EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 30.5.2016 COM(2016) 31 final/2 2016/0014(COD) CORRIGENDUM

This document corrects document COM(2016) 31 final of 27.1.2016.

Concerns the Slovenian language version.

Correction of mistranslations in the title and Articles 1, 4, 8 and 10.

The text should read as follows: Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o odobritvi in nadzoru trga motornih vozil in njihovih priklopnikov ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (Besedilo velja za EGP) {SWD(2016) 9 final}

{SWD(2016) 10 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA 1.1.Razlogi za predlog in njegovi cilji Pravni okvir za homologacijo avtomobilskih izdelkov zajema tri kategorije vozil: motorna vozila in njihove priklopnike, motorna kolesa in traktorje. Cilj tega predloga je prenova pravnega okvira za homologacijo motornih vozil in njihovih priklopnikov. Pravni okvir za ostali kategoriji vozil je bil že obsežno prenovljen leta 2013. Zahteve za homologacijo motornih vozil in njihovih priklopnikov so trenutno določene v Direktivi 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta (v nadaljnjem besedilu: okvirna direktiva). Ta okvir je namenjen olajšanju prostega pretoka motornih vozil in priklopnikov na notranjem trgu z določitvijo usklajenih zahtev, s katerimi naj bi se dosegli skupni okoljski in varnostni cilji. Direktiva 2007/46/ES zajema motorna vozila za prevoz potnikov (kategorija M) in blaga (kategorija N) in njihove priklopnike (kategorija O) ter njihove sisteme in sestavne dele. Zagotavlja okvir, na podlagi katerega delujejo posamični regulativni akti s posebnimi varnostnimi in okoljskimi zahtevami. Ti regulativni akti obravnavajo številne podrobne tehnične zahteve za različne tipe vozil, sistemov in sestavnih delov. V okviru zavez, ki jih je Komisija sprejela v svojem Akcijskem načrtu za močno, konkurenčno in trajnostno avtomobilsko industrijo v Evropi CARS 2020, je bil leta 2013 opravljen celovit pregled ustreznosti homologacijskega okvira EU za motorna vozila. Pregled je potrdil, da je pravni okvir EU-homologacije primeren za doseganje glavnih ciljev usklajevanja, učinkovitega delovanja notranjega trga in poštene konkurence. Vendar je bilo ugotovljeno tudi, da se zaradi različnih razlag in različne strogosti pri uporabi zahtev v državah članicah zmanjšuje učinkovitost okvira. V delovnem dokumentu služb Komisije o tem pregledu ustreznosti je bilo zato priznano, da bi bilo okvir mogoče izboljšati, pregled Direktive 2007/46/ES pa je bil izpostavljen kot prednostna naloga, v okviru katere se je treba osredotočiti na naslednje vidike: –uvedbo določb o nadzoru trga, ki bodo dopolnile zahteve za homologacijo; –pojasnila v zvezi s postopki odpoklica in zaščitnimi postopki ter pogoji za podeljevanje razširitve homologacij za obstoječe tipe vozil; –izboljšanje uveljavljanja homologacijskega okvira z uskladitvijo in krepitvijo postopkov homologacije in skladnosti proizvodnje, ki jih uporabljajo organi in tehnične službe držav članic; –pojasnila v zvezi z vlogami in obveznostmi gospodarskih subjektov v dobavni verigi ter organov in subjektov, ki sodelujejo pri uveljavljanju okvira, ter –izboljšanje primernosti nadomestnih homologacijskih shem (nacionalne homologacije majhnih serij in posamične odobritve vozil) in postopka večstopenjske homologacije, da se zagotovi ustrezna prožnost za nišne trge ter mala in srednja podjetja, obenem pa ohranijo enaki konkurenčni pogoji. Čeprav se je pri preverjanju ustreznosti potrdilo, da ima veljaven ureditveni okvir svoje prednosti pri izpolnjevanju ciljev politike, je po odkritju tega, da je nemški proizvajalec (VW) s programsko opremo več let prirejal emisijske vrednosti svojih vozil, doživel ostre kritike. V tednu po izbruhu škandala je Komisija naznanila, da bo okrepila homologacijski sistem, zlasti z ustreznimi nadzornimi mehanizmi, da zagotovi pravilno in usklajeno uporabo postopkov homologacije. Na notranjem trgu z 28 državami članicami in v panogi, za katero je značilen stalen tehnološki in znanstveni napredek, obstaja zaradi precejšnjih razlik pri razlagi in uporabi predpisov tveganje, da se ogrozi učinkovitost sistema in s tem glavni politični cilji, tj. zagotavljanje varnosti in zdravja državljanov ter varstvo okolja. Številni deležniki so javno pozvali k taki reviziji po škandalu v podjetju VW. Cilj te revizije je odpraviti te pomanjkljivosti in vrzeli ter povrniti zaupanje državljanov v zmožnost regulativnega sistema, da se zagotovi ustrezna raven varovanja zdravja in varstva okolja. 1.2.Veljavne določbe na področju, na katero se nanaša predlog –Direktiva 2007/46/ES Evropskega Parlamenta in Sveta o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila. –Uredba (ES) št. 765/2008 o akreditaciji in nadzoru trga, ki vsebuje pravila za evropsko politiko o akreditaciji (nadzor usposobljenosti laboratorijev ter certifikacijskih in inšpekcijskih organov, ki izdajajo potrdila v EU) in za politiko na področju nadzora trga in proizvodov iz tretjih držav (za varne proizvode ne glede na njihov izvor). –Sklep št. 768/2008/ES o vzpostavitvi skupnega okvira za trženje proizvodov, ki vsebuje standardne določbe, ki se bodo v zakonodaji EU o notranjem trgu uporabljale za proizvode (npr. opredelitve, obveznosti gospodarskih subjektov, zaščitna klavzula itd.). 2.REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI SUBJEKTI IN OCEN UČINKA Evropska komisija je leta 2010 začela javno posvetovanje, da bi zbrala mnenja zainteresiranih subjektov o svojem namenu, da prenovi okvirno direktivo. Cilj tega javnega posvetovanja je bil preveriti, ali bi področja, za katera so službe Komisije menile, da bi lahko izboljšala izvrševanje zakonodaje o EU-homologaciji za motorna vozila, zagotovila ustrezno področje uporabe in usmerjenost okvirne direktive 2007/46/ES.

Prejetih je bilo štirideset ustreznih odgovorov, iz katerih je bila na splošno razvidna močna podpora ciljem pobude. Medtem ko se je 74 % anketirancev strinjalo, da je veljavni homologacijski okvir že precej kakovosten, jih je 57,6 % menilo, da bi se kljub temu lahko storilo več, da bi poudarili pravno uporabo načel o nadzoru trga in se ustrezno osredotočili nanjo, pri čemer je 47 % anketirancev navedlo, da obstoječe določbe o nadzoru trga niso učinkovite, le 2,9 % pa, da so učinkovite. Iz navedenega je jasno razvidno, da bi bilo po mnenju deležnikov mogoče in bi se tudi moralo storiti več, da bi se predhodni nadzor, ki ga ponuja homologacijski okvir, dopolnil z določbami o naknadnem nadzoru trga. Službe Komisije so naročile več zunanjih študij, da bi postopek ocene učinka spremljale in nanj vplivale. V prvi polovici leta 2011 je bila izvedena naknadna ocenjevalna študija o okvirni direktivi, v drugi polovici leta 2011 pa ji je sledila študija ocene učinka. V tej študiji se je ocenil učinek morebitnih možnosti, razvitih za vsako od posameznih potreb, ki so jih opredelile službe Komisije, in za katere se je v okviru javnega posvetovanja potrdilo, da so ustrezne. najprimernejša kombinacija možnosti politike za odzivanje na te potrebe se je določila na podlagi rezultatov javnega posvetovanja in študije ocene učinka. V letih 2012/2013 sta se nadalje pripravljala ocena učinka in pregled okvirne direktive s pomočjo pilotnega projekta za pregled ustreznosti. V ta namen je bilo dodeljeno naročilo študije, ki je bila končana marca 2013. Delovni dokument služb Komisije, ki vsebuje poročilo o rezultatu pilotskega projekta za pregled ustreznosti, je bil objavljen novembra 2013, v njem pa so bile poudarjene prednostne naloge predvidenega pregleda Direktive 2007/46/ES (glej točko 1.1). Sodelovanje deležnikov na visoki ravni je potekalo v okviru skupine na visoki ravni CARS 21, iz česar so izšla številna priporočila v zvezi s homologacijskim okvirom, ki jih je Komisija upoštevala v akcijskem načrtu CARS 2020, sprejetem novembra 2012. Nazadnje, in v skladu z zavezami Evropske komisije v njenem akcijskem načrtu CARS 2020, se je v drugi polovici leta 2013 izvedla študija preverjanja konkurenčnosti, ki bi morala dopolniti navedene ukrepe. V okviru te študije se je proučila potreba po blažilnih ukrepih za MSP, ki je pokazala, da pri kombinaciji možnosti politike, ki se je pri tem upoštevala, v sektorju ne bi bilo bistvenih učinkov na MSP, ki bi bili tolikšni, da bi bili blažilni ukrepi potrebni. Poleg tega so se v celotnem postopku ocene učinka na sestankih tehničnega odbora za motorna vozila (Technical Committee Motor Vehicles – TCMV) in skupine strokovnjakov homologacijskih organov (Type-Approval Authorities Experts Group – TAAEG) z organi držav članic izvajala posebna posvetovanja z organi držav članic. Izmenjava mnenj z industrijo in združenji uporabnikov o pobudi je potekala v okviru delovne skupine o motornih vozilih (Motor Vehicles Working Group – MVWG). Z vsemi zainteresiranimi deležniki so se posvetovali tudi izvajalci zunanjih študij, in sicer zaradi zbiranja podatkov in mnenj. Evropski parlament je zaradi izbruha škandala z emisijami v podjetju VW 5. oktobra 2015 sprejel Resolucijo o merjenju emisij v avtomobilskem sektorju, v kateri je Komisijo pozval, naj močno okrepi sedanjo ureditev homologacij v EU, vključno s povečanjem nadzora EU, zlasti glede nadzora trga, načina usklajevanja in nadaljnjega spremljanja ter pregledovanja potrdil vozil, prodanih v Uniji. 3.PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA 3.1.Pravna podlaga Pravna podlaga tega predloga je člen 114 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). 3.2.Načelo subsidiarnosti Okvirna zakonodaja za homologacijo motornih vozil prispeva k izvajanju notranjega trga blaga. Ta predlog predvideva učinkovitejše izvajanje in izvrševanje te zakonodaje v okviru skupnega cilja politike, da bi se okrepila strategija za notranji trg. Čeprav so za izvajanje zakonodaje na svojem ozemlju odgovorne države članice, je zagotavljanje usklajenega in skladnega pristopa, ki temelji na splošno veljavnih merilih in ki ga države članice enotno uporabljajo, bistveno, da se po vsej EU z usklajeno razlago, izvajanjem in izvrševanjem zahtev za homologacijo ohranjajo enaki konkurenčni pogoji, kar je podprto z usklajenimi določbami o nadzoru trga, da se državam članicam zagotovijo ustrezna sredstva za nadzor po dajanju proizvodov na trg ter za sprejemanje učinkovitih in skupnih popravnih ukrepov zoper prisotnost neskladnih in nevarnih proizvodov na trgu. Razlike v nacionalnih sistemih homologacij in pri nadzoru trga v državah članicah lahko povzročijo neusklajeno izvrševanje, kadar se presojajo v okviru notranjega trga Unije, ki nima več notranjih meja in v katerem nadzora na nacionalnih mejah tako rekoč ni več. Države članice so pri zagotavljanju, da se na njihovem ozemlju ne bi pojavljali neskladni proizvodi, v veliki meri odvisne od učinkovitosti politike izvrševanja svojih sosed. Če je izvrševanje v eni državi članici pomanjkljivo, lahko to resno ogrozi prizadevanja drugih držav članic, da bi neskladnim proizvodom preprečile vstop na svoj trg. Ta medsebojna odvisnost je še večja zaradi dejstva, da je pristojnost organov pregona omejena na nacionalno ozemlje. Kadar so potrebni čezmejni popravni ukrepi, se morajo ti organi zanesti na svoje kolege v drugih državah članicah. Homologacijski okvir namreč temelji na načelu, da za vsa nova vozila, proizvedena v skladu s tipom vozila, ki je bil homologiran v eni državi članici, velja pravica do prostega trženja in registracije v drugih državah članicah. Ta pravica velja za vsa takšna vozila ne glede na to, kje so bila proizvedena. To pomeni, da se lahko tudi vozila, ki niso bila proizvedena v EU, vanjo prosto uvažajo, če proizvajalec potrdi, da so proizvedena v skladu s tipom vozila, homologiranim v eni od držav članic EU. Glede na globalno naravo avtomobilskega sektorja, v katerem se veliko uvažajo avtomobilski izdelki iz držav, ki niso članice EU, je zaradi te pomembne čezmejne razsežnosti potrebno usklajeno delovanje na ravni EU, da se zagotovijo enaki konkurenčni pogoji. Če bi ukrepe za reševanje težav na trgu sprejemale države članice same na nacionalni ravni, bi se lahko pri prostem pretoku motornih vozil, ki ga zagotavlja okvirna zakonodaja, pojavile ovire. Zato je ukrepanje na ravni EU upravičeno. 3.3.Načelo sorazmernosti Predlog je skladen z načelom sorazmernosti, saj ne presega tistega, kar je nujno za zagotovitev pravilnega delovanja notranjega trga ter hkrati visoke ravni javne varnosti in varstva okolja. Predlagani ukrepi, s katerimi bi se moralo okrepiti in nadalje uskladiti izvajanje postopkov homologacije, temeljijo na dogovorjenih načelih, določenih v skupnem okviru za trženje proizvodov, in referenčnih določbah za usklajeno zakonodajo Unije za proizvode, kot je določena v Prilogi I k Sklepu št. 768/2008/ES. Kadar je to potrebno in utemeljeno, so se te določbe prilagodile posebnostim avtomobilskega sektorja, zlasti zato da se prizna obstoj že uveljavljenega homologacijskega okvira in zagotovi popolna skladnost s tem okvirom. To velja zlasti za določbe o izmenjavi informacij in sodelovanju med organi za nadzor trga ter homologacijskimi organi in njihovimi imenovanimi tehničnimi službami. 3.4.Izbira instrumentov

Uporaba uredbe je primerna, ker zagotavlja zahtevano neposredno in usklajeno uporabo in izvrševanje, hkrati pa je ni treba prenesti v zakonodajo držav članic. Predlog je nadgradnja „pristopa dvojne ravni“, ki je bil že uveden v homologacijski okvir EU za motorna vozila. Ta pristop predvideva pripravo zakonodaje v treh korakih: –Evropski parlament in Svet v uredbi, ki temelji na členu 114 PDEU, po rednem zakonodajnem postopku določita temeljne določbe in področje uporabe; –Komisija v delegiranih aktih, ki jih sprejme v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije, določi podrobne tehnične specifikacije, povezane s temeljnimi določbami; –Komisija v skladu s členom 291 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme izvedbene akte, ki določajo upravne določbe, kot so predloga za opisni list in potrdila o homologaciji, potrdila o skladnosti itd. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Proračunske posledice tega predloga: osebje Komisije za organizacijo in sodelovanje pri „skupnih ocenah“ tehničnih služb; stroški za nacionalne ocenjevalce, ki sodelujejo pri „skupnih ocenah“ tehničnih služb, v skladu s pravili Komisije o povračilu stroškov strokovnjakom; osebje Komisije za zagotavljanje znanstvene, tehnične in logistične podpore sistemu medsebojnih strokovnih pregledov (skupne presoje tehničnih služb) ter usklajevanju dejavnosti nadzora trga držav članic na področju avtomobilskih proizvodov; osebje Komisije za upravljanje in nadaljnji razvoj ureditvenega okvira EU za homologacijo in nadzor trga motornih vozil in njihovih priklopnikov ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (delovanje te uredbe in priprava delegiranih/izvedbenih aktov), ter za podporo in spremljanje držav članic pri zagotavljanju njegovega učinkovitega in uspešnega izvajanja; stroški za organizacijo sestankov foruma za izvrševanje iz člena 10, vključno z nadomestilom potnih stroškov za države članice; stroški za vzpostavitev in upravljanje nadzornega mehanizma v zvezi z ugotavljanjem skladnosti, ki ga izvajajo tehnične službe; stroški za preskušanje skladnosti in ustreznosti motornih vozil, ki ga izvaja Komisija, ter stroški za sodelovanje v mednarodnem regulativnem sodelovanju, zlasti Ekonomski komisiji Združenih narodov za Evropo (UN/ECE). Podrobni stroški so navedeni v oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga. Glede na omejitve večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020 bi moralo izvajanje zakonodajnega predloga temeljiti na obstoječih virih in biti zasnovano tako, da pri tem ne bi bila potrebna dodatna finančna sredstva iz proračuna EU. Ukrepi iz tega osnutka predloga uredbe ne bodo imeli proračunskih posledic na proračun EU, ki bi presegale že predvidena sredstva v uradnem finančnem načrtu Komisije, saj bi bilo treba morebitnim zahtevam za finančna sredstva zadostiti z namenskimi prihodki in notranjo prerazporeditvijo. Znesek bo za obdobje po 31. decembru 2020 vključen v veljaven večletni finančni okvir za obdobje, ki se začne leta 2021, v skladu s členom 312 Pogodbe o delovanju Evropske unije. 5.NEOBVEZNI ELEMENTI 5.1.Evropski gospodarski prostor

Predlagani akt zadeva Evropski gospodarski prostor (EGP) in ga je zato treba razširiti na EGP. 5.2.Razveljavitev veljavne zakonodaje Zaradi sprejetja predloga se bo razveljavila veljavna zakonodaja. 2016/0014 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o odobritvi in nadzoru trga motornih vozil in njihovih priklopnikov ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 114 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Notranji trg zajema območje brez notranjih meja, na katerem mora biti zagotovljen prost pretok blaga, oseb, storitev in kapitala. Pravila notranjega trga bi morala biti pregledna, preprosta in dosledna ter tako zagotavljati pravno varnost in jasnost v korist podjetjem in potrošnikom. (2)V ta namen je bil z Direktivo 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta vzpostavljen celovit okvir EU-homologacije za motorna vozila in njihove priklopnike ter sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, namenjene za taka vozila. (3)Iz ocene pravnega okvira Unije za homologacijo motornih vozil in njihovih priklopnikov ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila, ki se je izvedla leta 2013, je razvidno, da je okvir, vzpostavljen z Direktivo 2007/46/ES, primeren za doseganje glavnih ciljev usklajevanja, učinkovitega delovanja notranjega trga in poštene konkurence, zato bi ga bilo treba uporabljati še naprej. (4)V navedeni oceni je bilo ugotovljeno, da je treba uvesti določbe o nadzoru trga, s katerimi se bodo dopolnile zahteve za homologacijo, pojasniti postopke odpoklica, zaščitne postopke in pogoje za podeljevanje razširitve homologacij za obstoječe tipe vozil, izboljšati uveljavljanje homologacijskega okvira z uskladitvijo in okrepitvijo postopkov homologacije in skladnosti proizvodnje, ki jih uporabljajo organi in tehnične službe držav članic, pojasniti vloge in obveznosti gospodarskih subjektov v dobavni verigi ter organov in subjektov, ki sodelujejo pri uveljavljanju okvira, pa tudi izboljšati primernost nadomestnih homologacijskih shem (nacionalne homologacije majhnih serij in posamične odobritve vozil) in postopka večstopenjske homologacije, da se zagotovi ustrezna prožnost za nišne trge ter mala in srednja podjetja, obenem pa ohranijo enaki konkurenčni pogoji. (5)Poleg tega so nedavne težave pri izvajanju okvira homologacij razkrile določene slabosti in pokazale potrebo po temeljiti reviziji, da se oblikuje zanesljiv, pregleden, predvidljiv in vzdržen ureditveni okvir, ki zagotavlja visoko raven varnosti in zdravja ter varstva okolja.

