SL Uradni list Evropske unije C 116/15

Objava vloge v skladu s členom 6(2) Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila

2011/C 116/08

V skladu s členom 7 Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper vlogo. Izjave o ugovoru mora Komisija prejeti v šestih mesecih od dneva te objave.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

„MIÓD Z SEJNEŃSZCZYZNY/ŁOŹDZIEJSZCZYZNY“/„SEINŲ/LAZDIJŲ KRAŠTO MEDUS“

ES št.: PL-PDO-0005-0684-26.02.2008

ES št.: LT-PDO-0005-0850-26.02.2008

ZGO ( ) ZOP ( X )

1. Ime:

„Miód z Sejneńszczyzny/Łoździejszczyzny“/„Seinų/Lazdijų krašto medus“

2. Država članica ali tretja država:

Poljska in Litva

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila:

3.1 Vrsta proizvoda:

Skupina 1.4 Drugi proizvodi živalskega izvora, med

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz 1. točke:

Pod imenom „miód z Sejneńszczyzny/Łoździejszczyzny“/„Seinų/Lazdijų krašto medus“ se lahko prodaja le čebelji med iz mešanega cvetličnega nektarja. Ob prodaji je lahko tekoč (precejen med) ali kristaliziran (strjen med). Med je lahko židek, prosojen in tekoč ali kristaliziran. Pridobiva se iz več deset medonosnih rastlinskih vrst, ki so značilne za to območje, vključno z različnimi vrstami vrbe in javorja, navadnim regratom, malino, s krhliko, z belo in črno deteljo, navadno nokoto, medeno deteljo in drugimi metuljnicami (Papilionaceae), navadnim gadovcem, s pljučnikom, z lipo, s pleveli iz družine Cruciferae (Brassicaceae), z modrim glavincem, drobnocvetnim vrbovcem, robinijo, s stepsko lilijo, slivo in z rastlinami iz družin Umbelliferae, Caryophyllaceae in Labiatae.

Cvetni prah monokulturnih posevkov je lahko v medu prisoten le v sledovih (skupaj največ 5 %). Zaradi prisotnosti takega cvetnega prahu se značilni okus, vonj ali barva medu nikakor ne smejo spremeniti. Za med je značilna rahla motnost. Ima zelo značilno barvo v odtenkih od temno rumene do temno zlate. Lahko je tudi nekoliko temnejši, kar je posledica dodatka mane, ki pri nekaterih rastlinah včasih nastane med proizvodnjo nektarja. Največja količina mane, ki jo proizvod lahko vsebuje in je merjena v smislu električne prevodnosti, je 0,5 mS/cm.

Fizikalno-kemične lastnosti:

— vsebnost vode – največ 18 %,

— gostota – večja kot 1 400 g/cm3,

— vsebnost prolina – najmanj 25 mg/100 g medu,

— vsebnost HMF (5-hidroksimetilfurfural) – največ 2,0 mg/100 g medu,

— stabilna vrednost pH (3,8–4,8),

— vsebnost monosaharidov (glukoze in fruktoze) – najmanj 60 g/100 g,

— vsebnost saharoze – največ 5 mg/100 g,

— diastazna aktivnost po lestvici Schade – najmanj 8,

— proste kisline – največ 50 meq/kg,

— električna prevodnost – najmanj 0,8 mS/cm.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode):

—

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora):

Glavna hrana čebel med čebelarsko sezono in prezimovanjem sta naravni med in cvetni prah, ki ju čebele shranijo v panjih. V panju se pusti dovolj naravnega medu in cvetnega prahu, da čebele dobro prezimijo, dokler spomladi nista na voljo sveža nektar in cvetni prah. Vendar lahko čebele ob slabih vremenskih razmerah pozno poleti porabijo nekaj hrane, ki so jo shranile. Takrat je treba avgusta in septembra dopolniti zaloge. V ta namen se uporabi raztopina, narejena iz sladkorja (saharoze) in vode v razmerju med 1,5:1 in 2:1, odvisno od meseca in temperature zraka. Ta krma se daje zvečer (da k čebeljemu panju ne privabi plenilcev) in v več odmerkih (da jo čebele temeljito predelajo in preoblikujejo). Če je treba zgodaj spomladi zagotoviti dopolnilno krmo zaradi daljše zime, slabih vremenskih razmer ali pomanjkanja nektarja, je treba najprej zagotoviti zaloge medu in propolisa, ki se hranijo v shrambi v čebelarjevih prostorih in se po potrebi odpirajo po eden naenkrat. Če dopolnilne krme ni, se uporabi redkejša sladkorna raztopina kot jeseni, saj čebele spomladi potrebujejo več vode, pri čemer je razmerje med sladkorjem in vodo med 1:2 in 1:1, uporabi pa se tudi mleti cvetni prah, da dobijo nekaj beljakovin. Za krmljenje se uporablja sladkorna raztopina, narejena iz pesnega sladkorja in vode, ali invertirana sladkorna raztopina. Sirup se daje v zgornjem ali satnem pitalniku. Čebelam se dopolnilna krma ne sme dajati med nabiranjem medu „miód z Sejneńszczyzny/Łoździejszczyzny“/„Seinų/Lazdijų krašto medus“.

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju:

Vse faze proizvodnje od postavitve čebeljih panjev do končnega pakiranja medu morajo potekati na opredeljenem geografskem območju. Zaradi zelo kratke rastne sezone na tem območju se „miód z Sejneńszczyzny/Łoździejszczyzny“/„Seinų/Lazdijų krašto medus“ proizvaja le tri mesece, tj. od sredine maja do sredine avgusta. Med se hladno toči v točilu s centrifugalno silo. Precejeni med se shrani (pretoči) v enote pakiranja s prostornino največ 1 400 g. Hrani se pri temperaturi 4–18 °C v temnih, suhih in dobro prezračevanih prostorih. Cvetni prah se iz medu ne sme odstraniti, prav tako se med ne sme posnemati, pasterizirati ali umetno segrevati. Temperatura medu ne sme v nobeni fazi proizvodnje presegati 42 °C. Čebelam se med proizvodnjo medu ne smejo dajati zdravila. Uporaba kemikalij ali drugih trdnih, tekočih ali plinskih repelentov za čebele je prav tako prepovedana.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itd.:

Čebelarji sami pretočijo med v posamezno embalažo za maloprodajo (s prostornino največ 1 400 g). Tako se preprečijo tveganja v zvezi s kakršno koli spremembo fizikalno-kemičnih in organoleptičnih lastnosti medu, ki bi se lahko pojavile pri prevozu neustrezno pakiranega medu na velike razdalje.

Če se lahko med zunaj območja prevaža v embalaži, ki ni embalaža za maloprodajo, je tudi tveganje, da se „miód z Sejneńszczyzny/Łoździejszczyzny“/„Seinų/Lazdijų krašto medus“ zmeša z drugimi vrstami medu ali da se med, ki ne izvira z geografskega območja iz točke 4, da v promet pod zaščiteno označbo.

S to omejitvijo se izločijo vsi dejavniki, ki bi lahko škodovali kakovosti medu „miód z Sejneńszczyzny/Łoździejszczyzny“/„Seinų/Lazdijų krašto medus“, in zagotovi visoka raven verodostojnosti inšpekcijskega sistema.

3.7 Posebna pravila za označevanje:

Vsi čebelarji in subjekti, ki se ukvarjajo z odkupom in nadaljnjo uporabo medu pod zaščiteno označbo na Poljskem in v Litvi, morajo uporabljati eno vrsto etikete. Napisi na njej so v ustreznem uradnem jeziku. Ime proizvoda je lahko navedeno v ustreznem nacionalnem jeziku.

Vsaka etiketa mora vključevati ime „miód z Sejneńszczyzny/Łoździejszczyzny“/„Seinų/Lazdijų krašto medus“ in informacije o – med drugim – prostornini posode, na njej pa morajo biti navedeni tudi naslov proizvajalca, veterinarska registrska številka, datum pretakanja medu in rok trajanja. Poleg tega bodo etikete vključevale znak ZOP EU ali znak EU in napis „zaščitena označba porekla“.

Na Poljskem bo etikete razdeljevalo regionalno čebelarsko združenje (Terenowe Koło Pszczelarzy) iz mesta Sejny, v Litvi pa regionalno čebelarsko združenje iz mesta Lazdijai. Zadevno združenje pošlje pristojnemu inšpekcijskemu organu podrobna pravila o razdeljevanju etiket. Taka pravila ne smejo nikakor diskriminirati proizvajalcev, ki proizvajajo „miód z Sejneńszczyzny/Łoździejszczyzny“/„Seinų/Lazdijų krašto medus“ v skladu s specifikacijo, vendar niso člani zadevnega združenja.

4. Kratka opredelitev geografskega območja:

„Miód z Sejneńszczyzny/Łoździejszczyzny“/„Seinų/Lazdijų krašto medus“ se nabira na naslednjem območju:

— na Poljskem: v štirih občinah v okrožju Sejny (Sejny, Giby, Krasnopol in Puńsk) in petih občinah v okrožju Suwałki (Suwałki, Szypliszki, Jeleniewo, Rutka-Tartak in Wiżajny),

— v Litvi: v dvanajstih krajevnih skupnostih v občini Lazdijai (Kapčiamiestis, Veisejai, Kučiūnai, Lazdijai, Seirijai, Noragėliai, Šventežeris, Teizai, Šlavantai, Būdvietis, Šeštokai in Krosna).

5. Povezanost z geografskim območjem:

5.1 Posebnosti geografskega območja:

Območje, na katerem se proizvaja med „miód z Sejneńszczyzny/Łoździejszczyzny“/„Seinų/Lazdijų krašto medus“, leži v porečju reke Niemen na meji med Poljsko in Litvo, v mezoregiji Vzhodnosuvalsko pojezerje (Pojezierze Wschodniosuwalskie). Območje, ki je bilo nekoč eno samo ozemlje, na katerem so živela jotvinška plemena, je zdaj del območja, imenovanega Ziemia Sejneńska (Sejneńszczyzna) in Lazdijų kraštas. Izraz „miód z Sejneńszczyzny“ se nanaša na med, proizveden na Poljskem, izraz „Lazdijų krašto medus“ pa na med, proizveden v Litvi. Vendar je to območje homogeno ozemlje, na katerem se uporabljajo enake metode za pridobivanje enakega proizvoda. Izraza „miód z Sejneńszczyzny“ in „Lazdijų krašto medus“ označujeta isti med.

Ziemia Sejneńska in Ziemia Łoździejska (Lazdijų kraštas) ležita v Vzhodnosuvalskem pojezerju v geografski regiji Litovsko pojezerje (Pojezierze Litewskie). Območje povezujejo zlasti podobne geografske razmere, podnebje, enako rastlinstvo in živalstvo ter relief. Pokrajini imata tudi skupno zgodovino. Leta 1919 je bila regija razdeljena z državno mejo (po dokončni določitvi ozemlja Poljske in Litve po prvi svetovni vojni). Vendar meja ni oslabila kulturnih vezi med tamkajšnjimi prebivalci, te vezi pa se lahko znova okrepijo, saj sta Poljska in Litva leta 2007 postali del schengenskega območja.

Relief tega območja je izoblikovalo več faz poledenitve. Značilni elementi tega območja so jezera, globoke ledeniške doline, oblikovane pod ledom (ki jih zdaj zapolnjujejo jezera ali reke), in postglacialne kotanje – majhne vdolbine brez odtokov, včasih napolnjene z vodo, ki so povečini nastale pri taljenju gmot mrtvega ledu. V občini Lazdijai je približno 150 jezer, v okrožju Sejny (Ziemia Sejneńska) pa več deset jezer, od katerih je največje jezero Gaładuś, ki deloma leži v Litvi.

Zadevno območje ima ekstremne podnebne razmere z zelo izrazitimi značilnostmi celinskega podnebja. Zimske temperature so nižje od nacionalnega povprečja, poletne pa višje. Povprečna letna temperatura na tem območju je 6,1 °C. Na celotnem opisanem območju povprečna letna količina padavin znaša med 550 in 600 mm. Rastna sezona se začne teden ali dva pozneje kot v sosednjih regijah in je zelo kratka, saj traja največ 150 dni.

Rastlinstvo na območju je značilno za tamkajšnje podnebne, geološke in hidrološke razmere, ki jim je dobro prilagojeno, nanj pa je vplival tudi človek s svojimi posegi. Relief, temperature zraka pozimi in poleti, zmerna stopnja padavin, zelo kratka rastna sezona in čisto okolje so ključni dejavniki, ki vplivajo na rastlinstvo. Na območju, na katerem se pridobiva „miód z Sejneńszczyzny/Łoździejszczyzny“/„Seinų/Lazdijų krašto medus“, je mogoče najti rastline, ki spadajo med reliktne, borealne in arktične vrste, vključno s Salix lapponum, Betula humilis, Rubus chamaemorus, Ledum palustre, Glyceria lithuanica in Baeothryon alpinum. Rastlinstvo na zadevnem območju oblikuje naslednje ekotipe: polje/pašnik, gozd, močvirje/šotno barje (ki je večinoma ohranjeno v stanju, zelo podobnem izvirnemu). Vse te naravne in umetne rastlinske združbe vključujejo veliko vrst metuljnic: deteljo (Trifolium), medeno deteljo (Melilotus), grašico (Vicia), meteljko (Medicago), grahor (Lathyrus) in navadno nokoto (Lotus), katere nektar vsebuje številne alkaloide, glikozide in eterična olja.

Človeški dejavnik je zelo pomemben pri proizvodnji medu „miód z Sejneńszczyzny/Łoździejszczyzny“/„Seinų/Lazdijų krašto medus“. Znanja in spretnosti čebelarjev se nanašajo zlasti na postavitev čebeljih panjev, gojenje čebel in tradicionalno čebelarjenje, ki med drugim vključuje uporabo lesenih čebeljih panjev; upoštevanje omejitev glede dopolnilnega krmljenja čebel pozimi in prepovedi filtriranja cvetnega prahu ter posnemanja, pasteriziranja in umetnega segrevanja medu; hladno točenje medu ter upoštevanje omejitev glede pretakanja in hrambe medu. Znanja in spretnosti čebelarjev so se oblikovali dolga leta in se prenašajo iz roda v rod. O dolgi čebelarski tradiciji na tem območju pričajo bogato gradivo ter številne publikacije in pravni instrumenti. Zakon o čebelarjenju je bil uradno vključen v statut Velikega vojvodstva Litve leta 1529. V 14. in 15. stoletju so litovski vojvode prebivalcem tega območja podelili pravico do uporabe gozdnih virov, vključno s pravico do uporabe preprostih gozdnih čebeljih panjev (wchody bartne). Leta 1873 je bilo v mestu Sejny ustanovljeno Čebelarsko združenje, prvo v Kraljevini Poljski. Na tem območju še vedno obstajajo številni registri čebeljih panjev, na primer iz tridesetih let devetnajstega stoletja in iz leta 1948.

5.2 Posebnosti proizvoda:

Značilnosti, ki potrjujejo edinstvenost proizvoda „miód z Sejneńszczyzny/Łoździejszczyzny“/„Seinų/Lazdijų krašto medus“, so:

— majhna vsebnost vode – največ 18 %,

— velika gostota – več kot 1 400 g/cm3,

— močna aroma,

— grenkast pookus,

— majhen delež cvetnega prahu iz cvetov monokulturnih posevkov – največ 5 %,

— velika vsebnost prolina – najmanj 25 mg/100 g medu,

— majhna vsebnost HMF (5-hidroksimetilfurfurala) – največ 2,0 mg/100 g medu,

— stabilna vrednost pH (3,8–4,8),

— značilna barva z odtenki od temno rumene do temno zlate, včasih temnejša zaradi dodane mane, in rahla motnost.

5.3 Vzročna povezanost geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma z določeno kakovostjo, slovesom ali drugimi značilnostmi proizvoda (pri ZGO):

„Miód z Sejneńszczyzny/Łoździejszczyzny“/„Seinų/Lazdijų krašto medus“ je edinstven proizvod, ki je tesno povezan z območjem, s katerega izvira. Značilno močno aromo in grenkast pookus mu dajejo raznovrstne nektarske rastline, ki so značilne za območje, opredeljeno v točki 4, med katerimi prevladujejo metuljnice. To geografsko območje je posebno tudi zato, ker delež cvetnega prahu iz monokulturnih posevkov v tem medu ne presega 5 %.

Zahvala za kakovost medu „miód z Sejneńszczyzny/Łoździejszczyzny“/„Seinų/Lazdijų krašto medus“ gre predvsem posebnim znanjem in spretnostim lokalnih čebelarjev. Ti jih uporabljajo v težavnih podnebnih razmerah (na tem območju je mogoče med zaradi zelo kratke rastne sezone proizvajati le tri mesece, tj. od sredine maja do sredine avgusta). Zaradi spretnosti čebelarjev in izjemnih naravnih danosti tega območja ima proizvedeni med značilnosti, kot so majhna vsebnost vode, velika gostota, majhna vsebnost 5-hidroksimetilfurfurala in stabilna vrednost pH.

Še ena značilnost medu „miód z Sejneńszczyzny/Łoździejszczyzny“/„Seinų/Lazdijų krašto medus“, ki potrjuje njegovo visoko kakovost, je velika vsebnost prolina, ki jo ima zaradi naravnega porekla, okoljskih dejavnikov in – včasih – tudi vsebnosti mane.

Sklic na objavo specifikacije:

(člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006)

http://www.minrol.gov.pl/DesktopDefault.aspx?TabOrgId=1620&LangId=0

http://www.zum.lt/documents/Kokybe-medus.doc

(1) UL L 93, 31.3.2006, str. 12.