[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 12.12.2006

COM(2006)805 konč.

2000/0212 (COD)

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU v skladu z drugim pododstavkom člena 251(2) Pogodbe ES o skupnem stališču Sveta glede

sprejetja uredbe Sveta in Evropskega parlamenta o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza

2000/0212 (COD)

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU v skladu z drugim pododstavkom člena 251(2) Pogodbe ES o skupnem stališču Sveta glede

sprejetja uredbe Sveta in Evropskega parlamenta o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza

(Besedilo velja za EGP)

1. OZADJE

Datum predložitve spremenjenega predloga Evropskemu parlamentu in Svetu (dokument COM (2005) 319 konč. – 2000/0212 COD)): | 22.7.2005 |

Datum mnenja Odbora regij | 16.2.2006 |

Datum mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora | 17.5.2006 |

Datum mnenja Evropskega parlamenta pri prvi obravnavi o prvotnem predlogu COM (2000) 7 | 14.11.2001 |

Datum sprejetja skupnega stališča | 11.12.2006 |

2. CILJ PREDLOGA KOMISIJE

Namen predloga je zamenjati uredbo, sprejeto leta 1969, ki je še danes zakonodajni okvir Skupnosti, ki se uporablja v javnem kopenskem potniškem prevozu[1]. Od leta 1969 se je gospodarsko okolje javnega kopenskega potniškega prevoza občutno spremenilo. Ta uredba je postala neprimerna in je vir pravne negotovosti, ki se že kaže v povečanem številu sporov.

Komisija je na podlagi ugotovitve, da je zakonodajni okvir Skupnosti neprimeren in da je treba nujno izboljšati učinkovitost in kakovost storitev, septembra 2000 predložila predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta[2], katere namen je zamenjati uredbo iz leta 1969.

Po sprejetju mnenja Evropskega parlamenta pri prvi obravnavi novembra 2001 je Komisija februarja 2002 predložila spremenjen predlog.

Vendar pa Svet zlasti zaradi velikih razlik med izkušnjami držav članic pri odpiranju trgov ni imel priložnosti, da bi nadaljeval svoje delo.

Da bi rešili te težave, združili različna stališča Evropskega parlamenta in Sveta o tem dokumentu in upoštevali sodbo Sodišča Evropskih skupnosti v zadevi Altmark[3], je Komisija julija 2005 sprejela spremenjen predlog uredbe, ki nadomešča spremenjeni predlog iz leta 2002.

Ta predlog v glavnem temelji na poenostavitvi zakonodajnega pristopa in večji prilagodljivosti pri organizaciji javnih storitev prevoza ter boljšem upoštevanju načel subsidiarnosti in transparentnosti.

Njen namen je določiti načine posredovanja pristojnih organov v sektorju javnih storitev kopenskega potniškega prevoza. V ta namen določa podrobna pravila pri nadomestilih za obveznosti javne službe in podeljevanje izključnih pravic v tem sektorju. Sklepanje pogodb in večjo transparentnost posplošuje na odnose med organi oblasti in prevozniki. Hkrati s tem ta predlog v skladu z zahtevo Evropskega parlamenta prvič priznava svobodno izbiro lokalnih organov pri organizaciji javnega prevoza. Postavlja jasen okvir tako glede možnosti, da se za pogodbe o javnih storitvah uvede razpisni postopek, pa tudi glede možnosti, da pristojni organi te storitve izvajajo sami ali z notranjim izvajalcem.

3. PRIPOMBE K SKUPNEMU STALIŠČU

V skupnem stališču, sprejetem s kvalificirano večino, so predlagane nekatere prilagoditve, ki jih Komisija šteje za sprejemljive, ker ne postavljajo pod vprašaj želje po pravni varnosti, transparentnosti, subsidiarnosti in prilagodljivosti kot osnovnega vodila predloga Komisije.

Svet je tako razširil možnost neposredne dodelitve javnega naročila za storitve železniškega prometa vsem službam, ki opravljajo prevoz po železnici , razen službam, ki opravljajo prevoz s podzemno železnico ali tramvajem, in ob tem uvedel omejitev načela trajanja teh pogodb na 10 let.

Kot je zahteval Evropski Parlament, je Svet upošteval poseben položaj MSP in revaloriziral raven pragov, ki veljajo samo za MSP , kar jim omogoča neposredno dodelitev pogodb o javnih storitvah, katerih letna vrednost ne presega 1,7 milijona EUR ali se nanaša na največ 500 000 km letno v korist podjetij, ki upravljajo največ 20 vozil. To ureditev v korist MSP lahko pojasnimo s čisto posebno strukturo trga lokalnega prevoza, za katerega veljajo posebna pravila iz poglavja „Promet“ Pogodbe. Komisija meni, da ta ureditev ne more nadalje širiti svojega obsega.

V skladu s stališčem Evropskega parlamenta in predlogom Komisije je Svet potrdil načelo svobodne izbire lokalnih oblasti , kar zadeva uporabo javnega razpisa ali dodelitev notranjemu izvajalcu, zlasti za storitve avtobusnega prevoza ter prevoza s tramvajem in podzemno železnico. Da bi poleg tega upoštevali nekatere posebnosti in da ne bi dobili nepraktičnega besedila, je Svet določil pogoje, pod katerimi lahko organi opravljajo svoje storitve javnega prevoza sami ali z notranjim izvajalcem.

Svet se je tudi odločil, da bo poostril pogoje transparentnost i v primeru neposredno dodeljenih pogodb.

Na željo Evropskega parlamenta je Svet potrdil uvedbo načela vzajemnosti , vendar pa je na predlog Komisije in v skladu s sodno prakso Sodišča Evropskih skupnosti ta klavzula še naprej časovno omejena in se umešča v proces postopne liberalizacije, zato je izključno prehodna.

In končno, Svet se je sporazumel o ureditvi, ki se uporablja za obstoječe pogodbe, in o potrebi, da se predvidi daljše prehodno obdobje samo za uporabo določb, ki se nanašajo na podrobna pravila za dodelitev pogodb. To prehodno obdobje v tej točki zajema 12 let po začetku veljavnosti uredbe.

4. PODROBNE PRIPOMBE K SKUPNEMU STALIŠČU

Spodnja sklicevanja se nanašajo na uvodne izjave in člene iz skupnega stališča.

4.1 Spremembe Evropskega parlamenta, ki jih je Komisija sprejela in so v celoti ali delno vključene v skupno stališče

Predmet in področje uporabe

Spremembe 1, 5, 132, 21, 22 in 31, ki podrobno določajo cilje uredbe, zlasti kar zadeva javni interes (izboljšanje prevoza glede na socialne in okoljske dejavnike, tarifne pogoje, varstvo oseb z zmanjšano mobilnostjo, politiko regionalnega razvoja itd.), so načeloma vključene v uvodnih izjavah 4 in 13a ter v prvem pododstavku člena 1(1).

Spremembi 2 in 3 o načelih, na katerih temelji uredba, sta načeloma vključeni v uvodnih izjavah 1, 7 in 9.

Sprememba 6, ki podrobno določa položaj dereguliranih trgov, je vključena v uvodno izjavo 6b.

Del spremembe 23, ki zgodovinske vlake izključuje iz področja uporabe uredbe, je vključen v člen 1(2).

Opredelitev

Sprememba 25 je bila vključena v člen 2(n), ker v opredelitev integriranih storitev vključuje službo za informacije, prodajo vozovnic in enoten vozni red.

Povezava z zakonodajo o javnih naročilih

Sprememba 8, ki podrobno določa, da se direktive o javnih naročilih ne uporabljajo pri pogodbah o dodelitvi koncesij za storitve, je vključena v člena 5(1) in 8(1).

Trajanje pogodb

S spremembama 15 in 54 se zahteva podaljšanje najdaljšega trajanja pogodb na 8 let (za cestni prevoz) in na 15 let (za železnico). Komisija je v uvodni izjavi 12 in členu 4(5) spremenjenega predloga povzela trajanje, ki ga je predlagal Evropski parlament, ter v člen 4(6) vključila možnost, da se v določenih okoliščinah sklenejo pogodbe z daljšim trajanjem. V skupnem stališču se je načelno najdaljše trajanje pogodb o cestnem prevozu z 8 let podaljšalo na 10 let, in razširila možnost pogodb z daljšim trajanjem. Poleg tega člen 5(6) omejuje načelno trajanje pogodb o železnicah na deset let, če so bile dodeljene neposredno.

Podrobna pravila za dodelitev javnih naročil

Sprememba 61, ki je zagotovo osrednji element stališča, ki ga je Evropski parlament sprejel pri prvi obravnavi, daje lokalnim organom na izbiro:

- da za dodelitev pogodb o javnih storitvah uvedejo razpisni postopek

- ali da storitve javnega prevoza zagotovijo same, in sicer neposredno ali prek svojega podjetja zlasti pod pogojem, da ne sodelujejo na javnem razpisu za dodelitev drugih pogodb o javnih storitvah.

Ta sprememba, s katero je torej uvedeno načelo svobodne izbire pristojnega organa , ter spremembe 12, 14 in 29 so načeloma vključene v uvodni izjavi 15 in členu 5(2).

Svet je navedel nekatere podrobnosti glede pogojev, pod katerimi lahko pristojni organi sami ali prek notranjega izvajalca zagotavljajo storitve javnega prevoza:

- V prvem pododstavku člena 5(2) in členu 5(2)(d) je v skupnem stališču določen pojem pristojnega lokalnega organa, da se dovolijo skupine organov in se upoštevajo okoliščine, ko na področju prometa ni pristojnega lokalnega organa;

- V členu 5(2)(a) skupnega stališča je spremenjen pojem nadzora, pri čemer gre za omilitev merila, ki se nanaša na lastništvo kapitala pristojnega organa. Zato bi lahko nekatere družbe z mešanim kapitalom (ali javna-zasebna-institucionalizirana partnerstva) šteli za notranje izvajalce, ki bi tako lahko izkoristili možnost neposredne dodelitve pogodb o javnih storitvah prevoza. Vendar uredba nalaga, da so v vsakem primeru dejavnosti notranjega izvajalca omejene na točno določeno geografsko območje. Komisija meni, da se lahko ta posebni pristop k prevozu upraviči s posebnimi potrebami javnega prevoza na podlagi poglavja „Promet“ iz Pogodbe, pri tem pa v ničemer ne vpliva na pristop, ki bi ga lahko ohranili v drugih sektorjih dejavnosti. Poleg tega Komisija meni, da se tudi v tem primeru rešitev ne sme še bolj oddaljiti od stanja sedanje sodne prakse Skupnosti, ki razlaga določbe Pogodbe o pravici do ustanavljanja (člen 43 ES) in prostem pretoku storitev (člen 49 ES). Uredba ohranja zlasti temeljno splošno pravilo, po katerem mora pristojni organ nadzirati notranjega izvajalca na enak način kot svoje lastne službe. Nadzor javnega prevoza se namreč ocenjuje glede na merila, ki jih določa uredba. Poleg tega uredba opozarja, da je treba, kadar notranji izvajalec odda delo podizvajalcu, upoštevati pravila Pogodbe.

- V členu 5(2)(b) je v skupnem stališču omiljeno načelo geografske omejitve notranjega izvajalca, da bi ta lahko uporabljal nekatere proge, ki so zunaj njegove pristojnosti.

- V členu 5(2)(c) Svet uvaja ureditev, na podlagi katere lahko notranji izvajalci sodelujejo v razpisnem postopku, tik preden se dokončno prijavijo na javni razpis na domačem trgu.

Sprememba 7, ki pomeni omilitev pozitivne ocene o razpisnem postopku pri javnih naročilih, je v uvodni izjavi 6a načeloma povzeta z besedami „če so vzpostavljene ustrezne zaščitne klavzule“.

Kar zadeva podrobna pravila razpisnega postopka, je sprememba 80, ki dovoljuje pogajanja med pristojnim organom in ponudniki, v svojem načelu povzeta v uvodni izjavi 17 in členu 5(3). Sprememba 81, ki pristojnemu organu nalaga ustrezno obveščanje, je povzeta v uvodni izjavi 23 in členu 7(2).