(6)V tej uredbi so določena usklajena pravila in načela za homologacijo motornih vozil in njihovih priklopnikov ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila, ter posamične odobritve vozil, da se zagotovi pravilno delovanje notranjega trga v korist podjetij in potrošnikov ter omogoči visoka raven varnosti in varstva zdravja in okolja. (7)Ta uredba določa bistvene tehnične in upravne zahteve za homologacijo motornih vozil kategorij M in N in njihovih priklopnikov (kategorija O) ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila, da se zagotovi ustrezna raven varnosti delovanja in okoljskih značilnosti. Te kategorije zajemajo motorna vozila za prevoz potnikov, motorna vozila za prevoz blaga oziroma njihove priklopnike. (8)Ta uredba bi morala okrepiti veljavni homologacijski okvir, zlasti z uvedbo določb o nadzoru trga. Pri uvedbi nadzora trga v avtomobilskem sektorju bi bilo treba določiti obveznosti gospodarskih subjektov v dobavni verigi, odgovornosti organov pregona v državah članicah in ukrepov, ki jih je treba sprejeti, ko se na trgu pojavijo avtomobilski izdelki, ki pomenijo resno tveganje za varnost ali okolje ali ki niso skladni z zahtevami za homologacijo. (9)Zagotoviti bi bilo treba učinkovito izvajanje zahtev za homologacijo, tako da se okrepijo določbe o skladnosti proizvodnje, med drugim z obveznimi rednimi presojami metod za nadzor skladnosti in stalno skladnostjo zadevnih izdelkov ter s poostritvijo zahtev, povezanih z usposobljenostjo, obveznostmi in zmogljivostjo tehničnih služb, ki izvajajo preskuse za homologacijo celotnega vozila, za katere so pristojni homologacijski organi. Za zagotavljanje visoke ravni varnosti in varstva okolja ter zaupanja državljanov v sistem je bistveno pravilno delovanje tehničnih služb. Merila za imenovanje tehničnih služb, navedena v Direktivi 2007/46/ES, bi bilo treba podrobneje določiti, da bi se zagotovila njihova dosledna uporaba. Zaradi vse večje zahtevnosti dela tehničnih služb v državah članicah obstaja trend čedalje večjega razlikovanja metod ocenjevanja. Zato je treba uvesti postopkovne obveznosti, s katerimi se izmenjujejo informacije in spremljajo prakse držav članic za ocenjevanje, imenovanje, priglasitev in spremljanje njihovih tehničnih služb. S temi obveznostmi bi se morale odpraviti morebitne obstoječe razlike pri uporabljenih metodah in razlagi meril za imenovanje tehničnih služb. (10)Potreba, da bi organi za imenovanje nadzirali in spremljali tehnične službe, se je povečala, odkar se je zaradi tehničnega napredka pojavilo tveganje, da te službe na svojem področju imenovanja nimajo potrebne usposobljenosti za preskušanje novih tehnologij ali pripomočkov. Ker so zaradi tehničnega napredka cikli proizvodov krajši in ker se pogostost nadzornih pregledov na kraju samem in spremljanja med organi za imenovanje razlikuje, bi bilo treba uvesti minimalne zahteve v zvezi s pogostostjo nadzora in spremljanja tehničnih služb. (11)Imenovanje in spremljanje tehničnih služb, ki bi ga v skladu s podrobnimi in strogimi merili izvajale države članice, bi moralo biti zato predmet nadzornih pregledov na ravni Unije, vključno z neodvisnimi presojami kot pogojem za podaljšanje njihove priglasitve po petih letih. Položaj tehničnih služb nasproti proizvajalcem bi bilo treba okrepiti, vključno z njihovo pravico in obveznostjo, da izvajajo nenapovedane inšpekcijske preglede v tovarnah in fizikalne ali laboratorijske preskuse na izdelkih, zajetih v tej uredbi, s čimer bi se zagotovilo, da proizvajalci tudi po prejemu homologacije za svoje izdelke še naprej izpolnjujejo vse zahteve. (12)Države članice bi morale sodelovati med seboj in s Komisijo, da bi se povečala preglednost in medsebojno zaupanje ter nadalje uskladila in razvila merila za ocenjevanje, imenovanje in priglasitev tehničnih služb, pa tudi postopki razširitve in podaljšanja. Med seboj in s Komisijo bi se morale posvetovati o vprašanjih, ki so splošno pomembna za izvajanje te uredbe, ter druga drugo in Komisijo obveščati o svojih modelih kontrolnega seznama za ocenjevanje. (13)Kadar imenovanje tehnične službe temelji na akreditaciji v smislu Uredbe (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta, bi si morali akreditacijski organi in organi za imenovanje izmenjevati informacije, ki so pomembne za ocenjevanje usposobljenosti tehničnih služb. (14)Države članice bi morale zaračunavati pristojbine za imenovanje in spremljanje tehničnih služb, da bi jih lahko trajno spremljale ter da bi zanje vzpostavile enake konkurenčne pogoje. Za zagotovitev preglednosti bi morale države članice pred sprejetjem ravni in strukture pristojbin o tem obvestiti Komisijo in druge države članice. (15)Kadar je kljub ukrepom, sprejetim za zagotovitev, da države članice skladno uporabljajo in spremljajo zahteve, vprašljiva usposobljenost tehnične službe, bi moralo biti Komisiji omogočeno, da razišče posamezne primere. (16)Da na preskuse in poročila tehničnih služb ne bi vplivale nelegitimne okoliščine, bi bilo treba pri ureditvi in upravljanju tehničnih služb zagotavljati popolno nepristranskost. Tehnične službe bi morale imeti zadovoljiv sistem vodenja, vključno z določbami o poklicni skrivnosti, da bi lahko skladno in sistematično opravljale svoje naloge. Da bi lahko ustrezno opravljale delo, bi bilo treba vedno zagotavljati raven znanja ter usposobljenost in neodvisnost njihovega osebja. (17)Zagotoviti bi bilo treba, da so tehnične službe neodvisne od proizvajalcev, tudi z izogibanjem temu, da bi jim proizvajalci za opravljene homologacijske preglede in preskuse neposredno ali posredno plačevali. Zato bi morale države članice določiti strukturo pristojbine za homologacijo, s katero se krijejo stroški izvedbe vseh homologacijskih preskusov in pregledov, ki jih opravijo tehnične službe, ki so jih imenovali homologacijski organi, ter upravni stroški za podelitev homologacije in stroški izvedbe naknadnih preskusov in pregledov za preverjanje skladnosti. (18)Za zagotovitev izpolnjevanja zahtev iz te uredbe je potreben trden mehanizem za uveljavljanje skladnosti. Glavna obveznost homologacijskih organov bi morala ostati zagotavljanje skladnosti z zahtevami glede homologacije in skladnosti proizvodnje iz zakonodaje, ki ureja avtomobilsko industrijo, saj je ta obveznost tesno povezana s podelitvijo homologacije ter zahteva podrobno poznavanje vsebine. Zato je pomembno, da se z medsebojnimi strokovnimi pregledi redno preverja učinkovitost homologacijskih organov, s čimer se zagotovi, da vsi ti organi pri uveljavljanju homologacijskih zahtev uporabljajo enotno raven kakovosti in strogosti. Poleg tega je pomembno, da se preveri pravilnost homologacije same. (19)Za stalno visoko raven varnosti in zdravja ter varstva okolja na notranjem trgu je bistveno tesnejše sodelovanje med nacionalnimi organi z izmenjavo informacij in usklajenim ocenjevanjem pod vodstvom usklajevalnega organa. To bi moralo prispevati tudi k učinkovitejši uporabi redkih virov na nacionalni ravni. Zato bi bilo treba ustanoviti forum, na katerem bi si države članice in Komisija izmenjevale informacije o dejavnostih, povezanih z izvrševanjem homologacijske zakonodaje, in usklajevale svoje dejavnosti, povezane s tem. Trenutno neformalno sodelovanje med državami članicami na tem področju bi tako dobilo bolj formalen okvir. (20)Pravila o nadzoru trga Unije in nadzoru proizvodov, ki vstopajo na trg Unije, iz Uredbe (ES) št. 765/2008, se uporabljajo za motorna vozila in njihove priklopnike ter sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, namenjene za ta vozila, ne da bi državam članicam preprečile, da bi za izvedbo navedenih nalog izbrale pristojne organe. Nadzor trga je lahko v deljeni pristojnosti različnih nacionalnih organov, da se upoštevajo nacionalni sistemi za nadzor trga v državah članicah, vzpostavljeni v skladu z Uredbo (ES) št. 765/2008. Z učinkovitim usklajevanjem in spremljanjem na ravni Unije ter na nacionalnih ravneh bi bilo treba zagotoviti, da homologacijski organi in organi za nadzor trga uveljavljajo novi homologacijski okvir in okvir za nadzor trga. (21)V to uredbo je treba vključiti pravila o nadzoru trga, da se okrepijo pravice in obveznosti pristojnih nacionalnih organov, zagotovi učinkovito usklajevanje njihovih dejavnosti nadzora trga ter pojasnijo veljavni postopki. (22)Da bi se povečala preglednost homologacijskega postopka ter poenostavila izmenjava informacij in neodvisno preverjanje, ki ga izvajajo organi za nadzor trga, homologacijski organi in Komisija, bi bilo treba homologacijsko dokumentacijo zagotoviti v elektronski obliki in omogočiti, da je javno dostopna, pri tem pa upoštevati izjeme zaradi varovanja poslovnih interesov in osebnih podatkov. (23)Obveznosti nacionalnih organov v zvezi z nadzorom trga iz te uredbe so bolj specifične kot obveznosti iz člena 19 Uredbe (ES) št. 765/2008, da bi se upoštevale posebnosti homologacijskega okvira in potreba po njegovi dopolnitvi z učinkovitim mehanizmom za nadzor trga, ki zagotavlja zanesljivo naknadno preverjanje skladnosti proizvodov iz te uredbe. (24)Med navedene bolj specifične obveznosti nacionalnih organov iz te uredbe bi morali biti vključeni naknadni preskusi in pregledi za preverjanje skladnosti, opravljeni pri zadostnem številu vozil, danih na trg. Izbira vozil za naknadno preverjanje skladnosti bi morala temeljiti na ustrezni oceni tveganja, pri kateri se upošteva teža morebitne neskladnosti in verjetnost njenega pojava. (25)Naknadne preskuse in preglede za preverjanje skladnosti bi morala poleg tega organizirati in izvajati ali zahtevati njihovo izvajanje tudi Komisija, in to neodvisno od tistih, ki jih izvajajo države članice v skladu s svojimi nacionalnimi obveznostmi glede nadzora trga. Kadar se pri teh preskusih in pregledih ugotovi neskladnost ali kadar se ugotovi, da je bila homologacija podeljena na osnovi nepravilnih podatkov, bi morala imeti Komisija pravico, da začne na ravni EU izvajati popravne ukrepe za ponovno vzpostavitev skladnosti zadevnih vozil ter razišče razloge za nepravilnost homologacije. V splošnem proračunu Unije bi bilo treba zagotoviti ustrezno financiranje, da bi se omogočilo izvajanje skladnosti takega preskusa preverjanja skladnosti in pregledov. Glede na proračunske omejitve večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020 bi moralo izvajanje zakonodajnega predloga temeljiti na obstoječih virih in biti zasnovano tako, da se pri tem ne bi ustvarjala dodatna finančna sredstva. Komisija bi morala imeti v primeru ugotovljene neskladnosti pravico do zaračunavanja upravnih glob.

(26)Da se zagotovi visoka raven funkcionalne varnosti vozil, zaščita oseb v vozilu in drugih udeležencev v prometu ter varstvo okolja, bi bilo treba še naprej usklajevati tehnične zahteve in okoljske standarde, ki se uporabljajo za vozila, sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, ter jih prilagajati tehničnemu in znanstvenemu napredku. (27)Dejstvo, da je mogoče nekatere sisteme, sestavne dele, samostojne tehnične enote ali dele in opremo namestiti na ali vgraditi v vozilo, potem ko je bilo navedeno vozilo že dano na trg, registrirano ali se začelo uporabljati, ne bi smelo vplivati na cilje te uredbe. Zato bi bilo treba sprejeti ustrezne ukrepe, da se zagotovi, da homologacijski organ pred dajanjem na trg, registracijo ali začetkom uporabe preveri sisteme, sestavne dele, samostojne tehnične enote ali dele in opremo, ki se lahko namestijo na ali vgradijo v vozilo in ki lahko zelo poslabšajo delovanje sistemov, bistvenih za varstvo okolja ali funkcionalno varnost. (28)Sistem EU-homologacije mora vsaki državi članici omogočiti potrditev, da so se za vsak tip vozila in vsak tip sistema, sestavnega dela in samostojne tehnične enote, namenjene za taka vozila, izvedli preskusi in pregledi iz te uredbe, namenjeni preverjanju skladnosti z zahtevami za homologacijo iz te uredbe, in da je njegov proizvajalec zanj pridobil potrdilo o EU-homologaciji. Proizvajalec mora v skladu s sistemom EU-homologacije svoja vozila, sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote proizvajati v skladu s homologiranim tipom. Proizvajalec vozila mora to potrditi z izdajo potrdila o skladnosti za vsako vozilo. Vsakemu vozilu, ki ima priloženo veljavno potrdilo o skladnosti, bi moralo biti dovoljeno, da je na voljo na trgu in se registrira za uporabo na celotnem območju Unije. (29)Skladnost proizvodnje je eden od temeljev sistema EU-homologacije, zato bi moral pristojni organ ali ustrezno usposobljena tehnična služba, imenovana v ta namen, odobriti ukrepe, ki jih je proizvajalec vzpostavil za zagotavljanje takšne skladnosti, ter jih redno preverjati z neodvisnimi občasnimi presojami. Poleg tega bi morali homologacijski organi zagotavljati preverjanje stalne skladnosti zadevnih proizvodov. (30)Zaradi stalne veljavnosti homologacij mora proizvajalec organ, ki je zadevni tip vozila homologiral, obvestiti o morebitnih spremembah lastnosti tipa ali zahtev za varnost ali okoljske značilnosti, ki se uporabljajo za navedeni tip. Zato je pomembno, da je veljavnost izdanih potrdil o homologaciji časovno omejena in da se lahko navedena potrdila podaljšajo šele, ko homologacijski organ preveri in se prepriča, ali je tip vozila še vedno skladen z vsemi veljavnimi zahtevami. Poleg tega bi bilo treba pojasniti pogoje za razširitev homologacij, da se zagotovi enotna uporaba postopkov in uveljavljanje zahtev za homologacijo po vsej Uniji. (31)Oceno resnih tveganj za varnost in škode za javno zdravje in okolje, o katerih se je poročalo, bi bilo treba izvesti na nacionalni ravni, kadar tveganje ali škoda, o kateri se poroča, morda presegata ozemlje ene države članice, pa bi bilo treba zagotoviti usklajevanje na ravni Unije z namenom skupne uporabe virov in zagotavljanja skladnosti glede popravnega ukrepa, ki ga je treba sprejeti za zmanjšanje ugotovljenega tveganja in škode. (32)Da se zagotovi, da vsa vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote, dani na trg, zagotavljajo visoko raven varnosti in varstva okolja, bi moral proizvajalec ali kateri koli drugi gospodarski subjekt v dobavni verigi sprejeti učinkovite popravne ukrepe, vključno z odpoklicem vozil, če vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota pomenijo resno tveganje za uporabnike ali okolje, kot je navedeno v členu 20 Uredbe (ES) št. 765/2008. Homologacijski organi bi morali biti zato pooblaščeni za ocenjevanje in preverjanje, ali so ti ukrepi zadostni. Organi drugih držav članic bi morali imeti pravico do sprejemanja zaščitnih ukrepov, če bi se jim zdeli popravni ukrepi proizvajalca nezadostni. (33)Z nadomestnimi homologacijskimi shemami za proizvajalce, ki vozila proizvajajo v majhnih serijah, bi bilo treba zagotoviti ustrezno prožnost. Če so vozila teh proizvajalcev skladna s posebnimi zahtevami za EU-homologacijo za vozila, izdelana v majhnih serijah, bi jim moralo biti omogočeno, da izkoristijo prednosti notranjega trga Unije. V določenih omejenih primerih je primerno, da se dovoli nacionalna homologacija majhne serije. Za preprečitev zlorab bi bilo treba kakršen koli poenostavljen postopek za vozila, izdelana v majhnih serijah, omejiti na primere zelo omejene proizvodnje. Zato je treba pojem vozil, izdelanih v majhnih serijah, natančno opredeliti v smislu števila proizvedenih vozil, zahtev, ki jih je treba izpolniti, in pogojev za dajanje navedenih vozil na trg. Prav tako je pomembno določiti nadomestno homologacijsko shemo za posamezna vozila, zlasti, da se zagotovi zadostna prožnost za homologacijo vozil, izdelanih v več stopnjah. (34)Unija je pogodbenica Sporazuma Gospodarske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za cestna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v cestna vozila in/ali uporabljajo na njih, in o pogojih za vzajemno priznanje homologacij, dodeljenih na podlagi teh predpisov (v nadaljnjem besedilu: revidiran sporazum iz leta 1958). Unija je sprejela številne pravilnike, priložene revidiranemu sporazumu iz leta 1958, zato mora homologacije, izdane v skladu z navedenimi pravilniki, sprejeti kot skladne z enakovrednimi zahtevami Unije. Unija je zaradi poenostavitve svojega homologacijskega okvira in njegove uskladitve z mednarodnim okvirom UN/ECE v Uredbi (ES) št. 661/2009 Evropskega parlamenta in Sveta razveljavila svoje posebne direktive o homologaciji in jih nadomestila z obvezno uporabo zadevnih pravilnikov UN/ECE. Za zmanjšanje upravnega bremena homologacijskega postopka bi bilo treba proizvajalcem vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot omogočiti, da homologacijo v skladu s to uredbo po potrebi pridobijo neposredno s homologacijo na podlagi ustreznih pravilnikov UN/ECE iz prilog k tej uredbi. (35)Zato bi bilo treba pravilnike UN/ECE in njihove spremembe, za katere je Unija glasovala ali ki jih uporablja, v skladu s Sklepom Sveta 97/836/ES vključiti v zakonodajo o EU-homologaciji. Skladno s tem bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila za spremembo prilog k tej uredbi in sprejetje delegiranih aktov, da bi se zagotovilo, da so sklici na pravilnike UN/ECE in njihove zadevne spremembe na seznamu zadevnih regulativnih aktov vedno posodobljeni. (36)Neomejen dostop do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil prek standardiziranega obrazca, ki se lahko uporabi za pridobitev tehničnih informacij, ter uspešna konkurenca na trgu storitev za zagotavljanje takih informacij sta nujna za izboljšanje delovanja notranjega trga, zlasti glede prostega pretoka blaga, svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev. Zahteve za zagotavljanje informacij o popravilu in vzdrževanju so bile do zdaj določene v Uredbi (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta, Uredbi (ES) št. 595/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, Uredbi Komisije (EU) št. 692/2008 in Uredbi Komisije (EU) št. 582/2011. Navedene zahteve bi bilo treba v tej uredbi konsolidirati, uredbe (ES) št. 715/2007, (ES) št. 595/2009, (EU) št. 692/2008 in (EU) št. 582/2011 pa ustrezno spremeniti. (37)Pri tem pa tehnični napredek, ki prinaša nove metode ali tehnike za diagnostiko in popravilo vozil, na primer daljinski dostop do informacij in programske opreme vozila, ne bi smel oslabiti ciljev te uredbe glede dostopa do informacij o popravilu in vzdrževanju vozila za neodvisne izvajalce. (38)Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta. (39)Da bi to uredbo dopolnili z nadaljnjimi tehničnimi podrobnostmi, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme akte v zvezi z zahtevami za homologacijo, ki se nanašajo na okoljske značilnosti in varnost delovanja motornih vozil in njihovih priklopnikov ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot za taka vozila. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, tudi na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način. (40)Države članice morajo določiti pravila o kaznih za kršitve te uredbe in zagotoviti njihovo izvajanje. Te kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne. Države članice Komisiji vsako leto poročajo o naloženih kaznih zaradi spremljanja skladnosti izvajanja teh določb. (41)Zaradi jasnosti, racionalnosti in poenostavitve je treba Direktivo 2007/46/ES razveljaviti in nadomestiti s to uredbo. Sprejetje uredbe zagotavlja, da se določbe uporabljajo neposredno ter da jih je za boljše prilagajanje tehničnemu napredku in regulativnim spremembam v okviru revidiranega sporazuma iz leta 1958 mogoče pravočasno in učinkoviteje posodobiti. (42)Da bi Komisija pravilno izvajala preverjanje skladnosti in da bi se gospodarskim subjektom in nacionalnim organom zagotavljali enaki konkurenčni pogoji, se na Komisijo prenese pooblastilo, da gospodarskim subjektom, za katere se ugotovi, da so kršili to uredbo, naloži usklajene upravne globe, ne glede na prvotni kraj homologacije vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote. (43)Kadar koli se zaradi ukrepov iz te uredbe zahteva obdelava osebnih podatkov, jo je treba izvesti v skladu z Direktivo 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbo (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta, pa tudi nacionalnimi izvedbenimi ukrepi v zvezi s tem. (44)Da se lahko države članice in nacionalni organi ter gospodarski subjekti pripravijo na uporabo novih predpisov, uvedenih s tem predpisom, je treba določiti datum začetka uporabe po datumu začetka veljavnosti. (45)Ker ciljev te uredbe, in sicer določitve usklajenih pravil o upravnih in tehničnih zahtevah za homologacijo vozil kategorij M, N in O ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, in o nadzoru trga takih vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, ne morejo zadovoljivo doseči države članice, temveč se zaradi njihovega obsega in učinkov lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: POGLAVJE I

PREDMET, PODROČJE UPORABE IN OPREDELITVE Člen 1

Predmet urejanja 1.V tej uredbi so določene upravne določbe in tehnične zahteve za homologacijo in dajanje na trg vseh novih vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila, iz člena 2(1). Uporablja se tudi za posamične odobritve vozil. 2.V tej uredbi so določene zahteve za nadzor trga vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, ki jih je treba odobriti v skladu s to uredbo, ter delov in opreme za takšna vozila. Člen 2

Področje uporabe 1.Ta uredba se uporablja za vsa motorna vozila kategorij M in N ter njihove priklopnike kategorije O, ki so namenjena za uporabo na javnih cestah, vključno z vozili, zasnovanimi in izdelanimi v eni ali več stopnjah, ter za sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, dele in opremo, zasnovane in izdelane za taka vozila in priklopnike. 2.Ta uredba se ne uporablja za naslednja vozila: (a)kmetijska ali gozdarska vozila, kot so opredeljena v Uredbi (EU) št. 167/2013 Evropskega parlamenta in Sveta; (b)dvo- ali trikolesna vozila in štirikolesnike, kot so opredeljeni v Uredbi (EU) št. 168/2013 Evropskega parlamenta in Sveta; (c)vozila, ki se uporabljajo na tirih. 3.Proizvajalec lahko v skladu s to uredbo zaprosi za homologacijo ali posamično odobritev vozila za naslednja vozila in stroje, če navedena vozila izpolnjujejo temeljne določbe te uredbe: (a) vozila, ki so načrtovana in izdelana predvsem za uporabo na gradbiščih ali v kamnolomih, v pristaniških ali letaliških kompleksih; (b)vozila, načrtovana in izdelana za potrebe oboroženih sil, civilne zaščite, gasilskih enot ter enot za ohranjanje javnega reda in miru; (c)vsa vozila na lastni pogon, posebej načrtovana in izdelana za opravljanje dela, ki zaradi svojih konstrukcijskih značilnosti niso primerna za prevoz potnikov ali blaga. 4.Proizvajalec lahko v skladu s to uredbo zaprosi za posamično odobritev vozila za naslednja vozila: (a)vozila, namenjena izključno za cestne dirke; (b)prototipe vozil, ki se uporabljajo na cestah na odgovornost proizvajalca zaradi izvedbe posebnega preskusnega programa, pod pogojem, da so bila načrtovana in izdelana posebej za navedeni namen. Člen 3

Opredelitve V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(1)„homologacija“ pomeni postopek, s katerim homologacijski organ potrdi, da tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve; (2)„nadzor trga“ pomeni dejavnosti, ki jih izvajajo nacionalni organi za nadzor trga, in ukrepe, ki jih ti organi sprejmejo za zagotovitev, da so vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote ter deli in oprema, ki so na voljo na trgu, skladni z zahtevami iz ustrezne zakonodaje Unije in ne ogrožajo zdravja, varnosti ali drugih vidikov zaščite javnega interesa; (3)„vozilo“ pomeni vsako motorno vozilo ali njegov priklopnik, kot je opredeljeno v točkah (10) in (11); (4)„sistem“ pomeni skupek naprav, ki v vozilu skupaj opravljajo eno ali več posebnih funkcij ter za katerega veljajo zahteve iz te uredbe ali katerega koli regulativnega akta iz Priloge IV; (5)„sestavni del“ pomeni napravo, ki bi morala postati del vozila in je lahko homologirana neodvisno od navedenega vozila ter za katero veljajo zahteve iz te uredbe ali katerega koli regulativnega akta iz Priloge IV; (6)„samostojna tehnična enota“ pomeni napravo, ki bi morala postati del vozila in je lahko homologirana ločeno, a le v povezavi z enim ali več določenimi tipi vozila, ter za katero veljajo zahteve iz te uredbe ali katerega koli regulativnega akta iz Priloge IV; (7)„deli“ pomenijo blago, ki se uporabi za sestavljanje, popravila in vzdrževanje vozila, ter nadomestne dele; (8)„oprema“ pomeni blago, ki niso deli in ki se lahko doda ali namesti na vozilo; (9)„proizvajalec“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki je odgovorna za vse vidike homologacije vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ali posamične odobritve vozila, ali postopka pridobitve dovoljenja za dele in opremo, za zagotavljanje skladnosti proizvodnje in za vprašanja nadzora trga v zvezi z navedenim proizvedenim vozilom, sistemom, sestavnim delom, samostojno tehnično enoto, delom in opremo, ne glede na to, ali je navedena oseba neposredno vključena v vse stopnje zasnove in izdelave navedenega vozila, sistema, sestavnega dela ali zadevne samostojne tehnične enote; (10)„motorno vozilo“ pomeni vsako vozilo, zasnovano in izdelano z lastnim motornim pogonom, ki ima najmanj štiri kolesa in je dokončano, dodelano ali nedodelano, z največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo, ki presega 25 km/h; (11)„priklopnik“ pomeni vozilo na kolesih brez lastnega pogona, načrtovano in izdelano za vleko z motornim vozilom; (12)„homologacijski organ“ pomeni organ ali organe v državi članici, ki jih je navedena država članica priglasila Komisiji ter so pristojni za vse vidike homologacije vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ali posamične odobritve vozila, za postopek izdaje dovoljenja za dele in opremo, za izdajo in po potrebi preklic ali zavrnitev potrdil o homologaciji, ki delujejo kot kontaktna točka za homologacijske organe drugih držav članic, imenujejo tehnične službe in zagotavljajo, da so obveznosti proizvajalca glede skladnosti proizvodnje izpolnjene; (13)„organ za nadzor trga“ pomeni nacionalni organ ali organe, pristojne za izvajanje nadzora trga na ozemlju države članice; (14)„nacionalni organ“ pomeni homologacijski organ ali vsak drug organ, ki je vključen v nadzor trga, mejni nadzor ali registracijo za vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote in dele ali opremo v državi članici; (15)„dati na trg“ pomeni prvič dati na voljo vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo v Uniji; (16)„registracija“ pomeni stalno ali začasno upravno dovoljenje za začetek uporabe vozila v cestnem prometu, vključno z identifikacijo vozila in izdajo serijske številke; (17)„začetek uporabe“ pomeni prvo uporabo vozila, sistema, sestavnega dela, samostojne tehnične enote, dela ali opreme v Uniji za predvideni namen; (18)„gospodarski subjekt“ pomeni proizvajalca, zastopnika proizvajalca, uvoznika ali distributerja; (19)„homologacija celotnega vozila“ pomeni postopek, s katerim homologacijski organ potrdi, da nedodelan, dokončan ali dodelan tip vozila izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve; (20)„večstopenjska homologacija“ pomeni postopek, s katerim en ali več homologacijskih organov potrdi, da glede na stanje dodelave tip nedodelanega ali dodelanega vozila izpolnjuje ustrezne upravne predpise in tehnične zahteve;

(21)„nedodelano vozilo“ pomeni vsako vozilo, pri katerem je potrebna najmanj ena nadaljnja stopnja dodelave, da bi bile izpolnjene ustrezne tehnične zahteve te uredbe in regulativnih aktov iz Priloge IV; (22)„EU-homologacija“ pomeni postopek, s katerim homologacijski organ potrdi, da tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote izpolnjuje ustrezne upravne predpise in tehnične zahteve iz te uredbe in regulativnih aktov iz Priloge IV; (23)„potrdilo o homologaciji“ pomeni dokument, s katerim homologacijski organ uradno potrjuje, da je tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote homologiran; (24)„zastopnik proizvajalca“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki jo proizvajalec ustrezno imenuje, da ga zastopa pri homologacijskem organu ali organu za nadzor trga in ukrepa v njegovem imenu glede zadev, zajetih v tej uredbi; (25)„uvoznik“ pomeni fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki da na trg vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo, proizvedeno v tretji državi; (26)„nacionalna homologacija“ pomeni postopek, s katerim homologacijski organ potrdi, da tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve, določene v nacionalni zakonodaji države članice, veljavnost take homologacije pa je omejena na ozemlje navedene države članice; (27)„potrdilo o skladnosti“ pomeni dokument iz Priloge IX, ki ga izda proizvajalec in ki potrjuje, da proizvedeno vozilo ustreza homologiranemu tipu vozila; (28)„distributer“ pomeni trgovca ali vsako drugo fizično ali pravno osebo v dobavni verigi, ki ni proizvajalec ali uvoznik, ki da vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo na voljo na trgu; (29)„dati na voljo na trgu“ pomeni dobaviti vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo za distribucijo ali uporabo na trgu v okviru trgovske dejavnosti, bodisi proti plačilu bodisi brezplačno; (30)„homologacija po delih“ pomeni postopek, s katerim se postopoma zbere celoten sklop potrdil o EU-homologaciji za sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, ki so del vozila, zaradi česar je na koncu homologirano celotno vozilo; (31)„homologacija v enem delu“ pomeni postopek, s katerim homologacijski organ naenkrat potrdi, da tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote kot celota izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve; (32)„mešana homologacija“ pomeni homologacijo po delih, s katero se v končni fazi homologacije za celotno vozilo pridobijo homologacije za enega ali več sistemov, ne da bi bilo treba zanje izdati potrdila o EU-homologaciji; (33)„dodelano vozilo“ pomeni vozilo ob koncu večstopenjske homologacije, ki izpolnjuje ustrezne tehnične zahteve te uredbe in regulativnih aktov iz Priloge IV; (34)„dokončano vozilo“ pomeni vozilo, ki ga ni treba dodelati, da bi izpolnjevalo ustrezne tehnične zahteve te uredbe in regulativnih aktov iz Priloge IV; (35)„tip vozila“ pomeni določeno kategorijo vozil, ki so jim skupna vsaj bistvena merila iz dela B Priloge II ter ki lahko vsebuje variante in izvedenke iz dela B Priloge II; (36)„tehnična služba“ pomeni organizacijo ali organ, ki ga homologacijski organ imenuje bodisi za preskuševalni laboratorij za izvajanje preskusov bodisi za organ za ugotavljanje skladnosti za opravljanje začetnega ocenjevanja in drugih preskusov ali kontrolnih pregledov; (37)„osnovno vozilo“ pomeni vsako vozilo, ki se uporablja na začetni stopnji večstopenjske homologacije; (38)„homologacija sistema“ pomeni postopek, s katerim homologacijski organ potrdi, da tip sistema izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve; (39)„homologacija samostojne tehnične enote“ pomeni postopek, s katerim homologacijski organ potrdi, da tip samostojne tehnične enote izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve v povezavi z enim ali več določenimi tipi vozil; (40)„homologacija sestavnega dela“ pomeni postopek, s katerim homologacijski organ potrdi, da tip sestavnega dela izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve neodvisno od vozila;

