[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 29.10.2009

COM(2009)609 konč.

Predlog

ODLOČBA SVETA

o odobritvi Franciji, da uporabi diferencirane ravni obdavčitve za pogonska goriva v skladu s členom 19 Direktive 2003/96/ES

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1) RAZLOGI ZA PREDLOG IN NJEGOVI CILJI

Obdavčitev energentov in električne energije v Skupnosti ureja Direktiva Sveta 2003/96/ES[1] (v nadaljnjem besedilu: Direktiva o obdavčitvi energije ali Direktiva).

V skladu s členom 19(1) Direktive, poleg določb zlasti iz členov 5, 15 in 17, lahko Svet na predlog Komisije državi članici soglasno dovoli uvedbo nadaljnjih izjem ali znižanj trošarin zaradi upoštevanja posebnih politik.

Cilj tega predloga je Franciji znotraj opredeljenih meja odobriti uporabo diferenciranih ravni obdavčitve plinskega olja in neosvinčenega bencina, z izjemo plinskega olja za komercialno uporabo. Razlikovanje naj bi odrazilo decentralizacijo določenih posebnih pristojnosti, ki so jih prej izvajale enote centralne ravni države, in prilagodilo davčno ureditev različnim gospodarskim razmeram regij.

2) ZAHTEVA IN NJENO SPLOšNO OZADJE

Z Odločbo Sveta 2005/767/ES[2] je bila Franciji za obdobje treh let odobrena uporaba diferenciranih ravni obdavčitve plinskega olja in neosvinčenega bencina zaradi upravne reforme, ki vsebuje decentralizacijo določenih posebnih pristojnosti, ki so jih prej izvajale enote centralne ravni države. V skladu s svojim členom 2 Odločba št. 2005/767/ES preneha veljati 31. decembra 2009.

Francoski organi so Komisijo s pismom z dne 12. avgusta 2009 v skladu s členom 19 Direktive obvestili, da nameravajo podaljšati uporabo diferenciranih ravni obdavčitve plinskega olja in neosvinčenega bencina po poteku omenjenega odstopanja. Zahtevali so podaljšanje Odločbe št. 2005/767/ES za dodatnih šest let, torej do 31. decembra 2015.

Francija trenutno na podlagi navedene odločbe uporablja shemo, ki francoskim upravnim regijam omogoča uporabo diferencirane ravni obdavčitve neosvinčenega bencina in plinskega olja, z izjemo plinskega olja za komercialno uporabo. Zadevni davek je Taxe Intérieure sur les Produits Pétroliers – Domači davek za naftne proizvode (TIPP), ki je trošarina.

Francoska vlada je uvedla navedeni ukrep, ki se uporablja od leta 2007, kot del nove faze decentralizacije pristojnosti, ki so se prej izvajale na nacionalni ravni. Ustavna reforma iz marca 2003 določa okvir za prenos državnih pristojnosti in odgovornosti na teritorialne organe (občine, departmaje, regije). Kot protiutež novim pristojnostim je bil del prihodka od TIPP-a dodeljen regijam. V tem okviru zadevni ukrep, namenjen za prilagoditev ureditev različnim trenutnim gospodarskim razmeram regij, upravnim regijam dovoli uporabo znižanja trošarine, ki se uporablja za goriva, porabljena na njihovem ozemlju. Ta regionalna razlika omogoča, da se prenesene pristojnosti uporabljajo na način, ki je bolj prilagojen posebnim značilnostim, potrebam in pričakovanjem vsake regije.

Delovanje ukrepa

Po shemi, na katero se nanaša ta zahteva, regionalni sveti o znesku znižanja glasujejo z upoštevanjem zakonskih omejitev in v skladu z dodeljenim odstopanjem.

Kot doslej bi znižanje izpolnjevalo naslednja merila:

– ne bi preseglo 3,54 EUR na hektoliter za neosvinčeni bencin ali 2,30 EUR na hektoliter za plinsko olje v celem obdobju odstopanja; znesek trošarine pred znižanjem se bi določil na 60,69 EUR na hektoliter neosvinčenega bencina in 42,84 EUR na hektoliter za plinsko olje, vendar bi se te ravni lahko sčasoma spremenile;

– raven obdavčenja po znižanju ne bi bila nikoli nižja od minimumov Skupnosti iz Direktive 2003/96/ES;

– znižanje se ne bi uporabljalo za plinsko olje za komercialno uporabo.

Nadzorni ukrepi in ukrepi glede pretoka

Kar zadeva zbiranje in nadzor trošarine za plinsko olje in bencin, bi se uporabljale enake ureditve kot doslej. Podrobnosti o teh ureditvah so opisane v poglavju 1.3 prvotnega predloga Komisije[3], na katerem temelji Odločba 2005/767/ES.

Argumenti francoskih organov v zvezi z vplivom ukrepa na notranji trg

Francoski organi navajajo, da ukrep ne bi vplival na pravilno delovanje notranjega trga, zlasti ker je obseg ukrepa omejen na goriva za nekomercialno uporabo. Poleg tega so razlike maloprodajnih cen goriva za nekomercialno uporabo med distribucijskimi omrežji višje od zneska razlik zaradi načrtovanega ukrepa. Po podatkih francoskih organov med to uporabo ni bilo pritožb glede izkrivljajočih učinkov ukrepa.

Po mnenju francoskih organov načrtovano znižanje ravni ne bi pomenilo državne pomoči, ker bi za družbe za cestne prevoze tovora veljala enaka raven trošarine za plinsko olje za komercialno uporabo ne glede na regijo, v kateri so ga kupili.

Predlagani ukrep zato ne bo povzročal izkrivljanja konkurence v prometnem sektorju in ne bo vplival na trgovino v Skupnosti.

Obstoječe določbe na področju, na katero se nanaša predlog

Direktiva Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije.

3) OCENA UKREPA V SKLADU S čLENOM 19 DIREKTIVE 2003/96/ES

Upoštevanje posebnih politik

Prvi pododstavek člena 19(1) Direktive se glasi, kakor sledi:

Razen določb prejšnjih členov, zlasti členov 5, 15 in 17, lahko Svet, na predlog Komisije, državi članici soglasno dovoli uvedbo nadaljnjih izjem ali znižanj zaradi upoštevanja posebnih politik.

Skladno z Odločbo Sveta 2005/767/ES zadevni ukrep izpolnjuje to zahtevo. Iz Odločbe izhaja, da se z regionalnim razlikovanjem ravni kot dela širše politike decentralizacije dosega poseben cilj politike, namreč povečanje upravne učinkovitosti. Štelo se je, da možnost regionalnega razlikovanja pomeni za regije dodatno spodbudo, da na pregleden način izboljšajo kakovost svojega upravljanja. Ista odločba zahteva, da so znižanja povezana z družbeno-ekonomskimi razmerami regij, v katerih se uporabljajo.

Glede tega so informacije, ki jih je predložila Francija, potrdile, da je dejansko mogoče povezati uporabo regionalne ravni pod nacionalno najvišjo ravnijo in družbeno-ekonomske razmere zadevnih regij. V prvem letu uporabe odstopanja leta 2007 je 13 regij uporabljalo znižano davčno stopnjo, vse pa so imele BDP na prebivalca pod nacionalnim povprečjem. V naslednjih dveh letih se je število regij, ki so uporabljale razlikovanje navzdol, občutno znižalo leta 2008 na tri in leta 2009 na dve. Regije, ki so ohranile znižane stopnje, so bile najrevnejše z vidika BDP[4].

Zato se lahko sklene, da je možnost prilagoditve nacionalne stopnje navzdol regionalnim organom omogočila uporabo zadevnega davka na način, ki je prilagojen družbeno-ekonomskim okoliščinam, ki prevladujejo na njihovem območju. Po drugi strani je opaziti prilagajanje regionalnih stopenj najvišji dovoljeni stopnji. Če bi ta trend sčasoma privedel do položaja, da bi bile davčne stopnje neosvinčenega bencina in plinskega olja enake na celem območju Francije, bi bilo to odstopanje brez vsakršne vsebine, saj je njen predmet izrecno regionalna spremenljivost stopenj in ne proračunski prenos dela trošarine iz osrednje države na regije. V tem primeru bi bilo treba ponovno oceniti, ali ta ukrep dejansko prispeva k doseganju zgoraj opisanega posebnega cilja politike.

Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije

V skladu s tretjim pododstavkom člena 19(1) Direktive se prouči vsak zahtevek, pri čemer se med drugim upoštevajo pravilno delovanje notranjega trga, potreba po zagotavljanju poštene konkurence ter zdravstvena, okoljska, energetska in transportna politika Skupnosti.

