OBVESTILO KOMISIJE

Revidirane SMERNICE

Ureditve EU za trgovino s slonovino

(2021/C 528/03)

Kazalo

1. Uvod in glosar izrazov 20

2. Ozadje 20

a) Mednarodni pravni okvir in pravni okvir EU za trgovino s slonovino 20

b) Pobude EU za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami, ki zadevajo trgovino s slonovino znotraj EU in ponovni izvoz slonovine 22

3. Stanje tega dokumenta 22

4. Obrazložitev in povzetek priporočil 23

a) Ponovni izvoz iz EU 23

b) Trgovina s slonovino znotraj EU 24

c) Uvoz v EU 24

5. Razlaganje pravil EU o ponovnem izvozu slonovine 24

a) Ponovni izvoz neobdelane slonovine 25

b) Ponovni izvoz obdelane slonovine 25

6. Kako razlagati pravila EU o trgovini s slonovino znotraj EU 27

a) Posebne smernice o trgovini z neobdelano slonovino znotraj EU 27

b) Posebne smernice o trgovini znotraj EU z obdelano slonovino 28

7. Kako razlagati pravila EU o uvozu slonovine 29

8. Usklajevanje v državah članicah EU in med njimi ter z državami nečlanicami EU 30

9. Povzetek ureditve EU, ki ureja trgovino s slonovino 30

Priloga I – Dokazi o zakoniti pridobitvi 32

Priloga II – Označevanje, registracija in druge zahteve za izdajo potrdil 34

1. Uvod in glosar izrazov

Namen teh smernic je zagotoviti razlago Uredbe Sveta (ES) št. 338/97 (1) (v nadaljnjem besedilu: osnovna uredba) in Uredbe Komisije (ES) št. 865/2006 (2) s priporočilom državam članicam EU, naj:

a) ustavijo (ponovni) izvoz in uvoz predmetov iz neobdelane slonovine;

b) ustavijo trgovino znotraj EU z neobdelano slonovino, razen za popravila glasbenih inštrumentov, izdelanih pred letom 1975, in starin iz obdobja pred letom 1947 z velikim kulturnim, umetniškim ali zgodovinskim pomenom;

c) ustavijo trgovino znotraj EU z obdelanimi osebki, pridobljenimi po letu 1947, z izjemo glasbenih inštrumentov, izdelanih pred letom 1975;

d) omejijo izdajo dovoljenj za uvoz in (ponovni) izvoz obdelane slonovine na glasbene inštrumente, izdelane pred letom 1975, in prodajo starin iz obdobja pred letom 1947 z velikim kulturnim, umetniškim ali zgodovinskim pomenom muzejem ter

e) zagotovijo strogo razlago prava EU o preostali dovoljeni trgovini.

Te smernice je treba brati v povezavi z Uredbo Komisije (EU) št. 2021/2280, ki spreminja Uredbo Komisije (ES) št. 865/2006 (3).

Za namene teh smernic se uporabljajo naslednji izrazi s posebnim pomenom:

— slonovina: nanaša se samo na slonje okle;

— glasbeni inštrument, izdelan pred letom 1975: glasbeni inštrument, ki vsebuje slonovino, zakonito pridobljeno pred letom 1975, ki ga ali ga je do nedavnega uporabljal umetniški poustvarjalec in torej ni zgolj okrasni predmet. Konvencija CITES se za afriškega slona uporablja od 26. februarja 1976, za azijskega slona pa od 1. julija 1975. Zaradi poenostavitve se v teh smernicah kot sklic uporablja samo zgodnejši datum (1975);

— starina iz obdobja pred letom 1947: predmet, ki vsebuje slonovino in je zajet v opredelitvi „obdelani osebki, pridobljeni več kakor 50 let prej“ iz člena 2(w) osnovne uredbe;

— muzej: „neprofitna, stalna ustanova v službi družbe in družbenega napredka, ki je dostopna javnosti ter pridobiva, hrani, raziskuje, posreduje in razstavlja materialno in nematerialno dediščino ljudi in njihovega okolja, in sicer v študijske, izobraževalne in razvedrilne namene“ (4).

2. Ozadje

a) Mednarodni pravni okvir in pravni okvir EU za trgovino s slonovino

Afriški slon Loxodonta africana in azijski slon Elephas maximus sta vključena v Konvencijo o mednarodni trgovini z ogroženimi prostoživečimi živalskimi in rastlinskimi vrstami (CITES), ki združuje 183 pogodbenic, med katerimi so tudi EU in vse države članice EU.

V skladu z veljavno ureditvijo na podlagi konvencije CITES je mednarodna trgovina s slonovino (5) prepovedana, pri čemer obstajajo le strogo omejene izjeme (za predmete, pridobljene pred začetkom uporabe konvencije CITES za slonovino). Vendar pa konvencija CITES ne ureja domače trgovine s slonovino.

EU izvaja konvencijo CITES z osnovno uredbo in povezanimi uredbami Komisije (uredbami EU o trgovini s prostoživečimi rastlinskimi in živalskimi vrstami). EU je za slonovino (pa tudi za druge vrste iz Priloge A k osnovni uredbi) sprejela dodatne ukrepe, ki so strožji od konvencije CITES.

Zato EU strogo ureja trgovino s slonovino z uredbami EU o trgovini s prostoživečimi rastlinskimi in živalskimi vrstami. Vnos slonovine v EU, trgovina z njo znotraj EU in njen izvoz iz EU za komercialne namene pa na splošno niso dovoljeni.

Vendar lahko nacionalni organi dovolijo trgovanje s slonovino za komercialne namene pod naslednjimi pogoji:

— ponovni izvoz se lahko dovoli za osebke iz slonovine, pridobljene pred datumom, na katerega se je zanje začela uporabljati konvencija CITES, tj. pred 26. februarjem 1976 za afriškega slona in 1. julijem 1975 za azijskega slona;

— trgovina znotraj EU se lahko dovoli za predmete iz slonovine, ki so bili v EU uvoženi, preden je bila vrsta slona uvrščena na seznam iz Dodatka I h konvenciji CITES (18. januar 1990 za afriškega slona in 1. julij 1975 za azijskega slona) (6), če je država članica EU, v kateri se predmet prvič ponudi za prodajo, za to izdala potrdilo;

— uvoz predmetov, pridobljenih pred letom 1947, in uvoz predmetov, ki so bili zakonito pridobljeni pred letom 1975 in so se že prej zakonito uvozili v EU, se lahko dovolita.

Divji lov na slone in nezakonita trgovina s slonovino, ki ju spodbuja vse večje povpraševanje v Aziji, ostajata na nevarno visoki ravni

Divji lov na slone je v zadnjih letih dosegel doslej najvišjo raven, kar je povzročilo obsežno zmanjšanje populacij afriškega slona (7).

