ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.5

Število ur obvezne športne vzgoje v osnovnih in srednjih šolah je treba povečati na vsaj tri ure na teden. Odbor priporoča, da se tudi v visokošolskem izobraževanju omogoči športna vzgoja in da postane obvezen element učnega programa. Športna vzgoja mora biti na ravni osnovnega, srednješolskega in visokošolskega izobraževanja oblikovana tako, da se je lahko udeležujejo vsi otroci in mladi, tudi invalidi. To je mogoče doseči z individualno ali skupno športno vzgojo za vse. Poleg tega je treba upoštevati tudi pogoje športne vzgoje v šolah in še posebej kakovost tušev in umivalnikov, ki so na voljo poleg telovadnic in so pogosto v takšnem stanju, da mlade odvračajo od športnih dejavnosti.
4.4

Razen nekaterih zadržkov, ki jih je izrazil EESO, je predlog direktive upravičen z vidika davčnega usklajevanja, načel konkurence in zmanjševanja onesnaževanja. Vendar pa EESO meni, da mora zakonodajalec končno odločitev sprejeti šele po tehtnem razmisleku o stranskih učinkih in posledicah za različne politike EU v skladu z načelom sorazmernosti. Natančneje povedano, preučiti je treba naslednje točke: — splošno povišanje stroškov (zlasti v državah, ki so nedavno pristopile k EU) in omejevanje inflacije; — posledice izenačitve cen plinskega olja in bencina za industrijsko politiko in možen premik v povpraševanju potrošnikov z vozil na plinsko olje na vozila na bencin ali obratno; — skupno davčno politiko za vse vire energije, ki se že uporabljajo ali bi se v prihodnosti lahko uporabljali kot goriva; — razmere v regijah na obrobju, kjer so stroški prevoza blaga – tako pri vstopu kot pri izstopu – nezanemarljiva ovira za rast in zaposlovanje. Preučiti bi bilo treba konkurenčni položaj nekaterih od teh regij v primerjavi s tretjimi državami na meji z EU; — učinek povišanih stroškov na zunanjo konkurenčnost EU v primerjavi s konkurenčnimi državami, zlasti ZDA, kjer cene goriva in davki bistveno manj obremenjujejo podjetja; — posledice za zaposlovanje: medtem ko se danes pojavljajo pritožbe, da prevozna podjetja v nekaterih državah trpijo zaradi konkurence iz drugih držav, bi sprejetje direktive – če bi direktiva imela odločilni učinek, ki ga predvideva Komisija, v kar EESO dvomi – v prihodnosti lahko imelo nasprotni učinek; — učinki na splošno produktivnost in učinkovitost sektorja cestnega prevoza, ki bi bili lahko po mnenju EESO v najboljšem primeru nevtralni; — skladnost nediskriminatornega mehanizma za povračilo s politikami poenostavljanja upravnih postopkov.
2.1.3

Komisija je na primeru avtomobilov želela dati zgled posodabljanja njenih ukrepov na področju industrijske politike in sicer tako, da jih je izrecno vključila v lizbonsko agendo: za zagotovitev trajnostnega razvoja proizvodnih dejavnosti, ki lahko ekonomsko preživijo in so hkrati tudi družbeno odgovorne in okolju prijazne, se želi Komisija o svojih ukrepih predhodno široko posvetovati z zainteresiranimi stranmi, kar ji omogoča razjasniti tako trenutni kot prihodnji položaj in doseči soglasje o tem, kaj bi bilo treba narediti. V tem konkretnem primeru so bile v skupini na visoki ravni zastopane naslednje zainteresirane strani: proizvajalci avtomobilov in opreme, proizvajalci nafte, prodajalci in serviserji avtomobilov, uporabniki avtomobilov, nacionalne javne oblasti in trije najbolj zainteresirani generalni direktorati (okolje, promet in energetika ter podjetništvo in industrija). Generalni direktorat za podjetništvo in industrijo je usklajeval delo, ki je potekalo skozi vse leto 2005. Aprila 2005 je bilo organizirano javno posvetovanje. Delovna skupina je poročilo sprejela decembra 2005. Njeni zaključki so bili v letu 2006 predmet obširnega javnega posvetovanja. Sporočilo Komisije se tako opira na poročilo CARS 21 in na 34 prispevkov, ki jih je Komisija prejela v letu 2006.
5.1

Za praktično in realistično izboljšanje okvirnih pogojev za boljše usklajevanje poklicnega, družinskega in zasebnega življenja je zlasti smotrno, če se različni lokalni akterji dogovorijo o usklajenem ravnanju. Zato EESO spodbuja socialne partnerje k pobudam na regionalni in lokalni ravni, ki bodo v mestih in občinah združile zavzete akterje (podjetnike, svete delavcev, starše, verske skupnosti, športna društva, občinske predstavnike itd.) s ciljem oblikovati usklajeno življenjsko okolje tako, da bo mogoče čim bolje združiti poklicne, družinske in zasebne interese. Spremembe na lokalni ravni so neposredna praktična podpora za vse udeležene. Področje delovanja najrazličnejših lokalnih akterjev je izredno pestro in odprto za vse vrste ustvarjalnih idej. Tu je nekaj konkretnih primerov, ki pa bi jih lahko poljubno dopolnili: — vzpostavitev mestne spletne strani, ki vsebuje informacije o ponudbah za družine, — vzpostavitev baze podatkov za posredovanje mest za varstvo otrok, — kontaktne točke, ki združujejo mlade družine brez starih staršev in starejše ljudi brez družine, — varstvo na poti v šolo, — podpora prostovoljnih organizacij in prostovoljcev, ki se v prostem času ukvarjajo z varstvom otrok, — delavnice o družini prijaznem razvoju mest, da bi preprečili izseljevanje mladih družin, — programi mentorstva za očete, ki so zaposleni na delovnem mestu s skrajšanim delovnim časom, — sprememba voznih redov za šolske avtobuse, tako da starši lažje uskladijo začetek službe z začetkom pouka, — bolj prožni delovni čas vrtcev, — prireditve podjetij na temo usklajevanja družinskega in poklicnega življenja, na katerih podjetja svojo družinam prijazno kadrovsko politiko predstavijo javnosti, — preverjanje vseh občinskih odločitev, da bi zagotovili, da so otrokom prijazne.
3.3

Direktiva, sprejeta leta 2004, je določila okvir zaščite pred kopiranjem, piratstvom in ponarejanjem (4) z namenom trgovanja. Komisija v eni od svojih izjav navaja podroben seznam pravic, zajamčenih v členu 2 te direktive (5). Gre za industrijsko lastnino (patentirani izumi in dodatni varstveni certifikati, spričevala o koristnosti, blagovne znamke, oznake porekla, vzorci in modeli, žlahtniteljske pravice) ter avtorske in sorodne pravice, kakor tudi za pravice sui generis, določene v zakonodaji Skupnosti o topografiji elektronskih vezij in podatkovnih bazah. To so izključne pravice, ki so v pravnem smislu del pravice do nematerialne lastnine. Del teh pravic je vključen v zakonodajo Skupnosti ali jih Skupnost organizirano varuje (vzorci in modeli, blagovne znamke, žlahtniteljske pravice) (6). Druge pravice, kot na primer patenti, ostajajo v izključni pristojnosti nacionalne zakonodaje, dokler ne bo sprejet patent Skupnosti, ki ga zahtevajo vsi industrijski sektorji. Intelektualna lastnina torej obsega zelo heterogeno področje nematerialnih pravic, ki se zelo razlikujejo po svojih značilnostih in pravni urejenosti.
4.1.4

Uporaba blata iz čistilnih naprav v kmetijstvu in vsebnost škodljivih snovi v njem sodita k najpomembnejšim vprašanjem varstva tal in varnosti živil ter sprožata dodatno vprašanje, namreč ali so uporabniki zemlje ali povzročitelji blata, to so mesta in občine, odgovorni za morebitno degradacijo tal. Spremenjena direktiva o blatu mora urediti tudi vprašanja v zvezi z odgovornostjo in jamstvom.
4.5.5

EESO meni, da bi bilo dobro upoštevati problem, ki izvira iz razmer v nekaterih odročnih in najbolj odročnih regijah in državah. Za zagotovitev ustreznega kritja za ta območja je zelo pomembno skrajšati časovne roke in povečati sredstva iz proračuna EU, namenjena gradnji vseevropskih prometnih omrežij, in s tem olajšati med drugim prevoz skozi Pireneje in Alpe, ki je še posebej pomemben. Boljša splošna dostopnost – in s tem povezana večja konkurenčnost – bo izboljšala možnosti za regionalni razvoj.
5.8

Odbor se ne strinja z mnenjem Komisije glede obdavčitve tobačnih in alkoholnih izdelkov, ki se obravnavajo kot „običajno“ blago. Nekatere države članice poskušajo s trošarinami za tobačne in alkoholne izdelke reševati zdravstvene težave, povezane s kajenjem in pitjem alkohola, ki imajo seveda prednost pred delovanjem notranjega trga. Komisija predlaga, da se ta izkrivljanja odpravijo, vendar pa bo ta postopek odpravljanja glede na velike razlike v ravni dohodkov ter v ciljih in ukrepih posameznih držav članic na področju davčne in zdravstvene politike trajal še dolgo. Dokler davčne stopnje ne bodo primerno usklajene, je treba najti druge rešitve, pri katerih bo sposobnost posameznih držav članic za doseganje svojih ciljev na področju davčne in zdravstvene politike ohranjena. Upoštevati je treba tudi dejstvo, da tihotapljenje tobačnih izdelkov v zelo majhnem obsegu izhaja iz držav EU, saj ga nadzirajo mednarodne kriminalne združbe. Odbor se sicer zaveda visokih družbenih in zdravstvenih stroškov, ki so povezani s čezmernim uživanjem tobaka in alkohola, ter upa, da bodo pristojni organi sprejeli ustrezne ukrepe za preprečevanje tega pojava, vendar pa meni, da morajo trošarine za tobačne in alkoholne izdelke še naprej ostati v izključni pristojnosti držav članic.
1.1

Kodifikacija predpisov, ki so bili pogosto spremenjeni, je eno izmed bistvenih sredstev za to, da bi bilo evropsko pravo jasno in transparentno.
2.1

Realnosti evropske družbe so raziskovalci, institucije in organizacije že dobro obdelali (5). S temi realnostmi so se ukvarjala tudi različna mnenja EESO, ki so podlaga za sklepe in priporočila. Poudariti je treba pozitivne vidike gospodarskega in socialnega razvoja v Evropi, ki so glavni dejavniki sedanjih družbenih realnosti: po vsem svetu priznana kakovost življenja, vse daljša povprečna življenjska doba, nove gospodarske priložnosti, družbena mobilnost, boljše delovne razmere in višje ravni izobraževalnega in socialnega sistema. Obdobje od leta 1945 do 1975 (v francoščini: „les Trente Glorieuses“, trideset slavnih let) je v razmerah polne zaposlenosti in obsežnega sistema socialnega varstva v Evropi spodbujalo graditev sorazmerno homogene države blaginje, kar je podpiralo gospodarsko rast.
2.2

EESO pozdravlja podporo Komisije delu ILO, na podlagi katerega je nastala nova konvencija, in njeno dobro sodelovanje z vladami ter organizacijami delodajalcev in delavcev v državah članicah v tristranski strukturi ILO. To je zagotovo trdna podlaga za delo, ki ga je treba opraviti po pripravi nove listine: države članice jo morajo ratificirati in Skupnost pa mora, po potrebi, prilagoditi svoj pravni red.
3.2

Države članice in Komisija menijo, da bi moralo biti sodelovanje med Skupnostjo in CCNR čim bolj učinkovito in tesno. Za to bi bil status opazovalke CCNR v odboru EU koristen. Odbor lahko samostojno odloča, kako bo komisijo CCNR primerno vključil v svoje delo.
4.4.2

Med pogajanji o finančni perspektivi 2007–2013 so si nekatere države uspele zagotoviti posebna pravila glede višine in vrste sredstev za razvoj podeželja. Od skupnih 69,75 milijard EUR, namenjenih razvoju podeželja, je bilo postavljenih na stran 4,07 milijarde EUR, ki so namenjene osmim državam članicam. Avstrija je prejela 1,35 milijarde EUR, Švedska 820 milijonov EUR, Irska in Italija vsaka po 500 milijonov EUR, Finska 460 milijonov EUR, Portugalska 320 milijonov EUR, Francija 100 milijonov EUR in Luksemburg 20 milijonov EUR. EESO opaža, da je to nepredvideno dodeljevanje sredstev sicer politična koncesija, ki pa hkrati kaže na prizadevanje za razvoj podeželja v teh državah in njegov pomen. Poleg osnovne problematike tega izrednega in obsežnega dodeljevanja sredstev v okviru pogajanj EESO prav tako vidi nevarnost razdrobitve politike razvoja podeželja zaradi različnih dodeljevanj sredstev in različnih stopenj prizadevanja posameznih držav članic.
1.1