To preverjanje je že bilo izvedeno ob prvotni zahtevi Francije in je privedlo do sprejetja Odločbe Sveta 2005/767/ES. Kot je bilo navedeno v tej odločbi, je bilo ugotovljeno, da splošno delovanje ukrepa ne povzroča ovir trgovanju znotraj Skupnosti; istočasno je bilo določeno več pogojev za zagotovitev, da uporaba odstopanja ne bi oteževala delovanja notranjega trga in ne bi preprečila doseganja ciljev politik EU, zlasti na področjih energetike in okolja.

Komisija mora za možno podaljšanje sheme, ki ga je zahtevala Francija, zato oceniti, ali je bila glede na pogoje iz člena 1(2) in (3) prvotne odločbe med to uporabo dosežena usklajenost s cilji in politikami iz tretjega pododstavka člena 19(1) Direktive, tako da bi lahko načeloma pričakovali enako za obdobje od 1. januarja 2010.

V tem okviru je prav tako treba preveriti, ali se je politični okvir od sprejetja Odločbe 2005/767/ES bistveno spremenil ali bi se v prihodnosti lahko spremenil, tako da bi bistveno vplival na oceno.

Notranji trg in poštena konkurenca

V Odločbi Sveta 2005/767/ES se je tveganje izkrivljanja konkurence štelo za nizko zaradi strogih omejitev, predpisanih za razlikovanje stopenj dajatev med regijami, ki naj bi se izravnale z občutnimi cenovnimi razlikami med distribucijskimi omrežji, in izključitve plinskega olja za komercialno uporabo iz uporabe regionalno diferenciranih stopenj.

Kar zadeva ravni razlikovanja, je bila določena stroga omejitev, znižanja namreč niso večja od 35,4 EUR na 1 000 litrov neosvinčenega bencina ali 23,0 EUR na 1 000 litrov plinskega olja. Ta pogoj je Francija upoštevala. Poleg tega je Odločba določila, da znižanja niso višja od razlike med ravnmi obdavčitve plinskega olja za nekomercialno uporabo in plinskega olja za komercialno uporabo. Tudi ta drugi pogoj, ki naj bi zagotovil, da razlikovanje ne bi vplivalo na komercialni prometni sektor, je bil upoštevan.

Izkušnje, zbrane z uporabo odstopanja, ne zbujajo dvoma glede ocene iz leta 2005. Komisiji ni znano, da bi obstajale kakršne koli pritožbe glede izkrivljajočih učinkov ukrepa na trgovanje v Skupnosti. Drugič, ukrep je bil uporabljen le v omejenem obsegu zaradi tega, ker so se regije nagibale k prilagoditvi svojih stopenj navzgor višji nacionalni stopnji, kar je še dodatno omejilo tveganje izkrivljanj.

Prav tako ni bilo poročil o ovirah za pravilno delovanje notranjega trga, zlasti kar zadeva promet z zadevnimi proizvodi kot proizvodi, za katere velja trošarina.

Glede vidika državnih pomoči je treba najprej ponoviti, da je komercialna uporaba plinskega olja izključena iz tega ukrepa. Če pa bi drugi poslovni uporabniki, za katere ne velja opredelitev iz člena 7(3) Direktive o obdavčitvi energije, lahko imeli koristi od znižanih stopenj za neosvinčeni bencin ali pa bi prišlo do vpliva na konkurenco med proizvajalci naftnih derivatov, bi ukrep lahko predstavljal državno pomoč v skladu s členom 87(1) Pogodbe ES. Ker so znižane stopnje višje od minimumov Skupnosti, bi bila vsaka morebitna državna pomoč v skladu z Uredbo o splošnih skupinskih izjemah[5] in v skladu s členom 87(3)(c) Pogodbe.

Energetska in okoljska politika Skupnosti

Davki na energente povzročajo znižanje povpraševanja po teh proizvodih in zato znižujejo emisije, povezane z njihovo porabo. Zato mora Komisija oceniti, ali znižanje stopenj, ki se uporabljajo v nekaterih regijah, ne vodi k povečanju porabe goriva (in z njim povezanih emisij), kar bi bilo v nasprotju z zgoraj navedenim ciljem.

