P6_TA(2005)0289

Svetovni poziv proti revščini

Resolucija Evropskega parlamenta o svetovnem pozivu k ukrepom proti revščini: Izkoreninimo revščino

Evropski parlament,

- ob upoštevanju "peterice proti revščini", oblikovane na svetovnem vrhu o ukrepih za boj proti revščini, ki je pripeljal do kampanje Svetovni poziv k ukrepanju proti revščini, nastale na pobudo predsednika Brazilije Lule na Svetovnem socialnem forumu januarja 2005,

- ob upoštevanju Newyorške deklaracije o ukrepih za boj proti lakoti in revščini z dne 20. septembra 2004, ki jo je podpisalo 111 vlad držav, vključno z vsemi državami članicami EU,

- ob upoštevanju razvojnih ciljev tisočletja (RCT) in prihodnjega zasedanja OZN na visoki ravni septembra 2005, ki bo obsežno pregledalo napredek pri uresničevanju RCT;

- ob upoštevanju sporočil Komisije KOM(2005)0132, KOM(2005)0133 in KOM(2005)0134 z dne 12. aprila 2005 o pospešenem napredku pri doseganju razvojnih ciljev tisočletja,

- ob upoštevanju zasedanja Sveta za razvoj maja 2005,

- ob upoštevanju člena 108(5) svojega Poslovnika,

A. ker skrajna revščina prizadene več kot milijardo ljudi in ker v podsaharski Afriki v skrajni revščini živi več kot 300 milijonov ljudi, vsako leto pa jih na milijone umre zaradi pomanjkanja zdravstvene oskrbe, čiste vode, primernega bivališča in ustrezne prehrane,

B. ker je druga polovica leta 2005 zgodovinska priložnost za EU in njene države članice, da na vrhu G8 v Gleneaglesu, na septembrski Konferenci o razvojnih ciljih tisočletja v New Yorku in na decembrski ministrski konferenci Svetovne trgovinske organizacije (STO) v Hong Kongu dokažejo svojo vodilno vlogo pri razvojnih vprašanjih,

C. ker bodo za doseganje RCT in v boju proti svetovni revščini morali vsi donatorji povečati količino in izboljšati kakovost pomoči, bolj pravično trgovati in odpisati nevzdržne dolgove in ker dve tretjini držav v razvoju nameni več za vračilo dolgov kot pa za osnovne socialne ukrepe,

D. ker velik del pomoči ostaja kot "vezana pomoč", kar pomeni, da se denar izplačuje pod pogojem, da se blago in storitve kupi od države donatorke; ker se ocenjuje, da "vezana pomoč" poveča stroške nabave za približno 5 milijard USD,

E. ker se je kljub povečanju priliva uradne razvojne pomoči EU, le-ta povečala večinoma zaradi operacij odpisa dolgov, ki potekajo v nasprotju s sporazumom iz Monterreya, kjer bi se morale pobude močno zadolženih revnih držav v celoti financirati z dodatnimi sredstvi,

F. ker odpis dolgov, ki ga je pred vrhom G8 napovedal g. Blair in ki zajema 2 milijardi USD letno, velja za 18 od 165 držav v razvoju in zadeva le mednarodne finančne institucije,

Splošno

1. pozdravlja zavezanost britanskega predsedstva, da bo zlasti v Afriki namenilo večjo pozornost razvoju in boju proti revščini; poziva Združeno kraljestvo, da izkoristi svoje predsedovanje G8 in revščino postavi v osredje mednarodnega in evropskega dnevnega reda;

2. izraža sojo veliko zaskrbljenost nad tem, da podsaharska Afrika še vedno ni dosegla in še vedno ni na poti, da do ciljnega leta 2015 doseže vsaj en od osmih RCT;

3. upošteva zaključke poročila o presoji ekosistemov tisočletja, da bo trajno uničevanje svetovnih ekosistemov predstavljalo oviro pri uresničevanju RCT;

4. zato pozdravlja priznavanje razvoja Afrike kot prednostne naloge EU in dejstvo, da se bodo pospešila prizadevanja za pomoč afriškim državam pri doseganju RCT;

5. poudarja, da mora EU postaviti ženske in deklice v središče svoje razvojne politike, če želi doseči napredek pri uresničevanju RCT;

6. meni, da je treba za pristen boj proti revščini uvesti celostno politiko trajnostnega razvoja, da bi izboljšali produkcijske zmogljivosti držav v razvoju;

7. meni, da mora boj proti revščini temeljiti na priznanju pravice, da država ali regija na demokratičen način določi lastne politike, prednostne naloge in strategije za zaščito preživetja, socialnih, gospodarskih in kulturnih pravic ljudstva;

8. ugotavlja pomembnost vloge organizacij civilne družbe, ki po državah delujejo kot gonilna sila pri osveščanju glede razvojne problematike, organiziranju obsežnih gibanj in ustvarjanju čim širšega pritiska, s čimer zavezujejo voditelje, da se držijo svojih obljub; zato pozdravlja pobudo svetovnega zavezništva "Svetovni poziv k ukrepom proti revščini";

9. poudarja nujno potrebo po povečanju vlaganj v državah v razvoju; zato ugotavlja pomembnost mednarodnih razprav za opredelitev inovativnih in dodatnih finančnih virov za javne naložbe in politike, ki se nanašajo neposredno na RCT in so osnova za rast zasebnega sektorja;

10. poudarja, da je razvojna pomoč le eden izmed dejavnikov, ki lahko prispeva k doseganju RCT in, da jo morajo spremljati ostali ukrepi kot so močne, odgovorne in pregledne institucije, skladnost s človekovimi pravicami in mednarodnimi zavezami, enakost spolov, ustrezna pravila za trgovino in naložbe, prenos znanja in varnost;

11. zahteva intenzivnejši boj proti nezakoniti trgovini z orožjem, namenjenim afriškim državam, ter boljši nadzor in omejevanje trgovine z orožjem s tamkajšnjim državam;

12. zahteva, da EU vzpostavi učinkovit nadzor nad evropskimi nadnacionalnimi družbami in njihovo vlogo pri financiranju oboroženih spopadov, nad izkoriščanjem osnovnih surovin in spoštovanjem pravic lokalnih skupnosti ter podpre delovanje državnih uprav afriških držav v te namene;

Stopnje in kakovost pomoči

13. pozdravlja zagotovilo Sveta, da se zaveže glede odvajanja 0,7% BDP za pomoč do leta 2015 in 0,56 % do leta 2010; poziva Komisijo in Svet, da zagotovita, da države članice izpolnijo te obljube z uvedbo nadzornega mehanizma, ki bo na vseh nadaljnjih sestankih Sveta za razvoj omogočil pregledno preverjanje višine pomoči držav članic;

14. pozdravlja aktivno udeležbo novih držav članic, ki so v EU vstopile po letu 2002, v donatorsko politiko EU in z zadovoljstvom ugotavlja, da so se zavezale k doseganju 0,17% deleža uradne razvojne pomoči/BND do leta 2010 in 0,33 % deleža do leta 2015;

15. poziva k boljši uporabi obstoječe pomoči, zlasti s ponovno opredelitvijo prednostnih nalog, s čimer bi se lahko osredotočili na RCT, in boljšim spremljanjem trošenja javnih sredstev EU, da bi se spopadli s korupcijo in povečali preglednost;

16. poziva Komisijo, da nameni več pozornosti usklajevanju mednarodne pomoči EU in držav članic; v zvezi s tem poziva EU k usklajevanju in dodatnim strategijam za vključitev akterjev privatnega sektorja in civilne družbe;

17. pozdravlja predlog Komisije o pripravi rednega poročila glede stanja učinkovitosti pomoči v Uniji v sodelovanju s Komisijo in državami članicami;

18. izraža zaskrbljenost, ker so samo tri države članice (Irska, Švedska in Združeno kraljestvo) popolnoma sprostile vezano bilateralno pomoč in ker nekatere države članice še vedno "vežejo" svojo pomoč; poziva vse države članice, da ponudijo svojo pomoč državam v razvoju brez "vezi" in da se, kjer je to mogoče, ravnajo po načelu EU glede sklepanja pogodb o pomoči z lokalnimi, regionalnimi ali državnimi izvajalci;

19. poziva k hitrem sprejemu in izvajanju zakonodajnih pobud za odpravo vezane pomoči ES;

20. poziva EU, da v celoti izvede svoj akcijski načrt za boj proti nezakonitemu, nereguliranemu in neprijavljenemu ribolovu, sprejet leta 2002, in da zagotovi materialno, finančno in tehnološko pomoč tistim obalnim državam v razvoju, ki imajo težave pri preprečevanju nezakonitega ribolova v svojih vodah;

