Bruselj, 4.4.2005

KOM(2005) 110 končno

Predlog

UREDBA SVETA

dokončni izravnalni dajatvi na uvoz določenih polispecifičnih antibiotikov s poreklom iz Indije

(predložena s strani Komisije)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Komisija je 8. oktobra 2003 po prejemu utemeljene zahteve dveh proizvajalcev Skupnosti sprožila skupni pregled zaradi izteka ukrepa in vmesni pregled veljavne izravnalne dajatve na uvoz določenih polispecifičnih antibiotikov s poreklom iz Indije.

Preiskava v zvezi s pregledom je potrdila (i) dolgotrajno subvencioniranje zadevnega izdelka na višji ravni, kot je bilo ugotovljeno v prvotni preiskavi, kar (ii) še nadalje povzroča škodo industriji Skupnosti. Iztek veljavnosti ukrepov ne bi bil v interesu Skupnosti.

Zato se predlaga, da Svet sprejme priloženi predlog Uredbe, da okrepi in podaljša obstoječe ukrepe.

Predlog

UREDBA SVETA

dokončni izravnalni dajatvi na uvoz določenih polispecifičnih antibiotikov s poreklom iz Indije

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske Skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2026/97 z dne 6. oktobra 1997 o zaščiti pred subvencioniranim uvozom iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti[1] („osnovna uredba“), in zlasti členov 18 in 19 Uredbe,

ob upoštevanju predloga, ki ga je po posvetovanju s svetovalnim odborom predložila Komisija,

ob upoštevanju naslednjega:

A. POSTOPEK

I. Predhodna preiskava in obstoječi ukrepi

(1) Svet je z Uredbo (ES) št. 2164/98[2] uvedel dokončno izravnalno dajatev na uvoz določenih polispecifičnih antibiotikov, in sicer za amoksicilin trihidrat, ampicilin trihidrat in cefaleksin, ki niso pripravljeni v odmerjenih dozah, oblikah ali embalaži za prodajo na drobno („zadevni izdelek“), ki sodijo pod oznake KN ex 2941 10 10, ex 2941 10 20 in ex 2941 90 00 in imajo poreklo v Indiji. Ti ukrepi so bili izvedeni v obliki ad valorem trošarin od 0 % do 12 % na uvoz posebej naštetih izvoznikov s preostalo dajatvijo v višini 14,6 % za uvoz ostalih izvoznikov.

II. Zahteva za skupni pregled zaradi izteka ukrepa in vmesni pregled

(2) Po objavi sporočila o bližnjem izteku[3] veljavnih dokončnih ukrepov, sta povezana proizvajalca podobnega izdelka, Sandoz GmbH, Avstrija, in Sandoz Industrial Products S.A., Španija, („vlagatelja“) Komisiji poslala zahtevo za začetek skupnega pregleda zaradi izteka ukrepa in vmesnega pregleda Uredbe Sveta (ES) št. 2164/98 v skladu s členoma 18(2) in 19(2) osnovne uredbe. Vlagatelja, predstavljata pomemben delež, v tem primeru čez 40 %, skupne proizvodnje Skupnosti določenih polispecifičnih antibiotikov.

(3) Zahteva je temeljila na dejstvu, da bi iztek ukrepov utegnil povzročiti nadaljevanje ali ponovitev subvencioniranja in škode industriji Skupnosti, ter da je bila raven veljavnih ukrepov domnevno neustrezna za preprečitev subvencioniranja, ki je povzročalo škodo.

(4) Pred začetkom skupnega pregleda zaradi izteka ukrepa in vmesnega pregleda ter v skladu s členi 22(1) in 10(9) osnovne uredbe, je Komisija obvestila indijsko vlado („IV“), da je prejela ustrezno dokumentirano zahtevo za pregled. IV je bila povabljena na posvet, da se razjasni vsebina zahteve in doseže sporazumna rešitev. IV je zavrnila vabilo Komisije na posvet.

III. Začetek skupnega pregleda zaradi izteka ukrepa in vmesnega pregleda

(5) Komisija je pregledala dokaze, ki sta jih predložila vlagatelja, in presodila, da upravičujejo začetek pregleda v skladu s členoma 18(2) in 19(2) osnovne uredbe. Po posvetovanju s svetovalnim odborom je Komisija z obvestilom, objavljenim v Uradnem listu Evropske Unije[4], začela skupni pregled zaradi izteka ukrepa in vmesni pregled Uredbe Sveta (ES) št. 2164/98.

IV. Obdobje preiskave

(6) Preiskava je potekala od 1. aprila 2002 do 31. marca 2003 („obdobje preiskave v zvezi s pregledom” ali „OP“). Preučevanje trendov, povezanih s škodo, je potekalo od 1. januarja 1999 do konca preiskave v zvezi s pregledom („obravnavano obdobje“).

V. Stranke, ki jih preiskava zadeva

(7) Komisija je uradno obvestila vlagatelja, ostale znane proizvajalce Skupnosti, proizvajalce izvoznike, uvoznike, dobavitelje, uporabnike in IV o začetku preiskave. Zainteresiranim strankam je bilo omogočeno, da pisno predložijo svoja mnenja in zahtevajo zaslišanje. Predložene pisne in ustne pripombe strank so bile obravnavane in, kjer je bilo to primerno, upoštevane.

(8) Zaradi navidezno velikega števila proizvajalcev izvoznikov zadevnega izdelka iz Indije, ki so bili imenovani v zahtevi, je bila za ugotovitev subvencioniranja predvidena uporaba tehnik vzorčenja v skladu s členom 27 osnovne uredbe.

(9) Toda le omejeno število proizvajalcev izvoznikov se je javilo in predložilo zahtevane podatke za vzorčenje. Zato uporaba tehnik vzorčenja ni bila potrebna.

(10) Komisija je poslala vprašalnike vsem zainteresiranim strankam, ki so se javile v časovnih rokih, določenih v obvestilu o začetku. Odgovorilo je pet proizvajalcev Skupnosti, sedem proizvajalcev izvoznikov, dva dobavitelja in IV.

(11) Komisija je zahtevala in preverila vse podatke, ki so bili po njenem mnenju potrebni za ugotovitev subvencioniranja in škode, pa tudi za ugotovitev, ali obstaja verjetnost nadaljevanja ali ponovitve subvencioniranja in škode, in ali ohranjanje ali sprememba ukrepov ne bi bila v nasprotju z interesom Skupnosti. Preveritveni obiski so bili opravljeni v prostorih naslednjih zainteresiranih strank:

1. Proizvajalci Skupnosti

DSM Anti-Infectives B.V., Delft (Nizozemska), ki je tudi odgovoril na vprašalnik Komisije v imenu DSM Anti-Infectives Deretil S.A., Almeria, (Španija) in DSM Anti-Infectives Chemferm S.A., Santa Perpetua de Mogoda, (Španija). V nadaljevanju besedilu so ta tri podjetja skupno imenovana „DSM“.

Sandoz GmbH (prej Biochemie GmbH), Kundl (Avstrija), ki je tudi odgovoril na vprašalnik Komisije v imenu Sandoz Industrial Products S.A. (prej Biochemie S.A.), Barcelona (Španija). V nadaljevanju besedilu sta ti dve podjetji skupno imenovani „Sandoz“.

2. Indijska vlada

Ministrstvo za trgovino, New Delhi.

3. Proizvajalci izvozniki v Indiji

KDL Biotech Ltd. (prej Kopran Ltd.), Mumbai,

Orchid Pharmaceuticals in Chemicals Ltd., Chennai,

Nectar Lifesciences Ltd., Chandigarh,

Nestor Pharmaceuticals Ltd., New Delhi,

Ranbaxy Laboratories Ltd., New Delhi,

Torrent Gujarat Biotech Ltd., Ahmedabad,

Surya Pharmaceutical Ltd., Chandigarh.

VI. Razkritje in pripombe na postopek

(12) IV in ostale zainteresirane stranke so bile seznanjeni z bistvenimi dejstvi in stališči, na osnovi katerih naj bi se predlagalo nadaljevanje ukrepov. Določen je bil tudi razumen rok za pripombe. Določene stranke so predložile svoje pisne pripombe. Poleg tega so IV in trije proizvajalci izvozniki na zaslišanjih po razkritju predstavili svoja stališča in po zaslišanju predložili povzetke svojih stališč. Vsi predlogi in pripombe so bili ustrezno upoštevani, kot je opisano v nadaljevanju.

(13) IV in en proizvajalec izvoznik sta med zaslišanjem po razkritju opozorila, da vlagatelja ne izdelujeta ene vrste podobnega izdelka, tj. cefaleksina, in trdila, da je treba začetek preiskave glede te vrste podobnega izdelka razveljaviti.

(14) V odgovor na ta predlog je treba opomniti, da je bilo že v prvotni preiskavi ugotovljeno, da vse vrste izdelka, ki so bile predmet preiskave (glej v nadaljevanju oddelek B), tvorijo eno kategorijo izdelka[5]. Vse vrste spadajo v isto kategorijo, tj. nepakirani semi-sintetični polispecifični antibiotiki, in imajo enako uporabo, to je vključitev v končne dozirane oblike, ki so učinkovite za zdravljenje številnih nalezljivih bolezni. Ker torej za namene tega postopka vse vrste tvorijo en izdelek, ki ga proizvajata vlagatelja, se ta argument zavrne.

(15) IV in en proizvajalec izvoznik sta ugovarjala, da odgovori na vprašalnik proizvajalcev Skupnosti, ki niso zaupni, niso bili dovolj podrobni in niso bili izpolnjeni v skladu s členom 29 osnovne uredbe. Trdila sta, da zaradi pomanjkanja informacij v odgovorih, ki niso zaupni, sodelujoči proizvajalci izvozniki niso imeli priložnosti učinkovito braniti svojih interesov glede analize škode in vzročne zveze.

(16) V tej zvezi je treba omeniti, da industrijo Skupnosti, kot je določeno v oddelku E spodaj, v tej preiskavi sestavljata le dve stranki, tj. Sandoz in DSM. Poleg tega je ena stranka izdelovala samo amoksicilin trihidrat, medtem ko je druga izdelovala tudi cefaleksin. Zaradi teh posebnih okoliščin glede industrije Skupnosti, je bila povečana zaupna narava določenih podatkov, ki so bili predloženi med preiskavo. V vsakem primeru dokument, ki je na voljo za pregled s strani zainteresiranih strank, vsebuje odgovore obeh sodelujočih proizvajalcev Skupnosti na vprašalnik, ki niso zaupni, zaupni podatki pa so vključeni v obliki indeksa, kar omogoča ustrezno razumevanje vsebine zaupno posredovanih podatkov. Zato se še vedno šteje, da so odgovori proizvajalcev Skupnosti na vprašalnik, ki niso zaupni, v skladu z določili člena 29 osnovne uredbe. Poleg tega je potrebno omeniti, da so indeksirani podatki o škodi, kot so navedeni v oddelku F te uredbe, vsem zainteresiranim strankami nudili dovolj natančno sliko stanja škode in vzročnosti, da so lahko ocenili analizo in branili svoje interese.

B. ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK

I. Zadevni izdelek

(17) Izdelek, ki je predmet tega pregleda, je isti kot izdelek, ki ga obravnava Uredba Sveta (ES) št. 2164/98, in sicer amoksicilin trihidrat, ampicilin trihidrat in cefaleksin, ki niso pripravljeni v odmerjenih dozah, obliki ali embalaži za prodajo na drobno in sodijo pod oznake KN ex 2941 10 10, ex 2941 10 20 in ex 2941 90 00, s poreklom iz Indije („zadevni izdelek“).

II. Podobni izdelek

(18) Med zaslišanjem po razkritju sta IV in en proizvajalec izvoznik opozorila na dejstvo, da je en proizvajalec Skupnosti omenil določene razlike v „stabilnosti, čistosti, vsebnosti, galeničnih lastnostih, itd.“ pri primerjavi zadevnega in podobnega izdelka. Poleg tega je edini sodelujoči uvoznik omenil razlike glede topnosti v vodi.

(19) Vendar pa morata zadevni in podobni izdelek ustrezati istim mednarodnim farmakopejam z določenimi specifikacijami. Zato sta si, četudi nista enaka v vseh pogledih, zelo podobna, kot to zahteva člen 1(5) osnovne uredbe.

(20) Posledično je preiskava potrdila, da imajo amoksicilin trihidrat, ampicilin trihidrat in cefaleksin, ki jih proizvajalci Skupnosti izdelujejo in prodajajo v Skupnosti, identične ali zelo podobne fizične značilnosti in uporabe kot zadevni izdelek in so torej podobni izdelek v pomenu člena 1(5) osnovne uredbe.

C. SUBVENCIJE

I. Uvod

(21) Na podlagi podatkov, vsebovanih v zahtevi za pregled, in odgovorov na vprašalnik Komisije, so bile preiskane naslednje sheme, ki domnevno vključujejo dodeljevanje subvencij:

1. Državne sheme

(a) Shema vnaprejšnjih dovoljenj,

(b) Shema Duty Entitlement Passbook ,

(c) Shema posebnih ekonomskih con/izvozno usmerjeni obrati,

(d) Shema spodbujanja izvoza investicijskega blaga,

(e) Sheme davkov na dohodek,

- Shema oprostitve davka na dohodek od izvoza,

- Spodbuda za davek na dohodek za raziskave in razvoj,

(f) Shema izvoznih kreditov.

(22) Zgoraj naštete sheme (a) do (d) temeljijo na Zakonu o zunanjetrgovinskem poslovanju (razvoj in ureditev) 1992 (št. 22 iz 1992), ki je stopil v veljavo 7. avgusta 1992 („Zakon o zunanjetrgovinskem poslovanju“). Zakon o zunanjetrgovinskem poslovanju dovoljuje IV izdajanje uradnih obvestil glede izvozne in uvozne politike. Ta so povzeta v dokumentih „Izvozna in uvozna politika“, ki jih vsakih pet let izda Ministrstvo za trgovino in jih redno posodablja. Za obdobje preiskave tega primera je pomemben en dokument Izvozne in uvozne politike, tj. petletni načrt za obdobje od 1. aprila 2002 do 31. marca 2007 („EXIM-politika 02-07“). Poleg tega IV določa postopke, ki urejajo EXIM-politiko 02-07, v „Priročniku o postopkih - 1. april 2002 do 31. marec 2007, I Del“ („HOP I 02-07“)[6]. Tudi Priročnik o postopkih se redno posodablja.

(23) Sheme davkov na dohodek, navedene zgoraj pod točko (e), temeljijo na Zakonu o davku na dohodek iz leta 1961, ki ga letno spreminja Zakon o financah.

(24) Shema izvoznih kreditov, navedena zgoraj pod točko (f), temelji na oddelkih 21 in 35A Zakona o bančništvu iz leta 1949, ki Indijski centralni banki („ICB“) dovoljuje usmerjanje komercialnih bank na področju izvoznih kreditov.

2. Regionalne sheme

(25) Na podlagi podatkov, vsebovanih v zahtevi za pregled, in odgovorov na vprašalnik Komisije, je Komisija preučila tudi številne sheme, ki jih domnevno dodeljujejo regionalne vlade ali organi v nekaterih indijskih državah.

(a) Država Punjab,

-Shema industrijskih spodbud države Punjab.

-Ta shema temelji na industrijski politiki in kodeksu spodbud vlade Punjaba.

(b) Država Gujarat,

-Shema industrijskih spodbud države Gujarat,

-Povračilo dajatev za elektriko.

-Prva shema temelji na politiki industrijskih spodbud Gujarata, medtem ko druga shema temelji na bombajskem Zakonu o dajatvi za elektriko iz leta 1958.

(c) Država Maharashtra,

-Paketna shema spodbud vlade Maharashtre („VM“). Ta shema temelji na resolucijah Ministrstva VM za industrijo, energijo in delo.

(26) Ena shema davka na dohodek (spodbuda za davek na dohodek za raziskave in razvoj) in tri regionalne sheme (industrijske spodbude države Punjab, industrijske spodbude države Gujarat in povračilo dajatev za elektriko države Gujarat) niso bile omenjene v zahtevi za pregled. Zato je Komisija, v skladu s členoma 22(1) in 11(10) osnovne uredbe, obvestila IV o možni razširitvi preiskave z namenom, da se vključi te sheme. IV je bila povabljena na posvet, da se razjasnijo dejanske razmere glede domnevnih shem in doseže sporazumna rešitev. Po tem posvetu in v odsotnosti sporazumne rešitve glede teh štirih shem, je Komisija te sheme vključila v preiskavo subvencioniranja.

3. Splošne pripombe po razkritju o subvencioniranju

(27) Dva proizvajalca izvoznika sta nasprotovala vključitvi sheme vnaprejšnjih dovoljenj, sheme spodbud za davek na dohodek za raziskave in razvoj in sheme izvoznih kreditov v to preiskavo, ker naj bi pregled zajemal samo sheme, ki so bile prvotno preučene. V tem primeru te tri sheme in preučene regionalne sheme niso bile preučene v prvotni preiskavi.

(28) Vendar pa ustrezna določila osnovne uredbe glede vmesnega pregleda in pregleda zaradi izteka ukrepa ne predvidevajo tako ozkega pristopa pri pregledih. V skladu s členom 19(2) osnovne uredbe bi na primer vmesni pregled lahko okrepil ukrepe, če bi bili obstoječi ukrepi nezadostni za preprečevanje izravnalnih subvencij. Nadalje člen 19(4) osnovne uredbe zahteva, da „se preuči, ali so se okoliščine v zvezi s subvencioniranjem ... znatno spremenile“. Tako lahko vmesni pregled glede subvencioniranja per se vodi v popolno prevrednotenje okvira subvencioniranja, in ne samo prvotno preučenih shem subvencioniranja, ki bi lahko koristil zadevnemu izdelku. Poleg tega ni potrebno, da se pregled zaradi izteka ukrepa osredotoči izključno na prvotno preučene sheme. Člen 18(2) osnovne uredbe zadeva „nadaljevanje ali ponovno subvencioniranje“, viz. na splošno, in ne prvotno preučenih shem subvencioniranja. Posledično pregledi niso omejeni na prvotno preučene sheme, temveč zahtevajo pregled trenutnega in bodočega subvencioniranja, vključno s programi, ki prvotno niso bili preučeni. Dejansko samo takšen pristop vodi k ustrezni analizi dejanskega stanja glede subvencioniranja v času preiskave v zvezi s pregledom. Sicer bi se vlade lahko učinkovito zaščitile pred pravili subvencioniranja tako, da bi preimenovale shemo ali jo strukturno nekoliko spremenile. To bi otežilo cilj in namen izravnalnih ukrepov, ki je izravnava škodljivega subvencioniranja.

II. Državne sheme

1. Shema vnaprejšnjih dovoljenj („SVD“)

(a Pravna podlaga

(29) Podroben opis sheme je vsebovan v odstavkih 4.1.1 do 4.1.14 EXIM-politike 02-07 in poglavjih 4.1 do 4.30 HOP I 02-07.

(b) Upravičenost

(30) SVD sestavlja šest podshem, ki so natančneje opisane v uvodni izjavi (31). Te podsheme se inter alia razlikujejo po področju uporabe in upravičenosti. Proizvajalci izvozniki in trgovci izvozniki, povezani s podpornimi proizvajalci, so upravičeni do SVD fizičnega izvoza in SVD za letne potrebe. Proizvajalci izvozniki, ki dobavljajo končnemu izvozniku, so upravičeni do SVD za vmesne dobave. Glavni izvajalci, ki dobavljajo kategorijam „predvidenega izvoza“, omenjenim v odstavku 8.2 EXIM-politike 02-07, kot so dobavitelji za izvozno usmerjeno enoto („IUE“), so upravičeni do SVD za predviden izvoz. Končno, pa so vmesni dobavitelji proizvajalcem izvoznikom upravičeni do „predvidenega izvoza“ po podshemah Advance Release Order („ARO“) in back to back notranjega akreditiva.

(c) Praktično izvajanje

(31) Vnaprejšnja dovoljenja se lahko izdajo za:

(i) Fizični izvoz: To je glavna podshema. Omogoča dajatev prost uvoz materialov za proizvodnjo določenega nastalega izvoznega izdelka. „Fizični“ v tem primeru pomeni, da mora izvozni izdelek zapustiti ozemlje Indije. Nadomestilo za uvoz in izvozna obveznost, vključno z vrsto izvoznega izdelka, sta določeni v dovoljenju.

(ii) Letne potrebe: Takšno dovoljenje ni vezano na določen izvozni izdelek, temveč na širšo skupino (npr. kemični in podobni izdelki). Imetnik dovoljenja lahko – do določenega mejnega zneska, ki je določen glede na pretekle rezultate – brez dajatev uvaža vse surovine, ki se uporabljajo pri proizvodnji vseh izdelkov, ki spadajo v takšno skupino izdelkov. Če uporablja surovine, ki so oproščene dajatev, se lahko odloči za izvoz katerega koli izdelka, ki spada v takšno skupino izdelkov.

(iii) Vmesne dobave: Ta podshema pokriva primere, kjer nameravata dva proizvajalca izdelovati en izvozni izdelek in si razdeliti proizvodni postopek. Proizvajalec izvoznik izdeluje vmesni izdelek. Brez dajatev lahko uvaža surovinske materiale in za ta namen prejme SVD za vmesne dobave. Končni izvoznik dokonča proizvodnjo in je obvezan izvoziti končni izdelek.

(iv) Predvideni izvoz: Ta podshema omogoča glavnemu izvajalcu brez dajatev uvažati surovine, potrebne za proizvodnjo blaga, ki se kot „predviden izvoz“ prodajo kategorijam kupcev, ki so omenjeni v odstavkih 8.2.(b) do (f),(g),(i) in (j) EXIM politike 02-07. IV trdi, da se predviden izvoz nanaša na posle, pri katerih dobavljeno blago ne zapusti države. Številne kategorije dobav se štejejo za predviden izvoz, če je blago izdelano v Indiji, npr. dobava blaga IUE ali podjetju, ki se nahaja v posebni ekonomski coni („PEC“).

(v) ARO: Imetnik SVD, ki namerava pridobivati surovine iz domačih virov namesto z neposrednim uvozom, lahko surovine pridobiva z ARO. V tem primeru je vnaprejšnje dovoljenje validirano kot ARO in potrjeno domačemu dobavitelju ob dobavi v njem določenih izdelkov. S potrditvijo ARO je domači dobavitelj upravičen do subvencij predvidenega izvoza, kot so določene v odstavku 8.3 EXIM-politike 02-07 (tj. SVD za povračilo za vmesne dobave/ predviden izvoz in vračila terminalnih trošarin). ARO mehanizem vrača davke in dajatve dobavitelju, namesto da bi jih vračal končnemu izvozniku v obliki povračila/vračila dajatev. Vračilo davkov/dajatev se lahko uveljavlja za domače in uvožene surovine.

(vi) Back to back notranji akreditiv: Ta podshema spet zajema domače dobave imetniku SVD. Imetnik SVD lahko pri banki odpre notranji akreditiv v korist domačega dobavitelja. Banka razveljavi dovoljenje za neposreden uvoz samo za vrednosti in količine domačih, ne pa uvoženih izdelkov. Domači proizvajalec je upravičen do predvidenega izvoza, kot je določeno v odstavku 8.3 EXIM-politike 02-07 (tj. SVD za vmesne dobave/predviden izvoz, povračilo za predviden izvoz in vračilo terminalnih trošarin).

Ugotovljeno je bilo, da so med preiskavo v zvezi s pregledom sodelujoči izvozniki pridobili koncesije samo za štiri podsheme, povezane z zadevnim izdelkom, in sicer (i) SVD fizični izvoz, (ii) SVD za letne potrebe, (iii) SVD za vmesne dobave kot dobavitelj končnemu izvozniku in (iv) SVD predviden izvoz kot dobavitelj IUE/enotam v PEC. Zato ni treba vzpostaviti izravnavanja (v) sheme ARO in (vi) sheme back to back notranjega akreditiva.

(32) Za namene preverjanja s strani indijskih organov je imetnik dovoljenja zakonsko zavezan vzdrževati „verodostojno in ustrezno dokumentacijo o potrošnji in uporabi uvoženega blaga v zvezi z dovoljenjem“ v določeni obliki (poglavje 4.30 in priloga 18 HOP I 02-07), tj. dejansko evidenco porabe („evidenca iz Priloge 18“).

(33) V zvezi s podshemami (i), (iii) in (iv), ki so navedene v zgornji uvodni izjavi (31), IV določi vrednost in količino nadomestila za uvoz in obveznosti izvoza (vključno s predvidenim izvozom), kar je zapisano na dovoljenju. Poleg tega morajo vladni uslužbenci v času uvoza in izvoza na dovoljenje vpisati ustrezne posle. Količino uvoza, dovoljenega iz te sheme, določi IV na osnovi standardnih input-output norm („SION“). SION obstajajo za večino izdelkov, vključno z zadevnim izdelkom, in so objavljeni v HOP II 02-07.

(34) V primeru podsheme (ii) iz zgornje uvodne izjave (31) (SVD za letne potrebe), se na dovoljenju dokumentira samo vrednost nadomestila za uvoz. Imetnik dovoljenja mora „vzdrževati neksus med uvoženimi surovinami in nastalim izdelkom“ (odstavek 4.24A(c) HOP I 02-07).

(35) Uvožene surovine niso prenosljive in se morajo uporabiti za proizvodnjo izvoznega izdelka. Obveznost izvoza mora biti izpolnjena v določenem časovnem roku po izdaji dovoljenja (18 mesecev z možnostjo dveh podaljšanj za 6 mesecev). V primeru SVD za letne potrebe podaljšanje roka ni dovoljeno.

(36) Med preiskavo v zvezi s pregledom je bilo ugotovljeno, da surovine, uvožene v skladu s SION nadomestilom za uvoz brez dajatev po različnih podshemah s strani sodelujočih izvoznikov presegajo material, ki je potreben za proizvodnjo referenčne količine izvoznega izdelka. Torej SION za zadevne izdelke niso bile pravilne. Poleg tega med preiskavo v zvezi s pregledom noben od sodelujočih izvoznikov ni vodil pravilne evidence porabe na osnovi dejanske porabe. V štirih primerih se takšna evidenca sploh ni vodila, navkljub zakonski obveznosti (glej uvodno izjavo (32) zgoraj). V dveh primerih podjetji nista evidentirali dejanske porabe. Niti pregledani izvozniki niti IV niso mogli dokazati, da oprostitev uvozne dajatve ne vodi v presežni odpust.

(d) Pripombe na razkritje

(37) IV in pet sodelujočih izvoznikov je predložilo pripombe na SVD. Trdili so, da SVD deluje kot dovoljen sistem povračil in nadomestnih povračil, ki domnevno spominja na sistem aktivnega plemenitenja ES, z vzpostavljenim sistemom preverjanja, v skladu z določili prilog I, II in III osnovne uredbe, ki nadzoruje neksus med surovinami, uvoženimi brez dajatev, in nastalimi izvoznimi izdelki. IV in dva izvoznika so nadalje trdili, da se lahko izravna samo presežni odpust dajatev. Glede sistema preverjanja so menili, da je vzpostavljen sistem preverjanja ustrezen. V zvezi s tem so se sklicevali na številne elemente preverjanja, ki so na voljo IV, vključno s SION, količinskimi podatki iz uvoznih in izvoznih dokumentov, evidenco carinskih obveznic o uvozu in izvozu v okviru SVD, evidenco porabe, knjigo Duty Entitlement Export Certification („knjiga DEEC“), preverjanjem odkupa po opravljenem uvozu in izvozu, dodatnimi preverjanji v okviru indijske uprave za trošarine in carinske dajatve, periodičnimi revizijami in pravnimi postopki v primerih „zlorab“. Vendar pa so IV in en izvoznik priznali, da so SION „lahko nižji od dejanske porabe“. Poleg nega noben izvoznik ni predložil zadostnih dokazov o izpolnjevanju svoje obveznosti in vodenju ustrezne evidence dejanske porabe, kot to zahteva EXIM-politika. Nadalje sta dva izvoznika trdila, da bi moral preiskovalni organ sam izračunati presežni odpust. Zahtevano je bilo tudi, da ES zaradi preteklih precedensov ne sme izravnavati SVD. En izvoznik je po zaslišanju, ki je sledilo razkritju, predložil izračun presežnega odpusta dajatev.

(e) Zaključek

(38) Oprostitev uvoznih dajatev je v smislu člena 2(1)(a)(ii) in člena 2(2) osnovne uredbe subvencija, tj. finančni prispevek IV, ki so ga koristili preiskovani izvozniki.

(39) Poleg tega so SVD fizični izvoz, SVD za letne potrebe in SVD za vmesne dobave očitno zakonsko pogojeni z opravljenim izvozom, in se zato štejejo kot specifični in upravičeni do izravnave v skladu s členom 3(4)(a) osnovne uredbe. Brez izvozne obveznosti podjetje ne more koristiti teh shem.

