EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 30.9.2020 SWD(2020) 311 final DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE Poročilo o stanju pravne države za leto 2020



Poglavje o stanju pravne države v Italiji Spremni dokument K SPOROČILU KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Poročilo o stanju pravne države za leto 2020





Stanje pravne države v Evropski uniji





{COM(2020) 580 final} - {SWD(2020) 300 final} - {SWD(2020) 301 final} - {SWD(2020) 302 final} - {SWD(2020) 303 final} - {SWD(2020) 304 final} - {SWD(2020) 305 final} - {SWD(2020) 306 final} - {SWD(2020) 307 final} - {SWD(2020) 308 final} - {SWD(2020) 309 final} - {SWD(2020) 310 final} - {SWD(2020) 312 final} - {SWD(2020) 313 final} - {SWD(2020) 314 final} - {SWD(2020) 315 final} - {SWD(2020) 316 final} - {SWD(2020) 317 final} - {SWD(2020) 318 final} - {SWD(2020) 319 final} - {SWD(2020) 320 final} - {SWD(2020) 321 final} - {SWD(2020) 322 final} - {SWD(2020) 323 final} - {SWD(2020) 324 final} - {SWD(2020) 325 final} - {SWD(2020) 326 final}



Povzetek Italijanski pravosodni sistem ima trden zakonodajni okvir za varstvo neodvisnosti sodstva, vključno z neodvisnostjo tožilcev. Vlada je avgusta 2020 predlagala reformo vrhovnega sodnega sveta in drugih vidikov pravosodnega sistema. Pomembno je, da se s tako reformo zagotovi neodvisnost sodstva ter okrepita preglednost in integriteta. Glede učinkovitosti je pred pravosodnim sistemom še veliko izzivov. Parlament obravnava nove reforme, katerih cilj je racionalizirati civilne in kazenske postopke. Cilj teh reform, povečanja števila osebja in nadaljnje digitalizacije je odpraviti zaostanke. Leta 2019 si je Italija še naprej prizadevala okrepiti svoj institucionalni in zakonodajni protikorupcijski okvir. Na podlagi predhodnih prizadevanj so se s protikorupcijskim zakonom iz januarja 2019 nadalje zaostrile sankcije za kazniva dejanja, povezana s korupcijo, ter začasno ustavili zastaralni roki po izdaji prvostopenjske sodne odločbe. Poleg tega so bila preiskovalna orodja, ki se uporabljajo v boju proti organiziranemu kriminalu, razširjena na kazniva dejanja, povezana s korupcijo. Nacionalni protikorupcijski organ je okrepil svojo vlogo pri spodbujanju kulture preprečevanja korupcije, pri tem pa ima še vedno nadzorno in regulativno vlogo pri javnih naročilih. Sprejet je bil okvir za zaščito žvižgačev. Italija še ni sprejela celovitega zakona o lobiranju in tudi področje navzkrižja interesov je urejeno le delno. Zmožnost odkrivanja, preiskovanja in pregona korupcije je na zelo visoki ravni, tudi zaradi strokovnega znanja organov za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj na področju boja proti organiziranemu kriminalu. Vendar pa dolgotrajnost kazenskih postopkov ovira učinkovitost represivnih ukrepov. Parlament obravnava celovito reformo za racionalizacijo kazenskega postopka. Italijanska ustava zagotavlja svobodo izražanja in obveščanja ter načelo preglednosti lastništva medijev. Italijanski regulatorni organ za avdiovizualne medije se šteje za neodvisnega in učinkovitega. Politična neodvisnost italijanskih medijev ostaja težava, ker ni učinkovitih določb o preprečevanju navzkrižja interesov, zlasti na področju avdiovizualnih medijev. Italija je ustanovila center za spremljanje groženj novinarjem, ki razvija potrebne zaščitne ukrepe kot odgovor na pomisleke glede varnosti novinarjev. Zaporne kazni zaradi obrekovanja so bile izpodbijane pred sodišči na podlagi ustave in sodne prakse Evropskega sodišča za človekove pravice o svobodi izražanja. Zadeva je trenutno v obravnavi v parlamentu. Kar zadeva sistem zavor in ravnovesij, ima ustavno sodišče še vedno pomembno vlogo; nedavno je spodbudilo k večji udeležbi civilne družbe in širše javnosti v svojih postopkih. Ocena učinka predpisov in posvetovanje z deležniki sta se izboljšala, vendar je še prostor za napredek. Parlament obravnava reforme, katerih cilj je vzpostaviti nacionalno institucijo za človekove pravice, ki v sistemu še vedno manjka. Civilna družba je dejavna, čeprav so nekatere nevladne organizacije, zlasti s področja migracij, tarče blatenja.



I.Pravosodni sistem Pravosodni sistem je določen z ustavo , ki zagotavlja njegovo neodvisnost in avtonomijo . Redna sodišča so pristojna v civilnih in kazenskih zadevah; organizirana so v treh stopnjah. Na prvi stopnji delujejo mirovni sodniki, redna sodišča in sodišča za mladoletnike. Na drugi stopnji so pritožbena sodišča, na najvišji stopnji pa višje kasacijsko sodišče. Upravno sodstvo je organizirano na prvi stopnji (Tribunali Amministrativi Regionali) in na drugi stopnji (Consiglio di Stato in Consiglio di giustizia amministrativa per la Regione Sicilia). Za računovodske zadeve je pristojno računsko sodišče (Corte dei Conti, regionalni in centralni urad). Na področju davčnih zadev so na prvi in drugi stopnji pristojna davčna sodišča (Commissioni Tributarie Provinciali in Regionali), na najvišji stopnji pa višje kasacijsko sodišče. Struktura tožilstva je usklajena s strukturo sodišč. Na področju organiziranega kriminala in drugih hudih kaznivih dejanj naloge tožilstva izvajajo okrožni direktorati za boj proti mafiji. V skladu z načelom enotnosti v sodstvu so redni sodniki in državni tožilci pravosodni uradniki, imajo skupno karierno strukturo, njihovo delovanje pa ureja vrhovni sodni svet (Consiglio Superiore della Magistratura) . Pravosodni uradniki z upravnega, računovodskega in davčnega področja imajo svoje samoupravne organe (Consiglio di Presidenza della giustizia amministrativa, Consiglio di Presidenza della Corte dei Conti in Consiglio di Presidenza della giustizia tributaria). Nacionalna odvetniška zbornica je neodvisen in samoupravni organ, ustanovljen na podlagi zakona. Neodvisnost Vzpostavljen je trden zakonodajni okvir za zagotavljanje neodvisnosti sodnikov in tožilcev. Sodstvo je v celoti ločeno od drugih vej oblasti. Naloga vrhovnega sodnega sveta je zagotavljati neodvisnost sodstva. Vse odločitve glede zaposlovanja, premestitev, napredovanja in ocen strokovnosti ter disciplinskih ukrepov so predmet sodne presoje. Tožilci kot pravosodni uradniki so neodvisni in uživajo enaka jamstva kot sodniki. To je v skladu z običajno prakso v Evropi, na podlagi katere se zagotavlja večja neodvisnost tožilstva, kot navaja Beneška komisija. Generalni državni tožilec pri kasacijskem sodišču, ki ga imenuje vrhovni sodni svet, nima nobenih pristojnosti nad raznimi tožilstvi. V Italiji je stopnja neodvisnosti sodstva glede na mnenje nizka. Le 31 % širše javnosti in 36 % podjetij meni, da je „dokaj ali zelo dobra“, ti deleži pa so se med letoma 2019 in 2020 še zmanjšali. Glavni razlogi, ki jih za nizko stopnjo neodvisnosti navajajo širša javnost in podjetja, so vmešavanje ali pritiski vlade in politikov ter vmešavanje ali pritiski zaradi gospodarskih ali drugih posebnih interesov. Vlada je predlagala reformo vrhovnega sodnega sveta in drugih vidikov pravosodnega sistema. V skladu z ustavo je vrhovni sodni svet (Consiglio Superiore della Magistratura – CSM) neodvisen in avtonomen organ; dve tretjini njegovih članov sestavljajo pravosodni