V skladu s programom konvencije CITES za spremljanje nezakonitega odstrela slonov (MIKE) (8) je delež nezakonito odstreljenih slonov (PIKE) od leta 2006 stalno naraščal, leta 2011 je dosegel vrh, nato pa se je od leta 2011 do leta 2019 zmanjševal. To nakazuje, da so se ravni divjega lova začele zmanjševati, vendar je treba natančno spremljati, ali se bo ta trend ohranil. Prav tako je treba priznati, da se vsako zmanjšanje nezakonite trgovine s slonovino pojavlja v povezavi s splošnim zmanjšanjem populacije slonov v Afriki (9). Ocene deleža nezakonito ulovljenih slonov (PIKE) sicer kažejo na splošen upad divjega lova na slone v Afriki od leta 2011, vendar obstajajo velike regionalne razlike, splošna raven divjega lova na afriške slone pa ostaja zaskrbljujoča.

Glede na Poročilo o kriminalu, povezanem s prostoživečimi vrstami, po svetu za leto 2020 (10) tudi nezakonita trgovina s slonovino ostaja na visoki ravni, čeprav cene slonovine nenehno padajo. Po podatkih poročila informacijskega sistema za trgovino s sloni (ETIS) (11) je bilo med letoma 2012 in 2017 po svetu pri približno 8 000 zasegih zaseženih približno 280 ton slonovine. Podatki sistema ETIS kažejo tudi povečanje števila postopkov predelave slonovine v kitajski lasti v Afriki za izvoz izdelkov na azijski trg (12), pri čemer je šlo za vsaj 24 primerov v štirih afriških državah, kar predstavlja 1,11 tone obdelane slonovine, ki je bila v letu 2017 prepeljana iz Afrike v Azijo (13). Gibanje tako velikih količin slonovine kaže na vse večjo vključenost mednarodnih organiziranih kriminalnih mrež.

Mednarodni odziv

Mednarodna skupnost je v odziv na izzive, povezane z divjim lovom na slone in nezakonito trgovino s slonovino, sprejela številne zaveze, in sicer v resolucijah Generalne skupščine ZN in skupščine ZN za okolje ter tudi na več konferencah na visoki ravni.

Na 17. konferenci pogodbenic CITES (CoP17) oktobra 2016 so bili sprejeti številni ukrepi, katerih cilj je izboljšati izvrševanje pravil za boj proti divjemu lovu na slone in nezakoniti trgovini s slonovino, zmanjšati povpraševanje po nezakoniti slonovini in okrepiti nadzor nad zakonitostjo slonovine na domačih trgih. Pogodbenice so v Resoluciji CITES 10.10 (Rev. CoP18) o trgovini s primerki slonov pozvane, naj vzpostavijo celovite notranje zakonodajne, regulativne, izvršilne in druge ukrepe za trgovino/domače trge s slonovino. V Resoluciji je tudi priporočeno, naj „vse pogodbenice in nepogodbenice, na območju pristojnosti katerih obstaja zakonit domači trg za slonovino, ki prispeva k divjemu lovu ali nezakoniti trgovini, sprejmejo vse potrebne zakonodajne, regulativne in izvršilne ukrepe za takojšnje zaprtje domačih trgov za komercialno trgovino z neobdelano in obdelano slonovino,“ in priznano, da „se lahko upravičijo omejene izjeme od tega zaprtja za nekatere predmete; morebitne izjeme ne bi smele prispevati k divjemu lovu ali nezakoniti trgovini“.

EU mora, tako kot druge pogodbenice, poročati Stalnemu odboru in konferenci pogodbenic o ukrepih, ki jih je sprejela za zagotovitev, da njen domači trg ne prispeva k sedanjim stopnjam divjega lova in nezakonite trgovine.

Zakonita trgovina s slonovino iz EU se je zmanjšala

Komercialni ponovni izvoz neobdelane in obdelane slonovine iz EU v skladu z osnovno uredbo (v nadaljnjem besedilu: zakonit ponovni izvoz) se je do leta 2015 zelo povečal.

Ponovni izvoz neobdelane slonovine je bil od sprejetja prejšnje različice teh smernic (14) julija 2017 ustavljen, kar je privedlo do zmanjšanja števila ponovno izvoženih oklov, še preden je prepoved začela veljati (v letu 2016 je bilo ponovno izvoženih 420 oklov, v letu 2017 pa 101 okel.)

Komercialni ponovni izvoz zakonite obdelane slonovine se je po letu 2016 prav tako zmanjšal. Povprečno število potrdil o ponovnem izvozu, ki so jih izdale države članice EU, se je prav tako zmanjšalo s približno 470 potrdil v obdobju 2012–2015 na 280 potrdil v obdobju 2016–2018.

b) Pobude EU za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami, ki zadevajo trgovino s slonovino znotraj EU in ponovni izvoz slonovine

EU in njene države članice so bile v sporočilu o akcijskem načrtu EU za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami (15) pozvane, naj izvajajo celovito strategijo za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami (16). V navedenem sporočilu je zlasti predvideno (pod ukrepom 2 – „dodatno je treba omejiti trgovino s slonovino znotraj EU in iz EU“), da bo Evropska komisija do konca leta 2016 izdala smernice „za zagotovitev enotne razlage pravil EU za ustavitev izvoza neobdelane slonovine iz časa pred Konvencijo ter za zagotovitev, da se znotraj EU trguje samo z zakonitimi predmeti iz stare slonovine“. Svet Evropske unije je v svojih sklepih o tem sporočilu iz junija 2016 države članice pozval, naj „na podlagi smernic EU ne izdajajo dokumentacije za izvoz ali ponovni izvoz neobdelane slonovine iz časa pred Konvencijo ter preučijo nadaljnje ukrepe, s katerimi bi lahko zaustavile trgovino s slonovino“.

Komisija je v odgovor na te pozive maja 2017 sprejela smernice. Te smernice posodabljajo in nadomeščajo različico iz leta 2017 in so del odziva na zaveze Komisije iz strategije EU za biotsko raznovrstnost do leta 2030 k nadaljnjemu zaostrovanju pravil EU o trgovini s slonovino (17).

3. Stanje tega dokumenta

Te smernice so bile obravnavane in pripravljene v sodelovanju s predstavniki držav članic, ki zasedajo kot skupina strokovnjakov iz pristojnih upravnih organov CITES (v nadaljnjem besedilu: skupina strokovnjakov).

Namenjene so državljanom, podjetjem in nacionalnim organom kot pomoč pri uporabi osnovne uredbe in povezanih uredb Komisije. Ne nadomeščajo, dodajajo ali spreminjajo pravil osnovne uredbe in njenih izvedbenih uredb, poleg tega se smernice ne bi smele obravnavati ločeno, temveč bi jih bilo treba uporabljati skupaj s to zakonodajo. Za uradno razlago prava EU je pristojno samo Sodišče Evropske unije.

Komisija je te smernice objavila v elektronski obliki, objavijo pa jih lahko tudi države članice EU.

Priporočila iz tega dokumenta so naslovljena na države članice in ostajajo veljavna v skladu s previdnostnim načelom, razen če se pojavijo novi prepričljivi znanstveni dokazi, ki bi upravičili revizijo teh smernic v posvetovanju s strokovno skupino.

4. Obrazložitev in povzetek priporočil

Trajno visoko povpraševanje po slonovini v Aziji je eden od najpomembnejših dejavnikov za sedanje visoke ravni divjega lova na slone in nezakonite trgovine s slonovino. Najnovejše analize (program MIKE in sistem ETIS, glej oddelek 2a) kažejo na majhno znižanje ravni divjega lova. Kljub temu je število nezakonito ulovljenih slonov še vedno netrajnostno za številne populacije v Afriki.

Čeprav v poročilih sistema ETIS nobena od držav članic EU ni opredeljena kot država, vpletena v nezakonito trgovino s slonovino, bi morala EU še naprej zmanjševati tveganje prispevanja k povpraševanju po slonovini.

Namen teh smernic je nadalje omejiti trgovino s predmeti s potencialno večjim tveganjem in nekatere vrste trgovine, hkrati pa še naprej omogočati omejeno in dobro nadzorovano trgovino s predmeti z majhnim tveganjem. Smernice temeljijo na previdnostnem pristopu k izvajanju pravil o domačem trgovanju s slonovino v EU. Uvajajo omejitve, kadar je verjetno večje tveganje, da bo trgovina prispevala k povpraševanju po slonovini in nezakoniti trgovini s slonovino. Zato lahko trgovina znotraj EU z nekaterimi omejenimi vrstami predmetov, pri katerih je tveganje za prispevanje k povpraševanju po slonovini ali nezakonitemu divjemu lovu na slone majhno ali takega tveganja ni, še naprej poteka na podlagi dovoljenj. Namen tega dokumenta je tudi pomagati državljanom in podjetjem bolje razumeti in upoštevati pravila ter omogočiti njihovo učinkovitejše izvrševanje.

V naslednjih poglavjih so obravnavani ponovni izvoz slonovine iz EU (oddelek 5), trgovina s slonovino znotraj EU (oddelek 6), uvoz iz držav zunaj EU (oddelek 7) in vprašanja glede usklajevanja (oddelek 8).

V preostalemu delu tega oddelka so dodatno utemeljene potrebe po ukrepanju v zvezi z vsakim od teh trgovinskih tokov, dodan pa je tudi povzetek priporočil za države članice. Bolj zgoščen povzetek v obliki preglednice je na voljo v zaključnem oddelku 9.

a) Ponovni izvoz iz EU

Neobdelana slonovina (18) predstavlja največji delež slonovine, ki vstopi v mednarodno nezakonito trgovino po vsem svetu. To dokazujejo podatki, ki so jih pogodbenice CITES sporočile v sistem ETIS in iz katerih je razvidno, da nezakonita neobdelana slonovina predstavlja veliko večino slonovine, zasežene po svetu.

Neobdelana slonovina vključuje predvsem okle, ki jih je težko razlikovati med seboj. Tveganja, da bi se zakonit ponovni izvoz neobdelane slonovine uporabil kot krinka za trgovino z nezakonito neobdelano slonovino, so večja kot pri obdelani slonovini, čeprav se z zakonitimi okli lahko trguje samo, če so označeni.

Z ustavitvijo ponovnega izvoza neobdelane slonovine iz EU se prepreči mešanje oklov zakonitega izvora z nezakonito slonovino, kar bo namembnim državam pomagalo pri izvajanju ukrepov za zmanjšanje povpraševanja po slonovini, ki so pomemben korak v boju proti nezakoniti trgovini s slonovino in divjemu lovu na slone. To je razlog za dejansko prepoved komercialnega ponovnega izvoza neobdelane slonovine, ki velja od julija 2017 (glej oddelek 5(a)).

Ker obstajajo znaki, da so tudi obdelani predmeti vse bolj vključeni v mednarodno nezakonito trgovino s slonovino (19), je treba uporabiti nadaljnje omejitve za ponovni izvoz obdelane slonovine. Čeprav ni znakov, da so v EU prisotne zakonite dejavnosti, ki bi prispevale k divjemu lovu in nezakoniti trgovini, je EU zavezana k čim večjemu zmanjšanju tveganja, da bi kakršna koli mednarodna trgovina, ki prihaja iz EU, spodbujala povpraševanje po slonovini in tako za zadovoljitev tega povpraševanja spodbujala divji lov na slone.

Zato Komisija priporoča tudi ustavitev izdajanja potrdil o ponovnem izvozu obdelanih osebkov slonovine, razen za glasbene inštrumente, izdelane pred letom 1975, in starine iz obdobja pred letom 1947 z velikim kulturnim, umetniškim ali zgodovinskim pomenom, ki se prodajajo muzejem (za podrobnosti o teh izjemah glej oddelek 5(b)). Te izjeme se uporabljajo za predmete, katerih vrednost ni povezana s slonovino, ki jo vsebujejo. Poleg tega je glede na priporočeni nadzor zelo malo verjetno, da bi te izjeme prispevale k divjemu lovu na slone ali nezakoniti trgovini s slonovino, hkrati pa prispevale k ohranjanju pomembnih umetniških, kulturnih ali zgodovinskih vrednot.

b) Trgovina s slonovino znotraj EU

EU je odgovorna za zagotovitev, da je komercialna uporaba slonovine v EU strogo nadzorovana in urejena, kot je določeno v Resoluciji CITES 10.10 (Rev. CoP18) in osnovni uredbi.

Od odločitve CITES o prepovedi mednarodne trgovine s slonovino leta 1989 se je povpraševanje po slonovini v Evropi bistveno zmanjšalo. Države članice EU v konvenciji CITES niso bile opredeljene kot pomembni namembni trgi ali tranzitne države za nezakonito slonovino. Trgovina znotraj EU večinoma obsega starine iz obdobja pred letom 1947.

Vseeno pa so v EU tudi primeri nezakonite trgovine s predmeti iz slonovine. Trgovina z neobdelano slonovino pomeni večje tveganje za nezakonito trgovino s slonovino kot trgovina z osebki obdelane slonovine. To upravičuje zaustavitev izdajanja potrdil za trgovanje z neobdelano slonovino v EU, razen za popravilo glasbenih inštrumentov, izdelanih pred letom 1975, ali starin iz obdobja pred letom 1947 z velikim kulturnim, umetniškim ali zgodovinskim pomenom v lasti muzeja ali javne ustanove.

Poleg tega Komisija priporoča, da se ustavi izdajanje potrdil za obdelane osebke, pridobljene po letu 1947, razen za glasbene inštrumente, izdelane pred letom 1975. S tem se bo notranja trgovina z obdelanimi predmeti omejila na starine iz obdobja pred letom 1947 in glasbene inštrumente, izdelane pred letom 1975.

Drugačno ureditev, ki se uporablja za „obdelane“ predmete, utemeljuje dejstvo, da je bilo v zvezi s trgovino s takšnimi predmeti znotraj EU ugotovljeno manjše tveganje za nezakonito trgovino s slonovino v primerjavi s trgovino z neobdelano slonovino in zunanjo trgovino EU na splošno, zlasti kadar so ti predmeti starine iz obdobja pred letom 1947 ali glasbeni inštrumenti, izdelani pred letom 1975. Zelo malo verjetno je, da bi trgovina znotraj EU s starinami iz obdobja pred letom 1947 ali glasbenimi inštrumenti, izdelanimi pred letom 1975, prispevala k nezakoniti trgovini s slonovino ali povpraševanju po njej, glede na to, da bo takšna preostala trgovina strogo nadzorovana. Zato se lahko s starinami iz obdobja pred letom 1947 in glasbenimi inštrumenti, izdelanimi pred letom 1975, še naprej trguje znotraj EU, vendar bo za to treba izdati potrdilo.

c) Uvoz v EU

Uvoz slonovine v EU je strogo urejen. Komercialni uvoz je prepovedan, razen za starine iz obdobja pred letom 1947 ali ponovni uvoz predmetov iz časa pred Konvencijo, ki so bili že prej zakonito uvoženi v EU (glej oddelek 7).

Raven komercialnega uvoza v EU je bila v zadnjih letih zelo nizka.

Medtem ko pri uvozu obdelanih osebkov na splošno ostaja nekaj tveganja, da bi se spodbudilo povpraševanje po slonovini ali prispevalo k divjemu lovu ali nezakoniti trgovini, glasbeni inštrumenti, izdelani pred letom 1975, in starine iz obdobja pred letom 1947 z velikim kulturnim, umetniškim ali zgodovinskim pomenom, prodane muzejem, najverjetneje ne pomenijo takšnih tveganj.

Komisija priporoča, naj se za izboljšanje skladnosti s predlaganimi pravili za trgovino znotraj EU in ponovni izvoz ustavi naslednje:

— izdaja dovoljenj za uvoz in ponovni uvoz neobdelane slonovine;

— izdaja dovoljenj za uvoz in ponovni uvoz obdelanih osebkov slonovine, razen za glasbene inštrumente, izdelane pred letom 1975, in starine iz obdobja pred letom 1947 z velikim kulturnim, umetniškim ali zgodovinskim pomenom, ki so bile prodane muzejem (za več informacij o pogojih za uporabo izjem glej oddelek 7).

5. Razlaganje pravil EU o ponovnem izvozu slonovine

Pravila o ponovnem izvozu osebkov iz slonovine, pridobljenih pred datumom, ko se je zanje začela uporabljati konvencija CITES, so določena v členu 5 osnovne uredbe.

V skladu s členom 5(2)(d) se morajo upravni organi pri presoji vlog za ponovni izvoz vrst iz Priloge A „po posvetovanju s pristojnim strokovnim organom prepriča[ti], da ni drugih dejavnikov, povezanih z ohranitvijo vrste, ki bi preprečevali izdajo izvoznega dovoljenja“.

To zahtevo je treba razlagati glede na okoliščine, opisane v oddelku 2, in tudi glede na posebne značilnosti, povezane z mednarodno trgovino s slonovino, in sicer z neobdelano slonovino in obdelanimi predmeti.

a) Ponovni izvoz neobdelane slonovine

Komisija priporoča, naj države članice upoštevajo, da obstajajo resni dejavniki v zvezi z ohranitvijo vrst slonov, ki nasprotujejo izdaji potrdil o ponovnem izvozu neobdelane slonovine.

Zato Komisija v skladu z osnovno uredbo državam članicam priporoča, naj, kot je veljalo od 1. julija 2017, ne izdajajo potrdil o ponovnem izvozu neobdelane slonovine, razen v izjemnih primerih, ko je upravni organ zadevne države članice prepričan, da je predmet:

1. del dejanske izmenjave kulturnih del med uglednimi ustanovami (tj. muzeji) ali

2. družinska dediščina, ki se giblje zaradi selitve družine, ali

3. se premešča v izvršilne, znanstvene ali izobraževalne namene.

V vseh takih izjemnih primerih se priporoča, naj upravni organi upoštevajo smernice iz tega dokumenta v zvezi s pridobitvijo ustreznih dokazov o zakonitem izvoru osebkov (Priloga I k temu dokumentu), označevanju (Priloga II) ter, kjer je to ustrezno, usklajevanju z drugimi državami članicami in državami nečlanicami EU (oddelek 8).

b) Ponovni izvoz obdelane slonovine

V nasprotju z neobdelano slonovino „obdelana slonovina“ zajema številne različne vrste osebkov. Sem spadajo predmeti, s katerimi se zakonito trguje že desetletja (na primer glasbeni inštrumenti ali starine).

Komisija priporoča, naj države članice od datuma objave teh smernic ne izdajajo potrdil o ponovnem izvozu za komercialno trgovino z obdelanimi osebki.

Izjemoma se lahko odobri komercialna trgovina, če se upravni organ v zadevni državi članici prepriča, da je predmet:

— glasbeni inštrument, ki je bil izdelan pred letom 1975 ali

— starina iz obdobja pred letom 1947, prodana muzeju, pristojni organ, ki je pristojen za kulturno dediščino (kot je pristojno ministrstvo), pa je potrdil njen velik kulturni, umetniški ali zgodovinski pomen ter podpira izvedbo posla.

Nujno je, da države članice EU izvajajo visoko stopnjo nadzora v zvezi s ponovnim izvozom takih predmetov za zagotovitev, da ustrezne dokumente izdajo samo, če so izpolnjeni pogoji iz prava EU, da se jamči zakonit izvor slonovine.

Upravni organi lahko poleg izjem pri komercialnem ponovnem izvozu, opisanem zgoraj, izdajo potrdilo o ponovnem izvozu tudi, če so prepričani, da je predmet:

1. del dejanske izmenjave kulturnih del med uglednimi ustanovami (na primer muzeji) ali

2. družinska dediščina, ki se giblje zaradi selitve družine, ali

3. se premešča v izvršilne, znanstvene ali izobraževalne namene.

Priporoča se, da se pogoji za izdajo potrdil o ponovnem izvozu za zgoraj navedene izjeme razlagajo strogo.

Natančneje, države članice bi morale pri ocenjevanju vloge za ponovni izvoz bodisi za komercialne bodisi za druge namene upoštevati naslednje:

— pri ocenjevanju, ali osebek ustreza opredelitvi „glasbeni inštrument, izdelan pred letom 1975“, bi moral lastnik dokazati, da predmet umetniški poustvarjalec uporablja oziroma ga je do nedavnega uporabljal kot inštrument in torej ni zgolj okrasni predmet, ki vsebuje slonovino;

— pri ocenjevanju, ali se lahko za namembni kraj starine iz obdobja pred letom 1947 šteje muzej, se lahko upošteva, ali je ustanova članica Mednarodnega muzejskega sveta (ICOM) ali podobne organizacije;

— če je predmet opisan kot starina iz obdobja pred letom 1947 z velikim kulturnim, umetniškim ali zgodovinskim pomenom, je treba dokazati, da izpolnjuje pogoje za „obdelani osebek, pridobljen več kakor 50 let prej“. Jasna navodila v zvezi s tem vsebujejo „Smernice o obdelanih osebkih na podlagi uredb EU o trgovini s prostoživečimi rastlinskimi in živalskimi vrstami“ (20). Javni organ, pristojen za kulturno dediščino (kot je pristojno ministrstvo), mora izrecno potrditi velik kulturni, umetniški ali zgodovinski pomen predmeta in podpreti izvedbo posla, kar je predpogoj za odobritev prodaje muzeju. Upoštevajo se lahko tudi vidiki, kot je vrnitev predmetov velikega kulturnega pomena v njihovo državo izvora;

— potrebna so dokazila, kot je račun – ali drug dokument, kot je strokovna ocena vrednosti, v kateri sta podrobno navedena starost in cena –, ter podroben opis in slike predmeta, ki dokazujejo, da je vrednost povezana s predmetom samim, in ne s slonovino, ki jo vsebuje.

— Identiteta prodajalca in kupca morata biti del presoje. Identiteta prodajalca lahko v nekaterih primerih zagotovi dodatne informacije o predmetu. Upoštevati je treba tudi namembno državo in specifično identiteto kupca.

— Vloge za ponovni izvoz v namembno državo, ki jo je sistem ETIS opredelil kot državo, ki sodeluje v nezakoniti trgovini s slonovino, zahtevajo višjo raven nadzora kot druge namembne države. Izogibati se je treba ponovnemu izvozu v pogodbenice v okviru postopka iz nacionalnega akcijskega načrta za slonovino (21).

— Na splošno se lahko z identiteto kupca dodatno zagotovi, da posel poteka zaradi lastne vrednosti osebka (npr. muzeji, ugledni zbiratelji, glasbeniki ali podobni kupci).

Vložnik mora predložiti dokaze, da za predmet veljajo zgoraj opisane izjeme. Če vložnik organu države članice ne more predložiti zadostnih dokazov in razlogi za dvom ostajajo, se potrdilo ne sme izdati.

Če se potrdilo izda, bi moral biti v njem zadevni glasbeni inštrument, ki je bil izdelan pred letom 1975, ali starina iz obdobja pred letom 1947, opisan dovolj podrobno, tako da se lahko potrdilo uporablja samo za zadevni osebek. Poleg tega lahko države članice, kadar jim zakonodaja to omogoča, razmislijo o primerjanju, preverjanju in evidentiranju identitete vložnika in po možnosti kupca.

Zlasti je pomembno, da vložnik vloge za potrdilo o ponovnem izvozu dokaže, da je bil glasbeni inštrument izdelan pred letom 1975 z zakonito uporabo slonovine ali da gre za starino iz obdobja pred letom 1947 ter da je bila ta zakonito pridobljena. To lahko stori tako, da za predmet predloži potrdilo za trgovino znotraj EU, ki dokazuje zakonito pridobitev in običajno vsebuje tudi podrobnosti o starosti osebka. Lahko se zgodi tudi, da vložnik nima potrdila: morda za potrdilo nikoli ni zaprosil ali pa je za zadevni predmet predhodno veljala izjema, v skladu s katero potrdilo za „obdelane osebke, pridobljene več kakor 50 let prej“ ni bilo potrebno. V takih primerih mora vložnik dokazati splošno skladnost z zahtevami iz člena 5 osnovne uredbe.

Potrdila, ki so prenehala veljati na podlagi člena 11(4a) Uredbe Komisije (ES) št. 865/2006, ne veljajo več za komercialne posle. Kljub temu je priporočljivo, da imetnik hrani kopijo takega potrdila kot dokazilo o zakoniti pridobitvi pri vseh prihodnjih vlogah ali v primeru inšpekcijskih pregledov.

Države članice bodo morale preveriti, ali predmet dejansko spada v katerega od zgoraj navedenih primerov, tj. ali obstaja tehten razlog za odsotnost potrdila.

Za nadaljnjo oceno pogojev, pod katerimi se taka trgovina lahko dovoli, se državam članicam EU priporoča, naj uporabijo tudi smernice o:

— „obdelanih osebkih na podlagi uredb EU o trgovini s prostoživečimi rastlinskimi in živalskimi vrstami“;

— „dokazih o zakoniti pridobitvi“ iz Priloge I k temu dokumentu;

— „označevanju, registraciji in drugih zahtevah za izdajo certifikatov“ iz Priloge II k temu dokumentu.

6. Kako razlagati pravila EU o trgovini s slonovino znotraj EU

Trgovina znotraj EU z osebki iz Priloge A je na splošno prepovedana na podlagi člena 8(1) osnovne uredbe. S členom 8(3) je državam članicam dovoljeno, da odstopajo od te prepovedi, če je izpolnjen vsaj eden od pogojev, navedenih v pododstavkih od (a) do (h).

Vendar uporaba izraza „lahko“ v členu 8(3) jasno kaže, da države članice niso dolžne izdati potrdila za trgovino znotraj EU, kadar so navedeni pogoji izpolnjeni (razen če se to sicer zahteva v skladu s pravom Unije, kot na primer pri izvajanju načela sorazmernosti). Organ bi moral pri odločanju o izdaji ali zavrnitvi izdaje potrdila ustrezno uporabiti svojo diskrecijsko pravico.

Zato se za člen 8(3) ne more šteti, da daje vsakemu vložniku absolutno pravico do potrdila za trgovino znotraj EU, tudi če je izpolnjen eden od zadevnih pogojev. Poleg tega za člen 8(3) velja previdnostno načelo, zato (kakor je navedeno zgoraj) dokazno breme za dokazovanje zakonitosti in skladnosti posla s cilji osnovne uredbe nosi vložnik.

Država članica ima v skladu s pravom EU ob prejemu vloge za komercialno uporabo slonovine znotraj EU v skladu s členom 8(3) pravico zavrniti izdajo potrdila, tudi če je izpolnjen eden od pogojev, če je zavrnitev skladna z načelom sorazmernosti (tj. zavrnitev je primerna za varovanje vrste in ne presega tistega, kar je potrebno za dosego navedenega cilja). Komisija in skupina strokovnjakov menita, da se bo to zgodilo, kadar vložnik ne bo prepričljivo dokazal zakonitosti in skladnosti posla s cilji osnovne uredbe.

Države članice so odgovorne za preprečevanje izdajanja potrdil, ki bi lahko omogočila kakršne koli nezakonite dejavnosti, zato bi morale take vloge za trgovino znotraj EU obravnavati tako, da se to tveganje čim bolj zmanjša. Potrdila bi se morala izdajati le za nekatere vrste transakcij znotraj EU, ki ne predstavljajo tveganja ali predstavljajo zelo majhno tveganje za prispevanje k nezakonitim dejavnostim, povezanim s slonovino, ali povpraševanju po nezakoniti slonovini. Državam članicam se priporoča, naj zagotovijo kar najskrbnejši pregled vlog za potrdila za trgovino znotraj EU in strogo razlagajo pogoje za izdajo takih potrdil.

V ta namen se priporoča, naj države članice EU uporabljajo smernice o „dokazih o zakoniti pridobitvi“ iz Priloge I k temu dokumentu ter o „označevanju, registraciji in drugih zahtevah za izdajo potrdil“ iz Priloge II.

Če se potrdilo izda, bi moral biti zadevni predmet v njem opisan dovolj podrobno, da je jasno, da se lahko potrdilo uporablja samo za zadevni osebek, kar je še zlasti pomembno za neobdelano slonovino, ki bo verjetno imela manj prepoznavnih značilnosti. Poleg tega, in kadar zakonodaja (22) to dovoljuje, se priporoča, naj države članice zbirajo, preverjajo ter evidentirajo identiteto prodajalca in kupca. Države članice lahko določijo poseben pogoj za trgovino z neobdelano slonovino znotraj EU, v skladu s katerim je prodajalec dolžan obvestiti organe o identiteti kupca.

Kadar so vloge za trgovino s slonovino znotraj EU predložene v skladu s členom 8(3)(c), tj. „za namene, ki ne škodujejo preživetju […] vrste“, so države članice opozorjene, da je uvoz slonovine (kot osebnih predmetov, zlasti lovskih trofej) možen le za nekomercialne namene, zato njihovim lastnikom v skladu s to določbo ni mogoče izdati potrdila za komercialno uporabo znotraj EU.

Priporoča se, naj države članice EU pri presoji vlog za potrdila za trgovino z neobdelano slonovino in z obdelanimi osebki, ki vsebujejo slonovino, znotraj EU uporabljajo spodnje smernice.

a) Posebne smernice o trgovini z neobdelano slonovino znotraj EU

Opozoriti je treba, da je v členu 11(4a) Uredbe Komisije (ES) št. 865/2006 (kakor je bila spremenjena) določen datum izteka veljavnosti potrdil za neobdelano slonovino, ki so bila izdana pred 19. Januarja 2022. Komisija priporoča, da države članice od tega datuma dalje ne izdajajo več potrdil za komercialno trgovino z neobdelano slonovino v EU.

Če pa se upravni organ zadevne države članice prepriča, da je slonovina potrebna za popravila določenega predmeta in ni mogoče uporabiti nadomestka, se potrdilo, ki omogoča prodajo neobdelane slonovine, lahko izda izključno za popravilo naslednjih predmetov:

— glasbenih inštrumentov, izdelanih pred letom 1975;

— starin iz obdobja pred letom 1947 v lasti muzeja ali javne ustanove, za katere je ustrezen organ, pristojen za kulturno dediščino (kot je pristojno ministrstvo) potrdil, da imajo velik kulturni, umetniški ali zgodovinski pomen, ter podprl potrebo po pravilu s slonovino.

Ti primeri veljajo za redke in zelo izjemne.

Potrdilo bi bilo treba izdati le, če upravni organ ne dvomi, da bo neobdelana slonovina uporabljena za popravilo takih predmetov, ter lahko po potrebi nadzoruje in preveri, ali se bo to zgodilo ter ali se neobdelana slonovina ne bo uporabljala za noben drug namen.

Državam članicam se priporoča, naj razmislijo o vzpostavitvi lastnega nacionalnega sistema za nadzor zalog neobdelane slonovine v rokah delavnic za popravila.

Upravni organi bi morali jasno izpostaviti, da je uporaba neobdelane slonovine za takšna popravila skrajno sredstvo, in pozvati strokovne restavratorje, naj namesto nje uporabljajo nadomestke, ki niso iz slonovine, kadar koli je to mogoče. V redkih primerih, ko to ni mogoče, lahko izdajo potrdilo za neobdelano slonovino za posel.

Potrdilo, izdano za uporabo neobdelane slonovine za popravila, bi moralo v polju 20 vsebovati najmanj naslednje besedilo:

pri glasbenih inštrumentih, izdelanih pred letom 1975: „To potrdilo velja samo za enkratno prodajo profesionalni delavnici izključno za popravilo zakonito pridobljenih glasbenih inštrumentov, izdelanih pred letom 1975“.

pri starinah iz obdobja pred letom 1947 z velikim kulturnim, umetniškim in zgodovinskim pomenom v lasti muzeja ali javne ustanove: „To potrdilo velja samo za enkratno prodajo profesionalni delavnici, izključno za popravilo [tukaj vstavite opis predmeta, ki ga je treba popraviti]“.

Če se zdi ustrezno, lahko države članice v potrdilo za posel vključijo ime strokovnega restavratorja.

Potrdilo se sme izdati le, če je država članica prepričana, da je bila slonovina zakonito pridobljena, preden se je Konvencija začela uporabljati za slone (glej sprotno opombo 2 zgoraj).

Komisija prav tako priporoča, naj države članice neobdelane okle označijo v skladu z Resolucijo konference 10.10 (Rev. CoP18), pri čemer naj bo sklic na oznako naveden v opisnem polju potrdila (glej tudi Prilogo II).

b) Posebne smernice o trgovini znotraj EU z obdelano slonovino

Komercialna trgovina znotraj EU z vsemi obdelanimi predmeti, ki vsebujejo slonovino, je kot izjema od splošne prepovedi trženja osebkov iz Priloge A, določene v členu 8(1) osnovne uredbe, dovoljena le, če so organi države članice za vsak primer posebej izdali potrdilo za ta namen (člen 8(3)(a) in (b) osnovne uredbe).

Komisija priporoča državam članicam, naj od datuma objave teh smernic ne izdajo potrdil za komercialno trgovino z obdelanimi osebki iz slonovine, razen če se prepričajo, da je predmet:

1. glasbeni inštrument, ki je bil izdelan pred letom 1975, ali

2. starina iz obdobja pred letom 1947.

Pri ocenjevanju vloge za starino iz obdobja pred letom 1947 so starost osebka in drugi vidiki, povezani z opredelitvijo „obdelanega osebka“ glavni pomisleki (23), države članice pa bi morale razmisliti o nadaljnji preiskavi le, če obstajajo znaki, da je bil predmet pridobljen nezakonito.

Na splošno bi bilo treba natančno preučiti starost in zakonito pridobitev glasbenih inštrumentov, izdelanih pred letom 1975, upravnemu organu pa bi bilo dovoljeno izdati potrdilo le, če je prepričan, da je predloženih dovolj dokazil o obeh pogojih. Poleg tega bi moral lastnik dokazati, da predmet umetniški poustvarjalec uporablja oziroma ga je do nedavnega uporabljal kot inštrument in torej ni le okrasni predmet, ki vsebuje slonovino.

7. Kako razlagati pravila EU o uvozu slonovine

Pravila, ki urejajo uvoz osebkov iz slonovine, so določena v členu 4 osnovne uredbe. V skladu s členom 4(1)(d) je treba upravnemu organu pri presoji vlog za uvoz vrst iz Priloge A „zadovoljivo dokazati, da osebek ne bo uporabljen predvsem v komercialne namene“, s čimer se učinkovito prepoveduje komercialni uvoz slonovine v države članice EU.

Izjema od te splošne prepovedi komercialnega uvoza je mogoča v dveh posebnih primerih:

— osebki so bili že prej zakonito vneseni v EU ali pridobljeni v EU in da se, spremenjeni ali ne, ponovno vnašajo v EU (člen 4(5)(a) osnovne uredbe) ali

— gre za obdelane osebke, ki so bili pridobljeni več kakor 50 let prej (člen 4(5)(b) osnovne uredbe).

Tudi če je izpolnjen eden od dveh pogojev za takšno izjemo, lahko upravni organ vlogo vseeno zavrne, če po posvetovanju s pristojnim znanstvenim organom meni, da obstajajo drugi dejavniki v zvezi z ohranitvijo vrst, ki nasprotujejo izdaji uvoznega dovoljenja (člen 4(1)(e)).

Komisija priporoča državam članicam, naj od datuma objave teh smernic ne izdajajo dovoljenj za komercialni uvoz neobdelane slonovine.

Komisija priporoča tudi, naj države članice od istega datuma ne izdajajo uvoznih dovoljenj za obdelane osebke.

Za komercialno trgovino sta mogoči dve izjemi, če se upravni organ v zadevni državi članici prepriča, da:

— je bil glasbeni inštrument izdelan pred letom 1975 ali

— gre za starino iz obdobja pred letom 1947, prodano muzeju, pristojni organ, ki je pristojen za kulturno dediščino (kot je pristojno ministrstvo), pa je potrdil njen velik kulturni, umetniški ali zgodovinski pomen ter podpira izvedbo posla.

Ocena vlog za uvoz je enaka oceni vlog za ponovni izvoz, zato bi bilo treba uporabiti tudi merila iz oddelka 5(b) za izdajo dovoljenj.

Uvozna dovoljenja, ki omogočajo uvoz neobdelane slonovine ali osebkov obdelane slonovine za nekomercialne namene, se lahko izdajo v skladu s členom 4(1) osnovne uredbe. Vsak tak uvoz zahteva najvišjo raven nadzora, dovoljenja pa bi se morala praviloma izdati le, če je upravni organ prepričan, da ni nobenega tveganja, da bi ti predmeti lahko prišli v komercialno trgovino. Na podlagi nedavnih trgovinskih podatkov (uvozi iz Afrike v EU med letoma 2016 in 2018) je jasno, da gre pri takem uvozu v praksi za osebne namene ali lovske trofeje, ki po uvozu ne omogočajo nadaljnje komercializacije. Priporoča se, da se na uvoznem dovoljenju izrecno navede omejitev, da so takšni predmeti namenjeni samo za osebno uporabo. Uporablja se lahko naslednje obvestilo:„Ta osebek se uvozi samo za osebno uporabo. Predmet mora ostati v lasti imetnika tega dovoljenja. Na zahtevo se mora predložiti pristojnim organom“. To velja tudi za uvoz lovskih trofej, saj gre za predmete za osebno rabo.

Pri ocenjevanju vlog za uvoz lovskih trofej je treba upravne organe opozoriti, naj upoštevajo najnovejše znanstveno mnenje („ugotovitev o neškodljivosti“ ali njena odsotnost), kot ga je pripravila skupina za strokovno presojo.

Komercialna uporaba slonjih lovskih trofej po uvozu v EU je prepovedana, ne glede na izvor slona (24). Te trofeje morajo ostati v lasti lovca.

Upravni organi lahko poleg izjem pri komercialnem uvozu, navedenih zgoraj, izdajo tudi uvozno dovoljenje, če so prepričani, da je predmet:

1. del dejanske izmenjave kulturnih del med uglednimi ustanovami (na primer muzeji) ali

2. družinska dediščina, ki se giblje zaradi selitve družine, ali

3. se premešča v izvršilne, znanstvene ali izobraževalne namene.

Za nadaljnjo oceno pogojev, na podlagi katerih se lahko dovoli taka trgovina, se priporoča, naj države članice EU uporabljajo smernice o „dokazih o zakoniti pridobitvi“ iz Priloge I k temu dokumentu ter o „označevanju, registraciji in drugih zahtevah za izdajo potrdil“ iz Priloge II.

8. Usklajevanje v državah članicah EU in med njimi ter z državami nečlanicami EU

Kadar so za izdajo dokumentacije CITES pristojni regionalni ali lokalni upravni organi CITES, se priporoča, naj države članice zagotovijo, da ti organi poročajo osrednjemu upravnemu organu CITES v zvezi z vsemi predloženimi vlogami za potrdila o ponovnem izvozu in potrdila za trgovino znotraj EU. S tem bi se zagotovila ustrezno usklajeno preverjanje zakonite pridobitve in doslednost pri ocenjevanju vlog. To bi se lahko podprlo z vzpostavitvijo nacionalnih podatkovnih zbirk za shranjevanje ustreznih informacij.

Poleg tega se lahko uporabljajo dodatne omejitve/kontrole za ponovni izvoz v nekatere države ali na nekatera ozemlja, ki so za trgovino s slonovino uvedla strožje domače ukrepe, kot so Kitajska, Posebno upravno območje Ljudske republike Kitajske Hongkong in Združene države Amerike. Zadevnim državam članicam se zelo priporoča, naj pred izdajo potrdila o ponovnem izvozu slonovine vložnike seznanijo z možnostjo, da v namembni državi veljajo strožji domači ukrepi. Vložnik je odgovoren, da preveri pogoje za uvoz slonovine v namembno državo.

Po želji lahko država članica obvesti tudi organe CITES v namembni državi, da lahko preverijo, ali je uvoz tega osebka v skladu z veljavnimi predpisi.

Kadar se potrdilo za trgovino znotraj EU, ki ga je izdala država članica EU, predloži kot dokazilo o zakoniti pridobitvi za namene potrdila o ponovnem izvozu (samo za glasbene inštrumente, izdelane pred letom 1975) ali vloge za izdajo potrdila za trgovino znotraj EU, se država članica, ki obravnava vlogo, spodbuja, naj preveri veljavnost potrdila za trgovino znotraj EU pri državi članici, ki ga je izdala.

Kadar upravni organ prejme vlogo za neobdelano slonovino, pri tem pa je identiteta profesionalnega restavratorja znana, vendar je ta iz druge države članice, se država članica izdajateljica spodbuja, naj stopi v stik z namembno državo članico in preveri, ali obstajajo pomisleki, ki bi nasprotovali izdaji potrdila.

9. Povzetek ureditve EU, ki ureja trgovino s slonovino

Spodnja tabela vsebuje primerjavo „stare“ in „trenutne“ ureditve komercialne trgovine s slonovino v EU:

— stara ureditev – ki je veljala pred objavo teh smernic in Uredbe Komisije (EU) št.- 2021/2280;

— sedanja ureditev – pravila, ki veljajo od takrat (25).

Za podrobnosti glej uredbe o trgovini s prostoživečimi rastlinskimi in živalskimi vrstami ter ustrezne oddelke teh smernic.

Trgovina znotraj EU za komercialne namene Ponovni izvoz iz EU za komercialne namene Uvoz v EU za komercialne namene Stara ureditev Sedanja ureditev Stara ureditev Sedanja ureditev Stara ureditev Sedanja ureditev Neobdelana slonovina možna posamezna dovoljenja za predmete, pridobljene pred letom 1990/1975 – potrdilo obvezno ustavljena, možna posamezna dovoljenja za namene popravila glasbenih inštrumentov ali starin iz obdobja pred letom 1947 z velikim kulturnim, umetniškim ali zgodovinskim pomenom (26) – obvezno potrdilo za posamezni posel ustavljen ustavljen (brez sprememb) možna posamezna dovoljenja za starine iz obdobja pred letom 1947 ali ponovno uvožene predmete, pridobljene pred letom 1975 – dovoljenje obvezno ustavljen Obdelana slonovina: predmeti s slonovino, pridobljeni med letoma 1975 in 1990 – „pred Dodatkom I“ možna posamezna dovoljenja – potrdilo obvezno ustavljena prepovedan prepovedan (brez sprememb) prepovedan prepovedan (brez sprememb) Obdelana slonovina: predmeti s slonovino, pridobljeni med letoma 1947 in 1975 – „pred konvencijo“ ustavljena, možna posamezna dovoljenja za glasbene inštrumente – potrdilo obvezno možna posamezna dovoljenja – potrdilo obvezno ustavljen, možna posamezna dovoljenja za glasbene inštrumente – potrdilo obvezno možna posamezna dovoljenja samo za ponovni uvoz – dovoljenje obvezno ustavljen, možna posamezna dovoljenja za glasbene inštrumente – dovoljenje obvezno Obdelani predmeti iz obdobja pred letom 1947 (starine) dovoljena – potrdilo ni potrebno možna posamezna dovoljenja – potrdilo obvezno ustavljen, možna posamezna dovoljenja za glasbene inštrumente in starine, prodane muzejem – potrdilo obvezno možna posamezna dovoljenja – dovoljenje obvezno ustavljen, možna posamezna dovoljenja za glasbene inštrumente in starine, prodane muzejem – dovoljenje obvezno

(1) Uredba Sveta (ES) št. 338/97 z dne 9. decembra 1996 o varstvu prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst z zakonsko ureditvijo trgovine z njimi (UL L 61, 3.3.1997, str. 1) ter njene izvedbene uredbe.

(2) Uredba Komisije (ES) št. 865/2006 z dne 4. maja 2006 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 338/97 o varstvu prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst z zakonsko ureditvijo trgovine z njimi (UL L 166, 19.6.2006, str. 1).

(3) UL L 473, 22.12.2021, str. 1

(4) http://uis.unesco.org/en/glossary-term/museum#:~:text=Definition,of%20education%2C%20study%20and%20enjoyment.

(5) Sklicevanje na slonovino v teh smernicah se nanaša samo na slonje okle.

(6) Na podlagi člena 8(3)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 338/97.

(7) Nellemann, C., Henriksen, R., Raxter, P., Ash, N., Mrema, E. (ur). (2014). The Environmental Crime Crisis – Threats to Sustainable Development from Illegal Exploitation and Trade in Wildlife and Forest Resources. A UNEP Rapid Response Assessment. Program Združenih narodov za okolje in GRID-Arendal, Nairobi in Arendal.

(8) https://cites.org/eng/MIKE_PIKE_Trends_report_elephants_CITES_16112020

(9) Thouless, C. R., Dublin, H. T., Blanc, J. J., Skinner, D. P., Daniel, T. E., Taylor, R. D., Maisels, F., Frederick H. L., Bouché, P. (2016). African Elephant Status Report 2016: an update from the African Elephant Database. Occasional Paper Series of the IUCN Species Survival Commission, No. 60 IUCN / SSC Africa Elephant Specialist Group. IUCN, Gland, Švica.

(10) https://cites.org/eng/UNODC_releases_WorldWildlifeCrimeReport2020_CITES_10072020

(11) Informacijski sistem za trgovino s sloni (ETIS) je bil vzpostavljen z Resolucijo konference pogodbenic CITES 10.10 (Rev. CoP17) o trgovini s primerki slonov. Eden od njenih ciljev je, da bi se „(i) merili in evidentirali ravni in trendi ter spremembe ravni in trendov nezakonitega ubijanja slonov in trgovine s slonovino“. Na podlagi sistema ETIS se pred vsako konferenco pogodbenic CITES pripravi izčrpno poročilo o zasegu slonovine po svetu. Zadnje poročilo je na voljo tukaj: https://cites.org/sites/default/files/eng/cop/18/doc/E-CoP18- 069-03-R1.pdf.

(12) https://cites.org/sites/default/files/eng/cop/18/doc/E-CoP18-069-02.pdf

(13) https://cites.org/sites/default/files/eng/com/sc/70/E-SC70-49-01x-A1.pdf

(14) Obvestilo Komisije 2017/C 154/06.

(15) http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/PDF/?uri=CELEX:52016DC0087&from=SL

(16) Akcijski načrt za prostoživeče živali se ocenjuje v letih 2020 in 2021; revidirana različica naj bi bila sprejeta na podlagi ocene – glej strategijo EU za biotsko raznovrstnost do leta 2030, COM(2020) 380 final z dne 20. maja 2020.

(17) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/?qid=1590574123338&uri=CELEX:52020DC0380

(18) Priporoča se, naj države članice EU uporabljajo opredelitev pojma „neobdelana slonovina“ iz Resolucije konference pogodbenic CITES 10.10 (Rev. CoP18), v skladu s katero:

„(a) izraz ‚neobdelana slonovina‘ vključuje vse cele slonje okle, polirane ali nepolirane in v kakršni koli obliki, ter vso slonovino v razrezanih kosih, polirano ali nepolirano ter kakor koli spremenjeno glede na njeno prvotno obliko, razen ‚obdelane slonovine‘, ter

(b) izraz ‚obdelana slonovina‘ se razlaga tako, da pomeni slonovino, ki je bila izrezljana, oblikovana ali predelana, bodisi v celoti bodisi delno, vendar ne vključuje celih oklov v nobeni obliki, razen če je bila izrezljana celotna površina.“

(19) Glej Status of elephant populations, levels of illegal killing and the trade in ivory: A report to the CITES Standing Committee, https://cites.org/sites/default/files/eng/com/sc/70/E-SC70-49-01x-A1.pdf.

(20) UL C 154, 17.5.2017, str. 15

(21) https://cites.org/eng/niaps

(22) Zlasti zakonodaja o varstvu osebnih podatkov.

(23) Opredelitev obdelanega osebka zajema štiri elemente, ki jih je treba oceniti: predmet je bil izdelan/obdelan pred 3. marcem 1947; predmet je bil znatno spremenjen glede na svoje naravno stanje; predmet nedvomno spada v eno od naslednjih skupin, in sicer nakit, okrasje, umetnine, uporabni predmeti ali glasbeni inštrumenti, ter ga ni treba dodatno rezljati ali ročno ali strojno obdelovati, da bi bil uporaben za svoj namen; upravni organ zadevne države članice je prepričan, da je bil predmet pridobljen v takih okoliščinah. Glej Smernice o obdelanih osebkih na podlagi uredb EU o trgovini s prostoživečimi rastlinskimi in živalskimi vrstami (UL C 154, 17.5.2017, str. 15).

(24) Ta prepoved se uporablja za populacije slonov, navedenih v prilogah A in B, saj je trgovina z lovskimi trofejami iz Priloge B mogoča le za nekomercialne namene (glej opombo k seznamu populacij slonov v Bocvani, Namibiji, Južni Afriki in Zimbabveju v Prilogi B k osnovni uredbi).

(25) Izraz „ustavljen“ se v tej preglednici uporablja, kadar je bil ukrep uveden s temi ali predhodnimi smernicami. Izraz „prepovedan“ se nanaša na obveznosti, zajete v osnovni uredbi in/ali konvenciji CITES.

(26) Starina iz obdobja pred letom 1947 z velikim kulturnim, umetniškim ali zgodovinskim pomenom v lasti muzeja ali javne ustanove, pri kateri je zadevni organ, pristojen za kulturno dediščino (tj. pristojno ministrstvo), potrdil njen velik kulturni, umetniški ali zgodovinski pomen ter podpira potrebo po njenem popravilu s slonovino.