(40) SVD predviden izvoz je v tem primeru de facto pogojen z opravljenim izvozom. V manjšem obsegu ga je uporabljalo samo eno podjetje in samo pri dobavljanju IUE ali enot v PEC, obeh kategorijah iz odstavka 8.2(b) EXIM-politike 02-07. To podjetje je navedlo, da so njihovi kupci zadevne izdelke izvažali. Cilj IUE/PEC je izvoz, kot je določeno v odstavku 6.1 EXIM-politike 02-07. Tako domači dobavitelj pridobi subvencije po SVD predviden izvoz, ker IV pričakuje posledično prejete prihodke, ki jih prejme izvoznik, ki se nahaja v IUE/PEC. V skladu z členom 3(4)(a) osnovne uredbe, se subvencija šteje za pogojeno z izvozom, če dejstva kažejo, da je dodelitev subvencije, čeprav ni zakonsko pogojena z opravljanjem izvoza, dejansko vezana na dejanske ali pričakovane prihodke iz izvoza.

(41) Nobena od štirih podshem, ki se uporabljajo v tem primeru, se ne more šteti za dovoljen sistem povračila dajatev ali nadomestnega povračila dajatev v smislu člena 2(1)(a)(ii) osnovne uredbe. Ta ugotovitev je potrjena po preudarni obravnavi predloženih razkritij, ki niso v skladu s strogimi predpisi, določenimi v prilogi I točka (i), prilogi II (opredelitev in predpisi za povračila) in prilogi III (opredelitev in predpisi za nadomestna povračila) osnovne uredbe. IV ni učinkovito uporabljala svojega sistema ali postopka preverjanja, da bi potrdila, ali in v kakšnih količinah so bile surovine porabljene pri proizvodnji izvoznega izdelka (priloga II(II)(4) osnovne uredbe in, v primeru nadomestnih shem povračil, priloga III(II)(2) osnovne uredbe). SION za zadevni izdelek niso bili dovolj natančni. Te ugotovitve ni spremenilo nobeno predloženo razkritje. Nasprotno, IV je celo priznala, da so SION netočni. Tako je potrjeno, da se SION sami ne morejo šteti za sistem preverjanja dejanske porabe, ker zasnova teh preveč ugodnih standardov IV ne omogoča dovolj natančnega preverjanja količin surovin, ki so porabljene v izvozni proizvodnji. Poleg tega IV ni izvajala učinkovitega nadzora na podlagi pravilno vodene evidence porabe („evidenca iz priloge 18“) in ni izvedla nadaljnje preiskave na osnovi dejanske količine surovin, čeprav bi to v odsotnosti učinkovitega sistema preverjanja (priloga II(II)(5) in priloga III(II)(3) osnovne uredbe) morala storiti. Prav tako ni dokazala, da ni prišlo do presežnega odpusta. Domnevna primerljivost SVD s sistemom aktivnega plemenitenja ES ni pomembna, saj sistem ES ni predmet te preiskave.

(42) Drugi elementi preverjanja, ki so bili vzpostavljeni ob razkritju, bodisi ne obstajajo več (npr. DEEC-knjiga je bila ukinjena z EXIM-politiko 02-07) bodisi očitno, ob odsotnosti učinkovitega nadzora evidenc dejanske porabe, temeljijo na preveč ugodnih SION, kar pa ni zadostno (npr. podatki o uvozno-izvoznih dokumentih, evidenca carinskih obveznic, nadzor SVD). Revizijska poročila indijskih organov glede proizvajalcev izvoznikov, ki so v preiskovalnem postopku, niso bila predložena.

(43) Ker SVD ni bila nikoli prej analizirana na osnovi dejstev, ki bi bili primerljivi z dejstvi, ugotovljenimi v tej preiskavi, zlasti glede nenatančnosti SION za zadevni izdelek, ne obstaja noben zavezujoč precedens proti izravnavi te sheme.

(44) Te štiri podsheme so torej upravičene do izravnalnih ukrepov.

(f) Izračun subvencije

(45) Zaradi neobstoja dovoljenih sistemov povračila dajatev ali nadomestnih sistemov povračil, pomeni korist izravnalnih ukrepov odpust skupnih uvoznih dajatev, ki se običajno zaračunajo ob uvozu surovin. V nasprotju z ugotovitvami, ki sta jih predložila IV in dva izvoznika, osnovna uredba ne določa le izravnave za „presežni“odpust dajatev. V skladu s členom 2(1)(a)(ii) in prilogo I(i) osnovne uredbe se lahko izravna le presežne odpuste, če so izpolnjeni pogoji iz prilog II in III osnovne uredbe. Toda v tem primeru ti pogoji niso bili izpolnjeni. Ker niso vzpostavljeni ustrezni postopki nadzora, se zgornja izjema za sheme povračil ne uporablja in se uporablja običajen predpis za izravnavanje zneska (izpad prihodka) neplačanih dajatev, ne pa domnevni presežni odpust. Kot je določeno v prilogah II(II) in III(II) osnovne uredbe, za izračun presežnega odpusta ni zadolžen preiskovalni organ. Nasprotno, v skladu s členom 2(1)(a)(ii) osnovne uredbe mora ta samo zbrati zadostne dokaze, da zavrne domnevno ustreznost sistema preverjanja. Nadalje je treba omeniti, da morajo indijski organi zaradi odsotnosti učinkovitega sistema preverjanja pravočasno izvesti dodatno preiskavo, tj. običajno pred preveritvenimi obiski v preiskavi o izravnalni dajatvi. Izračun presežnega odpusta dajatve, ki ga je en izvoznik predložil po razkritju, ni niti pravočasen niti ga ni pripravila IV. Zato se ga ne upošteva.

(46) Zneski subvencij za izvoznike, ki so uporabljali SVD, so bili izračunani na osnovi podatkov o opuščenih uvoznih dajatvah (osnovne carine in posebne dodatne carine) za material, uvožen po štirih podshemah med obdobjem preiskave v zvezi s pregledom, kot je določeno v uvodni izjavi (31) (imenovalec). V skladu s členom 7(1)(a) osnovne uredbe, se pristojbine, ki so obvezno plačane za pridobitev subvencije, odštejejo od zneskov subvencije, če so bile vložene upravičene zahteve . V skladu s členom 7(2) osnovne uredbe so se ti zneski subvencij dodelili za prihodke od izvoza, ki ga je v obdobju preiskave v zvezi s pregledom ustvaril zadevni izdelek, kot ustrezen imenovalec, ker je subvencija pogojena z opravljenim izvozom in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali transportirane količine.

(47) Šest podjetij je uporabljalo to shemo v obdobju preiskave v zvezi s pregledom in prejelo subvencije med 22,0 % in 25,8 % (glej tabelo v uvodni izjavi (154) spodaj).

2. Shema Duty Entitlement Passbook („DEPBS“)

(a) Pravna podlaga

(48) Podroben opis DEPBS je vsebovan v odstavku 4.3 EXIM-politike 02-07 in poglavju 4 HOP I 02-07.

(b) Upravičenost

(49) Vsak proizvajalec izvoznik ali trgovec izvoznik je upravičen do te sheme.

(c) Praktično izvajanje DEPBS

(50) Upravičeni izvoznik lahko zaprosi za DEPBS kredite, ki so izračunani kot delež vrednosti izvoženih izdelkov iz te sheme. Takšne stopnje DEPBS so indijski organi določili za večino izdelkov, vključno z zadevnimi izdelki. Določene so na osnovi SION, ob upoštevanju domnevne uvozne količine surovin v izvoženem izdelku in učinka carin na takšne domnevne količine uvoza, ne glede na to, ali so bile uvozne dajatve dejansko plačane ali ne.

(51) Da je upravičeno do subvencij iz te sheme, mora podjetje izvažati. V trenutku izvoznega posla mora izvoznik indijskim organom izdati deklaracijo, ki navaja, da izvoz poteka v okviru DEPBS. Za izvoz blaga indijski organi med postopkom odpreme izdajo izvozno odpravno menico Ta dokument vsebuje, inter alia , znesek DEPBS kredita, ki se dodeli za izvozni posel. Na tej točki je izvozniku znan znesekk, ki ga bo prejel. Ko carinski organi izdajo izvozno odpravno menico, IV ne more več odločati o dodelitvi DEPBS kredita. Primerna stopnja DEPBS kredita za izračun subvencij je tista, ki se uporablja v času izdaje izvozne deklaracije. Zato všine subvencijei ni možno spreminjati za nazaj.

(52) Ugotovljeno je bilo tudi, da se v skladu z indijskimi računovodskimi standardi, DEPBS krediti lahko po obračunskem načelu knjižijo kot prihodek na komercialnem računu, če izpolnjujejo obveznosti izvoza.

(53) Takšni krediti se lahko uporabljajo za plačilo carin na kasnejši uvoz vsakršnega blaga, ki se neomejeno uvaža, razen investicijskega blaga. Blago, uvoženo s takšnimi krediti, se lahko proda na domačem trgu (ob plačilu prometnega davka) ali uporabi v druge namene.

(54) DEPBS krediti se lahko prosto prenašajo in so veljavni 12 mesecev od datuma izdaje.

(55) Vloga za DEPBS kredite lahko zajema do 25 izvoznih poslov in, če je vložena elektronsko, neomejeno število izvoznih poslov. De facto ne obstajajo strogi roki za vlogo za DEPBS kredite, ker se večina časovnih rokov, ki so omenjeni v poglavju 4.47 HOP I 02-07 vedno šteje od zadnjega izvoznega posla, ki je naveden v vlogi za DEPBS.

(d) Pripombe na razkritje

(56) Ob razkritju so trije izvozniki, ki so prejemali subvencije iz te sheme, predložili pripombe na zgornjo analizo DEPBS. Trdili so, da (i) v nasprotju z ugotovitvami uvodnih izjav (53) in (59) materiali, uvoženi po DEPBS, domnevno morajo biti uporabljeni za proizvodnjo za izvoz in da je DEPBS kredit domnevno mogoče prejeti le, če je blago izvoženo in za surovinske materiale veljajo uvozne dajatve, (ii) se ne sme uporabljati nove metodologije izračunavanja izravnalnih zneskov (poudarek na izvoznem poslu, glej spodaj uvodni izjavi (61) in (62)), ker se subvencijo domnevno podeli ob uporabi kredita in ker se nov pristop diskriminatorno razhaja s prejšnjim precedensom EU, (iii) se DEBPS lahko izravnava samo, če so takšni krediti dodeljeni za zadevne izdelke in (iv) je treba upoštevati znižanje stopnje DEPBS, ki je bila uvedena februarja 2004.

(e) Zaključki o DEPBS

(57) DEPBS zagotavlja subvencije v smislu člena 2(1)(a)(ii) in člena 2(2) osnovne uredbe. DEPBS-kredit je finančni prispevek s strani IV, saj bo kredit na koncu uporabljen za pokritje uvoznih dajatev, kar zmanjšuje prihodek IV od dajatev, ki bi sicer zapadle v plačilo. Poleg tega DEPBS-kredit za izvoznika predstavlja korist, ker izboljša njegovo likvidnost.

(58) Nadalje je DEPBS zakonsko pogojena z opravljenim izvozom in se tako šteje kot specifična in upravičena do izravnave v skladu s členom 3(4)(a) osnovne uredbe.

(59) Ta shema se ne more šteti za dovoljen sistem vračila dajatev ali nadomestni sistem vračil v pomenu člena 2(1)(a)(ii) osnovne uredbe. Ne izpolnjuje strogih predpisov določenih v Prilogi I točka (i), Prilogi II (opredelitev in predpisi za povračila) in Prilogi III (opredelitev in predpisi za nadomestna povračila) osnovne uredbe. Izvoznik ni nikakor obvezan dejansko porabiti blago, uvoženo brez dajatev, v proizvodnem postopku, in znesek kredita ni izračunan glede na uporabljene vložke. Nadalje ne obstaja sistem ali postopek, ki bi potrdil kateri vložki so porabljeni v proizvodnem postopku izvoženega izdelka ter ali je prišlo do presežnega plačila uvoznih dajatev v pomenu točke (i) Priloge I in Prilog II in III osnovne uredbe. Izvoznik je tudi upravičen do DEPBS-subvencij ne glede na to ali sploh uvaža vložke. Za dodelitev subvencije zadošča, da izvoznik enostavno izvaža blago, ne da bi dokazal, da je bil kakršen koli surovinski material uvožen. Tako so celo izvozniki, ki vse svoje vložke nabavljajo lokalno in ne uvažajo nobenega blaga, ki se lahko uporablja kot vložek, upravičeni do DEPBS-subvencij .

(60) Niti trditev enega izvoznika, da morajo biti materiali uvoženi iz te sheme uporabljeni za proizvodnjo za izvoz, niti trditev, da je mogoče DEPBS kredite pridobiti samo pod pogojem, da je surovinski material predmet uvozne dajatve, nista bili potrjeni. V tej zvezi je treba omeniti tudi, da IV na nobeni točni ni oporekala zgornjemu opisu dejstev glede DEPBS. Zato so trditve zavrnjene.

(f) Izračun višine subvencije

(61) V skladu s členoma 2(2) in 5 osnovne uredbe, je bila višina izravnalnih subvencij izračunana glede na subvencijo za prejemnika, ki je bila ugotovljena v obdobju preiskave v zvezi s pregledom. V tem smislu se šteje, da se subvencija podeli prejemniku v trenutku, ko je izveden izvozni posel iz te sheme. V tem trenutku se lahko IV odpove carinam, kar predstavlja finančni prispevek v smislu člena 2(1)(a)(ii) osnovne uredbe. Kot je navedeno v uvodni izjavi (51) zgoraj, ko carinski organi izdajo izvozno odpravno menico, ki navaja, inter alia , višino DEPBS kredita, ki se dodeli za ta posel, IV ne more več odločati o tem, ali se subvencija dodeli, in o višini subvencije. Poleg tega, kot je navedeno v isti uvodni izjavi, vsaka sprememba v stopnjah DEPBS med dejanskim izvozom in izdajo DEPBS dovoljenja, na ravni zagotovljene subvencije nima učinka za nazaj. Nadalje, kot je navedeno v uvodni izjavi (52) zgoraj, lahko podjetja v skladu z indijskimi računovodskimi standardi DEPBS kredite knjižijo po obračunskem načelu kot prihodek na stopnji izvoznega posla. Zaradi dejstva, da je podjetje seznanjeno s tem, da bo prejelo subvencijo po DEPBS in tudi subvencije po ostalih shemah, ima podjetje že takoj prednostni konkurenčni položaj, saj lahko s pomočjo subvencije ponuja nižje cene.

(62) Uvedba izravnalne dajatve pa je utemeljena z zmanjšanjem nepoštenih trgovinskih praks, ki temeljijo na nedovoljeni konkurenčni prednosti. V luči zgoraj navedenega se šteje za ustrezno, da se subvencije DEPBS oceni kot vsoto kreditov, prejetih za vse izvozne posle iz te sheme v obdobju preiskave.