V Odločbi 2005/767/ES je Svet navedel, da bi uvedbo možnosti prilagoditve stopenj navzdol spremljalo zvišanje referenčne nacionalne stopnje v Franciji. Sklenil je, da je malo možnosti, da bi se globalni učinek nove sheme odrazil kot zmanjšanje spodbude za učinkovitost goriva, ker uporaba odstopanja regijam ne dovoljuje znižanja pod stopnjo, ki je na nacionalni ravni veljala pred uvedbo sheme. Svet je v Odločbi 2005/767/ES tudi sklenil, da obstaja majhno tveganje, da bi regionalne razlike privedle do razlik v maloprodajnih cenah, ki bi povzročile preusmeritve prometa, glede na to, da je bila raven razlikovanja nizka in so bile te razlike manj izrazite kot razlike v maloprodajnih cenah med distribucijskimi omrežji. Zato je bil mnenja, da ukrep načeloma ni bi smel priti v nasprotje s politiko Skupnosti na področju energetike in okolja.

Zdi se, da podatki, ki so jih francoski organi predložili o razvoju porabe goriva v navedenih regijah, ki so dejansko uporabljale znižano stopnjo, potrjujejo ugotovitve iz leta 2005. Dejansko ocena razvoja porabe goriva treh regij, ki so ohranile znižanje davkov več kot leto dni, kaže, da se je poraba bencina znižala bolj kot nacionalno povprečje za leta 2006–2008, medtem ko se je poraba plinskega olja v primerjavi s splošnim trendom zvišala. Na splošno za tri regije ni opaziti kakšnega jasnega trenda, po katerem bi se razlikovale od preostale Francije. Zato je zelo verjetno, da so svoje naredili drugi dejavniki kot znižanje trošarine.

Po drugi strani je cenovna prožnost za transportna goriva srednje- do dolgoročno običajno višja, medtem kot spodnji preglednici zajemata le izredno kratko obdobje. Zato se ne da izključiti, da bi bili učinki dolgoročne uporabe regionalnih znižanj davkov opaznejši. Vendar za zdaj nič ne kaže na to, da bi učinki kratkoročno presegli to, kar se pričakuje zaradi majhnega razpona v regionalnem razlikovanju.

SP 95 (v m3) |

2006 | 2007 | 2008 | % 07–06 | % 08–07 |

Poitou-Charentes | 315 278 | 320 837 | 308 729 | 1,76 % | -3,77 % |

Franche Compté | 179 450 | 171 456 | 163 904 | -4,45 % | -4,40 % |

Korzika | 97 333 | 97 082 | 93 045 | -0,26 % | -4,16 % |

Francija | 10 038 226 | 9 923 607 | 9 626 807 | -1,14 % | -2,99 % |

plinsko olje 95 (v m3) |

2006 | 2007 | 2008 | % 07-06 | % 08-07 |

Poitou-Charentes | 1 432 726 | 1 514 184 | 1 509 861 | 5,69 % | -0,29 % |

Franche Compté | 806 862 | 831 643 | 849 432 | 3,07 % | 2,14 % |

Korzika | 168 215 | 176 480 | 183 557 | 4,91 % | 4,01 % |

Francija | 37 740 477 | 39 003 877 | 38 909 562 | 3,35 % | -0,24 % |

Vir: CPDP

Razvoj v okviru politike Skupnosti

Energetska in okoljska politika Skupnosti sta področji, na katerih se je politika Skupnosti po dodelitvi prvotnega odstopanja občutno razvila in na kateri bi zadevna shema regionalizacije lahko vplivala. Aprila 2009 je bil sprejet paket ukrepov, ki na področju zmanjšanja emisij toplogrednih plinov določajo enostranski cilj 20 % do leta 2020. Prometni sektor zajema Odločba o delitvi prizadevanj[6], ki določa zavezujoče cilje na področju zmanjšanja emisij za vse države članice za obdobje 2013–2020.

V doglednem času bi to lahko vključevalo potrebo po reviziji okvira Skupnosti o obdavčitvi energije, da bi bil bolj usklajen s cilji energetske in okoljske politike. V tej fazi se ne da z gotovostjo trditi, koliko bodo te prilagoditve skladne z zadevnim odstopanjem. V tem okviru bi obnovitev odstopanja za obdobje šestih let, kar je najdaljše dovoljeno obdobje po členu 19(2) in ki ga zahteva Francija, lahko privedla do morebitnega konflikta s prihodnjim razvojem politik Skupnosti.