Za uresničitev Evrope državljanov je pomembno, da je zakonodaja Skupnosti razumljiva in pregledna. Evropski parlament, Svet in Komisija so zato poudarili potrebo po tem, da se kodificirajo zakonodajni akti, ki so bili večkrat spremenjeni, in se v okviru medinstitucionalnega sporazuma dogovorili o pospešenem postopku. V zakonodajna besedila, predložena za kodifikacijo, ni mogoče vnašati nobenih vsebinskih sprememb.
4.3.1

Plovba po celinskih plovnih poteh je zelo strokoven sektor. Zahteva vedno večje strokovno znanje na področju pomorstva in tehnike pa tudi varnosti, informacijskih in komunikacijskih tehnologij (IKT) ter logistike. Izobraževanje je treba prilagoditi višjim zahtevam, da se spozna in spodbuja poklic, usmerjen v prihodnost. Standardizacija izobraževanja in usposabljanja, ki je primerljiva s standardi v pomorskem prometu, lahko prispeva k nadaljnji profesionalizaciji v glavnem na področju prevoza nevarnega blaga. Treba je razvijati programe sprejemanja, izobraževanja in usposabljanja, da se privabi mlade v sektor in ohrani potrebno strokovno znanje.
2.1

Sedanje predpise o opredelitvi, opisu, predstavitvi in označevanju žganih pijač določata Uredba Sveta (EGS) 1576/89 (1) in Uredba Komisije 1014/90 (2). Ti predpisi so doslej uspešno urejali področje žganih pijač. Vendar je sedaj treba pojasniti nekatere točke in upoštevati spremembe, do katerih je prišlo od začetka veljave teh predpisov. Zato je Komisija pripravila predlog nove uredbe.
3.3.8

EESO priznava, da je bil v obrazložitvenem memorandumu predloga Komisije naveden sklic na naslednje elemente in vztraja, da bi jih bilo treba upoštevati pri pripravi smernic o konkurenci v pomorskem sektorju: — priznava, da so storitve pomorskega prometa ključne za razvoj gospodarstva EU, saj 90 % zunanje in 43 % notranje trgovine EU poteka po pomorskih poteh; — vedno večja usmeritev v uporabo zabojnikov je po sprejetju Uredbe 4056/86 korenito spremenila linijski prevoz. Rezultat je bilo povečanje števila in velikosti plovil, opremljenih s celicami za prevoz zabojnikov, in poudarek na svetovnih mrežah pomorskih poti. To je pripomoglo k priljubljenosti novih operativnih sporazumov in zmanjšanju pomena linijskih konferenc; — konferenčni sistem — ki je deloval 150 let — je še zmeraj predmet več- in dvostranskih sporazumov, katerih pogodbenice so države članice EU in/ali Skupnost. EESO opaža, da Komisija priznava, da bi bilo treba kot posledico teh sporazumov, datum preklica naslednjih določb Uredbe 4056/86 (tj. člen 1(3), točki b) in c), člene od 3 do 8 in 26) odložiti za dve leti, da bi se ti sporazumi s tretjimi državami prekinili ali revidirali.
4.3.1

Zahteve za nadzor skrbnega in varnega poslovanja za dostop plačilnih institucij brez dovoljenja za opravljanje bančnih storitev (člen 5 in naslednji) lahko odstopajo le od zahtev, ki se nanašajo na bančni sektor, če plačilna institucija ni primerljiva s kreditno institucijo s popolnim dovoljenjem za opravljanje bančnih storitev. Drugače lahko pride do izkrivljanja konkurence na škodo kreditnih institucij in resnega ogrožanja učinkovitosti plačilnega prometa. Če plačilne institucije brez dovoljenja za opravljanje bančnih storitev ne izpolnjujejo enakih pogojev v zvezi s tveganim lastnim kapitalom, strokovno usposobljenostjo in zanesljivostjo poslovodij, poslovnim načrtom in organizacijo podjetja ter tekočim nadzorom podjetja vključno s potrebnimi možnostmi sankcioniranja, kot veljajo za kreditne institucije, bi lahko izsiljen dostop do plačilnih sistemov ogrozil celovitost in delovanje evropskega postopka direktnih bremenitev, ki je zdaj v pripravi. Zlasti bi bilo vprašljivo zaupanje potrošnikov v SEPA, če ne bi bila določena ustrezna raven nadzora skrbnega in varnega poslovanja. To velja tudi za vidik zaščite pred plačilno nesposobnostjo in ukrepe za ločeno vodenje sredstev strank.
3.4

Člen 10: količinske omejitve za alkoholne pijače. Kot pri tobačnih izdelkih se ohranijo sedanje količinske omejitve za alkoholne pijače, vendar so prilagojene in razdeljene v dve kategoriji: (a) 1 liter destiliranih in žganih pijač z več kot 22 vol. % alkohola ali 1 l nedenaturiranega etilnega alkohola z 80 vol. % alkohola in več, (b) 2 litra „vmesnih proizvodov“ in penečih vin. Obe omejitvi ni mogoče združiti. Poleg zgoraj navedenih količin je davkov in dajatev prosti uvoz dovoljen tudi za 4 l mirnega vina in 16 l piva. Oprostitve ne veljajo za potnike, mlajše od 17 let.
4.3.3.1

V nedavnem mnenju o zeleni knjigi, pripravljenem julija 2005, je EESO opozoril na koristnost ukrepov na področju KNPVP (5). „Investicijski skladi tekmujejo s finančnimi produkti, kot so življenjska zavarovanja, vezana na enote investicijskih skladov, ki se vlagateljem zdijo primerljiva, čeprav jih ureja zelo drugačen pravni okvir. To lahko izkrivlja izbiro vlagateljev, kar ima negativne posledice za raven stroškov in tveganja pri teh naložbah. EESO verjame, da tega problema ni mogoče reševati z zmanjšanjem konkurenčnosti ali rahljanjem omejitev in jamstev, ki veljajo za investicijske sklade. Namesto tega zahtevamo zvišanje standardov, da za finančne produkte, ki se razumejo kot jasna druga možnost namesto investicijskih skladov, veljajo regulativne zahteve, primerljive s tistimi, ki veljajo za investicijske sklade.“ Neravnovesje zahtev za sklade in življenjska zavarovanja, vezana na enote investicijskih skladov, pomanjkljiv razvoj evropskega potnega lista zaradi ovir, ki jih nekateri nadzorni organi še kar naprej postavljajo, pomanjkanje transparentnosti stroškov, zlasti v primeru odpovedi zavarovanja, ter razdrobljenost trga in s tem povezani visoki stroški je le nekaj opisanih težav. Kljub temu EESO zaskrbljeno opaža, da nekatere članice ustanavljajo sklade jamstvenega kapitala, pri tem pa družbi, ki upravlja te sklade, ni treba imeti dovolj lastnih skladov. Če pride do posebej neugodnega razvoja na trgu, potrošniki v tem primeru niso primerno zaščiteni. EESO poziva Komisijo, da odpravi to pomanjkljivost in določi ustrezne zahteve glede odgovornosti podjetij, ki izdajajo sklade jamstvenega kapitala ter določi natančno in ustrezno stopnjo nadzora. EESO se zlasti zaveda pritiska za vzpostavitev učinkovitejšega sistema KNPVP, tudi zaradi dejstva, da je ta sistem bistveni del pokojninskih skladov in lahko precej prispeva k rešitvi težave, na katero bela knjiga upravičeno opozarja na začetku, namreč financiranje ogromnega primanjkljaja na področju pokojnin. Ta težava pesti večino evropskih gospodarstev.
2.5

Odbor je že pred letom dni opozoril, da to lahko vodi do nadaljnjega slabljenja obvez pri nacionalnem uresničevanju evropsko dogovorjenih prednostnih nalog, ker ukrepov politik zaposlovanja držav članic ni več mogoče v enaki meri kot prej meriti na podlagi konkretnih in tudi kvantificiranih evropskih določitev ciljev. Ta zaskrbljenost — zlasti glede tendenčnega zmanjšanja obvez za cilje — se leto pozneje, kot kaže prvi pregled tistega dela Nacionalnih reformnih načrtov, ki so jih predložile države članice in zadeva zaposlovanje, v veliki meri potrjuje. Kot že ugotavlja več strani, številni Nacionalni reformni načrti, predloženi Evropski komisiji, glede politike zaposlovanja, ki upošteva pravice in obveznosti delavcev, ne kažejo posebnih ambicij: — po eni strani pogosto — kot že v minulih letih — predstavljajo tekoče ukrepe, ki so bili že tako del nacionalne vladne agende — po drugi strani pa v številnih nacionalnih reformnih načrtih manjkajo konkretne informacije o tem, kdaj, kako, s kakšnimi viri in kdo naj bi jih uresničil. Določena mera prožnosti pri uresničevanju smernic je spričo obstoječih različnih struktur politike trga dela in problemov v državah članicah načelno smiselna. Dokler obstajajo pogoji, navedeni v točki 2.4, bi se morali nujno izogibati temu, da se cilji prenovljene lizbonske strategije slabijo s premajhno stopnjo konkretizacije.
3.

Odbor ugotavlja, da v skladu z medinstitucionalnim sporazumom z dne 20. decembra 1994, ki so ga sklenili Evropski parlament, Svet in Komisija, pri kodifikaciji ne sme prihajati do nobenih vsebinskih sprememb. Komisija v besedilu predloga direktive jamči za upoštevanje tega pogoja.
3.7

Meni tudi, da ni zaželeno, da so podrobni varnostni ukrepi in postopki na voljo javnosti. Ta problem se lahko reši z vključitvijo operativnih podrobnosti v izvedbeno zakonodajo. Odbor želi poudariti pomen tega, da ta nova pravila upoštevajo tako posebnosti oseb z zmanjšano mobilnostjo kot tudi priporočila zadnjega mnenja Odbora na to temo. Kljub temu, da so varnostni pregledi in ostali ukrepi, povezani z varnostjo, zakoniti in potrebni, lahko ustvarijo še večje ovire in omejijo pravice ljudi z zmanjšano mobilnostjo, kar bi bilo v nasprotju s prizadevanji Komisije v zadnjem času za zagotovitev enakih možnosti invalidom in ljudem z zmanjšano mobilnostjo v letalskem prometu glede na ostale potnike.
4.5

Invalidi in starejše osebe so neizkoriščen trg, ki ga mora industrija bolje izkoristiti ter tem potrošnikom svoje izdelke tržiti drugače, kot to počne zdaj. Nemška študija je pokazala, da 48 % oseb, starejših od 50 let, meni, da izdelki in storitve IKT njihovo starostno skupino obravnavajo neustrezno (6). Razen tega je nedavna študija Microsofta pokazala, da bi 50 % prebivalstva, starejšega od 59 let, imelo velike koristi od dostopnosti tehnologij IKT. Dostopne in vsem namenjene tehnologije so ustvarile nova delovna mesta v samem sektorju, zlasti v malih in srednje velikih podjetjih, ki so tlakovala pot inovacijam na področju dostopnih tehnologij in napredku na novih področjih in v novih poklicih.
1.2

EESO trenutno pripravlja mnenje o sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu: Haaški program: Deset prednostnih nalog za naslednjih pet let — Partnerstvo za evropsko prenovo na področju svobode, varnosti in pravice (1). Mnenje navaja, da ima haaški program „težko nalogo utrjevanja in spodbujanja oblikovanja skupnega območja svobode, varnosti in pravice“ ter poudarja, da je pomembno doseči „pravilno ravnovesje med tremi dimenzijami (svoboda, varnost in pravica), da ne bi zlorabili temeljnih vrednot (človekove pravice in državljanske svoboščine) ter demokratičnih načel (pravna država), ki so skupne vsem državam članicam EU“. Odbor ugotavlja, da to ravnovesje ni bilo doseženo, saj je nesorazmerno veliko zakonodaje osredotočene na varnost.
1.1

Na ozemlju Evropske unije se tako kot po vsem svetu vedno pogosteje dogajajo nesreče. Nekatere od njih so posledica naravnih pojavov, kot so poplave, potresi, požari, sušna obdobja, hurikani itd., druge pa terorističnih napadov, ki v nedolžnih ljudeh zbujajo strah in grozo. Lahko bi rekli, da je v obeh primerih bolj ali manj povzročitelj človek s svojim ravnanjem, čeprav škoda in stopnja naklepa nista primerljiva. EU se je zaradi spremembe podnebja zavezala k izvajanju preventivnih ukrepov, in sicer ne le na podlagi obveznosti, določenih v Kjotskem protokolu, temveč tudi s številnimi določbami, povezanimi z ukrepi za varstvo tal, vode in zraka. Iz teh prizadevanj je mogoče izpeljati preventivne ukrepe, ki lahko prispevajo k ohranjanju oz. obnavljanju stanja naših tal, voda in zraka, hkrati pa tudi k spodbujanju ukrepov na svetovni ravni. Poleg tega so v boju proti terorizmu (1) nastali številni instrumenti usklajevanja policije in pravosodja, ki lahko izboljšajo sodelovanje med državami članicami.