(63) Pripombe na razkritje niso vodile v popravek tega načina izračunavanja. Evropska skupnost je v bližnji preteklosti že uporabljala novo metodologijo, npr. v primeru sistema grafitnih elektrod[7]. Poleg tega, načela pravne varnosti in upravičena pričakovanja ne preprečujejo takšne spremembe metodologije. Prvič, novi način ne vodi v popolno prevrednotenje sheme, ki je bila dejansko vedno izpodbojna. Zadeva le izračun višine subvencije, da bolje odraža dejansko stanje v določenem preiskovalnem obdobju. Drugič, ta pristop je, inter alia , posledica dejstev, ki jih je Komisija ugotovila med preteklimi preiskavi, npr. knjiženje DEPBS-kreditov po obračunskem načelu v skladu z indijskimi računovodskimi standardi in dejstvo, da v skladu z EXIM-politiko de facto ne obstajajo roki za vloge za takšne kredite. Nadalje so pripombe ob razkritju potrdile, da je v trenutku izvedbe izvoznega posla iz te sheme izvoznik nepovratno upravičen do DEPBS kreditov. Ta trenutek je ključen za ugotovitev dodelitve subvencije, kot je navedeno zgoraj v uvodni izjavi (61), in ne kasnejša uporaba, ker je izvoznik, ki že ima takšno pravico, finančno „na boljšem“.

(64) V nasprotju s predložitvijo nekaterih proizvajalce izvoznikov, se mora pri ugotavljanju višine izravnalnega DEPBS-kredita, upoštevati tudi DEPBS-kredite, prejete za izvoz izdelkov, ki ne spadajo v kategorijo zadevnih izdelkov. V skladu z DEPBS ni omejitev glede uporabe kreditov za uvoz surovinskega materiala brez dajatev, povezanega z določenim izdelkom. Nasprotno, DEPBS-krediti so popolnoma prenosljivi, lahko se celo prodajo in uporabijo za uvoz vsega blaga, ki se neomejeno uvaža (surovinski material za zadevni izdelek spadajo v to kategorijo), razen investicijskega blaga. Posledično lahko zadevni izdelek koristi vse dodeljene DEPBS-kredite.

(65) Poleg tega se znižanj stopenj DEPBS po obdobju preiskave v zvezi s pregledom ne more upoštevati, ker člen 11(1) osnovne uredbe določa, da se podatki glede obdobja po OP običajno ne upoštevajo. Poleg tega ne obstaja nobeno zagotovilo, da IV v prihodnosti ne bo zvišala stopenj.

(66) Kjer so bile predložene upravičene zahteve, so bile pristojbine, zapadle v plačilo, za pridobitev subvencije, odštete od tako pridobljenih kreditov, s čimer je bil določen znesek subvencije kot nominator, člen 7(1)(a) osnovne uredbe. V skladu s členom 7(2) osnovne uredbe je bil ta znesek subvencije določen za skupni promet od izvoza , ki ga je v obdobju preiskave v zvezi s pregledom ustvaril zadevni izdelek, kot ustrezen imenovalec, ker je subvencija pogojena z opravljenim izvozom in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali transportirane količine. V obdobju preiskave v zvezi s pregledom je pet podjetij koristilo to shemo in prejelo subvencije med 3,2 % in 8,0 % (glej tabelo v uvodni izjavi (154) spodaj).

3. Shema izvozno usmerjenih enot („SIUE“)/Shema posebnih ekonomskih con („SPEC“)

(a) Pravna podlaga

(67) Podrobni opisi teh shem so vsebovani v poglavjih 6 (SIUE) in 7 (SPEC) EXIM-politike 02-07 in HOP I 02-07.

(b) Upravičenost

(68) Z izjemo izključno trgovskih podjetij, so lahko v SPEC ali SIUE vključena vsa podjetja, ki izvažajo svojo celotno proizvodnjo blaga in storitev. Toda za razliko od storitev in kmetijstva, morajo podjetja v industrijskem sektorju izpolnjevati minimalen investicijski prag fiksnih sredstev (10 milijonov indijskih rupij), da so lahko upravičena do SIUE.

(c) Praktično izvajanje

(69) SPEC je shema naslednica nekdanje sheme proste carinske cone („SPCC“). SPEC so posebej zasnovane prostocarinske enklave, ki se po EXIM-politiki 02-07 štejejo za tuje ozemlje za namene trgovinskih operacij, dajatev in davkov. 14 SPEC že deluje in indijske oblasti so odobrile ustanovitev dodatnih 13.

(70) SIUE pa so geografsko fleksibilnejše in se lahko ustanovijo kjerkoli v Indiji. Ta shema dopolnjuje SPEC.

(71) Vloga za status IUE ali PEC mora vsebovati podatke za prihodnjih pet let o, inter alia , načrtovanih proizvodnih količinah, pričakovani vrednosti izvoza, uvoznih zahtevah in domačih potrebah. Če organi sprejmejo vlogo podjetja, so pogoji za sprejem posredovani podjetju. Sporazum o priznanju statusa PEC/IUE podjetja velja pet let. Sporazum se lahko obnovi za nadaljnja obdobja.

(72) Ključna obveznost IUE ali PE, kot je določeno v EXIM-politiki 02-07, je doseči neto zaslužek deviznih sredstev, kar pomeni, da mora biti v referenčnem obdobju (5 let) skupna vrednost izvoza višja od skupne vrednosti uvoza blaga.

(73) IUE/PEC enote so upravičene do naslednjih koncesij:

(i) oprostitev uvoznih dajatev za vse vrste blaga (vključno z investicijskim blagom, surovinami in potrošnim blagom), ki so potrebne za izdelavo, proizvodnjo, predelavo ali so s tem povezane;

(ii) oprostitev trošarin za blago, nabavljeno na domačem trgu;

(iii) povračilo osnovnega prometnega davka, plačanega na lokalno nabavljeno blago;

(iv) možnost prodaje dela proizvodnje na domačem trgu ob plačilu ustreznih dajatev na končni izdelek, kot izjema splošne zahteve po izvozu celotne proizvodnje;

(v) oprostitev davka od dohodka, ki običajno velja za realiziran donos pri prodaji za izvoz v skladu z oddelkom 10A ali oddelkom 10B Zakona o davku od dohodka, za obdobje 10 let od začetka delovanja, toda najdlje do leta 2010;

(vi) možnost 100 % tujega lastniškega kapitala.

(74) Čeprav so koncesije pri obeh shemah v glavnem primerljive, obstajajo določene razlike. Na primer, samo IUE lahko uveljavlja 50 % znižanje dajatev, zapadlih v plačilo, za domačo prodajo (DTA prodaja), medtem ko je v PEC potrebno plačati 100 % dajatev za domačo prodajo. IUE enota lahko po takšni znižani stopnji proda do 50 % svojega domačega prometa.

(75) Enote, ki delujejo po teh shemah, v skladu z oddelkom 65 Zakona o carini nadzorujejo carinski uslužbenci.

(76) Zakonsko so zavezane v določeni obliki voditi točno evidenco vseh uvozov, potrošnje in uporabe vsega uvoženega materiala ter opravljenega izvoza. Ti dokumenti se predložijo periodično, po potrebi, pristojnim organom („četrtletna in letna poročila o napredku“).

(77) Vendar pa se „v nobenem primeru [od IUE ali PEC enote] ne sme zahtevati, da vsako uvozno pošiljko uskladi z njenim izvozom, transferji v druge enote, prodajo DTA ali zalogami“, odstavek 10.2 priloge 14-I in odstavek 13.2 priloge 14-II HOP I 02-07.

(78) Domača prodaja se odpremi in registrira s postopkom samocertificiranja. Postopek odpreme izvoznih pošiljk IUE nadzoruje carinski/trošarinski uslužbenec, ki je stalno nameščen pri IUE. Podjetje mora IV pokriti stroške za plačo takšnega stalnega uslužbenca.

(79) „Vse dejavnosti PEC enot znotraj cone, če ni drugače določeno, vključno z izvozom in ponovnim uvozom blaga, se opravljajo s postopkom samocertificiranja“ je zapisano v odstavku 29 priloge 14-II HOP I 02-07. Tako ni potrebno redno preverjanje izvoznih pošiljk PEC enote s strani carinskih organov.

(80) V tem primeru je eden izmed sodelujočih izvoznikov uporabljal SIUE. Ker SPEC ni bila uporabljena, ni treba analizirati izbodbojnosti te sheme. Sodelujoči izvoznik, ki je uporabljal SIUE, je shemo uporabljal za uvoz surovin in investicijskega blaga brez uvoznih dajatev, domačo nabavo blaga brez trošarin, prejemanje povračila prometnega davka ter prodajo dela proizvodnje na domačem trgu. Tako je koristil vse subvencije, opisane zgoraj v uvodni izjavi (73) pod (i) do (iv). Zadevni izvoznik je koristil tudi ugodnolsti po določilih o oprostitvi davka od dohodka SIUE. Vendar ker omenjena oprostitev davka od dohodka spada med širše dostopnejšo shemo oprostitve davka od dohodka, je njegova analiza opisana v uvodnih izjavah (117) in (118) spodaj.

(d) Pripombe ob razkritju

(81) Ob razkritju je en proizvajalec izvoznik trdil, da treba SIUE, če sploh, izravnati le v primeru, če dajatve, plačane za domačo prodajo, ne pokrivajo v celoti višine oproščenih uvoznih dajatev na surovinske materiale, ki se uporabljajo za proizvodnjo izdelkov, ki se prodajajo na domačem trgu („presežni odpust“). Izvoznik meni, da je za SIUE, ki je domnevno podobna sistemu aktivnega plemenitenja ES, vzpostavljen sistem preverjanja v skladu z določili prilog I, II in III osnovne uredbe. V ta namen je trdil, da indijski organi dejansko ne zahtevajo usklajevanja glede pošiljk surovin in nastale izvozne proizvodnje (glej uvodno izjavo (77)), ker to v skladu z osnovno uredbo ali sporazumom WTO o subvencioniranju in izravnalnih ukrepih („SSIU“) ni obvezno za natančen sistem preverjanja. Poleg tega se je izvoznik skliceval na interni sistem serijskih obrazcev podjetja, ki naj bi zagotavljal povezavo med podatki o inputu in outputu.. Nadalje je izvoznik opozoril, da je njegova domača prodaja predstavljala manj kot 5 % njegove prodaje v OP. Trdil je tudi, da periodična ocena mesečnih napovedi prometnega davka s strani IV zadostuje standardom preverjanja, ki jih določa osnovna uredba.

(82) Trdil je tudi, da (i) se za izračun ne bi smela upoštevati količina surovin, ki je bila med preiskavo v zvezi s pregledom uvožena, kot je določeno v uvodni izjavi 19 letnega poročila o napredku te IUE, temveč količina surovin, ki je bila v tem obdobju porabljena, kot je določeno v uvodni izjavi 20 tega poročila in (ii) da mora obdobje dodelitve, ki zadeva privarčevane dajatve ob uvozu investicijskega blaga, temeljiti na obdobju amortizacije, ki je specifično za to podjetje, in ne na povprečnem obdobju amortizacije za vse sodelujoče proizvajalce izvoznike. Poleg tega je trdil, da morajo biti dodane obresti (komercialna stopnja v Indiji v OP) zmanjšane na tehtano povprečno stopnjo ob ustanovitvi te IUE med preiskavo v zvezi s pregledom.

(e) Zaključki o SIUE

(83) Oprostitve IUE dveh vrst uvoznih dajatev („osnovne carine“ in „posebne dodatne carine“) in povračilo prometnega davka so finančni prispevek IV v smislu člena 2(1)(a)(ii) osnovne uredbe. Prihodek vlade, ki bi brez te sheme zapadel v plačilo, je opuščen in tako IUE omogoča dodelitev subvencije v smislu člena 2(2) osnovne uredbe, ker ta ohranja likvidnost, saj ji ni treba plačati dajatev, ki bi običajno zapadle, in dobi povrnjen prometni davek.

(84) Oprostitev trošarin in ustreznih dajatev na uvoz („dodatna carina“) pa ne vodi v izpad prihodka, ki je sicer pričakovan. Če bi bile trošarine in dodatna carina plačane, bi bile lahko uporabljene kot kredit za prihodnje dajatve (tako imenovan „CENVAT mehanizem“). Zato te dajatve niso dokončne. Z uporabo „CENVAT“-kredita se dokončna dajatev upošteva samo za dodano vrednost, ne pa tudi za surovine..

(85) Tako samo oprostitev osnovne carine, posebne dodatne carine in povračilo prometnega davka predstavljajo subvencije v smislu člena 2 osnovne uredbe. Zakonsko so pogojeni z opravljenim izvozom in se zato štejejo za specifične in izpodbojne po členu 3(4)(a) osnovne uredbe. Izvozni cilj IUE, ki je določen v odstavku 6.1 EXIM-politike 02-07 je conditio sine qua non uveljavljanje spodbud.

(86) Nadalje se te subvencije ne morejo, v nasprotju s trditvami enega izmed izvoznikov, šteti kot dovoljeni sistemi povračila dajatev v smislu člena 2(1)(a)(ii) osnovne uredbe. Ne izpolnjujejo strogih predpisov, določenih v prilogi I (točki (h) in (i)), pPrilogi II (opredelitev in predpisi za povračila) in pPrilogi III (opredelitev in predpisi za nadomestna povračila) osnovne uredbe. Domnevna primerljivost SIUE s sistemom aktivnega plemenitenja ES je v tem okviru nepomembna, ker sistem ES ni predmet te preiskave.

(87) Če se povračilo prometnega davka in oprostitev uvoznih dajatev uporabljata za nakup investicijskega blaga, že nista več v skladu s predpisi o dovoljenih sistemih povračil, ker se to blago ne porabi v proizvodnem postopku, kot to zahteva priloga I točka (h) (povračilo prometnega davka) in (i) (odpust uvoznih dajatev). Izvoznik je tej analizi ugovarjal s trditvijo, da investicijsko blago per se ne more biti izključeno iz dovoljenega povračila dajatev, ker je nujno za proizvodnjo. Vendar pa takšna razlaga ni v skladu z jasnim besedilom priloge I točke (h) in (i), investicijsko blago se uporablja za proizvodnjo in ne v proizvodnji. Argument je torej zavrnjen.

(88) Poleg tega in glede na ostale subvencije, ki izhajajo iz te sheme, je bilo kljub natančni preučitvi pripombe izvoznika potrjeno, da IV nima učinkovitega sistema ali postopka preverjanja, ki bi potrdil, ali in v kakšnih količinah se v proizvodnji izvoznega izdelka uporabljajo surovine, nabavljeni brez plačila dajatev in ali prometnega davka. (priloga II(II)(4) osnovne uredbe in, v primeru nadomestnih shem povračil, priloga III(II)(2) osnovne uredbe).