Transparentnost

Spremembi 82 in 83, ki zaostrujeta obveznost držav članic in pristojnih organov, da predložijo redna poročila o izvajanju uredbe, sta načeloma povzeti v uvodni izjavi 24 ter členih 7(1) in 8(2).

Poleg tega člen 11 v skladu z zahtevo Evropskega parlamenta, izraženo v spremembi 95, določa, da mora Komisija po zaključku prehodnega obdobja predložiti poročilo, v katerem zlasti oceni razvoj kakovosti javnih storitev prevoza.

Izkrivljanje konkurence

Spremembe 67, 68, 91 in 94, katerih namen je preprečiti izkrivljanje konkurence, ki bi jo lahko izkoristili izvajalci z neposredno dodeljenimi pogodbami o javnih storitvah, so načeloma vključene v členu 5(2)(b) in členu 8(6), ki uvaja načelo vzajemnosti v prehodnem obdobju.

Nujni ukrepi

Spremembe 70, 78, 85 in 86 Parlamenta omogočajo pristojnim organom, da v nujnih primerih, kot je na primer stečaj podjetja, pogodbe dodelijo neposredno. Ta zaskrbljenost je izražena v členu 5(5).

Zaščitne klavzule

Komisija in Svet sta se zgledovala po Evropskem parlamentu, ki v spremembah 71 in 72 ukinja določbe, katerih namen je obvezati izvajalce, da oddajo del storitev podizvajalcem ali da iz postopkov javnih razpisov izločijo določene prevladujoče izvajalce.

Splošna tarifna pravila

Spremembe 130, 76, 77 in 124 o ureditvi, ki se nanaša na splošna pravila za določitev najvišjih tarif, so načeloma povzete v uvodni izjavi 5 in členu 3(2). Službam, ki v zameno za tarifne obveznosti prejemajo samo finančna nadomestila, skupno stališče v členu 3(3) daje možnost, da pri državnih pomočeh ne uporabijo uredbe, ampak pravila Pogodbe o državni pomoči, kar torej vključuje obveznost priglasitve teh plačil.

Nadomestila za obveznosti javne službe

Sprememba 13, ki se nanaša na odškodnine izvajalcem, je načeloma vključena v drugem pododstavku člena 1(1) in v točki 2 Priloge.

Vključena je sprememba 19, katere namen je omogočiti izvajalcem, da sredstva, pridobljena na liberaliziranih trgih, namenijo izvajanju storitev javnega prevoza. Prepoved takšnih prenosov prihodkov, predvidena v točki 5 Priloge, velja namreč samo za prihodke, ustvarjene na neliberaliziranih trgih.

Spremembi 89 in 96 o podrobnih pravilih za nadomestilo v okviru neposredno dodeljenih pogodb o javnih storitvah brez javnega razpisa sta načeloma vključeni v členu 4(2), členu 6 in v Prilogi.

Prehod

Spremembe 90, 92 in 93, katerih namen je podaljšati prehodno obdobje in omiliti ureditev, ki velja za tekoče pogodbe, so načeloma vključene v členih 8(2), 8(5) in 10(1). Člen 12 določa, da bo uredba začela veljati tri leta po objavi v UL. Po poteku tega obdobja začetka veljavnosti se bo začelo 12-letno prehodno obdobje za izvajanje določb na področju dodeljevanja pogodb o javnih storitvah. Prav tako te določbe pomenijo omilitev ureditve, ki se nanaša na obstoječe pogodbe, da bi omogočili postopno uskladitev sistema javnega prevoza v vseh državah članicah.

4.2 Spremembe Evropskega parlamenta, ki jih je Komisija zavrnila in niso vključene v skupno stališče

Področje uporabe

Sprememba 23 omejuje področje uporabe uredbe na lokalni prevoz. To stališče naj bi privedlo do ohranitve veljavnosti uredbe iz leta 1969 in pravne negotovosti, ki jo spremlja, za del kopenskega prevoza. Izbrano področje uporabe je torej področje „javne storitve železniškega in cestnega potniškega prevoza“.

Podrobna pravila za dodelitev pogodb o javnih storitvah

Spremembe 9, 62, 63, 65 in 120 se nanašajo na posebne pogoje razpisnega postopka za nekatere vrste prevoza: integrirani prevoz, prevoz s podzemno železnico ali hitrim tramvajem oziroma nove proge, vzpostavljene na pobudo izvajalcev. Predmet teh sprememb je neveljaven, ker skupno stališče ohranja načelo svobodne izbire pristojnih organov. To načelo hkrati pokriva storitve integriranega prevoza, prevoza s podzemno železnico in hitrim tramvajem ali nove proge. Za te vrste prevoza ni več treba določati posebnih izjem, zato te spremembe niso bile vključene.

Sprememba 64 ukinja obveznost pristojnega organa, da eno leto vnaprej objavi svojo namero o razpisnem postopku ali neposredni dodelitvi pogodbe o javnih storitvah prevoza. Ker mora načelo svobodne izbire spremljati primerna transparentnost, sta Komisija in Svet ocenila, da je treba ohraniti to obveznost obveščanja v uvodni izjavi 23 in členu 7(2).

Sprememba 69, ki govori o tako imenovani „primerjavi kakovosti“, ni bila vključena niti v spremenjeni predlog Sveta niti v skupno stališče.

Povezava z zakonodajo o javnih naročilih

Sprememba 24 Evropskega parlamenta daje prednost določbam iz uredbe o uporabi direktiv o „javnih naročilih“. Ta prevlada bi bila v nasprotju z obveznostmi, ki jih je Skupnost sprejela na podlagi Sporazuma o javnih naročilih Svetovne trgovinske organizacije. V skupno stališče ta zamisel o prevladi uredbe nad direktivami o „javnih naročilih“ ni vključena. Vendar pa je zaradi razjasnitve v členu 1(3), ki ga je uvedel Svet, podrobno določeno, da se uredba ne nanaša na koncesije za javna dela.

Opredelitve

Spremembi 107 in 119 dopolnjujeta opredelitev izključnih pravic. Te spremembe so brez prave povezave z zadevno opredelitvijo in zato niso bile vključene.

Če ta sektor ne spada na področje uporabe uredb, je cilj spremembe 26 o opredelitvi celinskih vodnih poti neveljaven. Poleg tega je v uvodni izjavi 8 in členu 1(2) izraženo izvzetje prevoza po celinskih plovnih poteh iz področja uporabe uredbe zaradi majhnosti zadevnega obsega in podrobno je določena ureditev, ki se uporablja za ta sektor.

Sprememba 27 pomeni preoblikovanje opredelitve izvajalca in zato ni bila vključena.

Cilj spremembe 28 o opredelitvi javnega prevoza na kratke razdalje je neveljaven, ker se ta pojem v skupnem stališču več ne uporablja.

V spremembi 30 je uvedena posebna opredelitev oseb z zmanjšano mobilnostjo, ki ni vključena v skupno stališče.

Pogodbe o javnih storitvah

Spremembe 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 116, 127 in 131 preoblikujejo in razširjajo seznam meril, ki jih morajo pristojni organi upoštevati pri dodeljevanju pogodb o javnih storitvah.

Cilj teh sprememb je neveljaven, ker niti Komisija niti Svet nista vključila pristopa za določitev obveznega seznama meril za dodelitev. Tak seznam bi se lahko hitro izkazal za neprimernega ali bi imel celo nasprotni učinek.

Izbrani pristop, ki bolj upošteva načelo subsidiarnosti, dovoljuje pristojnim organom popolno svobodo pri določanju vseh elementov, ki jih bo treba upoštevati pri dodeljevanju pogodb, in pri določanju njihovih prednostnih nalog na področju javnega prevoza. Kljub temu je v uvodni izjavi 13a podrobno določeno, da organi lahko določijo standarde kakovosti, na primer kar zadeva delovne razmere, pravice potnikov, varstvo okolja ali potrebe oseb z zmanjšano mobilnostjo.

Spremembe 108, 55, 56, 57, 58 in 59 nalagajo, da morajo pogodbe o javnih storitvah vsebovati nekatere določbe o razdrtju pogodbe, obveznosti predložitve letnega poročila o dejavnosti, vzdrževanju premoženja, sistemu kazni in sistemu dopolnil. Te spremembe niso bile vključene, ker te določbe izhajajo iz načela subsidiarnosti in ravnovesja pogodbe, ki ga morajo določiti stranke same.

Iz istih razlogov Komisija in Svet tudi nista vključila sprememb 133 in 134, ki izbranemu izvajalcu nalagata ohranitev pravic zaposlenih. Vendar je glede varstva delavcev v uvodni izjavi 13 in členu 4(7) izrecno določeno, da lahko pristojni organi v okviru postopka javnega razpisa naložijo kandidatom za izvajalce, da morajo že zaposlenim delavcem omogočiti ohranitev nekaterih pravic.

Pritožbeni postopek

Cilj sprememb 8, 84, 85, 86 in 87 o pritožbenih postopkih zoper odločitve, ki jih je sprejel pristojni organ, ni zajet, ker skupno stališče v zvezi s tem ne določa več posebnih postopkov.

Izvajalci iz tretjih držav

Cilj sprememb 4, 20, 74 in 125 o pogojih dostopa in pravilih ustanavljanja, ki se uporabljajo za izvajalce iz tretjih držav, ni vključen, ker ta vidik ni posebej obravnavan niti v predlogu Komisije niti v skupnem stališču Sveta. Zato te spremembe niso bile vključene.

4.3 Spremembe Evropskega parlamenta, ki jih je Komisija zavrnila in so delno ali v celoti vključene v skupno stališče

Mala in srednja podjetja

Namen sprememb 17 in 79 je zagotoviti upoštevanje posebnih interesov MSP na trgu lokalnega prevoza. Te spremembe niso bile vključene v predlog Komisije, so pa jasno izražene v členu 5(4) skupnega stališča, ki določa poseben višji prag, ki velja samo za pogodbe, dodeljene MSP, ki so v tem členu opredeljena kot družbe, ki upravljajo največ 20 vozil. Treba je opozoriti, da ta določba upošteva čisto posebno sestavo trga lokalnega prevoza, na katerem imajo MSP včasih odločilno vlogo. Poleg tega za sektor prevoza veljajo posebna pravila iz poglavja „Promet“ Pogodbe.

4.4 Novi elementi

Področje uporabe

Uvodni izjavi 8a in 29 ter člen 1(2) se nanašajo na izvzetje javnih storitev prevoza blaga iz področja uporabe uredbe in podrobno določajo ureditev, ki se uporablja za ta sektor.

Transparentnost

V členu 7(3) je uvedena obveznost pristojnega organa, da objavi nekatere informacije v primeru neposredne dodelitve storitev prevoza po železnici.

Člen 7(4) obvezuje pristojni organ, da na zahtevo katere koli zainteresirane stranke pošlje obrazloženo odločitev o neposredni dodelitvi pogodbe o javnih storitvah prevoza.

Združljivost s Pogodbo

V členu 9(2) je podrobno določena ureditev, ki se uporablja za pomoči, ki izpolnjujejo potrebe po usklajevanju prevoza ali ki ustrezajo povračilu za izpolnjevanje obveznosti, ki so del javne storitve in ne spadajo na področje uredbe. Zato je v členu 10(2) predvidena razveljavitev Uredbe Sveta 1107/70 z dne 4. junija 1970 o dodeljevanju pomoči v železniškem in cestnem prevozu in prevozu po celinskih plovnih poteh.

5. SKLEP

Komisija meni, da skupno stališče, ki je bilo 11.12.2006 sprejeto s kvalificirano večino, ne vpliva na cilje in pristop iz njenega spremenjenega predloga in ga torej lahko podpre.

[1] Uredba Sveta (EGS) št. 1191/69 z dne 26. junija 1969 (UL L 156, 28.6.1969, str. 1) o ukrepanju držav članic glede obveznosti javne službe v železniškem in cestnem prometu ter prometu po celinskih plovnih poteh. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1893/91 (UL L 169, 29.6.1991, str. 1).

[2] COM (2000)7 konč. – 2000/0212 (COD), spremenjena s COM(2002)107 konč.

[3] Sodba z dne 24. julija 2003 v zadevi C-280/00, Altmark Trans GmbH in Regierungspräsidium Magdeburg proti Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH.