EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 3.3.2021 COM(2021) 95 final 2021/0051(CNS) Predlog SKLEP SVETA o režimu pristaniških pristojbin v najbolj oddaljenih francoskih regijah in spremembi Sklepa št. 940/2014/EU

{SWD(2021) 44 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji Določbe Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) se uporabljajo za najbolj oddaljene regije Unije. Vendar so najbolj oddaljene francoske regije izključene iz ozemeljske uporabe direktiv o DDV in trošarinah. Določbe PDEU, zlasti člen 110, načeloma ne dopuščajo drugačne obdavčitve v najbolj oddaljenih francoskih regijah za lokalne proizvode in proizvode s poreklom iz celinske Francije, drugih držav članic ali tretjih držav. Člen 349 PDEU kljub temu določa možnost uvedbe posebnih ukrepov v korist najbolj oddaljenih regij zaradi trajnih omejitev, ki vplivajo na njihov ekonomski in socialni položaj. Taki ukrepi zadevajo različne politike, vključno z davčno politiko. Pristaniške pristojbine so posredni davki, ki veljajo samo v najbolj oddaljenih francoskih regijah, in sicer na Martiniku, Gvadelupu, v Francoski Gvajani, na Reunionu in Mayottu. Ta davek se uporablja za uvoz blaga, ne glede na njegov izvor, in za dobavo blaga, ki jo za plačilo opravijo osebe, ki opravljajo proizvodne dejavnosti. Načeloma se uporablja na enak način za lokalno proizvedene proizvode in uvožene proizvode. Vendar Sklep Sveta št. 940/2014/EU z dne 17. decembra 2014 Franciji dovoljuje, da do 31. decembra 2020 določi oprostitve ali znižanja pristaniških pristojbin za nekatere proizvode, za katere obstaja lokalna proizvodnja, saj bi znaten uvoz lahko ogrozil ohranitev lokalne proizvodnje, dodatni stroški pa bi povečali neto ceno lokalne proizvodnje v primerjavi s proizvodi od drugod. Priloga k navedenemu sklepu vsebuje seznam proizvodov, za katere se lahko uporabljajo oprostitve ali znižanja davkov. Razlika v obdavčitvi med lokalno proizvedenimi in drugimi proizvodi ne sme presegati 10, 20 ali 30 odstotnih točk, odvisno od proizvoda. Namen teh razlik v obdavčitvi je odtehtati neugoden konkurenčni položaj, s katerim se najbolj oddaljene francoske regije še vedno soočajo ter zaradi katerega so proizvodni stroški in s tem neto cena lokalno proizvedenih proizvodov višji. Brez posebnih ukrepov lokalni proizvodi ne bi mogli konkurirati proizvodom od drugod, tudi če se upoštevajo stroški prevoza. To bi ogrozilo ohranjanje lokalne proizvodnje, ki ima višje proizvodne stroške zaradi trajnih posebnih omejitev teh regij. Francoski organi so 1. marca 2019 Komisijo zaprosili, naj režim pristaniških pristojbin obnovi po 31. decembru 2020. Zaradi predvidenega izteka veljavnosti sklepa Sveta je Komisija predhodno začela zunanjo študijo, da bi ocenila sedanji režim in morebitne posledice različnih možnosti za obdobje po letu 2020. Na podlagi te študije Komisija meni, da je odobritev zahtevanega podaljšanja upravičena z nekaterimi spremembami obstoječega režima. S Sklepom Sveta (EU) 2020/1793 z dne 16. novembra 2020 je bilo podaljšano obdobje uporabe Sklepa Sveta št. 940/2014/EU za šest mesecev, tj. do 30. junija 2021 namesto do 31. decembra 2020, da bi francoskim organom omogočili, da zberejo vse potrebne informacije, katerih zbiranje je bilo odloženo zaradi zdravstvene krize zaradi COVID-19, in da bi imela Komisija na voljo dovolj časa za predložitev uravnoteženega predloga, ki upošteva različne zadevne interese. Ta predlog zato vzpostavlja pravni okvir za davek, tako