(89) IUE lahko proda znaten delež svoje proizvodnje, do 50 % svojega letnega prometa, na domačem trgu. Tako ni zakonsko obvezno izvoziti celotne količine proizvedenih izdelkov. Poleg tega ti domači posli zaradi postopka samocertificiranja potekajo brez nadzora in kontrole vladnih uslužbencev. Posledično carinski prostori IUE vsaj deloma niso predmet fizičnega nadzora indijskih organov. To pa poveča pomen drugih elementov preverjanja, zlasti nadzora neksusa med surovinami, ki so oproščene dajatev, in nastalimi izvoznimi izdelki, da bi s tem uveljavili sistem preverjanja povračil. Štelo se je, da IUE, ki je predmet te preiskave, na domačem trgu ni prodal 50 %, temveč le okoli 5 % letnega prometa v OP. Toda to ne vpliva na splošno oceno ustreznosti vzpostavljenega sistema preverjanja.

(90) Glede nadaljnjih uvedenih postopkov preverjanja je potrebno opozoriti, kot je bilo omenjeno v uvodni izjavi (77) in je potrdila pripomba izvoznika, da IUE že de jure ni treba nikoli uskladiti vsake uvozne pošiljke z namembnim krajem ustreznega nastalega izdelka. Toda samo takšen nadzor pošiljk bi indijskim organom zagotovil dovolj podatkov o končnem namembnem kraju surovin, da bi ugotovili, da oprostitve trošarin/prometnega davka ne presegajo količine surovin za izvozno proizvodnjo. Mesečne davčne napovedi za domačo prodajo na osnovi samoocene, ki jih indijski organi periodično preverjajo, ne zadoščajo. Tudi interni sistemi podjetij, vzdrževani brez zakonske obveznosti v skladu z EXIM-politiko, npr. sistem serijskih obrazcev, ne izpolnjujejo te pomembne zahteve po sistemu preverjanja povračil dajatev. Poleg tega mora biti sistem preverjanja povračil dajatev zasnovan in izvajan s strani vlade in ga ne sme upravljati vsako posamezno podjetje, ki želi vzpostaviti informacijski sistem.Revizijska poročila indijskih oblasti so bila zahtevana od podjetja in IV, vendar niso bila nikoli posredovana in utemeljena. Posledično je potrjeno, da IV ni vzpostavila učinkovitega nadzornega mehanizma za določanje, katere surovine se uporabljajo v izvozni proizvodnji in v kakšnih količinah, ker indijska EXIM-politika od IUE izrecno ne zahteva, da dokumentira neksus med surovinami in nastalim izdelkom, .

(91) IV tudi ni izvedla dodatne preiskave na osnovi dejanskih količin surovin, čeprav bi ob odsotnosti učinkovitega sistema preverjanja to običajno morala storiti (priloga II(II)(5) in priloga III(II)(3) osnovne uredbe), niti ni dokazala, da ni prišlo do presežnega odpusta. Potrebno je omeniti, da je takšno dodatno preiskavo načeloma treba izvesti pred preveritvenim obiskom v takšni preiskavi, da se preverjanje lahko izvede, če je to primerno, na podlagi ugotovitev te dodatne preiskave, člena 11(8) in 26(1) osnovne uredbe.

(f) Izračun višine subvencije

(92) Ker ne obstaja dovoljen sistem povračila dajatev ali nadomestni sistem povračil, je izpodbojna korist odpust skupnih uvoznih dajatev (osnovna carina in posebna dodatna carina), ki običajno zapadejo ob uvozu, ter povračilo prometnega davka, oba v obdobju preiskave v zvezi s pregledom.

(93) Zahteva izvoznika, da se upošteva samo privarčevano višino dajatev in prometnega davka, ki se nanašata na surovine, porabljene med preiskavo v zvezi s pregledom, je zavrnjena. Dodelitev subvencij v smislu člena 2(2) osnovne uredbe se zgodi že ob dajatvi ali prometnega davka prosti nabavi surovinskega materiala, ker bi na tej stopnji običajno zapadla.

(i) Oprostitev uvoznih dajatev ( osnovna carina in posebna dodatna carina) in povračilo prometnega davka za surovine

(94) Višina subvencije za izvoznika, ki uporablja SIUE, je bila izračunana na osnovi opuščenih uvoznih dajatev (osnovna carina in posebna dodatna carina) za materiale, uvožene za proizvodni sektor, tj. zdravila na debelo in vmesne izdelki, in povračila prometnega davka za ta sektor, oba med preiskavo v zvezi s pregledom. Pristojbine, zapadle v plačilo, za pridobitev subvencije, so bile v skladu s členom 7(1)(a) osnovne uredbe odštete od te vsote, da je bila tako ugotovljena višina subvencije kot imenovalec. V skladu s členom 7(2) osnovne uredbe je ta višina subvencije dodeljena na izvozni promet farmacevtskega sektorja na debelo („sektor“) v obdobju preiskave v zvezi s pregledom kot ustrezen imenovalec, ker je subvencija pogojena z opravljenim izvozom in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali transportirane količine. Tako ugotovljena stopnja subvencije znaša 29,6 %.

(ii) Oprostitev uvoznih dajatev (osnovna carina in posebna dodatna carina) za investicijsko blago

(95) Za razliko od surovin, investicijsko blago ni fizično vključeno v končno blago. V skladu s členom 7(3) osnovne uredbe, je subvencija za preiskovano podjetje izračuna na osnovi višine neplačanih carin na uvoženo investicijsko blago med obdobjem, ki odraža normalno amortizacijo takšnega investicijskega blaga v industriji zadevnega izdelka. Za določitev običajnega obdobja amortizacije se izračuna tehtano povprečje obdobij amortizacije za vse sodelujoče izvoznike. Trditev preiskovanega IUE o uporabi obdobja amortizacije, ki je specifična za to podjetje, je bilo treba zavrniti, ker „običajno“ ne pomeni isto kot „posamezno“, temveč „reprezentativno povprečje“. Tako izračunana višina, ki velja za obdobje preiskave v zvezi s pregledom, je bila popravljena z dodatkom obresti za to obdobje, da se odrazi vrednost subvencij med tem obdobjem in tako ugotovi celotno subvencijo iz te sheme za prejemnika. Višina dodanih obresti je temeljila na komercialni obrestni meri med obdobjem preiskave v zvezi s pregledom v Indiji. Zahteva izvoznika po uporabi nižje povprečne stopnje ni prinesla drugačnega rezultata, kar pomeni, da je stopnja subvencije ostala enaka. Obvezne pristojbine za pridobitev subvencije so bile v skladu s členom 7(1)(a) osnovne uredbe odštete od te vsote, tako ugotovljena višina subvencije pa določena kot imenovalec. V skladu s členoma 7(2) in 7(3) osnovne uredbe je ta višina subvencije dodeljena na izvozni promet sektorja v obdobju preiskave v zvezi s pregledom kot ustrezen imenovalec, ker je subvencija pogojena z opravljenim izvozom in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali transportirane količine. Tako določena stopnja subvencije znaša 1,3 %.

(96) Tako skupna stopnja subvencije za SIUE za zadevno podjetje znaša 30, 9 %.

4. Shema spodbujanja izvoza investicijskega blaga („SSIIB“)

(a) Pravna podlaga

(97) Podroben opis SSIIB je vseboven v poglavju 5 EXIM-politike 02-07 in poglavju 5 HOP I 02-07.

(b) Upravičenost

(98) Proizvajalci izvozniki, trgovci izvozniki, povezani s podpornimi izdelovalci in dobavitelji storitev, so upravičeni do te sheme.

(c) Praktično izvajanje

(99) Pod pogojem obveznosti izvoza je podjetju dovoljen uvoz investicijskega blaga (novega in od aprila 2003 do deset let starega) po znižani stopnji dajatve. V ta namen IV po vlogi in plačilu pristojbine izda SSIIB-dovoljenje. Od aprila 2000 shema dovoljuje znižano stopnjo uvozne dajatve v višini 5 % za vse investicijsko blago, uvoženo po tej shemi. Do 31. marca 2000 je veljala 11 % stopnja dajatve (vključno z 10 % dodatno dajatvijo) in, v primeru uvozov z visoko vrednostjo, nična stopnja dajatve. Za izpolnjevanje obveznosti izvoza se mora uvoženo investicijsko blago uporabljati za proizvodnjo določene količine izvoznega blaga v določenem obdobju.

(100) Imetnik dovoljenja SSIIB lahko nabavlja investicijsko blago tudi doma. V tem primeru domači proizvajalec investicijskega blaga lahko koristi dajatev prost uvoz delov, potrebnih za proizvodnjo tega investicijskega blaga. Po drugi strani pa lahko domači proizvajalec zahteva subvencijo predvidenega izvoza glede dobave investicijskega blaga imetniku SSIIB-dovoljenja.

(d) Pripombe ob razkritju

(101) Ob razkritju sta IV in en proizvajalec izvoznik trdila, da (i) obdobje amortizacije, ki se uporablja za investicijsko blago, domnevno ni bilo ustrezno pojasnjeno zainteresiranim strankam in (ii) da ni bilo ustrezno obrazloženo, zakaj in do kakšne mere so bile dodane obresti, da je bila ugotovljena višina izpodbojne subvencije.

(e) Zaključki o Shemi SSIIB

(102) SSIIB zagotavlja subvencije v smislu člena 2(1)(a)(ii) in člena 2(2) osnovne uredbe. Znižanje dajatve predstavlja finančni prispevek IV, ker ta koncesija zmanjša prihodek IV od dajatev, ki bi sicer zapadle v plačilo. Poleg tega znižanje dajatve izvozniku prinese korist, saj dajatve, privarčevane na uvozu, izboljšajo njegovo likvidnost.

(103) Nadalje je SSIIB zakonsko pogojena z opravljenim izvozom, ker takšna dovoljenja ni mogoče dobiti brez izpolnjevanja obveznosti izvoza. Zato se šteje za specifično in izpodbojno v skladu s členom 3(4)(a) osnovne uredbe.

(104) Končno te sheme ni mogoče šteti za dovoljen sistem povračil dajatev ali nadomestni sistem povračil v pomenu člena 2(1)(a)(ii) osnovne uredbe. Dovoljeni sistemi, določeni v prilogi I točki (i) osnovne uredbe ne zajemajo investicijskega blaga, ker se ne uporablja v proizvodnji izvoznih izdelkov.

(f) Izračun višine subvencije

(105) Višina subvencije je bila izračunana v skladu s členom 7(3) osnovne uredbe, na osnovi neplačanih carin na uvoženo investicijsko blago med obdobjem, ki odraža običajno obdobje amortizacije takšnega investicijskega blaga v industriji antibiotikov. V skladu z uveljavljeno prakso je bila tako dobljena višina, ki se nanaša na obdobje preiskave v zvezi s pregledom, popravljena z dodatkom obresti za to obdobje, da se odrazi vrednost subvencije v tem obdobju. V ta namen se je štela kot primerna komercialna obrestna mera v Indiji v obdobju preiskave v zvezi s pregledom. Obvezne pristojbine za pridobitev subvencije so bile v skladu s členom 7(1)(a) osnovne uredbe odštete od te vsote, tako ugotovljena višina subvencije pa določena kot imenovalec. V skladu s členoma 7(2) in 7(3) osnovne uredbe je ta višina subvencije dodeljena na izvozni promet v obdobju preiskave v zvezi s pregledom kot ustrezen imenovalec, ker je subvencija pogojena z opravljenim izvozom in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali transportirane količine. Štiri podjetja so to shemo uporabljala v času preiskave v zvezi s pregledom. Pridobljene subvencije so bile zanemarljive.

(106) Ker v tem primeru SSIIB ne bo izravnana, ni treba odgovoriti na ustrezne pripombe ob razkritju.

5. Shema izvoznih kreditov („SIK“)

(a) Pravna podlaga

(107) Podrobnosti sheme so vsebovane v Master Circular IECD št. 5/04.02.02/2002-03 (izvozni kredit v tuji valuti) in Master Circular IECD št. 4/04.02.02/2002-03 (izvozni kredit v rupijah) Indijske centralne banke („ICB“), ki sta naslovljena na vse komercialne banke v Indiji.

(b) Upravičenost

(108) Do te sheme so upravičeni izdelovalci izvozniki in trgovci izvozniki.

(c) Praktično izvajanje

(109) V okviru te sheme ICB obvezujoče določa najvišje obrestne mere za izvozne kredite, v indijskih rupijah ali v tuji valuti, ki jih lahko komercialne banke obračunajo izvozniku, z namenom „omogočiti izvoznikom dostop do kreditov z mednarodno konkurenčnimi obrestnimi merami“. SIK sestavljata dve podshemi, shema izvoznih kreditov pred odpremo („kredit za embaliranje“), ki zajema kredite izvozniku za financiranje nakupa, predelave, izdelave, embaliranja in/ali odpreme blaga pred izvozom, in shema izvoznih kreditov po odpremi, ki zagotavlja posojila za obratni kapital z namenom financiranja izvoznih terjatev. ICB bankam tudi nalaga, da določen znesek svojih neto bančnih kreditov namenjajo za financiranje izvoza.

(110) Kot posledica teh Master Circulars ICB lahko izvozniki pridobijo izvozne kredite po prioritetnih obrestnih merah v primerjavi z obrestnimi merami za običajne komercialne kredite („gotovinski krediti“), ki so določene izključno po tržnih pogojih. V tem pogledu Master Circular o izvoznih kreditih v rupijah navaja, da so „najvišje obrestne mere za kredite za izvoznike, kot je določeno v tej okrožnici, nižje od najvišjih obrestnih mer, ki se običajno obračunajo ostalim posojilojemalcem in se zato v tem smislu pojmujejo kot koncesijske.“ Razlika med obrestnimi merami se lahko zmanjša za podjetja z dobro boniteto. Dejansko bi lahko podjetja z dobro boniteto pridobila izvozne in gotovinske kredite pod enakimi pogoji.

(d) Pripombe ob razkritju

(111) Ob razkritju sta dva izvoznika, ki sta uporabljala to shemo, ugovarjala, da SIK ni izpodbojna subvencija. V ta namen sta trdila, da (i) izpodbojna subvencija zahteva prenos javnih sredstev, (ii) so obrestne mere SIK kreditov določene po tržnih pogojih, ker različne komercialne banke ponujajo zelo različne obrestne mere in (iii) so obrestne mere za gotovinske kredite višje kot za izvozne kredite, ker je izvozno kreditiranje manj tvegano („samoizvršujoče“) in, v primeru izvoznih kreditov v tuji valuti, podvrženo domnevno nižji inflaciji prosto konvertibilnih tujih valut v primerjavi z vrednostjo indijske rupije, kar naj bi vplivalo na obrestne mere.