Komisija lahko zaradi zgoraj navedenih razlogov predlaga obnovitev dovoljenja za Francijo za uporabo diferenciranih ravni obdavčitve za pogonska goriva za obdobje še treh let. To bo Franciji omogočilo uporabo sheme za skupaj šest let, kakor je prvotno predlagala Komisija.

4) POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UČINKA

Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi

Ta predlog temelji na zahtevi Francije in zadeva le to državo članico.

Zbiranje in uporaba izvedenskih mnenj

Zunanje izvedensko mnenje ni bilo potrebno.

Ocena učinka

Ta predlog se nanaša na dovoljenje eni sami državi članici na njeno lastno zahtevo.

5) PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

Cilj tega predloga je dodeliti dovoljenje Franciji za odstopanje od splošnih določb Direktive Sveta 2003/96/ES in znotraj opredeljenih meja odobriti uporabo diferenciranih ravni obdavčitve plinskega olja in neosvinčenega bencina, z izjemo plinskega olja za komercialno uporabo.

Pravna podlaga

Člen 19 Direktive Sveta 2003/96/ES.

Načelo subsidiarnosti

Področje posredne obdavčitve, ki ga obravnava člen 93 Pogodbe ES, samo po sebi ni v izključni pristojnosti Skupnosti v smislu člena 5 Pogodbe ES.

Kljub temu sočasno izvajanje pristojnosti držav članic na tem področju strogo ureja in omejuje veljavna zakonodaja Skupnosti. V skladu s členom 19 Direktive 2003/96/ES je le Svet pooblaščen, da državi članici dovoli uvedbo nadaljnjih izjem ali znižanj, kot predvideva ta določba. Države članice ne morejo prevzeti te naloge Sveta.

Predlog je zato v skladu z načelom subsidiarnosti.

Načelo sorazmernosti

Predlog je v skladu z načelom sorazmernosti. Znižanje davkov ne presega tega, kar je potrebno za doseganje zadevnega cilja.

Izbira instrumentov

Predlagani instrumenti: odločba Sveta.

Člen 19 Direktive 2003/96 določa le to vrsto ukrepov.

6) PRORAČUNSKE POSLEDICE

Ta ukrep ne povzroča finančne in administrativne obremenitve Skupnosti. Predlog torej ne vpliva na proračun Skupnosti.

Predlog

ODLOČBA SVETA

o odobritvi Franciji, da uporabi diferencirane ravni obdavčitve za pogonska goriva v skladu s členom 19 Direktive 2003/96/ES

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju predloga Komisije[7],

ob upoštevanju Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije[8] ter zlasti člena 19 Direktive,

ob upoštevanju naslednjega:

1. Odločba Sveta 2005/767/ES Franciji za obdobje treh let odobri uporabo diferenciranih ravni obdavčitve plinskega olja in neosvinčenega bencina. Ta odobritev je bila zahtevana v okviru upravne reforme, ki vsebuje decentralizacijo določenih posebnih pristojnosti, ki so jih prej izvajale enote centralne ravni države. Odločba 2005/767/ES preneha veljati 31. decembra 2009.

2. Francija je v pismu z dne 12. avgusta 2009 zaprosila za odobritev nadaljnje uporabe diferenciranih ravni obdavčitve pod enakimi pogoji za obdobje dodatnih šest let po navedenem poteku.

3. Odločba Sveta 2005/767/ES je bila sprejeta na podlagi tega, da je ukrep, za katerega je zaprosila Francija, izpolnjeval zahteve iz člena 19 Direktive. Zlasti se je štelo, da navedeni ukrep ne bi oviral pravilnega delovanja notranjega trga. Veljalo je tudi, da je v skladu z ustreznimi politikami Skupnosti.

4. Nacionalni ukrep je del politike za zvišanje upravne učinkovitosti z izboljšanjem kakovosti in znižanjem stroškov javnih storitev ter tudi politike subsidiarnosti. Za regije pomeni dodatno spodbudo, da na pregleden način izboljšajo kakovost svojega upravljanja. Odločba Sveta 2005/767/ES v zvezi s tem zahteva, da so znižanja povezana z družbeno-ekonomskimi razmerami regij, v katerih se uporabljajo. Do zdaj so možnost za zmanjšanje uporabljale le regije z BDP, ki je nižji od povprečnega. Na splošno nacionalni ukrep temelji na preudarkih posebnih politik.

