DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE

POVZETEK OCENE UČINKA

Spremni dokument k

predlogu za Sklep Evropskega parlamenta in Sveta

o sodelovanju Unije v programu za raziskave in razvoj za podporo pri dejavnem in samostojnem življenju (AAL), ki ga izvaja več držav članic

1. Opredelitev problema

Staranje prebivalstva je začelo povzročati neizbežne in velike spremembe v družbi in gospodarstvu, na katere EU še ni dovolj pripravljena. Vedno hitreje naraščajoče stroške vlad, povezane s staranjem, še povečujejo zamujene ali premalo izkoriščene priložnosti na rastočih trgih za izdelke in storitve, ki temeljijo na IKT in so namenjeni dejavnemu in zdravemu staranju.

S temi trgi so povezani trije glavni problemi. Prvi je majhna razpoložljivost inovativnih izdelkov in storitev, ki temeljijo na IKT, ki je posledica razdrobljenosti trga EU. Drugič, na ravni EU so raziskave, razvoj in inovacije razdrobljeni, z visokimi ovirami za sodelovanje malih in srednje velikih podjetij (MSP). Tretji problem izhaja iz omejenega sprejemanja inovacij, ki je povezano s pomanjkanjem razvoja in izmenjave dokazil.

Za obravnavo teh problemov je bil leta 2008 vzpostavljen sedanji skupni program Sosedska pomoč za samostojno življenje (skupni program AAL). Vključuje 20 držav članic in tri države, ki so se pridružile sedmemu okvirnemu programu (7. OP), prek katerega se program financira. Cilj programa je bil ustvariti kritično maso uporabnih raziskav, razvoja in inovacij (s časom 2–3 let do uvedbe na trg) za izdelke, storitve in sisteme, ki temeljijo na IKT in so namenjeni dejavnemu in zdravemu staranju na ravni EU.

Rešitve AAL lahko starejšim ljudem pomagajo prilagoditi njihov osebni življenjski slog, obvladovati zdravje in delovno mesto, ko se postarajo, tako da lahko sodelujejo v gospodarstvu in družbi več let in dalj časa živijo doma.

Vsak projekt AAL vključuje vsaj tri države, eno MSP, en raziskovalni organ in eno organizacijo, ki zastopa starejše ljudi. Prijavljanje projektov je organizirano na nacionalni ravni, kar močno zmanjšuje oviro za sodelovanje lokalnih organizacij in MSP. Sedanji skupni program AAL financirajo sodelujoče države, EU in sodelujoče organizacije (posamezna skupina približno 25 %, 25 % oziroma 50 %). Najmanjši javni proračun sedanjega programa (2008–2013) znaša 300 milijonov EUR, pri čemer je 150 milijonov EUR na voljo iz sedmega okvirnega programa na podlagi člena 185 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU).

V vmesni oceni (2010) je bilo ugotovljeno, da je skupni program AAL uspešno dosegal svoje cilje. Februarja 2012 je generalna skupščina skupnega programa AAL sklenila, da je nadaljevanje programa strateškega pomena, tudi kot velik prispevek k evropskemu partnerstvu za inovacije za dejavno in zdravo staranje (EIP AHA).

2. Analiza subsidiarnosti

Nadaljevanje skupnega programa AAL bi zahtevalo pripravo novega skupnega sklepa Evropskega parlamenta in Sveta v skladu s členom 185 Pogodbe o delovanju Evropske unije, da se zagotovi stalnost financiranja med sedmim okvirnim programom/CIP in programom Obzorje 2020.

Naslednji program (skupni program 2 AAL) bo spoštoval načelo sorazmernosti, ker bodo države članice same odgovorne za strateški načrt dela in vse operativne vidike. Komisija zagotavlja le spodbude za boljše usklajevanje in sinergijo s svojimi drugimi dejavnostmi financiranja na tem področju.

Proračunski učinek in prispevek EU v tej pobudi sta vključena v predlog za program Obzorje 2020 in njegov proračun. Odvisna bosta od rezultata sklepa o programu Obzorje 2020 in finančnih obveznosti sodelujočih držav. Dodana vrednost EU je očitna ob upoštevanju problemov: razdrobljenosti trga in raziskovalnih prizadevanj, pomanjkanja usmeritve na uvajanje v celotni EU ter pomanjkanja skupne evropske vizije o trgih za IKT za podporo pri dejavnem in zdravem staranju.

3. Cilji

Splošni cilji naslednika skupnega programa AAL so izboljšati pogoje za konkurenčnost EU na področju izdelkov in storitev, ki temeljijo na IKT in so namenjeni dejavnemu in zdravemu staranju; prispevati k trdnim javnim finančnim sredstvom za pametno, trajnostno in vključujočo rast; prispevati k povečanju porabe za raziskave in razvoj na 3 % bruto domačega proizvoda (BDP) do leta 2020 in bolj usmeriti prihodnje programe financiranja Unije na prednostne naloge iz strategije Evropa 2020 z obravnavanjem družbenih izzivov, zlasti zdravja in staranja prebivalstva.

Posebni cilji so izboljšati kakovost življenja starejših ljudi in njihovih negovalcev; povečati trajnost sistemov varstva s povečanjem razpoložljivosti izdelkov in storitev, ki temeljijo na IKT, za dejavno in zdravo staranje; ustvariti kritično maso vseevropskih raziskav in inovacij za izdelke in storitve, ki temeljijo na IKT, zlasti z vključevanjem MSP in uporabnikov; ter ohraniti zasebne naložbe in izboljšati možnosti za industrijsko rast z zagotovitvijo okvira za evropske pristope in rešitve, ki so prilagojeni različnim nacionalnim in socialnim preferencam in ustrezajo regulativnim vidikom.

