[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 21.2.2007

SEC(2007) 216

DELOVNI DEKUMENT SLUŽB KOMISIJE

Spremni dokument k SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Izboljšanje kakovosti in produktivnosti pri delu: Strategija Skupnosti 2007–2012 o zdravju in varnosti pri delu Povzetek ocene učinka {COM(2007) 62 konč.}{SEC(2007) 214}{SEC(2007) 215}

1. Uvod

Ta ocena učinka je priložena sporočilu, ki podrobno razloži strategijo Skupnosti o zdravju in varnosti pri delu za obdobje 2007–2012. Temelji na analizi razpoložljivih podatkov Eurostata, raziskav trga delovne sile, evropskih raziskav delovnih razmer, nacionalnih in mednarodnih študij ter rezultatih ocenjevanja prejšnje strategije Skupnosti, ki zajema obdobje 2002–2006. Težko je oceniti vpliv nove strategije Skupnosti, saj ji bo večina ukrepov šele sledila; zato se bo ta dokument osredotočil na poglavitne razloge za novo strategijo Skupnosti in ocenil splošne učinke, ki bi jih strategija lahko imela, če bi sprožila ustrezen odziv pri vseh zainteresiranih straneh na različnih ravneh.

2. Katera vprašanja naj bi politika obravnavala?

2.1 . Ekonomske in socialne razsežnosti problematike

Mnogi delavci v EU so na svojem delovnem mestu izpostavljeni različnim tveganjem: kemijskim, biološkim in fizikalnim dejavnikom, škodljivim ergonomskim učinkom, zapleteni mešanici nevarnosti nesreč in varnostnih tveganj, skupaj z različnimi psiho-socialnimi dejavniki tveganja. Čeprav so bile na področju zagotavljanja varnosti in zdravja pri delu (OSH) v EU dosežene mnoge izboljšave v obdobju, ki ga zajema prejšnja strategija skupnosti (2002–2006), je še vedno veliko možnosti za napredek.

Nesreče pri delu in z delom povezano slabo zdravstveno stanje so še vedno breme v ekonomskem in socialnem smislu, ukrep za izboljšanje zdravstvenih in varnostnih standardov pri delu pa ponuja velike potencialne koristi ne le delodajalcem, temveč tudi posameznikom in družbi kot celoti.

Obseg problematike ponazarja število nesreč pri delu. Vsako leto je v EU več kot štiri milijone nesreč pri delu. Če se k temu dodajo še odsotnosti z dela ali odsotnosti do treh dni, se ocenjeno skupno število zviša na več kot šest milijonov. Leta 2004 je bilo približno 4 400 smrtnih nesreč pri delu.

Posledice nesreč pri delu in z delom povezanega slabega zdravstvenega stanja so številne in zapletene. Glede na to, da dejavniki v zvezi z delovnim okoljem predstavljajo približno eno tretjino odsotnosti z dela zaradi bolezni, obstaja možnost za zmanjšanje odsotnosti z dela zaradi bolezni z izboljšanjem delovnega okolja.

Celotni stroški nesreč pri delu in z delom povezanega slabega zdravstvenega stanja niso enakovredno porazdeljeni med različnimi akterji. Za ponesrečene pri delu pomeni odsotnost z dela zaradi bolezni nižji prihodek, še posebej če je odsotnost dolgotrajna. Stroški zaradi izgube prihodka so bile ocenjeni na 1,18 milijarde EUR in drugi stroški, kot so nepovrnjeni stroški za zdravstveno varstvo ali rehabilitacijo, na okrog 0,18 milijarde EUR v EU-15 leta 2000[1].

Delodajalci se soočajo s stroški, povezanimi z nadomestilom plače za čas odsotnosti z dela zaradi bolezni, s stroški povezanimi z manjšo produktivnostjo in zamenjavo odstotnih delavcev, kar ima lahko negativen vpliv na konkurenčnost podjetja. Breme nesreč in slabega zdravstvenega stanja presega stroške izostajanja od dela. Zavarovanje pokrije le majhen delež stroškov, ki nastanejo zaradi nesreče ali nezgode. Razmerje med plačano zavarovalno premijo in nezavarovanimi izgubami se giblje od 1:8 do 1:36[2]. To je opisano kot učinek vrha ledene gore, kjer je večina izgub nezavarovanih in skritih.