(41)„virtualna preskusna metoda“ pomeni računalniške simulacije, vključno z izračuni, s katerimi se dokaže, da vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota izpolnjuje tehnične zahteve regulativnega akta iz Priloge IV, ne da bi bilo treba uporabiti dejansko vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto; (42)„posamična odobritev vozila“ pomeni postopek, s katerim homologacijski organ potrdi, da posamezno vozilo, naj bo unikatno ali ne, izpolnjuje ustrezne upravne predpise in tehnične zahteve za posamično odobritev vozila v EU ter nacionalno posamično odobritev vozila; (43)„vozilo zaključka serije" pomeni vozilo iz zaloge, ki ga zaradi začetka veljave novih tehničnih zahtev, za katere ni bilo homologirano, ni mogoče ali ni več mogoče dati na voljo na trgu, registrirati ali začeti uporabljati; (44)„alternativne zahteve“ pomenijo upravne določbe in tehnične zahteve, katerih cilj je zagotovitev ravni funkcionalne varnosti, varstva okolja in varnosti pri delu, ki je v največji možni meri enakovredna ravni, ki jo zagotavljajo eden ali več regulativnih aktov iz Priloge IV; (45)„nadomestni deli“ pomenijo blago, namenjeno vgradnji v vozilo ali namestitev nanj, da se nadomestijo originalni deli vozila, vključno z blagom, potrebnim za uporabo motornega vozila, razen goriva; (46)„informacije o popravilu in vzdrževanju vozila“ pomenijo vse informacije, potrebne za diagnosticiranje, servisiranje, pregledovanje, redno spremljanje, popravljanje, ponovno programiranje ali ponastavitev vozila in za namestitev delov in opreme, ki jih je proizvajalec zagotovil svojim pooblaščenim trgovcem in serviserjem, na vozila, vključno z vsemi poznejšimi spremembami in dopolnili takih informacij; (47)„neodvisni izvajalec“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki ni pooblaščeni trgovec ali serviser, je pa neposredno ali posredno vključena v popravilo in vzdrževanje vozil, vključno s serviserji, proizvajalci ali distributerji servisne opreme, orodij ali nadomestnih delov, izdajatelji tehničnih informacij, avtomobilskimi klubi, izvajalci pomoči pri okvarah vozil na cesti, izvajalci pregledov in preskušanja ter ponudniki usposabljanj za vgrajevalce, proizvajalce in serviserje opreme za vozila na alternativna goriva, pomeni pa tudi pooblaščene serviserje, trgovce ali distributerje v distribucijskem sistemu določenega proizvajalca vozil, če izvajajo popravila in vzdrževanje vozil, za katera niso člani distribucijskega sistema proizvajalca; (48)„pooblaščeni serviser“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki izvaja popravila in vzdrževanje vozil in deluje v distribucijskem sistemu proizvajalca; (49)„neodvisni serviser“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki izvaja popravila in vzdrževanje vozil in ne deluje v distribucijskem sistemu proizvajalca; (50)„informacije v zvezi z diagnostiko na vozilu“ (on-board diagnostics – OBD) pomeni informacije v zvezi s sistemom v vozilu ali sistemom, povezanim z motorjem, ki lahko odkrije napako in po potrebi nanjo opozori prek sistema za opozarjanje ter s podatki, shranjenimi v računalniškem pomnilniku, prepozna verjetno področje napačnega delovanja in te podatke sporoči v sistem zunaj vozila; (51)„vozilo, izdelano v majhni seriji“ pomeni tip vozila, katerega število enot, ki so dane na voljo na trgu, se registrirajo ali začnejo uporabljati, ne preseže letnih količinskih omejitev iz Priloge XII; (52)„vozilo za posebne namene“ pomeni vozila kategorij M, N ali O s posebnimi tehničnimi lastnostmi za izvajanje funkcije, ki zahteva posebne ureditve ali opremo; (53)„polpriklopnik“ pomeni vlečeno vozilo, pri katerem so osi nameščene za težiščem vozila (ko je enakomerno obremenjeno) in ki je opremljeno s spojno napravo, ki dovoljuje prenos vodoravnih in navpičnih sil na vlečno vozilo; (54)„nacionalni akreditacijski organ“ pomeni edini organ v državi članici, ki opravlja akreditacijo v skladu s pooblastili, ki mu jih dodeli država, kot je določeno v členu 2(11) Uredbe (ES) št. 765/2008; (55)„pregled na kraju samem“ pomeni preverjanje, ki ga opravi homologacijski organ v prostorih tehnične službe ali enega od njenih podizvajalcev ali odvisnih družb; (56)„nadzorni pregled na kraju samem“ pomeni reden rutinski pregled na kraju samem, ki ni pregled, opravljen za prvo imenovanje, niti pregled, ki se izvaja za podaljšanje imenovanja. Člen 4

Kategorije vozil 1.V tej uredbi se uporabljajo naslednje kategorije vozil: (a)kategorija M obsega motorna vozila, zasnovana in izdelana predvsem za prevoz potnikov in njihove prtljage, tj.: (i)kategorija M1:motorna vozila z največ osmimi sedežnimi mesti poleg vozniškega sedežnega mesta in brez prostora za stoječe potnike. Število sedežnih mest je lahko omejeno na vozniško sedežno mesto;

(ii)kategorija M2:motorna vozila z več kot osmimi sedežnimi mesti poleg vozniškega sedežnega mesta, katerih največja masa ne presega 5 ton. Ta motorna vozila imajo lahko prostor za stoječe potnike; (iii)kategorija M3:motorna vozila z več kot osmimi sedežnimi mesti poleg vozniškega sedežnega mesta, katerih največja masa presega 5 ton. Ta motorna vozila imajo lahko prostor za stoječe potnike. (b)Kategorija N obsega motorna vozila, zasnovana in izdelana predvsem za prevoz blaga, tj.: (i)kategorija N1:motorna vozila, katerih največja masa ne presega 3,5 tone; (ii)kategorija N2:motorna vozila, katerih največja masa presega 3,5 tone, vendar ne presega 12 ton; (iii)kategorija N3:motorna vozila, katerih največja masa presega 12 ton. (c) Kategorija O obsega priklopnike, zasnovane in izdelane za prevoz blaga ali potnikov in za nastanitev potnikov, tj.: (i)kategorija O1:priklopniki, katerih največja masa ne presega 0,75 tone; (ii)kategorija O2:priklopniki, katerih največja masa presega 0,75 tone, vendar ne presega 3,5 ton; (iii)kategorija O3:priklopniki, katerih največja masa presega 3,5 tone, vendar ne presega 10 ton; (iv)kategorija O4:priklopniki, katerih največja masa presega 10 ton. 2.Merila za razvrstitev vozil, tipov vozil, variant in izvedenk so določena v Prilogi II. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 88, da zaradi prilagoditve tehničnemu napredku spremeni Prilogo II v zvezi z razvrstitvijo podkategorij vozil, tipov vozil in tipov karoserij. POGLAVJE II

SPLOŠNE OBVEZNOSTI Člen 5

Splošne bistvene zahteve 1.Vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote so skladni z zahtevami iz regulativnih aktov iz Priloge IV. 2.Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 88, da zaradi prilagoditve tehničnemu napredku in regulativnim spremembam spremeni Prilogo IV z navedbo in posodobitvijo sklicev na regulativne akte, ki vsebujejo zahteve, ki jih morajo izpolnjevati vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote. Člen 6

Obveznosti držav članic 1.Države članice ustanovijo ali imenujejo homologacijske organe in organe za nadzor trga. Države članice uradno obvestijo Komisijo o ustanovitvi in imenovanju takih organov. V navedenem uradnem obvestilu se navedejo naziv, naslov, vključno z elektronskim naslovom, in pristojnosti navedenih organov. Komisija na svojem spletišču objavi seznam in podrobne podatke o homologacijskih organih in organih za nadzor trga.

2.Države članice dovolijo, da se dajo na trg, registrirajo ali začnejo uporabljati le tista vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote, ki so skladni z zahtevami iz te uredbe. 3.Države članice ne prepovejo, omejijo ali preprečijo dajanja na trg, registracije ali začetka uporabe vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki so skladni z zahtevami iz te uredbe, razen v primerih iz člena 52. Ne glede na navedeno pravilo državam članicam ni treba dovoliti dajanja na trg, registracije ali začetka uporabe vozil, homologiranih v skladu s to uredbo, ki presegajo usklajene mere iz Priloge I k Direktivi Sveta 96/53/ES. 4.Države članice v skladu s poglavjem III Uredbe (ES) št. 765/2008 organizirajo in izvajajo nadzor trga ter preverjanje vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki vstopajo na trg. 5.Države članice sprejmejo vse ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da lahko organi za nadzor trga, kadar se jim zdi to potrebno in utemeljeno, upravičeno vstopijo v prostore gospodarskih subjektov ter odvzamejo potrebne vzorce vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot za preverjanje skladnosti. 6.Države članice redno pregledujejo in ocenjujejo delovanje svojih homologacijskih dejavnosti. Takšni pregledi in ocene se izvajajo vsaj na vsaka štiri leta, rezultati pregledov in ocen pa se sporočijo ostalim državam članicam in Komisiji. Zadevna država članica omogoči javnosti dostop do povzetka rezultatov, zlasti števila podeljenih homologacij in identitete ustreznih proizvajalcev. 7.Države članice redno pregledujejo in ocenjujejo delovanje svojih dejavnosti nadzora. Takšni pregledi in ocene se izvajajo vsaj na vsaka štiri leta, rezultati pregledov in ocen pa se sporočijo ostalim državam članicam in Komisiji. Zadevna država članica javnosti omogoči dostop do povzetka rezultatov. Člen 7

Obveznosti homologacijskih organov 1.Homologacijski organi homologirajo le taka vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki so skladni z zahtevami iz te uredbe. 2.Homologacijski organi opravljajo svoje naloge neodvisno in nepristransko. Upoštevajo zaupnost, kadar je to potrebno zaradi varovanja poslovnih skrivnosti, pri čemer se upošteva obveznost obveščanja iz člena 9(3), da se zaščitijo interesi uporabnikov v Uniji. 3.Država članica, v kateri je za homologacijo vozil, vključno s posamično odobritvijo vozila, pristojen več kot en homologacijski organ, imenuje en sam homologacijski organ za izmenjavo informacij s homologacijskimi organi drugih držav članic in obveznosti iz Poglavja XV te uredbe. Homologacijski organi v državah članicah medsebojno sodelujejo z izmenjavo informacij, ki so pomembne za njihove vlogo in naloge. 4.Kadar je homologacijski organ obveščen v skladu s členom 8(5), 9(5), 52(4) ali 54, sprejme vse potrebne ukrepe za proučitev podeljene homologacije ter po potrebi popravi ali prekliče homologacijo glede na razloge in resnost dokazanih odstopanj. 5.Komisija lahko sprejme izvedbene akte, da določi skupna merila za imenovanje, preverjanje in ocenjevanje homologacijskih organov na nacionalni ravni. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 87(2). Člen 8

Obveznosti organov za nadzor trga 1.Organi za nadzor trga izvajajo redne preglede, da preverijo, ali so vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote skladni z zahtevami iz te uredbe ter s pravilnostjo homologacij. Navedeni pregledi se izvajajo v primernem obsegu s pregledom dokumentacije ter preskusi v realnih pogojih in laboratorijskimi preskusi na osnovi statistično relevantnih vzorcev. Organi za nadzor trga pri tem upoštevajo uveljavljena načela ocenjevanja tveganj, pritožbe in druge informacije. 2.Organi za nadzor trga od gospodarskih subjektov zahtevajo, da jim dajo na razpolago dokumentacijo in informacije, ki so po njihovem mnenju potrebne za izvajanje njihovih dejavnosti. 3.Organi za nadzor trga pri homologiranih vozilih, sistemih, sestavnih delih in samostojnih tehničnih enotah ustrezno upoštevajo potrdila o skladnosti, ki jih predložijo gospodarski subjekti. 4.Organi za nadzor trga v ustreznem času sprejmejo primerne ukrepe, s katerimi uporabnike na svojih ozemljih opozorijo o nevarnostih, ki so jih odkrili v zvezi s katerim koli vozilom, sistemom, sestavnim delom in samostojno tehnično enoto, da bi preprečili ali zmanjšali tveganje poškodb ali drugo škodo. Organi za nadzor trga sodelujejo z gospodarskimi subjekti pri ukrepih, katerih cilj je preprečiti ali zmanjšati tveganja, ki jih povzročajo vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote, ki so jih navedeni subjekti dali na voljo.

5.Kadar se organi za nadzor trga ene države članice odločijo za umik vozila, sistema, sestavnega dela in samostojne tehnične enote s trga v skladu s členom 49(5), o tem obvestijo zadevni gospodarski subjekt in po potrebi ustrezen homologacijski organ. 6.Organi za nadzor trga opravljajo svoje naloge neodvisno in nepristransko. Upoštevajo zaupnost, kadar je to potrebno zaradi varovanja poslovnih skrivnosti, pri čemer velja obveznost obveščanja iz člena 9(3) in to v polnem obsegu, ki je potreben za zaščito interesov uporabnikov v Uniji. 7.Države članice redno pregledujejo in ocenjujejo delovanje svojih dejavnosti nadzora. Takšni pregledi in ocene se izvajajo vsaj na vsaka štiri leta, rezultati pregledov in ocen pa se sporočijo ostalim državam članicam in Komisiji. Zadevna država članica javnosti omogoči dostop do povzetka rezultatov. 8.Organi za nadzor trga različnih držav članic usklajujejo svoje dejavnosti nadzora trga, medsebojno sodelujejo ter rezultate teh dejavnosti izmenjujejo med seboj in s Komisijo. Kadar je to primerno, se ti organi dogovorijo o delitvi dela in specializaciji. 9.Če je v državi članici za nadzor trga in nadzor zunanjih meja pristojnih več organov, ti medsebojno sodelujejo z izmenjevanjem informacij, ki so pomembne za njihove vlogo in naloge. 10.Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi merila za določitev obsega, področja in pogostosti opravljanja pregledov za preverjanje skladnosti odvzetih vzorcev iz odstavka 1. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 87(2). Člen 9

Preverjanje skladnosti, ki ga izvede Komisija, in

usklajevanje izvrševanja z državami članicami 1. Komisija v primernem obsegu organizira in izvaja ali zahteva izvajanje preskusov in pregledov vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, ki so na trgu že na voljo, da preveri, ali so vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote skladni s homologacijami in veljavno zakonodajo, ter zagotovi pravilnost homologacij. Ti preskusi in pregledi se lahko izvajajo na novih vozilih, ki jih dobavijo proizvajalci ali gospodarski subjekti, kot je določeno v odstavku 2. Lahko se izvajajo tudi na registriranih vozilih v dogovoru z imetnikom registracije za vozilo. 2.Proizvajalci, ki so imetniki homologacij, ali gospodarski subjekti Komisiji na zahtevo pošljejo statistično relevantno število vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki jih izbere Komisija, in so reprezentativni za vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki so v okviru navedene homologacije na voljo za dajanje na trg. Navedena vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote so za preskušanje na voljo ob času, v kraju in tako dolgo, kot je zahtevala Komisija. 3.Da lahko Komisija izvede preskuse iz odstavkov 1 in 2, ji države članice dajo na razpolago vse podatke, povezane s homologacijo vozila, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, za katere se izvaja preskus preverjanja skladnosti. V navedene podatke so vključene vsaj informacije iz potrdila o homologaciji in njegovih prilog iz člena 26(1). Za vozila, homologirana v skladu s postopki homologacije po delih ali večstopenjske homologacije, države članice Komisiji predložijo tudi potrdilo o homologaciji in njegove priloge iz člena 26(1) za osnovne homologacije sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot. 4.Proizvajalci vozil objavijo podatke, potrebne za preskus preverjanja skladnosti, ki ga izvedejo tretje osebe. Komisija sprejme izvedbene akte, da opredeli podatke, ki se objavijo, in pogoje za tako objavo, pri čemer upošteva varovanje poslovnih informacij in varstvo osebnih podatkov v skladu z zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 87(2). 5.Če Komisija ugotovi, da preskušena ali pregledana vozila niso skladna s homologacijskimi zahtevami iz te uredbe ali katerega koli regulativnega akta iz Priloge IV ali da je bila homologacija podeljena na podlagi nepravilnih podatkov, v skladu s členom 54(8) zahteva, naj zadevni gospodarski subjekt nemudoma sprejme vse ustrezne popravne ukrepe, da vozila uskladi z navedenimi zahtevami, ali sprejme omejevalne ukrepe, tako da od gospodarskega subjekta zahteva, naj bodisi umakne zadevna vozila s trga bodisi jih v razumnem obdobju odpokliče, v odvisnosti od resnosti ugotovljene neskladnosti. Kadar se zaradi navedenih preskusov ali pregledov pojavijo dvomi o pravilnosti homologacije, Komisija o tem obvesti zadevni homologacijski organ ali organe ter Forum za izmenjavo informacij o izvrševanju. Komisija objavi poročilo o svojih ugotovitvah po vsakem preskusu preverjanja skladnosti, ki ga je opravila. Člen 10

Forum za izmenjavo informacij o izvrševanju 1.Komisija ustanovi Forum za izmenjavo informacij o izvrševanju (v nadaljnjem besedilu: forum) in mu predseduje. Forum je sestavljen iz članov, ki jih imenujejo države članice.

2.Forum usklajuje mrežo nacionalnih organov, odgovornih za homologacijo in nadzor trga. Med njegove svetovalne naloge so med drugim vključeni spodbujanje dobrih praks, izmenjava informacij o težavah pri izvrševanju, sodelovanje, razvoj delovnih metod in orodij, razvoj postopka za elektronsko izmenjavo podatkov, ocenjevanje projektov usklajenega izvrševanja, kazni ter skupni pregledi. 3.Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 88, da določi sestavo, postopek imenovanja, podrobne naloge, delovne metode in poslovnik foruma. Člen 11

Posebne obveznosti proizvajalcev 1.Proizvajalec zagotovi, da so vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, ki jih je proizvedel in dal na trg ali so se začeli uporabljati, izdelani in homologirani v skladu z zahtevami iz te uredbe. 2.Pri večstopenjski homologaciji je proizvajalec odgovoren tudi za homologacijo in skladnost proizvodnje sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki jih je dodal na stopnji dodelave vozila. Proizvajalec, ki spremeni sestavne dele, sisteme ali samostojne tehnične enote, ki so že bili homologirani na prejšnjih stopnjah, je odgovoren za homologacijo in skladnost proizvodnje spremenjenih sestavnih delov, sistemov ali samostojnih tehničnih enot. Proizvajalec na prejšnji stopnji proizvajalcu na naslednji stopnji zagotovi informacije o morebitnih spremembah, ki bi lahko vplivale na homologacijo sestavnega dela, sistema, samostojne tehnične enote ali celotnega vozila. Take informacije se predložijo ob izdaji nove razširitve homologacije celotnega vozila, najpozneje pa na datum začetka proizvodnje nedodelanega vozila. 3.Proizvajalec, ki nedodelano vozilo spremeni tako, da se zaradi tega uvrsti v drugo kategorijo vozila, zaradi česar se spremenijo zakonske zahteve, ocenjene na predhodni stopnji homologacije, je odgovoren tudi za skladnost z zahtevami, ki se uporabljajo za kategorijo vozil, v katero je bilo uvrščeno spremenjeno vozilo. 4.Za namene EU-homologacije proizvajalec s sedežem zunaj Unije imenuje enega samega zastopnika s sedežem v Uniji, ki bo proizvajalca zastopal pri homologacijskem organu. Navedeni proizvajalec imenuje tudi enega samega predstavnika s sedežem v Uniji za nadzor trga, ki je lahko isti predstavnik, kot je imenovan za EU-homologacijo. 5.Proizvajalec je odgovoren homologacijskemu organu za vse vidike postopka homologacije vozila ter zagotavljanje skladnosti proizvodnje, ne glede na to, ali je neposredno vključen v vse stopnje izdelave vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote ali ne. 6.Proizvajalec vzpostavi postopke, s katerimi se zagotavlja skladnost serijske proizvodnje vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot s homologiranim tipom. 7.Proizvajalec poleg predpisane oznake, nameščene na vozila, in homologacijskih oznak, nameščenih na sestavne dele ali samostojne tehnične enote vozil v skladu s členom 36, navede tudi svoj naziv, registrirano trgovsko ime ali registrirano blagovno znamko in kontaktni naslov v Uniji na vozilih, sestavnih delih ali samostojnih tehničnih enotah, ki so dani na voljo na trgu, ali, kadar to ni mogoče, na embalaži ali v dokumentu, priloženem sestavnemu delu ali samostojni tehnični enoti. Člen 12

Obveznosti proizvajalcev v zvezi z njihovimi vozili, sistemi, sestavnimi deli, samostojnimi tehničnimi enotami ali deli in opremo, ki niso skladni ali pomenijo resno tveganje 1.Proizvajalec, ki meni, da vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota ali del ali oprema, ki jih je dal na trg ali so se začeli uporabljati, niso skladni s to uredbo ali da je bila homologacija podeljena na podlagi nepravilnih podatkov, nemudoma sprejme potrebne ustrezne ukrepe, da navedeno vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo uskladi ali da jih po potrebi umakne ali odpokliče s trga. Proizvajalec homologacijskemu organu, ki je podelil homologacijo, nemudoma predloži podrobne informacije o neskladnosti in morebitnih sprejetih ukrepih. 2.Kadar vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema pomenijo resno tveganje, proizvajalec homologacijskim organom in organom za nadzor trga države članice, v kateri so bili vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema dani na voljo na trgu ali se začeli uporabljati, nemudoma predloži podrobne informacije o neskladnosti in morebitnih sprejetih ukrepih. 3.Proizvajalec hrani opisno dokumentacijo iz člena 24(4) deset let po tem, ko je bilo vozilo dano na trg, in pet let po tem, ko so bili na trg dani sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota. Proizvajalec vozila hrani izvod potrdil o skladnosti iz člena 34, tako da je na voljo homologacijskim organom. 4.Proizvajalec na podlagi utemeljene zahteve nacionalnega organa navedenemu organu prek homologacijskega organa predloži izvod potrdila o EU-homologaciji ali dovoljenje iz člena 55(1), ki dokazuje skladnost vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote v jeziku, ki ga nacionalni organ brez težav razume. Proizvajalec na podlagi utemeljene zahteve nacionalnega organa z navedenim organom sodeluje pri vseh ukrepih, sprejetih v skladu s členom 20 Uredbe (ES) št. 765/2008, da se odpravijo tveganja, ki jih pomenijo vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema, ki jih je dal na voljo na trgu. Člen 13

