[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 30.8.2007

COM(2007) 486 konč.

POROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

O AKTIVNOSTIH EVROPSKIH SKUPNOSTI V ZVEZI Z NAJEMANJEM IN DAJANJEM POSOJILV LETU 2006{SEC(2007)1079}

KAZALO

Uvod…………… 3

1. NAJEMANJE POSOJIL V LETU 2006 3

2. DAJANJE POSOJIL V DRŽAVAH NEČLANICAH 4

2.1. Pregled 4

2.2. Makrofinančna pomoč Skupnosti 4

2.3. Posojila EIB jugovzhodni Evropi, Sredozemlju, Aziji in Latinski Ameriki ter Južnoafriški republiki v letu 2006 5

2.3.1. Cilji in prednostne naloge EIB 5

2.3.2. Aktivnost v zvezi z dajanjem posojil 6

2.3.3. Obseg jamstva 6

2.3.3.1. Splošno jamstvo 6

2.3.3.2. Delitev tveganj 6

2.3.4. Sodelovanje EIB s Komisijo in drugimi institucijami 9

2.4. Podpisniki Loméjske in Kotonovske konvencije – aktivnost v zvezi z dajanjem posojil 10

3. VPLIV DAJANJA POSOJIL NA PRORAČUN 10

3.1. Proračunska jamstva 10

3.2. Subvencionirane obresti 12

3.3. Financiranje EIB iz sredstev ERS 12

Uvod

Sklepi Sveta, ki vzpostavljajo različne instrumente dajanja posojil Evropskih skupnosti, od Komisije zahtevajo, da vsako leto obvešča Svet in Parlament o uporabi teh instrumentov.

Kar zadeva aktivnosti dajanja posojil zunaj Skupnosti mora Komisija na podlagi ustreznih sklepov Sveta[1] vsako leto obveščati Svet in Parlament o stanju posojil Evropske investicijske banke (EIB), zajamčenih s proračunom Unije, v sosednjih državah na jugovzhodu, sredozemskih državah, Aziji, Latinski Ameriki (ALA) in Južnoafriški republiki (JAR).

Da bi se izpolnile te zahteve po podatkih, to poročilo opisuje dajanje posojil za vsako zadevno področje. Prav tako podaja kratek povzetek najemanja posojil za financiranje dajanja posojil, kratek povzetek makrofinančne pomoči, ki jo Skupnost zagotavlja tretjim državam, ter kratek povzetek subvencioniranih obresti in jamstev, povezanih s posojili Skupnosti, da se poda celovit pregled aktivnosti dajanja posojil. Poročilo vsebuje tudi podatke o aktivnostih dajanja posojil Euratoma.

Preglednice tega poročila so objavljene v delovnemu dokumentu osebja Komisije. Sklicevanje na preglednice v besedilu se nanaša na delovni dokument osebja Komisije (v nadaljnjem besedilu „Priloga“)[2].

1. NAJEMANJE POSOJIL V LETU 2006

Komisija je pooblaščena, da se za financiranje dajanja posojil, o katerih odločitve sprejema Svet, v imenu zadevnih Skupnosti (ES, Euratom) zadolžuje na kapitalskem trgu[3].

Celotno zadolževanje Evropskih skupnosti in EIB se je v letu 2006 zmanjšalo za 3,8 % na 48,1 milijarde EUR v primerjavi s 50 milijardami EUR v prejšnjem letu (glej preglednico in grafikon v poglavju 1.1 Priloge). Za več kot 99 % tega zneska je zadolžena EIB. Zmanjšanje najemanja posojil lahko pojasnijo omejitve najemanja posojil s strani EIB, ki je sledilo nekoliko počasnejšemu izplačilu posojil, pomisleki o likvidnosti državne blagajne ter dejstvo, da ni novih sklepov o Euratomu, makrofinančni pomoči in plačilnobilančnih posojilih.

Če upoštevamo vračila danih posojil, odpis dolgov in nihanje deviznih tečajev, je celoten znesek zadolževanja dne 31. decembra 2006 znašal 248,4 milijarde EUR, kar je za 0,7 % manj kot leta 2005 (glej preglednico 1.2 v Prilogi).

Razčlenitev zadolževanja po valutah (glej preglednico 1.3 v Prilogi) ostaja na isti ravni 37,9 % istega deleža zadolževanja v eurih v letu 2006. Deleži zadolževanj v drugih valutah Skupnosti so se zmanjšali s 23 na 16,6 %. Valute nečlanic Skupnosti so zavzele večji del v zadolževanju, in sicer se je delež povečal z 39,5 na 45,4 % celotnega deleža. Delež zadolževanja v USD se je zvišal s 27,9 na 30,4 %. Po zamenjavah leta 2006 je imelo 94,5 % posojil variabilno obrestno mero, medtem ko je delež takšnih posojil leta 2005 znašal 97,3 % (številka pred zamenjavo: glej preglednico 1.3 v Prilogi).

2. DAJANJE POSOJIL V DRŽAVAH NEČLANICAH [4]

2.1. Pregled

Finančna podpora državam nečlanicam, ki so sklenile sporazume o sodelovanju s Skupnostjo, se razlikuje glede na zadevna geografska območja in zadane cilje. Ponavadi je v obliki dvostranskih posojil (makrofinančna in plačilnobilančna podpora), kjer Skupnost pomaga pri ponovnem vzpostavljanju makroekonomskega ravnovesja države. Komisija te finančne posle upravlja v skladu s sklepi Sveta.

V drugih primerih EIB posojila podeljuje iz lastnih sredstev v obliki neposrednega financiranja za individualne projekte ali v obliki globalnih posojil bankam, ki potem razdelijo sredstva na manjše lokalne projekte. Nekatera od teh posojil so upravičena do jamstva proračuna Unije.

Instrument dajanja posojil Euratoma[5] je dostopen za financiranje dejavnosti v državah članicah in določenih državah nečlanicah (Armenija, Bolgarija[6], Češka, Madžarska, Litva, Romunija[7], Rusija, Slovaška, Slovenija in Ukrajina).

Geografske regije, v katerih Komisija izvaja aktivnosti dajanja posojil, so navedene v Prilogi (glej preglednico 2.1).

2.2. Makrofinančna pomoč Skupnosti

Makrofinančna pomoč (MFP) v obliki posojila je po svoji naravi izjemna in je del prizadevanj mednarodne skupnosti, da v povezavi z ustanovami Bretton Woods zagotovi plačilnobilančne podpore določenim državam, ki rešujejo prehodne makroekonomske težave. Pomoč Skupnosti se osredotoča na sosednje regije, kot sta Zahodni Balkan in Kavkaz. Izplačila so odvisna od tega, ali države upravičenke izpolnjujejo cilje za makroekonomsko stabilizacijo in strukturne reforme. V teh okoliščinah je število vsako leto izvedenih poslov omejeno in težko je narediti pravo primerjavo med pomočjo, dano v enem letu, in pomočjo, dano v naslednjem letu.

V okviru tega instrumenta izplačana nepovratna sredstva in posojila so navedena v Prilogi (glej preglednico 2.2), ki kaže, da je bila v letu 2006 izplačana vsota 19 milijonov EUR v okviru veljavnih sklepov o MFP. V letu 2006 ni bilo novih sklepov o MFP. Poleg tega so podatki navedeni tudi v letnem poročilu Komisije o izvrševanju makrofinančne pomoči za tretje države.

2.3. Posojila EIB jugovzhodni Evropi, Sredozemlju, Aziji in Latinski Ameriki ter Južnoafriški republiki v letu 2006

To poglavje predstavlja letno poročilo za leto 2006, ki bo v skladu s členom 2 Sklepa Sveta 2006/24/ES predloženo Evropskem parlamentu in Svetu.

2.3.1. Cilji in prednostne naloge EIB

Leto 2006 je bilo zadnje polno leto poslov v mandatih, ki zajemajo financiranje EIB zunaj EU v obdobju od 1. februarja 2000 do 31. januarja 2007[8]. Komisija in EIB sta skozi leto sodelovali v pogajanjih, vključno s pogajanji v Svetu, za podaljšanje mandata za dajanje posojil zunaj EU za obdobje 2007–2013, ki so se končno zaključila in formalizirala s Sklepom Sveta 2006/1016/ES z dne 19. decembra 2006[9].

Splošna prednostna naloga EIB dajanja posojil v regijah zunaj EU je podpora ciljev politike Skupnosti. Regionalni cilji upoštevajo posebnosti in prednosti vsake regije.

V jugovzhodni Evropi so se v letu 2006 aktivnosti Banke v državah pristopnicah in državah kandidatkah (Bolgariji, Romuniji, Hrvaški, Turčiji in nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji) izvajale za pomoč tem državam pri pripravah na pristop, še posebej s financiranjem naložb, ki imajo za cilj vključiti njihovo infrastrukturo v infrastrukturo EU, in za pomoč MSP. Po pristopu Bolgarije in Romunije sta bila podpisana memoranduma o soglasju kot okvira za podporo EIB programov naložb obeh držav, ki zajemata vse ključne gospodarske sektorje. EIB tudi še naprej podpira naložbe v drugih državah Zahodnega Balkana (Albaniji, Bosni in Hercegovini, Črni gori[10] in Srbiji) za lažji proces njihove vključitve v EU. Na splošno EU in EIB podpirata cilje pospeševanja politične in gospodarske reforme ter socialnega usklajevanja v regiji.

Prednostne naloge EIB so izboljšanje, posodabljanje in razvoj sektorja komunikacij ter energetike s posebnim poudarkom na vseevropskih omrežjih (TEN) na podlagi cestnih in železniških koridorjev, ki jih je Panevropska konferenca ministrov za promet opredelila kot srednjeročne razvojne prednostne naloge.

V okviru postopnega prilagajanja zakonodaje zadevnih držav zakonodaji EU so okoljske teme, povezane s projekti EIB, ter tudi sami okoljski projekti med prednostnimi nalogami. EIB neposredno ali pa s pomočjo svojega globalnega instrumenta dajanja posojil podpira tudi razvoj zasebnega sektorja (MSP ter druge industrijske pobude), zlasti neposredne tuje investicije (NTI), še posebej takrat, ko vključujejo partnerje iz EU.

Na območju Sredozemlja se dajanje posojil Banke izvaja v okviru sklada za evro-sredozemske naložbe in partnerstvo (FEMIP) in večinoma poteka v okviru evro-sredozemskega partnerstva za podporo gospodarskega razvoja in družbenega posodabljanja ter okrepljenega regionalnega povezovanja. FEMIP osredotoča svoje dejavnosti na podporo zasebnega sektorja in ustvarjanje naložbam naklonjenega okolja, zlasti s financiranjem infrastrukture, potrebne za gospodarski razvoj. Poleg tega FEMIP v skladu s prednostnimi nalogami EU podpira trajnostni energetski razvoj, konkurenčnost in varnost dobave. Novembra 2006 se je Ekonomsko-finančni svet odločil, da okrepi FEMIP in določil dve posamezni prednostni področji: razvoj zasebnega sektorja in krepitev partnerstev za povečanje sodelovanja sredozemskih partnerskih držav.

V Aziji in Latinski Ameriki Banka financira projekte, ki so v interesu Skupnosti in zadevnih držav – sofinanciranje z nosilci projektov EU, prenos tehnologije ter sodelovanje na področjih energetike in varstva okolja. EIB je tudi podprla prizadevanja za obnovo pri odpravi posledic cunamija decembra 2004. V tem smislu se je geografsko področje mandata za Azijo in Latinsko Ameriko razširilo zaradi vključitve Maldivov.

V Južnoafriški republiki je Banka pooblaščena, da se osredotoči na infrastrukturne projekte javnega pomena in podporo zasebnega sektorja, vključno z MSP. Bančno poslovanje mora prav tako dopolnjevati politike pomoči Skupnosti, programe in instrumente v Južni Afriki, katerih glavni cilj je zmanjšanje revščine in neenakosti.

Povzetek aktivnosti EIB v ustreznih regijah od leta 2002 je v preglednici 2.3.1 Priloge.

2.3.2. Aktivnost v zvezi z dajanjem posojil

Razčlenitev po posamičnih državah in sektorjih je v Prilogi (glej oddelek 2.3.2. a-e).

2.3.3. Obseg jamstva

2.3.3.1. Splošno jamstvo

Sklep Sveta 2000/24/ES, kakor je bil spremenjen, določa jamstvo Skupnosti, ki skupno krije 65 % celotnega mandata. To pomeni, da se jamstvo Skupnosti omeji na 65 % celotnega zneska podpisanih posojil, vendar so neplačila za posamična posojila do te skupne zgornje meje dejansko pokrita do 100 %.

2.3.3.2. Delitev tveganj

Sedanje jamstvo Skupnosti v splošnih mandatih krije vsa kreditna tveganja, razen kadar se uporabljajo sporazumi o delitvi tveganja; v tem primeru jamstvo Skupnosti krije samo določena politična tveganja, medtem ko nepolitična tveganja prevzema in zmanjšuje Banka. Sklep 2000/24/ES, kakor je bil spremenjen, poziva EIB, da uporablja sporazume o delitvi tveganja v 30 % dajanja posojil v skladu s Sklepom (v nasprotju s 25 % iz prvega splošnega mandata) [11].

Ob koncu leta 2006 je Banka dosegla stopnjo 18 % delitve tveganja kot delež skupnih posojil v mandatu, medtem ko je bil cilj delitve tveganja 30 %. Vendar je treba opomniti, da mora popolna analiza dejanske delitve tveganja med proračunom Unije in EIB upoštevati tudi posle, ki jih EIB krije iz lastnih sredstev, brez jamstva Skupnosti v okviru predpristopne pomoči in sklada za evro-sredozemsko partnerstvo ter posameznih poslov s posebno odobritvijo Odbora guvernerjev banke iz člena 18. Kljub temu, da ti posli ne sodijo v področje tega poročila, se ugotavlja, da je bila večina dajanja posojil v novih državah članicah pred pristopom v resnici opravljena v okviru predpristopne pomoči. Če se posojila, podpisana v okviru teh predpristopnih pomoči, vključijo v splošni delež delitve tveganja, bi to povečalo razmerje z 18 % na okoli 50 %.

Na regionalni podlagi je bil cilj delitve tveganja dosežen in presežen v Aziji in Latinski Ameriki , kjer se je 72 % posojil podpisalo v skladu z ureditvijo delitve tveganja. To stopnjo delitve tveganja so omogočili posebna narava mandata za Azijo in Latinsko Ameriko ter strateški cilji za posojila EIB v navedeni regiji, ki dajejo glavni poudarek podpori zasebnim evropskim pobudam (neposredne tuje investicije, prenos tehnologije ter strokovnega znanja in izkušenj).

V jugovzhodni Evropi in Sredozemlju so posli z delitvijo tveganja znašali 11 % dajanja posojil v mandatu. V skladu s postopki programiranja zadevnih držav je večino projektov, ki jih je financirala EIB v mandatu, v javnem sektorju in zato zunaj obsega delitve tveganja. Na območju Sredozemlja se pobudniki zasebnega sektorja srečujejo s težavami pri dostopu do zunanjih bank (vključno z evropskimi), ki bi bile pripravljene zagotoviti jamstvo, sprejemljivo za EIB v skladu z njenimi trenutno veljavnimi smernicami.

V Južnoafriški republiki se je 10 % posojil podpisalo v skladu z ureditvijo delitve tveganja.

Povzetek regionalne razdelitve delitve tveganja v mandatu najdete v naslednji preglednici, medtem ko preglednice 2.3.6 do 2.3.9 v Prilogi določajo posamezna posojila z delitvijo tveganja, podpisana v letu 2006.

Drugi splošni mandat (Sklep Sveta 2000/24/ES, ki zajema obdobje od 1.2.2000 do 31.1.2007)

v milijonih EUR

Zgornje meje mandatov Drugi splošni mandat | Znesek posojil, podpisanih 31.12.2006 | Št. posojil, podpisanih z delitvijo tveganja | Znesek posojil, podpisanih z delitvijo tveganja | Dosežen odstotek delitve tveganja (glede na zgornjo mejo mandata) | Dosežen odstotek delitve tveganja (glede na podpise posojil ) |

Jugovzhodna Evropa | 9 185 | 9 142 | 33 | 1 003 | 11 % | 11 % |

Sredozemlje | 6 520 | 7 177([12]) | 13 | 807 | 12 % | 11 % |

ALA | 2 480 | 2 425 | 38 | 1 756 | 71 % | 72 % |

JAR | 825 | 837([13]) | 2 | 80 | 10 % | 10 % |

SKUPAJ | 19 010 | 19 581([14]) | 86 | 3 646 | 19 % | 18 % |

V prvem splošnem mandatu se je dosegla stopnja v višini 24 % delitve tveganja celotnega zneska posojil, pri čemer je bil cilj 25 % . V smislu dajanja posojil v primerjavi z regionalnimi mejami so stopnje znašale 81 % za ALA, 26 % za države srednje in vzhodne Evrope (SVED) in 3 % za Sredozemlje.

Prvi splošni mandat (Sklep Sveta 97/256/ES, ki zajema obdobje od 31.1.1997 do 31.1.2000)

v milijonih EUR

Zgornje meje mandatov Prvi splošni mandat | Skupni zneski posojil, podpisanih 31.12.2006 | Št. posojil, podpisanih z delitvijo tveganja | Znesek posojil, podpisanih z delitvijo tveganja | Dosežen odstotek delitve tveganja (glede na zgornjo mejo mandata) | Dosežen odstotek delitve tveganja (glede na podpise posojil ) |

SVED | 3 520 | 3 446 | 21 | 896 | 25 % | 26 % |

Sredozemlje | 2 310 | 2 310 | 5 | 71 | 3 % | 3 % |

ALA | 900 | 900 | 17 | 730 | 81 % | 81 % |

JAR | 375 | 375 | 0 | 0 | 0 % | 0 % |

Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija | 150 | 150 | 0 | 0 | 0 % | 0 % |

SKUPAJ | 7 255 | 7 180 | 43 | 1 697 | 24 % | 24 % |

2.3.4. Sodelovanje EIB s Komisijo in drugimi institucijami

Banka in Komisija tesno sodelujeta, da s proračunskim prispevkom Unije pripravita in sofinancirata projekte. Leta 2006 so se posojila EIB nadaljevala, dopolnili so jih subvencionirane obresti (4 nova posojila za varovanje okolja v Sredozemlju), strokovna pomoč (12,3 milijonov EUR v nepovratnih sredstvih, v glavnem za študije izvedljivosti, vzpostavitev institucij in kadrov, upravljanje projektov ali vrednotenje) ter strukturni in kohezijski skladi (zlasti PHARE in ISPA).

Poleg tradicionalnega načina sodelovanja je Evropska komisija zaprosila EIB, da Skladu za rizični kapital zagotovi svetovanje za izvajanje podpore v Južni Afriki. Vloga EIB je, da Komisiji svetuje pri oblikovanju in vzpostavitvi sredstev ter nato sodeluje pri tehničnem vrednotenju in odobritvi naložbenih predlogov, pri čemer sama ni udeležena v nobenem finančnem upravljanju skladov. V Sredozemlju poleg dajanja posojil EIB iz lastnih sredstev FEMIP deluje tudi kot donator zasebnega lastniškega kapitala, financiranega iz proračuna Unije.

Leta 2006 so Evropska Komisija, Evropska banka za obnovo in razvoj (EBRD) ter EIB podpisale Memorandum o soglasju za okrepitev sodelovanja teh treh institucij v vzhodni Evropi, Južnem Kavkazu, Rusiji in osrednji Aziji. Cilj okrepljenega sodelovanja je povezovanje strokovnega znanja in izkušenj, institucij in kadrov ter primerjalne prednosti vsakega udeleženca za uspešno izvajanje evropske politike sosedstva, strateškega partnerstva med EU in Rusijo ter mandatov EIB in EBRD v korist udeleženih partnerskih držav.

Na splošno sta EIB in financiranje proračuna Unije usklajena z evropskimi dvostranskimi agencijami (sporazumi z Agence Française de Développement , KfW Development Bank in evropskimi razvojnimi finančnimi institucijami) ter drugimi razvojnimi finančnimi institucijami (IFI), kjer koli je mogoče. Sofinanciranje se dejavno nadaljuje in je postalo običajna dejavnost pri projektih, ki jih podpira EIB. Skupno delovanje z institucijami, specializiranimi za obravnavanje širših sektorskih in političnih vprašanj, v mnogih primerih zagotavlja učinkovitost sektorskih reform in izboljšuje izvedljivost investicijskih projektov, ki bodo ob izpolnitvi verjetno delovali v izboljšanem ureditvenem okviru. Leta 2006 so večstranske, dvostranske in nacionalne institucije iz mandata za sosednje države na jugovzhodu sofinancirale 80 % dajanja posojil EIB. V Sredozemlju so sofinancirani projekti v regiji predstavljali 60 % posojil EIB. Prispevki za sofinanciranje projektov, ki jih je financirala EIB v jugovzhodni Evropi in Sredozemlju, so navedeni v preglednicah od 2.3.4 in 2.3.4 v Prilogi.

V Aziji in Latinski Ameriki je EIB nadaljevala s financiranjem projektov, ki so v interesu tako Skupnosti kot države, v kateri se izvaja projekt. Sofinanciranje z IFI je prikazano v preglednici 2.3.5 v Prilogi, skupne obresti posojil, podpisanih leta 2006, so opisane v preglednici 2.3.5 v Prilogi.

2.4. Podpisniki Loméjske in Kotonovske konvencije – aktivnost v zvezi z dajanjem posojil

Celotno dajanje posojil EIB v državah AKP/ČDO[15] v letu 2006 je znašalo 745 milijonov EUR, od tega je bilo 167 milijonov EUR iz lastnih sredstev Banke in 578 milijonov EUR iz evropskega razvojnega sklada (ERS)[16]. Medtem ko te dejavnosti ne sodijo v področje tega poročila[17], je povzetek njihove razčlenitve po regijah in sektorjih predstavljen v Prilogi v preglednici 2.4.

3. VPLIV DAJANJA POSOJIL NA PRORAČUN

Dajanje posojil vpliva na proračun Unije, kadar je povezano z jamstvi Skupnosti, subvencioniranimi obrestmi ali posebnimi pogoji, primerljivimi s tveganimi posli za posojilodajalca.

3.1. Proračunska jamstva

Svet se je 22. decembra 2004 odločil, da se Sklep 2000/24/ES zaradi upoštevanja širitve Evropske unije in Evropske politike sosedstva (2005/47/ES) spremeni (Sklep Sveta 2005/47/ES)[18].

Zgornje meje za vsako področje so (v milijonih EUR):

Jugovzhodna Evropa | 9 185 |

Sredozemske države | 6 520 |

Latinska Amerika in Azija | 2 480 |

Južnoafriška republika | 825 |

Turčija (Posebni delovni program za krepitev carinske unije (SAP)) Skupna zgornja meja | 450 19 460 |

Jamstvo Skupnosti se omeji na 65 % skupnega zneska posojil brez poroštva, povečanega za vse ustrezne zneske (v primerjavi s 70 % iz prvega splošnega mandata). Svet se je 22. decembra 2004 odločil, da bo odobril jamstvo Skupnosti Evropski investicijski banki za izgubo pri posojilih za določene vrste projektov v Rusiji, Ukrajini, Moldaviji in Belorusiji (Sklep Sveta 2005/48/ES[19]). Skupna zgornja meja posojil brez poroštva se določi v višini 500 milijonov EUR in EIB prejme izredno jamstvo Skupnosti v višini 100 %.

Jamstveno obdobje se izteče 31. januarja 2007, vendar se bo samodejno podaljšalo za šest mesecev, če se do tega datuma ne dosežejo zgornje meje posojil. Pričakuje se, da bo Banka pred iztekom mandata podpisala pogodbe za dva projekta v skupni vrednosti okoli 230 milijonov EUR.

V letu 2006 (sedmo leto drugega splošnega mandata) je EIB sklenila sporazume o posojilu v celotnem znesku 2 805 milijonov EUR, s tem je celoten znesek posojil v tem mandatu dosegel 18 280 milijonov EUR, kar ustreza 96 % zgornje meje.

Podrobno stanje jamstev je navedeno v šestmesečnem poročilu Komisije o jamstvih, kritih iz splošnega proračuna[20].

Svet se je 19. decembra 2006 odločil, da bo odobril jamstvo Skupnosti EIB za izgubo pri posojilih in jamstvih za posojila za določene vrste projektov zunaj Skupnosti (Sklep Sveta 2005/1016/ES[21]). Jamstvo Skupnosti se omeji na 65 % skupnega zneska izplačanih posojil in zagotovljenih jamstev, zmanjšanega za povrnjene zneske in povečanega za vse ustrezne zneske. Najvišja zgornja meja EIB za financiranje poslov v tem mandatu se določi v višini 27 800 milijonov EUR za obdobje 2007–2013 ter sestoji iz osnovne zgornje meje 25 800 milijonov EUR in neobveznega mandata 2 000 milijonov EUR, ki se aktivira glede na odločitev Sveta, ki temelji na rezultatu vmesnega pregleda leta 2010.

Različne regionalne meje (okvirne zgornje meje zapisane v ležečem tisku ) so naslednje (v milijonih EUR):

Predpristopne države | 8 700 |

Sosedske in partnerske države | 12 400 |

Sredozemlje | 8 700 |

Vzhodna Evropa, Južni Kavkaz in Rusija | 3 700 |

Latinska Amerika in Azija | 3 800 |

Latinska Amerika | 2 800 |

Azija | 1 000 |

Južnoafriška republika | 900 |

Osnovna zgornja meja | 25 800 |

Neobvezen mandat | 2 000 |

3.2. Subvencionirane obresti

Subvencionirane obresti so bile podeljene v okviru številnih programov Skupnosti znotraj in zunaj Unije. Večina teh programov se je končala in nima več nobenega vpliva na proračunske odhodke. Preglednica 2.5 v Prilogi navaja programe, ki še potekajo, in višino izplačanih subvencioniranih obresti v letih, ko so se izvajali pregledi.

3.3. Financiranje EIB iz sredstev ERS

V skladu z Loméjsko konvencijo in Kotonovskim sporazumom EIB opravi finančne posle v regijah AKP, ki se financirajo iz proračuna ERS[22]. Razčlenitev poslov je v Prilogi (glej preglednico 2.4).

[1] Sklep Sveta 97/256/ES, kakor je bil spremenjen s sklepoma Sveta 98/348/ES in 98/729/ES, ki zajema obdobje od 1.2.1997 do 31.1.2000 (v nadaljnjem besedilu „prvi splošni mandat“), in Sklep Sveta 2000/24/ES, kakor je bil spremenjen s sklepi Sveta 2000/688/ES, 2000/788/ES, 2001/778/ES, 2005/47/ES in 2006/174/ES, ki zajema obdobje od 1.2.2000 do 31.1.2007 (v nadaljnjem besedilu „drugi splošni mandat“). Sklep Sveta 1999/786/ES (Pomoč za obnovo in sanacijo po potresu v Turčiji (TERRA) oblikuje razširitev splošnih mandatov. Poleg tega Sklep Sveta 2001/777/ES določi poseben ukrep dajanja posojil za izbrane okoljske projekte v Baltskem morju v Rusiji v okviru Severne dimenzije. Prav tako je Sklep Sveta 2005/48/EC določil ločen mandat za določene vrste projektov v Rusiji, in NND na zahodu (Ukrajini, Moldaviji in Belorusiji).

[2] SEC(2007)1079.

[3] Ker je Pogodba ESPJ prenehala veljati leta 2002, v imenu ESPJ ni bilo novih posojil.

[4] Skupnosti leta 2006 niso dajale nobenih posojil državam članicam. Zaradi pristopa Bolgarije in Romunije k Uniji 1. januarja 2007 se zavarovana posojila tem državam od navedenega datuma ne obravnavajo več kot zunanji ukrepi.

[5] Sklep Sveta 77/270/Euratom, kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta 94/179/Euratom. Zgornja meja zadolževanja za sklad Euratoma za dajanje posojil je bila prvotno določena s Sklepom Sveta 77/271/Euratom. Kasneje je bila zgornja meja povišana zaradi raznih sprememb zadnjega sklepa, od katerih je zadnji (Sklep Sveta 90/212/Euratom) povišal zgornjo mejo za 1 milijardo ECU na 4 milijarde ECU.

[6] Država članica od 1. januarja 2007.

[7] Država članica od 1. januarja 2007.

[8] Posli EIB v afriških, karibskih in pacifiških regijah v tem poročilu niso zajeti, saj se izvajajo v okviru Kotonovskega sporazuma o partnerstvu, podpisanega leta 2000 za dvajsetletno obdobje.

[9] UL L 414, 30.12.2006, str. 95.

[10] Podatki v tem poročilu prikazujejo posojila, podpisana s Srbijo in Črno goro kot Državno skupnostjo, tj. pred začetkom veljavnosti novega pravnega okvira, vzpostavljenega po neodvisnosti Republike Črne gore.

[11] Sklep Sveta 2000/24/ES poziva Banko „da si prizadeva, da bo poslovno tveganje pri posojilih, dodeljenih v okviru tega sklepa, 30 % pokrito z nedržavnimi jamstvi, po možnosti na podlagi posameznih regionalnih mandatov. Ta odstotek se vedno, ko je to mogoče, poviša, kolikor to dopušča trg“.

[12] Skupni podpisi po odbitku odpisa dolgov v Sredozemlju. 6 427 milijonov EUR.

[13] Skupni podpisi po odbitku odpisa dolgov v JAR: 764 milijonov EUR.

[14] Skupni podpisi pred odbitkom odpisa dolgov: 19,58 milijarde EUR.

Skupni podpisi po odbitku odpisa dolgov: 18,28 milijarde EUR.

[15] Afrika, Karibi, Pacifik / čezmorske države in ozemlja.

[16] Sredstva investicijskega sklada se lahko med drugim uporabijo za navadna posojila, pogojna, podrejena ali konzorcijska posojila, zamenljive obveznice, jamstva in kapitalske naložbe.

[17] Letno poročilo EIB za leto 2006 o Skladu za spodbujanje naložb Kotonovskega sporazuma med AKP in EU http://ww.eib.org.

[18] UL L 21, 25.1.2005, str. 9.

[19] UL L 21, 25.1.2005, str. 11.

[20] COM(2007) 66 in SEC(2007) 241.

[21] UL L 414, 30.12.2006, str. 95.

[22] Ti posli ne sodijo v področje tega poročila.