(112) Poleg tega je eden izmed izvoznikov, brez predložitve novega izračuna stopnje subvencij, trdil, da je za izračun treba uporabiti obrestne mere drugih bank, in ne bank, ki so bile med preveritvenim obiskom opredeljene kot posojilodajalne banke, ter v vsakem primeru pri primerjavi upoštevati samo najnižje obrestne mere za izvozne in gotovinske kredite. Drug izvoznik je brez predložitve dokazov trdil, da je treba višino zneska zmanjšati za 25 %, ki domnevno predstavljajo lastni kapital, čeprav je v izkazih knjižen kot tuj kapital.

(e) Zaključki o SIK

(113) Prvič, prioritetne obrestne mere SIK-kredita, ki jih določa Master Circulars ICB, kot je omenjeno v uvodni izjavi (107), lahko zmanjšajo stroške obresti izvoznika v primerjavi s stroški kredita, ki so določeni izključno po tržnih pogojih in v tem primeru prenesejo korist na takega uvoznika v smislu člena 2(2) osnovne uredbe. Dodelitev subvencije je bila ugotovljena samo pri tistih sodelujočih izvoznikih, kjer so bile ugotovljene takšne razlike v obrestnih merah. V nasprotju z zgornjimi trditvami, teh razlik v obrestnih merah ni mogoče razložiti izključno s tržnim poslovanjem komercialnih bank. Izvozno kreditiranje ni per se varnejše kot domače financiranje. Dejansko se običajno šteje za bolj tvegano in višina zahtevane varščine za določen kredit, ne glede na objekt financiranja, je izključno tržna odločitev vsake komercialne banke. Razlike v obrestnih merah glede na različne banke so posledica metodologije, ki jo ICB uporablja za določanje najvišjih obrestnih mer za vsako komercialno banko posebej. Poleg tega, brez Master Circulars ICB, komercialne banke ne bi bile obvezane posojilodajalcem izvoznih kreditov omogočati nikakšrnih, morda ugodnejših, obrestnih mer za izvozne kredite v tuji valuti. V povzetku odgovora na te pripombe je treba opomniti, da je namen Master Circulars ICB omogočiti financiranje izvoza po „mednarodno konkurenčnih obrestnih merah“ in da sama ICB šteje izvozne obrestne mere za „koncesijske“. Drugič, kljub dejstvu, da prioritetne kredite v okviru SIK dodeljujejo komercialne banke, je ta subvencija finančni prispevek vlade v smislu člena 2(1)(iv) osnovne uredbe. V tej zvezi je treba omeniti, da niti člen 2(1)(iv) osnovne uredbe niti SSIU ne zahtevata bremenitve javnih računov, npr. povračila komercialnih bank s strani IV, da bi se določila subvencija, temveč le odredbo vlade za izvajanje funkcij, opisanih v točkah (i), (ii) ali (iii) člena 2(1) osnovne uredbe. ICB je javni organ in tako spada pod „vlado“, kot je določeno v členu 1(3) osnovne uredbe. Je v 100 % lasti vlade, zasleduje cilje javnega reda, npr. monetarno politiko, in njeno upravo imenuje IV. ICB usmerja zasebna telesa, ker so komercialne banke vezane na njene pogoje, inter alia najvišje dovoljene obrestne mere za izvozne kredite, določene v Master Circulars ICB, in ICB določa, da morajo komercialne banke določen znesek svojih neto bančnih kreditov usmeriti v financiranje izvoza. To odredba komercialne banke zavezuje k izvajanju funkcij, omenjenih v členu 2(1)(a)(i) osnovne uredbe, v tem primeru posojil v obliki prioritetnega financiranja izvoza. Takšen neposreden prenos sredstev bi bil običajno v pristojnosti vlade in ta praksa se na noben bistven način ne razlikuje od praks, ki jih običajno izvajajo vlade, člen 2(1)(a)(iv) osnovne uredbe. Ta subvencija se pojmuje kot specifična in izpodbojna, ker so prioritetne obrestne mere dostopne samo za financiranje izvoznih poslov in torej pogojene z opravljenim izvozom, člen 3(4)(a) osnovne uredbe.

(f) Izračun višine subvencije

(114) Višina subvencije je bila izračunana na osnovi razlike med obrestmi, plačanimi za izvozne kredite, uporabljene v obdobju preiskave v zvezi s pregledom, in zneskom, ki bi bil plačan, če bi se uporabljale enake obrestne mere kot veljajo za običajne komercialne kredite, ki jih uporablja določeno podjetje. Ta višina subvencije (imenovalec) je dodeljena na skupni izvozni promet v obdobju preiskave v zvezi s pregledom kot ustrezen imenovalec v skladu s členom 7(2) osnovne uredbe, ker je subvencija pogojena z opravljenim izvozom in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali transportirane količine. Kasnejše trditev enega izmed izvoznikov, da je znesek kredita, kot je bil potrjen med obiskom na kraju samem, treba zmanjšati za 25 %, ker domnevno vsebuje takšen delež lastnih sredstev, kar ni bilo omenjeno niti pred tem niti med preveritvenim obiskom, ni bila utemeljena in torej ne more biti sprejeta. Zavrne se tudi zahteva, da se glede bank posojilodajalk namesto podatkov, pridobljenih med preveritvenim obiskom, uporabi nove podatke, ker ti podatki niso bili pravočasno predloženi in preverjeni. V vsakem primeru ta izvoznik ni utemeljil trditve, da je subvencijo za financiranje izvoza prejel samo od bank z najugodnejšimi pogoji. SIK je uporabljalo šest podjetij. Prejeli so subvencije v višini 2,3 %.

6. Sheme davka od dohodka

(a) Shema oprostitve davka na dohodek od izvoza , („SODDI“)

(i) Oddelek 80HHC Zakona o davku od dohodka 1961 („ZDD“)

(115) Ugotovljeno je bilo, da so v obdobju preiskave v zvezi s pregledom štirje od preiskovanih izvoznikov koristili delno oprostitev davka od dohodka na dobiček od izvozne prodaje.Zakonska podlaga za to oprostitev je določena v oddelku 80HHC ZDD.

(116) To določilo ZDD je bilo od ovrednotenega leta 2005-2006 (tj. za finančno leto od 1. aprila 2004 do 31. marca 2005) dalje razveljavljeno. Zato po 31. marcu 2004 80HHC ZDD ne podeljuje subvencij za vlagatelja. Čeprav so v obdobju preiskave v zvezi s pregledom, štirje preiskovani izvozniki koristili to shemo, se ta zaradi ukinitve ne bo izravnavala, v skladu s členom 15(1) osnovne uredbe.

(ii) Oddelki 10A in 10B ZDD

(117) Popolna oprostitev davka od dohodka na dobiček, pridobljen iz izvozne prodaje novoustanovljenega podjetje v PEC, prostocarinski coni, tehnološkem parku za elektronsko opremo, tehnološkem parku za programsko opremo (oddelek 10A ZDD) ali novoustanovljeni IUE (oddelek 10B ZDD) za prvih deset let delovanja še naprej velja do 31. marca 2010.

(118) Eno podjetje je v zadnjih desetih letih koristilo subvencije iz oddelka 10B ZDD, z začetkom v finančnem letu 1993-1994. Zato to podjetje od finančnega leta 2003-2004 dalje ni več upravičeno do subvencije iz oddelka 10B ZDD. Zato se v skladu s členom 15(1) osnovne uredbe, ta shema v tem primeru ne bo izravnavala.

(b) Spodbuda za davek na dohodek za raziskave in razvoj („SDDRR“)

(i) Pravna podlaga

(119) Podroben opis SDDRR je vsebovan v oddelku 35(2AB) ZDD.

(ii) Upravičenost

(120) Podjetja, ki se ukvarjajo z biotehnologijo ali izdelovanjem zdravil, farmacevtskih izdelkov, kemikalij, elektronske opreme, računalnikov in programske opreme, telekomunikacijske opreme, helikopterjev, letal in vseh drugih izdelkov ali predmetov, ki se dodajo, so upravičena do subvencije iz te sheme.

(iii Praktično izvajanje

(121) Za vsak izdatek (razen stroškov zemljišča in zgradbe) za interne raziskave in razvoj, ki ga odobri Ministrstvo za znanstveno in industrijsko raziskovanje IV, je za namene davka na dohodek dovoljen odbitek zneska v višini 150 % de facto nastalih stroškov. Tako se s 50 % odbitkom fiktivnih stroškov (tj. stroškov, ki niso dejansko nastali) osnova za davek od dohodka, in posledično breme davka od dohodka, umetno zmanjša.

(iv) Pripombe na razkritje

(122) Ob razkritju je en izvoznik, ki je koristil subvencije te sheme, predložil naslednje pripombe. Ta shema ne more biti izravnana, ker (i) čeprav je SDDRR omejena na določene sektorje, ni pojmovana kot specifična v smislu člena 3(2) osnovne uredbe, ker so vsa podjetja v teh sektorjih upravičena do subvencije in (ii) stroški, ki nastanejo po 31. marcu 2005 v skladu s členom 35(2AB) pododdelek (5) ZDD ne spadajo v to shemo.

(v) Zaključki o SDDRR

(123) SDDRR zagotavlja subvencije v smislu člena 2(1)(a)(ii) in člena 2(2) osnovne uredbe. Umetno zmanjšanje osnove za davek od dohodka po oddelku 35(2AB) ZDD predstavlja finančni prispevek IV, ker zmanjša prihodke IV od davka od dohodka, ki bi sicer zapadel v plačilo. Poleg tega zmanjšanje davka od dohodka podjetju prinese korist, saj izboljša njegovo likvidnost.

(124) IV je trdila in po razkritju ponovila neutemeljeno trditev, da upravičenost do SDDRR temelji na objektivnih merilih in torej shema ni specifična. Toda jasno besedilo oddelka 35(2AB) ZDD dokazuje, da je SDDRR de jure specifična v smislu člena 3(2)(a) osnovne uredbe in torej izpodbojna. Upravičenost do te sheme ni določena z objektivnimi merili, ki so nevtralna v smislu člena 3(2)(b) osnovne uredbe. Subvencije iz te sheme so dostopne samo določenim sektorjem, naštetim v uvodni izjavi (120) zgoraj; IV ni omogočila, da bi bila ta shema dostopna vsem sektorjem. V nasprotju s pripombo enega izmed izvoznikov, takšna omejitev predstavlja specifičnost, ker kategorija „skupina industrij“ iz člena 3(2) osnovne uredbe ne enak način opisuje sektorske omejitve. Ta omejitev ni gospodarske narave in horizontalne uporabe kot na primer število zaposlenih v podjetju.

(125) Poleg tega trditev, da stroški, nastali po 31. marcu 2005, ne spadajo pod to shemo, ne pomeni, da shema ni izpodbojna v smislu člena 15(1) osnovne uredbe. Ni bilo dokazano, da je bila shema v času zaključevanja ugotovitev preiskave v zvezi s pregledom že umaknjena in da izvoznik ne sme več koristiti subvencij SDDRR. Nasprotno, SDDRR velja za celotno leto vrednotenja 2005/2006 (to je finančno leto 2004/2005) in tako lahko nadaljuje s koriščenjem subvencij. Poleg tega izvoznik ni utemeljil svoje trditve, da IV ne predvideva podaljšanja te sheme. Dejansko je shema v preteklosti že bila podaljšana[8]. Ni dokazano, da takšno podaljšanje ne bo uvedeno s prihodnjim finančnim zakonom, zlasti ker IV niti v posvetovanjih niti v pripombah po razkritju ni nakazala, da bo s 31. marcem 2005 shema (i) potekla in (ii) je ne bodo nadomestila primerljiva določila o oprostitvi davka od dohodka.

(vi) Izračun višine subvencije

(126) Višina subvencije je bila izračunana na podlagi razlike med zapadlim davkom od dohodka za obdobje preiskave v zvezi s pregledom z in brez uporabe določil oddelka 35(2AB) ZDD. Ta višina subvencije (imenovalec) je dodeljena na skupni promet izvoza v obdobju preiskave v zvezi s pregledom kot ustrezen imenovalec v skladu s členom 7(2) osnovne uredbe, ker se ta subvencija nanaša na vse prodaje, domače in izvozne, in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali transportirane količine. Tako je bila za eno podjetje, ki je koristilo subvencije v okviru SDDRR, ugotovljena stopnja subvencije v višini 1,5 %.

III. Regionalne sheme

1 Shema industrijskih spodbud („SIS“) vlad Gujarata in Punjaba

(127) Državi Gujarat in Punjab upravičenim industrijskim podjetjem priznavata spodbude v obliki oprostitev in/ali odložitve prometnega in nakupnega davka, da bi spodbudili industrijski razvoj gospodarsko zaostalih območij teh držav. Ker ste shemi skoraj popolnoma enaki, sta določeni skupno.

(a) Pravna podlaga

(128) Podrobni opisi teh dveh shem, kot jih izvajata vlada Gunjata („VG“) in vlada Punjaba („VP“), so vsebovani v VG Resoluciji št. INC-1090-1023-(2)-I(GR No.2) z dne 16 oktobra 1990 in v VP Resoluciji št. 15/43/96-5IB/2238 z dne 20. marca 1996.

(b) Upravičenost

(129) Podjetja, ki ustanavljajo nove industrijske obrate ali izvajajo veliko širitev obstoječega industrijskega obrata na zaostalih območjih, so upravičena do subvencij iz teh shem. Kljub temu pa obstajajo izčrpni seznami industrij, ki do teh subvencij niso upravičene, kar podjetjem iz določenih področij delovanja, onemogoča koriščenje teh spodbud.

(c) Praktično izvajanje

(130) V okviru teh shem morajo podjetja investirati v zaostala območja. Ta območja, ki predstavljajo določene ozemeljske enote v obeh državah, so glede na gospodarski razvoj razdeljena na različne kategorije, hkrati pa obstajajo območja, kjer jer uporaba teh shem spodbud izključena oziroma „prepovedana“. Glavni merili za določitev višine spodbud sta velikost naložbe in območje, kjer se bo obrat nahajal.

(131) Spodbude se lahko dodeli kadarkoli, ker ni časovnih omejitev niti glede izpolnitve vloge za spodbude niti glede izpolnjevanja količinskih meril.

(d) Pripombe ob razkritju

(132) Ob razkritju sta dva izvoznika, ki sta koristila subvencije v okviru SIS, predložila pripombo, da SIS (i) ni izvozna subvencija, (ii) predstavlja samo nadomestilo za dodatne stroške, ki nastanejo zaradi pomanjkanja ustrezne infrastrukture v določenih zaostalih območjih in (iii) v primeru enega izvoznika, od 5. julija 2003 ne koristi več subvencij iz te sheme.