uradniki, ki jih z vseh ravni pravosodja izvolijo njihovi kolegi. Preostali člani so nepoklicni člani, ki jih izvoli parlament izmed univerzitetnih profesorjev s področja prava in pravnikov z vsaj petnajstimi leti izkušenj. Predsednik republike (ki tudi predseduje vrhovnemu sodnemu svetu), prvi predsednik kasacijskega sodišča in generalni državni tožilec pri kasacijskem sodišču so člani po uradni dolžnosti. Volitve pravosodnih uradnikov-članov sveta potekajo v treh nacionalnih kolegijih. Leta 2019 je imel vrhovni sodni svet težave z integriteto zaradi resnih obtožb glede imenovanja vrhovnih tožilcev, kot je razkrila kazenska preiskava. Zaradi preiskave je odstopilo pet članov vrhovnega sodnega sveta. Za nadomestitev nekaterih od navedenih članov so bile izvedene nove volitve. Začetih je bilo deset disciplinskih postopkov in sprejetih je bilo nekaj preventivnih ukrepov. Poleg tega je nacionalno združenje pravosodnih uradnikov enega od pravosodnih uradnikov izključilo iz združenja. Vlada je 7. avgusta 2020 predlagala osnutek zakona o reformi vrhovnega sodnega sveta, ki se nanaša na pomisleke, ki izhajajo iz zgoraj navedene kazenske preiskave. Navedena reforma vključuje povečanje števila članov sveta, vzpostavitev 19 območnih kolegijev pravosodnih uradnikov in vzpostavitev novega disciplinskega senata. Poleg tega so del osnutka reforme tudi nova pravila za izboljšanje preglednosti pri imenovanju vrhovnih sodnikov in tožilcev. Vključuje tudi možnost žreba pri izbiri kandidatov za člane vrhovnega sodnega sveta. Pomembno je, da se pri vseh reformah upoštevajo priporočila Sveta Evrope glede sodnih svetov, tudi glede izbire njihovih članov . Poleg tega je cilj osnutka reforme zaostriti zahteve glede sodelovanja pravosodnih uradnikov v politiki. V tem smislu so bile pred kratkim okrepljene obveznosti glede prijave premoženja, vzpostavljene pa so bile tudi ciljno usmerjene pobude za ozaveščanje o etiki in neodvisnosti sodstva, čeprav je skupina GRECO opozorila na pomanjkanje ustrezne ureditve politične dejavnosti pravosodnih uradnikov. Kakovost Zagotovljeni so bili viri za dodatne pravosodne uradnike in administrativno osebje. Zakon o proračunu za leto 2019 je omogočil zaposlitev 600 novih pravosodnih uradnikov na civilnih in kazenskih sodiščih, razdeljenih med kasacijsko sodišče in nižja sodišča ter tožilstvo. Predvideva se, da bodo nove zaposlitve izvedene do konca leta 2021 in da se bo s tem skrajšal čas, potreben za izdajo sodnih odločb. Zakon o proračunu za leto 2020 uvaja več prožnosti pri dodeljevanju sodnikov, tem pa omogoča tudi, da se prostovoljno prijavijo v projektne skupine, ki bodo odpravljale posamezne zaostanke. Nedavno je bila skoraj 850 pomožnim sodnikom zaupana naloga skrajševanja dolgotrajnih postopkov, tudi pri pritožbenih kazenskih sodiščih. Pričakuje se, da bo v letu 2020 zapolnjenih veliko prostih delovnih mest za administrativno osebje, novi razpisi pa bodo objavljeni leta 2021. Poleg tega so izredni ukrepi, namenjeni pospešitvi nerešenih zadev in izboljšanju digitalizacije v kazenskih postopkih, omogočili zaposlitev 1 000 oseb za dveletno obdobje. Na področju upravnega sodstva se je z zakonom o proračunu za leto 2018 za 20 mest povečalo število upravnih pravosodnih uradnikov, februarja 2020 pa so bili ustanovljeni nov oddelek pri državnem svetu in dva nova oddelka pri enem od prvostopenjskih sodišč (Tar Lazio). Kljub temu pa izzivi še niso premagani, saj je zlasti na prvi stopnji še veliko nezasedenih delovnih mest pravosodnih uradnikov. Cilj trenutnih reform je izboljšati digitalizacijo pravosodnega sistema. Digitalizacija postopkov pri prvostopenjskih in drugostopenjskih civilnih sodiščih je na visoki ravni, pri kasacijskem sodišču (civilni oddelek) pa je v preskusni fazi. Trenutno se vsak akt v prvostopenjskih in drugostopenjskih postopkih pripravi, podpiše, pošlje in arhivira v digitalni obliki; omogočeno je pridobivanje dokumentov in vpogled vanje. Na podlagi osnutka reforme glede civilnega postopka, ki je v obravnavi v parlamentu, bi se nadalje izboljšala digitalizacija, saj bi reforma omogočila izključno spletno vlaganje vlog ter uporabo več elektronskih orodij, pa tudi elektronsko plačilo sodnih taks in razširitev digitalizacije na mirovne sodnike. V kazenskih postopkih je digitalizacija le delna in vključuje obvestila in komunikacijo, elektronske registre in elektronsko povezavo z odvetniško zbornico, ki omogoča dostop do zagovornikov, ki se dodelijo po uradni dolžnosti. Na podlagi osnutka reforme glede kazenskega postopka, ki je v obravnavi v parlamentu, bo omogočeno spletno vlaganje vlog in obveščanje, na voljo pa bo pa tudi več elektronskih orodij. Pri upravnih sodiščih je digitalizacija na visoki ravni. Z nedavno spremembo je bila odpravljena zahteva po izvodu v tiskani obliki poleg elektronskega. Že uvedene digitalne rešitve in pravni okvir so omogočili, da je bilo mogoče nekatere dejavnosti sodišč izvajati tudi med pandemijo COVID-19. Ob pandemiji COVID-19 je vlada sprejela organizacijske ukrepe, ki se izvajajo v sodelovanju z vodji pravosodnih uradov in vrhovnim sodnim svetom; ti ukrepi so omogočili izvajanje civilnih in kazenskih narokov prek oddaljenega dostopa. Zaradi krize se je pospešila digitalizacija v kazenskih sodnih postopkih, pri čemer je bilo tožilstvu omogočeno zaslišanje prič in osumljencev, pa tudi imenovanje izvedencev, prek videokonference. Poleg tega so višje kasacijsko sodišče, generalno državno tožilstvo pri višjem kasacijskem sodišču in nacionalna odvetniška zbornica (Consiglio Nazionale Forense) podpisali memorandum o soglasju glede digitaliziranih aktov. Naroki pri upravnem sodišču so bili sprva začasno odpovedani, nato pa organizirani prek oddaljenega dostopa. Memorandum o soglasju glede izvajanja narokov prek oddaljenega dostopa so podpisali tudi državni svet in odvetniške zbornice. Spletni dostop do sodb se izboljšuje. V celoti so prek spleta dostopne civilne in kazenske sodne odločbe najvišjih sodišč; sklepi vrhovnega sodnega sveta glede objavljanja sodb prvostopenjskih in drugostopenjskih sodišč pa se še izvajajo . Parlament obravnava reforme, na podlagi katerih bi se prestrukturirala prvostopenjska in drugostopenjska davčna sodišča ter izboljšala njihova specializacija. Veliko povečanje števila novih zadev s področja davčnih sporov na najvišji stopnji vzbuja pomisleke glede kakovosti italijanskega davčnega pravosodnega sistema na prvi in drugi stopnji . Na to vprašanje je prva opozorila skupina GRECO, ki je sicer zaznala nekatere izboljšave, vendar je vseeno poudarila pomanjkanje rednih usposabljanj in sistematičnega nadzora (tudi z rednimi ocenami) ter neobstoj kodeksa poklicnega ravnanja . Uvedeni so bili standardi za izboljšanje kakovosti sodnih odločb. Standardi so bili postavljeni s sodelovanjem med sodniki in odvetniki ob podpori ministrstva za pravosodje . Cilj teh standardov je izboljšati jasnost in jedrnatost aktov v postopku. To je omogočilo tudi postopek popolne digitalizacije v civilnih zadevah, vse do stopnje kasacijskega sodišča. Preverjanja kakovosti sodnih odločb prispevajo k zagotavljanju visoke ravni kakovosti.

Ustanovljene so bile lokalne pisarne, da se izboljša dostopnost sodišč. Projekt vodi ministrstvo za pravosodje v okviru nacionalnega operativnega programa upravljanja in institucionalne zmogljivosti za obdobje 2014–2020. Njegov cilj je izboljšati dostop do sodišč tako, da se izvajanje nalog pravosodja približa državljanom, tudi ranljivim skupinam. Nadalje, s tem se vzpostavlja mreža uradov, ki zagotavljajo enotne storitve na področju nepravdnih postopkov. Cilj je izboljšati dostop do sodišč z vključitvijo lokalnih organov in uporabo digitalnega civilnega sodnega postopka. Učinkovitost Pravosodni sistem se še vedno spoprijema z resnimi izzivi glede dolgotrajnosti postopkov. Kljub stalni stopnji rešenih zadev, ki na civilnem področju presega 100 %, predvideni čas za rešitev civilnih in gospodarskih pravdnih zadev ostaja med najdaljšimi v EU . Leta 2019 se je čas, potreben za izdajo sodne odločbe, na prvostopenjskih in drugostopenjskih sodiščih še naprej krajšal . Pri kasacijskem sodišču se je pozitiven trend iz leta 2018 obrnil zaradi znatnega povečanja števila prejetih zadev na področju mednarodne zaščite in še vedno velikega števila prejetih zadev s področja davčnih sporov, pri čemer je stopnja nedopustnosti zadev zelo visoka . Leta 2019 so upravna sodišča obrnila negativen trend in na vseh stopnjah začela skrajševati čas, potreben za izdajo sodne odločbe, čeprav ta še vedno ostaja nad povprečjem. Poleg tega so bili pozitivni rezultati opaženi na področju javnih naročil. Italija ostaja pod okrepljenim nadzorom Odbora ministrov Sveta Evrope glede dolgotrajnosti postopkov v upravnih zadevah. V kazenskih postopkih je na pritožbeni stopnji čas, potreben za izdajo sodne odločbe, nad povprečjem, kljub nadaljnjemu skrajševanju v obdobju 2018–2019. Vendar pa se pozitivni rezultati glede omejevanja časa, potrebnega za izdajo sodne odločbe, nadaljujejo pri prvostopenjskih sodiščih in pri kasacijskem sodišču, ne glede na rahlo podaljšanje časa za izdajo sodne odločbe glede na predhodno leto. Italija ostaja pod okrepljenim nadzorom Odbora ministrov Sveta Evrope tudi glede dolgotrajnosti postopkov v kazenskih zadevah. Reforma, na podlagi katere zastaralni rok po izdaji prvostopenjske odločbe ne teče več, je začela veljati januarja 2020; to je v skladu z uveljavljenim priporočilom za posamezno državo v okviru evropskega semestra. Posledično so zelo potrebni ukrepi za izboljšanje učinkovitosti, zlasti na pritožbeni stopnji. Reforme za izboljšanje učinkovitosti civilnih in kazenskih postopkov so v obravnavi v parlamentu. V parlamentu je trenutno v obravnavi osnutek celovite reforme za racionalizacijo civilnega postopka, v skladu s priporočilom iz leta 2013 v okviru evropskega semestra . Njen cilj je izboljšanje učinkovitosti s poenostavitvijo postopkov, hitrejšo izvedbo postopkov in izboljšano digitalizacijo. Predlog razširja uporabo poenostavljenega postopka in vrste zadev, ki jih lahko obravnava sodnik posameznik. Hkrati se skrajšuje čas, predviden za obravnavo zadeve, sodnik mora oblikovati časovni razpored za zbiranje dokazov, stranke pa morajo vse zadevne akte in dokumente vlagati elektronsko. Revidirajo se pritožbeni postopek in pravila o alternativnem reševanju sporov; uvaja se tudi novost, da se pisne vloge vlagajo le elektronsko. Poleg tega se z reformo postopka prisilne izvršbe uvaja hitrejša izvedba izvršilnih postopkov. V parlamentu je trenutno v obravnavi tudi celovita reforma kazenskega postopka, katere cilj je izboljšati učinkovitost kazenskih postopkov in pospešiti postopke pri pritožbenih sodiščih. Z reformo se revidirajo naslednji elementi: sistem obveščanja, širša uporaba poenostavljenih postopkov, uvedba sodnika posameznika na drugi stopnji v primeru neposrednega poziva, širša uporaba elektronskega vlaganja dokumentov, poenostavljena pravila glede dokazov, opredelitev rokov za izvedbo predkazenskega postopka in ukrepi za preprečevanje zastajanja zadev v fazi preiskave. Na podlagi reforme se začasno zadržanje zastaralnega roka od datuma izdaje prvostopenjske sodbe (ki je rezultat nedavne reforme) uporablja le za obsodilne sodbe in ne za oprostilne. Hitro sprejetje teh reform bi lahko prispevalo k boljši učinkovitosti. Vendar pa je cilj nekaterih določb uvedba novih disciplinskih prestopkov pravosodnih uradnikov v primeru predolgotrajnih postopkov. V tem smislu je pomembno, da se pri vsaki taki določbi upoštevajo priporočila Sveta Evrope in zaščiti neodvisnost sodstva. II.Protikorupcijski okvir Pravni in institucionalni protikorupcijski okvir je večinoma vzpostavljen. Začela je veljati nova zakonodaja, s katero se zvišujejo kazni za s korupcijo povezana kazniva dejanja. Za preprečevanje korupcije in boj proti njej je pristojnih več organov. Nacionalni protikorupcijski organ (ANAC) je pristojen predvsem za preprečevanje korupcije v javni upravi, za opredeljevanje protikorupcijske strategije in za nadzor nad sprejemanjem triletnih načrtov. Protikorupcijska enota finančne policije (Guardia di Finanza) je odgovorna za preiskovanje in preprečevanje korupcije kot specializiran organ za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj. Nadalje, specializirana policija in tožilstvo sta povečala svoja prizadevanja za spoprijemanje z infiltracijo organiziranega kriminala v javno upravo. Finančna obveščevalna enota za Italijo (Unita’ di informazione finanziaria per l’Italia), neodvisen organ pri Banki Italije, zagotavlja podporo pristojnemu tožilstvu in sodeluje z Guardia di Finanza kot organom, pristojnim za prejemanje prijav o sumljivih transakcijah. Italija se po najnovejšem indeksu zaznave korupcije, ki ga objavlja organizacija Transparency International, s 53 točkami od stotih uvršča na 15. mesto v EU in 51. mesto na svetu . Iz raziskave Special Eurobarometer 2020 izhaja, da 88 % anketirancev meni, da je korupcija močno razširjena (povprečje v EU: 71 %), 35 % pa jih meni, da korupcija vpliva nanje osebno v vsakodnevnem življenju (povprečje v EU: 26 %) . Kar zadeva podjetja, jih 91 % meni, da je korupcija močno razširjena (povprečje v EU: 63 %), 54 % pa jih meni, da je korupcija težava pri poslovanju (povprečje v EU: 37 %). Ob tem 42 % anketirancev meni, da je dovolj uspešnih primerov pregonov, ki ljudi odvračajo od koruptivnih ravnanj (povprečje v EU: 36 %), medtem ko 25 % podjetij meni, da so posamezniki in podjetja, ki so bili zaloteni pri podkupovanju visokega uradnika, ustrezno kaznovani (povprečje v EU: 31 %) . Nedavno je bil izveden pregled ravni sankcij za kazniva dejanja, povezana s korupcijo. Za skoraj vsa s korupcijo povezana kazniva dejanja so bile v zakonodaji določene strožje kazni, da bi se izboljšali njihova učinkovitost in odvračilnost. Precej strožje kazni so določene za aktivno in pasivno korupcijo domačih in tujih javnih uslužbencev. V začetku leta 2019 je začel veljati strožji režim sankcij za podkupovanje. Z zakonom je bil tudi okrepljen režim stranskih kazni, s tem da je bilo področje uporabe dosmrtne izključitve in prepovedi opravljanja javne funkcije razširjeno na številna s korupcijo povezana kazniva dejanja. Maja 2019 so bile spremenjene zadevne določbe glede mafijsko-političnega trgovanja z volilnimi glasovi, ki naj bi bile ciljno usmerjene na morebitne mreže hudodelskih združb, politikov, podjetnikov in upravnih organov. Italija ima vzpostavljen učinkovit sistem izterjave premoženja, ki je ključni del režima sankcij za boj proti korupciji. Italijanski režim izterjave premoženja, ki vključuje odvzem na podlagi obsodilne sodbe in brez nje, je na mednarodni ravni na splošno priznan kot dobra praksa . Okrepljena so bila pooblastila in zmogljivosti nacionalnega protikorupcijskega organa kar zadeva njegovo preventivno vlogo v boju proti korupciji. Kar zadeva preprečevanje korupcije, se je pristop Italije spremenil z ustanovitvijo nacionalnega protikorupcijskega urada (ANAC) leta 2012, katerega vloga in pooblastila, zlasti glede preprečevanja korupcije v javni upravi, so bila v zadnjih letih okrepljena. Organ ANAC je neodvisen organ. Upravni odbor sestavlja pet članov, imenovanih za šestletni mandat brez možnosti ponovnega imenovanja. Kandidate, ki jih predlaga minister za javno upravo in poenostavitve v dogovoru z ministrom za pravosodje in ministrom za notranje zadeve, potrdi svet ministrov, kandidate pa imenuje predsednik republike. V organu ANAC je zaposlenih 350 oseb. Hkrati je organ, odgovoren za nadzor in regulacijo javnih naročil. V okviru te pristojnosti zbira podatke o javnih naročilih in družbah, ki delujejo v javnem sektorju. V ta namen organ ANAC vodi opazovalno skupino za javna naročila. Organ ANAC na podlagi zakonske uredbe št. 90/2014 sprejema tudi poročila o prijavah žvižgačev v javni upravi. Naloga organa ANAC je tudi opredeliti protikorupcijsko strategijo in nadzorovati sprejetje triletnega načrta. Protikorupcijska strategija temelji na nacionalnem protikorupcijskem načrtu (PNA) ter na triletnih protikorupcijskih načrtih in kodeksih ravnanja, ki jih sprejmejo javna uprava in podjetja pod nadzorom države. Čeprav lahko organ ANAC naloži sankcije, če triletni načrti in/ali kodeksi ravnanja niso sprejeti, se je organ osredotočil predvsem na preventivo, in sicer tako da zagotavlja nasvete in usmeritve za javno upravo ter pripravlja smernice in standarde za kodekse ravnanja na posameznih področjih javne uprave. Avtonomija in neodvisnost organa ANAC se nadalje zagotavljata s tem, da ima lastne vire financiranja. Lastna sredstva znašajo približno 87 % proračuna organa . Protikorupcijske institucije sodelujejo med seboj pri preprečevanju infiltracije organiziranega kriminala v javno upravo. Okrožni direktorat za boj proti mafiji (DDA), ki je sestavni del skupine pravosodnih uradnikov, ki sestavljajo specializirano okrožno tožilstvo za boj proti mafiji, je pristojen za pregon z mafijo povezanih kaznivih dejanj in druga huda kazniva dejanja. To je edini specializirani tožilski urad v italijanskem pravu. V zvezi s kaznivimi dejanji zoper javno upravo, vključno s korupcijo, se tožilstva, predvsem srednja in večja, zanašajo na specializirane delovne skupine, ki preiskujejo kazniva dejanja zoper javno upravo in ki so pristojna tudi za gospodarski kriminal, ki ga je mogoče povezati s korupcijo. Uporaba preiskovalnih programov in protokolov, ki izhajajo iz boja proti organiziranemu kriminalu, je posebno pomembna za boj proti kaznivim dejanjem, povezanim s korupcijo, predvsem vzpostavitev skupine znotraj organov pravosodne policije (državna policija, Carabinieri, finančna policija in oddelki generalnega državnega tožilstva) in vzpostavitev skupin pravosodne policije, ki obravnavajo le taka kazniva dejanja. Novembra 2017 sta nacionalni direktorat za boj proti mafiji in terorizmu (DNA) ter nacionalni protikorupcijski organ podpisala dogovor, ki DNA omogoča dostop do informacij iz registra družb in nacionalne podatkovne zbirke javnih naročil, ki ju upravlja organ ANAC. Hudodelske združbe se za doseganje svojih ciljev vse bolj zatekajo h koruptivnim ravnanjem. Organ ANAC in tožilstvo sta odkrila, da skupine organiziranega kriminala po vzoru mafije na področju javne uprave sistematično uporabljajo korupcijo in izsiljevanja, zlasti glede javnih naročil. Kot je organ ANAC poudaril v svojem letnem poročilu parlamentu za leto 2020 , je takega ravnanja vse več. Leta 2019 je bilo sprejetih 633 ukrepov proti mafiji, v primerjavi s 573 v letu 2018 (kar je 10-odstotno zvišanje v enem letu), od leta 2015 pa skupaj 2 600. Za boj proti korupciji je pristojna predvsem specializirana policija Guardia di Finanza. Guardia di Finanza (GdF) je organ vojaške policije, ki zagotavlja podporo pristojnemu tožilstvu in sodeluje z nacionalnim protikorupcijskim organom. GdF je organ, pristojen za prejemanje prijav sumljivih transakcij; z direktoratom za boj proti mafiji nato izvaja preiskave in ima vpogled v bančne podatke. Po podatkih GdF je bilo med avgustom 2016 in avgustom 2019 začetih 339 pravnih postopkov v zvezi s korupcijo, pri čemer so pravosodni organi v predkazenskem postopku zaradi korupcije izdali 117 ukrepov, vezanih na odvzem prostosti, ki se nanašajo le na sektor javnih naročil. Občine so subjekti, pri katerih obstaja največje tveganje za infiltracijo organiziranega kriminala ter uporabo metod korupcije in izsiljevanja pri javnih naročilih. GdF lahko zagotavlja podporo organu ANAC pri izvrševanju njegovih pooblastil tako na področju javnih naročil kot tudi na širšem področju ukrepov za preprečevanje korupcije. GdF sodeluje tudi z Evropskim uradom za boj proti goljufijam (OLAF), s katerim je nedavno začel projekt spremljanja spletnih prodaj medicinskih in zdravstvenih pripomočkov. Zakonodaja o žvižgaštvu v zasebnem sektorju temelji na prostovoljnih programih zagotavljanja skladnosti. Po reviziji pravnega okvira o žvižgačih, ki je bila izvedena leta 2017, se je število prijav v javnem sektorju povečalo. Vendar pa zaščita žvižgačev v zasebnem sektorju ostaja manj učinkovita, saj je program zagotavljanja skladnosti prostovoljen. Iz najnovejšega letnega poročila organa ANAC izhaja, da se je v zadnjih letih uporaba instrumenta žvižgaštva eksponentno povečala – s 125 prijav v letu 2015 se je povečala na 873 v letu 2019, pri čemer je bilo v obdobju 2015–2019 skupno vloženih 2 330 prijav . Ureditev navzkrižja interesov je razdrobljena. Italija ureja navzkrižja interesov v javni upravi in