[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 14.2.2008

SEC(2008) 193

DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE

priložen

Predlog

ODLOČBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o spremembi Direktive Sveta 76/769/EGS o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z omejitvami pri trženju in uporabi nekaterih nevarnih snovi in pripravkov

(sprememba Direktive Sveta 76/769/EGS)

Povzetek ocene učinka {COM(2008) 80 konč.} {SEC(2008) 192}

Vodilni GD: Podjetništvo in industrija.

Druge vključene službe: AGRI, ENV, SANCO, JRC, EMPL, ECFIN, TRADE, JLS, MARKT, RTD, SJ, TREN, SG.

Načrtovanje agende ali referenca delovnega programa: 2007/ENTR/016.

OZADJE

Ta povzetek poročila o oceni učinka[1] je priložen predlogu odločbe o spremembi Direktive 76/769/EGS v zvezi z omejitvami pri trženju in uporabi diklorometana v odstranjevalcih barve.

Diklorometan ni naveden v prednostnih seznamih v okviru Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 o oceni in nadzoru tveganja, ki ga predstavljajo obstoječe snovi. Kljub temu so bila tveganja zaradi diklorometana v odstranjevalcih barve[2] ocenjena v številnih študijah, v katerih je bilo ugotovljeno, da je v EU treba sprejeti ukrepe za zmanjšanje tveganja.

Ocena učinka analizira in vrednoti različne ukrepe v smislu njihove učinkovitosti, smotrnosti, ekonomskega učinka in spremljanja, da se zmanjšajo tveganja med industrijsko, poklicno in potrošniško uporabo odstranjevalcev barve, ki vsebujejo diklorometan.

POSTOPKOVNA VPRAšANJA IN POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI

O možnih omejitvah v zvezi z uporabo diklorometana v odstranjevalcih barve se je razpravljalo na več zasedanjih delovne skupine za izvajanje Direktive 76/769/EGS, na katerih so bili prisotni predstavniki Komisije, držav članic in Sveta evropske kemijske industrije (CEFIC). Posvetovanja so potekala tudi z Evropsko potrošniško organizacijo (BEUC), Evropsko federacijo delavcev v rudarstvu, kemiji in energetiki (EMCEF) ter Evropsko konfederacijo sindikatov (ETUC).

Na teh zasedanjih se je pokazalo, da so države članice razdeljene na dva različna tabora z zelo različnimi stališči: Čeprav podpirajo dodatni nadzor na delovnem mestu, UK, IE, IT, EL, PL niso videle razloga za sprejetje prepovedi za poklicno ali potrošniško uporabo. Te države članice verjamejo, da obsežne omejitve ne bodo sorazmerne z ugotovljenimi tveganji in da bodo drugi ukrepi zadostovali za zmanjšanje tveganj.

Po drugi strani pa DE, FR, SE, DK temu nasprotujejo in verjamejo, da so narkotični učinki diklorometana zelo nevarni in da zabeležene nesreče in nezgode s smrtnim izidom kažejo, da sedanji ukrepi (kot so zaviralci hlapov) ne zadostujejo. Zato so naklonjene sprejetju strogih ukrepov za industrijsko uporabo in popolni prepovedi za poklicno in potrošniško uporabo.

Pregledana je bila tudi druga zakonodaja, kot sta Direktiva o splošni varnosti izdelkov in zakonodaja o varstvu delavcev, da se prepreči prekrivanje zakonov ali njihovo navzkrižje.

OPREDELITEV PROBLEMA IN CILJI POBUDE POLITIKE

V skladu s Prilogo I k Direktivi 67/548/EGS je diklorometan razvrščen kot rakotvorna kategorija 3.

Nevarnostni potencial diklorometana je zlasti v njegovem narkotičnem učinku in posledičnem zaviranju osrednjega živčnega sistema (CNS) pri visokih koncentracijah. Čeprav so akutni toksični učinki na zaviranje osrednjega živčnega sistema reverzibilni , je bilo zabeleženih več nezgod s smrtnim izidom[3]. Med leti 1989 in 2007 je bilo v EU zabeleženih 18 nezgod s smrtnim izidom (9 pri industrijski uporabi, 8 pri poklicni uporabi, 1 pri potrošniški uporabi) in 56 poškodb brez smrtnega izida (6 pri industrijski uporabi, 26 pri poklicni uporabi, 10 pri industrijski in poklicni uporabi, 14 pri potrošniški uporabi).