imenovane pristaniške pristojbine, po 30. juniju 2021, in sicer z vzpostavitvijo novega režima odstopanj za obdobje od 1. januarja 2022 do 31. decembra 2027 in revizijo sedanjih določb, da bi bil režim prožnejši in preglednejši. Hkrati za šest mesecev, tj. do 31. decembra 2021, podaljšuje Sklep št. 940/2014/EU, da bi imela Francija čas za prenos tega novega režima, ki se bo uporabljal med 1. januarjem 2022 in 31. decembrom 2027, v svojo nacionalno zakonodajo. Predlagane spremembe v primerjavi s sedanjim režimom so naslednje: (a)opredelitev meril za izbor proizvodov, upravičenih do razlike v obdavčitvi. Proizvodi s seznama so bili izbrani na podlagi utemeljitve dodatnih proizvodnih stroškov, ki povečujejo neto ceno lokalne proizvodnje v primerjavi s proizvodi od drugod in ogrožajo konkurenčnost lokalno proizvedenih proizvodov. Kadar: (1)ima lokalna proizvodnja manj kot 5-odstotni tržni delež, (2)ali če njen tržni delež presega 90 %. Zahtevana so bila dodatna dokazila, s katerimi je mogoče dokazati vse naslednje okoliščine ali nekatere od njih:

–delovno intenzivna proizvodnja, –nova proizvodnja ali proizvodnja, ki dopolnjuje ponudbo, namenjena diverzifikaciji proizvodnje podjetja, –proizvodnja, ki je strateškega pomena za lokalni razvoj (npr. na področjih krožnega gospodarstva, kot so predelava lesa, povečanje biotske raznovrstnosti in varstvo okolja), –inovativna proizvodnja ali proizvodnja z visoko dodano vrednostjo, –proizvodnja, pri katerih bi motnje v oskrbi od drugod lahko ogrozile gospodarstvo ali prebivalstvo ozemlja, kot so gradbeni materiali in živilski proizvodi, –proizvodnja, ki lahko obstaja le, če ima zaradi majhnosti trgov v najbolj oddaljenih regijah prevladujoč položaj na trgu, –proizvodnja medicinskih izdelkov in osebne zaščitne opreme, potrebnih za reševanje zdravstvenih kriz; (b)uvedba dveh najvišjih stopenj obdavčenja, in sicer 20 in 30 odstotnih točk, namesto sedanjih treh. Kljub temu dovoljena razlika v obdavčitvi ne bi smela presegati dokazanih dodatnih stroškov; (c)zvišanje praga pristaniških pristojbin na 550 000 EUR. V okviru predlagane ureditve gospodarski subjekti, katerih letni promet ne presega tega praga, ne bi bili zavezani plačilu davka, tj. pristaniških pristojbin. Vendar tega zneska tega davka ne morejo odbiti od davka na svoj dohodek. Namen tega je iz obdavčitve izvzeti proizvodnjo malih kmetov, zmanjšati njihovo upravno breme in podpreti njihov razvoj. Ta ukrep je upravičen zaradi majhnega vpliva na proračun in na izkrivljanje konkurence glede na majhno število zadevnih gospodarskih subjektov; (d)nadomestitev vmesnega poročila s poročilom z dne 30. septembra 2025, ki bi moralo vsebovati vsaj informacije iz Priloge II k Sklepu. Ti elementi bodo podlaga za obnovitev režima. Cilj tega predloga je zmanjšati breme ocenjevanja režima, ki je po nepotrebnem pogosto, ter povečati uporabnost in učinkovitost dejavnosti spremljanja in ocenjevanja. Poleg tega so francoski organi v zvezi z oceno dodatnih proizvodnih stroškov, ki naj bi se izravnali z razliko v obdavčitvi, za vsako štirimestno tarifno številko carinske nomenklature predložili oceno dodatnih proizvodnih stroškov, ki jih imajo lokalna podjetja in ki so v glavnem naslednji: stroški dobave, plače, višji stroški energije, finančni stroški, ki izhajajo iz skladiščenja večjih zalog, višji stroški vzdrževanja, premajhna izkoriščenost proizvodne opreme, višji finančni stroški. Priloga k Sklepu vsebuje seznam proizvodov, za katere se lahko uporabljajo oprostitve ali znižanja pristaniških pristojbin. Razlika v obdavčitvi med lokalno proizvedenimi in drugimi proizvodi ne sme presegati 20 ali 30 odstotnih točk, odvisno od proizvoda. V delu (a) Priloge so navedeni proizvodi, pri katerih razlika v obdavčitvi ne sme presegati 20 odstotnih točk, v delu (b) pa tisti, pri katerih razlika ne sme presegati 30 odstotnih točk. Proizvodi iz Priloge so večinoma enaki tistim iz Priloge k Sklepu Sveta št. 940/2014/EU. Vendar je popoln pregled seznamov privedel do umika številnih proizvodov, za katere razlika v obdavčitvi ni bila več upravičena. Po drugi strani pa so bili dodani proizvodi, ki niso vključeni v Sklep št. 940/2014/EU, za katere se je bodisi začela nova proizvodnja ali pa se je proizvodnja nadalje razvila. Nazadnje, nekateri proizvodi so bili ohranjeni na seznamih, vendar se je dovoljena razlika v obdavčitvi spremenila navzgor ali navzdol, da so se upoštevale spremembe dodatnih stroškov. •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike V sporočilu iz leta 2017 o trdnejšem in prenovljenem strateškem partnerstvu z najbolj oddaljenimi regijami Evropske unije je poudarjeno, da se najbolj oddaljene regije še naprej soočajo z resnimi izzivi, od katerih jih je veliko trajnih. V tem sporočilu je predstavljen nov pristop Komisije k spodbujanju razvoja najbolj oddaljenih regij s čim večjim izkoriščanjem njihovih prednosti in priložnosti, ki jih ponujajo novi nosilci rasti in ustvarjanja delovnih mest.

V tem okviru je cilj tega predloga spodbujati lokalno proizvodnjo in tako podpirati zaposlovanje v najbolj oddaljenih francoskih regijah. S tem predlogom se obnavlja konkurenčnost te lokalne proizvodnje in tako preprečuje prikrajšanost, ki izhaja iz njenega geografskega in gospodarskega položaja. Dopolnjuje program možnosti za oddaljene in otoške regije (POSEI), ki je namenjen podpori primarnega sektorja in proizvodnji surovin, Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo (ESPR) ter Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR), ki vključuje posebna dodatna sredstva za nadomestitev dodatnih stroškov najbolj oddaljenih regij, ki jih imajo zaradi trajnih omejitev. Poleg tega je potrebna skladnost s pravili kmetijske politike privedla do izključitve razlike v obdavčitvi za vse živilske proizvode, ki izpolnjujejo pogoje za pomoč v skladu s poglavjem III Uredbe (EU) št. 228/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. Marca 2013 o posebnih ukrepih za kmetijstvo v najbolj oddaljenih regijah Unije, in zlasti v okviru posebnega režima preskrbe. •Skladnost z drugimi politikami Unije Predlog je skladen s strategijo enotnega trga iz leta 2015, s katero si Komisija prizadeva vzpostaviti poglobljeni in pravičnejši enotni trg, ki bo koristil vsem deležnikom. Eden od ciljev predlaganega ukrepa je ublažiti dodatne stroške, s katerimi se soočajo podjetja v najbolj oddaljenih regijah in ki ovirajo njihovo polno udeležbo na enotnem trgu. Zaradi omejenega obsega zadevne proizvodnje v najbolj oddaljenih francoskih regijah ni predvidenih negativnih posledic za nemoteno delovanje enotnega trga. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Pravna podlaga tega predloga je člen 349 PDEU, ki Svetu omogoča, da sprejme posebne določbe, ki določajo pogoje uporabe Pogodb za najbolj oddaljene regije EU. • Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) Samo Svet lahko na podlagi člena 349 PDEU sprejme posebne ukrepe v korist najbolj oddaljenih regij zaradi obstoja trajnih omejitev, ki vplivajo na njihov ekonomski in socialni položaj, s katerimi se prilagodi uporaba pogodb za te regije, vključno s skupnimi politikami. To velja tudi za odobritev odstopanj od člena 110 PDEU. Predlog je torej v skladu z načelom subsidiarnosti. •Sorazmernost Ta predlog je v skladu z načelom sorazmernosti, kot je določeno v členu 5(4) Pogodbe o Evropski uniji. Ta predlog se nanaša samo na proizvode, za katere so bili dokazani dodatni stroški, ki jih imajo lokalno proizvedeni proizvodi. Poleg tega je največja razlika v obdavčitvi, predlagana za vsak proizvod iz tega predloga, omejena na to, kar je potrebno glede na dodatne stroške vsake zadevne lokalne proizvodnje. Zato davčna obremenitev proizvodov, ki so bili uvoženi v najbolj oddaljene francoske regije, ne presega tistega, kar je v zvezi s temi proizvodi potrebno za nadomestitev zmanjšane konkurenčnosti lokalno proizvedenih proizvodov. Tako se bodo dosegli cilji Pogodbe, ki so zagotoviti pravilno in učinkovito delovanje notranjega trga. •Izbira instrumenta Predlaga se sklep Sveta, ki bo nadomestil Sklep Sveta št. 940/2014/EU. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z DELEŽNIKI IN OCEN UČINKA • Naknadne ocene/preverjanja primernosti obstoječe zakonodaje Področje uporabe režima pristaniških pristojbin je prilagojeno potrebam zadevnih gospodarskih subjektov. Namen tega režima je podpreti lokalne proizvode in hkrati zmanjšati razlike v konkurenčnosti med lokalnimi proizvodi in proizvodi s poreklom iz drugih regij, ob upoštevanju trajnih omejitev, ki povečujejo proizvodne stroške in s tem neto ceno lokalno proizvedenih proizvodov. Režim pristaniških pristojbin krije približno polovico dodatnih stroškov. Razlike v obdavčitvi, ki so se uporabljale v obdobju 2014–2020, so se izkazale za sorazmerne z izračunanimi dodatnimi stroški. Rezultati analize kvantitativnih podatkov zunanje študije kažejo, da bi se brez režima pristaniških pristojbin uspešnost lokalne proizvodnje znatno poslabšala. Približno 37 % vrednosti proizvodov, za katere velja razlika v obdavčitvi (približno 850 milijonov EUR), se je doseglo z razliko v obdavčitvi, kar je pozitivno vplivalo na zaposlovanje – ki se od leta 2014 povečuje v sektorjih, ki imajo koristi od pristaniških pristojbin (v primerjavi z zmanjšanjem v sektorjih, ki od njih nimajo koristi) – in na število dejavnih podjetij, ki se je v istem obdobju povečalo za približno 1,7 % (v primerjavi s skupnim zmanjšanjem v višini 3 %). Po drugi strani pa ni dokazov o vplivu na naložbe in diverzifikacijo lokalne proizvodnje. Razmerje med stroški in koristmi režima pristaniških pristojbin je na splošno pozitivno, pri čemer povečana lokalna proizvodnja nastane zaradi razlik v obdavčitvi, ki je 2,5-krat višja od „stroškov“ ukrepa. Uporaba režima pristaniških pristojbin ni privedla do nadomestitve uvoza. V praksi je večina lokalnih proizvodov, za katere velja razlika v obdavčitvi, sčasoma doživela izgubo tržnega deleža, kar potrjuje, da je režim pristaniških pristojbin ukrep, ki zmanjšuje izgubo konkurenčnosti lokalne proizvodnje in ne toliko razvojni instrument. Kar zadeva vpliv razlik v obdavčitvi v obliki pristaniških pristojbin na cene življenjskih potrebščin in življenjske stroške v najbolj oddaljenih francoskih regijah, zunanja študija ugotavlja, da je ta vpliv majhen, saj dodatni davek na proizvode, ki so upravičeni do razlike v obdavčitvi, ne presega 1,5 % končne potrošnje v najbolj oddaljenih regijah.

