regij, v katerih bi imele podnebne spremembe pozitiven učinek na kmetijstvo, in ki bi tako lahko povečale kmetijske površine ter donos pridelkov.

2.4 Trgovina s kmetijskimi proizvodi se pogosto zlorablja v diplomaciji. Kmetijski sektor je žrtev političnih pogajanj, ki ga ne zadevajo, saj je pogosto predmet povračilnih ukrepov in pogajalskega barantanja, naj gre za spor med Kitajsko in ZDA, spor med podjetjema Boeing in Airbus ali končno fazo trgovinskih pogajanj.

3. Pomanjkljivosti sedanjih zaščitnih klavzul

3.1 Zaščitni postopki so predolgi in težavni.

3.1.1 V preteklosti je bila vzpostavitev zaščitnih klavzul dolgotrajna in težavna, zaradi česar so bile neučinkovite. Evropska unija je ena od članic STO, ki so si pridržale pravico do sklicevanja na to klavzulo za številne proizvode, vendar te pravice v praksi skoraj nikoli ne uporabi. Tako je pri „manipuliranju“ Brazilije z zamrznjenim piščancem v slanici (če je v slanici, ni treba, da je zamrznjen) nižja carina omogočila veliko povečanje uvoza perutnine med letoma 1996 in 2001, ne da bi se uporabljale zaščitne klavzule.

3.2 Sedanji postopki ne zagotavljajo poštene konkurence.

3.2.1 Proizvajalci iz tretjih držav, ki niso zavezani k strogemu upoštevanju evropskih standardov, imajo veliko konkurenčno prednost. Tako imajo v skladu z zadnjim sporazumom, sklenjenim s Kanado, kanadski proizvajalci možnost, da uporabljajo približno štirideset fitofarmacevtskih sredstev, ki so v Uniji prepovedana, na primer atrazin, zaradi česar so njihovi proizvodni stroški precej nižji. V Ameriki se uporabljajo semena GSO, ki se v Uniji lahko tržijo, ne smejo pa se uporabljati v proizvodnji, zlasti za rastlinske beljakovine, kot je soja.

3.2.2 Agri-food trade statistical factsheet (Statistična preglednica o trgovini s kmetijskimi in živilskimi proizvodi) Posledica teh pomanjkljivosti je večji uvoz kmetijskih proizvodov, zlasti kmetijskih surovin. To lahko ogrozi evropsko neodvisnost pri preskrbi s hrano. Glede na zadnjo publikacijo Evropske komisije z naslovom(Statistična preglednica o trgovini s kmetijskimi in živilskimi proizvodi) ( 1 ) je leta 2019 primanjkljaj v trgovinski bilanci EU za kmetijske surovine presegal 20 milijard EUR.

3.3 Zaradi teh pomanjkljivosti so v slabšem položaju tudi potrošniki. Pomanjkanje predpisov vodi v preveliko nestanovitnost cen, ki se je v zadnjih letih povečala. Povzročene špekulacije na kmetijskih trgih še dodatno povečujejo to nestanovitnost in tako številnim potrošnikom z nizkim dohodkom otežujejo dostop do hrane. Poleg tega destabilizacija sektorjev vodi v manjšo proizvodno zmogljivost, s čimer se povečuje negotovost oskrbe potrošnikov.

3.4 COVID-19 je na tragičen način hkrati izpostavil potrebo po trgovini s kmetijskimi proizvodi in nujnost prehranske neodvisnosti. Evropska unija si mora torej na področju mednarodne trgovine zagotoviti orodja za večjo odpornost na gospodarske šoke, da se ponovno vzpostavijo zaupanje, stabilnost in skupna blaginja za vse Evropejce.

V Bruslju, 16. julija 2020 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Luca JAHIER

(1) Evropska komisija: Agri-food trade statistical factsheet.