Glavni dejavniki, ki so prispevali k nesrečam s smrtnim izidom zaradi odstranjevalcev barve, ki vsebujejo diklorometan, so naslednji:

- neustrezno prezračevanje,

- neustrezna osebna zaščitna oprema,

- uporaba neustreznih bazenov,

- uporaba snovi v primerih, v katerih se ne bi smela uporabljati,

- nesreče zaradi vročine,

- (možna) zloraba alkohola,

- dolgoročna izpostavljenost,

- neznani razlogi.

Z oceno učinka so bili na podlagi teh dejavnikov analizirani različni možni nadzorni ukrepi za zmanjšanje števila nesreč in tveganja za nezgode s smrtnim izidom.

Cilj predloga je zmanjšati ali odpraviti ugotovljena tveganja za doseganje visoke stopnje varovanja zdravja za vse uporabnike odstranjevalcev barve, ki vsebujejo diklorometan, (industrijske, poklicne uporabnike in potrošnike) in vzpostaviti usklajena pravila po vsej EU za preprečitev ovir za trgovino znotraj Skupnosti z izdelki za odstranjevanje barve, ki vsebujejo diklorometan.

PRAVICA KOMISIJE DO UKREPANJA

Namen Direktive Sveta 76/769/EGS je vzpostaviti usklajena pravila za doseganje visoke ravni varovanja zdravja ljudi in okolja po vsej Skupnosti ter preprečiti različne nacionalne zakonodaje, ki bi lahko pomenile oviro za trgovino znotraj Skupnosti.

Zaradi različnih stališč držav članic glede ukrepanja in različnih ukrepov, ki so jih sprejele nekatere države članice (AT, DK, SE), vendar ne vse, obvladovanja takšnih tveganj ni mogoče doseči tako, da se odgovornost za ukrepanje prepusti samo državam članicam. Ukrepanje na ravni Skupnosti je najučinkovitejši in najprimernejši način za odpravo ali zmanjšanje ugotovljenih tveganj, ob ohranjanju notranjega trga. Člen 95 Pogodbe je primerna pravna podlaga za ta predlog.

PRIMERJAVA RAZLIčNIH MOžNOSTI POLITIKE ZA URESNIčEVANJE CILJEV

Možnosti za uresničitev zastavljenih ciljev za zmanjšanje tveganj med uporabo odstranjevalcev barve, ki vsebujejo diklorometan, so bile oblikovane na podlagi informacij in sklepov iz študij, izvedenih za Komisijo. Vključene so bile še dodatne informacije držav članic, industrije in drugih zainteresiranih strani. V naslednji razpredelnici so povzete ugotovitve ocene.

MOžNOST | Uspešnost | Učinkovitost |

Brez ukrepanja | Zelo nizka: ta možnost ne bo preprečila nesreč (s smrtnim izidom ali ostalih), do katerih bo še naprej prihajalo za vse vrste uporab. Države članice bi lahko še naprej uvajale predpise na nacionalni ravni, in sicer z uporabo različnih omejevalnih ukrepov, s katerimi bi bile vzpostavljene pomembne ovire za notranji trg. | Nizka: nobenih dodatnih stroškov za industrijo, vendar cilji zmanjšanja tveganja za vse tri uporabe ne bodo doseženi. |

Prostovoljno ukrepanje industrije | Zelo nizka: težave pri doseganju dogovora, ki bi zajel večino industrije, ker so stališča znotraj nje zelo deljena. Težave držav članic za preverjanje skladnosti industrije s prostovoljnim ukrepanjem. Zdravje potrošnikov ne bi bilo zagotovljeno. | Zelo nizka: znatni upravni stroški za industrijo za sprejetje, izvajanje in spremljanje prostovoljne zaveze, ki bi morala zajeti številna mala in srednja podjetja. |

Tehnični nadzor: prezračevanje in bazeni | Visoka do povprečna pri industrijski uporabi: tveganja v industrijski uporabi se bodo zmanjšala, vendar bo potrebna dodatna osebna zaščitna oprema za zaščito delavcev. Povprečna do nizka pri poklicni uporabi: praktične težave za poklicne uporabnike, ki delujejo zunaj industrijskih obratov, pri preverjanju stopnje izpostavljenosti diklorometanu in zagotavljanju ustreznega prezračevanja. Ukrepi v zvezi s bazeni veljajo samo za nekatere poklicne uporabe in ne za vse. Zelo nizka pri potrošniški uporabi: težave pri zagotavljanju „učinkovitega prezračevanja“, kadar morajo potrošniki uporabljati odstranjevalce barve v zaprtih prostorih ali v slabih vremenskih razmerah. Ukrepi v zvezi s bazeni se ne uporabljajo. | Visoka do povprečna pri industrijski uporabi: zaradi namestitve mehanskega prezračevanja bi bilo mogoče treba spremeniti obstoječo opremo, kar bi povzročilo stroške zlasti za mala in srednja podjetja. Spremembe bazenov so lahko zelo učinkovite za majhne predmete, vendar postanejo vse manj učinkovite za večje predmete zaradi večjih kapitalskih naložb. Povprečna do nizka pri poklicni uporabi: stroški za potrebno opremo bodo visoki in odvisni od posebne poklicne uporabe. V posameznih primerih bi bila potrebna draga dodatna oprema, katere uporaba bi zahtevala strokovno znanje. Zelo nizka pri potrošniški uporabi: oprema za stalno zagotavljanje „učinkovitega prezračevanja“ bi bila predraga. |

Ukrepi glede ravnanja: 1. Osebna zaščitna oprema (OZO) 2. Omejitve glede velikosti in konstrukcijske zahteve za bazene 3. Zahteve glede sestave izdelkov | Visoka pri industrijski uporabi: uporaba rokavic iz ustreznih materialov bi zagotovila zaščito pred izpostavljenostjo kože. Uporaba ustreznih mask in respiratorjev bi zagotovila zaščito pred tveganji za dihalne organe. Povprečna pri poklicni uporabi: težave glede ocene uporabe ustreznega materiala za rokavice (ki je odvisen od parametrov, kot so stopnje izpostavljenosti, intenzivnost in trajanje mehanskega dela) za vse posebne delovne pogoje, zlasti za samozaposlene delavce in dejavnosti, ki se izvajajo zunaj industrijskih obratov. Malo verjetno je, da bi se ti respiratorji nosili, kadar se zahteva. Nizka pri potrošniški uporabi: ni zagotovljeno, da bodo potrošniki ustrezno uporabljali osebno zaščitno opremo ali jo po potrebi zamenjali. Varovanje zdravja potrošnikov ne bi bilo zagotovljeno. | Povprečna pri industrijski uporabi: dodatni stroški za družbe pri zagotavljanju učinkovite osebne zaščitne opreme, ki bi jo bilo treba izbrati na podlagi posebnih delovnih pogojev in obstoječega tehničnega nadzora v zvezi s prezračevanjem in bazeni. Povprečna do nizka pri poklicni uporabi: dodatni stroški za družbe pri izbiri in nakupu primerne opreme za zagotovitev ustrezne zaščite v okviru pogosto spreminjajočih se delovnih pogojev. Nizka pri potrošniški uporabi: stroški za potrebno osebno zaščitno opremo niso sorazmerni, zlasti za dela „naredi sam“. |

Nizka pri industrijski, poklicni in potrošniški uporabi: zmanjšanje velikosti posode in zahteva po ozkem vratu posode bi bila učinkovita ukrepa za zmanjšanje izpostavljenosti zaradi nezgodnega razlitja, vendar ne bi spremenila načina uporabe izdelka in zmanjšala povezanih tveganj. Posode z ozkim vratom uporabnikom ne bi omogočala, da ščetko potopijo v izdelek, zato bi izdelek pretočili v večjo posodo, kar bi pomenilo večje tveganje pred izpostavljenostjo hlapom diklorometana. | Nizka pri industrijski, poklicni in potrošniški uporabi: za uporabo v bazenih za namakanje pri industrijski in poklicni uporabi so potrebne znatne količine odstranjevalcev barve. Zaradi dodatnih stroškov v povezavi s časom, ki bi bil potreben za uporabo različnih posod, in količine pridelane odpadne posode bi bila ta možnost manj učinkovita. |

Nizka pri industrijski, poklicni in potrošniški uporabi: zmanjšanje vsebnosti diklorometana bi zahtevalo povečano uporabo drugih sestavin, ki bi potencialno povzročile druga tveganja (na primer vnetljive sestavine). Dodajanje dišeče snovi bi spodbudilo uporabnike k nošenju „preprostih“ mask, s čimer ne bi bila dosežena potrebna zaščita pred diklorometanom. Zaviralci hlapov so že leta v uporabi in ne zagotavljajo ustreznega nadzora glede izpostavljenosti diklorometanu med uporabo. | Nizka pri industrijski, poklicni in potrošniški uporabi: zmanjšanje koncentracije diklorometana bi lahko vplivala na učinkovitost zadevnih izdelkov, ne da bi bil dosežen enak učinek pri odstranjevanju barve. To bi zahtevalo daljši čas obdelave ob višjih stroških. |