Nazadnje, rezultati analize podatkov o regionalni trgovini kažejo, da imajo razlike v obdavčitvi v obliki pristaniških pristojbinah majhen vpliv na količino uvoza iz držav CARIFORUM ter Južne in Vzhodne Afrike. Poleg tega bi morebitna popolna odprava pristaniških pristojbin zelo omejeno vplivala na uvoz proizvodov iz teh držav (približno 2 milijona EUR), vendar bi zelo negativno vplivala na lokalno proizvodnjo (približno 300 milijonov EUR). To bi koristilo predvsem izvoznikom iz EU in tretjih držav, ki niso CARIFORUM, ter Južni in Vzhodni Afriki. • Posvetovanja z deležniki V okviru te pobude je bilo opravljeno obsežno posvetovanje z glavnimi političnimi in gospodarskimi akterji, vključno z intervjuji (80) in obiski v treh regijah (Reunion, Gvadelup in Martinik) ter raziskavo podjetij v teh najbolj oddaljenih regijah (196), ki je zajela vseh pet zadevnih regij. Ta ciljno usmerjena (spletna) raziskava gospodarskih subjektov je potekala predvsem prek trgovinskih združenj, ki delujejo na različnih ozemljih, pa tudi prek neposrednih vabil 15 420 podjetjem, uvrščenim na sezname, ki so jih predložile gospodarske zbornice. Med posvetovanjem je bila pozornost namenjena potrebi po zagotovitvi ustrezne pokritosti in dobrega ravnovesja med zadevnimi deležniki. Namen posvetovanja je bil zlasti vključiti vse ustrezne javne organe v smislu ravni upravljanja (centralne in lokalne) in področij pristojnosti (organi za oblikovanje politik, davčne in carinske uprave, statistični uradi itd.). Poleg tega so bili v to posvetovanje vključeni tudi predstavniki lokalnih proizvodnih sektorjev, tj. upravičencev do razlik v obdavčitvi pristaniških pristojbin, ter sektorjev trgovine in storitev, ki jih ta razlika v obdavčitvi neposredno ali posredno zadeva. • Ocena učinka Ta analiza učinka se pripravlja kot vzporeden projekt, naknadni oceni sedanjega režima sledi v prihodnost usmerjena analiza. Ta analiza morebitnih učinkov nadaljevanja in morebitne spremembe obstoječega režima je bila določena v analitičnem dokumentu, skupaj z oceno režima v Prilogi. Ta dokument je bil pripravljen na podlagi zunanje študije in informacij, ki jih je predložila Francija. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Predlog ne vpliva na proračun Evropske unije. 5.DRUGI ELEMENTI •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Režim traja šest let, in sicer do 31. decembra 2027. Ne glede na to bo treba predhodno oceniti rezultate uporabe tega režima. Francija bo zato najpozneje 30. septembra 2025 predložila poročilo o uporabi režima obdavčitve za obdobje 2019–2024. To poročilo bo med drugim vključevalo naslednje: –informacije o dodatnih proizvodnih stroških, –morebitna izkrivljanja konkurence in posledice za notranji trg, –informacije, potrebne za oceno režima, glede meril uspešnosti, učinkovitosti, ustreznosti, skladnosti z drugimi politikami EU in dodane vrednosti EU. V poročilu bi bilo treba zbrati tudi prispevke vseh deležnikov o stopnji in razvoju njihovih dodatnih proizvodnih stroškov, njihovih stroških usklajevanja in morebitnih primerih izkrivljanja trga. Za zagotovitev, da informacije, ki jih zberejo francoski organi, vsebujejo potrebne podatke, ki Komisiji omogočajo, da sprejme informirano odločitev o veljavnosti in izvedljivosti