4. Možnosti politike

Obravnavane in podrobno ocenjene so bile naslednje možnosti:

· Možnost 1 – skupni program 2 AAL je identičen skupnemu programu 1 AAL.

· Možnost 2 – brez skupnega programa 2 AAL.

· Možnost 3 – skupni program 2 AAL je okrepljen in izboljšan skupni program 1 AAL.

To bi namenilo več pozornosti vključevanju uporabnikov in približevanju rezultatov uporabnih raziskav trgu. Področje skupnega programa bi se prilagodilo področju evropskega partnerstva za inovacije za dejavno in zdravo staranje, s čimer se skupni program AAL spreminja v skupni program za podporo pri dejavnem in samostojnem življenju.

Naslednje možnosti so bile obravnavane, vendar zavrnjene:

· Brez finančne obveznosti EU za področje IKT in staranja.

· Brez finančne obveznosti EU: le ohlapno usklajevanje.

· Skupni program 2 AAL v povezavi s skupnim programom I „Daljše in bolj zdravo življenje“.

· Skupni program 2 AAL v povezavi z nadaljevanjem pobude EUROSTARS iz člena 185.

Prvi dve možnosti bi močno omejili razvoj nastajajočega trga EU za AAL. Zadnji dve možnosti zaradi svoje narave in področja ne nudita alternativ za program uporabnih raziskav.

5. Ocena učinkov

Učinki so bili ocenjeni z več zornih kotov. Različni scenariji so bili ocenjeni s primerjavo stroškov in koristi. Možnost 2 bi pomenila, da na evropski ravni ne bi bilo usklajevanja za inovacije na področju IKT, povezane z dejavnim in zdravim staranjem, in da države članice ne bi zagotavljale prispevka. V okviru te možnosti bi letne naložbe Evropske komisije v višini 23 milijonov EUR spodbudile skupaj okrog 33 milijonov EUR. Po drugi strani bi v okviru možnosti 1 in 3 isti znesek naložb Evropske komisije spodbudil precej večje naložbe, tj. 91 milijonov EUR.

Struktura udeležencev v projektih bi bila najprimernejša v okviru možnosti 3, ker predlaga več kot trikratno povečanje udeležbe uporabnikov ali njihovih organizacij, ki je potrebno v skladu z ugotovitvami iz vmesnega poročila in posvetovanj. Čas do uvedbe na trg bi v okviru možnosti 1 znašal dve do tri leta, medtem ko bi bil v okviru možnosti 2 verjetno precej daljši. Možnost 3 pomeni najkrajši čas do uvedbe rezultatov na trg, tudi zaradi poenotenja z evropskim partnerstvom za inovacije za dejavno in zdravo staranje.

Najpomembnejši gospodarski in družbeni učinki ter učinki na okolje skupnega programa 2 AAL bi se najbolj uresničili v okviru možnosti 3. Vlade bi pridobile koristi s stroškovno učinkovitimi rešitvami IKT, ki bi prispevale k dolgoročni trajnosti javnih financ. Program razvija namensko skupnost raziskovalcev in dobaviteljev rešitev. Končni uporabniki bi bili bolj vključeni, kar bi vplivalo na povečanje izbire izdelkov. Sinergije v javnem zdravstvu in varnosti bi bile najbolj omogočene prek evropskega partnerstva za inovacije za dejavno in zdravo staranje. Zato bi se lahko število držav članic povečalo, spodbujeno financiranje bi bilo na voljo za širše področje v primerjavi z možnostjo 1. Število potovanj bolnikov in njihovih negovalcev bi se v okviru možnosti 1 in 3 zmanjšalo zaradi rešitev telemonitoringa.

6. Primerjava možnosti

Na podlagi primerjav stroškov in koristi, strukture udeležencev projektov, oddaljenosti projektnih rezultatov od trga, vpliva na evropsko partnerstvo za inovacije za dejavno in zdravo staranje ter učinkov na cilje je možnost 3 priporočena kot prednostna možnost. Ta možnost bi nadaljevala z dobrimi rezultati sedanjega skupnega programa AAL in jih izboljšala z upoštevanjem priporočil iz vmesne ocene iz leta 2010 in posvetovanj ter s poenotenjem področja s področjem evropskega partnerstva za inovacije za dejavno in zdravo staranje.

7. Spremljanje in ocenjevanje

Leta 2017 bo opravljena vmesna ocena, da se ocenita kakovost in učinkovitost postopka izvajanja. Skupni program 2 AAL bi stalno spremljalo združenje AAL, letno pa tudi Evropska komisija. O rezultatih spremljanja bi se poročalo Komisiji in generalni skupščini skupnega programa AAL. Nekateri kazalniki, ki se lahko uporabijo, so:

· prispevek projektov iz skupnega programa 2 AAL k izvajanju strateškega izvedbenega načrta evropskega partnerstva za inovacije za dejavno in zdravo staranje;

· odstotek projektov, ki zagotavljajo nove izdelke, sisteme in storitve na trgu;

· število sodelujočih držav članic, število udeležencev v skupnem programu 2 AAL in letnem forumu skupnega programa AAL;

· število držav članic, ki so sposobne najti vse vrste udeležencev, vključno z organizacijami, ki zastopajo končne uporabnike in ponudnike storitev;

· količina dokazov o ukrepih za zmanjševanje stroškov zaradi uporabe IKT za dejavno in zdravo staranje.