EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 1.12.2016 COM(2016) 751 final POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU Letno poročilo o politiki Evropske unije na področju humanitarne pomoči in civilne zaščite ter njenem izvajanju v letu 2015



Kazalo Uvod Humanitarna pomoč Begunska kriza Humanitarne krize v Afriki Druge humanitarne krize Izobraževanje v izrednih razmerah Politika humanitarne pomoči Civilna zaščita Sirska begunska kriza Odziv na ebolo Evropska zdravstvena enota Odziv na naravne nesreče Preprečevanje in pripravljenost Politika civilne zaščite Pripravljenost na nesreče in odpornost Prostovoljci Evropske unije za humanitarno pomoč Usklajevanje z drugimi instrumenti EU

Finančni in človeški viri Največji humanitarni proračun EU doslej Človeški viri Dodatne informacije in viri Priloge Uvod V tem poročilu so predstavljene glavne dejavnosti in rezultati politike Unije leta 2015 na področju humanitarne pomoči in civilne zaščite, kot ju je izvajal Generalni direktorat Evropske komisije za evropsko civilno zaščito in evropske operacije humanitarne pomoči (GD ECHO). Hristos Stilianidis ima kot komisar za humanitarno pomoč in krizno upravljanje dvojno nalogo: zagotoviti pomoč za ublažitev humanitarnih kriz po svetu in krepiti sodelovanje med organi za civilno zaščito po Evropi pri odzivanju na naravne nesreče ali nesreče, ki jih povzroči človek, v Evropi in drugje po svetu. Poslanstvo, tj. pomoč pri reševanju in zaščiti človeških življenj, preprečevanje in ublažitev trpljenja ter ohranjanje integritete in dostojanstva prebivalstva, ki so ga prizadele krize, uresničuje z operacijami humanitarne pomoči in civilne zaščite. Humanitarna pomoč EU omogoča preživetje skupnostim in žrtvam novih, ponavljajočih se in dolgotrajnih kriz. Omogoča jim, da se bolje pripravijo na prihodnje izredne razmere. Operacije civilne zaščite, ki dopolnjujejo humanitarno pomoč, zagotavljajo takojšnjo podporo s strokovnimi ekipami, reševalno opremo in sprotnim spremljanjem razvoja nesreč, v EU in drugje po svetu. Ko se zgodi nesreča, lahko pravočasna in učinkovita intervencija mednarodne skupnosti reši življenja. EU je skupaj s prispevki držav članic vodilna donatorka na svetu. Ta pomoč, ki temelji na členih 196 in 214 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), je temeljni izraz evropske solidarnosti.



Povzetek Leta 2015 je število humanitarnih kriz še naprej naraščalo. Pogostost oboroženih spopadov in napadov na civiliste po vsem svetu se je zaskrbljujoče povečala. Tudi naravne nesreče, še toliko hujše zaradi podnebnih sprememb in rasti prebivalstva, so čedalje pogostejše in intenzivnejše. Z več kot 60 milijoni prisilno razseljenih ljudi na svetu je dolgotrajna razseljenost postala velik humanitarni, razvojni, politični in gospodarski izziv. Potrebe čedalje bolj presegajo vire, zagotavljanje humanitarne pomoči in civilne zaščite pa je vse bolj zapleteno. EU se je na te povsem nove okoliščine odzvala tako, da je humanitarno pomoč ciljno namenila ljudem, ki jo najbolj potrebujejo in so najbolj ranljivi, ter da je okrepila odziv politike. S t. i. mehanizmom EU na področju civilne zaščite je zagotovila tudi dobro usklajen odziv na evropski ravni za žrtve naravnih nesreč in nesreč, ki jih povzroči človek, v Evropi in drugje po svetu. EU je leta 2015 zagotovila humanitarno pomoč in pomoč za civilno zaščito v višini več kot 1,5 milijarde EUR. S temi sredstvi je pomagala več kot 134 milijonom upravičencev, ki so jih prizadele naravne nesreče ali konflikti v več kot 80 državah. Humanitarni proračun za leto 2015 je bil največji, kar jih je Komisija kdaj koli izvršila ter je pomenil odziv na čedalje pogostejše in hujše naravne nesreče in druge humanitarne krize. Sirija je največja „izvorna država“ beguncev, ki trenutno prihajajo v EU. Konflikt v Siriji se v nezmanjšanem obsegu nadaljuje že peto leto ter pomeni največjo humanitarno in varnostno krizo na svetu. Leta 2015 je bilo za dejavnosti reševanja življenj v Siriji in sosednjih državah dodeljenih več kot 370 milijonov EUR. Poleg pomoči za razseljeno prebivalstvo v njihovih izvornih državah so bile financirane tudi nujne humanitarne intervencije v tranzitnih državah, predvsem na Zahodnem Balkanu (22 milijonov EUR), za pomoč ranljivim beguncem, prosilcem za azil in migrantom. Madžarska, Srbija, Slovenija, Hrvaška in Grčija so za obvladovanje prihoda beguncev potrebovale takojšnjo materialno podporo, zato so aktivirale mehanizem EU na področju civilne zaščite. Leta 2015 se je močno povečala humanitarna pomoč Iraku, pri čemer je bilo za to humanitarno krizo, ki je ena izmed najhitreje razvijajočih se na svetu, dodeljenih skoraj 79 milijonov EUR iz proračuna EU. Zaščita civilistov je eden izmed glavnih izzivov. Irak je sprejel tudi približno 250 000 sirskih beguncev. Za območje Sahela je bilo namenjenih 229 milijonov EUR finančnih sredstev, ki so bila usmerjena predvsem v odpravo krize zaradi pomanjkanja hrane in neustrezne prehrane. Zaradi ponavljajočih se prehranskih kriz na območju Sahela se je močno zmanjšala odpornost najrevnejših družin, več sto tisoč ljudi pa je moralo zapustiti svoje domove. Konflikti v Maliju, Srednjeafriški republiki in severni Nigeriji, ki so se prenesli tudi na Čad, Niger in Kamerun, so še dodatno poslabšali stanje prehranske varnosti. V Južnem Sudanu, kjer so razglasili izredne razmere 3. stopnje, je moralo zaradi stalnih oboroženih spopadov več milijonov ljudi zapustiti svoje domove in nastale so ogromne humanitarne potrebe. EU je leta 2015 s sredstvi v višini 127 milijonov EUR financirala dejavnosti reševanja življenj v Južnem Sudanu ter zagotavljala pomoč južnosudanskim beguncem v sosednjih državah. EU je decembra 2015 napovedala prispevek v višini 125 milijonov EUR za financiranje nujnih ukrepov v državah, ki jih je prizadel skrajni vremenski pojav El Niño, tj. v Afriki, na Karibih ter v Srednji in Južni Ameriki. Na območjih z veliko lokalno ranljivostjo se podpirajo ciljno zmanjševanje tveganja nesreč in lokalni ukrepi za gradnjo zmogljivosti. ZN je julija 2015 krizo v Jemnu označil za izredne razmere 3. stopnje. Financiranje humanitarne pomoči s sredstvi EU, ki je leta 2015 doseglo 50 milijonov EUR, je namenjeno za notranje razseljene osebe v Jemnu in za begunce iz Jemna. Že tako resna humanitarna kriza se je zaradi konflikta v kombinaciji z revščino, prisilnimi razselitvami in naraščajočimi cenami hrane še dodatno zaostrila. Na Jemen neposredno vpliva tudi humanitarna kriza v Afriškem rogu. V Ukrajini zaradi konflikta v vzhodnem delu države več milijonov ljudi potrebuje humanitarno pomoč. Za prebivalce Ukrajine je bilo za humanitarno pomoč in pomoč za zgodnjo obnovo iz proračuna EU dodeljenih 30 milijonov EUR. Poleg tega je bila z mehanizmom EU na področju civilne zaščite zagotovljena pomoč v naravi.

V okviru takojšnje humanitarne pomoči je bilo 15 milijonov EUR zagotovljenih za žrtve potresa v Nepalu, poleg tega so bili tja v okviru mehanizma EU na področju civilne zaščite poslani strokovnjaki za civilno zaščito, ekipe za iskanje in reševanje, ekipe prve pomoči ter nujne potrebščine. Izobraževanje v izrednih razmerah je leta 2015 postalo pomembna prednostna naloga politike. Izobraževanje pri obsežnih prisilnih selitvah prebivalstva, kot so se dogajale lani, pomeni humanitarno intervencijo, ki rešuje življenja. Leta 2015 je bila v okviru izobraževanja v izrednih razmerah zagotovljena podpora za več kot 1,5 milijona otrok. Leta 2015 je bil mehanizem EU na področju civilne zaščite aktiviran za 25 nujnih primerov (predhodna opozorila, spremljanje in prošnje za pomoč), v okviru mehanizma pa je bilo prejetih 19 prošenj za neposredno pomoč, in sicer v državah EU in drugih državah, ki so jih prizadele nesreče. Leta 2015 je bila organizirana tudi najuspešnejša izvedba evropskega foruma za civilno zaščito, in sicer so se te velike dveletne konference udeležile vse evropske in nekatere mednarodne zainteresirane strani na področju civilne zaščite. Forum 2015 je zagotovil platformo za uraden začetek sodelovanja z državami evropskega sosedstva in novo pomembno delovno področje, ki se nanaša na sisteme daljinsko pilotiranih zrakoplovov v civilni zaščiti. EU si je za obravnavanje epidemije ebole v Zahodni Afriki močno prizadevala že od izbruha epidemije marca 2014. Humanitarno pomoč je namenila za najnujnejše potrebe, poleg tega je v sklopu mehanizma EU na področju civilne zaščite v Zahodno Afriko poslala nujne potrebščine in strokovnjake. Ti ukrepi so nazadnje prispevali, da je bila bolezen januarja 2015 obvladana. Na podlagi spoznanj, pridobljenih iz krize zaradi ebole, je bila leta 2015 iz prostovoljnega nabora, vzpostavljenega v okviru mehanizma EU na področju civilne zaščite, ustanovljena evropska zdravstvena enota. Na tretji svetovni konferenci ZN o zmanjševanju tveganja nesreč, ki je potekala marca 2015 v Sendaiu na Japonskem, je bil sprejet nov okvir za zmanjševanje tveganja nesreč. Unija je prevzela vodilno vlogo pri vzpostavitvi okrepljenega okvira za zmanjševanje tveganja nesreč, v katerem so opredeljeni nadaljnji ukrepi za zmanjševanje tveganj in spodbujanje odpornosti na nesreče z vidika trajnostnega razvoja in na podlagi sinergij s podnebnimi spremembami. Prvi razpisi za zbiranje predlogov za napotitev prostovoljcev na podlagi pobude Prostovoljci Evropske unije za humanitarno pomoč so bili objavljeni leta 2015. Ta program bo do leta 2020 ustvaril priložnosti za največ 18 000 ljudi, ki bodo lahko opravljali prostovoljno delo v operacijah po vsem svetu. Humanitarna pomoč Unija še naprej ostaja referenčna donatorka humanitarne pomoči. Komisija zagotavlja, da so vse intervencije skladne s humanitarnimi načeli, ustrezne zaradi ciljnega usmerjanja v najranljivejše upravičence in ustrezno podprte s presojami potreb. Z intervencijami se zagotavljata stroškovna učinkovitost in uspešnost financiranja ključnih sektorjev, mobilizacije partnerjev in podpiranja splošne zmogljivosti svetovnega humanitarnega sistema. Pomen teh načel za ohranitev humanitarnega prostora je ustrezno priznan v zunanjih in neodvisnih ocenah operacij Komisije. (Povzetek ocen humanitarnih projektov, ki so bile izvedene leta 2015, je na voljo v Prilogi 1. Ocena civilne zaščite temelji na zahtevah iz ustrezne pravne podlage. Celovita ocena mehanizma Unije na področju civilne zaščite se bo začela pripravljati v drugi polovici leta 2016. Zato leta 2015 ocena ukrepov civilne zaščite ni bila izvedena.) Begunska kriza Sirija Evropska unija in njene države članice vodijo mednarodni odziv na krizo v Siriji. Sirskih beguncev v sosednjih državah in širši regiji je po ocenah že več kot 4,5 milijona, notranje razseljenih oseb v Siriji pa 6,5 milijona. Leta 2015 je bilo iz proračuna EU za dejavnosti reševanja življenj v Siriji dodeljenih več kot 160 milijonov EUR. Ključne strateške prednostne naloge so bile usmerjene zlasti v podpiranje večsektorskih, hitrih, prožnih in reakcijskih odzivov na izredne razmere ob hkratnem zagotavljanju redne humanitarne pomoči že razseljenim in ranljivim prebivalcem. Večina beguncev zatočišče najde v državah in pri ljudeh, ki se tudi sami spopadajo z revščino in težavnimi socialnimi razmerami, zato so tudi gostiteljske skupnosti v regiji pogosto upravičenke do humanitarne pomoči. Pristop „celotna Sirija“ temelji na strategiji štirih stebrov, ki vključuje dostop na podlagi pogajanj, nujni odziv, zaščito ter odgovornost in podporo partnerstvom. Unija je kot ena izmed glavnih donatork v okviru načrta strateškega odziva za leto 2015 z zdravstveno pomočjo pomagala 12 milijonom upravičencev, 5 milijonom upravičencev je pomagala s storitvami zaščite, 8 milijonom upravičencev z zagotavljanjem vode, sanitarnih storitev in higiene, več kot 6 milijonom ranljivih in notranje razseljenih oseb pa je pomagala z zatočiščem in neprehranskimi izdelki. Vse bolj se je tudi vključevala v mednarodne diplomatske pobude (npr. v dunajske pogovore) in zagovorniška prizadevanja, katerih cilj je spodbujati spoštovanje temeljnih humanitarnih načel in mednarodnega humanitarnega prava. Sosednje države Za Libanon je bilo leta 2015 iz proračuna EU dodeljenih 97 milijonov EUR za podporo približno 665 000 ljudem , pri čemer je bil poseben poudarek na ženskah in otrocih. Pomoč je bila osredotočena na najranljivejše begunce, pri čemer so se njihove osnovne potrebe obravnavale z zagotavljanjem večnamenske denarne pomoči, sekundarnega zdravstvenega varstva za reševanje življenj, zatočišč ter vode in sanitarnih storitev. Poleg tega so se financirale posebne dejavnosti zaščite, kot sta svetovanje in pravna pomoč žrtvam nasilja. V Jordaniji, so se z denarno pomočjo v skupnem znesku 58 milijonov EUR prednostno izvajale stroškovno najbolj učinkovite in uspešne rešitve, ki so se osredotočale na izpolnjevanje osnovnih potreb. Unija je na primer podprla Unicef pri zagotavljanju pomoči 56 000 dekletom in fantom iz najranljivejših sirskih begunskih družin z denarno podporo 20 jordanskih dinarjev na otroka na mesec. Kratkoročni cilj tega programa je bil preprečiti, da bi ranljive družine za spoprijemanje uporabile negativne mehanizme, kot je delo otrok ali uživanje manj hrane zaradi varčevanja, zato je bila pomoč namenjena za pokritje specifičnih potreb in stroškov za posameznega otroka. Iz poročil je razvidno, da se je posledično več kot 50 % družin izognilo uporabi vsaj ene negativne strategije za spoprijemanje, 91 % vzorčene skupine pa je navedlo, da se je zaradi podpore izboljšalo splošno dobro počutje njihove družine. Po desetletjih konflikta v Iraku se njegovi ranljivi prebivalci borijo za preživetje v zapletenih izrednih razmerah, ki trajajo že tretje leto. Zaradi spopadov in sektaškega nasilja je razseljenih več milijonov ljudi. Irak se ne spopada le s posledicami svojega notranjega konflikta, ampak tudi s posledicami konflikta v sosednji Siriji. Sprejel je več sto tisoč registriranih sirskih beguncev. Unija se je na naraščajoče humanitarne potrebe odzvala s precejšnjim povečanjem humanitarne pomoči Iraku, in sicer z dodelitvijo skoraj 79 milijonov EUR leta 2015. Njen cilj je bil zagotoviti zaščito in pomoč razseljenim Iračanom, sirskim beguncem in drugim ranljivim prebivalcem, ki so jih prizadeli konflikti. Turčija je bila leta 2015 opredeljena kot država, ki je sprejela največ beguncev na svetu. Ob koncu leta je bilo v tej državi registriranih več kot 2,5 milijona sirskih beguncev. Za humanitarno pomoč, namenjeno nujnim potrebam najbolj ranljivih oseb, je bilo iz proračuna EU dodeljenih skoraj 36 milijonov EUR. Ena izmed glavnih prednostnih nalog je bil zdravstveni sektor, zlasti fizična rehabilitacija/pooperativna nega za ranjene v vojni, in osnovne zdravstvene storitve za približno 130 000 ljudi na akutno nezadostno preskrbljenih območjih. Še ena ključna prednostna naloga so programi, v okviru katerih bi približno 230 000 ljudem, tj. najbolj ranljivim begunskim družinam, zagotovili kupone za nakup osnovnih gospodinjskih potrebščin. Poleg tega je Evropski svet 15. oktobra 2015 pozdravil skupni akcijski načrt s Turčijo kot del celovitega programa sodelovanja, ki temelji na skupni odgovornosti, vzajemnih zavezah in izvedbi. Instrument za begunce v Turčiji zagotavlja znatne nove finančne vire in mehanizem usklajevanja, ki omogoča, da se potrebe beguncev in njihovih gostiteljskih skupnosti obravnavajo celovito in usklajeno. V okviru instrumenta se bodo usklajevala sredstva za obdobje 2016–2017 v skupnem znesku 3 milijard EUR. Leta 2015 se je več kot milijon ljudi podalo na pot v EU, in sicer večinoma po tako imenovani zahodnobalkanski poti, ki poteka čez Turčijo in nato Grčijo, da bi dosegli Srednjo in Severno Evropo. Iz proračuna EU so bila v višini 22 milijonov EUR financirane tudi nujne humanitarne intervencije na Zahodnem Balkanu za podporo ranljivim beguncem, prosilcem za azil in migrantom, ki so potrebovali pomoč. S to podporo se je prispevalo k zagotavljanju nujne pomoči (hrane, vode, higiene, neprehranskih izdelkov, zdravstvene oskrbe, osnovne zaščite in opreme za zimske razmere) na krajih, kjer je bilo zbranih veliko beguncev, vključno z mejami in registracijskimi točkami.

Humanitarne krize v Afriki Območje Sahela Sahel, eno izmed najrevnejših območij na svetu, si poskuša opomoči po posledicah štirih zaporednih kriz zaradi pomanjkanja hrane in neustrezne prehrane od leta 2005, ki so jih še poslabšali učinki podnebnih sprememb. Zaradi teh ponavljajočih se kriz se je močno zmanjšala odpornost najrevnejših družin, ki se leto za letom borijo za pokritje svojih osnovnih potreb po hrani, zlasti v dolgih obdobjih med žetvami ali pobiranjem pridelkov. Leta 2015 je bilo za financiranje območja Sahela (ta vključuje Burkino Faso, Kamerun, Čad, Mali, Mavretanijo, Niger, Nigerijo in Senegal) namenjenih 229 milijonov EUR s poudarkom na krizi zaradi pomanjkanja hrane in neustrezne prehrane. V Čadu, ki je ena izmed najmanj razvitih držav na svetu, še naprej vladajo zapletene krizne razmere zaradi kronične neustrezne prehranske varnosti, neustrezne prehranjenosti, naravnih nevarnosti, epidemij in množične razselitve prebivalcev. EU je leta 2015 za Čad zagotovila 58 milijonov EUR humanitarne pomoči, s katero je 75 000 gospodinjstvom omogočila, da so z denarno podporo in kuponi nabavila osnovne prehranske proizvode. Desetletja trajajoče politična nestabilnost in naravne nesreče v sosednji Srednjeafriški republiki so povzročile prihod beguncev, ki pomenijo še dodaten pritisk na že tako preobremenjene vire. V Nigeriji je poleg dolgotrajne neustrezne prehranske varnosti vzrok množičnega izseljevanja tudi nasilje, ki ga v severovzhodnem delu te države širi Boko Haram. V letu 2015 je bilo iz proračuna EU za humanitarno pomoč v Nigeriji dodeljenih 21,5 milijona EUR za zagotovitev nujne podpore pri preskrbi s hrano, zdravstvenih storitev in storitev zaščite za razseljene osebe in žrtve konflikta. Več kot 2 milijona Nigerijcev je bilo prisilno razseljenih po državi, več kot 190 000 pa jih je pobegnilo v sosednje države Niger, Kamerun in Čad. Humanitarna skupnost pričakuje nov množični val razselitev zaradi potekajoče evakuacije stalnih prebivalcev z otokov na jezeru Čad, ki je posledica vojaških operacij na tem območju. Južni Sudan V Južnem Sudanu so zaradi nenehnih kriz nastale ogromne humanitarne potrebe. EU zagotavlja več kot 40 % celotne humanitarne pomoči Južnemu Sudanu, pri čemer podpira programe reševanja življenj za ljudi, ki jih je po ocenah 2 milijona. Samo leta 2015 je za to državo zagotovila 127 milijonov EUR pomoči. Zaradi oboroženih spopadov, ki potekajo od decembra 2013, je umrlo več tisoč ljudi, več kot 2 milijona pa jih je moralo zapustiti svoje domove. Avgusta 2015 je bil podpisan mirovni sporazum, vendar v državi še ni znakov miru. Srednjeafriška republika V Srednjeafriški republiki so politična nestabilnost in naravne nesreče, vključno z ranljivostjo za podnebne spremembe, prispevali k uničenju nacionalnega gospodarstva, pomanjkanju razvoja in oslabitvi državnih ustanov. EU ima v zvezi s humanitarno pomočjo vodilno vlogo že od začetka konflikta leta 2013, saj je tej državi zagotovila 73 milijonov EUR pomoči. Razmere so še naprej izredno nestabilne. Leta 2015 je EU s humanitarno pomočjo za Srednjeafriško republiko v višini vsega skupaj 25 milijonov EUR podprla projekte, ki obsegajo zaščito, dostop do zdravstvenega varstva, pomoč v hrani in živilih, distribucijo čiste vode, sanitarne storitve, logistiko in humanitarno usklajevanje. Maja 2015 je potekala mednarodna konferenca na visoki ravni o Srednjeafriški republiki, ki se je osredotočala na humanitarne potrebe, obnovo in krepitev odpornosti v državi. Razselitev prebivalstva: Bližnji vzhod, Srednja Azija in Afrika, 2015 Druge humanitarne krize Kriza zaradi pojava El Niño EU je napovedala prispevek v višini 125 milijonov EUR za financiranje nujnih ukrepov v državah v Afriki, na Karibih ter v Srednji in Južni Ameriki, ki jih je prizadel El Niño. Pojav, ki je bil eden izmed največjih v zadnjih treh desetletjih in še intenzivnejši zaradi podnebnih sprememb, vpliva na več kot 41 milijonov ljudi po vsem svetu. Ena izmed držav, ki jo je El Niño najbolj prizadel, je zlasti Etiopija; iz poročil je razvidno, da se je število ljudi, ki zaradi suše nimajo ustrezne prehranske varnosti, povečalo z 2,9 milijona januarja 2015 na 8,2 milijona oktobra 2015. Jemen Politična nestabilnost, oboroženi spopadi, slaba gospodarska uspešnost in kronična nerazvitost so glavni razlogi za zapleteno in večplastno krizo, v kateri se je znašel Jemen. Več kot 47 % prebivalcev Jemna živi pod pragom revščine z manj kot 2 euroma na dan, država pa ima tretjo najvišjo stopnjo neustrezne prehranjenosti na svetu. Leta 2015 je bilo iz proračuna EU dodeljenih 50 milijonov EUR za pomoč prebivalcem po vsej državi, ki so jih prizadeli konflikti in prisilna razselitev ter neustrezna prehranska varnost in neustrezna prehranjenost. Večina finančnih sredstev za humanitarno pomoč se uporabi za zagotavljanje hrane, vode in sanitarnih storitev, osnovnega zdravstvenega varstva ter zatočišča in gospodinjskih potrebščin za notranje razseljene osebe, begunce z Afriškega roga in skupnosti, ki so sprejele ljudi, ki so morali zapustiti svoje domove. Ukrajina Humanitarna kriza v Ukrajini je še naprej ena izmed glavnih prednostnih nalog EU. V Ukrajini humanitarno pomoč zaradi kombiniranega učinka konflikta, razselitve in skrajne revščine potrebuje več milijonov ljudi. Leta 2015 so bili s 30 milijoni EUR proračunskih sredstev EU izvedeni projekti, s katerimi se je neposredno pomagalo več kot 800 000 Ukrajincem. Ciljna skupina prebivalstva so bili najranljivejši, tj. otroci, starejši in enostarševska gospodinjstva, pomoč pa je bila namenjena tudi notranje razseljenim osebam in beguncem, ki so pobegnili s konfliktnih območij, ter povratnikom. Pomoč je bila pogosto zagotovljena v denarju in s kuponi, ki so se izkazali kot izredno učinkovit in uspešen način pomoči, njuni prednosti pa sta bili neposredno spodbujanje lokalnega gospodarstva in ohranjanje dostojanstva prizadetih oseb. Poleg tega je bila prek mehanizma EU na področju civilne zaščite zagotovljena materialna pomoč. Januarja 2015 sta bila v skupni operaciji EU organizirana zračni in cestni transport pošiljk pomoči. Nepal Osrednji del Nepala je aprila 2015 prizadel uničujoč potres, v katerem je umrlo skoraj 9 000 ljudi in so bile porušene celotne vasi. EU je takoj sprostila 15 milijonov EUR humanitarnih sredstev za pomoč pri obravnavanju najnujnejših potreb, tj. za nujna zatočišča, nujno zdravstveno oskrbo, vodo in sanitarne storitve, podporo za preživljanje in logistiko, ter za spodbujanje dejavnosti za pripravljenost na nesreče in zmanjševanje tveganja. Na prošnjo nepalskih organov je v nekaj dneh po potresu aktivirala mehanizem EU na področju civilne zaščite (EUCPM). EUCPM je olajšal uporabo treh modulov, tj. iskanja in reševanja v mestih velikega obsega, naprednih zdravstvenih postaj in čiščenja vode, ter napotitev strokovnjakov za statiko in pošiljanje druge tehnične pomoči poleg pomoči v naravi in ekip za pomoč. Na podlagi trajnega zagovorništva Komisije je bila v Nepalu oblikovana nacionalna strategija za obvladovanje nesreč.

Pozabljene krize EU se je odzvala tudi na t. i. pozabljene krize, ki medijsko niso tako odmevne. Leta 2015 so te vključevale begunce etnične skupine Sahravi v Alžiriji, ljudstvo Rohingja v Mjanmaru/Burmi ter kolumbijske begunce v Ekvadorju in Venezueli. V oceni pozabljenih kriz so opredeljene hude humanitarne krizne razmere, v katerih prizadeto prebivalstvo ne prejme zadostne mednarodne pomoči ali je sploh ne prejme. Za te krize so značilni majhna medijska pokritost, pomanjkanje zanimanja donatorjev in šibka politična zaveza za rešitev krize, zaradi česar ni dovolj humanitarnih akterjev. EU je leta 2015 za pozabljene krize dodelila skoraj 17 % svojega začetnega proračuna za humanitarno pomoč. Izobraževanje v izrednih razmerah Polovica žrtev konfliktov po vsem svetu so otroci, ki spadajo med najbolj ranljive skupine žrtev. Poleg morebitnih poškodb in prisilne razselitve je zelo pereče tveganje v času krize tudi ločitev družine. Verjetnost za ločitev otrok od njihovih družin je zelo velika, zelo hudi so tudi njeni učinki. V primeru nesreč se lahko zgodi, da več milijonov otrok prekine svoje izobraževanje. Učinek konfliktov na te otroke je pogosto dolgotrajen in lahko pri dolgotrajnih krizah povzroči razmere, v katerih pomanjkanje ustreznega izobraževanja prispeva k ohranjanju nasilja, saj ti otroci, ko odrastejo, ponavljajo nasilne vzorce, ki so jih doživeli v svojem otroštvu. Brez šolanja otroci nimajo priložnosti za razvoj potrebnih spretnosti, da bi lahko ustvarili boljšo prihodnost zase in za svoje države. V izrednih razmerah lahko izobraževanje pomaga ustvariti vsaj malo občutka normalnosti in varnosti, otrokom pa daje tudi psihosocialno podporo, ki jo potrebujejo, da prebolijo travme. Prizadete skupnosti tudi same izobraževanje pogosto opredelijo kot glavno prednostno nalogo. Izobraževanje v izrednih razmerah je leta 2015 postalo pomembna prednostna naloga. Izobraževanje pomeni humanitarno intervencijo, ki rešuje življenja ter je podprta s pobudo EU Otroci miru in drugimi pobudami. Med letoma 2012 in 2015 je bilo za izobraževalne projekte dodeljenih več kot 23 milijonov EUR (vključno s prispevki vlad Luksemburga in Avstrije), s temi projekti pa je bila zagotovljena podpora za več kot 1,5 milijona otrok v 26 državah po vsem svetu. Komisija se je zavezala k povečanju deleža sredstev za humanitarno pomoč, dodeljenih za izobraževanje v izrednih razmerah, z 1 % leta 2015 (11 milijonov EUR) na 4 % leta 2016, kar je tudi cilj ZN. Izobraževalne dejavnosti, ki jih financira EU, so prilagojene in upoštevajo različne potrebe otrok na podlagi njihove starosti, spola in drugih posebnih okoliščin. Ukrepi segajo od olajšanja dostopa do šolanja, vključno z učnimi urami, s katerimi otroci nadoknadijo izgubljeni čas izobraževanja, do zagotavljanja šolskih uniform, učnega gradiva in prevoza otrok do izobraževalnih središč. EU zagotavlja tudi sredstva za obnovo poškodovanih šol ter gradnjo novih učnih prostorov in središč. S podporo EU se omogoča tudi dostop do poklicnega usposabljanja in psihosocialne pomoči. Politika humanitarne pomoči Leta 2015 so humanitarne krize, ki so bile največje doslej, neposredno vplivale na Evropo s precejšnjim povečanjem števila beguncev in migrantov. Zato si je Unija prizadevala za odločno in usklajeno delovanje mednarodne skupnosti, da bi se ta odzvala na humanitarne izzive po vsem svetu, za boljše obvladovanje tveganja nesreč in za večjo vključitev razvojnih akterjev v primerih dolgotrajne razselitve. Združeni narodi so organizirali prvi Svetovni humanitarni vrh za več zainteresiranih strani, ki je potekal od 23. do 24. maja 2016 v Istanbulu. Unija je imela leta 2015 vodilno vlogo pri podpori in pripravah na vrh. Soorganizirala je pripravljalno evropsko posvetovanje (od 3. do 4. februarja 2015 v Budimpešti) ter skrbno spremljala vsa druga regionalna posvetovanja in svetovno posvetovanje, ki je potekalo oktobra 2015. Prispevala je k študijam, ki jih je vodil Urad ZN za usklajevanje humanitarnih zadev (OCHA), in podpirala delo sekretariata vrha. Prednostne naloge EU za vrh so bile opredeljene v Sporočilu Komisije z dne 2. septembra 2015: spoštovanje mednarodnega humanitarnega prava; zagotavljanje učinkovite dostave pomoči; tesnejše humanitarno in razvojno sodelovanje, tudi pri dolgotrajnih krizah; partnerstva z lokalnimi, nacionalnimi in regionalnimi akterji ter učinkovito in zadostno financiranje humanitarne pomoči. Politika in dialog na področju humanitarne pomoči V smislu mednarodnega sodelovanja je EU nadaljevala prednostne dialoge z donatorji, in sicer tako člani kot tudi nečlani Odbora OECD za razvojno pomoč. Opravila je svoje prve strateške dialoge z Japonsko in Avstralijo, da bi proučila sinergije ter razpravljala o svetovnih vprašanjih in skupnih prednostnih nalogah. Okrepila je tudi sodelovanje z Organizacijo islamskega sodelovanja, Arabsko ligo in Združenimi arabskimi emirati.Izvedena je bila na primer delavnica z Organizacijo islamskega sodelovanja v Džedi. Komisija je imela še naprej vodilno vlogo pri civilno-vojaškem usklajevanju, saj je dejavno oblikovala vojaška prizadevanja EU za boljši odziv na potrebe humanitarne skupnosti in za zagotovitev bolj nemotenega usklajevanja na terenu, na primer pri načrtovanju in izvedbi operacije EUNAVFOR MED Sophia, tj. operacije pomorskih sil Evropske unije v Sredozemlju. Dejavno je oblikovala tudi pristop k zaščiti civilistov v vojaških operacijah pod vodstvom EU, da bi ta izražal vidike humanitarne zaščite in spoštovanje mednarodnega humanitarnega prava. Zaradi doslej največjega števila prisilno razseljenih ljudi na svetu, tj. 60 milijonov ljudi, je bilo treba v drugi polovici leta 2015 izvesti pregled stanja. Izvedba tega pregleda je potekala pod vodstvom ustreznih služb Komisije, pri čemer so se poskušale podrobneje opredeliti pobude politike, ustrezni instrumenti, ukrepi, pridobljena spoznanja in vrzeli na ravni EU pri obvladovanju trenutne begunske krize. Komisija je 26. aprila 2016 sprejela sporočilo o prisilnem razseljevanju in razvoju z naslovom Dostojno življenje: od odvisnosti od pomoči do samozadostnosti ter spremljajoči delovni dokument služb Komisije. Cilj sporočila je določiti nov, v razvoj usmerjen pristop k podpori beguncev, notranje razseljenih oseb, prostovoljnih povratnikov in gostiteljskega prebivalstva v partnerskih državah. Vključitev tematskih politik v humanitarne operacije Hrana in prehrana Komisija je leta 2015 v imenu Unije predsedovala odboru Konvencije o podpori pri preskrbi s hrano in usmerjala njegovo delo. V okviru dela, ki je potekalo vse leto, je pripravila skupno izjavo odbora za Svetovni humanitarni vrh. Odbor za podporo pri preskrbi s hrano se je razvil v pomemben forum za razpravo o politiki. Pri nekaterih humanitarnih nesrečah se vzdržuje dobava hrane na tržnice in v trgovine, vendar prizadeto prebivalstvo izgublja kupno moč. V takih primerih se s tako imenovanim denarnim pristopom zagotavlja, da humanitarno pomoč pravočasno neposredno prejmejo tisti, ki jo najbolj potrebujejo. Prenosi denarja so hitro izvedljivi in stroškovno učinkoviti, ljudem, ki potrebujejo pomoč, pa omogočajo večjo izbiro. Prednosti takega pristopa so med drugim koristi za lokalna gospodarstva, izboljšanje položaja upravičencev, dostojanstvo in možnost odločanja, saj lahko ljudje sami izberejo, kaj bodo kupili. Svet je marca 2015 potrdil dokument o „10 skupnih načelih za večnamensko denarno pomoč za odziv na humanitarne potrebe“. V dokumentu so proučene priložnosti za večnamensko denarno pomoč z operativnega vidika in z vidika politike. Smernice za zatočišča in naselbine Zaradi zaskrbljujočega povečanja števila razseljenega prebivalstva v zadnjem desetletju ter nadaljevanja gospodarskih, socialnih in okoljskih izzivov, ki jih prinašajo podnebne spremembe, se je močno povečala potreba po uspešnih in učinkovitih humanitarnih intervencijah v zvezi z zatočišči in naselbinami. Zato je treba nadgraditi svetovno tehnično zmogljivost zatočišč in naselbin, sredstva pa je treba uporabiti učinkoviteje, da bodo zagotavljala večji učinek, kar zadeva čedalje več ljudi, ki potrebujejo pomoč. Da bi opredelili najboljšo prakso v tem sektorju, za katerega je letno dodeljenih do 180 milijonov EUR, se pripravljajo smernice, v zvezi s katerimi je bila faza zunanjega posvetovanja končana leta 2015.

Civilna zaščita Zagotavljanje pomoči EU za civilno zaščito usklajuje Center za usklajevanje nujnega odziva (ERCC). Pomoč je sestavljena iz vladne pomoči držav, ki sodelujejo pri mehanizmu EU na področju civilne zaščite, zagotavlja pa se takoj po nesrečah. ERCC spremlja krize po vsem svetu neprekinjeno 24 ur na dan in vse dni v tednu ter zagotavlja dopolnjujoče se delovanje EU in njenih držav članic. Mehanizem zagotavlja dobro usklajen odziv na evropski ravni za žrtve naravnih nesreč in nesreč, ki jih povzroči človek, v Evropi in drugje po svetu, tudi v primerih, ko se uveljavi solidarnostna klavzula (člen 222 PDEU). Leta 2015 je bil mehanizem EU na področju civilne zaščite aktiviran za 25 nujnih primerov (predhodna opozorila, spremljanje in prošnje za pomoč), v okviru mehanizma pa je bilo prejetih 19 prošenj za neposredno pomoč v državah EU in drugih državah, ki so jih prizadele nesreče. Hkrati si Komisija skupaj z državami članicami prizadeva za učinkovite politike v zvezi s preprečevanjem in pripravljenostjo. Sirska begunska kriza Mehanizem EU na področju civilne zaščite zagotavlja podporo državam članicam in sosednjim državam, ki se v begunski krizi soočajo z največjimi obremenitvami, katerih obseg presega njihove zmogljivosti za takojšen odziv. Od druge polovice leta 2015 so za pomoč prek mehanizma zaprosile Madžarska, Srbija, Slovenija, Hrvaška in Grčija. Pomoč je ponudilo 15 držav, štiri prošnje pa so bile še naprej aktivne tudi v letu 2016. Za sofinanciranje prevoza in dostave v države, ki jih je prizadela kriza, je bilo iz proračuna EU dodeljenih 490 000 EUR. V Srbijo so na primer množično prihajali begunci in migranti, ki so iz Grčije potovali na Madžarsko ali Hrvaško. Da bi lahko obvladovala prihod beguncev, je Srbija septembra 2015 od drugih evropskih držav prejela pomoč v naravi , in sicer vozila, gorivo, higienske potrebščine, postelje, vzmetnice in hrano. V Grčijo je bila dostavljena pomoč v naravi, ki je zajemala šotore, postelje, spalne vreče, odeje, higienske potrebščine, električne generatorje, vodne črpalke, opremo za gašenje in drugo posebno opremo. Tudi Madžarska, Slovenija in Hrvaška so od držav, ki sodelujejo pri mehanizmu, prejele materialno pomoč, kot so šotori, primerni za zimske razmere, postelje in odeje, da bi lahko bolje obvladovale prihod beguncev in prosilcev za azil. Odziv na ebolo Svetovna zdravstvena organizacija (SZO) je 14. januarja 2016 razglasila konec prenosa virusa ebole v zahodni Afriki. EU in njene države članice so od začetka najhujše epidemije ebole v zgodovini (marca 2014) hitro mobilizirale svoje politične, finančne in znanstvene vire, da bi pomagale zadržati, zdraviti in končno premagati virus ebole. S skupnim humanitarnim proračunom 71 milijonov EUR od začetka epidemije je EU obravnavala najnujnejše potrebe z zagotavljanjem podpornih dejavnosti, vključno z: nadzorom epidemije, diagnostiko, zdravljenjem in zagotavljanjem medicinske opreme; napotitvijo zdravnikov in medicinskih sester; usposabljanjem zdravstvenih delavcev in ozaveščanjem prebivalstva. Pri usklajevanju odziva EU je imel osrednjo vlogo ERCC, ki je organiziral redne usklajevalne sestanke projektne skupine EU za ebolo, ta pa je združevala vse pomembne službe Komisije (na uradnem sedežu in na terenu), vključno z Evropsko službo za zunanje delovanje, delegacijami EU, državami članicami EU, organi ZN in humanitarnimi partnerji EU. Države članice so svoje dejavnosti v okviru EU usklajevale na rednih sestankih Odbora za zdravstveno varnost, ki je bil ustanovljen s Sklepom št. 1082/2013/EU o resnih čezmejnih nevarnostih za zdravje, in sicer na podlagi hitrih ocen tveganja, ki jih je pripravil Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni. Z aktiviranjem mehanizma EU na področju civilne zaščite sta bila mogoča hitro usklajeno pošiljanje nujnih potrebščin in napotitev strokovnjakov, ki so jih ponudile države članice (več kot 100 poletov in 2 tovorni ladji). Vzpostavljen je bil sistem zdravstvene evakuacije, s katerim se je podprla mobilizacija in zagotovila varnost mednarodnih humanitarnih delavcev. Mobilni laboratoriji, ki jih je zagotovila Komisija, so bili ključni za diagnosticiranje ebole pri prebivalcih Zahodne Afrike. EU je marca 2015 gostila konferenco z naslovom Ebola: od nujnega ukrepanja do obnove. Na njej je bilo poudarjeno, da je treba ohraniti prizadevanja za preprečevanje hitrega povečevanja števila novih primerov ter načrtovati naslednje korake v boju proti tedanjemu izbruhu in morebitnemu naslednjemu izbruhu virusa ebole. Evropska zdravstvena enota Na podlagi pridobljenih spoznanj iz krize z ebolo je bil leta 2015 oblikovan pojem „rezerve“ zdravstvenih ekip in ekip za javno zdravje na voljo za napotitev v okviru mehanizma EU na področju civilne zaščite – te ekipe se zdaj imenujejo evropska zdravstvena enota. Zahteve v zvezi s kakovostjo in interoperabilnostjo so bile opredeljene in razširjene v skladu z novimi standardi SZO za medicinske module. Prostovoljni nabor, vzpostavljen v okviru mehanizma EU na področju civilne zaščite, se tako razširja z zdravstvenimi ekipami, ekipami za javno zdravje, mobilnimi laboratoriji za biološko varnost, zmogljivostmi za zdravstveno evakuacijo ter specializiranimi ekipami za ocenjevanje in podporo. Enota je uradno začela delovati 15. februarja 2016, ko so bile prostovoljnemu naboru dodeljene mnoge razpoložljive zmogljivosti za medicinski odziv. Odziv na naravne nesreče Naravne nesreče po vsem svetu so čedalje pogostejše, kompleksnejše in hujše, dodatno pa jih poslabšujejo izzivi, kot so podnebne spremembe. V Evropi in drugje po svetu je v katastrofalnih gozdnih požarih vsako leto uničenih več tisoč hektarov gozdov. Če je požar preobsežen, da bi ga lahko država pogasila s svojimi zmogljivostmi, se lahko aktivira mehanizem EU na področju civilne zaščite, prek katerega se vključijo usklajeni dodatni viri. ERCC ves čas spremlja tveganje gozdnih požarov in njihovo pojavnost po vsej Evropi, pri tem pa uporablja nacionalne storitve za spremljanje in orodja, kot je Evropski informacijski sistem za gozdne požare. Grčija je julija 2015 v okviru mehanizma prosila za pomoč pri gašenju številnih gozdnih požarov; v odziv na to prošnjo pa so bila poslana letala za gašenje gozdnih požarov. EU lahko ob takih dogodkih pospeši splošno prevozno in logistično usklajevanje, v tem primeru pa je sofinancirala prevoz pomoči v Grčijo. Leta 2015 je celotno sofinanciranje prevoza s strani EU znašalo več kot 14 milijonov EUR kot del finančne podpore EU za prevoz pomoči, ki so jo ponudile države, ki sodelujejo pri mehanizmu EU na področju civilne zaščite. Mehanizem EU na področju civilne zaščite je bil aktiviran tudi kot odziv na druge nesreče, vključno s poplavami v nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji, Albaniji, Mjanmaru/Burmi in Bangladešu, gozdnimi požari v Paragvaju ter potresom v Nepalu. Preprečevanje in pripravljenost S preprečevanjem in pripravljenostjo se zmanjšujejo najhujše posledice nesreč, ki jih povzroči človek, in naravnih nesreč ter se lahko zagotovi podpora učinkovitejšemu prilagajanju na vplive podnebnih sprememb. Primer uspešne vaje civilne zaščite je bila vaja, izvedena po scenariju velike nesreče na industrijskem območju v Oslu aprila 2015. Scenarij je predvideval trčenje ladje ter požar v skladišču rezervoarjev, posledici pa sta bila eksplozija in razlitje nevarnih snovi. Cilj vaje je bil preizkusiti odziv na izredne razmere in pri reševanju ter postopke odločanja. V vaji so sodelovale norveške službe za ukrepanje ob izrednih dogodkih, občina Oslo, okrajni guverner, regionalni in nacionalni organi ter evropske in mednarodne ekipe in strokovnjaki iz ERCC.

Politika civilne zaščite Po sprejetju zakonodaje o mehanizmu EU na področju civilne zaščite in Izvedbenega sklepa oktobra 2014 je leta 2015 sledilo hitro izvajanje evropske zmogljivosti za nujni odziv (EERC) v obliki prostovoljnega nabora odzivnih zmogljivosti držav članic. Zainteresirane države, ki sodelujejo pri mehanizmu EU na področju civilne zaščite, se lahko predhodno zavežejo k zagotovitvi različnih vrst odzivnih zmogljivosti v prostovoljnem naboru, ki se bodo uporabile v usklajenih misijah civilne zaščite EU. Prostovoljni nabor omogoča boljše načrtovanje ukrepov za hitro odzivanje in prožne ureditve stanja pripravljenosti. Do konca leta 2015 je bilo v prostovoljnem naboru registriranih 21 modulov in drugih odzivnih zmogljivosti. Ciljna zmogljivost prostovoljnega nabora je 41 modulov do leta 2020. Komisija nadaljuje svoj mednarodni dialog s strateškimi partnerji civilne zaščite po vsem svetu (s Kitajsko, Japonsko, ZDA, državami zveze držav ASEAN itd.) ter stalno sodelovanje z državami kandidatkami in potencialnimi državami kandidatkami EU. Poleg tega je leta 2015 razvila novo obliko sodelovanja z državami evropskega sosedstva v okviru pregleda evropske sosedske politike. Številnim državam sosedstva bo ponujena oblika pridruženega partnerstva, da bi se povečala njihova zmogljivost za sodelovanje pri obvladovanju nesreč v okviru mehanizma EU na področju civilne zaščite. Leta 2015 je bila organizirana tudi najuspešnejša izvedba evropskega foruma za civilno zaščito, in sicer so se te velike dveletne konference udeležile vse evropske in nekatere mednarodne zainteresirane strani na področju civilne zaščite. Forum 2015 je zagotovil platformo za uraden začetek sodelovanja z državami evropskega sosedstva in novo pomembno delovno področje, ki se nanaša na sisteme daljinsko pilotiranih zrakoplovov v civilni zaščiti. Poleg tega je Komisija z državami članicami dejavno sodelovala pri pripravi nacionalnih ocen tveganja. To sodelovanje izhaja iz zahteve mehanizma EU na področju civilne zaščite, da sodelujoče države Komisiji do decembra 2015 predložijo poročila o nacionalnih ocenah tveganja. Ocena tveganja se obravnava tudi kot del svetovne pobude za razvoj indeksa INFORM za obvladovanje tveganja v sodelovanju z Medagencijskim stalnim odborom in številnimi drugimi mednarodnimi partnerji. INFORM 2015, ki zajema 191 držav, se je začel izvajati v začetku leta 2015 ter je bil Komisiji v pomoč s podporo pri postopkih odločanja in dodelitvah sredstev. Pripravljenost na nesreče in odpornost Cilj programa za pripravljenost na nesreče Generalnega direktorata ECHO (DIPECHO) je okrepiti zmogljivosti za pripravljenost na nesreče v državi, da bi se lahko sprejeli zgodnji ukrepi za zmanjšanje posledic nesreč ter izgube premoženja in življenj ter da bi se bilo mogoče odzvati na humanitarne potrebe. Program je v celoti vključen v finančni okvir za humanitarno pomoč. Vsi humanitarni izvedbeni načrti vsebujejo analizo možnosti in prednostnih nalog za pripravljenost, zgodnje ukrepanje in zmanjševanje tveganja nesreč. V povprečju z vsakim eurom, porabljenim za dejavnosti zmanjševanja tveganja in pripravljenosti, prihranimo od štiri do sedem eurov, ki bi jih porabili za odziv po nesreči. Leta 2015 so se z ukrepi v okviru programa okrepile tudi lokalne odzivne zmogljivosti, in sicer z vlaganjem v sisteme zgodnjega opozarjanja, zagotavljanjem usposabljanja za uradnike lokalnih organov, ustanovitvijo in razvojem lokalnih odborov za obvladovanje nesreč, organiziranjem simulacij itd. Za program DIPECHO je bilo leta 2015 dodeljenih skoraj 38 milijonov EUR, pri čemer se je število neposrednih upravičencev v zvezi z zmanjševanjem tveganja nesreč po vsem svetu povečalo s 16 milijonov na 24 milijonov. Dejavnosti za zmanjševanje tveganja nesreč so bile lani vključene v 43 % vseh humanitarnih operacij. Ta prizadevanja bodo po pričakovanjih prispevala tudi k prilagajanju na vplive podnebnih sprememb. EU je prevzela vodilno vlogo pri vzpostavitvi zanesljivega, ambicioznega in okrepljenega okvira za zmanjševanje tveganja nesreč v letu 2015. Zelo pomembno vlogo je imela na tretji konferenci Združenih narodov o zmanjševanju tveganja nesreč, na kateri je bil v marcu 2015 sprejet Sendajski okvir za zmanjševanje tveganja nesreč za obdobje 2015–2030. Zmanjševanje tveganja nesreč je zdaj trdno uveljavljeno kot ključni element prizadevanj za trajnostni razvoj, ki se osredotoča na zmožnost mednarodne skupnosti za zmanjševanje tveganj in krepitev odpornosti na nesreče. Obravnavanje medsebojno povezanih izzivov tveganja nesreč, trajnostnega razvoja in podnebnih sprememb je priznano kot pomembno vodilno načelo. S sprejetjem tega novega okvira so bili določeni jasni cilji in prednostne naloge za ukrepanje, posledica tega pa bo precejšnje zmanjšanje tveganja nesreč ter števila smrtnih žrtev, izgube virov preživljanja in poslabšanja zdravja. Za izvajanje Sendajskega okvira v naslednjih 15 letih bodo potrebne zaveze in politično vodstvo. Komisija po sendajski konferenci nadalje ukrepa z akcijskim načrtom za izvajanje novega mednarodnega okvira. Unija bo dejavno sodelovala v medvladni strokovni delovni skupini, ki je bila ustanovljena za razvoj svetovnih kazalnikov za merjenje svetovnega napredka pri izvajanju Sendajskega okvira. Komisija bo dejavno sodelovala v medvladni strokovni delovni skupini, ki je bila ustanovljena za razvoj svetovnih kazalnikov za merjenje svetovnega napredka pri izvajanju Sendajskega okvira. Prostovoljci Evropske unije za humanitarno pomoč Cilj pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč je v obdobju 2014–2020 zbrati do 18 000 prostovoljcev iz držav članic EU za podporo prizadevanjem EU za krepitev zmogljivosti in odpornosti ranljivih skupnosti v drugih državah. Pobuda zagotavlja priložnosti za gradnjo zmogljivosti in tehnično pomoč za organizacije, ki pošiljajo in gostijo prostovoljce. Prvi razpisi za zbiranje predlogov so bili objavljeni leta 2015. Za sofinanciranje je bilo izbranih deset projektov: štirje za tehnično pomoč in šest za gradnjo zmogljivosti na področjih, kot so obvladovanje tveganja nesreč, upravljanje prostovoljnega dela, zmogljivost za izvedbo certificiranja, orodja in metode za oceno potreb, vzpostavitev partnerstev in dejavnosti obveščanja. V izvajanje projektov je vključenih vsega skupaj 88 organizacij. Prvi konkretni rezultati pripravljalnih ukrepov in začetnih izvedbenih ukrepov se pričakujejo leta 2016, ko bodo usposobljeni prostovoljci napoteni v humanitarne projekte po vsem svetu. Certificiranje Vse organizacije, ki želijo poslati ali gostiti prostovoljce v okviru pobude, morajo biti certificirane. V postopku certificiranja se preverja, ali se lahko visoki standardi in postopki upravljanja prostovoljnega dela, določeni za varovanje in upravljanje prostovoljcev med njihovo napotitvijo, v celoti uresničijo in ali jih izpolnjujejo vse sodelujoče organizacije. Januarja 2015 je bilo objavljeno povabilo k oddaji prijave, da bi se oblikoval seznam certificiranih organizacij pošiljateljic in gostiteljic. Do konca leta 2015 je bilo certificiranih 16 organizacij. Certificiranje je v teku, na povabilo k oddaji prijave pa se bo mogoče odzvati do 30. septembra 2020. Napotitev in usposabljanje Glavni ukrepi v okviru pobude so izbira, priprava in napotitev prostovoljcev. Julija 2015 je bil objavljen razpis za zbiranje predlogov za napotitev prostovoljcev. Do oktobra 2015 sta bili predloženi dve prijavi, ki vključujeta 27 organizacij in napotitev 44 prostovoljcev po poletju 2016. Ocenjevanje prijav in podpis sporazumov o nepovratnih sredstvih bosta končana leta 2016. Oktobra 2015 je bil objavljen odprti razpisni postopek za usposabljanje. Cilj je kandidatom za prostovoljce zagotoviti storitve usposabljanja ter oceniti njihovo usposobljenost in sposobnosti. Ocenjevanje prijav in podpis okvirne pogodbe ali okvirnih pogodb bosta predvidoma končana leta 2016. Za upravljanje celotnega življenjskega cikla pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč je pristojna Izvajalska agencija Komisije za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (EACEA). Ta cikel je sestavljen iz izvajanja programa, vključno z razpisom za zbiranje predlogov, analizo vlog za dodelitev nepovratnih sredstev, postopkom certificiranja in spremljanjem projektov na kraju samem, ter razširjanja rezultatov projektov in programa. Komisija je odgovorna za razvoj pravnega okvira, na katerem temelji pobuda Prostovoljci EU za humanitarno pomoč, ter ohranja ključni pregled nad elementi politike ter finančnimi in operativnimi elementi pobude. Usklajevanje z drugimi instrumenti EU EU povezavi med humanitarno pomočjo kot ukrepom hitrega odzivanja v kriznih razmerah in drugimi instrumenti EU, ki prednostno obravnavajo dolgoročnejša prizadevanja v zvezi z razvojem in obnovo, pripisuje velik pomen. Humanitarno-razvojna povezava je kompleksna in zahteva večje usklajevanje, ki bo omogočilo skupne pristope med službami Komisije, ter skupno izvajanje, spremljanje in ugotavljanje napredka.

Potreba po nadaljnjem vlaganju v ta pristop je bila ponovno potrjena leta 2015 z objavo zbirke EU v zvezi z odpornostjo. Cilj te publikacije je spodbujati spoznavanje in boljše razumevanje tega, kako lahko odpornost dolgoročno prispeva k učinkovitejši humanitarni pomoči in trajnostnim spremembam za najranljivejše posameznike. V zbirki je poudarjeno, kako so načela odpornosti že vključena v mnoge programe EU, na primer programe za prilagajanje podnebnim spremembam in programe za socialno zaščito. Objavljena je bila ob tretji svetovni konferenci ZN o zmanjševanju tveganja nesreč, ki je potekala marca 2015 v Sendaiu na Japonskem. Pobudi EU Podpora odpornosti v Afriškem rogu (SHARE) in Globalno zavezništvo za pobudo „odpornost v Sahelu“ (AGIR) sta vodilni skupni pobudi služb Komisije. Njun cilj je izboljšati sposobnost ljudi, skupnosti in držav za soočanje z vztrajnimi in akutnimi kriznimi razmerami v Afriškem rogu na vzhodu ter na območju Sahela v zahodni Afriki. Da bi se krog kriznih razmer prekinil, je pri tem nujno sodelovanje razvojnih akterjev, vlad in mednarodnih organizacij za humanitarno pomoč. Pobudi sta devet držav v teh regijah spodbudili k sprejetju nacionalnih prednostnih nalog v zvezi z odpornostjo do leta 2015. Julija 2015 so službe Komisije soorganizirale seminar, katerega cilj je bil humanitarne in razvojne akterje, ki delujejo v nestabilnih državah in državah, ki so jih prizadele krize, ali te države preučujejo, seznaniti z najnovejšim razvojem politike ter pojmi, načeli, pristopi, orodji in postopki za boljše obravnavanje nestabilnosti in kriznih razmer z vidika odpornosti, da bi se preprečilo poslabšanje in zagotovil bolj nemoten prehod s humanitarnih na razvojna prizadevanja. Službe Komisije in delegacije EU tesno sodelujejo tudi pri skupni pobudi EU Krepitev odpornosti v Etiopiji (RESET). Ta se izvaja na sušnih območjih v državi. S pobudo se ne obravnavajo le znaki skrajne revščine, ampak tudi nekateri temeljni vzroki za neustrezno prehransko varnost in neustrezno prehranjenost. Tako gospodinjstva postanejo sposobnejša za spoprijemanje s pretresi v prihodnje. Komisija je decembra 2015 sprejela RESET II, akcijski načrt za Etiopijo, ki vključuje posebne cilje in področje uporabe skrbniškega sklada EU. Evropski in afriški partnerji so 12. novembra 2015 na Vrhu v Valletti na temo migracij ustanovili nujni skrbniški sklad EU za Afriko. Iz skrbniškega sklada se bo zagotavljala pomoč državam na območju Sahela, Čadskega jezera, Afriškega roga in Severne Afrike, ki spadajo med najbolj nestabilne države in so jih prizadele migracije. Skrbniški sklad združuje denarna sredstva iz različnih finančnih instrumentov EU ter jih dopolnjuje z dodatnimi sredstvi držav članic EU in drugih donatorjev. Cilj skrbniškega sklada je odpraviti temeljne vzroke za nedovoljene migracije in razseljevanje v izvornih, tranzitnih in namembnih državah, in sicer z raznovrstnimi prednostnimi ukrepi: z ekonomskimi programi, upravljanjem migracij, stabilnostjo in upravljanjem ter odpornostjo. S projekti v zvezi z odpornostjo se podpirajo osnovne storitve za lokalno prebivalstvo, zlasti za najranljivejše posameznike, ter za begunce in razseljene osebe, tudi prek centrov skupnosti ali drugih možnosti za zagotavljanje hrane in hranilne varnosti, zdravstvenega varstva, izobraževanja in socialne zaščite ter okoljske trajnosti. Cilj novo ustanovljenega skrbniškega sklada Bêkou je spodbujati stabilizacijo in obnovo Srednjeafriške republike. Sklad se osredotoča na povezovanje pomoči, rehabilitacije in razvoja ter na odpornost. Prispevki se zagotavljajo iz Evropskega razvojnega sklada, instrumenta za razvojno sodelovanje, humanitarne pomoči EU in programov držav članic EU. Z ukrepi, ki se financirajo iz skrbniškega sklada Bêkou se dopolnjujejo tudi dejavnosti v okviru instrumenta EU za prispevanje k stabilnosti in miru. Sklad so julija 2014 ustanovile Unija in tri države članice: Francija, Nemčija in Nizozemska, tem sta se leta 2015 pridružili še Italija in Švica. Skrbniški sklad Bêkou se je leta 2015 osredotočal na tri elemente: 1) odpornost skupnosti v smislu prehranske varnosti z uporabo „paketov odpornosti“, ki temeljijo na integriranem sistemu „kmetijskih šol na terenu“; 2) dopolnitev pašniške dejavnosti z reorganizacijo omrežij sezonske paše in razvojem veterinarskih služb ter 3) vzpostavitev živilskega sektorja, sektorja zelenjave in sektorja malih domačih živali v Banguiju v tesnem sodelovanju z lokalnimi organi. Poleg tega so čedalje večja ranljivost in izpostavljenost ljudi in premoženja ter vse pogostejše in resnejše nevarnosti nujni razlogi za iskanje inovativnih načinov, s katerimi bi lahko v celoti izkoristili uporabo znanosti in tehnologije. Komisija je na primer podprla nujno raziskavo o eboli, in sicer o možnostih zdravljenja, cepivih in diagnostičnih testih, s sredstvi v višini skoraj 140 milijonov EUR, kar je farmacevtsko industrijo spodbudilo, da je zagotovila dodatnih 100 milijonov EUR. S podporo Evropske komisije je bilo vzpostavljeno globalno raziskovalno sodelovanje za pripravljenost na nalezljive bolezni (GloPID-R). GloPID-R združuje organizacije na svetovni ravni, ki zagotavljajo finančna sredstva za učinkovit raziskovalni odziv na velike izbruhe nalezljivih bolezni, pri katerih obstaja možnost pandemije. Njegov pomen se je izkazal pri izbruhu ebole in zike. Evropske in afriške države sodelujejo v Partnerstvu evropskih držav in držav v razvoju na področju kliničnega preskušanja (EDCTP), katerega cilj je razviti nove ukrepe (diagnostiko, zdravila, cepiva) proti HIV/aidsu, malariji in tuberkulozi (prispevek EU v višini 683 milijonov EUR). Številni namenski raziskovalni in inovacijski ukrepi, ki obravnavajo pojav migracije, so bili financirani s programom Obzorje 2020, vključno z nedavnim razpisom za zbiranje predlogov v zvezi z migracijo, radikalizacijo in integracijo (7,5 milijona EUR). Evropska komisija je leta 2015 začela pobudo Science4Refugees za povezovanje beguncev in prosilcev za azil, ki imajo akademsko izobrazbo, z evropskimi akademskimi ustanovami in zainteresiranimi panogami. Prosta delovna mesta za begunce je označilo 224 raziskovalnih organizacij in 42 begunskih raziskovalcev se je že registriralo. Pri sodelovanju z državami v razvoju na področju znanosti in tehnologije je poudarek na sklenitvi partnerstev. Leta 2015 so bili na primer narejeni prvi pomembni koraki k oblikovanju partnerstva EU in Afrike na področju raziskav in inovacij v zvezi s prehransko in hranilno varnostjo ter trajnostnim kmetijstvom (FNSSA). V to partnerstvo so Evropska komisija, evropske države članice in afriške države že vložile približno 70 milijonov EUR. Komisija je septembra 2015 ustanovila novo interno središče za pomoč državam članicam EU pri odzivanju na izredne razmere ter preprečevanje in zmanjšanje učinka nesreč. Center znanja za obvladovanje tveganja nesreč obravnava: potrebo po izboljšanju in izkoriščanju znanstvenega in operativnega znanja o nesrečah; potrebo po boljši uporabi obstoječega znanja v vseh fazah cikla nesreče pri oblikovanju politik in operacijah ter potrebo po spodbujanju izmenjave znanja, ki je ključna za krepitev povezave med znanostjo/znanjem in politiko. Finančni in človeški viri Največji humanitarni proračun EU doslej

Sredstva za humanitarno pomoč in pomoč za civilno zaščito, ki so bila zagotovljena leta 2015, so znašala več kot 1,5 milijarde EUR. S temi sredstvi je bila zagotovljena pomoč več kot 134 milijonom upravičencev, ki so jih naravne nesreče ali konflikti prizadeli v več kot 80 državah. Proračun za humanitarno pomoč za leto 2015 je bil največji, kar jih je Komisija kdaj izvršila. Pomenil je jasen odziv na čedalje pogostejše in vse bolj uničujoče naravne nesreče in humanitarne krize. Povečanje proračuna za leto 2015 se je v glavnem nanašalo na: begunske krize za prebivalstvo, ki ga je prizadel sirski konflikt, tako v Siriji kot v njenih sosednjih državah ter državah ob zahodnobalkanski poti; Južni Sudan, kjer zaradi še vedno trajajočega konflikta nastajajo ogromne humanitarne potrebe za ljudi v državi in za južnosudanske begunce drugje v regiji, ter nujne ukrepe v državah v Afriki, na Karibih ter v Srednji in Južni Ameriki, ki jih je prizadel skrajni vremenski pojav El Niño, . Komisija je leta 2015 dodatno izkoristila nove možnosti financiranja v skladu s členom 21(2)(b) finančne uredbe iz leta 2012, pri čemer je bolje uporabila zunanje namenske prejemke, ki državam članicam EU in drugim donatorskim organizacijam omogočajo prenos upravljanja nekaterih svojih sredstev na Evropsko komisijo, da bi bil dosežen bolj poenostavljen pristop k upravljanju pomoči v nekaterih sektorjih in državah. Največje zunanje prejemke sta zagotovila Združeno kraljestvo in Francija. Komisija kot donatorka humanitarne pomoči ne izvaja programov humanitarne pomoči. Svoje poslanstvo izpolnjuje s financiranjem humanitarnih ukrepov, ki jih izvajajo partnerske organizacije. Partnerji so nevladne organizacije, ki podpišejo okvirni sporazum o partnerstvu, agencije Združenih narodov, zajete v okvirnem finančnem in upravnem sporazumu med EU in ZN, ali mednarodne organizacije, s katerimi so odnosi urejeni s priložnostnimi okvirnimi sporazumi o partnerstvu. Razčlenitev financiranja za leto 2015 po posameznih izvajalskih partnerjih je naslednja: 47 % nevladnim organizacijam; 39 % agencijam Združenih narodov; 13 % mednarodnim organizacijam; 1 % za neposredno pogodbo v okviru programa letalskih prevozov „ECHO Flight“ in pogodbo z Univerzo NOHA. Kot v predhodnih letih je bilo leta 2015 največ sredstev zagotovljenih za ukrepe v Afriki, sledili pa so ukrepi na Bližnjem vzhodu s posebnim poudarkom na sirski krizi. Približno 98 % proračunskih sredstev za humanitarno pomoč in civilno zaščito za leto 2015 je bilo uporabljenih za operativne dejavnosti, preostala 2 % pa za upravne dejavnosti in dejavnosti politike. Človeški viri Na sedežu v Bruslju deluje 344 uslužbencev, več kot 465 strokovnjakov za humanitarno pomoč pa je zaposlenih v 48 področnih uradih v državah v Afriki, na Bližnjem vzhodu, v Aziji, Latinski Ameriki in na Zahodnem Balkanu, ki so jih krize najbolj prizadele. Mreža področnih uradov po vsem svetu omogoča posodobljeno analizo obstoječih in predvidenih potreb v zadevni državi ali regiji, da bi se zagotovili spremljanje dejavnosti in njihova podpora ter usklajevanje z drugimi donatorji in izvajalskimi partnerji na terenu. Komisija je leta 2015 izvedla revizijo svoje mreže na terenu, da bi: okrepila prožnost in zmogljivost v konicah v okviru mreže s predhodno določitvijo 25 tehničnih asistentov s posebno vlogo za odziv v konicah in vzpostavitvijo štirih delovnih mest za „strokovnjake za odziv v konicah“, ki jih je mogoče napotiti v zelo kratkem času; zagotovila večjo skladnost virov s prednostnimi nalogami, s čimer se je prisotnost na terenu bolj prilagodila področjem z večjo potrebo; regionalne urade približala terenu, tako da je 6 regionalnih podpornih uradov preoblikovala v 12 regionalnih uradov. Poleg tega je Komisija ob koncu leta 2015 kot odziv na begunsko krizo vzpostavila svojo prisotnost v Beogradu. Dodatne informacije in viri Splošne informacije o GD ECHO:

http://ec.europa.eu/echo/en Informativni dokument v zvezi z geografskimi podatki, podatki o politiki za posamezne države: http://ec.europa.eu/echo/files/media/publications/annual_report/2016/ECHO_AR2016_Annex1_GEOFiches.pdf#view=fit http://ec.europa.eu/echo/files/media/publications/annual_report/2016/ECHO_AR2016_Annex2_PolicyFiches.pdf#view=fit Finančne informacije o dejavnostih Komisije na področju humanitarne pomoči in civilne zaščite v letu 2015:

http://ec.europa.eu/echo/funding-evaluations/funding-decisions-hips-2015_en Informacije v zvezi z operacijami iz prejšnjih let: http://ec.europa.eu/echo/about/annual_reports_en.htm Priloge Priloga 1: Povzetek vrednotenj, izvedenih leta 2015 A) Uvod Leta 2015 so bila izvedena naslednja zunanja, neodvisna vrednotenja humanitarnih intervencij Evropske komisije: • Obala zahodne Afrike, 2008–2014: Razmere za humanitarno pomoč na obali zahodne Afrike so zapletene; sestavlja jih kombinacija naravnih nesreč in nesreč, ki jih povzroči človek, zanje pa je pogosto potreben nagel odziv v manjšem obsegu. Najbolj izraziti razlogi za intervencijo so epidemije (vključno z ebolo), poplave in konflikti. • Strategija za območje Sahela, 2010–2014: Na območju Sahela je akutna stopnja neustrezne prehranjenosti otrok dosegla eno izmed najvišjih stopenj na svetu. Stopnje akutne neustrezne prehranjenosti spadajo med najpomembnejše kazalnike, ki se uporabljajo za opredelitev humanitarnih kriz. Te stopnje izražajo splošno stanje najranljivejših prebivalcev in med drugim zagotavljajo informacije o dostopu do hrane, zmogljivosti mehanizmov za spoprijemanje in delovanju sistema javnega zdravstva. • Sirija, 2012–2014: Od marca 2011 sta se nasilna zadušitev protestov v Siriji in varnostna kriza, ki je sledila, postopno razvili v obsežen nemednarodni oboroženi spopad s hudimi humanitarnimi posledicami v Siriji in njenih sosednjih državah. Konflikt se je iz obsežnih gverilskih bojev razvil v pravo državljansko vojno. Veliki deli ozemlja so prešli pod začasni ali stalni nadzor številnih oboroženih opozicijskih skupin, zlasti na severu in vzhodu države. • Pakistan, 2010–2014: Pakistan se na več geografskih območjih spopada z gospodarskimi težavami, nerazvitostjo, politično nestabilnostjo, oboroženimi spopadi in nezadostno varnostjo. Posledica vojaških operacij so velike selitve prebivalstva. Komisija je dolgotrajno krizo notranje razseljenih oseb na območjih, ki na severozahodu mejijo na Afganistan, označila za pozabljeno krizo. • Načini prenosa, 2011–2014: V zadnjih 10 letih se je humanitarni sistem postopno razvil iz sistema, ki je podporo ljudem, prizadetim zaradi izrednih razmer in kriz, zagotavljal le v naravi, v sistem, ki vključuje tudi prenose denarja in kupone. Denar, kuponi in podpora v naravi so različni „načini prenosa“, ki se uporabljajo pri humanitarnem odzivu. EU je v zadnjih nekaj letih poskušala doseči in spodbujati večjo uporabo načina prenosa v obliki denarja, saj ta upravičencem zagotavlja več dostojanstva, izbire in prožnosti. Poleg tega je lahko ta način učinkovitejši, stroškovno učinkovitejši in navsezadnje uspešnejši. B) Metodologija Komisija pri svojih humanitarnih vrednotenjih uporablja standardno raziskovalno metodologijo, ki zagotavlja zanesljive dokaze za odgovore na vprašanja v okviru vrednotenja. V okviru vrednotenja se najprej izvede pregled strokovne literature, ki vsebuje referenčne dokumente, vsebinsko povezane dokumente, projektno dokumentacijo, obstoječa vrednotenja projekta itd. Nato se izvedejo posvetovanja z glavnimi zainteresiranimi stranmi, pri čemer se uporabijo najustreznejša raziskovalna orodja (elektronske ankete, intervjuji, telefonski intervjuji itd.). Glavne zainteresirane strani so končni upravičenci, izvajalski partnerji Komisije, uslužbenci Komisije na sedežu in na terenu, drugi glavni donatorji humanitarne pomoči, predstavniki vlad držav upravičenk itd. Ker bodo vsa vrednotenja, izvedena leta 2015, vključena v splošna vrednotenja (predvsem o humanitarni pomoči in mehanizmu civilne zaščite), se niso uporabljale vse zahteve za boljše pravno urejanje. Pri teh vrednotenjih se na primer ni izvedlo odprto javno posvetovanje. Več podrobnosti o metodologiji, uporabljeni za posamezna vrednotenja vključno z oceno učinkovitosti, in njihovih omejitvah je na voljo v poročilih o vrednotenju. C) Rezultati vrednotenja

Povzetki rezultatov vrednotenj so predstavljeni v skladu s petimi merili vrednotenja, določenimi v smernicah Evropske komisije za boljše pravno urejanje, kot sledi v nadaljevanju. 1. Ustreznost Ustreznost ukrepov Komisije v zadevnem obdobju je bila s proučenimi vrednotenji na splošno potrjena. Ciljna usmerjenost v najranljivejše skupine je bila večinoma primerna in ustrezno podprta s sistematičnimi ocenami potreb, tudi z ustrezno vključenostjo upravičencev. Na podlagi mandata EU je bil velik poudarek na pomoči in obnovi, pri čemer so se ustrezno upoštevale pomanjkljivosti pri odzivu drugih donatorjev in posebne sektorske potrebe. 2. Skladnost Rezultati vrednotenj kažejo, da so bili ukrepi Komisije skladni z glavnimi humanitarnimi načeli („človečnost“, „nevtralnost“, „nepristranskost“, „neodvisnost“, „zaščita“ in „neškodovanje“). Toda izkazalo se je tudi, da usklajevanje humanitarnega načela neodvisnosti z zagotavljanjem skladnosti z nacionalnimi politikami in praksami ni vedno preprosto, saj na slednje pogosto vplivajo politični ali ekonomski vidiki, kar povzroča neskladnost s pristopom Komisije, ki temelji na načelih in potrebah. Skladnost z ukrepi GD DEVCO se kaže zlasti kot povezovanje pomoči, rehabilitacije in razvoja, ki se je na splošno izkazalo za pozitivno na obali Zahodne Afrike in na območju Sahela, rezultat pa so bile delno usklajene prednostne naloge in načrtovanje programov. Omeniti je treba, da je v vrednotenju za Pakistan poudarjeno pomanjkanje skladnosti z GD DEVCO, kar kaže na slabo povezanost prednostnih nalog in načrtovanja programov obeh generalnih direktoratov. V vrednotenju za Sirijo je navedeno, da ima Komisija vzpostavljen zanesljiv sistem postopkov, ki zagotavljajo skladnost s širšim smislom pobude za dobro humanitarno donatorstvo. Posledica tega so bile odločitve o financiranju posameznih projektov na podlagi potreb, zaradi česar je Komisija splošno cenjena kot načelna donatorka humanitarne pomoči. Toda na strateški ravni se načrti Komisije za izvajanje humanitarne pomoči za krizo v Siriji v obdobju 2012–2014 izrecno ne sklicujejo na 23 načel dobrega humanitarnega donatorstva. Od partnerjev Komisije se posebej zahteva, da izpolnjujejo načela nepristranskosti (2. načelo dobrega humanitarnega donatorstva) in spodbujajo skladnost z normami povezovanja pomoči, rehabilitacije in razvoja (9. načelo dobrega humanitarnega donatorstva). 3. Dodana vrednost EU Komisija prevzema vlogo referenčne donatorke, pri čemer svoje ukrepe oblikuje na podlagi humanitarnih načel in utemeljenih ocen ter spodbuja nepolitični pristop k humanitarni pomoči. Pomen takega delovanja za ohranjanje humanitarnega prostora je dobro priznan (npr. kot je zlasti prikazano v vrednotenju za Pakistan). Pristop, ki temelji na načelih in potrebah, vključuje obravnavanje „pozabljenih kriz“, kot se je na primer izkazalo v primeru obale Zahodne Afrike, kjer je bila Komisija v vsaki humanitarni situaciji prisotna na pozabljenih območjih z različnimi prilagojenimi orodji za financiranje, pri čemer tam drugih donatorjev ni bilo. Pri večjih krizah se je Komisija stalno zavzemala, da se je treba odzvati na situacije, pri katerih drugi donatorji ne sodelujejo, ter je imela pogosto vlogo koordinatorke in pobudnice. Komisija ima lahko zaradi svoje finančne teže vodilno vlogo pri vodenju politike ter lahko izvajalskim partnerjem naloži bolj usklajen in skladen pristop. Primer tega je razviden iz vrednotenja načinov prenosa, v katerem je bilo ugotovljeno, da so – delno kot posledica pobud Komisije za gradnjo zmogljivosti in njenih strategij financiranja na podlagi dokazov – prenosi denarja čedalje običajnejši element humanitarnega odziva, s katerim se podpirata učinkovitost in uspešnost zagotavljanja humanitarne pomoči. Poleg tega je Komisija močno prisotna na terenu, zaradi česar lahko celovito razume zapletene potrebe na terenu, njena nevtralnost pa ji zagotavlja večjo prožnost in pooblastila za delovanje v imenu najranljivejših skupin. To se je zlasti pokazalo na območju Sahela in na obali Zahodne Afrike. Drugi donatorji Komisijo cenijo zaradi njenega strokovnega znanja in izkušenj ter njene sposobnosti usklajevanja. Možnost uporabe sredstev B Evropskega razvojnega sklada je dobra priložnost za skupno dodano vrednost EU ob predpostavki, da bo to orodje financiranja pripomoglo k usklajevanju skupnega načrtovanja programov med ukrepi Komisije v zvezi s humanitarno pomočjo in njenimi razvojnimi ukrepi. Vendar pa so nekateri rezultati vrednotenja (zlasti za Pakistan) pokazali pomanjkanje izkoriščanja te morebitne dodane vrednosti EU, saj bi bili lahko rezultati projektov humanitarne pomoči včasih bolje predstavljeni javnosti in bi se lahko uporabili skupaj z razvojnimi ukrepi, če bi bile prednostne naloge in načrtovanje programov (povezovanje pomoči, rehabilitacije in razvoja) bolje usklajeni. V primeru Pakistana so nekateri partnerji menili, da bi lahko Komisija bolje uporabila svojo finančno težo in položaj za pritisk na vlade ter se zavzemala za boljši humanitarni dostop in ključna vprašanja, ki vplivajo na humanitarno skupnost. 4. Uspešnost V vrednotenju za obalo Zahodne Afrike je bila potrjena splošna uspešnost operacij, ki jih je financirala Komisija. Komisija je financirala kritične sektorje, mobilizirala partnerje in podpirala splošno zmogljivost humanitarnega sistema. Toda Komisija (vključno z drugimi donatorji) je zmanjševanju tveganja nesreč namenila majhno podporo ob upoštevanju dejstva, da so strategije, programi in dejavnosti za zmanjševanje tveganja nesreč za to regijo zelo pomembni, prav tako pa je potrebna jasna osredotočenost na pripravljenost. Za območje Sahela je iz vrednotenja razvidno, da se je umrljivost dojenčkov v obdobju vrednotenja zmanjšala. Na splošno je bil najpomembnejši prispevek Komisije povečanje območja, ki ga pokrivajo zdravstveni centri, ki nudijo prehransko zdravljenje, in števila otrok, mlajših od pet let, ki se jih pregleda in zdravi. Poleg tega je imela strategija za območje Sahela zelo pomembno vlogo pri povezovanju pomoči z rehabilitacijo in razvojem, na kar kažejo številni primeri uspešnega sodelovanja v okviru razvojnih ukrepov Komisije in sodelovanja z drugimi zadevnimi akterji. V zvezi s predložitvijo rezultatov humanitarne pomoči Komisije vladam, je bilo ugotovljeno, da so vlade precej spremenile svoj odnos do sprejemanja neustrezne prehranjenosti kot patologije in do tega, da gre za vprašanje, ki ga je treba obravnavati na nacionalni ravni. Toda povezovanje pomoči, rehabilitacije in razvoja je treba v regiji še nadalje krepiti, da bi se spodbujala s tem povezana učinek in trajnost, kar priporočajo tudi izvajalci vrednotenja. Komisija je lahko zaradi odločitve, da podpre operacije upravljanja na daljavo na območjih Sirije, ki jih nadzirajo oborožene opozicijske skupine, ob hkratnem delovanju za zmanjšanje tveganja v zvezi s tem, zagotavljala učinkovito pomoč za reševanje življenj nekaterim najranljivejšim prebivalcem na težko dosegljivih območjih. Komisija je zaradi kombinacije zagotavljanja pomoči na območjih pod nadzorom vlade z operacijami upravljanja na daljavo lahko zagotavljala nepristransko pomoč na podlagi potreb v zahtevnih razmerah. Navodila Komisije glede upravljanja na daljavo številni partnerji še vedno obravnavajo kot glavni dokument za agendo politike v zvezi s tem vprašanjem. Iz pregleda operacij v Siriji, ki jih je financirala Komisija, je razvidno, da so navodila na splošno upoštevali vsi partnerji. V Pakistanu je Komisiji v večini primerov uspelo doseči svoj namen in je finančno pomagala partnerjem, da so dosegli rezultate, ki jih brez financiranja EU ne bi mogli zagotoviti. Podpora za prehrano v provinci Sindh, ki jo je financirala Komisija, je bila precejšnja in je pomagala obravnavati dolgotrajno težavo kronične neustrezne prehranjenosti, ki je bila ugotovljena v času odziva na poplave leta 2010. Komisija je pomagala tudi pri vključevanju drugih donatorjev in GD DEVCO, ki je obravnaval temeljne težave v zvezi z neustrezno prehranjenostjo na tem območju. Toda partnerji Komisije so izrazili tudi nekatere kritike v okviru vrednotenja, in sicer glede pravočasnosti financiranja, ki je predpogoj za učinkovit in smiseln odziv. Poleg tega je omejeno usklajevanje z drugimi službami Komisije in nacionalnim organom za obvladovanje nesreč vplivalo na zmožnost Komisije za učinkovito spodbujanje dolgoročnejših vidikov humanitarne pomoči ter povezovanja pomoči, rehabilitacije in razvoja v Pakistanu. 5. Učinkovitost