(e) Zaključki o SIS

(133) Ti dve shemi predstavljata subvencije v smislu členov 2(1)(a)(ii) in 2(2) osnovne uredbe. Predstavljata finančni prispevek VG in VP, ker dodeljene spodbude, v tem primeru oprostitve od prometnega in nakupnega davka, zmanjšajo prihodek od davka, ki bi sicer zapadel v plačilo. Poleg tega so te spodbude koristne za podjetje, saj izboljšajo njegovo finančno stanje, ker sicer zapadli davki niso plačani.

(134) Nadalje sta shemi regionalno specifični v smislu členov 3(2)(a) in 3(3) osnovne uredbe, ker sta na voljo samo tistim podjetjem, ki so investirala v določena geografska območja v pristojnosti zadevnih držav. Nista pa na voljo podjetjem zunaj teh območij, poleg tega pa je stopnja subvencije odvisna od zadevnega območja.

(135) IV se s to oceno ne strinja. Prvič, trdi, da mednarodna menjava per se ni predmet prometnega davka, kot določa že indijska ustava. Posledično, je nadaljevala IV, takšne sheme ne povzročajo izpada prihodka glede izvoznih poslov, ki bi sicer zapadel v plačilo, in se jih torej ne sme izravnavati. Toda v nasprotju s pripombami dveh izvoznikov glede tega, shema ni bila ocenjena kot izvozna subvencija, v smislu člena 3(4)(a) osnovne uredbe, neposredno osredotočena na izvoz zadevnega izdelka, temveč kot sicer specifična (glej uvodno izjavo (134)). Za izpodbojnost sheme ni potrebna neposredna povezava med subvencijo in izvoznim izdelkom. V skladu s členom 1(1) osnovne uredbe zadošča vzpostavitev neposredne povezave med subvencijo in proizvodnim podjetjem. Na osnovi dejstva, da „je denar zamenljiv“, se vsaka domača subvencija v obliki nižjih cen odraža tudi pri izvoznih poslih, ker takšna subvencija izboljša celotno likvidnost podjetja. Poleg tega IV ni predložila nobenih dokazov, da splošna oprostitev od prometnega davka za izvozno prodajo zajema tudi obveznosti nakupnega davka na surovinske vložke. Dejansko so v tem primeru podjetja uporabljala SIS tudi za izravnavo obveznosti nakupnega davka.

(136) IV je nadalje ugovarjala, da se SIS, čeprav je omejena na določena zaostala območja znotraj ozemlja Punjaba in Gujarata, ne sme pojmovati kot specifična, ker domnevno ne daje prednosti določenim podjetjem znotraj teh posebej določenih regij. Toda IV je priznala, da niso vse vrste proizvodnje znotraj teh določenih ozemelj upravičene do SIS. Dejansko regionalna omejitev državne subvencijske sheme na vsa podjetja v posebej določenem območju znotraj ozemlja države že sama po sebi predstavlja specifičnost. Takšne sheme nedvomno dajejo prednost določenim podjetjem pred drugimi, ker podjetje v regiji, ki je upravičena do sheme, lahko prejme pomoč, medtem ko je njegov konkurent v regiji, ki do sheme ni upravičena, ne more. Takšno razlikovanje ni objektivno v smislu člena 3(2)(b) osnovne uredbe in je torej specifično, ker se shema ne uporablja horizontalno na celotnem ozemlju države.

(137) Domnevno nadomestilo v okviru SIS za dodatne stroške, nastale zaradi pomanjkljive infrastrukture, v nasprotju s pripomb enega izmed izvoznikov, ne spremeni ocene, da gre za izpodbojno subvencijo. Takšni domnevni stroški niso bili utemeljeni.

(138) Izvoznik, ki je trdil, da ni več upravičen do koriščenja subvencij v okviru SIS, ni utemeljil svoje trditve, npr. s predložitvijo potrdila VG. Nasprotno, v svojih upravnih poročilih za 2002-2003 (tj. obdobje preiskave v zvezi s pregledom) je navedel, da je zaprosil za podaljšanje koriščenja subvencij v okviru SIS do leta 2012. Potrebno je omeniti, da je takšno podaljšanje v okviru SIS mogoče. Podjetje ni predložilo dokazov, da je VG zavrnila podaljšanje.

(139) Ugovori IV v pripombah na razkritje torej niso spremenili ocene, da sta shemi – oprostitev prometnega in nakupnega davka - izpodbojni.

(f) Izračun višine subvencije

(140) Višina subvencije je bila izračunana na osnovi višine prometnega in nakupnega davka, ki bi sicer v obdobju preiskave v zvezi s pregledom zapadel v plačilo, vendar je v okviru shem ostal neplačan. V skladu s členom 7(2) osnovne uredbe je ta višina subvencije (imenovalec) dodeljena na skupni izvozni promet v obdobju preiskave v zvezi s pregledom kot ustrezen imenovalec, ker subvencija ni pogojena z izvozom in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali transportirane količine. V tem obdobju so tri podjetja koristila subvencije iz teh shem. Prejela so subvencije v višini 2,4 % (2 podjetji) in 3,1 %.

2. Shema za oprostitev dajatev za elektriko („ODE“) vlade Gujarata

(141) Država Gujarat upravičenim industrijskim podjetjem prizna spodbude v obliki oprostitve plačila dajatve za elektriko z namenom spodbujanja industrijskega razvoja v gospodarsko zaostalih območjih znotraj te države.

(a) Pravna podlaga

(142) Podroben opis sheme za oprostitev dajatev za elektriko, ki jo izvaja vlada Gujarata („VG“) je vsebovan v bombajskem zakonu o dajatvi za elektriko iz leta 1958 in zlasti v oddelkih 3(2)(vi) ter 3(2)(vii)(a) in (b) tega zakona, kot je bil sprejet z uredbo Gujarata o sprejetju zakonov iz leta 1960.

(b) Upravičenost

(143) Podjetja, ki investirajo v zaostala območja, bodisi z vzpostavitvijo novega industrijskega obrata bodisi v veliko kapitalsko investicijo v razširitev obstoječega industrijskega objekta, so upravičena do teh spodbud.

(c) Praktično izvajanje

(144) Shema je na voljo samo podjetjem, ki so investirala v posebej določena geografska območja v pristojnosti države Gujarat. Shema tudi omogoča, da VG vsa območja in vsa nova industrijskega podjetja oprosti obveznosti plačevanja dajatve za elektriko. Poleg tega so nova industrijska podjetja, ustanovljena na posebej določenih območjih, za pet let od pričetka delovanja opravičena plačevanje dajatve za elektriko, oziroma plačujejo polovico normalne stopnje.

(d) Pripombe ob razkritju

(145) Ob razkritju je en izvoznik, ki je koristil subvencije iz te sheme, trdil, da od 4. junija 2004 ne koristi več subvencij iz te sheme. Poleg tega je še en izvoznik trdil, da ni uporabljal te sheme. Toda glede slednjega izvoznika je treba omeniti, da ta shema ni bila uporabljena pri izračunu njegove višine subvencije.

(e) Zaključki o ODE

(146) Ta shema predstavlja subvencijo v smislu členov 2(1)(a)(ii) in 2(2) osnovne uredbe. Predstavlja finančni prispevek VG, ker ta spodbuda zmanjša prihodke države, ki bi sicer zapadli v plačilo. Poleg tega podjetju prinaša koristi. Shema je tudi regionalno specifična v smislu členov 3(2)(a) in 3(3) osnovne uredbe, ker je na voljo samo podjetjem znotraj določenih geografskih območij v pristojnosti države Gujarat. Tudi merila in pogoji za upravičenost, ki urejajo to spodbudo, niso jasno določeni z zakonom, uredbo ali drugim uradnim dokumentom. Med preveritvenimi obiski je bilo potrjeno, da je eno podjetje devet let koristilo subvencije te sheme. Kljub zahtevi, podjetje razen bombajskega zakona o dajatvi za elektriko ni predložilo drugih podatkov, ki bi lahko spremenili to analizo.

(147) IV je trdila, da glede na to, da shema ni bila izravnana v drugem primeru leta 1999, ker naj bi bila uporabljena horizontalno v celotni državi, tudi zdaj ne bi smela biti izravnana. V ta namen je predložila samo uradno obvestilo Ministrstva VM za industrijo, energijo in delo države Maharashtra glede bombajskega zakona o dajatvi za elektriko iz leta 1958. Vendar pa se ti podatki ne nanašajo na državo Gujarat. Poleg tega je treba omeniti, da glede na to uradno obvestilo spodbuda ODE očitno ni na voljo v vseh okoliših/območjih države Maharashtra in se torej še vedno šteje za regionalno specifično. Ugotovljeno je bilo, da je eden izmed izvoznikov, sodelujočih v preiskavi, s sedežem Gujaratu, v obdobju preiskave v zvezi s pregledom uporabljal to shemo. Zato se zaključi, da je ta shema za tega izvoznika izpodbojna zaradi razlogov, navedenih v prejšnji uvodni izjavi.

(148) Izvoznik, ki je trdil, da ni več upravičen do subvencij v okviru ODE, ni utemeljil te trditve, npr. s predložitvijo potrdila VG. Nasprotno, v svojih upravnih poročilih za 2002-2003 (tj. obdobje preiskave v zvezi s pregledom) je navedel, da je zaprosil za podaljšanje koriščenja subvencij ODE do leta 2012, kar mu je bilo v preteklosti že ugodeno za skupno devet let, kljub dejstvu, da bi skladu z ustrezno zakonodajo obdobje oprostitve za ODE lahko trajalo le pet let. Podjetje ni predložilo dokazov, da je VG zavrnila podaljšanje.

(f) Izračun višine subvencije

(149) Subvencija za proizvajalca izvoznika je bila izračunana na osnovi višine dajatve za elektriko, ki bi sicer v obdobju preiskave v zvezi s pregledom zapadla v plačilo, vendar je v okviru te sheme ostala neplačana. V skladu s členom 7(2) osnovne uredbe je ta višina subvencije (imenovalec) dodeljena na skupni izvozni promet v obdobju preiskave v zvezi s pregledom kot ustrezen imenovalec, ker se subvencija nanaša na vse prodaje, domače in izvozne, in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali transportirane količine. Za podjetje, ki je koristilo subvencijo ODE, je ugotovljena stopnja subvencije v višini 0,2 %.

3. Paketna shema spodbud („PSS“) vlade Maharashtra („VM“)

(150) Ugotovljeno je bilo, da proizvajalci izvozniki niso prejemali nikakršnih izpodbojnih subvencij v okviru PSS.

IV. Višina izpodbojnih subvencij

(151) V skladu z dosledno prakso se pri določanju stopnje subvencioniranja povezana podjetja pojmuje kot en subjekt. To pa zato, ker bi izračunavanje posameznih stopenj subvencioniranja lahko spodbujalo izogibanje izravnalnim ukrepom, ki bi s tem postali neučinkoviti, z omogočanjem povezanim proizvajalcem, da svoj izvoz v Skupnost izvajajo prek podjetja z najnižjo posamezno stopnjo. Da bi se temu izognili, je najprej izračunana posamezna višina subvencije na shemo za vsako povezano podjetje, potem pa je določeno tehtano povprečje teh višin subvencij in pripisano vsakemu od povezanih podjetij.

(152) Dva proizvajalca izvoznika se pojmujeta kot povezani podjetji in jima je pripisana enotna stopnja subvencioniranja, ker sta oba v operativnem položaju za izvajanje omejevanja drugega podjetja. V skladu z njunimi letnimi poročili sta ključni upravni osebi v obeh podjetjih v sorodu in lahko izvršujeta „znaten vpliv“ na podjetje drugega. V skladu z indijskimi računovodskimi standardi pomeni znaten vpliv sodelovanje pri finančnih in/ali operativnih odločitvah podjetja. V skladu z indijskimi računovodskimi standardi takšen vpliv pomeni, da gre za povezani podjetji. Poleg tega se glede na evropsko carinsko pravo šteje, da sta stranki povezani, če nadzorujeta druga drugo ali pripadata isti družini[9]9.

(153) Po razkritju je eden izmed teh proizvajalcev izvoznikov oporekal zgornji analizi o povezanosti strank. Trdil je, brez predložitve dodatnih dokazov, da med zadevnima podjetjema ni poslovnih odnosov. Vendar pa proizvajalec izvoznik ni oporekal opisu dejstev iz uvodne izjave (152) niti ni utemeljil, zakaj se, navkljub tem dejstvom, obe podjetji ne bi smelo pojmovati kot povezani stranki. Zato trditev ni bila upoštevana.Znesek izpodbojnih subvencij v skladu z določili osnovne uredbe, izražen ad valorem , za preiskovane proizvajalce izvoznike znaša med 25,3 % in 35,1 %.

(154) Glede na visoko stopnjo sodelovanja je stopnja subvencije za vsa nesodelujoča podjetja določena na ravni podjetja z najvišjo posamezno stopnjo, tj. 35,1 %.

Zadevni izdelek in podobni izdelek | 2.482.053 | 3.240.481 | 3.254.464 | 3.801.666 | 3.745.549 |

Indeks | 100 | 131 | 131 | 153 | 151 |

- (175) IV in eden izmed izvoznikov sta trdila, da bi morali biti zgornji podatki o porabi posredovani bolj podrobno, zlasti glede na proizvajalce Skupnosti, in z ločitvijo proste in omejene porabe. Trdili so tudi, da razen za industrijo Skupnosti verodostojnost podatkov za proizvajalce Skupnosti ni bila preverjena.

(176) Upošteva se, da industrijo Skupnosti sestavljata samo dve stranki, od katerih ena deluje na omejenem trgu. Zato v skladu s členom 29 osnovne uredbe („zaupnost“) ni mogoče predložiti nadaljnjih podrobnosti. Glede podatkov o proizvajalcih Skupnosti, razen industrije Skupnosti, je treba opozoriti, da ti proizvajalci niso sodelovali pri preiskavi. Ker niso bili na voljo drugi podatki glede njihovega prispevka k porabi Skupnosti, so bili uporabljeni podatki, predloženi v zahtevi za pregled. Poleg tega nobena stranka ni predložila nasprotnih podatkov in preverjanje ni vzbudilo sumov glede njihove verodostojnosti.