5. Stroge omejitve, določene za regionalno razlikovanje ravni, in izključitev plinskega olja, ki se uporablja za komercialne namene, iz obsega ukrepa pomenijo, da je tveganje izkrivljanja konkurence na notranjem trgu zelo nizko. Poleg tega je uporaba ukrepa do zdaj pokazala, da v regijah obstaja zelo izrazit trend uporabe najvišje dovoljene stopnje, kar še dodatno zniža kakršno koli tveganje izkrivljanja konkurence.

6. Prav tako ni bilo poročil o ovirah za pravilno delovanje notranjega trga, zlasti kar zadeva promet z zadevnimi proizvodi kot proizvodi, za katere velja trošarina.

7. V tem času je nacionalni ukrep sledil povečanju davka, enakem stopnji znižanja, ki je bila ponujena regijam. Na podlagi navedenega, glede na pogoje iz dovoljenja in zbranih izkušenj se v tej fazi ukrep ne zdi v nasprotju z energetsko in okoljsko politiko Skupnosti.

8. Iz odstavka 2 člena 19 Direktive 2003/96/ES izhaja, da mora biti vsako dovoljenje, dodeljeno na podlagi tega člena, strogo časovno omejeno. Zaradi možnega prihodnjega razvoja okvira Skupnosti o obdavčitvi energije je treba to dovoljenje omejiti na obdobje treh let.

SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1

1. Franciji se dovoli uporaba znižanih ravni obdavčitve neosvinčenega bencina in plinskega olja, uporabljenih kot gorivo. Plinsko olje za komercialno uporabo v smislu člena 7(2) Direktive 2003/96/ES ni upravičeno do takšnih znižanj.

2. Upravnim regijam se sme dovoliti uporaba diferenciranih znižanj, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

- (a) znižanja niso višja od 35,4 EUR na 1 000 litrov neosvinčenega bencina ali 23 EUR na 1 000 litrov plinskega olja;

- (b) znižanja niso višja od razlike med ravnmi obdavčitve plinskega olja za nekomercialno uporabo in plinskega olja za komercialno uporabo;

- (c) znižanja upoštevajo objektivne družbeno-ekonomske razmere v regijah, v katerih se uporabljajo;

- (d) uporaba regionalnih znižanj regiji ne dovoljuje konkurenčne prednosti pri trgovanju znotraj Skupnosti.

3. Znižane ravni morajo biti v skladu z zahtevami Direktive 2003/96/ES, zlasti z najnižjimi ravnmi iz člena 7.

Člen 2

Ta odločba se uporablja od 1. januarja 2010 in preneha veljati 31. decembra 2012.

.

Člen 3

Ta odločba je naslovljena na Francosko republiko.

V Bruslju,

Za Svet

Laszlo KOVACS Član Komisije

[1] Direktiva Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (UL L 283, 31.10.2003, str. 51); Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z direktivama 2004/74/ES in 2004/75/ES (UL L 157, 30.4.2004, str. 87 in 100).

[2] UL L 290, 4.11.2005, str. 25.

[3] Predlog odločbe Sveta o odobritvi Franciji uporabe drugačne ravni obdavčenja za goriva v skladu s členom 19 Direktive 2003/96/ES, COM(2004) 597 konč.

[4] Leta 2007 so naslednje regije uporabile za znižanje: Alzacija, Akvitanija, Auvergne, Burgundija, Bretanja, Šampanja-Ardeni, Korzika, Franche-Comté, Languedoc-Rousillon, Limousin, Midi-Pyrénées, Basse-Normandie, Pays de la Loire, Poitou-Charentes, Provansa-Alpe-Azurna obala, Rona-Alpe; leta 2008 so bile to Korzika, Franche-Comté in Poitou-Charentes; leta 2009 sta bili to Korzika in Poitou-Charentes.

[5] Uredba Komisije (ES) št. 800/2008 z dne 6. avgusta 2008 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive s skupnim trgom z uporabo členov 87 in 88 Pogodbe (Uredba o splošnih skupinskih izjemah), UL L 214, 9.8.2008, str. 3.

[6] Odločba št. 406/2009/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o prizadevanju držav članic za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, da do leta 2020 izpolnijo zavezo Skupnosti za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, UL L 140, 5.6.2009, p. 136. V primeru Francije je cilj -14 %.

[7] UL C , , str.

[8] UL L 283, 31.10.2003, str. 51.