SL Uradni list Evropske unije C 62/6

Objava vloge na podlagi člena 6(2) Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila

(2008/C 62/06)

Ta objava daje pravico do ugovora zoper vlogo na podlagi člena 7 Uredbe (ES) št. 510/2006 (1). Izjavo o ugovoru mora Komisija prejeti v šestih mesecih po dnevu te objave.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

„ROGAL ŚWIĘTOMARCIŃSKI“

ES št.: PL/PGI/005/0449/28.12.2006

ZGO ( X ) ZOP ( )

1. Ime:

„Rogal świętomarciński“.

Ime „rogal świętomarciński“ izpolnjuje zahteve iz člena 2(2) Uredbe (ES) št. 510/2006 in se običajno uporablja za opis rogljička, ki ga pečejo v mestu Poznań, regionalni prestolnici Velikopoljske, in v nekaterih okoliških mestih. Ime te sladice izhaja iz pekarske tradicije in njenega uživanja na martinovo (11. november), zanjo pa je značilen tudi poseben nadev, ki izhaja iz zadevne regije.

2. Država članica ali tretja država:

Poljska

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila:

3.1 Vrsta proizvoda:

Skupina 2.4 – Kruh, fino pecivo, slaščice in drugi pekovski izdelki

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1:

„Rogal świętomarciński“ je rogljiček, prelit s sladkornim oblivom in potresen s sesekljanimi lešniki. V prerezu je ovalne oblike. Tehta od 200 do 250 g in ga je mogoče položiti v kvadrat z merami približno 14 × 14 cm, pri čemer je v svoji najdebelejši točki visok približno 7 cm in širok približno 10 cm. Barva skorje je temno zlata do svetlo rjava. Testo je smetanaste, nadev pa svetlo do temno bež barve. Pečeno testo je prožno in kosmičasto, v prerezu je porozno z vidnimi plastmi. V bližini sredine je zvitemu testu primešan nadev iz makovih semen. Na sredini je sladica polnjena z nadevom iz makovih semen, ki je na otip vlažen. Značilna okus in vonj – sladek z rahlim okusom po mandljih – izhajata iz njegovih sestavin: kvašenega testa in nadeva iz makovih semen.

3.3 Sestavine:

Za pripravo rogljička „rogal świętomarciński“ se uporabljajo naslednje sestavine:

— Za testo: pšenična moka, margarina, mleko, jajca, sladkor, kvas, sol, limonina aroma.

— Za nadev: bela makova semena, sladkor, drobtine, jajčna masa, margarina, rozine, lešniki, sadje v sirupu ali kandirano sadje (češnje, hruške, pomarančna lupinica), mandljeva aroma.

— Druge sestavine/okras: sladkorni preliv, sesekljani lešniki.

Moka mora vsebovati več kot 27 % glutena. Zato je testo lažje valjati in ustvariti značilno kosmičasto strukturo po razdelitvi testa v plasti in valjanju z margarino.

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora):

—

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju:

— priprava kvašenega testa,

— priprava testa za rogljičke,

— priprava nadeva iz makovih semen,

— nadevanje in oblikovanje testa v polmesec,

— pečenje,

— okrasitev.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itd.:

—

3.7 Posebna pravila za označevanje:

Rogljiček „rogal świętomarciński“ se lahko prodaja brez embalaže. Če se rogljiček zapakira, mora oznaka „rogal świętomarciński“ vključevati tudi simbol zaščitene geografske označbe in besedilo „Zaščitena geografska označba“.

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja:

Mesto Poznań, kot ga določajo njegove upravne meje, okrožje Poznań in naslednja okrožja vojvodstva Velikopoljska:

Chodzież,

Czarnków,

Gniezno,

Gostyń,

Grodzisk,

Jarocin,

Kalisz (okrožje in mesto),

Koło,

Konin (okrožje in mesto),

Kościan,

Krotoszyn,

Leszno (okrožje in mesto),

Nowy Tomyśl,

Oborniki,

Ostrów,

Piła,

Pleszew,

Rawicz,

Słupca,

Szamotuły,

Śrem,

Środa,

Wągrowiec,

Wolsztyn,

Września.

5. Povezava z geografskim območjem:

5.1 Posebnost geografskega območja:

Ime rogljička „rogal świętomarciński“ izhaja iz pekarske tradicije in uživanja te sladice z značilnim nadevom na martinovo (11. november). Ta običaj izvira iz mesta Poznań in okolice.

Praznovanja martinovega segajo v 16. stoletje in so povezana s koncem kmetijske sezone v danem letu. Glavna ulica v Poznańu se imenuje po svetem Martinu, festivali v njegovo čast pa potekajo vsako leto in so del dediščine celotne mestne skupnosti.

Sloves slaščice so uveljavili slaščičarji in peki iz Poznańa, prestolnice Velikopoljske, in njegove okolice. Peki prebivalcem mesta ponujajo ta proizvod na martinovo že 150 let. Tradicija se je razširila v sosednja okrožja vojvodstva Velikopoljska.

Sčasoma je rogljiček „rogal świętomarciński“ postal na voljo vsak dan, vendar se ga proizvaja in uživa zlasti v času okrog martinovega.

5.2 Posebnost proizvoda:

Značilnosti rogljička „rogal świętomarciński“ so povezane z znanjem in spretnostjo proizvajalcev, ki ga pečejo v skladu s specifikacijo. Ta proizvod ima posebno vrednost zaradi svojega zunanjega videza, oblike, okusa in vonja ter posebnih sestavin nadeva – belih makovih semen.

Izdelan je iz kvašenega testa za rogljičke. To kvašeno testo se, potem ko vzhaja in se ohladi, valja z margarino, zaradi česar med peko dobi lahko in kosmičasto strukturo. Po receptu (znanem kot „tri krat tri“) se dve tretjini testa razvaljata s plastjo margarine, potem pa se testo trikrat prepogne, da nastanejo tri plasti testa z dvema vmesnima plastema maščobe. Nato se testo razvalja in še dvakrat prepogne v tri dele ali še enkrat v štiri dele. Tako nastanejo plasti, značilne za testo za rogljičke.

Zaradi nadeva iz belih makovih semen, ki se mu doda mandljeva aroma, se rogljiček „rogal świętomarciński“ jasno razlikuje od drugih sladic. Bela makova semena so posebna in redka sestavina.

Proizvod je poseben zaradi naslednjih bistvenih značilnosti:

— Kosmičastega testa za rogljičke, ki vsebuje naslednje sestavine: pšenično moko, margarino, mleko, jajca, sladkor, kvas, sol in limonino aromo.

— Nadev je v osnovi sestavljen iz belih makovih semen, ki se jim dodajo: sladkor, biskvitne drobtine, jajčna masa, margarina, rozine, lešniki, sadje v sirupu ali kandirano sadje (češnje, hruške, pomarančna lupinica) in mandljeva aroma.

— Način prepogibanja testa, nadevanje z maso iz makovih semen ter okrasitev s prelivom in sesekljanimi lešniki prav tako vplivajo na končno edinstveno obliko in splošni videz sladice.

Zaradi kombinacije teh sestavin in posebnega kosmičastega testa je rogljiček „rogal świętomarciński“ izjemen in edinstven proizvod.

5.3 Vzročna zveza med geografskim območjem in kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (za ZOP) ali posebno kakovostjo, slovesom ali drugo značilnostjo proizvoda (za ZGO):

Zgodovina, pekarska tradicija in ugled rogljička „rogal świętomarciński“:

rogljiček „rogal świętomarciński“ je v Poznańu že vsaj 150 let enako priljubljen in uspešen. Prebivalci Poznańa in obiskovalci tega mesta ob reki Varta rogljiček povezujejo s praznovanji martinovega 11. novembra. Številne legende in tradicije, povezane s peko te sladice, pričajo o ugledu tega proizvoda.

Po eni od teh legend je prvi rogljiček „rogal świętomarciński“ v Poznańu spekel slaščičar Józef Melzer, ki je svojega delodajalca nagovoril k peki rogljičkov, ki so jih nato razdelili mestnim revežem. To zamisel je dobil novembra 1891 po poslušanju pridig brata Jana Lewickega, duhovnika v župniji svetega Martina, ki je pozval ljudi, naj zavetnika župnije, ki pooseblja ljubezen do bližnjega in je tudi zavetnik pekov, častijo z izkazovanjem usmiljenja do revežev v Poznańu.

Tudi oblika rogljička ima tradicionalne korenine. Izhajala naj bi iz časov zmage kralja Jana III. Sobieskega nad Turki pred vrati Dunaja. Leta 1683 je poljski kralj Jan III. Sobieski zasegel številne turške zastave, na katerih se pojavlja polmesec; ta oblika se je uporabila kot model za peko rogljička „rogal świętomarciński“ v spomin na to zmago. Po drugi legendi iz Poznańa oblika ponazarja podkev, ki jo je izgubil konj svetega Martina.

Najstarejša omemba rogljičkov, ki se pečejo na martinovo, je oglas v publikaciji Gazeta Wielkiego Księstwa Poznańskiego („Glasilo Velikega vojvodstva Poznań“) z dne 10. novembra 1852, ki omenja slaščičarja Antonija Pfitznerja, ki je tri leta prej odprl svojo trgovino v Wrocławski ulici v Poznańu.

„Jutri, v torek, bodo v slaščičarni A. Pfitznerja v Wrocławski ulici na voljo polnjeni rogljički po različnih cenah.“

Prvo zabeleženo uporabo imena „rogal świętomarciński“ je mogoče najti v obvestilu za tisk z dne 11. novembra 1860.

Po drugi svetovni vojni so tradicijo nadaljevali zasebni slaščičarji in peki v Poznańu. Zakon o nacionalizaciji z dne 3. januarja 1946 ni zajemal manjših obrtniških delavnic. Takrat se je spremenil tudi nadev sladice. Sestavin za mandljev nadev zaradi težav z oskrbo praktično ni bilo mogoče dobiti, zato so slaščičarji in peki začeli mandlje nadomeščati z belimi makovimi semeni.

Od šestdesetih let 20. stoletja so časopisi redno poročali o količini rogljičev, ki jih 11. novembra pojedo prebivalci Poznańa. Iz tega vira informacij danes vemo, da se je poraba povečala z le nekaj ton na začetku šestdesetih let 20. stoletja na približno 42,5 tone leta 1969. Danes proizvajalci iz Poznańa na martinovo prodajo povprečno 250 ton tega proizvoda, medtem ko znaša letna prodaja v regiji 500 ton.

Rogljiček „rogal świętomarciński“ je postal simbol Poznańa, s katerim se obdaruje uradne goste. Leta 2004 je prejel nagrado Poljske turistične organizacije, ki ga je opisala kot:

„… tradicionalno sladico, ki se pripravlja po edinstvenem receptu in se peče le v Poznańu na martinovo …“

Ta informacija prikazuje ugled tega proizvoda ter njegovo povezavo s Poznańom in celotno regijo.

Sklic na objavo specifikacije:

http://www.bip.minrol.gov.pl/strona/DesktopDefault.aspx?TabOrgId=1620&LangId=0

(1) UL L 93, 31.3.2006, str. 12.