IV. Uvoz zadevnega izdelka v Skupnost

1. Količina , cena in tržni delež uvoza iz Indije

Uvoz (v kg) | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | OP |

Zadevni izdelek | 36.800 | 47.400 | 72.100 | 101.800 | 95.200 |

indeks | 100 | 129 | 196 | 277 | 259 |

(177) Količina uvoza zadevnega izdelka je v obravnavanem obdobju znatno narasla. Uvoz v obdobju preiskave v zvezi s pregledom je bil 159 % večji kot leta 1999. Ta uvoz je naraščal veliko hitreje kot splošna rast porabe v višini 51 %, rast uvoza iz tretjih držav, razen Indije, v višini 13 % in rast prodaje industrije Skupnosti v višini 80 % v istem obdobju. Glede na status Indije kot države v razvoju in določila člena 14(4) osnovne uredbe je bilo ugotovljeno, da je obseg uvoza iz Indije v obdobju preiskave v zvezi s pregledom predstavljal veliko več kot 4 % skupnega uvoza podobnega izdelka v Skupnost..

Povprečna uvozna cena na kg v EUR | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | OP |

Zadevni izdelek | 34,66 | 33,94 | 35,51 | 36,57 | 35,34 |

indeks | 100 | 98 | 102 | 106 | 102 |

(178) Povprečna uvozna cena zadevnega izdelka je rahlo narasla in dosegla najvišjo vrednost leta 2002 ter kasneje spet padla na raven pred letom 2001.

tržni delež ES | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | OP |

Zadevni izdelek | 1,5 % | 1,5 % | 2,2 % | 2,7 % | 2,5 % |

indeks | 100 | 99 | 149 | 181 | 171 |

(179) Tržni delež uvoza iz Indije na trgu Skupnosti je v obravnavanem obdobju narasel za 71 %. Pripomnjeno je bilo, da bi indeksirano povečanje moralo znašati le 66 % in ne 71 %. Na osnovi navzdol zaokroženih odstotkov tržnega deleža, je ta pripomba aritmetično pravilna. Kljub temu pa je zgornji indeks pravilno izračunan. Za namen natančnega indeksiranja tržnega deleža, odstotne točke niso zaokrožene. To je razvidno iz primerjave odstotnih točk za leti 1999 in 2000. Ta metodologija je uporabljena tudi v vseh tabelah v tej uredbi.

2. Nelojalno nižanje cen

(180) Za ugotovitev nelojalnega nižanja cen so bili analizirani podatki o cenah za obdobje preiskave v zvezi s pregledom. V ta namen so bile analizirane prodajne cene franko tovarna industrije Skupnosti prvim nepovezanim kupcem primerjane s prodajnimi uvoznimi cenami CIF indijskih proizvajalcev izvoznikov prvim neodvisnim kupcem v Skupnosti, v obeh primerih po odbitju popustov, rabatov in provizij.

(181) Na osnovi odgovorov na vprašalnike je bilo mogoče opredeliti različne podvrste zadevnega izdelka in podobnega izdelka za namene primerjave na osnovi vrste izdelka (tj. amoksicilin trihidrat, ampicilin trihidrat in cefaleksin) in njenih variant (tj. v obliki praška ali v stisnjeni obliki).

(182) Prodajne cene industrije Skupnosti in CIF uvozne cene proizvajalcev izvoznikov so bile primerjane na enaki stopnji menjave, in sicer trgovcev/distributerjev na trgu Skupnosti, na osnovi tehtanega povprečja cen na podvrsto izdelka. V obdobju preiskave v zvezi s pregledom so bile skoraj vse prodaje proizvajalcev izvoznikov v Skupnosti opravljene preko trgovcev/distributerjev.

(183) Rezultati primerjave, izraženi kot odstotek prodajne cene industrije Skupnosti v obdobju preiskave v zvezi s pregledom, so pokazali visoke stopnje nelojalnega nižanja cen. Glede na proizvajalca izvoznika so te stopnje znašale med 11,5 % in 17,1 %. Te stopnje nelojalnega nižanja cen tako kažejo na stalen cenovni pritisk indijskega uvoza na trg Skupnosti, kljub obstoju ukrepov.

V. Gospodarsko stanje industrije Skupnosti

1. Proizvodnja , zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti

1999 | 2000 | 2001 | 2002 | OP |

Indeks proizvodnje | 100 | 121 | 127 | 154 | 160 |

Indeks zmogljivosti | 100 | 117 | 123 | 148 | 157 |

Indeks izkoriščenosti zmogljivosti | 100 | 103 | 103 | 104 | 102 |

(184) Kot posledica uravnoteženega naraščanja porabe Skupnosti, je proizvodnja podobnega izdelka industrije Skupnosti v obravnavanem obdobju stalno naraščala. Ta pozitiven trend je postal bolj izrazit v obdobju preiskave v zvezi s pregledom, ko je eden izmed sodelujočih proizvajalcev Skupnosti v Skupnosti začel izdelovati eno vrsto podobnega izdelka, ki jo je prej samo uvažal.

(185) Proizvodna zmogljivost industrije Skupnosti je kazala enak pozitiven trend kot njena proizvodnja. To je bila deloma posledica pomembnih vlaganj v nov proizvodni obrat,, ki jih je v obdobju preiskave v zvezi s pregledom izvajal eden izmed sodelujočih proizvajalcev Skupnosti.

(186) Stopnja izkoriščenosti zmogljivosti je bila v obravnavanem obdobju stabilna in na relativno visoki ravni. Tako visoka stopnja izkoriščenosti je v tej vrsti industrije običajna, zaradi nepretrganega serijskega postopka, ki se uporablja pri proizvodnji podobnega izdelka, v primeru industrije Skupnosti, pa tudi zaradi omejene uporabe.

(187) Trije izvozniki so ob razkritju trdili, da razvoj teh dejavnikov ne kaže znakov škode. Toda opozarja se, da zaključek o škodi ne temelji na teh dejanikih.

2. Obseg prodaje , prodajna cena , tržni delež in rast

(a) prodaja na prostem trgu

Prodaja na prostem trgu v Skupnosti | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | OP |

Indeks Obseg | 100 | 170 | 162 | 192 | 180 |

Indeks Povprečna prodajna cena | 100 | 94 | 94 | 94 | 95 |

Indeks Tržni delež | 100 | 130 | 123 | 125 | 120 |

(188) Na osnovi ugodnega razvoja porabe Skupnosti je obseg prodaje industrije Skupnosti na prostem trgu v Skupnosti v obravnavanem obdobju narasel. Obseg prodaje industrije Skupnosti na prostem trgu v obravnavanem obdobju kaže višjo rast od porabe Skupnosti. Vendar pa je bila med letom 2000 in obdobjem preiskave v zvezi s pregledom rast obsega prodaje industrije Skupnosti na prostem trgu manjša od rasti porabe Skupnosti. Veliko povečanje obsega prodaje industrije Skupnosti na prostem trgu med letoma 1999 in 2000 je v glavnem posledica prevzemov drugih proizvajalcev Skupnosti s strani industrije Skupnosti. Kljub temu je 80 % povečanje obsega prodaje industrije Skupnosti na prostem trgu v Skupnosti v obravnavanem obdobju manj izrazito kot 159 % povečanje uvoza zadevnega izdelka v istem obdobju.

(189) IV in štirje izvozniki so opozorili na skupno povečanje prodaje industrije Skupnosti kot pozitiven znak in ugovarjali, da nasprotuje ugotovitvi škode. Poleg tega so pripomnili, da bi bila relativna primerjava med uspešnostjo industrije Skupnosti in enim izmed indijskih izvoznikov zavajajoča zaradi bistvene razlike v velikosti konkurentov.

(190) V odgovor na te pripombe je treba omeniti, da se v tem primeru razvoj obsega prodaje ne pojmuje kot ključni faktor, ki kaže na obseg utrpljene škode. Ker je rast prodaje industrije Skupnosti mogoče v glavnem pripisati prevzemu leta 2000, tj. združitvi prodaje bivših konkurentov, in ne novi prodaji, je ni mogoče pojmovati niti kot dokaz, da škode ni bilo. Poleg tega je leta 2001 in med OP obseg prodaje industrije Skupnosti na prostem trgu upadel.

(191) Navkljub naraščajočemu povpraševanju, ki ga nakazuje povečana poraba Skupnosti, so povprečne prodajne cene industrije Skupnosti na prostem trgu od leta 1999 do 2000 padale. To nakazuje cenovni pritisk konkurentov. Cene so do konca obdobja preiskave v zvezi s pregledom ostale skoraj povsem stabilne na nižji ravni, kljub nadaljnji rasti povpraševanja.

(192) IV in trije izvozniki so trdili, da bi se moral razvoj cen pojmovati kot pozitiven za industrijo Skupnosti.

(193) Ta trditev ne more biti sprejeta. Dejansko v obravnavanem obdobju industrija Skupnosti nikoli ni bila v položaju, da bi dosegala neškodljive ravni cen.

(194) Industrija Skupnosti je od 1999 do 2000 povečala svoj tržni delež za 30 % na škodo tržnih deležev drugih proizvajalcev Skupnosti in izvoznikov iz tretjih držav, razen Indije. Vendar pa je tržni delež industrije Skupnosti od 2000 do obdobja preiskave v zvezi s pregledom padal, dokler ni dosegel najnižjo vrednost od leta 1999. To obdobje je sovpadalo z močno povečano rastjo deleža uvoza iz Indije.

(195) En izvoznik je trdil, da je zmanjšanje tržnega deleža industrije Skupnosti leta 2001 in v OP v primerjavi s povečanjem leta 2000 nepomembno, in opozoril na skupno povečanje tržnega deleža v obravnavanem obdobju.

(196) Vendar pa ta trditev ne more biti sprejeta, ker temelji na izoliranem izpostavljanju leta 1999 nasproti OP, ki poleg tega zanemarja izjemno povečanje v letu 2000. Izvoznik ni predložil nobenih dokazov, zakaj očitno padajoč razvoj tržnega deleža industrije Skupnosti na prostem trgu po letu 2000 ne bi smel biti opredeljen kot negativen.

(197) Dva druga izvoznika sta glede tega trdila, da je to, zaradi bolj pozitivnega razvoja na omejenem trgu, posledica zavestne odločitve industrije Skupnosti za usmeritev v bolj donosen trg formulacij.

(198) Ta argument ne more biti sprejet, ker ne upošteva povečanih zalog, ki bi bile lahko prodane na prostem trgu.

(b) omejena prodaja

Omejena prodaja v Skupnosti | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | OP |

Indeks Obseg | 100 | 88 | 124 | 180 | 189 |

Indeks Povprečna prodajna cena | 100 | 102 | 104 | 102 | 99 |

Indeks Tržni delež | 100 | 67 | 95 | 117 | 125 |

(199) Medtem ko se je obseg prodaje industrije Skupnosti na prostem trgu v obravnavanem obdobju povečal za 80 %, se je prodaja na omejenem trgu povečala za 89 %. Zlasti je opaziti povečanje omejenega trga industrije Skupnosti po letu 2001, medtem ko je njen položaj na prostem trgu ostal praktično nespremenjen. To sovpada z močnim povečanjem uvoza iz Indije na prostem trgu, kar nakazuje, da je industrija Skupnosti vsaj v določeni meri uporabila možnost menjave trga, da bi se izognila neposredni konkurenci subvencioniranega uvoza zadevnega izdelka po nizkih cenah.

(200) Podoben vzorec je opaziti pri primerjavi trendov rasti tržnega deleža industrije Skupnosti na prostem in omejenem trgu. To spet nakazuje povečan strateški pomen omejenega trga za industrijo Skupnosti od leta 2001.

(201) Medtem ko so cene na prostem trgu začele padati že leta 2000, so transferne cene na omejenem trgu do leta 2001 zmerno naraščale. Vendar pa so, s časovnim zamikom, leta 2002 tudi cene na omejenem trgu začele kazati negativen trend. To je mogoče razložiti z dejstvom, da se transferne cene običajno ne prilagodijo tako hitro, ker jih ne oblikuje neposredna konkurenca. Opozarja se, da sta trenda prodajnih cen na prostem in omejenem trgu v obravnavanem obdobju podobna.

3. Zaloge

Zaloge | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | OP |

Indeks | 100 | 74 | 100 | 141 | 161 |

(202) Višina zalog industrije Skupnosti ob koncu leta glede na proizvodnjo je od 1999 do 2000 padla za 26 %, potem pa do konca obdobja preiskave v zvezi s pregledom močno narasla za več kot 115 %. To povečanje sovpada s podvojitvijo indijskega uvoza v istem obdobju.

(203) IV in štirje izvozniki so trdili, da povečanje zalog ni nenormalno visoko in torej ni škodljivo. Poleg tega so oporekali metodologiji uporabe količin zalog ob koncu leta. Namesto tega so kot boj primerne kazalce predlagali druge pristope, kot je premično povprečje količin zalog ali zaloge v obliki števila dnevne prodaje.

(204) V odgovor na to pripombo je treba opozoriti, da je bila uporabljena standardna metodologija Skupnosti za kvantifikacijo višine zalog. Ta pristop je objektiven in v skladu z obveznostmi do WTO. Zahteva po uporabi druge metodologije ni bila utemeljena. Zato se predlog izbora druge metodologije zavrne. Poleg tega na osnovi preverjenih podatkov ni mogoče zanikati, da se je količina zalog močno povečala.

4. Donosnost

(a) prodaja na prostem trgu

Donosnost (prodaja na prostem trgu v Skupnosti) | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | OP |

Indeks | -100 | 113 | 239 | 146 | 87 |

(205) Donosnost industrije Skupnosti, izražena kot prihodki od neto prodaje na prostem trgu, se je leta 1999 znatno izboljšala od stanja ustvarjanja izgube. Po uvedbi obstoječih ukrepov leta 1998 se je donosnost povečevala do leta 2001, potem pa se je močno zmanjšala do obdobja preiskave v zvezi s pregledom. Pomembno je tudi, da industrija Skupnosti nikoli v obravnavanem obdobju ni bila v položaju, da bi dosegla polovico profitne marže, ki bi jo glede na ugotovitve prvotne preiskave lahko dosegla ob odsotnosti subvencioniranega uvoza, tj. 15 %. Razvoj donosnosti in zlasti njen upad po letu 2002 se pojmujeta kot zelo pomembna, ker vplivata na raven finančnih sredstev, s katerimi razpolaga industrija Skupnosti za vlaganje v raziskave in razvoj, ki je nujno za nadaljnje izboljšave proizvodnega postopka obstoječih izdelkov in razvoj novih izdelkov.

(206) IV in štirje izvozniki so predložili pripombe na analizo donosnosti. Trdili so, da (i) je industrija Skupnosti dosegla primerne stopnje donosnosti, (ii) bi bila neškodljiva profitna marža v višini 10 % (glej uvodno izjavo (260)) previsoka in bi zadostovalo že 5 %, (iii) je upad donosnosti v glavnem mogoče pripisati politiki vlaganja industrije Skupnosti, (iv) se zagon ene stranke pojmuje kot sebi povzroč