V poročilu so analizirani tudi učinki znižanja praga, nad katerim morajo lokalna podjetja plačevati pristaniške pristojbine, ki se je v letu 2014 s 550 0000 EUR znižal na 300 000 EUR. Ugotovljeno je, da so učinki tega ukrepa pretežno negativni, saj so zaradi njega nastala upravna bremena, davčni prihodki so se le neznatno povečali, in njegov učinek pa je kontraproduktiven.

V njem je opisan mehanizem pristaniških pristojbin, poleg tega pa so predstavljeni nekateri elementi makroekonomskega okvira najbolj oddaljenih francoskih regij in opredeljeni upravičenci do diferenciranih stopenj pristaniških pristojbin. Med drugim je navedeno, da proizvodnja blaga v 665 podjetjih, zavezanih za plačilo pristaniških pristojbin, znaša 5,6 milijarde EUR.

Poročilo z dne 12. februarja 2018 je splošna makroekonomska statistična študija na ravni vseh najbolj oddaljenih francoskih regij, podprta s podatki, združenimi po sektorjih. To poročilo ne vsebuje nobenih informacij o kategorijah izdelkov, upravičenih do diferencirane stopnje obdavčitve.

Francoski organi so zadevno poročilo Komisiji poslali 12. februarja 2018. Posebna ocenjevalna poročila za vsako najbolj oddaljeno francosko regijo, skupaj z zahtevki za prilagodite seznama izdelkov, upravičenih do diferencirane obdavčitve, so poslana bila 15. marca 2018 za Francosko Gvajano, Martinik in Guadeloupe, 4. junija 2018 za Reunion, 28. avgusta 2018 pa za Mayotte (brez zahtevka za posodobitev seznama). Zahtevki za posodobitev seznamov zadevajo skoraj 90 izdelkov. Ti zahtevki se nanašajo predvsem na vključitev novih izdelkov na sezname in prerazvrstitev obstoječih izdelkov na seznam, ki omogoča večje razlike v obdavčitvi.

Člen 3 sklepa Sveta z dne 17. decembra 2014 določa, da morajo francoski organi do 31. decembra 2017 Komisiji predložiti poročilo o uporabi režima obdavčevanja iz navedenega sklepa, da se preveri vpliv sprejetih ukrepov in njihov prispevek k spodbujanju ali ohranjanju lokalnih gospodarskih dejavnosti, ob upoštevanju omejitev, s katerimi se soočajo najbolj oddaljene regije. Komisija na podlagi tega poročila Svetu predloži poročilo s celotno analizo vseh ekonomskih in socialnih vidikov in po potrebi predlog za spremembo Sklepa z dne 17. decembra 2014.

V sklepu Sveta z dne 17. decembra 2014 so navedeni razlogi za sprejetje posebnih ukrepov: oddaljenost, zunanja odvisnost glede surovin in energije, obveznost ustvarjanja večjih zalog, majhnost lokalnega trga skupaj z nizko ravnjo izvozne dejavnosti itd. Zaradi vseh teh omejitev so proizvodni stroški in s tem neto cena lokalno proizvedenih izdelkov višji, tako da brez posebnih ukrepov bi mogli konkurirati izdelkom od drugod, tudi če se upoštevajo stroški prevoza v najbolj oddaljene francoske regije. Zaradi tega bi bilo torej težje ohranjati lokalno proizvodnjo. Posebni ukrepi iz Sklepa Sveta z dne 17. decembra 2014 so bili torej zasnovani tako, da bi okrepili lokalno industrijo

V skladu s Sklepom Sveta št. 940/2014/EU z dne 17. decembra 2014 lahko Francija do 31. decembra 2020 določi oprostitve ali znižanja pristaniških pristojbin za nekatere lokalno proizvedene izdelke. Priloga k navedenemu sklepu vsebuje seznam izdelkov, za katere se lahko uporabijo oprostitve ali znižanja dajatve. Razlika v obdavčitvi med lokalno proizvedenimi in drugimi izdelki ne sme presegati 10, 20 ali 30 odstotnih točk, odvisno od izdelka.

Prihodek od pristaniških pristojbin se nameni v proračune ozemeljskih skupnosti (občin, departmajev in regij), pod določenimi pogoji pa tudi v regionalni sklad za razvoj in zaposlovanje.

Stopnje pristaniških pristojbin so določene s sklepi regionalnih svetov (na Guadeloupu in Reunionu), enotnih ozemeljskih skupnosti (v Francoski Gvajani in na Martiniku) ali departmajskega sveta (na Mayottu). Določijo se neodvisno, za vsako najbolj oddaljeno francosko regijo posebej.

Pristaniške pristojbine spadajo med najstarejše dajatve v francoskem davčnem sistemu, v najbolj oddaljenih francoskih regijah pa so sploh najstarejše. Ta dajatev, ki velja samo v najbolj oddaljenih francoskih regijah, se plačuje za uvoz blaga ne glede na njegovo poreklo in za dobavo blaga, ki jo za plačilo opravijo osebe, ki opravljajo proizvodne dejavnosti.

Določbe Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU), ki se uporabljajo za najbolj oddaljene regije Unije, med katere spadajo francoska čezmorska departmaja in regiji Reunion in Guadeloupe, ozemeljski skupnosti Martinik in Francoska Gvajana ter departma Mayotte (v nadaljnjem besedilu: najbolj oddaljene francoske regije), načeloma v najbolj oddaljenih regijah ne dovoljujejo razlik v obdavčitvi med lokalnimi izdelki in izdelki s poreklom iz celinske Francije ali drugih držav članic. Člen 349 PDEU kljub temu določa možnost uvedbe posebnih ukrepov v korist najbolj oddaljenih regij zaradi stalnih omejitev, ki vplivajo na njihov ekonomski in socialni položaj.

Francoski organi v prvem poročilu ponovno navajajo razloge za dodatne stroške, ki jih imajo podjetja s sedežem v najbolj oddaljenih francoskih regijah zaradi njihovih omejitev. Ta ozemlja se dejansko srečujejo z velikimi omejitvami, povezanimi z njihovo velikostjo, dostopnostjo in prevladujočimi podnebnimi razmerami. Te omejitve, ki so strukturne narave, so dveh vrst:

Francoski organi so Komisiji za vsak izdelek, upravičen do diferencirane stopnje obdavčitve, predložili podrobnosti o uvozu in lokalni proizvodnji ter dodali različna pojasnila.

Francoskim organom je bilo po elektronski pošti 27. marca, 14. aprila, 16. maja in 4. julija 2018 poslanih več zahtevkov za utemeljitev in dodatna pojasnila, da bi se ocenili dejanski učinki diferenciranih stopenj obdavčitve na delovanje najbolj oddaljenih francoskih regij. Prav tako so bili francoski organi zaprošeni, naj za vsako najbolj oddaljeno francosko regijo in za vsako kategorijo izdelkov, za katero se v zadevni regiji uporablja diferencirana stopnja obdavčitve s pristaniškimi pristojbinami, predložijo oceno posledic režima z vidika ohranjanja ali spodbujanja lokalnih dejavnosti in trgovinskih pogojev.

Sicer pa najbolj oddaljene francoske regije obžalujejo, da je nomenklatura izdelkov s seznama vse bolj razčlenjena (vse do ravni NC8 ali celo NC10), kar podjetjem povzroča težave pri pravilni opredelitvi njihove proizvodnje. Obžalujejo tudi znižanje praga za obdavčitev na 300 000 EUR, kar skupnostim ni prineslo občutnega povečanja prihodkov. Posledica teh dveh ukrepov je bila, da so se povečala upravna bremena podjetij. Najbolj oddaljene francoske regije bi želele vzpostavitev mehanizma za redno posodabljanje diferenciranih stopenj, da bi izpolnile potrebo vlagateljev po preglednosti ter bi se lahko prilagajale glede na spremembe trga in lokalnega gospodarstva. Te želje bi bilo treba analizirati ob preučitvi zahtevka za podaljšanje mehanizma.

Poleg tega ta poročila vsebujejo sektorsko analizo gospodarskih sprememb v najbolj oddaljenih francoskih regijah z vidika izvajanih politik diferenciranih stopenj, za skupnosti Guadeloupa in Martinika pa tudi podrobne in posodobljene podatke o dodatnih stroških za lokalna podjetja.

Ta poročila zagotavljajo tudi analize stopenj in diferenciranih stopenj po sektorjih. Med drugim je iz njih razvidno, da povprečna ponderirana diferencirana stopnja v najbolj oddaljenih francoskih regijah znaša med 14 % (Reunion) in 18 % (Martinik in Guadeloupe).

Kar zadeva zunanjo trgovino, je iz teh poročil razvidno, da so najbolj oddaljene francoske regije še vedno močno odvisne od uvoza, ki predstavlja več kot 30 % njihovega BDP in ki je razlog za njihov velik trgovinski primanjkljaj. Uvoz (brez naftnih derivatov) se je v obdobju 2014–2016 nekoliko povečal v vseh najbolj oddaljenih francoskih regijah.

Po drugi strani pa ta pregled kaže podobno stanje, kar zadeva gibanje cen in zunanjo trgovino. Čeprav se cene v teh najbolj oddaljenih francoskih regijah v obdobju 2014–2016 niso zelo spremenile, pa so še vedno občutno višje od tistih v celinski Franciji (med 7 % in 12 % glede na Fisherjev indeks)), vendar se je ta razlika v vseh najbolj oddaljenih francoskih regijah v primerjavi z letom 2010 (med 12 in 14 %) zmanjšala.

Ker je bilo poročilo z dne 12. februarja omejeno, je bilo dopolnjeno s posebnimi poročili za vsako od najbolj oddaljenih francoskih regij. V teh poročilih ozemeljske skupnosti Martinik, Guadeloupe, Francoska Gvineja, Reunion in Mayotte ocenjujejo mehanizem pristaniških pristojbin. Ta dodatna poročila dajejo pregled regionalnih družbeno-gospodarskih gibanj v obdobju 2014–2016. Ta pregled kaže velike neenakosti med najbolj oddaljenimi francoskimi regijami. Skupnost z najboljšim poslovnim okoljem je Reunion, ki od leta 2014 gospodarsko zanesljivo okreva (več kot 3 % na leto), brezposelnost se znatno zmanjšuje, rast cen pa je majhna. Nasprotno pa gospodarstvi Guadeloupa in Francoske Gvajane ostajata šibki, z visoko stopnjo brezposelnosti, ki ostaja enaka ali se celo zvišuje. Na Martiniku se stvari na splošno obračajo v pozitivno smer, zlasti spodbudno pa je stanje na trgu dela. Gospodarstvo Mayotta je trenutno na čakanju, zlasti zaradi uvedenih institucionalnih sprememb (Mayotte je pridobil status najbolj oddaljene regije po tem, ko je postal departma), za katere je bilo značilno povečanje brezposelnosti na 27,1 %.

c. Nazadnje, kar zadeva vpliv pristaniških pristojbin na lokalna podjetja, se v poročilu obžaluje, da ni na voljo podatkov o diferenciranih stopnjah pristaniških pristojbin za več let, saj tako ni mogoče analizirati gibanja uspešnosti podjetij. Analiziran je bil samo vpliv na uspešnost podjetij za leto 2015. Ta analiza ni pokazala večjih razlik v prometu ali gospodarski donosnosti med lokalnimi podjetji, upravičenimi do diferenciranih stopenj pristaniških pristojbin, in tistimi, ki do njih niso upravičena. To pomeni, da pristaniške pristojbine izpolnjujejo zastavljene cilje, saj so lahko lokalna podjetja z njihovo pomočjo podobno uspešna kot podjetja, ki niso upravičena do mehanizma, čeprav so a priori bolj izpostavljena dodatnim stroškom, povezanim z največjo oddaljenostjo. To, da podjetja, upravičena do mehanizma, niso uspešnejša, tudi pomeni, da nadomestilo ni prekomerno.

Dodatni stroški, ki jih imajo najbolj oddaljene francoske regije, so bili na podlagi razmerja med finančnimi stroški in v evrih izraženimi prihodki iz poslovanja ocenjeni na 1,8 milijona EUR dodatnih finančnih stroškov na podjetje, kar skupaj znaša 1,2 milijarde EUR. Ta ocena je nizka, saj ne upošteva nezmožnosti lokalnih podjetij, da bi dosegla ekonomijo obsega.

b. Kar zadeva omejitve najbolj oddaljenih francoskih regij, ki povzročajo dodatne stroške za podjetja s sedežem v najbolj oddaljenih francoskih regijah, je v poročilu opozorjeno, da te omejitve izhajajo tako iz naravnih značilnosti teh regij – njihove velikosti, dostopnosti in podnebnih razmer – kot tudi iz njihove slabe vključenosti v regionalno okolje. Kot glavna vira dodatnih stroškov za lokalna podjetja, so v poročilu opredeljeni delež stroškov dela glede na promet ter nabava surovin, druga nabava in zunanji stroški.

-zunanje omejitve, kot so oddaljenost, dvojna otoška lega, majhnost, kompleksna izoblikovanost površja, težke podnebne razmere, visoka naravna tveganja;

-notranje omejitve: omejenost proizvodnih dejavnikov, omejen razvoj človeškega kapitala, gospodarska odvisnost od maloštevilnih dejavnosti, majhnost notranjih trgov, pomanjkljiva vključenost v regionalno okolje, ovire za vstop.

Tako se lokalne proizvodne panoge srečujejo z velikimi dodatnimi stroški, ki so bili opredeljeni in izmerjeni na makroekonomski ravni. Gre za dodatne stroške zaradi plačnih razlik, oskrbe in logistike, prevelike opreme, njene uporabe in vzdrževanja, majhnosti lokalnih trgov, kar ne omogoča ustvarjanja ekonomije obsega. Ti dodatni stroški zadevajo tudi trženje in distribucijo izdelkov, kmetijska zemljišča ter gradnjo in financiranje.

Ti dodatni stroški se odražajo v velikem trgovinskem primanjkljaju, ki je skupen vsem najbolj oddaljenim francoskim regijam.

Prav tako še vedno obstajajo omejitve, ki so bile povod za ohranitev mehanizma leta 2014, skupaj z vsemi posledicami, ki iz tega izhajajo v smislu morebitnih dodatnih stroškov za lokalne proizvodne panoge.

3.2.Posledice uporabe diferencirane obdavčitve izdelkov s pristaniškimi pristojbinami

3.2.1.Vpliv pristaniških pristojbin na cene izdelkov, upravičenih do diferencirane stopnje obdavčitve

Na podlagi predloženih informacij se ni mogoče izreči o vplivu pristaniških pristojbin na splošno raven cen izdelkov, za katere se uporablja diferencirana obdavčitev.

Je pa iz njih razviden splošen vpliv pristaniških pristojbin na raven cen, saj imajo najbolj oddaljene francoske regije, ki uporabljajo najnižje stopnje (Reunion) in v katerih je najmanj takih izdelkov (Mayotte), najmanjše razlike v cenah v primerjavi s celinsko Francijo.

Kar zadeva spremembe na podlagi Sklepa Sveta z dne 17. decembra 2014, makroekonomska analiza cen, ki temelji na indeksu cen življenjskih potrebščin, potrjuje, da se cene v najbolj oddaljenih francoskih regijah v obdobju 2014–2016 niso veliko spreminjale. Analiza kaže celo zmanjšanje razlike v cenah v primerjavi s celinsko Francijo v vseh najbolj oddaljenih francoskih regijah glede na leto 2010. To priča o prizadevanjih lokalnih oblasti, da bi se diferencirane stopnje obdavčitve uporabljale sorazmerno in tako ne bi vplivale na kupno moč lokalnega prebivalstva.

Vse to kaže, da so nedavne spremembe seznama izdelkov, upravičenih do diferencirane stopnje obdavčitve, zanemarljivo vplivale na cene v najbolj oddaljenih francoskih regijah.

3.2.2.Vpliv pristaniških pristojbin na gospodarski razvoj v najbolj oddaljenih francoskih regijah

Glede vpliva diferencirane obdavčitve na rast in zaposlovanje v vsakem obravnavanem sektorju v zadevnem obdobju (2014–2017) je bilo mogoče dobiti le delne informacije, saj te pogosto še niso bile na voljo.

Podatke o rasti, zaposlovanju in podjetjih je težko primerjati s podatki za izdelke, upravičene do diferencirane stopnje obdavčitve. Podjetja iz zadevnih sektorjev namreč večinoma prodajajo tako izdelke, upravičene do diferencirane stopnje obdavčitve, kot izdelke, ki do nje niso upravičeni.

Kljub temu so učinki pristaniških pristojbin na gospodarski razvoj potrjeni. Ti učinki se ne kažejo toliko v ustvarjanju delovnih mest, temveč zlasti v ohranjanju in zagotavljanju trajnosti lokalnih proizvodnih panog. Pristaniške pristojbine so tako omogočile ohranitev delovnih mest v sektorjih, ki jih je prizadela kriza, kot je sektor gradbeništva in javnih del, pa tudi v drugih. Najbolj oddaljene francoske regije so zaradi majhnosti svojega trga zelo nestabilne in občutljive na posamične posle uvoznikov po cenah, ki so veliko nižje od tržnih. Poleg tega so ob upoštevanju dodatnih stroškov, ki so jim podvržena lokalna podjetja, možnosti teh podjetij, da se usmerijo na izvozne trge, zelo omejene.

Pristaniške pristojbine so omogočile tudi diverzifikacijo proizvodnje predvsem v živilskopredelovalnem sektorju (kavne začimbe, marmelade itd. na Guadeloupu) in nastanek razvojnih niš (sadni sokovi, kroketi, stekla za očala itd. na Reunionu). Ne nazadnje so bistveno pomagale lokalnim proizvodnim panogam v teh regijah, saj so omogočile izvedbo naložb, ki spodbujajo rast.

Nazadnje, pristaniške pristojbine imajo pozitivne učinke na gospodarsko dejavnost najbolj oddaljenih francoskih regij. Skupni delež pristaniških pristojbin (prihodki + znižanje dajatev za lokalno proizvodnjo) se namreč v najbolj oddaljenih francoskih regijah ocenjuje na 3,3 % BDP v letu 2016 (od 2,6 % na Reunionu do 5 % na Mayottu). Poleg tega prihodki od pristaniških pristojbin predstavljajo med 40 in 50 % prihodkov ozemeljskih skupnosti najbolj oddaljenih francoskih regij. Del teh prihodkov se nameni v regionalni sklad za razvoj in zaposlovanje (FRPE), katerega cilj je olajšati ustanavljanje podjetij in ustvarjanje delovnih mest v proizvodnem sektorju ali prispevati k vzpostavitvi potrebne infrastrukture za razvoj podjetij. To se odraža v dejstvu, da se je v večini najbolj oddaljenih francoskih regij (razen na Guadeloupu) lokalna proizvodnja blaga, upravičenega do diferencirane stopnje, na splošno povečala. Ta proizvodnja lahko načeloma dosega enako raven uspešnosti kot preostala proizvodnja, čeprav je bolj izpostavljena dodatnim stroškom.

To pomeni, da pristaniške pristojbine znatno vplivajo na gospodarski razvoj najbolj oddaljenih francoskih regij.

3.2.3.Vpliv pristaniških pristojbin na trgovinsko bilanco

Čeprav se je trgovinski primanjkljaj v najbolj oddaljenih francoskih regijah zmanjšal za 3 %, je še vedno zelo velik. Čeprav sta se lokalna proizvodnja in izvoz še bolj povečala, pa se je v vseh najbolj oddaljenih francoskih regijah povečal tudi uvoz, razen ogljikovodikov. Večina tega uvoza še vedno prihaja iz Francije in drugih držav Evropske unije (leta 2016 75 % na Reunion, 85 % na Martinik, 74 % na Guadeloupe in 71 % v Francosko Gvajano). Vpliv na uvoz izdelkov s poreklom iz držav AKP je zgolj postranski. Sicer pa je število izdelkov – večinoma naftnih derivatov – iz teh držav omejeno.