Še posebej to prizadene mala in srednje velika podjetja, saj štejejo za 82 % vseh nesreč pri delu in 90 % smrtnih nesreč[3]. Relativni učinek je večji kot učinek na primerljivo velika podjetja, saj ključni delavci ne morejo biti zlahka in hitro zamenjani in kratkotrajne prekinitve poslovanja lahko pripeljejo do izgube strank in pomembnih pogodb.

Del bremena, kot so strošek zdravstvenega varstva, rehabilitacija in plačilo prispevkov za socialno varstvo ponesrečenih pri delu, v celoti nosi podjetje. Celotni strošek nesreč pri delu v gospodarstvu EU v zadnjem letu, za katero so na voljo (2000) podrobni podatki, je ocenjen na okoli 55 milijard evrov, kar je 0,64 % BDP EU-15 leta 2000[4]. Ta ocena zajema le nesreče pri delu; druge z delom povezane zdravstvene težave niso vključene. Sodeč po statističnih pregledih taki problemi povzročajo celo večje izgube delovnega časa ali stroškov zdravstvenega varstva. Z makroekonomskega vidika znašajo stroški nesreč pri delu in poklicnih bolezni v EU od 2,6 % do 3,8 % bruto nacionalnega proizvoda (BNP). Sodeč po nekaterih študijah so stroški z delom povezanih bolezni na delavca vsaj trikrat višji od preventivnih stroškov[5].

Poklicne poškodbe in bolezni tudi povzročajo vrsto socialnih posledic. Poškodbe zaradi nesreč in z delom povezano slabo zdravstveno stanje lahko privedejo do začasne ali trajne nezmožnosti za delo. Sodeč po ad hoc modulu raziskave trga delovne sile (LFS) iz leta 1999 se okoli 5 % ponesrečenih, ki so okrevali po nesreči pri delu, ne more vrniti na isto delovno mesto. Omejene možnosti za delo pogosto vplivajo na delovno sposobnost ter psihološki in vedenjski odziv, ki pripeljejo do družbene izključenosti, kar se odraža na mnogih ravneh in dodatno obremenjuje sisteme socialnega zavarovanja. Poleg tega so nekatere skupine, kot so začasni delavci, priseljenci, invalidi ter mladi in stari delavci, bolj podvržene tveganju, da imajo slabše zdravstvene in varnostne pogoje pri delu.

2.2. Katera tveganja so povezana z začetnim stanjem?

Dva trenda sta bila ugotovljena kot poglavitni tveganji, povezani s sedanjim stanjem. Prvi je povezan z dejstvom, da zmanjšanje poklicnih tveganj ni homogeno. Določene kategorije delavcev, na primer mladi delavci, so čezmerno izpostavljene poklicnim tveganjem, določene kategorije podjetij, na primer MSP, so bolj ranljive in določeni sektorji imajo še vedno visoko pogostnost nesreč pri delu in poklicnih bolezni[6].

[pic]

[pic][pic]

Vir: Eurostat

Drugi trend je povezan s spremenljivo naravo poklicnih tveganj v okviru hitro rastoče inovativnosti in sprememb v poklicnem življenju.

Glede stopenj praktičnega izvajanja zakonodaje Skupnosti o zdravju in varstvu pri delu med državami članicami še vedno obstajajo občutne razlike. Pomanjkljivosti pri določanju ciljev in spremljanju razvoja pri doseganju ciljev politike so bile prav tako opredeljene kot šibke točke v mnogih državah članicah.

2.3. Kaj bi se zgodilo v primeru „nobenih sprememb v politiki“?

Če bi se ohranilo nespremenjeno stanje in se obstoječim spremembam ne bi posvečalo posebne pozornosti, bi se lahko zgodilo, da bi bil odziv na nova gibanja tveganj, v smislu splošne dejavnosti politike, nezadosten. Lahko bi prišlo do stagnacije ali, v najslabšem primeru, povečanja pogostnosti nesreč pri delu (predvsem v sektorjih z visokim tveganjem, kot so gradbeništvo, kmetijstvo, promet ali zdravstvene in socialne storitve), s čimer bi izgubili priložnost znižanja socialnega in ekonomskega bremena, kar predstavljajo nesreče pri delu in poklicne bolezni za EU.