Obveznosti zastopnikov proizvajalcev v zvezi z nadzorom trga

1.Zastopnik proizvajalca v zvezi z nadzorom trga opravlja naloge v skladu s pooblastilom, ki ga izda proizvajalec. To pooblastilo določa, da navedeni zastopnik opravlja vsaj naslednje naloge: (a)ima dostop do opisne mape iz člena 22 in potrdila o skladnosti iz člena 34 v enem od uradnih jezikov Unije. Taka dokumentacija je homologacijskim organom na voljo deset let po tem, ko je bilo na trg dano vozilo, in pet let po tem, ko so bili na trg dani sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota; (b)na podlagi utemeljene zahteve homologacijskega organa temu organu predloži vse informacije in dokumentacijo, potrebne za dokazovanje skladnosti proizvodnje vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote; (c)na zahtevo homologacijskih organov ali organov za nadzor trga sodeluje pri vseh ukrepih, sprejetih za odpravljanje resnih tveganj, ki jih pomenijo vozila, sistemi, sestavni deli, samostojne tehnične enote, deli ali oprema v okviru navedenega pooblastila; (d)takoj obvesti proizvajalca o pritožbah in poročilih, ki se nanašajo na tveganja, sume na zaplet, ugotovljena neskladja z vozili, sistemi, sestavnimi deli, samostojnimi tehničnimi enotami, deli ali opremo v okviru navedenega pooblastila; (e)prekine pooblastilo, če proizvajalec ravna v nasprotju s svojimi obveznostmi v skladu s to uredbo. 2.Predstavnik proizvajalca, ki zaradi razlogov iz točke (e) odstavka 1 pooblastilo prekine, o tem nemudoma obvesti homologacijski organ, ki je podelil homologacijo, in Komisijo. 3.Pri podrobnih podatkih o spremembah je treba obravnavati vsaj naslednje vidike: (a)datum prenehanja pooblastila odhajajočemu pooblaščenemu predstavniku in datum začetka pooblastila novemu predstavniku proizvajalca; (b)datum, do katerega je lahko odhajajoči predstavnik proizvajalca naveden v informacijah, ki jih predloži proizvajalec, vključno s promocijskim gradivom; (c)prenos dokumentov, vključno z vidiki zaupnosti in pravicami intelektualne lastnine; (d)obveznost odhajajočega predstavnika proizvajalca po prenehanju pooblastila, da proizvajalcu ali njegovemu novemu predstavniku posreduje vse pritožbe ali poročila o tveganjih in sumih na zaplete v zvezi z vozilom, sistemom, sestavnim delom, samostojno tehnično enoto, delom ali opremo, za katero je bil imenovan kot predstavnik proizvajalca. Člen 14

Obveznosti uvoznikov 1.Uvoznik da na trg le vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki so pridobili EU-homologacijo ali nacionalno homologacijo, ali dele ali opremo, ki so skladni z zahtevami iz Uredbe (ES) št. 765/2008. 2.Uvoznik pred dajanjem homologiranega vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote na trg preveri, ali je homologacijski organ pripravil opisno dokumentacijo iz člena 24(4), in ali so sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote opremljeni z zahtevano homologacijsko oznako ter izpolnjujejo zahteve iz člena 11(7). Pri vozilih uvoznik zagotovi, da je vozilu priloženo zahtevano potrdilo o skladnosti. 3.Kadar uvoznik meni, da vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota niso skladni z zahtevami te uredbe in zlasti z ustrezno homologacijo, lahko da na trg, dovoli začetek uporabe ali registrira vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto šele, ko se uskladijo. Kadar meni, da vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema pomeni resno tveganje, o tem obvesti proizvajalca in organe za nadzor trga. V primeru homologiranih vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot o tem obvesti tudi homologacijski organ, ki je podelil homologacijo. 4.Uvoznik navede svoj naziv, registrirano trgovsko ime ali registrirano blagovno znamko in kontaktni naslov na vozilu, sistemu, sestavnem delu, samostojni tehnični enoti, delu ali opremi ali, kadar to ni mogoče, na embalaži ali v dokumentu, priloženem sistemu, sestavnemu delu, samostojni tehnični enoti, delu ali opremi. 5.Uvoznik zagotovi, da so vozilu, sistemu, sestavnemu delu ali samostojni tehnični enoti priložena navodila in informacije, ki se zahtevajo v skladu s členom 63, v uradnih jezikih zadevnih držav članic. 6.Uvoznik zaradi varovanja zdravja in varnosti potrošnikov razišče morebitne pritožbe, vodi evidenco pritožb in odpoklicanih vozil, sistemov, sestavnih delov, samostojnih tehničnih enot, delov ali opreme, ki jih je dal na trg, ter o tovrstnem spremljanju obvešča svoje distributerje.

Člen 15

Obveznosti uvoznikov v zvezi z vozili, sistemi, sestavnimi deli ali samostojnimi tehničnimi enotami, ki niso skladni, ali v zvezi z vozili, sistemi, sestavnimi deli, samostojnimi tehničnimi enotami, deli ali opremo, ki pomenijo resno tveganje 1.Če vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota, ki ga je uvoznik dal na trg, ni skladen s to uredbo, uvoznik nemudoma sprejme potrebne ustrezne ukrepe, da navedeno vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto uskladi ali jih po potrebi umakne ali odpokliče s trga. 2.Če vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema pomeni resno tveganje, uvoznik proizvajalcu, homologacijskim organom in organom za nadzor trga držav članic, v kateri so bili vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema dani na voljo na trgu, nemudoma predloži podrobne informacije o resnem tveganju. Uvoznik homologacijske organe in organe za nadzor trga obvesti tudi o vseh sprejetih ukrepih ter navede podrobnosti, zlasti o resnem tveganju in popravnih ukrepih, ki jih je sprejel proizvajalec. 3.Uvoznik hrani izvod potrdila o skladnosti, tako da je homologacijskim organom in organom za nadzor trga na voljo za vpogled deset let po tem, ko je bilo vozilo dano na trg, in pet let po tem, ko so bili na trg dani sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota, ter navedenim organom na zahtevo predloži opisno dokumentacijo iz člena 24(4). 4.Uvoznik na podlagi utemeljene zahteve nacionalnega organa navedenemu organu predloži vse potrebne informacije in dokumentacijo, potrebno za dokazovanje skladnosti vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote v jeziku, ki ga navedeni organ brez težav razume. Uvoznik na podlagi utemeljene zahteve nacionalnega organa z navedenim organom sodeluje pri vseh ukrepih, sprejetih v skladu s členom 20 Uredbe (ES) št. 765/2008, da se odpravijo tveganja, ki jih pomenijo vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema, ki jih je dal na voljo na trgu. Člen 16

Obveznosti distributerjev Distributer pred dajanjem na voljo na trgu, registracijo ali začetkom uporabe vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote preveri, ali so navedeno vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota opremljeni z zahtevano predpisano oznako ali homologacijsko oznako, ali so jim priloženi zahtevani dokumenti, navodila za uporabo in varnostne informacije, ki se zahtevajo v členu 63, v uradnih jezikih zadevne države članice ter ali sta uvoznik in proizvajalec izpolnila zahteve iz člena 11(7) oziroma člena 14(4). Člen 17

Obveznosti distributerjev v zvezi z vozili, sistemi, sestavnimi deli ali samostojnimi tehničnimi enotami, ki niso skladni, ali v zvezi z vozili, sistemi, sestavnimi deli, samostojnimi tehničnimi enotami, deli ali opremo, ki pomenijo resno tveganje 1.Če distributer meni, da vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota niso skladni z zahtevami iz te uredbe, da vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto na voljo na trgu, ga registrira ali da v uporabo šele, ko ga uskladi. 2.Distributer, ki meni, da vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota, ki jo je dal na voljo na trgu, ni skladno s to uredbo, o tem obvesti proizvajalca ali uvoznika ter tako zagotovi, da se v skladu s členom 12(1) ali členom 15(1) sprejmejo ustrezni ukrepi, da se navedeno vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota uskladi ali da ga po potrebi umakne ali odpokliče s trga. 3.Če vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema pomenijo resno tveganje, distributer proizvajalcu, uvozniku, homologacijskim organom in organom za nadzor trga države članice, v kateri so bili navedeno vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema dani na voljo na trgu, nemudoma pošlje podrobne informacije o navedenem resnem tveganju. Distributer jih obvesti tudi o vseh sprejetih ukrepih ter navede podrobnosti, zlasti o resnem tveganju in popravnih ukrepih, ki jih je sprejel proizvajalec. 4.Distributer na podlagi utemeljene zahteve nacionalnega organa z navedenim organom sodeluje pri vseh ukrepih, sprejetih v skladu s členom 20 Uredbe (ES) št. 765/2008, da se odpravijo tveganja, ki jih pomenijo vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema, ki jih je dal na voljo na trgu. Člen 18

Primeri, ko se obveznosti proizvajalcev uporabljajo za uvoznike in distributerje Uvoznik ali distributer se za namene te uredbe obravnava kot proizvajalec in zanj veljajo obveznosti proizvajalca v skladu s členi 8, 11 in 12, če da na voljo na trgu, registrira ali da v uporabo vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto pod svojim imenom ali blagovno znamko, ali vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto spremeni tako, da niso več skladni z veljavnimi zahtevami. Člen 19

Identifikacija gospodarskih subjektov Gospodarski subjekti na zahtevo homologacijskega organa ali organa za nadzor trga deset let po tem, ko je bilo vozilo dano na trg, in pet let po tem, ko so bili na trg dani sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema, zagotovijo informacije o naslednjem: (a)identiteti vsakega gospodarskega subjekta, ki jim je dobavil vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo; (b)identiteti vsakega gospodarskega subjekta, ki so mu dobavili vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo. POGLAVJE III

POSTOPKI ZA EU-HOMOLOGACIJO

Člen 20

Postopki za EU-homologacijo 1.Proizvajalec lahko pri vložitvi vloge za homologacijo celotnega vozila izbere enega od naslednjih postopkov: (a)homologacijo po delih; (b)homologacijo v enem delu; (c)mešano homologacijo. Poleg tega lahko proizvajalec za nedodelano ali dodelano vozilo izbere večstopenjsko homologacijo. 2.Pri homologaciji sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote se uporablja le homologacija v enem delu. 3.Večstopenjska homologacija se podeli za tip nedodelanega ali dodelanega vozila, ki je ob upoštevanju stopnje dodelave vozila skladen s podatki v opisni mapi iz člena 22 in izpolnjuje tehnične zahteve, določene v ustreznih regulativnih aktih iz Priloge IV. Večstopenjska homologacija se uporablja tudi za dokončana vozila, ki jih je po njihovem dokončanju preoblikoval ali spremenil drug proizvajalec. 4.EU-homologacija za končno fazo dodelave se podeli šele po tem, ko homologacijski organ preveri, da tip vozila, homologiran v končni fazi, v trenutku homologacije izpolnjuje vse veljavne tehnične zahteve. V preverjanje je vključen pregled dokumentov v zvezi z vsemi zahtevami iz EU-homologacije nedodelanega tipa vozila, podeljene v večstopenjskem postopku, tudi kadar je podeljena za drugo kategorijo vozila. 5.Izbira postopka homologacije iz odstavka 1 ne vpliva na veljavne bistvene zahteve, s katerimi mora biti homologirani tip vozila skladen ob izdaji homologacije celotnega vozila. 6. Večstopenjsko homologacijo lahko uporabi tudi en sam proizvajalec, pod pogojem da je ne uporabi, da bi se izognil zahtevam, ki se uporabljajo za vozila, izdelana v eni stopnji. Za vozila, ki jih izdela en sam proizvajalec, se za namene členov 39, 40 in 47 te uredbe ne šteje, da so bila izdelana v več stopnjah. Člen 21

Vloga za EU-homologacijo 1.Proizvajalec vloži vlogo za EU-homologacijo pri homologacijskemu organu in mu predloži opisno mapo iz člena 22. 2.Za posamezen tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote se lahko vloži le ena vloga v eni sami državi članici. 3.Za vsak tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ki ga je treba homologirati, se vloži ločena vloga. Člen 22

Opisna mapa 1.Opisna mapa iz člena 21(1) vključuje naslednje: (a)opisni list, kot je za homologacijo v enem delu ali mešano homologacijo določen v Prilogi I ali za homologacijo po delih v Prilogi III; (b)vse podatke, risbe, fotografije in druge ustrezne informacije;

(c)pri vozilih, navedbo postopkov, izbranih v skladu s členom 20(1); (d)vse dodatne informacije, ki jih homologacijski organ zahteva v okviru postopka vložitve vloge. 2.Opisna mapa se pošlje v elektronskem obrazcu, ki ga zagotovi Komisija, lahko pa se pošlje tudi v papirni obliki. 3.Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 88, da zaradi prilagoditve tehničnemu napredku in regulativnim spremembam spremeni prilogi I in III s posodobitvijo predloge za opisni list, tako da vključi enotni elektronski obrazec, kot je navedeno v odstavku 2. Člen 23

Dodatne informacije, ki jih je treba poslati z vlogo za določene EU-homologacije 1.Vlogi za homologacijo po delih se poleg opisne mape iz člena 22 priloži celoten sklop potrdil o EU-homologaciji, vključno s poročili o preskusih, zahtevanih v skladu z ustreznimi akti iz Priloge IV. V primeru vloge za homologacijo sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote ima homologacijski organ v skladu z ustreznimi akti iz Priloge IV dostop do opisne mape, dokler ni homologacija celotnega vozila bodisi izdana bodisi zavrnjena. 2.Vlogi za mešano homologacijo je poleg opisne mape iz člena 22 priložen celoten sklop potrdil o EU-homologaciji, vključno s poročili o preskusih, ki se zahtevajo v skladu z ustreznimi akti iz Priloge IV. Za sisteme, za katere ni predloženo nobeno potrdilo o EU-homologaciji, se vlogi namesto tega potrdila poleg opisne mape iz člena 22 priložijo informacije iz Priloge I, ki se zahtevajo za homologacijo teh sistemov v fazi homologacije vozila, in poročilo o preskusu. 3.Vlogi za večstopenjsko homologacijo se priložijo naslednje informacije: (a)na prvi stopnji, tisti deli opisne mape in potrdila o EU-homologaciji, ki so pomembni za stopnjo dodelave osnovnega vozila; (b)na drugi in naslednjih stopnjah, tisti deli opisne mape in potrdila o EU-homologaciji, ki so pomembni za trenutno stopnjo dodelave, in izvod potrdila o EU-homologaciji vozila, izdanega za prejšnjo stopnjo izdelave, ter podrobni podatki o vseh spremembah ali dodatkih, s katerimi je proizvajalec dodelal vozilo. Informacije iz točk (a) in (b) se lahko predložijo v skladu s členom 22(2). 4. Homologacijski organ in tehnične službe imajo dostop do programske opreme in algoritmov vozila. Homologacijski organ lahko od proizvajalca z obrazloženo zahtevo tudi zahteva, naj mu pošlje vse dodatne informacije, ki so potrebne za odločitev o tem, kateri preskusi so potrebni, ali za lažjo izvedbo navedenih preskusov. POGLAVJE IV

IZVAJANJE POSTOPKOV EU-HOMOLOGACIJE Člen 24

Splošne določbe o izvajanju postopkov EU-homologacije 1.Za vsak tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote se lahko izda le ena EU-homologacija. 2.Homologacijski organ po prejemu vloge v skladu s členom 21 podeli EU-homologacijo šele po tem, ko preveri naslednje: (a)določbe glede skladnosti proizvodnje iz člena 29;

(b)ali za zadevni tip vozila, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto homologacija še ni bila izdana; (c)skladnost tipa vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote z veljavnimi zahtevami; (d)pri homologacijah celotnega vozila v skladu s postopki homologacije po delih, mešane ali večstopenjske homologacije, homologacijski organ v skladu s členom 20(4) preveri, ali so sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote vključeni v ločene homologacije v skladu z zahtevami, ki se uporabljajo v času podelitve homologacije celotnega vozila. 3.V zvezi z EU-homologacijo se uporabljajo postopki iz Priloge V, v zvezi z večstopenjsko homologacijo pa postopki iz Priloge XVII. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 88, da zaradi prilagoditve tehničnemu napredku in regulativnim spremembam spremeni Prilogo V s posodobitvijo postopkov v zvezi z EU-homologacijo, Prilogo XVII pa v zvezi z večstopenjsko homologacijo. 4.Homologacijski organ pripravi opisno dokumentacijo, ki jo sestavljajo opisna mapa iz člena 22 s priloženimi poročili o preskusih in drugimi dokumenti, ki jih opisni mapi med opravljanjem svojih nalog priloži tehnična služba ali homologacijski organ. Opisna dokumentacija vsebuje seznam, na katerem so jasno navedene vse strani in oblika posameznega dokumenta ter kronološki razpored vodenja EU-homologacije. Homologacijski organ hrani opisno dokumentacijo, da je na voljo deset let po koncu veljavnosti zadevne EU-homologacije. 5.Homologacijski organ zavrne podelitev EU-homologacije, če meni, da tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote kljub skladnosti z veljavnimi zahtevami pomeni resno tveganje za varnost ali da lahko resno škodi okolju ali javnemu zdravju. V tem primeru homologacijskim organom drugih držav članic in Komisiji takoj pošlje podrobno dokumentacijo, v kateri pojasni razloge za svojo odločitev ter navede dokaze za svoje ugotovitve. 6.Homologacijski organ v primeru postopkov homologacije po delih ter mešane in večstopenjske homologacije v skladu s členom 20(4) in (5) zavrne podelitev EU-homologacije, če ugotovi, da sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote niso skladni z zahtevami iz te uredbe ali aktov iz Priloge IV. Homologacijski organ homologacijske organe, ki so odobrili sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, pozove, naj ravnajo v skladu s členom 54(2). Člen 25

Uradno obveščanje o izdanih, spremenjenih, zavrnjenih in preklicanih EU-homologacijah 1.Homologacijski organ v enem mesecu po izdaji ali spremembi potrdila o EU-homologaciji homologacijskim organom drugih držav članic in Komisiji za vsak tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ki ga je homologiral, pošlje izvod tega potrdila skupaj s prilogami, vključno s poročili o preskusu iz člena 23. Ta izvod se pošlje po skupnem varnem elektronskem sistemu za izmenjavo datotek ali v obliki varne elektronske datoteke. 2.Homologacijski organ homologacijskim organom drugih držav članic in Komisiji vsake tri mesece pošlje seznam EU-homologacij sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki jih je v prejšnjem obdobju izdal, spremenil, zavrnil ali preklical. Navedeni seznam vsebuje informacije iz Priloge XIV. 3.Homologacijski organ, ki je izdal EU-homologacijo, na zahtevo homologacijskega organa druge države članice ali Komisije homologacijskemu organu prosilcu v enem mesecu od prejema navedene zahteve pošlje izvod zahtevanega potrdila o EU-homologaciji skupaj s prilogami, in sicer po skupnem varnem elektronskem sistemu za izmenjavo datotek ali v obliki varne elektronske datoteke. 4.Homologacijski organ takoj obvesti homologacijske organe drugih držav članic in Komisijo o zavrnitvi ali preklicu vsake EU-homologacije ter navede razloge za svojo odločitev. 5.Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 88, da spremeni Prilogo XIV s posodobitvijo predloge za obveščanje o izdanih, spremenjenih, zavrnjenih ali preklicanih EU-homologacijah za sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote. Člen 26

Potrdilo o EU-homologaciji 1.Potrdilu o EU-homologaciji se priložijo naslednje priloge: (a)opisna dokumentacija iz člena 24(4);

(b)poročila o preskusih, zahtevanih v regulativnih aktih iz člena 28(1) pri homologaciji sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote ali obrazec rezultatov preskusov pri homologaciji celotnega vozila; (c)imena in vzorci podpisov oseb, pooblaščenih za podpisovanje potrdil o skladnosti, ter njihov položaj v podjetju; (d)v primeru homologacije celotnega vozila, izpolnjen izvod potrdila o skladnosti. 2.Potrdilo o EU-homologaciji se izda v skladu s predlogo iz Priloge VI in oštevilči v skladu z usklajenim sistemom iz Priloge VII. Obrazec rezultatov preskusov se predloži z uporabo predloge iz Priloge VIII. Navedeni dokumenti so na voljo v elektronski obliki. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 88, da zaradi prilagoditve tehničnemu napredku in regulativnim spremembam spremeni priloge VI, VII in VIII s posodobitvijo predlog za potrdilo o homologaciji, sistema za njegovo številčenje oziroma obrazca rezultatov preskusov, vključno z zagotovitvijo ustreznih elektronskih obrazcev. 3.Homologacijski organ glede posameznega tipa vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote: (a)izpolni vse ustrezne dele potrdila o EU-homologaciji, vključno z njegovimi prilogami; (b)sestavi seznam opisne dokumentacije; (c)proizvajalcu takoj izda izpolnjeno potrdilo o EU-homologaciji, skupaj s prilogami. 4.V primeru EU-homologacije, katere veljavnost je bila omejena v skladu s členoma 37 in 41 ter delom III Priloge IV ali v zvezi s katero se nekatere določbe te uredbe ali regulativnih aktov iz Priloge IV ne uporabljajo, se te omejitve ali neuporaba zadevnih določb navedejo v potrdilu o EU-homologaciji. 5.Če proizvajalec vozila izbere postopek mešane homologacije, homologacijski organ opisno mapo dopolni s sklicevanji na poročila o preskusih, ki se z regulativnimi akti iz člena 28(1) zahtevajo za sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, za katere ni bilo izdano potrdilo o EU-homologaciji. 6.Če proizvajalec vozila izbere postopek homologacije v enem delu, homologacijski organ potrdilu o EU-homologaciji priloži seznam ustreznih regulativnih aktov v skladu s predlogo iz Dodatka k Prilogi VI. Člen 27

Posebne določbe v zvezi z EU-homologacijo za sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote 1.EU-homologacija se podeli za sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto, ki je skladen s podatki v opisni mapi iz člena 22 in izpolnjuje tehnične zahteve, določene v ustreznih aktih iz Priloge IV. 2.Če so sestavni deli ali samostojne tehnične enote, ki so ali niso namenjeni za popravilo, servisiranje ali vzdrževanje, vključeni tudi v homologacijo sistema za vozilo, se za sestavni del ali samostojno tehnično enoto ne zahteva dodatna homologacija, razen če tako določajo ustrezni akti iz Priloge IV. 3.Če sestavni del ali samostojna tehnična enota opravlja svojo funkcijo ali ima določeno lastnost le v povezavi z drugimi deli vozila in je zato skladnost mogoče preverjati le takrat, ko sestavni del ali samostojna tehnična enota deluje v povezavi s temi drugimi deli vozila, se obseg EU-homologacije sestavnega dela ali samostojne tehnične enote ustrezno omeji. V takih primerih so v potrdilu o EU-homologaciji določene omejitve pri uporabi sestavnega dela ali samostojne tehnične enote in navedeni posebni pogoji za namestitev v vozilo. Če je sestavni del ali samostojna tehnična enota vgrajena v vozilo, homologacijski organ ob tem, ko vozilu podeli homologacijo, preveri skladnost z vsemi ustreznimi omejitvami uporabe ali pogoji za vgradnjo. Člen 28

Preskusi, potrebni za EU-homologacijo 1.Skladnost s tehničnimi predpisi, določenimi v tej uredbi in regulativnih aktih iz Priloge IV, se dokaže z ustreznimi preskusi v skladu z zadevnimi regulativnimi akti iz Priloge IV, ki jih opravijo imenovane tehnične službe.

2.Proizvajalec homologacijskemu organu zagotovi vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki se v skladu z ustreznimi akti iz Priloge IV zahtevajo za opravljanje potrebnih preskusov. 3.Potrebni preskusi se opravijo na navedenih vozilih, sistemih, sestavnih delih in samostojnih tehničnih enotah, ki so reprezentativne za tip v postopku homologacije. 4.Na zahtevo proizvajalca in v dogovoru s homologacijskim organom se lahko namesto preskusnih postopkov iz odstavka 1 v skladu s Prilogo XVI uporabijo virtualne preskusne metode. 5.Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 88, da zaradi prilagoditve tehničnemu napredku in regulativnim spremembam spremeni Prilogo XVI s posodobitvijo seznama regulativnih aktov, v zvezi s katerimi lahko proizvajalec ali tehnična služba uporabita virtualne preskusne metode, in posebnih pogojev, v skladu s katerimi se lahko uporabijo virtualne preskusne metode. Člen 29

Določbe glede skladnosti proizvodnje 1.Homologacijski organ, ki je podelil EU-homologacijo, sprejme potrebne ukrepe v skladu s Prilogo X, da preveri, pri čemer po potrebi sodeluje s homologacijskimi organi drugih držav članic, ali proizvajalec vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote proizvaja v skladu s homologiranim tipom. 2.Homologacijski organ, ki je podelil homologacijo celotnega vozila, preveri, ali je statistično relevantno število vzorcev vozil in potrdil o skladnosti skladnih s členoma 34 in 35 ter ali so podatki v teh potrdilih točni. 3.Homologacijski organ, ki je podelil EU-homologacijo, sprejme potrebne ukrepe, da preveri, pri čemer po potrebi sodeluje s homologacijskimi organi drugih držav članic, ali so ukrepi iz odstavkov 1 in 2 še vedno ustrezni, tako da so vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, ki so v proizvodnji, še vedno skladni s homologiranim tipom, potrdila o skladnosti pa še vedno skladna s členoma 34 in 35. 4.Zato da homologacijski organ, ki je podelil EU-homologacijo, preveri, ali je vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota skladna s homologiranim tipom, na vzorcih iz prostorov proizvajalca, vključno s proizvodnimi obrati, izvede vsa preverjanja ali preskuse, potrebne za EU-homologacijo. 5.Homologacijski organ, ki podeli EU-homologacijo in ugotovi, da proizvajalec vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot ne proizvaja več v skladu s homologiranim tipom, ali pa ugotovi, da potrdila o skladnosti niso več skladna s členoma 34 in 35, čeprav se proizvodnja nadaljuje, sprejme vse potrebne ukrepe, da zagotovi pravilno izvajanje postopka za skladnost proizvodnje, ali prekliče homologacijo. 6.Na Komisijo se prenese pooblastilo z