režima v prihodnosti, je Komisija pripravila posebne smernice o zahtevanih informacijah. Te informacije so na voljo v Prilogi II k predlogu. Kolikor je mogoče, so te smernice skupne drugim podobnim režimom, ki veljajo v najbolj oddaljenih regijah EU. Komisiji bodo omogočile, da ugotovi, ali še obstajajo razlogi za razliko v obdavčitvi v obliki pristaniških pristojbin, ali so davčne ugodnosti, dodeljene Franciji, še vedno sorazmerne in ali so možni alternativni ukrepi temu režimu, ki upoštevajo njegovo mednarodno razsežnost. Ko bodo francoski organi predložili poročilo o spremljanju, bo Komisija ocenila učinke razlik v obdavčitvi in potrebo po spremembah. •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga

Ta del ni relevanten, ker določbe predloga govorijo zase. 2021/0051 (CNS) Predlog SKLEP SVETA o režimu pristaniških pristojbin v najbolj oddaljenih francoskih regijah in spremembi Sklepa št. 940/2014/EU

SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 349 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta, v skladu s posebnim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Določbe Pogodbe, ki se uporabljajo za najbolj oddaljene francoske regije, načeloma ne dopuščajo razlike v obdavčitvi med lokalnimi proizvodi in proizvodi iz celinske Francije ali drugih držav članic. Člen 349 Pogodbe kljub temu določa možnost uvedbe posebnih ukrepov v korist najbolj oddaljenih regij zaradi trajnih omejitev, ki vplivajo na njihov ekonomski in socialni položaj. (2)Zato je treba sprejeti posebne ukrepe, zlasti za določitev pogojev za uporabo Pogodbe v najbolj oddaljenih francoskih regijah. Ti ukrepi morajo upoštevati posebne značilnosti in omejitve teh regij, ne da bi s tem ogrozili celovitost in povezanost pravnega reda Unije, vključno z notranjim trgom in skupnimi politikami. Neugoden konkurenčni položaj najbolj oddaljenih francoskih regij je omenjen v členu 349 Pogodbe: oddaljenost, otoška lega, njihova majhnost, težavna topografija in podnebje ter njihova odvisnost od maloštevilnih proizvodov. Te trajne omejitve pomenijo, da so najbolj oddaljene regije odvisne od surovin in energije, obveznosti ustvarjanja večjih zalog, majhnosti lokalnega trga v povezavi z nizko ravnjo izvozne dejavnosti itd. Ta neugoden konkurenčni položaj povzroča višje proizvodne stroške in s tem neto cene lokalno proizvedenih proizvodov, ki bi bili brez posebnih ukrepov manj konkurenčni v primerjavi s tistimi iz tretjih držav, tudi ob upoštevanju stroškov prevoza v najbolj oddaljene francoske regije. To bi ogrozilo ohranjanje lokalne proizvodnje. Zato je treba sprejeti posebne ukrepe, da bi se z izboljšanjem konkurenčnosti okrepila lokalna industrija. (3)Sklep Sveta št. 940/2014/EU Franciji dovoljuje, da do 30. junija 2021 določi – z namenom, da se okrepi konkurenčnost lokalno proizvedenih proizvodov – oprostitve ali znižanja pristaniških pristojbin za nekatere proizvode, ki so proizvedeni v najbolj oddaljenih regijah, in sicer na Martiniku, Gvadelupu, v Francoski Gvajani, na Reunionu in Mayottu, in za katere obstaja lokalna proizvodnja, saj bi znaten uvoz lahko ogrozil ohranjanje lokalne proizvodnje, dodatni stroški pa bi povečali neto ceno lokalne proizvodnje v primerjavi s proizvodi od drugod. Priloga k navedenemu sklepu