21. poziva Komisijo in države članice, da namenijo vsaj 20 % razvojne pomoči za zdravje in izobraževanje; z zaskrbljenostjo opaža, da sta tako EU kot države članice daleč od doseganja tega cilja; poudarja, da brez znatnih vlaganj v človeški razvoj in zdravstveno oskrbo ne bomo dosegli RCT;

22. poudarja pomen pospeševanja in povečanja pomoči za programe cepljenja in boj proti boleznim kot so AIDS, tuberkuloza, malarija in zapostavljene bolezni;

23. izraža željo, da bi Evropska unija nosila neposredne stroške za cilje, kot sta na primer cepljenje otrok in preprečevanje širjenja malarije, pri čemer naj sodeluje s pristojnimi telesi;

24. poziva Komisijo in države članice, da zagotovijo vključitev spolnega in reproduktivnega zdravja in pravic v središče septembrskega dnevnega reda RCT ter, da se jih prizna kot ključne v boju proti HIV/AIDS;

Trgovina in skladnost

25. poziva industrializirane države in zlasti EU, da si prizadevajo k razvoju naklonjenem izidu razvojne agende iz Dohe, ki bo industrijskim in kmetijskih izdelkom ter storitvam iz držav v razvoju omogočil večji dostop do trga, določil časovni načrt za ukinitev izvoznih subvencij, ki izkrivljajo trgovino, in zagotovil posebno in diferencirano obravnavo držav v razvoju;

26. poudarja pomembnost pravične trgovine pri delovanju v smeri izkoreninjenja revščine; pozdravlja obljube Komisije in Evropskega parlamenta iz junija 2005, da se nameni več tehnične in proračunske pomoči proizvajalcem v pravični trgovini ter zavezo za povečanje skladnosti med vsemi politikami EU, zlasti politik, povezanih z razvojem, trgovino in kmetijstvom;

27. zahteva zagotovitev ustrezne tehnične pomoči, ki vključuje krepitev lastnih zmogljivost, kar naj v kar največji meri poveča razvojne možnosti, ki jih prinaša trgovina, podpira razvoj malih in srednje velikih podjetij in dosega mednarodne socialne, delovne, okoljske in zdravstvene standarde;

28. poudarja ključen pomen politične skladnosti pri večanju učinkovitosti in kvalitete pomoči; poziva EU, naj vodi svetovna prizadevanja in z razvojnimi obljubami poveča lastno politično skladnost in politično skladnost držav članic na področjih kot so trgovina, varstvo okolja, kmetijstvo in priseljevanje;

29. poziva države članice, naj zaradi preglednega in demokratičnega nadzora javno objavijo dejavnosti svojih agencij za izvozna posojila;

Odpis dolgov

30. pozdravlja zavezo skupine G8 k preklicu dolgov, vključno s preklicem neizpolnjenih obveznosti močno zadolženih revnih držav do Mednarodnega denarnega sklada (MDS), Svetovne banke in Afriškega razvojnega sklada; vendar poudarja, da v ta preklic dolgov ni vključena vrsta zadolženih držav z nizkim dohodkom, da odpis dolgov ni rešitev v boju proti revščini, saj imajo mnoge revne države nizke dolgove, in da odpis dolgov vsebuje moralno past, saj ne obravnava nujno potreb najrevnejših držav ali držav, ki so najbolj potrebne pomoči;

31. poziva države članice, da zagotovijo, da bo odpis vsega dolga spremljal zaveze k pomoči; zlasti poziva Združeno kraljestvo, naj pri tem vztraja na vrhu G8 z ZDA, ki so se zavezale k odpisu dolga na račun bolj velikodušnih zavez k pomoči;

32. poudarja, da se mora dolg prednostno odpisati najmanj razvitim državam in to le pod pogoji, da se denar, ki ga vlade pridobijo zaradi tega odpisa, nameni v pomoč najrevnejšim v njihovi družbi;

*

* *

33. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, vladam držav članic in njihovim parlamentom, voditeljem držav ali vlad držav skupine G8, generalnemu sekretarju OZN, vladam držav AKP in najmanj razvitih držav, Afriški uniji, MDS, Svetovni banki, Odboru za razvojno pomoč organizacije OECD in vladam držav članicam Pariškega kluba.

--------------------------------------------------