SL Uradni list Evropske unije C 240/3

MNENJE EVROPSKE CENTRALNE BANKE

z dne 5. julija 2011

o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o kreditnih pogodbah za stanovanjske nepremičnine

(CON/2011/58)

2011/C 240/04

Uvod in pravna podlaga

Evropska centralna banka (ECB) je dne 18. aprila 2011 prejela zahtevo Sveta Evropske unije za mnenje o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o kreditnih pogodbah za stanovanjske nepremičnine (1) (v nadaljnjem besedilu: predlagana direktiva).

Pristojnost ECB, da poda mnenje, izhaja iz členov 127(4) in 282(5) Pogodbe o delovanju Evropske unije, saj predlagana direktiva vsebuje določbe, ki vplivajo na prispevek Evropskega sistema centralnih bank (ESCB) k nemotenemu vodenju politik glede stabilnosti finančnega sistema, kakor je navedeno v členu 127(5) Pogodbe. V skladu s prvim stavkom člena 17.5 Poslovnika Evropske centralne banke je to mnenje sprejel Svet ECB.

1. Splošne pripombe

ECB pozdravlja predlagano direktivo, katere cilj je omogočiti nemoteno delovanje notranjega trga z visoko ravnjo varstva potrošnikov na področju kreditnih pogodb za stanovanjske nepremičnine. Z vidika finančne stabilnosti ECB podpira ukrepe, s katerimi bi se zagotovilo odgovorno najemanje in dajanje posojil ter povrnilo zaupanje potrošnikov. Prav tako podpira predloge, povezane z regulativnim oziroma nadzornim okvirom, ki se uporablja za nekreditne institucije, ki ponujajo kreditne pogodbe, zajete s predlagano direktivo, in za kreditne posrednike.

2. Dajanje posojil v tujih valutah

2.1. Eno od vprašanj, ki jih je Evropska komisija identificirala v zvezi z neodgovornim dajanjem posojil na hipotekarnih trgih Unije, se nanaša na posojila, denominirana v tuji valuti, ki jih potrošniki najamejo v tej valuti, da bi izkoristili ponujeno obrestno mero, pri čemer pa ne razumejo ustrezno s tem povezanega valutnega tveganja (2).

2.2. ECB je leta 2010 v svojem poročilu o finančni stabilnosti poudarila, da je nedavna finančna kriza izpostavila potencialna sistemska tveganja, povezana z razširjenostjo dajanja posojil v tujih valutah v nekaterih državah članicah, in opozorila na potrebo po spremljanju in reševanju te problematike, da bi se preprečilo nadaljnje povečevanje stanja posojil v tujih valutah (3). ECB je ugotovila, da lahko visoka raven posojil v tujih valutah, odobrenih nezavarovanim posojilojemalcem, pomeni pomembno ranljivost v nekaterih državah članicah, saj tako dajanje posojil spreminja neposredno izpostavljenost bančnega sistema tečajnemu tveganju v kreditno tveganje in izpostavlja gospodarstvo znatnim makrofinančnim tveganjem. Poleg tega lahko visoka raven dolga v tuji valuti omeji možnosti ukrepov denarne politike in njihovo učinkovitost. Zaradi teh negativnih stranskih učinkov, povezanih z dajanjem posojil v tujih valutah, je ECB poudarila pomembnost, da oblikovalci politike sprejmejo ukrepe, s katerimi bi se izognili njegovemu čezmernemu kopičenju v bančnem sistemu (4).

2.3. V zgoraj navedenem okviru je ECB poudarila, da ima lahko sprejetje ukrepov regulativne in nadzorne politike pomembno vlogo pri zmanjševanju tveganj, ki izvirajo iz dajanja posojil v tujih valutah (5). Kot splošno načelo se z namenom obvladovanja dajanja posojil v tujih valutah oblikovalce politike močno spodbuja k ustvarjanju splošnega okolja za delovanje gospodarskih subjektov, ki spodbuja preudarno in dobro utemeljeno odločanje posojilodajalcev in posojilojemalcev. To vključuje vodenje trdne in k stabilnosti usmerjene makroekonomske politike in politike za krepitev finančne pismenosti ter ustrezno finančno ureditev in nadzor (6). V tej zvezi predlagana direktiva določa informacije, ki jih je treba zagotoviti potrošnikom, kadar naj bi se posojilo odobrilo v valuti, ki ni domača valuta posojilojemalca (7). ECB meni, da bi morale zagotovljene informacije vključevati tudi razlago potencialnih tveganj za potrošnike, kadar je kredit denominiran v tuji valuti (8).

3. Dostop do zbirk podatkov in javnih kreditnih registrov

3.1. V skladu s predlagano direktivo bi morala vsaka država članica zagotoviti, da imajo vsi dajalci kreditov (9) nediskriminatoren dostop do zbirk podatkov, ki se v zadevni državi članici uporabljajo za ocenjevanje kreditne sposobnosti potrošnikov in spremljanje njihovega izpolnjevanja kreditnih obveznosti med trajanjem kreditne pogodbe. Poleg tega bi bila v skladu s predlagano direktivo Komisija pooblaščena, da opredeli enotna merila za registracijo in pogoje za obdelavo podatkov, ki se uporabljajo za zbirke podatkov, vključno s pragi za registracijo in dogovorjenimi opredelitvami ključnih izrazov, ki se uporabljajo v teh zbirkah podatkov (10).

3.2. Poleg ene predlagane tehnične spremembe besedila (glej spremembo 1) bi ECB o teh vidikih želela podati naslednje pripombe glede Komisiji podeljenih pooblastil.

3.2.1. Prvič, zbirke podatkov, na katere se nanaša predlagana direktiva, obsegajo zbirke podatkov, ki jih upravljajo zasebni kreditni uradi, in javne kreditne registre, ki se v zadevnih državah članicah uporabljajo za ocenjevanje kreditne sposobnosti potrošnikov in spremljanje njihovega izpolnjevanja kreditnih obveznosti med trajanjem kreditne pogodbe. Centralne kreditne registre v številnih državah članicah vodijo nacionalne centralne banke (NCB) in nekateri izmed njih se uporabljajo za zgornje namene. ECB, ki na tem področju deluje kot usmerjevalec (11), podpira sodelovanje, izmenjavo informacij ter usklajevanje opredelitev in konceptov med centralnimi kreditnimi registri na čezmejni ravni (12). Ponavljajoči se pretresi v bančnem in finančnem sektorju so izpostavili pomembnost centralnih kreditnih registrov, ki pomagajo kreditnim institucijam učinkovito spremljati in obvladovati kreditno tveganje, saj jim omogočajo dostop do informacij o zadolženosti posojilojemalcev. Centralni kreditni registri so koristni za izvajanje bonitetnega nadzora, za nalogo centralne banke, da prispeva k stabilnosti finančnega sistema, in za statistične namene. Razvijanje čezmejnih sinergij med centralnimi kreditnimi registri bi moralo tudi prispevati k zagotavljanju ustreznega dostopa dajalcev kreditov do centralnih kreditnih registrov.

3.2.2. Drugič, ECB podpira predlagani pristop, da se Komisiji podelijo izvedbena pooblastila za opredelitev enotnih meril za registracijo kreditov in pogojev za obdelavo podatkov, ki se uporabljajo za zbirke podatkov, z namenom pospešitve usklajevanja pravil na tem področju. Da bi se zagotovili usklajenost podatkov in njihova dostopnost za čezmejno izmenjavo, bi pogoji za obdelavo podatkov in merila za registracijo kreditov terjali določitev temeljnega nabora atributov, skupnih identifikacijskih oznak ter skupne opredelitve osnovnih konceptov in vsebine podatkov. Poleg tega bi bilo treba preučiti vprašanja zaupnosti in varstva podatkov ter vidike, povezane z medsebojno povezljivostjo nacionalnih zbirk podatkov. ECB tudi razume, da je treba enotna merila za registracijo kreditov razumeti kot minimalne standarde, ki zasebnim kreditnim uradom ali agencijam za poročanje o boniteti potrošnikov in javnim kreditnim registrom v skladu z njihovimi cilji in poslovnimi modeli dopuščajo zbiranje dodatnih informacij o teh kreditih, kadar je to potrebno.

3.2.3. Tretjič, ECB priporoča tesno sodelovanje z Evropskim bančnim organom, ECB in tistimi centralnimi bankami ESCB, ki upravljajo zgoraj navedene zbirke podatkov, zaradi njihovih pristojnosti in strokovnega znanja na tem področju. Iz razlogov skladnosti in celovitosti ECB tudi priporoča, da se v zvezi s potrošniškimi kreditnimi pogodbami Komisiji podelijo enaka izvedbena pooblastila v okviru zbirk podatkov iz člena 9 Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (13). Če se zakonodajalec ne bo odločil za podelitev izvedbenih pooblastil Komisiji, ECB na podlagi že opravljenega dela (14) priporoča, da se preučijo možnosti za nadaljnjo uskladitev pravil in praks na ravni Unije, tudi ob upoštevanju priporočil mednarodnih forumov, na primer v zvezi z učinkovitim pregledom sistemov poročanja o kreditni sposobnosti (15).