Ohranjanje razlik v praktičnem izvajanju minimalnih zahtev iz direktiv EU v Evropski uniji bi oviralo vzpostavljanje enakih pogojev za podjetja EU in bi pripeljalo do konkurenčnosti, ki temelji na nizkih standardih za delovne pogoje.

2.4. Kaj je pogonska sila za ukrepanje?

Ena od glavnih zavez v lizbonski strategiji za povečanje zaposlenosti in produktivnosti z izboljšanjem konkurenčnosti zahteva okrepljena prizadevanja vseh akterjev za izboljšanje učinkovitosti glede varnosti in zdravja pri delu (OSH) v EU. Vloga OSH pri izboljšanju poslovne konkurenčnosti in produktivnosti z zmanjšanjem stroškov nesreč, nezgod in slabega zdravstvenega stanja ter pri spodbujanju večje motiviranosti delovne sile je bistvenega pomena. Dejavniki tveganja, ki izhajajo iz dela, so odgovorni za 8,8 % celotnega bremena smrtnosti in 8,1 % DALY[7] zaradi nenamernih poškodb po svetu[8]. Obseg bremena z delom povezanega slabega zdravstvenega stanja je ogromen in razlogi zanj so številni in zapleteni. Obsežnost problema kliče po integriranem, usklajenem in strateškem odzivu in skupnem razvoju nacionalnih politik s strani glavnih zainteresiranih strani v Evropski uniji.

3. Katere glavne cilje naj bi politika dosegla?

Dolgoročni cilj nove strategije Skupnosti bo še naprej vključevanje vseh akterjev za doseganje modernega, učinkovitega in uspešnega zdravja in varnosti za Evropo, kar bi izboljšalo rezultate glede evidence nesreč in slabega zdravstvenega stanja ter pozitivno vplivalo na zaposljivost in podjetja. Glavni cilj nove strategije je doseči nepretrgano, trajnostno in homogeno zmanjšanje nesreč pri delu in poklicnih bolezni v EU:

- s pospeševanjem razvoja in z izvajanjem skladnih nacionalnih strategij;

- s prilagajanjem sklopa zakonodaje spremembam na področju dela;

- s stimulativnim zavzemanjem in motiviranostjo tako s strani več delodajalcev kot delavcev;

- s sprejemanjem novega pristopa k zdravju pri delu v okviru demografskih gibanj;

- z izboljšanjem spremljanja napredka.

Splošni cilj je 25-odstotno zmanjšanje pogostnosti nesreč pri delu in poklicnih bolezni na ravni EU v obdobju 2007–2012.

4. Katere so glavni možni ukrepi politike za dosego teh ciljev?

Da bi se utrdilo kulturo preprečevanja tveganja in doseglo strateške cilje, je treba povezati različne politične instrumente, kot so zakonodaja, socialni dialog, napredni ukrepi in najboljše prakse, družbena odgovornost gospodarskih družb, gospodarske pobude in integracija načela enakosti spolov. Nova strategija Skupnosti zahteva ukrepanje akterjev na vseh ravneh: evropski, nacionalni, lokalni in na delovnem mestu. Ko države članice razvijajo svoje nacionalne strategije, morajo določiti cilje in prednostne naloge za svoje nacionalno ukrepanje in izbrati primerne politične instrumente, ki temeljijo na poglobljeni večdimenzionalni analizi, ki upošteva socialne, ekonomske in okoljske dejavnike.

Ker obsežna zakonodaja Skupnosti že obstaja, se bo ukrepanje na ravni Skupnosti zlasti osredotočilo na posodabljanje in poenostavljanje obstoječih zakonodajnih ukrepov brez nižanja obstoječih standardov varstva. Ta prizadevanja morajo spremljati podobna prizadevanja držav članic za poenostavitev njihove lastne zakonodaje o zdravju in varnosti pri delu. Da bi olajšala praktično izvajanje zakonodaje, bo Komisija nadaljevala s svojim delom pri zagotavljanju neobvezujočih smernic. To bo spodbudilo močnejše sodelovanje na področju izvrševanja s pomočjo dejavnosti Odbora višjih inšpektorjev za delo (SLIC), ki bo nadaljeval z izmenjavo dobrih praks in izkušenj in se bolj osredotočil na ugotavljanje praktičnih težav pri izvajanju, ki so pomembne za različne države članice.