Obvezno usposabljanje in sistem izdajanja dovoljenj uporabnikom | Povprečna do nizka pri industrijski uporabi: zakonodaja o varstvu delavcev od delodajalcev že zdaj zahteva, da zagotovijo primerno zaščito za obvladovanje tveganja v zvezi z uporabami, ki vključujejo diklorometan. Države članice bi bile lahko nenaklonjene usposabljanju in sistemu izdajanja dovoljenj oziroma tega ne bi mogle zagotavljati. Visoka pri poklicni uporabi: usposabljanje in sistem izdajanja dovoljenj bi pripeljala do večje ozaveščenosti o tveganjih in potrebnih zaščitnih ukrepov, zlasti za mala in srednja podjetja in samozaposlene delavce, ki niso zajeti v zakonodaji o varstvu delavcev. To bi bilo še posebej učinkovito za dejavnosti zunaj industrijskih obratov. Države članice bi bile lahko nenaklonjene usposabljanju in sistemu izdajanja dovoljenj oziroma tega ne bi mogle zagotavljati. Se ne uporablja za potrošniško uporabo. | Povprečna pri industrijski uporabi: dodatni stroški za tiste družbe, ki se odločijo za oskrbo ali uporabo odstranjevalcev barve, ki vsebujejo diklorometan, za organizacijo tečajev usposabljanja, širjenje informacij, preskušanje in izdajanje dovoljenj tistim, ki se nameravajo zaposliti v dejavnostih, povezanih z odstranjevanjem barve z izdelki, ki vsebujejo diklorometan. Več odgovornosti in upravnega bremena za države članice pri nadziranju usposabljanja in sistema izdajanja dovoljenj. Povprečna pri poklicni uporabi: dodatni stroški za tiste družbe, ki se odločijo za oskrbo ali uporabo odstranjevalcev barve, ki vsebujejo diklorometan, za organizacijo tečajev usposabljanja, razširjenje informacij, preskušanje in izdajanje dovoljenj tistim, ki se nameravajo zaposliti v dejavnostih, povezanih z odstranjevanjem barve z izdelki, ki vsebujejo diklorometan. Več odgovornosti in upravnega bremena za države članice pri nadziranju usposabljanja in sistema izdajanja dovoljenj. Se ne uporablja za potrošniško uporabo. |

Popolna prepoved | Nizka pri industrijski uporabi: popolna prepoved odstranjevalcev barve, ki vsebujejo diklorometan, bi odpravila tveganje zaradi diklorometana, učinkovitejše zmanjšanje tveganja pri popolni prepovedi pa bi bilo nizko, ker so lahko drugi ukrepi za zmanjšanje tveganja enako učinkoviti za zmanjšanje tveganj. Povprečna pri poklicni uporabi: ta možnost bi bila zelo učinkovita pri zaščiti poklicnih uporabnikov glede na število zabeleženih nesreč s smrtnim izidom. Kljub temu bi bila ta možnost manj učinkovita, če bi bilo poklicnim uporabnikom med izvajanjem njihovih dejavnosti zagotovljeno primerno usposabljanje in ustrezna osebna zaščitna oprema. Visoka pri potrošniški uporabi: ker potrošniki nimajo dostopa do enake opreme (zlasti do opreme za tehnični nadzor in osebne zaščitne opreme) kot poklicni ali industrijski uporabniki niti do usposabljanja in ker so lahko v nekaterih primerih delovni pogoji doma precej slabši od poklicnih delovnih pogojev, bi ta ukrep najbolje zagotovil njihovo zaščito pred izpostavljenostjo diklorometanu. Popolna prepoved bi pristojnim organom omogočila uveljavljanje teh ukrepov, ker ne morejo uveljavljati drugih ukrepov za potrošnike. | Povprečna pri industrijski in poklicni uporabi: znatne izgube za proizvajalce diklorometana, vendar koristi za proizvajalce nadomestnih izdelkov. Razmeroma nevtralna za proizvajalce odstranjevalcev barve, od katerih številni že proizvajajo nadomestne pripravke. Prepoved bi vplivala na družbe uporabnice, zlasti glede: (a) povečanih stroškov nadomestnih izdelkov; (b) stroškov kapitala za prilagoditev obstoječih obratov za uporabo nadomestnih izdelkov in (c) izgub v produktivnosti, ker bi nadomestni izdelki potrebovali daljši čas za obdelavo in ponovno nanašanje. Znatni stroški za mala in srednja podjetja, ki poslujejo z nizkimi stopnjami dobička. Povprečna do visoka pri potrošniški uporabi: zmerne izgube za proizvajalce diklorometana, vendar koristi za proizvajalce nadomestnih izdelkov. Nevtralna za proizvajalce odstranjevalcev barve, ker družbe proizvajalke odstranjevalcev barve pogosto že zagotavljajo odstranjevalce, ki vsebujejo diklorometan, in odstranjevalce brez diklorometana. Zato bi bil splošni učinek verjetno nevtralen. Na splošno manjši stroški za potrošnike ob upoštevanju stroškov za odstranjevalce barve in zahtevane osebne zaščitne opreme pri uporabi odstranjevalcev barve, ki vsebujejo diklorometan. |

SKLEPI

Naslednja kombinacija možnosti je videti najbolj uravnotežena in primerna:

- Odstranjevalci barve, ki vsebujejo diklorometan, za industrijsko uporabo:

Med izvajanjem industrijskih dejavnosti je treba uvesti naslednje obvezne zahteve:

- uporaba ustreznih zaščitnih rokavic,

- uporaba učinkovite opreme za lokalno prezračevanje ali opreme za zaščito dihal z neodvisnim dovodom zraka,

- ustrezni tehnični nadzor za bazene za odstranjevanje.

Popolna prepoved za vse industrijske uporabe ne bi bila sorazmerna glede na visoke stroške za industrijo in nepopolne informacije o nadomestnih izdelkih. Druge možnosti, kot so omejitve glede velikosti bazenov in zahteve glede sestave izdelkov, niso učinkovite za preprečevanje izpostavljenosti diklorometanu in zmanjšanje tveganj.

- Odstranjevalci barve, ki vsebujejo diklorometan, za poklicno uporabo:

Uporabo s strani poklicnih uporabnikov zunaj industrijskih obratov je treba na splošno prepovedati, vendar se lahko države članice odločijo, da posebej usposobljenim poklicnim uporabnikom in uporabnikom, ki so pridobili ustrezna dovoljenja, na svojem ozemlju dovolijo nadaljnjo uporabo. Zainteresirane družbe v zadevnih državah članicah bi bile pristojne za vzpostavitev potrebnih sistemov za usposabljanje in izdajanje dovoljenj, države članice pa za nadzor teh sistemov.

S tem ukrepom bi države članice in zainteresirane družbe dobile polno odgovornost in upravno breme za vzpostavitev in nadzor sistema za usposabljanje in izdajanje dovoljenj ter ustreznih nadzornih ukrepov.

Druge možnosti, kot so tehnični nadzor, omejitve glede velikosti bazenov in zahteve glede sestave izdelkov, niso učinkovite za preprečevanje izpostavljenosti diklorometanu in zmanjšanje tveganj med številnimi poklicnimi uporabami.

- Odstranjevalci barve, ki vsebujejo diklorometan, za potrošniško uporabo:

Prepoved dajanja v promet odstranjevalcev barve, ki vsebujejo diklorometan, za potrošniško uporabo je edini učinkovit ukrep za odpravo tveganj za potrošnike, ker bi bilo nemogoče celovito spremljati ukrepe in vedenje potrošnikov pri uporabah „naredi si sam“ ali zagotoviti ustrezno usposabljanje in uporabo potrebne zaščitne opreme.

Ta ukrep je sorazmeren ob upoštevanju splošnih stroškov in koristi.

Noben od teh ukrepov ne bo imel vpliva na proračun EU.

SPREMLJANJE IN OCENJEVANJE

Države članice imajo uveljavljene mehanizme in so imenovale organe za spremljanje skladnosti z omejitvami iz Direktive 76/769/EGS. Prav takšne strukture se lahko uporabljajo v okviru Uredbe (ES) 1907/2006. Poleg tega bo Evropska agencija za kemikalije vodila Forum za izmenjavo informacij o izvajanju, ki bo koordiniral mrežo organov držav članic, pristojnih za izvajanje te uredbe.

[1] Celotna različica v angleškem jeziku je na voljo na spletni strani: http://ec.europa.eu/enterprise/chemicals/studies_en.htm.

[2] Študija TNO-STB, november 1999; Poročilo strokovne skupine ETVAREAD, april 2004; študija RPA, april 2007. Te študije so na voljo na http://ec.europa.eu/enterprise/chemicals/studies_en.htm.

[3] Mnenje znanstvenega odbora, sprejeto marca 2005. http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/04_scher/scher_opinions_en.htm.