4. Druge tehnične pripombe

Za razliko od Direktive 2008/48/ES (16) ali predloga direktive Evropskega parlamenta in Sveta o pravicah potrošnikov (17) predlagana direktiva ne obravnava usklajene pravice do odstopa za potrošnike v vsej Uniji. Glede na pomembnost finančnih zavez potrošnikov na podlagi kreditnih pogodb za stanovanjske nepremičnine ter zaradi prispevanja k finančni stabilnosti in odgovornemu dajanju in najemanju posojil ECB priporoča, da se že med potekom zakonodajnega postopka preuči, ali je treba v predlagano direktivo vključiti določbe o pravici do odstopa (18).

Kadar ECB priporoča, da se predlagana direktiva spremeni, so konkretni predlogi sprememb besedila s pripadajočimi pojasnili navedeni v Prilogi.

V Frankfurtu na Majni, 5. julija 2011 Predsednik ECB Jean-Claude TRICHET

(1) COM(2011) 142 konč.

(2) Glej uvodno izjavo 4 predlagane direktive.

(3) Financial Stability Review ECB, junij 2010, str. 167.

(4) V tej zvezi glej Mnenje ECB CON/2010/62 z dne 4. avgusta 2010 o spremembah različnih zakonov v zvezi z zmanjšanjem finančnih neravnovesij, odstavek 3.1.1. Vsa mnenja ECB so objavljena na spletni strani ECB na naslovu http://www.ecb.europa.eu

(5) Prim. opombo 3.

(6) Mnenje ECB CON/2010/62 z dne 4. avgusta 2010 o spremembah različnih zakonov v zvezi z zmanjšanjem finančnih neravnovesij, odstavek 3.1.2.

(7) Na primer, formula, s katero se izračunajo razlike v menjalnih tečajih, in pogostost njihovih prilagoditev, ali številčni primeri, ki prikazujejo, kako lahko spremembe zadevnega menjalnega tečaja vplivajo na višino obrokov (glej Prilogo II predlagane direktive, „Evropski standardni informacijski list (ESIS)“, in zlasti njen del B, rubriko 2(2) in rubriko 5).

(8) Člen 9(1)(f) predlagane direktive.

(9) V okviru predlagane direktive ta pojem zajema tako kreditne institucije kot nekreditne institucije, ki ponujajo kreditne pogodbe za stanovanjske nepremičnine.

(10) Člen 16(2) predlagane direktive.

(11) Glej Memorandum of Understanding on the Exchange of Information among national central credit registers for the purpose of passing it on to reporting institutions, april 2010, str. 1 do 18.

(12) Glej Mnenje ECB CON/2001/12 z dne 31. maja 2001 na zahtevo španskega Ministrstva za gospodarstvo o predlogu zakona o spremembah nekaterih zakonov, ki urejajo španski finančni trg.

(13) UL L 133, 22.5.2008, str. 66.

(14) Glej poročilo strokovne skupine za zgodovino posojil, Generalni direktorat za notranji trg in storitve, maj 2009, dostopno na spletni strani Komisije na naslovu http://ec.europa.eu

(15) Glej, na primer, poročilo Svetovne banke o poročanju o kreditni sposobnosti iz marca 2011, dostopno na spletni strani Svetovne banke na naslovu http://siteresources.worldbank.org (str. 8, 25 in 53 do 59), ali poročilo Odbora za finančno stabilnost o medsebojnem pregledu, Thematic Review on Mortgage Underwriting and Origination Practices, 17. marec 2011, dostopno na spletni strani Odbora za finančno stabilnost na naslovu www.financialstabilityboard.org

(16) Člen 14 Direktive 2008/48/ES.

(17) COM(2008) 614 konč. Izid prvega branja v Evropskem parlamentu je dostopen na spletni strani Sveta na naslovu http://register.consilium.europa.eu

(18) Komisija predlaga, da se ob pregledu bodoče direktive preuči, ali je treba uvesti pravice in obveznosti za fazo po sklenitvi kreditne pogodbe (glej člen 31(f) predlagane direktive).