ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.1

Spomniti je treba, da je program Galileo sestavljen iz štirih faz: — opredelitvene faze, ki je potekala od leta 1999 do leta 2001. V tej fazi je bila zasnovana struktura sistema in določenih je bilo pet vrst storitev, ki bodo na voljo in so naštete v nadaljevanju. Ta faza se je večinoma financirala prek petega okvirnega programa dejavnosti Skupnosti na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitev 1998-2002; — razvojne in validacijske faze, ki poteka od leta 2002 do leta 2005 in predvideva razvoj satelitov in prizemnih komponent sistema ter validacijo v orbiti. Javna finančna dotacija EU/EVA je znašala 1,2 milijarde evrov, plus 100 milijonov evrov za šesti okvirni program na področju raziskav, tehnološkega razvoja in predstavitev 2002-2006; — uvajalne faze, ki bo verjetno trajala od leta 2006 do leta 2007 in vključuje izgradnjo in izstrelitev satelitov — prva dva bosta izstreljena ob koncu leta 2005 — ter popolno vzpostavitev prizemnega dela infrastrukture. Skupna finančna dotacija znaša 2,1 milijarde evrov, od tega eno tretjino, to je 700 milijonov evrov, financira proračun Skupnosti, dve tretjini, to je okoli 1,4 milijarde evrov, pa izbrani konzorcij; — komercialne obratovalne faze, ki se bo začela leta 2008 in za katero se ocenjuje, da bo letni strošek delovanja in vzdrževanja sistema znašal približno 220 milijonov evrov in ga bo v celoti pokrival zasebni sektor, razen posebnega financiranja iz javnih skladov Skupnosti v skupni višini 500 milijonov evrov za prva leta te faze glede na odločitve, ki bodo sprejete v zvezi s finančnimi perspektivami proračuna Skupnosti za obdobje 2007–2013.
2.2.

Hkrati se morajo direktive 66/401/EGS (trženje semena krmnih rastlin), 66/402/EGS (trženje semena žit), 2002/54/ES (trženje semena pese) in 2002/57/ES (trženje semena oljnic in predivnic) prilagoditi sklepnim ugotovitvam rezultatov poskusa in vključiti naslednje spremembe: — uvedba pregleda pod uradnim nadzorom za različne kategorije semen; — opredelitev pregleda pod uradnim nadzorom (inšpekcijski pregled na terenu ali v laboratoriju za testiranje semen, ki ga odobri nacionalni organ, pristojen za potrjevanje semen); — odvzem vzorcev za namen potrjevanja se lahko opravi uradno ali pod uradnim nadzorom. Načini vzorčenja pod uradnim nadzorom so opisani (usposobljenost oseb, kontrola izvajanja in pravila sankcioniranja); — načelo enakovrednosti se razširi na semena, ki so pridelana v tretjih državah in izpolnjujejo pogoje ter zahteve Skupnosti (sistem nadzora in potrjevanja).
3.6

Nazadnje želi EESO ob tej priložnosti opozoriti, da je treba gospodarsko razsežnost zaščite v pristaniščih takoj obravnavati na ravni EU in razviti usklajen pristop, da se prepreči izkrivljanje konkurence. Komisijo poziva, da v celoti preuči posledice finančnih učinkov zaščite v pristaniščih in naredi osnutek sistema EU za financiranje izvajanja ukrepov, kjer je to potrebno.
4.4.5.3