Povečanje motiviranosti delodajalcev in delavcev je nujno za oblikovanje politik, ki bi se osredotočile na doseganje spremembe odnosa in vključitev zdravja in varnosti v izobraževanje in usposabljanje. MSP se mora zagotoviti tudi usmerjena podpora. Prav tako je treba zagotoviti boljšo obveščenost in dvig zavesti na delovnem mestu z izmenjavo dobrih praks na določenem področju.

Novi pristop k zdravju pri delu v okviru demografskih gibanj mora upoštevati ukrepe, ki zagotavljajo, da posebne potrebe nekaterih skupin delovne sile niso zapostavljene. Države članice se poziva, da razvijejo instrumente politike OSH, ki spodbujajo ponovno vključitev invalidov na trg dela, ovrednotijo prispevek starejših in mlajših zaposlenih ter izpolnijo posebne potrebe delavcev migrantov.

5. Vpliv strategije

5.1 Gospodarski vpliv

V ekonomskem smislu mora biti učinek strategije v obliki zmanjšanja neposrednih in posrednih stroškov nesreč pri delu in z delom povezanih zdravstvenih težav prizadetega delavca, družine delavca, delodajalcev in družbe.

Strategija kot dokument ukrepanja politike ne uvaja novih posebnih zdravstvenih in varnostnih zahtev in zato ne prinaša dodatnih usklajevalnih stroškov podjetjem. Priporoča boljše izvajanje in okrepitev sedanje zakonodaje. Izvajanje minimalnih zahtev iz direktiv EU v Evropski uniji bo vzpostavilo enake pogoje in preprečilo konkurenčnost, ki temelji na nizkih standardih za delovne razmere.

Težko je oceniti natančen vpliv, saj bo do večine ukrepov prišlo naknadno in je odvisen od udeležbe zainteresiranih strani na različnih ravneh. Vendar bodo zaradi splošnega cilja Strategije, ki je 25-odstotno zmanjšanje pogostnosti nesreč pri delu, pričakovani rezultati v ekonomskem smislu v glavnem zajemali zmanjšanje splošnih stroškov nesreč, izostajanja od dela in bremena slabega zdravstvenega stanja (stroškov zdravljenja in bolnišničnega zdravljenja). Izpolnitev tega cilja bi preprečila izgubo več kot 137,5 milijona delovnih dni zaradi nesreč pri delu in poklicnih bolezni. Zmanjšanje izostajanja od dela pomeni zmanjšanje stroškov zaposlenih, delodajalcev in zavarovalnic. Zaradi zdravstvenih stroškov in stroškov socialnega zavarovanja ter upada proizvodnje zaradi zmanjšanja delovne sile ima to neposreden učinek na nacionalna gospodarstva.

Primerjava ocenjenih stroškov, ki izhajajo iz bolezni, povezanih z delom, s preventivnimi stroški kaže na ogromne možnosti za pozitiven ekonomski učinek zaradi dobre preventive OSH. Sodeč po nekaterih študijah, so ocenjeni stroški, ki so posledica z delom povezanih bolezni na delavca, vsaj trikrat višji od preventivnih stroškov. Poleg tega dober OSH prinaša mnoge poslovne koristi. Pozitivna varnostna kultura je pomemben del ohranjanje morale zaposlenih in njihove pripadnosti podjetju. Pomaga tudi oblikovati dobro podobo in odnose s poslovnimi partnerji.

5.2. Družbeni vpliv

V socialnem smislu pomaga v okviru strategije opredeljena politika spremeniti delavčevo in delodajalčevo dojemanje tveganj zahvaljujoč učnemu procesu in boljšemu zavedanju težav ter načinov za njihovo reševanje. Iz tega izhajajoče boljše razumevanje vloge zdravja in varnosti pri delu ter resnična zavezanost delavcev in delodajalcev bosta omogočila OSH onkraj skladnosti z zakonodajo in pripravila priložnost za ustvarjanje boljšega delovnega zadovoljstva in dobrega počutja pri delu.

Glavne socialne posledice strategije za zaposlovanje in socialno vključenost za različne skupine delovne sile so naslednje:

- invalidi: dobri procesi OSH lahko pomagajo ponesrečenim pri delu ali kronično bolnim, da ohranijo svoje delovno mesto ali se vrnejo na delo. Pravočasna rehabilitacija v povezavi z zgodnjo pomočjo prepreči zaostritev stanja in izgubo spretnosti/motivacije pri poškodovanih delavcih.

- delavci migranti: delovno okolje je lahko ena od glavnih platform za vključitev delavcev migrantov. Zelo pomembno je zagotoviti, da ima ta socialna skupina koristi od vseh standardov OSH na enakovredni podlagi, saj bo to imelo pozitiven učinek, kot je ustvarjanje občutka enake obravnave in udeležbe, in bo pomagalo preprečiti izključenost delavcev migrantov.

- starajoča se delovna sila: dober OSH bo imel pozitiven učinek na podaljšano poklicno življenje s povečanjem delovnega zadovoljstva in zmanjšanjem stresnih in enoličnih delovnih razmer, ki povzročajo zgodnje poslabšanje zdravja in posledično zgodnji zaključek poklicnega življenja.

- mladi delavci: dvig ozaveščenosti pri mladih delavcih, ki so pogosto slabše obveščeni o poklicnih tveganjih, bo učinkovalo v obliki boljše prilagoditve trgu dela in njihovi udeležbi v njem.

5.3. Vpliv na okolje

Politike zdravja in varstva pri delu imajo lahko vpliv ne le na delovnem mestu, temveč tudi na okolje. Možno medsebojno vplivanje bo natančno proučeno, ko se bo oblikovalo posamično politično delovanje ali praktične rešitve, možne sinergije pa bodo vključene v proces oblikovanja politike.

6. Kako se bo spremljalo rezultate in učinek predloga po izvajanju?

Komisija bo za ovrednotenje in merjenje napredka dejavnosti držav članic in drugih udeležencev pri izvajanju strategije vzpostavila obsežen nadzorni sistem. Komisija bo s Svetovalnim odborom za varnost in zdravje pri delu (ACSH) razvila skupen sistem za zbiranje in izmenjavo podatkov o vsebini nacionalnih strategij, doseženi stopnji njihovih ciljev in učinkovitosti preventivnih struktur.

Poleg tega bo Komisija nadzorovala politiko s pomočjo obstoječih statističnih kazalnikov v okviru projektov ESAW[9] in EODS[10], raziskave o trgu delovne sile in raziskavah o delovnih razmerah. Komisija bo tudi proučila možnost oblikovanja novih kakovostnih kazalnikov za merjenje prizadevanj pri izvajanju pobud v okviru nacionalnih strategij.

[1] Statistična analiza socialno-ekonomskih stroškov nesreč pri delu v Evropski uniji, Eurostat.

[2] http://www.hse.gov.uk/costs/costs_overview/costs_overview.asp.

[3] http://sme.osha.europa.eu/.

[4] Statistična analiza socialno-ekonomskih stroškov nesreč pri delu v Evropski uniji, Eurostat.

[5] Strošek slabih delovnih razmer, Evropska fundacija za zboljšanje življenjskih in delovnih razmer.

[6] Standardizirana pogostnost nesreč je izračunana tako, da se vsakemu sektorju da enako težo na nacionalni ravni in na ravni Evropske unije. Za polno metodologije glej: Metodologija evropske statistike o nesrečah pri delu (ESAW) – 2001.

[7] DALYs – invalidnosti prilagojena leta življenja (Disability-Adjusted Life Years). DALYS za bolezen so vsota izgubljenih let možnega življenja zaradi prezgodnje smrti med prebivalstvom in izgubljenih let produktivnega življenja zaradi invalidnosti za nezgodne primere.

[8] Premakniti vedenje celotnega bremena v preventivno delovanje (Moving Knowledge of Global Burden into Preventive Action), Gerry J.M. Eijkemans, Jukka Takala, Ameriška revija za industrijsko medicino (American Journal of Industrial Medicine)

[9] Evropska statistika o nesrečah pri delu.

[10] Evropska statistika poklicnih bolezni.