Ta postopek je pokazal, da je enomesečni rok iz uredbe o vizumih zelo kratek, če se upošteva, da je potrebna temeljita proučitev in da bi lahko bilo treba v istem obdobju sprejeti tudi izvedbeni akt. Vendar je ta rok upravičen zaradi narave in namena mehanizma, ki je namenjen obvladovanju izrednih razmer.

Uradno obvestilo iz junija 2019 je bilo prva priložnost, da se preskusijo začetni postopkovni koraki mehanizma, tudi kar zadeva vsebinski preizkus, metodologijo ugotavljanja dejstev in pravne roke. Komisija je v enem mesecu po prejetju uradnega obvestila proučila to obvestilo, odgovorila Nizozemski ter o rezultatih proučitve obvestila Evropski parlament in Svet.

Komisija je v skladu z uredbo o vizumih skrbno proučila vsebino uradnega obvestila Nizozemske. Na podlagi razpoložljivih informacij in ustreznih podatkov je menila, da pogoji za zadržanje izvzetja iz vizumske obveznosti, določeni v uredbi o vizumih, niso bili izpolnjeni. Komisija je 1. julija 2019 odgovorila Nizozemski, 5. julija 2019 pa je o rezultatih svoje proučitve obvestila Evropski parlament in Svet.

Nizozemska je 2. junija 2019 obvestila Komisijo, da se srečuje z okoliščinami, ki bi lahko privedle do zadržanja izvzetja iz vizumske obveznosti za kratkoročno bivanje v zvezi z Albanijo. Pomisleki Nizozemske so bili večinoma povezani z javnim redom in varnostjo, pa tudi z nedovoljenimi migracijami in neutemeljenimi prošnjami za azil, ki so jih vlagali državljani Albanije.

Čeprav je bil mehanizem za zadržanje izvzetja iz vizumske obveznosti uporabljen enkrat, ni privedel do zadržanja nobenega izvzetja iz vizumske obveznosti. Obstoj mehanizma zadržanja je učinkovito prispeval k temu, da tretje države, katerih državljani so izvzeti iz vizumske obveznosti, izpolnjujejo merila iz člena 1 uredbe o vizumih, ki so bila uporabljena za oceno ustreznosti odobritve izvzetja iz vizumske obveznosti.

To poročilo izhaja iz obveznosti Komisije, da Evropskemu parlamentu in Svetu poroča o učinkovitosti mehanizma za zadržanje izvzetja iz vizumske obveznosti in uporabi delegiranih aktov na podlagi takega mehanizma. V skladu z uredbo o vizumih mora Komisija po potrebi predložiti zakonodajni predlog za spremembo mehanizma za zadržanje izvzetja iz vizumske obveznosti.

Čeprav v okviru mehanizma zadržanja ni bilo zadržano nobeno izvzetje iz vizumske obveznosti, je obstoj tega mehanizma spodbudil pomembne reforme v tretjih državah, s katerimi je vzpostavljen brezvizumski režim, in sicer na področju upravljanja migracij, varnosti, pravne države in človekovih pravic. Iz četrtega poročila na podlagi mehanizma za zadržanje izvzetja iz vizumske obveznosti je razvidno, da je bil ta učinek še posebej pomemben v državah Zahodnega Balkana in vzhodnega partnerstva, v katerih se je napredek v okviru meril za liberalizacijo vizumskega režima in nadaljnjega ukrepanja na podlagi priporočil Komisije nadaljeval tudi po uspešno zaključenih dialogih o liberalizaciji vizumskega režima in še dolgo po pridobitvi izvzetja iz vizumske obveznosti.

Čeprav tega napredka ni mogoče pripisati izključno mehanizmu za zadržanje izvzetja iz vizumske obveznosti, Komisija meni, da je bila z mehanizmom do neke mere zagotovljena dodatna spodbuda.

Možnost hitre začasne in delne ponovne uvedbe vizumske obveznosti je morda tretje države odvrnila tudi od nadaljnjega izvajanja politik, ki bi lahko negativno vplivale na brezvizumske režime EU. To na primer vključuje programe „državljanstvo za naložbe“. Moldavija je leta 2020 ukinila program „državljanstvo za naložbe“, Črna gora pa se je odločila, da svojega programa po letu 2021 ne bo več izvajala.

To se kaže tudi v reformah in sodelovanju nekaterih tretjih držav, katerih državljani so izvzeti iz vizumske obveznosti, zlasti na področju migracij in varnosti. Sem na primer spadajo sodelovanje v boju proti terorizmu, strožje kontrole na mejnih prehodih ali organizacija kampanj za ozaveščanje o pravicah in obveznostih pri potovanjih brez vizumov, da bi se preprečile zlorabe brezvizumskega režima.

III. POROČILO O DELEGIRANIH AKTIH NA PODLAGI MEHANIZMA ZA ZADRŽANJE IZVZETJA IZ VIZUMSKE OBVEZNOSTI

V skladu s členom 10(3) uredbe o vizumih se pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov na podlagi mehanizma za zadržanje izvzetja iz vizumske obveznosti prenese na Komisijo za obdobje petih let od 28. marca 2017. Komisija najpozneje devet mesecev pred iztekom petletnega obdobja pripravi poročilo o prenesenem pooblastilu. Komisija poroča, da tega pooblastila doslej ni uporabila.

IV. SKLEPNE UGOTOVITVE

Mehanizem zadržanja je sprožil številne reforme v državah, katerih državljani so izvzeti iz vizumske obveznosti, zlasti v državah, ki so bile iz vizumske obveznosti izvzete na podlagi dialoga o liberalizaciji vizumskega režima. Do neke mere je imel obstoj tega mehanizma tudi preventivni učinek v primerih, kadar je tretja država razmišljala o sprejetju politik, ki bi lahko vplivale na brezvizumski režim.

Čeprav do zdaj na podlagi člena 8(6) še ni bil sprejet noben delegirani akt, so bili roki in postopki v okviru mehanizma zadržanja, kot so določeni v uredbi o vizumih, v prvih fazah uspešno preskušeni. Kratki roki postopka so utemeljeni zaradi namena in narave mehanizma kot nujnega postopka.

Zato Komisija meni, da v zvezi z mehanizmom za zadržanje izvzetja iz vizumske obveznosti ni treba predložiti zakonodajnega predloga za spremembo uredbe o vizumih. Da bi Komisija in države članice ohranile možnost, da se odzovejo na izredne razmere, kadar obstajajo okoliščine za sprožitev mehanizma zadržanja, Komisija v skladu z uredbo o vizumih priporoča samodejno podaljšanje prenosa pooblastila za nadaljnje obdobje petih let, in sicer od marca 2022.