EESO priporoča, da Komisija v razlagi spodbudi uravnovešeno razdelitev tveganj med podeljevalce koncesije in koncesionarje, pri čemer vsaki državi pušča možnost izbire, da določi načine, ki se lahko sčasoma razvijajo. S tem namenom mora biti med načeli takšnega sporočila več zamisli: — tveganja koncesije za infrastrukturo ali javno-zasebnega partnerstva se morajo opredeliti, kvantificirati in jasno dodeliti stranki, ki jih lahko najbolje obvlada; — podeljevalec koncesije in koncesionar se morata v primeru izrednega tveganja, ki poveča stroške pogodbe (nepredviden dogodek, ki poveča stroške pogodbe (nepredvidena sprememba javnih naročil, nepredvideni tehnični pogoji pri izvedbi gradbenih del, kratkoročne spremembe potrošniškega vedenja itd.), vnaprej dogovoriti o ustrezni delitvi stroškov; — koncesionar, ki ne spoštuje določb pogodbe, mora plačati odškodnino. — koncesionar, ki zagotavlja financiranje, mora kot pri sklenitvi vsake zasebnopravne pogodbe imeti jamstvo, da bo pogodba izpeljana do konca brez pravne ali davčne zakonodajne spremembe. — predvideno mora biti takojšnje plačilo odškodnine v korist izbranega ponudnika, takoj ko nastopi sprememba pogodbe zaradi nove zahteve podeljevalca koncesije, ne da bi prišlo do spremembe prvotnih pogojev pogodbe; — koncesionarju je dovoljena zadostna mera prilagodljivosti za prevzem naloge, za katero ga pooblasti podeljevalec koncesije, ki sam ureja vsa vprašanja upravljanja in javnega reda.
1.3

Da bi bile države pristopnice del notranjega trga z električno energijo in plinom, je treba spremeniti smernice za vseevropsko omrežje (TEN smernice). Mnogi projekti, ki povezujejo staro Skupnost z novimi državami članicami, so že upravičeni do denarne podpore TEN, vendar je treba seznam še dopolniti. Podoben pristop bo potreben tudi pri sosednjih državah. Srednjeročni cilj je postopno oblikovanje evropskega trga z električno energijo in plinom, z možnostjo vključitve več kot 35 držav in več kot 600 milijonov prebivalcev. Ta trg mora temeljiti na skupnih standardih za odpiranje trga, varstvo okolja in varnost.
1.

Priporočilo Sveta, ki je bilo predloženo Evropskemu svetu in glede katerega poteka posvetovanje z Evropskim parlamentom in Svetom ECB, priporoča, da se Fabio PANETTA imenuje za člana Izvršilnega odbora ECB za mandat osmih let z učinkom od 1. januarja 2020.
ECB izpostavlja, da imajo nacionalne centralne banke (NCB) v Eurosistemu in Evropskem sistemu centralnih bank (ESCB) v okviru strukture članstva v MDS, ki temelji na članstvu držav, pomembno vlogo pri zastopanju svojih držav v MDS. V skladu s členom V(1) Statuta MDS (4) mora vsaka članica določiti ustanove, prek katerih bo urejala svoje zadeve v zvezi z MDS. V večini držav članic euroobmočja so kot take ustanove določene NCB (5). Poleg tega imajo NCB pomembno vlogo pri zastopanju svojih držav članic v organih odločanja MDS. V večini držav članic euroobmočja (6) guverner NCB zastopa svojo državo kot guverner v Odboru guvernerjev MDS, v drugih državah članicah pa je namestnik guvernerja v Odboru guvernerjev MDS. V več primerih je guverner NCB tudi namestnik člana Mednarodnega monetarnega in finančnega odbora. Poleg tega so številne NCB močno vključene v postopek izbire (namestnikov) izvršnih direktorjev iz njihovih držav in v nekaterih primerih NCB opravijo izbiro.

V skladu s Statutom MDS (7) določi vsaka država članica euroobmočja svojo centralno banko za depozitarja, pri katerem MDS hrani svoje imetje v njeni valuti. Poleg tega NCB Eurosistema imajo in vodijo posebne pravice črpanja, ki so dodeljene njihovim državam prek udeležbe v sistemu posebnih pravic črpanja MDS (8), ter sodelujejo v prostovoljnih ureditvah trgovanja s posebnimi pravicami črpanja. NCB Eurosistema tudi sodelujejo pri načrtu finančnih transakcij MDS, zagotavljajo obvezne vpise kvot za članstvo svojih držav v MDS ter – kadar je to potrebno in ustrezno – zagotavljajo prostovoljne kreditne linije dvostransko MDS in v okviru splošnih sporazumov o izposojanju in novih sporazumov o izposojanju MDS.
3.1

ECB v zvezi s pooblastilom Komisije za sprejetje delegiranih aktov na podlagi člena 290 Pogodbe meni, da sta bistvena elementa predlagane uredbe prag, pod katerim državam članicam ni treba zagotoviti podindeksov harmoniziranih indeksov, in seznam podindeksov, ki jih državam članicam ni treba pripraviti (9). Ta elementa sta ključna za zagotovitev zanesljivih in harmoniziranih indeksov cen življenjskih potrebščin. Spremembe navedenih parametrov imajo neposredni učinek na pokritje in zanesljivost indeksov. Imajo precejšen vpliv na kakovost in zanesljivost indeksov. ECB zato meni, da delegirani akti niso primerni pravni instrumenti za določitev pravil, ki urejajo ta ključna elementa okvira HICP. O teh vprašanjih bi bilo treba odločiti in ju urediti v predlagani uredbi. ECB predlaga, da se v člen 5(6) in (7) vključita uveljavljena pragova 1/1 000 uteži skupnih odhodkov, ki jih pokriva HICP, oziroma 1/100 indeksov cen za stanovanjske nepremičnine, v katerih bivajo lastniki, in za stanovanjske nepremičnine.
1.

Priporočilo Sveta, ki je bilo predloženo Evropskemu svetu in glede katerega poteka posvetovanje z Evropskim parlamentom in Svetom ECB, priporoča, da se Peter Praet imenuje za člana Izvršilnega odbora ECB za mandat osmih let z učinkom od 1. junija 2011.
„(ii)

tretji odstavek se nadomesti z naslednjim: ‚Do 31. decembra 2013 se zgornja meja 10 % za prednostne delnice, ki jih je izdal francoski sklad Fonds Communs de Créances ali podobna ustanova za listinjenje, v skladu s točkama (d) in (e) ne uporablja, če: (i) so bile listinjene stanovanjske ali poslovne nepremičninske izpostavljenosti izdane s strani člana iste konsolidirane skupine, katere član je tudi izdajatelj kritih obveznic, ali s strani subjekta, povezanega z istim centralnim organom, s katerim je povezan tudi izdajatelj kritih obveznic (skupno članstvo v isti skupini ali povezanost je treba ugotoviti takrat, ko se prednostne delnice zastavijo kot jamstvo za krite obveznice); in (ii) član iste konsolidirane skupine, katere član je tudi izdajatelj kritih obveznic, ali subjekt, povezan z istim centralnim organom, s katerim je povezan tudi izdajatelj kritih obveznic, je imetnik celotne tranše prve izgube, ki podpira te prednostne delnice. Komisija do izteka tega obdobja in najpozneje do 31. decembra 2012 preveri ustreznost prenesenega pooblastila in, če je primerno, ustreznost razširitve podobne obravnave na vse druge oblike kritih obveznic. V luči tega pregleda lahko Komisija, če je to ustrezno, sprejme delegirane akte v skladu s pooblastili iz člena 151a, da podaljša to obdobje, spremeni prenos pooblastil v trajni prenos ali pa ga razširi na druge oblike kritih obveznic.‘“
2.1

Kljub navedenemu predlagana uredba še vedno dopušča dve različni metodi obravnave sezonskih izdelkov, in sicer bodisi uporabo indeksov z nespremenljivim letnim ponderiranjem bodisi uporabo indeksov s sezonskim ponderiranjem, omejenim na posamezne razrede. Čeprav predlagana uredba z namenom omejevanja neprimerljivosti rezultatov med državami uvaja nekatere omejitve pri uveljavljanju teh dveh vrst indeksov, so simulacije pokazale, da ta dva pristopa pod določenimi pogoji še vedno vodita do precej različnih izidov. Zato bi ECB pozdravila ožji standard, ki bi dopuščal uporabo zgolj ene izmed dveh različnih metod, da bi se primerljivost obravnave sezonskih postavk še izboljšala. Če ni pričakovati, da bi izbiranje med dvema metodama pomembno vplivalo na skupni HICP, in če bi črtanje ene izmed metod v predlagani uredbi vodilo do bistvene zamude pri sprejemanju predlagane uredbe, bi ECB vendarle pozdravila, da se obravnava sezonskih izdelkov omeji samo na eno izmed metod ob prihodnjih spremembah uredbe.
2.

ECB ugotavlja, da bodo države članice po predlagani Uredbi morale pripravljati in posredovati Komisiji Evropskih skupnosti podatke o naslednjem le, če so le-ti navedeni na carinski deklaraciji, vloženi pri njihovih carinskih organih: (i) končna namembna država članica, za uvoz; (ii) država članica dejanskega izvoza, za izvoz; in (iii) vrsta posla (2). Podobno bo država članica obvezana, da posreduje evidenco o izvozu ali uvozu drugi državi članici šele po tem, ko carinski organi obeh držav vzpostavijo mehanizem za vzajemno izmenjavo relevantnih podatkov po elektronski poti (3). ECB ugotavlja, da so zgoraj navedeni podatki pomembni za zagotavljanje visoke kakovosti statistike euroobmočja, omenjene v odstavku 1, in priporoča, da se nemudoma sprejmejo ukrepi za izvedbo ustreznih sprememb v carinskem zakoniku Skupnosti (4) in v mehanizmu za izmenjavo podatkov med carinskimi organi po EU, da bi se izognili tveganju za poslabšanje kakovosti podatkov.
4.

ECB pozdravlja predlagano uredbo. Z opredelitvijo skupnega okvira naj bi izboljšala primerljivost podatkov o tujih povezanih podjetjih po vsej EU, s čimer bi le-ti postali bolj primerni za agregiranje na ravni EU oziroma euroobmočja in bolj zanesljivi za vse uporabnike. Podatke o tujih povezanih podjetjih trenutno pripravljajo nacionalni statistični uradi (običajno notranje FATS) in centralne banke (običajno zunanje FATS) v državah članicah. Metode pripravljanja, ki jih uporabljajo, so v skladu s predlagano uredbo in takšni podatki naj bi tudi pomagali ECB pri ocenjevanju gospodarskega razvoja v zvezi z dejavnostjo velikih družb in njihovih tujih povezanih podjetij znotraj in zunaj euroobmočja. Posebej se ti podatki štejejo za dragocene pri raziskovanju trendov v trgovini euroobmočja in ravnanja pri oblikovanju cen, kot tudi pri razumevanju ekonomskega učinka tujih neposrednih naložb na, na primer, konkurenčnost ali zaposlovanje.
XXXII.

Med celotno revizijo uporablja strokovno presojo in ohranja poklicno nezaupljivost. Poleg tega: (a) ugotavlja in ocenjuje tveganja pomembno napačnih navedb v konsolidiranem zaključnem računu in pomembnih neskladij z njim povezanih transakcij z zahtevami prava EU, ki so posledica goljufije ali napake. Revizijske postopke oblikuje in izvaja na podlagi teh tveganj ter pridobiva revizijske dokaze, ki so zadostna in ustrezna osnova za njegovo mnenje. Primere pomembno napačnih navedb ali neskladij, ki so posledica goljufij, je težje odkriti kot tiste, ki so posledica napake, saj goljufije lahko vključujejo dogovarjanje, ponarejanje, načrtne opustitve, zavajajoče razlage ali pa izogibanje notranjim kontrolam. Zato obstaja večje tveganje, da se ti primeri ne odkrijejo; (b) skuša spoznati notranje kontrole, relevantne za revizijo, da se pripravijo ustrezni revizijski postopki, vendar ne za izrekanje mnenja o uspešnosti notranjih kontrol; (c) vrednoti ustreznost uporabljenih računovodskih usmeritev in utemeljenost računovodskih ocen ter z njimi povezanih razkritij poslovodstva; (d) sprejema zaključke o ustreznosti tega, da je poslovodstvo uporabilo računovodstvo na osnovi predpostavke o zmožnosti nadaljnjega poslovanja, ter glede na pridobljene revizijske dokaze tudi o tem, ali obstaja pomembna negotovost zaradi dogodkov ali razmer, ki bi lahko posledično pomenili precejšen dvom o zmožnosti subjekta, da nadaljuje poslovanje. Če ugotovi, da ta pomembna negotovost obstaja, mora v svojih poročilih opozoriti na s tem povezana razkritja v konsolidiranem zaključnem računu ali pa, če so ta razkritja neprimerna, spremeniti svoje mnenje. Zaključki Sodišča temeljijo na revizijskih dokazih, pridobljenih do datuma poročila. Toda zaradi dogodkov ali razmer po tem datumu lahko subjekt preneha nadaljnje poslovanje; (e) vrednoti celotno predstavitev, strukturo in vsebino konsolidiranega zaključnega računa, vključno z vsemi razkritji, ter to, ali konsolidirani zaključni račun pošteno predstavlja z njim povezane transakcije in dogodke; (f) pridobiva zadostne ustrezne revizijske dokaze o finančnih informacijah o subjektih, ki spadajo v obseg konsolidacije EU, da bi lahko dalo mnenje o konsolidiranem zaključnem računu in z njim povezanih transakcijah. Sodišče je odgovorno za usmerjanje, nadziranje in izvedbo revizije ter je edino odgovorno za revizijsko mnenje, ki ga izda.
I. Sodišče je revidiralo: (a) konsolidirani zaključni račun Evropske unije, ki ga sestavljajo konsolidirani računovodski izkazi (1) in zbirna poročila o izvrševanju proračuna (2) za proračunsko leto, končano 31. decembra 2015, ki ga je Komisija odobrila 11. julija 2016, ter (b) zakonitost in pravilnost z zaključnim računom povezanih transakcij, kot zahteva člen 287 pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). Odgovornost poslovodstva II. V skladu s členoma 317 in 318 PDEU in finančno uredbo je Komisija odgovorna za pripravo in pošteno predstavitev konsolidiranega zaključnega računa Evropske unije na podlagi mednarodno sprejetih računovodskih standardov za javni sektor ter za zakonitost in pravilnost transakcij, povezanih z zaključnim računom. Ta odgovornost vključuje zasnovo, izvajanje in vzdrževanje notranje kontrole, ki se uporablja za pripravo in predstavitev računovodskih izkazov brez pomembno napačne navedbe zaradi goljufije ali napake. Končno odgovornost za zakonitost in pravilnost transakcij, povezanih z računovodskimi izkazi Evropske unije, ima Komisija (člen 317 PDEU). Revizorjeva odgovornost III. Sodišče je odgovorno, da na podlagi svoje revizije Evropskemu parlamentu in Svetu zagotovi izjavo o zanesljivosti zaključnega računa ter o zakonitosti in pravilnosti z njim povezanih transakcij. Sodišče je revizijo izvedlo v skladu z mednarodnimi standardi revidiranja in etičnim kodeksom MZRS ter mednarodnimi standardi za vrhovne revizijske institucije INTOSAI. Ti standardi določajo, da mora Sodišče revizijo načrtovati in opraviti tako, da pridobi razumno zagotovilo, da je konsolidirani zaključni račun Evropske unije brez pomembno napačnih navedb in da so z njim povezane transakcije zakonite in pravilne. IV. Revizija zajema izvajanje postopkov za pridobitev revizijskih dokazov o zneskih in razkritjih v konsolidiranem zaključnem računu ter o zakonitosti in pravilnosti z njim povezanih transakcij. Postopki so odvisni od revizorjeve presoje, vključno z oceno tveganja pomembno napačne navedbe v konsolidiranem zaključnem računu in pomembne neskladnosti med transakcijami, povezanimi z zaključnim računom, in zahtevami pravnega okvira Evropske unije, ne glede na to, ali gre za goljufijo ali napako. Pri oceni tega tveganja se upošteva notranja kontrola, ki se izvaja za pripravo in pošteno predstavitev konsolidiranega zaključnega računa ter zakonitost in pravilnost z njim povezanih transakcij, da se pripravijo okoliščinam primerni revizijski postopki, vendar ne za izrekanje mnenja o uspešnosti notranje kontrole. Med revizijo se tudi ovrednotijo primernost uporabljenih računovodskih usmeritev, sprejemljivost računovodskih ocen ter celotna predstavitev konsolidiranega zaključnega računa.
II.

V skladu s členi 310 do 325 PDEU in finančnih uredb, ki se uporabljajo za 8., 9. in 10. ERS, je poslovodstvo odgovorno za pripravo in pošteno predstavitev letnih računovodskih izkazov ERS ter za zakonitost in pravilnost z izkazi povezanih transakcij. (a) Odgovornost poslovodstva za letne računovodske izkaze ERS vključuje: zasnovo, izvajanje in vzdrževanje notranjega kontroliranja, ki je pomembna za pripravo in pošteno predstavitev računovodskih izkazov, ki ne vsebujejo pomembno napačne navedbe zaradi goljufije ali napake, izbiro in uporabo ustreznih računovodskih usmeritev na podlagi računovodskih pravil, ki jih je sprejel računovodja za ERS (3), ter pripravo računovodskih ocen, ki so sprejemljive glede na okoliščine. Letne računovodske izkaze ERS potrdi Komisija. (b) Način, na katerega poslovodstvo izvršuje svojo odgovornost za zakonitost in pravilnost z izkazi povezanih transakcij, je odvisen od načina izvajanja za ERS, določenega v finančnih uredbah, ki se uporabljajo za ERS. Naloge izvajanja morajo biti skladne z načelom dobrega finančnega poslovodenja, kar zahteva zasnovo, izvedbo in vzdrževanje uspešnega in učinkovitega notranjega kontroliranja, vključno z ustreznim nadzorom in primernimi ukrepi za preprečevanje nepravilnosti in goljufij ter po potrebi s sodnimi postopki za izterjavo napačno izplačanih ali porabljenih sredstev. Ne glede na uporabljen način izvajanja je za zakonitost in pravilnost transakcij, povezanih z računovodskimi izkazi ERS, dokončno odgovorna Komisija (člen 317 PDEU).
Fizični pregledi so bili v nasprotju z zakonodajo izvedeni pri velikem številu deklaracij nizke vrednosti. Med 6 % in 13 % fizičnih pregledov, izvedenih v letu 2005, je pokrilo samo 0,1 % skupne vrednosti nadomestil, ki so bila predmet teh pregledov. Tako je bilo zlasti, kjer države članice za izbiro deklaracij niso uporabljale analize tveganja, vendar so bile pošiljke nizke vrednosti redno pregledane tudi v treh državah članicah, ki so uporabile analizo tveganja, in jih je obiskalo Sodišče.

Priporočilo 2Komisija bi morala pregledati metodo, s katero države članice izberejo deklaracije, ki so predmet fizičnih pregledov; razmisliti bi morala o uvedbi obvezne uporabe analize tveganja in o povečanju minimalne vrednosti nadomestila, pri kateri je deklaracija predmet fizičnih pregledov. To bi omogočilo večjo stroškovno učinkovitost fizičnih pregledov in z izbiro pošiljk višje vrednosti in z večjim tveganjem pomagalo zagotoviti učinkovitejšo rabo carinskih virov.
Osem od revidiranih projektov je bilo še v začetni fazi, zato ni bilo mogoče oceniti rezultatov, sicer pa so se pri osemindvajsetih projektih pokazali znaten napredek in koristni rezultati. Pri revidiranih projektih ni prišlo do večjih zamud, dobro pa so prebrodili zunanje probleme, kakršna sta SARS in politična negotovost. Glede na nizko denarno vrednost posameznih projektov sta programa Asia Invest in Asia IT & C dosegla znatno število upravičencev.

Okvir 11 – Uspešni projektiV projektu, vrednem 100 000 EUR, katerega cilj je bil okrepiti zmogljivosti inženirskih svetovalnih uslug v Vietnamu, da bi bilo mogoče osvojiti in izvajati učinkovitejše projektne priprave in nadzor dela na kraju samem, se je v treh ločenih modulih usposabljanja, ki so trajali približno po dva tedna, izšolalo 600 oseb.
Evropski parlament in Svet po rednem zakonodajnem postopku in po posvetovanju z Ekonomsko-socialnim odborom sprejmeta ukrepe za približevanje določb zakonov in drugih predpisov v državah članicah, katerih predmet je vzpostavitev in delovanje notranjega trga.

neodvisno opredeljuje lastna spoznanja in usmeritve ter svetuje o zadevah s področja svojega delovanja in v okviru ciljev.

sledi razvoju standardov za izdelke in storitve za varnost omrežij in informacij;

prispeva k ozaveščanju vseh uporabnikov o vprašanjih varnosti omrežij in informacij, med drugim s spodbujanjem izmenjave sedanjih najboljših praks, vključno s postopki za opozarjanje uporabnikov in prizadevanjem za doseganje sinergije med pobudami javnega in zasebnega sektorja;

svetuje in pomaga Evropskemu parlamentu, Komisiji in evropskim organom ali pristojnim nacionalnim organom;

Kadar jo Komisija pozove, ji Agencija pomaga pri tehničnem pripravljalnem delu za posodobitev in razvoj predpisov Skupnosti na področju varnosti omrežij in informacij.

Agencija nudi pomoč in svetuje Komisiji in državam članicam glede vprašanj, povezanih z varnostjo omrežij in informacij, ki sodijo v okvir njenih pristojnosti.

Agencija krepi sposobnost Unije, držav članic in podjetij, da preprečujejo, obravnavajo in se odzivajo na probleme v zvezi z varnostjo omrežij in informacij.

Člane po javnem razpisu izbere izvršni direktor, ki o svoji odločitvi obvesti upravo in nato imenuje izbrane kandidate ad personam za mandat dveh let in pol.

30 visoko usposobljenih strokovnjakov, ki zastopajo ustrezne interesne skupine, kot so industrija informacijskih in komunikacijskih tehnologij (IKT), organizacije uporabnikov IKT in akademski strokovnjaki s področja varnosti omrežij in informacij.

Sestavljajo jo po en predstavnik vsake države članice, trije predstavniki, ki jih imenuje Komisija, in trije predstavniki brez pravice do glasovanja, ki jih predlaga Komisija in imenuje Svet, in sicer po en iz vsake od naslednjih skupin:

Proizvodi in storitve, zagotovljeni v letu 2012 (2011)
„1. Kadar Pogodbi ne določata drugače, se za doseganje ciljev iz člena 26 uporabljajo v nadaljevanju navedene določbe. Evropski parlament in Svet po rednem zakonodajnem postopku in po posvetovanju z Ekonomsko-socialnim odborom sprejmeta ukrepe za približevanje določb zakonov in drugih predpisov v državah članicah, katerih predmet je vzpostavitev in delovanje notranjega trga.“

Pristojnosti Organa (Uredba (ES) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta)