[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 10.7.2008

COM(2008) 443 konč.

POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

o Prilogi XI h Kadrovskim predpisom

POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

o Prilogi XI h Kadrovskim predpisom

1. UVOD

Člen 15(2) Priloge XI h Kadrovskim predpisom določa, da se določbe Priloge XI ob koncu štiriletnega obdobja (po 1. juliju 2004) proučijo glede na njihove proračunske posledice. V ta namen mora Komisija predložiti poročilo Evropskemu parlamentu in Svetu ter, kadar je to primerno, predlog sprememb te priloge na podlagi člena 283 Pogodbe ES.

To poročilo izvršuje navedeno določbo. Osredotoča se na vprašanje ali je Priloga XI ustrezna in ali so potrebne kakršne koli spremembe, da se zagotovi nemotena uporaba „metode“.

1.1. Osnovni cilji in načela metode

Določbe veljavne metode za prilagoditev osebnih prejemkov in pokojnin se uporabljajo od 1. julija 2004 do 31. decembra 2012 ter so navedene v členu 64, členu 65 in 65a Kadrovskih predpisov in v Prilogi XI.

Glavni cilji metode so:

- samodejna prilagoditev plač[1], da bi se izognili motnjam v delu vseh institucij in agencij Skupnosti, ki bi nastale zaradi letnih pogajanj in socialnih nemirov;

- transparentna, učinkovita in razmeroma enostavna pravila za določanje prilagoditve plač uradnikov in drugih uslužbencev vseh institucij EU.

Da bi se zagotovilo ustrezno delovanje metode, so bila določena naslednja načela:

- primerljivost z uradniki držav članic v smislu gibanja kupne moči;

- enakost kupne moči med javnimi uslužbenci na različnih krajih zaposlitve.

Poročilo analizira, ali metoda iz Priloge XI h Kadrovskim predpisom sledi načelom in izpolnjuje navedene cilje.

2. POSEBNI KAZALEC

Posebni kazalec meri spremembe kupne moči javnih uslužbencev centralnih vlad držav članic.

2.1. Trend posebnega kazalca za posamezne države

Podatki za celotno obdobje za vsako od 27 držav članic EU niso na voljo (Bolgarija in Romunija sta se pridružili leta 2007, Estonija pa podatkov ni predložila). PREGLEDNICA 1 povzema razpoložljive podatke za vsako državo za obdobje 2004–2007, skupaj z enostavno aritmetično sredino za to obdobje. Naslednja preglednica prikazuje iste podatke, izražene kot kumulativni indeks (2003=100).

2.2. Trend globalnega posebnega kazalca, kot je trenutno opredeljen

Po kadrovskih predpisih iz maja 2004 se globalni posebni kazalec izračunava na podlagi vzorca osmih referenčnih držav in ne z uporabo podatkov vseh držav članic EU. Referenčne države so: Belgija, Nemčija, Francija, Španija, Italija, Luksemburg, Nizozemska in Združeno kraljestvo. Izbira temelji na oceni, da se bodo plače v vzorčnih državah gibale podobno kot v EU-15.

Pred letom 2004 se je globalni posebni kazalec izračunaval za EU kot celoto (tj. EU-12 v obdobju 1987–1994 in EU-15 v obdobju 1995–2003).

Širitev leta 2007 in nedavni gospodarski razvoj sta s časom zmanjšala odstotek bruto domačega proizvoda Evropske unije v tem vzorcu, ta trend pa se bo v prihodnjih letih verjetno še nadaljeval. Priloga XI določa poenostavljen postopek, po katerem lahko Svet na predlog Komisije na podlagi člena 65(3) Kadrovskih predpisov sprejme nov vzorec. Tak vzorec mora predstavljati najmanj 75 % BDP Evropske unije.

Letni in kumulativni podatki (po državah)

PREGLEDNICA 2 prikazuje časovne vrste za teh osem držav od leta 2004, skupaj z enostavno aritmetično sredino za to obdobje. PREGLEDNICA 3 prikazuje iste podatke, izražene kot kumulativni indeks (2003=100).

Razvidno je, da so se neto plače javnih uslužbencev v tem obdobju realno zmanjšale, in sicer za približno 6 % v Nemčiji, za približno 3 % v Luksemburgu in za približno 1 % v Španiji. V istem obdobju so se plače povečale za približno 1 % v Italiji in za približno 2 % na Nizozemskem in v Združenem kraljestvu.

Globalni posebni kazalec za osem držav

GRAF 4 prikazuje časovno vrsto od leta 2004 za globalni posebni kazalec, izračunan na podlagi podatkov za teh osem referenčnih držav (ponderiran glede na BDP), skupaj z bruseljskim mednarodnim indeksom in posledično letno prilagoditvijo za osebje EU.

PREGLEDNICA 5 prikazuje podatke te časovne vrste, izražene kot kumulativni indeks za to obdobje. Globalni posebni kazalec, izračunan kot enostavno povprečje za štiriletno obdobje, je –0,3 %, kumulativni učinek do julija 2007 (2003=100) pa znaša –1,0 %. V Bruslju je povprečna letna inflacija v tem obdobju znašala +1,9 %, kumulativni učinek pa je bil +7,8 %. Povprečna letna prilagoditev osebnih prejemkov in pokojnin je znašala +1,7 %, kumulativni učinek pa je bil +6,8 %. Kumulativni učinek je prikazan v GRAFU 6. Kumulativni negativni posebni kazalec (–1 %) je zmanjšal kupno moč javnih uslužbencev EU.

2.3. Drugi možni načini izračunavanja globalnih posebnih kazalcev

Globalni posebni kazalec je mogoče izračunati na vrsto drugih načinov. Eurostat je med drugim opravil naslednje testne izračune:

- enostavno povprečje vrednosti za Bruselj in Luxembourg (ker odraža kraj sedeža institucij EU),

- izračuni za EU-25,

- EU-15, euroobmočje in druge skupine držav,

- drugačno ponderiranje BDP,

- ponderiranje vrednosti za države z uporabo števila prebivalcev,

- ponderiranje vrednosti za države glede na število javnih uslužbencev v državni upravi,

- ponderiranje vrednosti za države glede na pravice pri glasovanju s kvalificirano večino.

Hipotetični globalni posebni kazalec, izračunan na podlagi razpoložljivih podatkov za vse države članice (tj. EU-25, ker podatki časovne vrste za Bolgarijo in Romunijo niso na voljo, in brez Estonije, ker ni podatkov), bi se precej razlikoval od tistega, ki je bil izračunan za vzorec osmih držav. Enostavno povprečje za 4-letno obdobje bi bilo +0,2 % namesto –0,3 %, kumulativni učinek do julija 2007 (2003=100) pa bi znašal +0,8 % namesto –1,0 %.

2.4. Odmik od splošnega načela primerljivosti

2.4.1. Učinek socialnih prispevkov EU

Veljavna metodologija je namenjena spremljanju gibanja neto plač javnih uslužbencev, da bi se zagotovila enakost kupne moči neto plač osebja EU. Ob tem velja opozoriti, da so v neto plačah javnih uslužbencev že upoštevani učinki pokojninskih prispevkov, zdravstvenega zavarovanja itn., ki se plačujejo v državah članicah. Če se taki obvezni odtegljaji spremenijo za eno ali več držav, to vpliva tudi na merjeno gibanje neto plač, ki je ključni kazalec letnega povečanja osnovne plače uradnikov EU. Če pa se spremeni kritje tveganj, se to ne upošteva.

(a) Socialni prispevki, ki jih plačujejo uradniki EU

Uradniki EU plačujejo obvezne socialne prispevke, ki se odtegnejo od njihove neto plače. Mednje spadajo pokojninski prispevki in prispevki za zdravstveno zavarovanje (za primer bolezni in nesreče). Prispevki se redno povečujejo, in sicer povsem neodvisno od višine prispevkov v referenčnih državah. Torej, v obstoječem sistemu je element dvojnega štetja.

PREGLEDNICA 7 skuša kvantificirati kumulativni učinek odmika od načela primerljivosti zaradi socialnih prispevkov (stanje v maju 2004=100), in sicer tako, da se učinek sprememb stopnje pokojninskih prispevkov, ki jo osebje plačuje, odbije od letne prilagoditve, da bi se ugotovilo, kolikšen je dejanski skupni učinek.

Zaradi nadaljnjega učinka sprememb v stopnji pokojninskih prispevkov je bila dejanska kumulativna prilagoditev plač v obdobju 2004–2007 za približno 0,7 % nižja od objavljene letne prilagoditve.

(b) Kritje tveganj

Javni uslužbenci lahko plačujejo različne socialne prispevke, ki jim jamčijo zaščito pred nekaterimi tveganji. Kritje tveganj je v vsaki državi članici specifično za zadevno državo. Tudi sistem socialnega varstva EU krije samo določen nabor tveganj. Te razlike v kritju in učinek sprememb kritja otežujejo primerjave, ni pa še prišlo do poskusov, da bi se to spremenilo. To stanje pa ustvarja tudi odmik od načela primerljivosti. Na plače osebja EU vplivajo spremembe socialnih prispevkov za kritje tveganj v državah članicah, torej zaščita, do katere sami morda niso upravičeni. Ko se prispevki javnih uslužbencev povečajo, so kaznovani, ko pa se ti zmanjšajo, imajo od tega korist.

2.4.2. Učinek posebne dajatve EU

Posebna dajatev je dodatni odtegljaj od prejemkov uradnikov EU. To je še en dejavnik, ki se upošteva dvojno.

PREGLEDNICA 8 skuša kvantificirati kumulativni učinek odmika od primerljivosti zaradi posebne dajatve (stanje v maju 2004=100), tako da se učinek sprememb posebne dajatve odšteje od letne prilagoditve, da bi se ugotovilo, kolikšen je dejanski skupni učinek.

Zaradi nadaljnjega učinka uvedbe posebne dajatve in (tekočih) letnih sprememb posebne dajatve, ki jo plačuje osebje, je bila dejanska kumulativna prilagoditev plač v obdobju 2004–2007 za 0,6 % nižja od objavljene letne prilagoditve.

2.4.3. Skupni učinek socialnih prispevkov EU in posebne dajatve EU

PREGLEDNICA 9 prikazuje skupni dodatni učinek gibanja pokojninskih prispevkov in posebne dajatve na letno prilagoditev od leta 2004.

Kumulativni učinek je prikazan v GRAFU 10. Če se kumulativna sprememba plač od julija 2003 v višini +6,8 % (tj. letne prilagoditve v obdobju 2004–2007) prilagodi tako, da upošteva kumulativni učinek sprememb stopnje pokojninskih prispevkov in sprememb posebne dajatve od maja 2004, znaša dejanska kumulativna sprememba samo +5,4 %, tj. 1,3 % manj. To pa je manj od kumulativne inflacije v Bruslju iz istega obdobja, tj. +7,8 %.

2.5. Nastale težave in izvedene ali predlagane rešitve

2.5.1. Razpoložljivost podatkov in metapodatkov

Države članice se pri zagotavljanju ustreznih podatkov Eurostatu lahko srečajo s praktičnimi težavami. Težave pri merjenju lahko zajemajo uporabo pravilne opredelitve bruto plače, pripisovanje podatkov o plačah ustreznemu referenčnemu obdobju, zbiranje podatkov za ustrezno referenčno populacijo javnih uslužbencev in pošiljanje teh podatkov Eurostatu. Ta vprašanja so podrobneje razdelana v nadaljevanju.

Težave pri merjenju določenih elementov bruto plače in njihovi opredelitvi

V skladu z veljavnimi metodološkimi smernicami je treba pri izračunavanju podatkov o bruto prejemkih, ki se pošiljajo Eurostatu, upoštevati vse elemente prejemkov, ki vplivajo na kupno moč javnih uslužbencev. Poleg osnovnih plač je treba poročati tudi o splošnih bonusih in premijah, vključno s pavšalnimi zneski, ki niso odpremnine ob upokojitvi, skupaj z dodatki (npr. otroški dodatek, družinski dodatek). Iz tehničnih razlogov se nedenarne komponente dohodkov običajno ne upoštevajo. Občasne težave glede interpretacije podatkov, ki so se pojavljale v preteklosti, so bile rešene dvostransko, in sicer za vsak primer posebej. Zdaj pa so na voljo nekatere standardizirane metodološke smernice[2], ki pojasnjujejo komponente bruto plače, obravnavanje nerednih plačil, določanje referenčne populacije, s čimer naj bi se službam, ki zbirajo podatke, omogočilo boljše razumevanje izvornih podatkov, ki jih je treba izračunati in poslati Eurostatu, končnim uporabnikom pa naj bi se omogočilo natančnejše razumevanje kazalcev, ki jih pripravlja Eurostat.

2.5.2. Razlaga Kadrovskih predpisov

Obvezni prispevki postanejo prostovoljni

Vprašanje spremembe prispevkov iz obveznih v prostovoljne se je pojavilo leta 2006, ko je ena država članica sporočila dva niza podatkov za predhodno leto. Kot je država članica pojasnila, se je potreba po dveh nizih podatkov pojavila zaradi sprememb sistema zdravstvenega zavarovanja, s katerimi so nekateri obvezni prispevki postali prostovoljni, javni uslužbenci pa so tako dobili možnost izbire med tremi standardnimi paketi. Država članica je trdila, da bi bilo treba povprečni paket obravnavati kot obveznega; vendar je Komisija menila, da je najcenejši paket, ki omogoča spoštovanje veljavne zakonodaje, tisti, ki ga je treba obravnavati kot obveznega, saj javni uslužbenci lahko prostovoljno izberejo tudi druge pakete. Razlago je podprla pravna služba Sveta, ki je izjavila, da je predlog Komisije skladen z ustreznimi določbami Kadrovskih predpisov, glede zahteve države članice pa so bili izraženi številni posebni zadržki, ki so bili pojasnjeni v mnenju.

Ker so bila mnenja znotraj delovne skupine Sveta o Kadrovskih predpisih o tej zadevi različna, je ta Komisijo prosila, da zaradi doseganja skupnega dogovora obravnava vprašanje v okviru delovne skupine iz člena 65. Komisija je prek delovne skupine iz člena 65 predlagala besedilo skupnega dogovora, ki ga je podprla večina članov delovne skupine. Besedilo je bilo naknadno vključeno v metodološki priročnik[3], ki ga je delovna skupina iz člena 65 sprejela marca 2008:

- Sprememba sistema socialne varnosti ali davčnega sistema ne šteje kot sprememba plačne lestvice. Spremembe med letom t-1 in letom t se upoštevajo pri izračunavanju kazalca za tekoče leto.

- Če se povečajo obvezni odtegljaji ali se uvedejo novi, se to kaže v zmanjšanju neto plač, ki se uporabljajo za izračun posebnega kazalca. Če pa se obvezni odtegljaji zmanjšajo ali ukinejo, se to kaže v povečanju neto plač.

- Če prostovoljni socialni prispevek postane obvezen odtegljaj, bo to upoštevano kot zmanjšanje neto plač. Če obvezni odtegljaj postane prostovoljen, se ne upošteva več.

Če je mogoče izbirati med različnimi paketi, šteje za obveznega tisti, ki je najcenejši in izpolnjuje minimalne zahteve veljavne zakonodaje.

2.5.3. Spremembe plačne lestvice

Sama sprememba plačne lestvice nima nujno tudi učinka na plačo trenutnega osebja. Nekateri razredi izginjajo, drugi se uvajajo, trenutno osebje pa je prerazporejeno v nove razrede. Sprememba sistema socialne varnosti ali davčnega režima ne šteje kot sprememba plačne lestvice.

Take spremembe velikega formata se ne dogajajo pogosto. Vendar pa odpirata praktično vprašanje: kako primerjati informacije, ki so bile na voljo v trenutku (t), in kako ugotoviti njihov razvoj od trenutka (t-1).

Delovna skupina iz člena 65 je predlagala praktično rešitev te težave, ki je bila naknadno vključena v metodološki priročnik[4].

Temu ustrezno kot ključno načelo velja, da se skupno število zaposlenih in skupni plačilni list ne spreminjata ne neposredno pred spremembo in ne neposredno po njej.

2.5.4. Vzorci, ki pokrivajo manj kot 100 %

Izbrani razredi za vsako funkcionalno kategorijo (upravljavci, strokovni sodelavci) morajo biti reprezentativni za kategorijo (npr. modalna vrednost) in pokrivati najmanj 75 % dejansko zaposlenih. V praksi večina držav pošilja podatke, ki pokrivajo 100 % osebja.

Potencialna težava se pojavlja pri predlagani spremembi sestave vzorca, saj to lahko vpliva na ponderirano povprečno plačo v trenutku (t) in primerjavo v trenutku (t-1).

Delovni skupini iz člena 65 je bila predlagana praktična rešitev tega vprašanja, ki je bila naknadno vključena v metodološki priročnik[5].

Z določeno porazdelitvijo števila zaposlenih in plač bi lahko bila izbrana različna vzorca, oba pa bi upoštevala zahtevo po 75-odstotni pokritosti. Če se 12 mesecev pozneje vzorec razredov spremeni (npr. po znatnem premiku osebja), se lahko logično sklepa, da se vzorec zadrži brez sprememb za prihodnje primerjave, ko je bila sprejeta odločitev, da se z vzorcem ne pokrije 100 % zaposlenih, in je bil reprezentativni vzorec že izbran. Kakršen koli predlog za spremembo vzorca je treba sporočiti vnaprej in jo potrditi po posvetovanju z Eurostatom.

2.5.5. Pregled podatkov za nazaj

Država članica ali Eurostat lahko ugotovita napako tako med postopkom kot po njem. Take napake je treba uradno sporočiti (Eurostat državi članici in obratno). Ob tem se pojavijo proračunska in administrativna vprašanja, če oz. kako prilagoditi take popravke za nazaj.

Glede ugotovljenih napak Kadrovski predpisi ne predpisujejo omejitev za poznejšo prilagoditev. Da pa bi se omejilo praktično administrativno in finančno breme, je bil januarja 2005 dosežen prijateljski dogovor, ki je zdaj sestavni del metodološkega priročnika[6]. V skladu s tem dogovorom se pregled opravi v naslednjih okoliščinah:

- če se napake odkrijejo pred sprejetjem na Svetu, se poročilo Eurostata pregleda, Svetu pa se predloži nov osnutek uredbe,

- v obdobju šestih mesecev po sprejemu te uredbe je mogoče sprožiti pregled, ki je namenjen prilagoditvi (ki lahko povzroči poznejši popravek),

- po preteku šestmesečnega obdobja se podatki za leto t štejejo kot končni.

2.5.6. Več nizov podatkov za isto leto

Novembra 2006 je bilo Svetu predloženo negativno pravno mnenje glede obstoja več kot enega niza podatkov za katero koli posamezno leto. Če se ugotovi, da je niz podatkov za določeno leto nepravilen, je treba predpisati njegov formalni pregled.

Pravna služba Sveta je v svojem mnenju[7] dala več pomembnih pojasnil:

- kadar Eurostat v te namene izračunava posebne kazalce, se za predhodno leto upoštevajo samo tisti podatki, ki so bili podlaga za prilagoditev v zadevnem letu,

- statistične podatke za določeno leto bi bilo mogoče spremeniti iz utemeljenih razlogov, vendar bi to zahtevalo tudi popravek rezultatov izračuna, za katerega so se uporabljati ti podatki na podlagi ustreznega postopka, tj. s spremembo Uredbe glede letne prilagoditve osebnih prejemkov uradnikov za predhodno leto,

- če obvezni odtegljaji postanejo prostovoljni, Svet ne sme teh podatkov upoštevati tako, kot da bi bili odtegljaji obvezni.

3. BRUSELJSKI MEDNARODNI INDEKS

Bruseljski mednarodni indeks (BII) je mera za rast cen življenjskih potrebščin v Bruslju. Gre za Laspeyresev indeks cen, izračunan kot ponderirano povprečje komponent indeksov cen, pri čemer so kot ponderji uporabljeni vzorci potrošniških navad javnih uslužbencev EU v Bruslju, pridobljenih z anketo o družinski porabi.

GRAFIKON 11 kaže časovno vrsto BII (letno povečanje v obdobju od junija do junija glede na predhodno leto), skupaj s primerljivimi podatki za belgijski HICP.

Razlike v trendu so posledica uporabe različnih virov indeksov za nekatere osnovne postavke in različnih ponderjev, ki se uporabljajo za agregiranje.

Povprečni BII v obdobju 2004–2007 je znašal 101,9. Kumulativni indeks za celotno obdobje do junija 2007 (osnova v juniju 2003=100) je 107,8.

Ob tem je povprečni HICP v Belgiji v tem obdobju znašal 102,2, kumulativni indeks pa je bil v celotnem obdobju 109,1.

4. KOREKCIJSKI KOEFICIENTI

Osebni prejemki uradnikov, ki ne delajo v Bruslju ali Luxembourgu, so izraženi v eurih in prilagojeni s korekcijskim koeficientom za kraj njihovega dela, ki je višji, nižji ali enak 100 %.

Korekcijski koeficienti so matematični faktorji, ki jih apliciramo na denarni znesek, izražen v eurih (npr. plača v Bruslju), in ki skupaj z uradnim menjalnim tečajem za euro določajo ekonomsko pariteto, ki je kot statistična vrednost pokazatelj razlike v življenjskih stroških (npr. med krajem zaposlitve in Brusljem). Ekonomska pariteta je povprečno razmerje cen. Zato odraža znesek v nacionalni valuti na določeni lokaciji, ki je potreben za nakup enakovredne košarice blaga in storitev v Bruslju za 1 EUR.

4.1. Trendi korekcijskih koeficientov

PREGLEDNICA 12 prikazuje vrednosti korekcijskih koeficientov za posamezne kraje zaposlitve za obdobje 2003–2007.

Iz te preglednice je razvidno, da so za različne korekcijske koeficiente skozi čas sledili različnim trendom. Na 10 lokacijah so se s časom zmanjševali, na 20 pa so se povečevali.

Pri razlagi teh podatkov je potrebna določena mera previdnosti, ker so osnovne ekonomske paritete oblikovane tako, da dajo stabilne ocene razlik med lokacijami v vsakem trenutku in ne gibanje časovne vrste. Določene pripombe pa je vseeno mogoče dati.

Kraja zaposlitve z največjim številom osebja sta Bruselj in Luxembourg. Kraji zaposlitve, ki sledijo po številu osebja in na katere vplivajo korekcijski koeficienti, so: Varese (IT) (2,5 %), Alicante (ES) (1,6 %), Karlsruhe/Frankfurt (DE) (1,2 %), Dublin (IE) (0,7 %) in Hag (NL) (0,6 %).

4.2. Nastale težave in izvedene ali predlagane rešitve

4.2.1. Pridobitev stabilnih ponderjev izdatkov potrošnikov (majhne populacije)

Čez čas je primerjava vzorcev izdatkov potrošnikov za nacionalno populacijo in vzorca porabe uradnikov EU vedno znova pokazala, da ima lahko osebje, ki biva v tujini, zelo drugačne nakupovalne navade. Zato uporaba nacionalnih podatkov za izračun ekonomskih paritet, na podlagi katerih bi se izračunala skupna vrednost, ni primerna. Namesto tega je treba pridobiti informacije od uradnikov EU na različnih krajih zaposlitve.

Ti ponderji izdatkov potrošnikov se zagotovijo z anketami o družinski porabi, ki se izvajajo periodično (na 5 do 7 let). Čeprav so ciljne populacije in velikosti vzorcev očitno manjši, je odstotek stopnje odgovorov primerljiv z anketami o porabi v gospodinjstvih, ki se izvajajo na nacionalni ravni.

4.2.2. Pridobitev stabilnih anketnih paritet

Podatki o cenah iz evropskega programa primerjave se štejejo za zanesljive. Toda postopek pregleda za določitev podatkov, ki so primerni za izračun večstranskih paritet kupne moči, se razumljivo osredotoča na ta rezultat in ne na ustreznost podatkov za določitev dvostranskih paritet kupne moči v primerjavi z Brusljem. Zaželen je torej delni ponovni pregled osnovnih podatkov, s katerim se lahko izboljša kakovost dvostranskih paritet.

4.2.3. Širitev (prehod od zunaj EU na znotraj EU)

Iz PREGLEDNICE 12 je razvidno, da je bilo za določene kraje zaposlitve, zlasti tiste v nekaterih novih državah članicah, gibanje ravni cen v primerjavi z Brusljem še zlasti pomembno. Standardni razlogi za to so opisani in kvantificirani v letnem poročilu Eurostata.

GRAF 13 kaže skupno pariteto kupne moči za nove države članice za obdobje 2004–2007 (2003=100). Iz tega grafa je razvidno, da se je globalna pariteta za obdobje 2003–2007 na Češkem in Slovaškem znižala za 15–25 % ter v Litvi in na Poljskem za 5–10 %, medtem ko je bilo skupno znižanje na Malti nižje od 5 %. Nasprotno je bilo gibanje paritete pozitivno v Estoniji, na Cipru in na Madžarskem, v Sloveniji in Latviji pa je preseglo 5 %.

4.2.4. Napačna razumevanja končnih uporabnikov

Predstavitev rezultatov korekcijskih koeficientov za julij 2007 je povzročila zelo veliko število poizvedb v zvezi s kraji zaposlitve v nekaterih novih državah članicah, v kraju Varese, v Italiji in Španiji. Predstavniki zaposlenih v Luxembourgu so prav tako poizvedovali o razliki v življenjskih stroških v primerjavi z Brusljem.

V letu 2007 so potekala posebna prizadevanja, da bi predstavnikom zaposlenih (v procesu socialnega dialoga) in v obliki obširne korespondence z delegacijami, za katere je bila oblikovana standardizirana predstavitev, pojasnili metodologijo.

4.3. Tehnike glajenja (npr. drseča sredina)

Da bi lažje razbrali trende v podatkovnih vrstah, analitiki pogosto uporabljajo različne „tehnike glajenja“, s katerimi na bi se zmanjšala ali odpravila nestabilnost podatkov.

„Drseča sredina“ je ena od preprostih tehnik glajenja, ki deluje tako, da se periodične podatkovne točke konsolidirajo v daljše časovne enote – na primer povprečje podatkov za več let. Večje kot je število let, ki so vključena v povprečje, bolj zglajena je vrsta.

Obstaja pa tudi slaba stran uporabe drseče sredine za glajenje podatkovne vrste: ker izračun temelji na podatkih iz preteklosti, se izgubi del časovne natančnosti spremenljivke. Uporaba drseče sredine bi prav tako lahko povzročila neskladja v enakosti kupne moči v različnih krajih zaposlitve.

V okviru delovne skupine iz člena 64 se razpravlja o drugih tehnikah.

5. PRORAčUNSKE POSLEDICE DELOVANJA METODE ZA PRILAGODITEV OSEBNIH PREJEMKOV IN POKOJNIN

Cilji metode so bili izpolnjeni, saj je plača uradnikov EU sledila realni rasti plač nacionalnih uradnikov.

Rezultati metode |

Osnovna plača (in pokojnina) uradnikov EU | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

Povečanje v tekočih cenah | 0,7 % | 2,2 % | 2,3 % | 1,4 % |

Bruseljski mednarodni indeks | 1,9 % | 2,2 % | 2,1 % | 1,4 % |

Realno povečanje osnovne plače | –1,2 % | 0,0 % | 0,2 % | 0,0 % |

Kumulirano realno povečanje | –1,2 % | –1,2 % | –1,0 % | –1,0 % |

Razlika med uradniki EU / nacionalnimi uradniki EU-8 |

Realno povečanje plače | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

Osnovna plača uradnikov EU | –1,2 % | 0,0 % | 0,2 % | 0,0 % |

Neto plača nacionalnih uradnikov (povprečje EU-8) | –1,2 % | 0,0 % | 0,2 % | 0,0 % |

Razlika med uradniki EU / nacionalnimi uradniki EU-8 | 0,0 % | 0,0 % | 0,0 % | 0,0 % |

Kumulirana razlika med uradniki EU/EU-8 | 0,0 % | 0,0 % | 0,0 % | 0,0 % |

Vključno s spremembami stopenj pokojninskih prispevkov in posebne dajatve je bila realna rast plač uradnikov EU nižja kot pri nacionalnih uradnikih.

Povečanje neto plač, vključno s spremembami stopenj posebne dajatve in pokojninskega prispevka |

Neto plača uradnikov EU | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

Realno povečanje osnovne plače | –1,20 % | 0,00 % | 0,20 % | 0,00 % |

Neto učinek sprememb stopnje posebne dajatve | –0,2 % | –0,2 % | –0,2 % |

Neto učinek sprememb stopnje pokojninskih prispevkov | –0,35 % | –0,35 % |

Realno povečanje neto plače | –1,55 % | –0,55 % | 0,0 % | –0,2 % |

Kumulirano realno povečanje neto plače | –1,5 % | –2,1 % | –2,1 % | –2,3 % |

Razlika v neto plačah med uradniki EU / nacionalnimi uradniki EU-8 |

Realno povečanje neto plače | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

Neto plača uradnikov EU | –1,55 % | –0,55 % | 0,0 % | –0,2 % |

Neto plača nacionalnih uradnikov (povprečje EU-8) | –1,2 % | 0,0 % | 0,2 % | 0,0 % |

Razlika med uradniki EU / nacionalnimi uradniki EU-8 | –0,35 % | –0,55 % | –0,2 % | –0,2 % |

Kumulirana razlika med uradniki EU/EU-8 | –0,3 % | –0,9 % | –1,1 % | –1,3 % |

Pričakovani porast upravnih stroškov, katerega glavni del so stroški za plače in pokojnine, je v skladu s finančnim okvirom.

Tabela finančnega načrtovanja iz razdelka 5(izvleček iz dokumenta V predhodnega predloga proračuna za leto 2009):

Zneski v milijonih EUR v tekočih cenah | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |

Komisija brez pokojnin | 3 441 | 3 553 | 3 709 | 3 822 | 3 934 | 4 045 | 4 164 |

Pokojnine | 960 | 1 055 | 1 135 | 1 220 | 1 312 | 1 410 | 1 516 |

Druge institucije brez pokojnin | 2 577 | 2 674 | 2 803 | 2 972 | 3 083 | 3 214 | 3 346 |

Razdelek 5 skupaj * | 6 978 | 7 282 | 7 648 | 8 014 | 8 328 | 8 669 | 9 025 |

Zgornja meja iz razdelka 5 z opombo** | 7 115 | 7 457 | 7 777 | 8 088 | 8 415 | 8 755 | 9 181 |

Pričakovana razlika iz razdelka 5 | 137 | 175 | 129 | 74 | 87 | 86 | 156 |

* Razlike med skupnim zneskom in vsoto nastanejo pri zaokroževanju. ** Zgornja meja iz razdelka 5 vključuje prispevek zaposlenih v pokojninsko shemo. |

6. SKLEPNE UGOTOVITVE

Sistem osebnih prejemkov, določen v Kadrovskih predpisih, zagotavlja enakost kupne moči med uradniki Skupnosti ob upoštevanju njihovih družinskih razmer in življenjskih stroškov v njihovem kraju zaposlitve.

Metoda iz leta 2004 je bila rezultat pogajanj med Svetom, upravami institucij Skupnosti in predstavniki zaposlenih v institucijah. Uporablja se od 1. julija 2004 do 31. decembra 2012 in je dala naslednje rezultate:

1. od leta 2004 se je kupna moč plač javnih uslužbencev osmih referenčnih držav članic znižala (kumulativni globalni posebni kazalec za obdobje 2004–2007 je –1 %);

2. uporaba podatkov za druge skupine držav ali uporaba drugačnih ponderjev ali drugačnih opredelitev plač bi dala različne rezultate. Enakovreden kumulativni globalni posebni kazalec za obdobje 2004–2007 za EU-25 bi bil na primer +0,8 %;

3. z načelom primerljivosti, ki je del metode, se je to znižanje (–1,0 %) za neto plače uradnikov Skupnosti uporabilo samodejno;

4. povečanje stopnje pokojninskih prispevkov in spremembe posebne dajatve so povzročili dodatno izgubo kupne moči (–1,3 %);

5. skupni učinek je torej izguba kupne moči uradnikov Skupnosti (–2,3 % v štirih letih);

6. proračunska posledica Priloge XI za obdobje 2004–2007 je bilo realno znižanje stroškov za plače in pokojnine za 1 %;

7. le dejstvo, da metoda deluje samodejno, je preprečilo spore glede letnih pogajanj;

8. videti je, da so se plače uradnikov Skupnosti gibale v skladu s spremembami gospodarskih in socialnih razmer, pri čemer je izguba kupne moči večja od primerljive kupne moči javnih uslužbencev;

9. Eurostat je opredelil več težavnih vprašanj. Vendar so bila ta vprašanja že obravnavana ali še bodo obravnavana v okviru delovnih skupin iz členov 64 in 65 ter zaradi njih sprememba Kadrovskih predpisov ni potrebna;

10. delež skupnega BDP Evropske unije, ki ga predstavlja sedanji referenčni vzorec za izračun posebnega kazalca, se je v obdobju 2004–2007 znižal in se približuje 75 %. Tega vzorca trenutno ni treba posodobiti. Kljub temu lahko Komisija razmisli o predlogu posodobitve v prihodnjih letih.

Zaradi navedenih razlogov Komisija meni, da je metoda dosegla svoje cilje in spoštovala načela, ki jih določa Priloga XI, ter da so izboljšave možne z ukrepi, ki ne zahtevajo takojšnjega pregleda Priloge XI. Zato Komisija meni, da Kadrovskih predpisov ni treba spremeniti.

PRILOGA

PREGLEDNICA 1

[pic] [pic]

PREGLEDNICA 2 [pic]

PREGLEDNICA 3

[pic]

GRAF 4

[pic]

PREGLEDNICA 5

[pic]

GRAF 6

[pic]

PREGLEDNICA 7

[pic]

[pic]

PREGLEDNICA 8

[pic]

PREGLEDNICA 9

[pic]

GRAF 10

[pic]

GRAFIKON 11

[pic]

PREGLEDNICA 12

[pic]

GRAF 13

[pic]

[1] Samodejna prilagoditev plač se uporablja samo za obdobje, za katero se dogovorijo Svet, Komisija in predstavniki zaposlenih (od 1. julija 2004 do 31. decembra 2012). Obdobje ustreza obdobju uporabe posebne dajatve.

[2] Glej Dodatek 3 metodološkega priročnika, ki ga je marca 2008 sprejela delovna skupine iz člena 65 („Izračunavanje posebnih kazalcev na podlagi člena 65 Kadrovskih predpisov EU“).

[3] Prav tam. Dodatek 4, del 4.

[4] Prav tam. Dodatek 4, del 4.

[5] Prav tam. Dodatek 4, del 3.

[6] Prav tam. Glavni del besedila, oddelek 9.

[7] Mnenje pravne službe Sveta z dne 30. novembra 2006, št. 15190/06 STAT 38 FIN 556, odstavki 10, 11 in 12.