vladi z ugotavljanjem primerov neupravičenosti in nezdružljivosti z zakonom. Naloga organa ANAC je razlagati pravni okvir o „neupravičenosti in nezdružljivosti položajev v javni upravi“ ter nadzorovati pravilno izvrševanje zakonodaje. Določba o navzkrižju interesov je vključena v osrednji kodeks ravnanja. Za nekatere javne uslužbence veljajo omejitve glede dejavnosti ali zunanjih nalog, ki jih opravljajo po koncu zaposlitve v javni upravi. Organ za konkurenco in trg je odgovoren za preverjanje nezdružljivosti po imenovanju na politično funkcijo v vladi, pa tudi med mandatom in po koncu mandata. Pravila o preprečevanju navzkrižja interesov vsebuje tudi uredba predsednika republike iz leta 2013. Organ ANAC je leta 2019 izdal smernice glede urejanja navzkrižja interesov. Vendar pa je režim neupravičenosti in nezdružljivosti, ki velja za izvoljene javne uslužbence, razdrobljen, celovit sistem njegovega izvrševanja pa ne obstaja. Kar zadeva prijavo premoženja, morajo člani vlade in višji javni uslužbenci po zakonu izpolniti obrazce, v katerih navedejo vire svojih prihodkov, premoženje in zunanje funkcije, ter priložiti kopijo davčne napovedi. Člani poslanske zbornice in senata morajo prijaviti svoje nepremičnine, premoženje, vpisano v javnih registrih, naložbe v dobrodelne namene in deleže v družbah ter priložiti kopijo zadnje davčne napovedi. Nekatere od teh informacij so na voljo na spletišču parlamenta in na predstavitveni strani posameznega poslanca. Pravosodni uradniki morajo vrhovnemu sodnemu svetu predložiti izjave, ki vsebujejo enake vrste informacij kot izjave poslancev. Lobiranju in pojavu „vrtljivih vrat“ je treba nameniti posebno pozornost. S sklepom št. 208/2017 o lobiranju v poslanski zbornici je vzpostavljen obvezen javni register lobistov za katerega koli posameznika ali pravno osebo, ki zastopa kolektivne interese. To velja tudi za nekdanje poslance ali člane vlade, ki nameravajo opravljati lobistične dejavnosti. Podobna obveznost prijave srečanj s tretjimi osebami ne velja za člane vlade. V zvezi s pojavom „vrtljivih vrat“ obstajajo posebne določbe. Oktobra 2019 je nacionalni svet imenoval italijanski protikorupcijski organ kot nadzorni organ in organ za sankcioniranje v zvezi s pojavom vrtljivih vrat. Organu so bila dodeljena pooblastila za ocenjevanje kršitev, razveljavitev pogodb in določanje sankcij. Določbe o pojavu „vrtljivih vrat“ se trenutno nanašajo le na javne uslužbence, ne pa tudi na osebe, ki imajo politično funkcijo. Protikorupcijski organ je pozval vlado, naj izboljša zakonodajo o pojavu vrtljivih vrat. III.Pluralnost medijev Svoboda izražanja in svoboda tiska sta zapisani v členu 21 ustave. Sekundarna zakonodaja vzpostavlja trden okvir, katerega cilj je zagotavljati pluralnost medijev v državi. Organ za zagotavljanje komunikacij (AGCOM) kot neodvisni regulator je ustanovljen na podlagi zakona in ima na področju medijev regulatorna in izvršilna pooblastila ter pooblastila za spremljanje in izrekanje sankcij. Kazensko kazen za obrekovanje, ki traja do enega leta zapora, trenutno preverja ustavno sodišče. Novinarji morajo biti registrirani v združenju novinarjev, ki zagotavlja samoupravo tega poklica. Poleg tega jih zavezujejo etična pravila, ki urejajo sektor, in sicer prečiščeno besedilo o novinarskih dolžnostih. Organ AGCOM ima na področju medijev nadzorno vlogo in izvaja dejavnosti spremljanja poklica prek svoje opazovalne skupine za novinarstvo, ki pripravlja posebno poročilo o grožnjah, ki so jim izpostavljeni novinarji. Regulator za avdiovizualne medijske storitve je neodvisen. V skladu z zakonom AGCOM "deluje popolnoma samostojno ter je pri svoji presoji in ocenah neodvisen“. Od sprejetja italijanskega zakona o proračunu za leto 2006 organ AGCOM samostojno upravlja svoj proračun in se v celoti financira prek podjetij, ki delujejo na področjih v njegovi pristojnosti in ki prispevajo v deležu od svojih letnih prihodkov ter na podlagi strogih računovodskih pravil. Postopki za predlaganje in imenovanje predsednika in članov upravnega odbora AGCOM so določeni z zakonom, določena pa so tudi stroga pravila za preprečevanje navzkrižja interesov. Mandati članov odbora so namerno in izrecno ločeni od volilnih ciklov, medtem ko razrešitev predsednika in članov upravnega odbora AGCOM ni predvidena. Organ AGCOM uporablja stroga pravila glede zaposlovanja, pri tem pa upošteva dveletno obdobje mirovanja, v katerem nekdanji vodilni ne smejo imeti nobenih neposrednih ali posrednih odnosov s katerim koli podjetjem, ki deluje na področjih, ki jih organ regulira. Zato je zagotovljena neodvisnost AGCOM. Italijanski Ordine dei giornalisti je nepridobitni organ javnega prava, ustanovljen leta 1963, ki zastopa novinarski poklic. Upravlja Albo dei giornalisti (register novinarjev), saj je registracija obvezna za opravljanje poklica, hkrati pa spremlja in ščiti delo svojih članov. Nacionalni svet reda Ordine lahko izdaja opozorila, kaznuje svoje člane, jim začasno prepove opravljanje dela in jih izključi. Red Ordine deluje v skladu s Testo unico dei doveri del giornalista” (prečiščeno besedilo kodeksa ravnanja), ki je bilo sprejeto leta 2016. V poročilu Media Pluralism Monitor (MPM) 2020 je izpostavljeno dejstvo, da ta sistem, zlasti v Italiji, pomeni, da dostop do poklica ni popolnoma odprt, „čeprav se ta zahteva v praksi postopoma manj spoštuje“. Načelo preglednosti lastništva medijev je zapisano v ustavi. Zakon določa naslednje pragove za preprečevanje koncentracij: omejeno število licenc, ki jih lahko ima posamezni ponudnik vsebin, omejitev glede skupnih prihodkov posameznega operaterja, nadzor organa AGCOM nad vsemi združitvami in prevzemi v sektorju, omejitve glede lastništva kombiniranih medijev ter prepoved prevladujočega položaja na katerem koli od upoštevnih trgov. Leta 1997 je bil vzpostavljen register operaterjev komunikacij (ROC), operaterji v italijanskem sektorju komunikacij pa so dolžni izpolniti številne obrazce o svoji lastniški strukturi in osebah z uredniško odgovornostjo za medijske hiše. Register ROC lahko od nacionalne gospodarske zbornice delno samodejno pridobiva podatke o lastniških verigah registriranih subjektov. Informacije o lastništvu medijskih družb, ki so vpisane v register ROC, so dostopne na spletišču gospodarske zbornice ali pa se lahko pridobijo na podlagi utemeljene prošnje za dostop do teh informacij, ki se pošlje organu AGCOM. Vendar iz poročila MPM za leto 2020 izhaja, da obstajajo nekatere omejitve glede učinkovite uporabe sistema ter da javnosti niso neposredno dostopne vse zgoraj navedene informacije, zlasti glede končnega lastništva. Zato MPM ocenjuje, da ta kazalnik dokazuje srednje tveganje.

Vzpostavljena so trdna pravila o državnem oglaševanju. Javni organi, ki zakupijo oglasni prostor v množičnih medijih, morajo organ AGCOM obvestiti o izdatkih za oglaševanje v predhodnem finančnem letu, in sicer prek elektronskega orodja, ki ga je pripravil organ AGCOM; določena so merila glede porabe, za kršitve pa so zagrožene visoke kazni. Poleg tega so vsi zadevni podatki, ki se nanašajo na izdatke za institucionalno komuniciranje, objavljeni v razdelku vladnega spletišča, ki je namenjen preglednosti. V tem smislu iz poročila MPM za leto 2020 izhaja, da so tveganja na tem področju majhna. Politična neodvisnost italijanskih medijev ostaja težava. Ta težava ostaja, čeprav je Beneška komisija pred 15 leti navedla pomisleke glede regulatornega okvira v zvezi s politično neodvisnostjo medijev, saj ne obstajajo učinkovite določbe o preprečevanju navzkrižja interesov. MPM 2020 ocenjuje, da je Italija v zvezi s tem izpostavljena srednjemu tveganju, in ugotavlja, da se politični vpliv še naprej močno občuti v avdiovizualnem sektorju. V manjši meri se ta ocena nanaša tudi na sektor časopisov, in sicer zaradi posrednega razmerja med interesi založnikov in vlado, na nacionalni in lokalni ravni. Trenutno je v pregledu zakonodaja o obrekovanju . Člen 595 kazenskega zakonika, v katerem je za obrekovanje zagrožena zaporna kazen do enega leta, je bil predmet nedavne prelomne sodbe. Leta 2019 je kasacijsko sodišče ob sklicevanju na sodbe Evropskega sodišča za človekove pravice proti Italiji razsodilo, da bi bilo treba odvzem prostosti v primeru kaznivih dejanj na področju izražanja proučiti le v izjemnih primerih, kot je spodbujanje sovraštva, in da so zato zaporne kazni za obrekovanje v nasprotju s pravico do svobode izražanja. Junija 2020 je ustavno sodišče odločilo, da mora parlament opredeliti pravo ravnovesje med svobodo govora in obstoječim kazenskim pravom glede obrekovanja. Zaslišanje je preložilo na 21. junij 2021, da bi parlament lahko proučil skladnost z ustavnim načelom, kot ga razlaga Evropsko sodišče za človekove pravice (ESČP). Veljajo pravila glede upravne preglednosti in dostopa do informacij javnega značaja. Pravni okvir zagotavlja upravno preglednost in dostop do informacij javnega značaja, tako na zahtevo kot tudi na podlagi obveznosti objavljanja informacij v zvezi z upravno dejavnostjo. Zakon o dostopu do informacij javnega značaja (FOIA) zagotavlja pravico do dostopa do informacij javne uprave kot temeljno pravico in vzpostavlja načelo, da mora uprava dati prednost pravici vsakogar, da se seznani z informacijami, ki jih ima javna uprava, in dostopa do njih, ne da bi za to moral dokazati upravičen interes. Vendar pa iz neodvisnih poročil izhaja, da javna uprava ne izpolnjuje vedno svoje obveznosti, da odgovori na zahteve za informacije javnega značaja. Zaskrbljenost vzbujajo fizični napadi na novinarje in grožnje s smrtjo. Platforma Sveta Evrope za spodbujanje zaščite novinarstva in varnosti novinarjev je v letih 2019 in 2020 objavila 12 opozoril iz Italije (7 v letu 2019 in 5 v letu 2020), vključno z več primeri fizičnih napadov, groženj s smrtjo mafijskih skupin in verbalnih napadov s strani vladnih uradnikov in uslužbencev. Zaradi navedenega je v poročilu MPM za leto 2020 navedeno, da glede tega kazalnika novinarskega poklica, standardov in zaščite obstaja srednje tveganje. Deležniki so ta pojav potrdili in poročali o dodatnih primerih groženj. Ustanovljen je bil center za koordinacijo, ki obravnava dejanja zoper novinarje. Leta 2017 je ministrstvo za notranje zadeve vzpostavilo center, namenjen spremljanju groženj novinarjem in razvoju potrebnih zaščitnih ukrepov. Center je prva pobuda za vzpostavitev takega varnostnega mehanizma v Evropi. Ad-hoc parlamentarnemu odboru za mafijo, novinarje in informacije je bila zaupana naloga razumevanja, spremljanja in ovrednotenja odnosa med mafijo in informacijami. Deležniki hvalijo center, pri tem pa opozarjajo, da se manj resnih groženj pogosto ne obravnava. IV.Druga institucionalna vprašanja, povezana s sistem zavor in ravnovesij Italija je enotna parlamentarna republika s predsednikom, ki se voli posredno . Parlament je dvodomni: sestavljata ga poslanska zbornica in senat, ki imata enaka pooblastila. Pravico do zakonodajne pobude imajo vlada, poslanci, 50 000 državljanov, nacionalni svet za gospodarstvo in delo ter regionalni svet. Ustavno sodišče izvaja presojo ustavnosti zakonov. Več regionalnih varuhov človekovih pravic je odgovornih za varstvo svoboščin in pravic oseb. Medresorski odbor za človekove pravice (CIDU) sodeluje s civilno družbo, akademsko sfero in vsemi zadevnimi deležniki pri spodbujanju in varstvu človekovih pravic. Nacionalni varuh pravic oseb, ki jim je odvzeta prostost, je neodvisni organ, ki spremlja ustanove, namenjene odvzemu prostosti posameznikov. Vlada se je s pandemijo COVID-19 spopadla tako, da je razglasila izredne zdravstvene razmere in uporabila uredbe z zakonsko močjo. Ukrepi za spoprijemanje s pandemijo COVID-19 so bili sprejeti na podlagi razglasitve izrednih zdravstvenih razmer, ki jih je vlada razglasila 31. januarja 2020. V tem okviru so bile sprejete uredbe z zakonsko močjo, na podlagi katerih je bilo sprejetih več upravnih ukrepov. Uredbe z zakonsko močjo so vladni akti z močjo zakonov, sprejeti v nujnih primerih, ki jih mora parlament v 60 dneh spremeniti v zakon, sicer prenehajo učinkovati. Vse uredbe z zakonsko močjo v zvezi s pandemijo so bile preoblikovane v zakone in jih je mogoče izpodbijati pred ustavnim sodiščem. Od začetka sedanjega zakonodajnega obdobja leta 2018 je bilo sprejetih 121 zakonov, parlament je odobril 45 uredb z zakonsko močjo, ki so bile preoblikovane v zakone, osem pa jih je prenehalo učinkovati. Vlada je 29. julija 2020 izredne razmere podaljšala do 15. oktobra 2020. Ocena učinka predpisov in posvetovanje z deležniki sta se izboljšala, vendar bi morala biti bolj sistematična. Septembra 2017 je italijanska vlada uvedla nove postopke za oceno učinka predpisov (RIA), naknadno vrednotenje, sodelovanje deležnikov in načrtovanje predpisov. Vendar pa sodelovanje državljanov in deležnikov še vedno ni povsem vključeno v postopke oblikovanja politik. Analiza učinka dejanskih in alternativnih zakonov se povečuje, vendar je še vedno redka in je večinoma osredotočena na gospodarske, ne pa socialne in okoljske vidike. Naknadne ocene in posvetovanja se še vedno ne uporabljajo sistematično in dosledno v različnih ministrstvih. V obravnavi je vzpostavitev neodvisne institucije za človekove pravice. Leta 2018 sta bila parlamentu predložena dva osnutka zakonov, v katerih se predlaga ustanovitev neodvisnega nacionalnega organa za človekove pravice (NIČP); trenutno sta v obravnavi v poslanski zbornici . V obeh osnutkih zakonov je predvidena avtonomnost NIČP. Hitra vzpostavitev NIČP v skladu s pariškimi načeli bi bila odziv na priporočila Združenih narodov. Prav tako je bilo priporočeno, da bi moral biti Organ za otroke in mladostnike popolnoma neodvisen in samostojen ter da bi se morala povečati njegova sredstva. Ustavno sodišče je sprejelo notranja pravila za spodbujanje večje udeležbe civilne družbe in širše javnosti v svojih postopkih. Na podlagi posvetovanja januarja 2020 sta bila uvedena institut amicus curiae in možnost zaslišanja izvedencev, prav tako je bila kodificirana sodna praksa o sodelovanju tretjih oseb kot intervenientov v postopku. Sprejeti so bili tudi ukrepi, s katerimi se je zagotovilo nemoteno delovanje sodišča med pandemijo COVID-19, ob omejevanju fizične navzočnosti. Cilj postopka imenovanja članov ustavnega sodišča je zagotoviti raznoliko sestavo; sodniki, parlament in predsednik republike lahko imenujejo enako število članov. Civilna družba v Italiji je živahna in raznolika. Vendar pa obstajajo pomisleki glede zapletenosti postopka registracije nevladnih organizacij ter glede zamud pri izvajanju zakona, ki usklajuje pravila o nepridobitnem sektorju . Negativno prikazovanje tudi vpliva na okolje, v katerem delujejo nevladne organizacije s področja migracij in azila, državljanski prostor pa se šteje za omejen . Svet Evrope je priporočil odpravo zakonov in politik, ki nevladne organizacije ovirajo pri izvajanju legitimnega dela, Združeni narodi pa so priporočili, da se zagotovijo pravice in svoboda delovanja civilne družbe, ob tem pa izrazili pomisleke glede blatenja nevladnih organizacij, ki so dejavne na področju migracij in azila . Priloga I: Seznam virov po abecednem vrstnem redu* * Seznam prispevkov, prejetih v okviru posvetovanja za Poročilo o stanju pravne države za leto 2020, je na voljo na (spletišče COM). Protikorupcijski organ (2019), Sentenza del Consiglio di Stato sulle competenze dell’ANAC in materia di pantouflage (Sodba državnega sveta o pristojnosti organa ANAC v zvezi s pojavom vrtljivih vrat). http://www.anticorruzione.it/portal/public/classic/Comunicazione/News/_news?id=1cf74b9f0a77804237e6dc1369ece3ce . Protikorupcijski organ (2020), Atto di segnalazione n. 6 del 27 maggio 2020 concernente proposte di modifica alla disciplina del pantouflage di cui all'art. 53, comma 16-ter, del decreto legislativo 30 marzo 2001, n. 165 (Poročilo št. 6 z dne 27. maja 2020 o pojavu vrtljivih vrat). https://www.anticorruzione.it/portal/rest/jcr/repository/collaboration/Digital%20Assets/anacdocs/Attivita/Atti/attiDiSegnalazione/2020/AttoSegnalazione.n.6.2020.del.448.2020.pdf . Centre for Media Pluralism and Media Freedom (2020), 2020 Media pluralism monitor. https://cmpf.eui.eu/media-pluralism-monitor/mpm-2020 . Poslanska zbornica, Dejavnosti poslanske zbornice: zakoni, ki jih je potrdila poslanska zbornica. CIVICUS, Monitor tracking civic space: Italy. https://monitor.civicus.org/country/italy/ .

Ustavno sodišče (2020), Dodatek k poslovniku glede sodb pred ustavnim sodiščem. Ustavno sodišče, odločba št. 132/2020. Council of Europe, Platform to promote the protection of journalism and safety of journalists: Italy. https://www.coe.int/en/web/media-freedom/italy . Council of Europe: Committee of Ministers (2010), Recommendation CM/Rec(2010)12 of the Committee of Ministers to member states on judges: independence, efficiency and responsibilities. Council of Europe: Committee of Ministers (2016), Resolution CM/ResDH(2016)358 of the Committee of Ministers on length of proceedings in administrative cases. Council of Europe: Committee of Ministers (2018), Resolution CM/ResDH(2018)353 of the Committee of Ministers on length of proceedings in criminal cases. Council of Europe: Conference of the INGOs of the Council of Europe (2019), Civil participation in the decision-making process: fact finding visit to Italy. CEPEJ (2020), Study on the functioning of the judicial systems in the EU Member States: Italy. Council of Europe: Venice Commission (2005), Opinion on the compatibility of the Laws “Gasparri” and “Frattini” of Italy with the Council of Europe standards in the field of freedom of expression and pluralism of the media, ki ga je Beneška komisija sprejela na svojem 63. plenarnem zasedanju. Council of Europe: Venice Commission (2010), Report on European Standards as regards the Independence of the Judicial System: Part II – the Prosecution Service, ki ga je Beneška komisija sprejela na svojem 85. plenarnem zasedanju. Council of Europe: Venice Commission (2017), Opinion on the act on the public prosecutor’s office [of Poland], kot je bilo spremenjeno in kot ga je Beneška komisija sprejela na svojem 113. plenarnem zasedanju. Državni svet in odvetniške zbornice (2020), Memorandum o soglasju glede izvajanja narokov na daljavo. https://www.giustizia-amministrativa.it/documents/20142/1869446/PROTOCOLLO+INTESA+-+UDIENZA+DA+REMOTO+EX+ART.+4+D.L.+28_2020_signed.pdf/d9a07203-3281-3b24-49ed-54fecc6b64f7 . Svet Evropske unije (2013), Priporočilo Sveta z dne 9. julija 2013 v zvezi z nacionalnim programom reform Italije za leto 2013 ter mnenje Sveta o programu Italije za stabilnost za obdobje 2012–2017. Svet Evropske unije (2014), Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Italije za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Italije za stabilnost za leto 2014. Svet Evropske unije (2015), Priporočilo Sveta z dne 14. julija 2015 v zvezi z nacionalnim programom reform Italije za leto 2015 in mnenje Sveta o programu Italije za stabilnost za leto 2015. Svet Evropske unije (2016), Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2016 v zvezi z nacionalnim programom reform Italije za leto 2016 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Italije za leto 2016. Svet Evropske unije (2017), Priporočilo Sveta z dne 11. julija 2017 v zvezi z nacionalnim programom reform Italije za leto 2017 in mnenje Sveta o programu Italije za stabilnost za leto 2017. Svet Evropske unije (2018), Priporočilo Sveta z dne 13. julija 2018 v zvezi z nacionalnim programom reform Italije za leto 2018 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Italije za leto 2018. Svet Evropske unije (2019), Priporočilo Sveta z dne 9. julija 2019 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Italije za leto 2019 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Italije za leto 2019. Kasacijsko sodišče (2019), Statistični letopis za leto 2019.

Kasacijsko sodišče (2020), Statistični letopis za leto 2020. Kasacijsko sodišče, sodba št. 38721 z dne 19. septembra 2019. Directorate-General for Communication (2019), Flash Eurobarometer 482: businesses’ attitudes towards corruption in the EU. Directorate-General for Communication (2020), Special Eurobarometer 502: corruption. Directorate-General for Employment, Social Affairs and Inclusion (2019), Report on measuring the performance of public administrations (EUPACK). Evropska komisija (2020), Pregled stanja na področju pravosodja v EU. European Court of Human Rights (Evropsko sodišče za človekove pravice), sodba z dne 2. septembra 1997, Abenavoli, pritožba št. 22461/93. European Court of Human rights (Evropsko sodišče za človekove pravice), sodba z dne 12. maja 1999, Ledonne, pritožba št. 35742/97. European Court of Human Rights (Evropsko sodišče za človekove pravice), sodba z dne 11. julija 2002, pritožba št. 28957/95. European Network of Councils for the Judiciary (ENCJ) (2019): Independence and Accountability of the Judiciary – ENCJ Survey on the independence of judges, 2019. https://pgwrk-websitemedia.s3.eu-west-1.amazonaws.com/production/pwk-web-encj2017-p/Reports/Data%20ENCJ%202019%20Survey%20on%20the%20Independence%20of%20judges.pdf . Prvi predsednik kasacijskega sodišča (2020), Poročilo o stanju v pravosodju v letu 2019. Zakon o dostopu do informacij javnega značaja (FOIA), 2019. GRECO (2017), Fourth evaluation round – evaluation report on Italy on corruption prevention in respect of members of parliament, judges and prosecutors. GRECO (2018), Fourth evaluation round – compliance report on Italy on corruption prevention in respect of members of parliament, judges and prosecutors. Vrhovni sodni svet (2017, 2018), Smernice glede priprave procesnih aktov. Vrhovni sodni svet (2019), Sklep o obveznosti prijave premoženja za redne pravosodne uradnike. https://www.csm.it/documents/21768/87331/circolare+anagrafe+patrimoniale+%28delibera+13+novembre+2019%29/546a7348-e1d2-3c87-c13e-4db105cae7a1 . Vrhovni sodni svet in nacionalna odvetniška zbornica (2018), Memorandum o soglasju glede predhodne obravnave pritožb, organizacije dela ter jasnosti in jedrnatosti aktov v pritožbenih postopkih. Višje kasacijsko sodišče, generalno državno tožilstvo, generalno državno tožilstvo pri višjem kasacijskem sodišču in nacionalna odvetniška zbornica (2020), Memorandum o soglasju glede digitalizacije procesnih aktov pri kasacijskem sodišču. http://www.cortedicassazione.it/cassazione-resources/resources/cms/documents/protocollo_Cassazione_CNF_Procura_Generale-con_firma_digitale.pdf . Sklep vrhovnega sodnega sveta (2020) glede arhiva meritornih odločb ItalgiureWeb – operativna navodila z dne 19. junija 2019. Nacionalni protikorupcijski organ (2020), Letno poročilo o dejavnostih za leto 2019. http://www.anticorruzione.it/portal/public/classic/Attivitadocumentazione/Pubblicazioni/RelazioneParlamento/_relazioni?id=ebd7f2f20a7780421a927869bf5987c8 .

Državni svet (2019), sodba št. 7411 z dne 29.oktobra 2019. https://www.giustizia-amministrativa.it/portale/pages/istituzionale/visualizza/?nodeRef=&schema=cds&nrg=201900038&nomeFile=201907411_11.html&subDir=Provvedimenti . Opazovalna skupina za novinarstvo. OECD, Indicators of Regulatory policy and governance. http://www.oecd.org/gov/regulatory-policy/indicators-of-regulatory-policy-and-governance-2019-italy.pdf . Open Government Forum (2017), Smernice za javno posvetovanje v Italiji. http://open.gov.it/linee-guida-sulla-consultazione-pubblica/ . Openpolis 2019. Public Administration Characteristics in Italy, 2019, The Public Administration in the EU 27: An insight in the characteristics, capacity and performance of EU Public Administrations, 2019. Regionalni varuh človekovih pravic za območje Toskane, spletišče regionalnega varuha človekovih pravic za območje Toskane. http://www.difensorecivicotoscana.it/default?nome=chi-e&idc=67 . Sklep vrhovnega sodnega sveta glede organizacije tožilstva z dne 16. novembra 2017, kakor je bil spremenjen dne 18. junija 2018 ter kot je bilo glede organizacijskih programov nadalje pojasnjeno v sklepu z dne 4. decembra 2019. Sklep vrhovnega sodnega sveta o registru premoženja pravosodnih uradnikov z dne 13. novembra 2019. Sklep nacionalne zbornice pravosodnih uradnikov iz maja 2018. Smernice vrhovnega sodnega sveta z dne 13. maja 2020 za sodni svet na lokalni ravni, tudi glede preglednosti in pristojnosti za preiskovanje za ocene strokovnosti ter napredovanja. Akt senata št. 1662. http://www.senato.it/leg/18/BGT/Schede/Ddliter/52664.html . Republiški senat (2018), Statistični podatki o zakonodajni dejavnosti. Spampinato (2020), Ossigeno per l’informazione. Transparency International, Country profile: Italy. https://www.transparency.org/en/countries/italy . UN Committee on the Rights of the Child (2019), Concluding observations on the combined fifth and sixth periodic reports of Italy. UN Convention Against Corruption II Review Cycle Country Report on Italy. https://www.unodc.org/documents/treaties/UNCAC/CountryVisitFinalReports/2019_11_22_Italy_FinalCountry_Report.pdf . Sklep št. 10, sprejet na 8. konferenci držav podpisnic Konvencije ZN proti korupciji. https://www.unodc.org/UNCAC/COSP/session8/Advance_unedited_resolutions . UN Office on Drugs and Crime (2019), Country review report of Italy: Review by the United States of America and Sierra Leone of the implementation by Italy of Chapter II (articles 5-14) and Chapter V (articles 51-59) of the United Nations Convention against Corruption for the review cycle 2016-2021. UN Office of the High Commissioner for Human Rights, Mission report Italy 2019. https://www.ohchr.org/Documents/Countries/IT/ItalyMissionReport.pdf .

Virtualni obisk Italije v okviru priprave poročila o stanju pravne države za leto 2020. Priloga II: Obisk države: Italija Službe Komisije so se junija 2020 virtualno sestale s: ·protikorupcijsko enoto finančne policije, ·združenjem na podlagi člena 21, ·združenjem Ossigeno per l’informazione, ·Association of European Journalists, ·regulatornim organom za komunikacije, ·državnim svetom, ·vrhovnim sodnim svetom, ·višjim kasacijskim sodiščem, ·ministrstvom za pravosodje, ·nacionalnim protikorupcijskim organom, ·nacionalnim direktoratom za boj proti mafiji in terorizmu, ·nacionalnim združenjem novinarjev,

·nacionalno zvezo italijanskega tiska in ·generalnim državnim tožilstvom pri višjem kasacijskem sodišču. * Komisija se je na več horizontalnih srečanjih sestala tudi z naslednjimi organizacijami: ·Amnesty International, ·Civil Liberties Union for Europe, ·Civil Society Europe, ·Conference of European Churches (Konferenca evropskih Cerkva), ·EuroCommerce, ·European Center for Not-for-Profit Law, ·European Centre for Press and Media Freedom (Evropsko središče za svobodo tiska in medijev), ·European Civic Forum, ·Free Press Unlimited, ·Front Line Defenders, ·ILGA-Europe, ·International Commission of Jurists (Mednarodna komisija pravnikov), ·International Federation for Human Rights (Mednarodna zveza za človekove pravice), ·International Press Institute (Mednarodni inštitut za tisk), ·Lifelong learning Platform (Platforma za vseživljenjsko učenje), ·Open Society Justice Initiative/Open Society European Policy Institute,