vsebuje seznam proizvodov, za katere se lahko uporabljajo oprostitve ali znižanja davkov. Razlika v obdavčitvi glede na proizvod ne sme presegati 10, 20 ali 30 odstotnih točk med lokalno proizvedenimi in drugimi proizvodi. (4)Francija je zahtevala, da se režim, podoben tistemu iz Sklepa št. 940/2014/EU, ohrani z učinkom od 1. julija 2021. Poudarja, da zgoraj navedeni neugoden konkurenčni položaj še vedno obstaja, vendar režim obdavčitve iz Sklepa št. 940/2014/EU omogoča tudi ohranitev in v nekaterih primerih razvoj lokalne proizvodnje ter ni oviral zunanje trgovine in ni povzročil čezmernih nadomestil za dodatne stroške, ki jih nosijo podjetja. (5)V zvezi s tem je Francija Komisiji za vsako od petih zadevnih najbolj oddaljenih regij sporočila različne sezname proizvodov, za katere namerava Francija uporabiti razlike v obdavčitvi do največ 20 ali 30 odstotnih točk, odvisno od tega, ali so proizvedeni lokalno ali ne. To ne zadeva najbolj oddaljene francoske regije Saint-Martin. (6)S tem sklepom se izvajajo določbe člena 349 Pogodbe in se Franciji dovoli, da uporabi razliko v obdavčitvi za proizvode, za katere je bilo dokazano: prvič, obstaja lokalna proizvodnja; drugič, da obstaja znaten uvoz blaga (vključno iz celinske Francije in drugih držav članic), ki bi lahko ogrozil ohranitev lokalne proizvodnje; in nazadnje, da obstajajo dodatni stroški, ki povečujejo neto ceno lokalne proizvodnje v primerjavi s proizvodi od drugod ter ogrožajo konkurenčnost lokalno proizvedenih proizvodov. Dovoljena razlika v obdavčitvi ne bo smela presegati dokazanih dodatnih stroškov. (7)V primerih, ko je tržni delež lokalne proizvodnje manjši od 5 % ali kadar je delež uvoza manjši od 10 %, se zahtevajo dodatna dokazila, s katerimi je mogoče dokazati vse naslednje okoliščine ali nekatere od njih: obstoj delovno intenzivne proizvodnje, nove proizvodnje ali proizvodnje, ki dopolnjuje ponudbo, namenjene diverzifikaciji proizvodnje podjetja, proizvodnje, ki je strateškega pomena za lokalni razvoj (na primer na področju krožnega gospodarstva, biotske raznovrstnosti in varstva okolja), inovativne proizvodnje ali proizvodnje z veliko dodano vrednostjo, proizvodnje, pri katerih bi motnje v oskrbi od drugod lahko ogrozile gospodarstvo ali lokalno prebivalstvo, proizvodnje, ki lahko obstaja le, če ima zaradi majhnosti trgov v najbolj oddaljenih regijah prevladujoč položaj na trgu, in proizvodnje medicinskih izdelkov in osebne zaščitne opreme, potrebnih za reševanje zdravstvenih kriz. Uporaba navedenih načel bo omogočila izvajanje določb člena 349 Pogodbe, ne da bi prekoračila to, kar je potrebno za dosego cilja, in brez ustvarjanja neupravičenih prednosti za lokalno proizvodnjo, da ne bi škodovala celovitosti in povezanosti pravnega reda Unije, vključno z ohranitvijo neizkrivljene konkurence na notranjem trgu in politikami državne pomoči. (8)Da bi poenostavili in zmanjšali obveznosti malih podjetij ter podprli njihov razvoj, se bodo oprostitve ali znižanja davkov uporabljale za vse gospodarske subjekte, katerih letni promet znaša 550 000 EUR ali več. Gospodarski subjekti, katerih letni promet je pod tem pragom, niso zavezani plačilu davka, tj. pristaniških pristojbin, vendar zneska tega davka ne morejo odbiti od davka na svoj dohodek.

(9)Skladnost s pravom Unije obenem pomeni izključitev razlik v obdavčitvi za živilske proizvode, ki so upravičeni do pomoči na podlagi poglavja III Uredbe (EU) št. 228/2013 Evropskega parlamenta in Sveta. Navedeni ukrep preprečuje, da bi se učinek finančne pomoči za kmetijstvo, ki jo zagotavlja posebni režim preskrbe, izničil ali skrčil zaradi višjega davka na subvencionirane proizvode s pomočjo pristaniških pristojbin. (10)Cilji podpore socialnemu in gospodarskemu razvoju najbolj oddaljenih francoskih regij, ki so že določeni v Sklepu št. 940/2014/EU, so potrjeni z zahtevami glede namena davka. Vključitev prihodkov iz tega davka v davčne vire najbolj oddaljenih francoskih regij in njihova uporaba pri strategiji za socialni in gospodarski razvoj teh regij, ki vključuje prispevek k pospeševanju lokalnih dejavnosti, je pravna obveznost. (11)Treba je spremeniti Sklep št. 940/2014/EU, da se obdobje uporabe odstopanja, ki se odobri z njim, podaljša za šest mesecev, tj. do 31. decembra 2021. To obdobje bi Franciji omogočilo, da prenese ta sklep v svoj pravni red. (12)Trajanje režima bi moralo biti šest let, tj. do 31. decembra 2027. Da bi Komisija lahko ocenila, ali so pogoji, ki upravičujejo odstopanje, še vedno izpolnjeni, bi morala Francija Komisiji najpozneje 30. septembra 2025 predložiti poročilo o spremljanju. Zato je primerno določiti potrebno strukturo in vsebino navedenega poročila. (13)Da bi se izognili kakršnemu koli pravnemu tveganju, se mora ta sklep uporabljati od 1. januarja 2022, podaljšanje obdobja uporabe odstopanja, odobrenega s Sklepom št. 940/2014/EU, pa bi moralo začeti veljati 1. julija 2021. (14)Ta sklep ne posega v morebitno uporabo členov 107 in 108 Pogodbe – SPREJEL NASLEDNJI SKLEP: Člen 1 1. Z odstopanjem od členov 28, 30 in 110 Pogodbe lahko Francija do 31. decembra 2027 dovoli oprostitve ali znižanja pristaniških pristojbin za proizvode, katerih seznam je v Prilogi I in ki se proizvajajo lokalno v naslednjih najbolj oddaljenih regijah v smislu člena 349 Pogodbe: Gvadelup, Francoska Gvajana, Martinik, Mayotte ali Reunion. Te oprostitve ali znižanja morajo upoštevati strategij za socialni in gospodarski razvoj zadevnih najbolj oddaljenih regij, ob upoštevanju okvira Unije, in prispevati k spodbujanju lokalnih dejavnosti, ne da bi negativno vplivala na trgovinske pogoje v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnim interesom. 2. V skladu s stopnjo obdavčitve, ki se uporablja za podobne proizvode s poreklom zunaj zadevnih najbolj oddaljenih regij, uporaba popolnih oprostitev ali znižanj iz odstavka 1 ne sme voditi k razlikam, ki bi presegale: a) 20 odstotnih točk za proizvode, navedene v delu (a) Priloge I, b) 30 odstotnih točk za proizvode, navedene v delu (b) Priloge I. Francija se zavezuje, da oprostitve ali znižanja, ki se uporabljajo za proizvode, navedene v Prilogi I, ne bodo presegli niti upravičenih dodatnih stroškov niti odstotka, ki je nujno potreben za ohranitev, spodbujanje in razvoj lokalnih gospodarskih dejavnosti. 3. Francija uporablja oprostitve ali znižanja davka iz odstavkov 1 in 2 za gospodarske subjekte, katerih letni promet znaša 550 000 EUR ali več. Vsi gospodarski subjekti, katerih letni promet je pod tem pragom, pa niso zavezani plačilu pristaniških pristojbin. Člen 2 Proizvodi iz člena 1(1) so bili izbrani na podlagi obstoja dodatnih proizvodnih stroškov, ki povečujejo neto ceno lokalne proizvodnje v primerjavi s proizvodi od drugod in ogrožajo konkurenčnost lokalno proizvedenih proizvodov. Kadar: (a)ima lokalna proizvodnja manj kot 5-odstotni tržni delež, (b)ali če njen tržni delež presega 90 %. Zahtevana so bila dodatna dokazila, s katerimi je mogoče dokazati vse naslednje okoliščine ali nekatere od njih: