OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Konvencijo o ohranjanju in upravljanju virov saja v osrednjem Beringovem morju (Convention on the Conservation and Management of Pollock resources in the Central Bering Sea, v nadaljnjem besedilu: Konvencija) so leta 1994 podpisale Poljska, Kitajska, Japonska, Republika Koreja, Rusija in Združene države Amerike. Cilji Konvencije so naslednji: (i) vzpostaviti mednarodni režim za ohranjanje, upravljanje in optimalno izrabo virov saja na območju Konvencije; (ii) obnoviti in ohraniti vire saja v Beringovem morju na ravneh, ki bodo omogočile njihov največji trajnostni donos; (iii) sodelovati pri zbiranju in preučevanju stvarnih informacij v zvezi s sajem in drugimi živimi morskimi viri v Beringovem morju in (iv) ob strinjanju pogodbenic vzpostaviti forum, na katerem bi razmislili o uvedbi potrebnih ukrepov za ohranjanje in upravljanje živih morskih virov poleg saja na območju Konvencije, kot bo morda potrebno v prihodnosti.

Gospodarski ribolov na območju Konvencije, ki je dosegel vrhunec leta 1989 z ulovi do 1 447 600 ton na leto, je z moratorijem zaprt od leta 1993. Nadaljevanje moratorija je podprto z znanstvenimi dokazi, ki ves čas prikazujejo izjemno počasno obnovo staležev saja. Vendar pa se gospodarski ribolov nadaljuje v izključnih ekonomskih conah ZDA in Rusije.

Sodelovanje Evropske unije pri Konvenciji

Poljska je pogodbenica te organizacije od leta 1994. Po pridružitvi Poljske Evropski uniji leta 2004 je na podlagi odstavka 1 člena 6(9) Akta o pristopu ohranjanje in upravljanje virov saja v osrednjem Beringovem morju začela upravljati Evropska unija. Vendar besedilo Konvencije trenutno omogoča le članstvo držav, zato bi ga bilo treba spremeniti, da bi Evropska unija lahko postala pogodbenica kot organizacija za regionalno gospodarsko povezovanje. S sklepom Sveta je bila Republika Poljska pooblaščena, da se v interesu Evropske unije pogaja o spremembi Konvencije, ki bi omogočila sodelovanje Evropske unije kot polnopravne pogodbenice Konvencije. V ta namen je Republika Poljska predlagala spremembo Konvencije, da bi omogočila sodelovanje organizacij za regionalno gospodarsko povezovanje in da bi omogočila Evropski uniji, da postane pogodbenica Konvencije. Republika Poljska je oktobra 2016 depozitarju Konvencije predlagala spremembo Konvencije, depozitar pa je leta 2017 pogodbenicam poslal spremembo.

Posledice članstva EU

Trenutno so posledice sodelovanja Evropske unije pri Konvenciji omejene, glede na to, da članstvo ne zahteva nobenih proračunskih prispevkov (organizacija nima sekretariata) in da se bo moratorij po pričakovanjih v bližnji prihodnosti še nadaljeval. Če pa bi se ribolov ponovno odprl, bi bila vloga EU spodbujati načela in standarde skupne ribiške politike v tej mednarodni organizaciji, zlasti sprejetje upravljalnih ukrepov na podlagi najboljših znanstvenih spoznanj.

Interes EU za Konvencijo izvira predvsem iz njene odgovornosti, da zagotovi ohranjanje in upravljanje živih morskih virov v EU in zunaj nje.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

Regionalne organizacije za upravljanje ribištva so: mednarodne organizacije držav, v nekaterih primerih obalnih držav, organizacije za regionalno gospodarsko povezovanje, kot je EU, in ribolovni subjekti z ribolovnimi interesi na zadevnem območju. Nekatere regionalne organizacije za upravljanje ribištva upravljajo vse staleže rib na določenem območju, druge pa se osredotočajo na izrazito selivske vrste, zlasti tuna, na obsežnih geografskih območjih. Čeprav imajo nekatere le svetovalno vlogo, jih ima večina upravljavska pooblastila za določanje omejitev ulova in ribolovnega napora, tehničnih ukrepov in obveznosti nadzora. Evropska unija, ki jo zastopa Komisija, v skladu s sporočilom Komisije z naslovom „Participation in regional fisheries organisations (RFOs)“ (Sodelovanje v regionalnih organizacijah za upravljanje ribištva), členoma 28 in 29 Uredbe (EU) št. 1380/2013 o skupni ribiški politiki in sklepi Sveta z dne 19. marca 2012 o sporočilu Komisije o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike opravlja dejavno vlogo v šestih organizacijah v zvezi s tuni in enajstih organizacijah, ki niso povezane s tuni. Skupno sporočilo visokega predstavnika EU za zunanje zadeve in varnostno politiko ter Evropske komisije o mednarodnem upravljanju oceanov: agenda za prihodnost naših oceanov in sklepi Sveta z dne 3. aprila 2017 o navedenem skupnem sporočilu spodbujajo ukrepe za podporo in povečanje učinkovitosti regionalnih organizacij za upravljanje ribištva in po potrebi za izboljšanje njihovega vodenja. To je glavna značilnost ukrepanja EU v okviru teh forumov.

•Skladnost z drugimi politikami Unije

Članstvo Unije v Konvenciji je v celoti skladno s sklepi Sveta z dne 23. oktobra 2020 v zvezi s sporočilom Komisije o strategiji EU za biotsko raznovrstnost do leta 2030.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga