SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

Akcijski načrt za zmanjšanje naključnega ulova morskih ptic v ribolovno orodje

1. UVOD

Pri ribolovu so interakcije z morskimi pticami pogoste in zelo razširjene, zaradi česar je naključna umrljivost morskih ptic tako visoka, da resno ogroža številne populacije morskih ptic in škodljivo vpliva na produktivnost in donosnost ribolova.

Trenutno so ukrepi upravljanja za varstvo morskih ptic zajeti v različni ribiški in okoljski zakonodaji ter v številnih mednarodnih konvencijah in sporazumih. Vendar pa so bili ti ukrepi z izjemo posameznih primerov v zunanjih vodah v veliki meri neuspešni pri zmanjšanju prilova morskih ptic.

Akcijski načrt iz tega sporočila (EU-PoA) si prizadeva zagotoviti okvir upravljanja za zmanjšanje prilova morskih ptic na najnižjo možno raven, ki je v praksi še izvedljiva. To je v skladu s cilji prenovljene skupne ribiške politike (SRP), da se usmerimo v upravljanje ekosistemov, ki bo pokrivalo vse dele ekosistema, vključno z morskimi pticami. Prav tako je v skladu z okvirom Mednarodnega akcijskega načrta (IPOA) za zmanjšanje naključnega ulova morskih ptic pri ribolovu s parangalom[1], ki ga je Odbor za ribištvo (COFI) Organizacije ZN za prehrano in kmetijstvo (FAO) sprejel leta 1999.

2. Prilov in zmanjšanje prilova

Mnenje ICES iz leta 2008[2] (posodobljeno leta 2009 in leta 2010[3]) navaja, da so podatki o razširjenosti vrst morskih ptic, dovzetnosti za ogroženost, splošnem stanju ohranjenosti in stopnji naključnega ulova pomanjkljivi. Zaradi tega je težko oceniti vpliv, ki ga ima ribolov na te vrste, odraža pa pomanjkanje sistematičnega spremljanja in poročanja o prilovu morskih ptic. Vendar pa podatki, ki so na voljo, kažejo na precejšno umrljivost morskih ptic na številnih ribolovnih območjih EU. Nedavne ocene3 kažejo, da znaša prilov ribiškega ladjevja EU okoli 200 000 morskih ptic letno v vodah EU, medtem ko organizacija BirdLife International[4] v poročilu ocenjuje, da prilov morskih ptic pri ribolovu s parangalom na svetovni ravni znaša vsaj 160 000 (in morda celo 320 000) morskih ptic na leto. Za vsaj 49 vrst (25 v vodah EU in 24 v vodah zunaj EU) velja, da je njihova ohranitev ogrožena na globalni ravni ali na ravni lokalne populacije. Podatki kažejo tudi, da so parangali[5] in mirujoče mreže[6] orodja z največjim prilovom morskih ptic, prav tako pa obstajajo poročila o naključnem ulovu pri ribolovu z vlečnimi mrežami[7] in zapornimi plavaricami[8].

2.1. Parangali

ICES poroča, da je vsaj 20 vrst morskih ptic v interakciji z ribolovom s parangalom v vodah EU, zlasti v Sredozemlju pri pelagičnem in pridnenem ribolovu s parangalom, v severovzhodnem Atlantiku (Gran Sol) pa pri pridnenem ribolovu s parangalom, čeprav ICES3 poroča o prilovu morskih ptic na skoraj vseh območjih ribolova s parangalom v EU. Pri štirih vrstah je ohranitveno stanje resno, pogostost ujetja v parangale pa glede na velikost populacije zmerna do visoka. Balearski viharnik je po klasifikaciji IUCN skrajno ogrožen, kar pomeni, da je nevarnost za njegovo izumrtje v divjini zelo velika. Tri druge ptice (črni viharnik, sredozemski viharnik in progastokljuni galeb) so klasificirane kot potencialno ogrožene, kar pomeni, da se populacija na svetovni ravni zmerno hitro manjša.

Poleg teh vrst jih direktiva o pticah[9] navaja še pet, katerih ohranitveno stanje je neugodno in so zaradi zmanjšanja lokalne populacije potrebni „posebni ukrepi za ohranitev“. To so rumenokljuni viharnik in črnoglavi galeb v Sredozemskem morju ter triprsti galeb, črna njorka in atlantski viharnik v severovzhodnem Atlantiku[10]. Za vse te vrste obstajajo poročila o visokih stopnjah prilova2,10.

Za nekatere druge vrste – rumenonogi galeb v Sredozemlju ter ledeni viharnik, veliki viharnik in navadni strmoglavec v severovzhodnem Atlantiku – je stopnja naključnega ulova visoka in ICES poroča, da so velike količine, ki se ujamejo pri ribolovu s parangalom, zaskrbljujoče, čeprav so populacije teh vrst relativno stabilne2,3.

2.2. Mirujoče mreže

Mirujoče mreže, ki vključujejo zabodne mreže, zapletne mreže in trislojne mreže, se v vodah EU veliko uporabljajo. Ribolov z mirujočimi mrežami je ponavadi sezonski in veliko različnih vrst morskih ptic pride v stik z njimi, vendar se v mreže najpogosteje ujemajo obalne vrste, ki se krmijo na morskem dnu ali se potapljajo v plitvinah in tako sledijo plenu v vodnem stebru. Veliko ribolovnih območij v Baltskem in Severnem morju je pomembnih območij prehranjevanja, počivanja, goljenja in prezimovanja za morske ptice, ki so tam prisotne samo v obdobju, ko se ne parijo (zimski čas). To pomeni, da je vpliv naključnega ulova na populacije morskih ptic neposredno odvisen od časovnega prekrivanja ribolova z mirujočimi mrežami s prisotnostjo navedenih vrst.

Informacije, ki so na voljo o naključnem ulovu morskih ptic v mirujoče mreže, niso dovolj popolne za celovito razumevanje razsežnosti vpliva na populacije morskih ptic na ravni EU. Nedavni pregled[11] prilova morskih ptic v Baltskem morju in (pretežno vzhodnem) Severnem morju je skupni letni prilov (ki ga v glavnem sestavljajo slapniki, ponirki, morske race, race potapljavke, njorke in kormorani) ocenil med 90 000 in 200 000 ptic, ki v tej regiji vsako leto umrejo zaradi ribolova z mirujočimi mrežami. Številne ogrožene vrste so v tej regiji redke in so zaščitene z mednarodno zakonodajo. IUCN pisano raco uvršča med ranljive vrste, uvrščena pa je tudi v Prilogo I k direktivi EU o pticah, skupaj z rdečegrlim slapnikom, polarnim slapnikom, zlatouhim ponirkom in malim žagarjem. Številne druge ptice so navedene v direktivi o pticah, BirdLife pa jih ocenjuje za „evropske ogrožene vrste“10.

Na drugih območjih zunaj Baltskega in Severnega morja je več območij ribolova s statičnimi mrežami, za katera je bilo sporočeno, da umrljivost ptic predstavlja problem. V severozahodni Španiji je bila na podobmočju ICES IX opažena visoka umrljivost vranjka in iberske lumne3, medtem ko informacije, ki so na voljo, kažejo, da mirujoče mreže v Sredozemlju ogrožajo podvrsto vranjka in nekatere vrste viharnikov3.

2.3. Ostala orodja

Za orodja, kot so vlečne mreže in zaporne plavarice, je zabeleženih malo zanesljivih ocen glede obsega prilova v vodah EU. Ena študija vsebuje oceno, da je bilo pri ribolovu s pelagičnimi vlečnimi mrežami v vodah ob severni in severovzhodni obali Škotske3 ujetih okoli 780 navadnih strmoglavcev, obstaja pa še nekaj posamičnih poročil o prilovu pri ribolovu z vlečnimi mrežami.

Pojavljajo se podatki, da je pri ribolovu z zapornimi plavaricami lahko velik prilov vrst, kot so viharniki. Anketa z vprašalnikom, ki je bila izvedena v letih 2008/2009 v portugalskih pristaniščih, je pokazala, da je bil delež prilova balearskega viharnika najvišji pri zapornih plavaricah (45 %) glede na ostale vrste orodja, vključno s parangali in mirujočimi mrežami na tem območju3.

2.4. Prilov v vodah zunaj EU

V zunanjih vodah so parangali in vlečne mreže odgovorni za največjo količino naključnih ulovov morskih ptic, zaradi česar obstaja splošna zaskrbljenost glede dolgoročnega ekološkega vpliva na populacije. Trenutno se ocenjuje, da izmed 61 vrst, ki prihajajo v stik z ribolovom, skoraj polovici grozi izumrtje, vključno s 17 vrstami albatrosov na svetovni ravni; po ocenah naj bi bilo letno ubitih 100 000 albatrosov4. Podobno je ogroženih še 7 vrst viharnikov, navedenih v Sporazumu o ohranjanju albatrosov in viharnikov (ACAP)[12].

Svetla izjema je Antarktika, kjer je obsežna ocena problema, ki jo letno izvede CCAMLR[13], pokazala, da se je prilov po uvedbi ukrepov zmanjšal za več kot 99 %. Na ostalih območjih ribolova s parangalom kaže, da je kljub zaznanim izboljšanjem in znatnemu zmanjšanju primerov nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova prilov na nekaterih območjih ribolova s parangalom še vedno na netrajnostni stopnji. Nedavna priporočila ICCAT[14] in IOTC[15], ki razširjajo obstoječe ukrepe za zmanjšanje prilova pri ribolovu na tuna s parangalom, so dobrodošla in bi jih bilo treba razširiti na ostale regionalne organizacije za upravljanje ribištva (RFMO).

Pri ribolovu z vlečnimi mrežami je vedno več poročil o umrljivosti morskih ptic tako na južni kot severni polobli. Tako na primer podatki, zbrani pri južnoafriškem ladjevju za ribolov osliča v letih 2004–2005, kažejo na letni prilov morskih ptic v višini okoli 18 000 ptic3. Za obseg prilova morskih ptic pri uporabi drugih orodij, npr. zapornih plavaric, za zunanje vode niso znani nobeni podatki.

2.5. Ukrepi za zmanjšanje prilova

Razvitih je bilo več ukrepov za zmanjšanje prilova. Nekateri so se izkazali za zelo učinkovite pri zmanjšanju prilova morskih ptic. Ukrepe lahko razdelimo na posebne ukrepe za posamezni način ribolova in na ukrepe s široko uporabnostjo pri ribolovu z različnimi ribolovnimi orodji. Večina ukrepov je bilo razvitih za zmanjšanje prilova pri ribolovu s parangalom. Razdelimo jih lahko na štiri glavne kategorije:

(1) Izogibanje ribolovu na območjih in/ali v času, ko so interakcije z morskimi pticami najverjetnejše in najbolj intenzivne (nastavljanje ponoči, območne in sezonske prekinitve).

(2) Omejitev dostopa ptic do trnkov z vabami (obtežene vrvice in nastavljanje s strani).

(3) Odvračanje ptic od trnkov z vabo (plapolajoče vrvi za odganjanje ptic in zvočna odganjala).

(4) Zmanjšanje privlačnosti ali vidljivosti trnkov z vabo (odmetavanje drobovine in umetne vabe).

Raziskava[16] je pokazala, da uporaba teh ukrepov pri ribolovu s parangalom prinaša koristi zaradi zmanjšanja neposrednih stroškov, saj ptice pojejo manj vab, škoda, ki jo ptice povzročijo s plenjenjem ulova, se zmanjša, morske ptice pa poškodujejo tudi manj orodja. Prav tako so koristi tudi pri posrednih stroških, saj je izpad ulova, do katerega bi prišlo zaradi ptic, ki se ujamejo na trnke, manjši in tako donos večji.

Na področju ribolova z mirujočimi mrežami je bilo preizkušenih manj ukrepov za zmanjšanje prilova. Predlagani in preizkušeni sta bili dve metodi za opozarjanje morskih ptic na prisotnost mirujočih mrež, da bi se ptice tako izognile trčenju[17]. Ena metoda je povečanje vidljivosti mreže (vizualna opozorila), druga pa pritrjevanje zvočnih odganjal (piskala) na mreže. Stikom ptic z mirujočimi mrežami se lahko izognemo tudi tako, da mreže namestimo globlje od globine, do katere se morske ptice potapljajo. Nobena od metod se ne uporablja veliko.

Pri ribolovu z vlečnimi mrežami so se za učinkovite pri zmanjšanju interakcij ptic z mrežami in njihove umrljivosti izkazale plapolajoče vrvice, ki so bile za ta namen prilagojene po vzoru ribolova s parangalom, ter upravljanje odmetavanja drobovine med odmetavanjem in izvleko mreže. Zmanjšanje zapletanja v vlečne mreže je težje, a CCAMLR je pokazal, da se lahko umrljivost morskih ptic zaradi zapletanja v mreže skoraj izniči s preprostimi ukrepi, kot je povezovanje mreže[18].

2.6. Okvir politike

2.6.1. SRP

EU-PoA je skladen s splošnim ciljem SRP[19], ki kaže na potrebo po zmanjšanju vpliva ribiških dejavnosti na morske ekosisteme (tudi na morske ptice) na najnižjo možno raven ter postopnem izvajanju na ekosistemih temelječega pristopa v okviru upravljanja ribištva. V okviru potekajoče reforme SRP[20] je Komisija to zavezo ponovno poudarila, cilj pa namerava doseči z različnimi elementi svežnja reform:

· Nov regionalni pristop k tehničnim ukrepom, s čimer bodo ukrepi za zmanjšanje prilova lahko po meri posameznemu ribolovnemu območju. Za razvoj tega pristopa bo potreben čas, končna vsebina pa bo odvisna od izida reforme; kljub temu bi morali tak pristop vzpostaviti do leta 2016. Kjer je primerno in nujno, se lahko medtem preverjeni ukrepi za zmanjšanje prilova, ki so že na voljo, vključijo v večletne načrte upravljanja.

· Novi večletni program EU za zbiranje podatkov (DCMAP) naj bi bil uveden leta 2014. Trenutno se razpravlja, ali naj se vključi tudi spremljanje ostalih delov ekosistema, vključno z morskimi pticami. Treba je še vključiti prispevek strokovnjakov in oceno stroškov takšne razširitve veljavnega okvira za zbiranje podatkov. Kljub temu pa sta sistematično zbiranje in sporočanje podatkov o prilovu morskih ptic ključnega pomena za odpravo prilova morskih ptic.

· Finančna podpora za nove ukrepe iz sedanjega Evropskega sklada za ribištvo (ESR) in novega Evropskega sklada za pomorstvo in ribištvo (ESPR)[21]. Novi ESPR naj bi bil uveden leta 2014 in bi zagotovil pomoč za razvoj in uporabo ukrepov za zmanjšanje prilova, pilotne projekte in testiranje alternativnih tehnologij spremljanja, kot so sistemi televizije zaprtega kroga (CCTV).

· Zaveza Komisije iz nedavnega Sporočila o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike[22], da bo v regionalnih organizacijah za upravljanje ribištva delovala bolj proaktivno in poskušala odpraviti sedanje stanje slabe usklajenosti z ukrepi za ohranjanje in upravljanje.

2.6.2. Okoljska zakonodaja

EU-PoA je deloma odvisen od okoljske zakonodaje EU, zlasti direktiv o pticah9 in habitatih[23] ter okvirne direktive o morski strategiji[24]. Polno izvajanje navedenih direktiv je del odziva EU na njeno zavezo v okviru Konvencije ZN o biološki raznovrstnosti[25] in podkrepljeno z zavezo voditeljev držav in vlad EU, „da se do leta 2010 [v EU] zaustavi izguba biološke raznovrstnosti“; ta zaveza je ponovljena tudi v strategiji EU za biotsko raznovrstnost do leta 2020[26].

Glavni ukrep iz direktive o pticah je vzpostavitev splošnega sistema varovanja vseh prosto živečih ptic s prepovedjo različnih dejanj, med katerimi je za ribištvo najpomembnejša prepoved namernega ubitja ali ujetja na kakršen koli način[27]. Direktivi o pticah in habitatih vzpostavljata tudi omrežje varstvenih območij Natura 2000, ki zajema območja, vzpostavljena z obema direktivama – posebna območja varstva iz direktive o pticah in posebna ohranitvena območja iz direktive o habitatih. Do februarja 2011 je bilo v morskih okoljih v okviru direktive o pticah oblikovanih 936 posebnih območij varstva, ki pokrivajo 122 000 km².

Cilj okvirne direktive o morski strategiji je uskladiti različne politike in spodbujati vključitev okoljskih vprašanj v ostale politike, kot je SRP. V okvirni direktivi o morski strategiji velja varovanje morskih ptic za zahtevo, ki bo prispevala k doseganju dobrega okoljskega stanja. Izvajanje Direktive je pravna zahteva v okviru PDEU in v skladu z Direktivo se implicitno zahtevajo posebni ukrepi za varovanje morskih ptic. V okvirni direktivi o morski strategiji in EU-PoA je vprašanje prilova morskih ptic zajeto tudi v konvencije o regionalnih morjih v zvezi z morskim okoljem, zlasti Konvencijo o varstvu morskega okolja severovzhodnega Atlantika[28], Konvencijo o varstvu morskega okolja območja Baltika[29] in Barcelonsko konvencijo[30].

2.6.2.1. Zunanja politika

Regionalne organizacije za upravljanje ribištva ostajajo v zunanjih vodah ključne za ohranjanje in upravljanje morskih ptic, saj so v okviru Sporazuma ZN o staležih rib (UNFSA)[31] dobile nedvoumno odgovornost za zmanjšanje prilova na svojih ribolovnih območjih. Do sedaj je večina regionalnih organizacij za upravljanje ribištva sprejela nekatere ukrepe za preprečevanje smrtnosti rib pri ribolovu s parangalom. EU mora kot pogodbenica velikega števila regionalnih organizacij za upravljanje ribištva te ukrepe izvajati.

EU je sprejela tudi več zavez glede načel trajnostnega razvoja in drugih zavez, ki so zlasti povezane z upravljanjem skupnih oceanskih virov, vključno z vrstami, katerih ohranitev je ogrožena in so pomembne za EU-PoA. Te vključujejo:

– Konvencijo Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu (UNCLOS)[32],

– Konvencijo Združenih narodov o biološki raznovrstnosti (CBD)[33],

– Konvencijo o varstvu selitvenih vrst prosto živečih živali (znano tudi pod imenom CMS ali Bonska konvencija)[34].

V Bonsko konvencijo je vključen tudi Sporazum o ohranjanju albatrosov in viharnikov (ACAP)[35]. Gre za pravno zavezujočo mednarodno pogodbo, katere cilj je z odpravo nevarnosti na kopnem in morju doseči in ohraniti ugodno ohranitveno stanje albatrosov in viharnikov; za to skupino vrst naj bi prilov predstavljal največjo nevarnost.

3. EU-PoA

Cilj EU-PoA je minimalizirati in, kjer je mogoče, odpraviti naključni ulov morskih ptic, pri čemer so prednostni ukrepi usmerjeni na posamezne ptice, ki pripadajo vsaj 49 populacijam ptic, ki jih ogrožajo plovila EU, ki lovijo v vodah EU in zunaj njih, ter plovila držav nečlanic EU, ki lovijo v vodah EU. Za ostale morske ptice, katerih populacije so stabilne, vendar je prilov na stopnjah, ki vzbuja zaskrbljenost, bi bilo treba kot prvi korak k odpravi prilova doseči njegovo zmanjšanje.

Dodatni posebni cilji so:

(1) Odkriti in odpraviti pomanjkljivosti in nedoslednosti pri veljavnih ukrepih upravljanja tako v vodah EU kot zunaj njih.

(2) Povezati in zbrati podatke, ki so bistvenega pomena za ugotovitev obsega prilova morskih ptic in grožnje, ki jo ta prilov predstavlja, zlasti za populacije vrst, katerih ohranitev je ogrožena.

(3) Minimalizirati prilov vrst morskih ptic, katerih ohranitev je ogrožena, na raven, ki z izvajanjem primernih ukrepov za zmanjšanje prilova odpravlja ogroženost populacij navedenih vrst.

(4) Obravnavati dejstvo, da ribiči prilova morskih ptic ne dojemajo kot problem, ter pomanjkanje pobud, ki bi ribiče spodbudile k sprejemanju ukrepov za zmanjšanje prilova.

(5) Odpraviti težave z obstoječimi ukrepi za zmanjšanje prilova pri ribolovu s parangalom in obravnavati odsotnost učinkovitih ukrepov za zmanjšanje prilova za ostala ribolovna orodja, zlasti mirujoče mreže.

3.1. Obseg in struktura

EU-PoA bo uporabljal pristop prilagodljivega upravljanja in priporočal ukrepe na območjih in pri vrstah ribolova, pri katerih prihaja do naključnega ulova morskih ptic. EU-PoA predstavlja okvir za razvoj jasne in popolne slike obsega naključnega ulova morskih ptic v ribištvu EU in določa ukrepe, ki so potrebni za uvedbo ukrepov za zmanjšanje prilova in ukrepov upravljanja, s katerimi bo vzpostavljen skladen in učinkovit pristop k zmanjšanju problema.

EU-PoA pokriva vsa plovila EU, ki opravljajo dejavnosti v vodah Unije, in plovila, ki plujejo pod zastavo države EU v zunanjih vodah. V vodah EU bo ukrepe v okviru EU-PoA podprlo pospešeno izvajanje ukrepov za upravljanje ribištva na posebnih območjih varstva iz direktive o pticah (člen 4). Države članice se bo spodbujalo k sprejetju podobnih ukrepov znotraj omrežja pomembnih območij za ptice (Important Bird Areas – IBA)[36]. Dokazljiva uporaba pticam prijaznih orodij bi moral biti pogoj za dostop do ribolovnih možnosti na območjih, na katerih so morske ptice značilnost in kjer prilov ogroža njihovo ugodno ohranitveno stanje.

Da se zagotovi skladen pristop med notranjo in zunanjo ribiško politiko EU za morske ptice, bo Unija zadevne mednarodne organe spodbujala k okrepitvi navedenih ukrepov s spodbujanjem ribičev, da te ukrepe sprejmejo, vključevanjem spremljanja prilova morskih ptic v programe opazovanja (kjer to še ni bilo doseženo) in razširjanjem najboljših praks na ladjevja držav nečlanic. Pomembno vlogo pri tej nalogi ima tudi regionalni svetovalni svet za ribolov v oddaljenih vodah (LDRAC).

3.2. Opredelitev problema

Eden izmed največjih izzivov izvajanja EU-PoA je opredeliti obstoj problema naključnega prilova morskih ptic. Najzanesljivejši vir za opredelitev vrst ribolova, kjer so ukrepi nujni, so informacije iz seznama IUCN in poročanje v okviru direktive o pticah, vendar so te informacije omejene. Ne omogočajo namreč natančne in realistične ocene populacij morskih ptic in vpliva prilova na te populacije. Zato je v večini vrst ribolova težko opredeliti jasne cilje upravljanja.

Mednarodni akcijski načrt FAO za morske ptice1 ne opredeljuje, kaj na splošno predstavlja „problem“ prilova, ampak predlaga oceno na podlagi naslednjih dejavnikov:

(a) razsežnosti prilova morskih ptic (stopnja ali število);

(b) vrst, ki se naključno ulovijo, in njihovega ohranitvenega stanja;

(c) prostorskega ali časovnega prekrivanja ribolovnega napora s prisotnostjo morskih ptic in

(d) populacijskih trendov morskih ptic, na katere je vpliv prilova verjeten.

Ocena bi morala temeljiti na vseh dostopnih podatkih, med drugim na podatkih o prilovu, ki jih zberejo opazovalci na morju, podatkih o morskih pticah in ostalih posamičnih informacijah, ki bi lahko bile prvi znak za obstoj splošnejšega problema. Programi opazovanja so najboljši vir podatkov, vendar oblikovanje posebnih programov za prilov morskih ptic za ribištvo EU ni realistično, razen morda na tistih območjih ribolova v zunanjih vodah, kjer je to že obvezno. Zato je treba oblikovati drugačne pristope in merila, ki se bodo uporabila za opredelitev, kaj predstavlja „problem“. Komisija bo kot ukrep v okviru EU-PoA od zadevnega znanstvenega organa zahtevala, da posodobi obstoječe informacije ter oblikuje merila in razišče, ali bi se lahko biološki kazalniki (npr. PBR[37] ali BPUE[38]) uporabili za opredelitev problema in določitev ciljev upravljanja.

3.3. Raziskave, usposabljanje, izobraževanje in ozaveščanje

V tehničnih smernicah o najboljših praksah[39] FAO poudarja, da imajo v vsakem akcijskem načrtu raziskave, zlasti na področju razvoja ukrepov za zmanjšanje prilova, poseben pomen. Takšne raziskave bi morale v sodelovanju z ribiško industrijo, znanstveniki, nevladnimi organizacijami na področju okolja in upravljavci virov spodbujati inovacije. Temeljiti morajo na trdni znanstveni podlagi, hkrati pa upoštevati, kako najučinkoviteje rezultate spremeniti v ukrepe za zmanjšanje prilova.

FAO poudarja tudi potrebo po oblikovanju programov izobraževanja in usposabljanja, da se med ribiči, ribiškimi organizacijami in ostalimi ustreznimi skupinami poveča zavest o potrebi po reševanju problema prilova morskih ptic. Na ravni EU imajo regionalni svetovalni sveti (RAC) ključno vlogo pri razvoju teh programov, EU pa bo na mednarodni ravni podpirala oblikovanje in utrjevanje pomoči in izobraževalnih programov za ribiče na najpomembnejših območjih prilova morskih ptic. Ukrepi raziskav, usposabljanja, izobraževanja in ozaveščanja so sestavni del EU-PoA.

3.4. Ukrepi v okviru EU-PoA

Priloga I navaja seznam ukrepov v okviru akcijskega načrta glede na določene cilje, odgovorne strani za posamezni ukrep ter pričakovani časovni okvir za njihovo dokončanje.

3.5. Poročanje in vrednotenje

V okviru EU-PoA naj bi države članice Komisiji vsaki dve leti poročale o ravni prilova morskih ptic glede na vrsto ribolova in orodje, izvajanju ukrepov za zmanjšanje prilova in učinkovitosti takšnih ukrepov. Komisija bo skupaj z zadevnim znanstvenim organom razvila standardno obliko poročanja, da bo državam članicam olajšala delo pri predložitvi informacij Komisiji; ta oblika poročanja se bo lahko uporabila tudi, da se širši javnosti omogoči dostop do podatkov.

Na podlagi teh poročil bo Komisija po drugem takšnem poročilu opravila vmesno oceno EU-PoA in na podlagi pridobljenih informacij oblikovala sporočilo Parlamentu in Svetu o izvajanju načrta.

Za svoj prispevek k poročilu bo po potrebi zaprošen zadevni znanstveni organ. Zlasti ICES bo pozvan, da predloži ocene o populaciji in prilovu vrst, ki vzbujajo zaskrbljenost. Takšne podatke o populaciji delovna skupina ICES o ekologiji morskih ptic (WGSE) redno pregleduje. Tako bi dobili referenčno vrednost populacije za primerjavo s stopnjami prilova, kar bi omogočilo oceno razsežnosti problema glede na vrsto morskih ptic in vrsto ribolova.

Komisija bi po četrtem poročilu o izvajanju (čez osem let) izvedla celostno revizijo in oceno EU-PoA in v skladu s tem EU-PoA ustrezno posodobila. Revizija bi bila časovno usklajena z obveznostjo iz okvirne direktive o morski strategiji za dosego dobrega okoljskega stanja morskih ekosistemov do leta 2020.

V skladu s členom 12 direktive o pticah države članice vsaka tri leta Komisiji predložijo poročilo o izvajanju nacionalnih predpisov, sprejetih na podlagi Direktive. Po potrebi lahko države članice ta poročila uporabijo tudi kot vir podatkov (npr. ocene populacij morskih ptic) za uporabo pri oceni učinkovitosti akcijskega načrta.

4. SKLEPNA UGOTOVITEV

EU-PoA vključuje raznolike elemente, vključno z priporočenimi ukrepi, okrepitvijo obstoječih določb in vključitvijo nekaterih elementov v prihodnje uredbe. Nekateri od teh ukrepov se lahko izvajajo na ravni Unije, pri drugih pa je potrebno ukrepanje na ravni držav članic ali pa jih morajo potrditi regionalne organizacije za upravljanje ribištva. Poleg tega EU-PoA predvideva tako ukrepe, ki se lahko začnejo izvajati takoj, kot tudi tiste, za katere je potrebna bolj dolgoročna zaveza na podlagi dokazov, ki so na voljo, in znanstvenih mnenj. Časovni okvir izvajanja EU-PoA bo zato odvisen od prispevkov vseh sodelujočih akterjev. Komisija EU-PoA predstavlja Svetu in Parlamentu ter ju spodbija, naj ga v celoti podpreta.

Priloga I Seznam ukrepov v okviru EU-PoA

Posebni cilj 1: Odkriti in odpraviti pomanjkljivosti in nedoslednosti pri obstoječih ukrepih upravljanja tako v vodah EU kot zunaj njih.

Ukrep || Odgovorna stran || Časovni okvir

Oblikovanje meril za opredelitev problema prilova morskih ptic. || KOM v povezavi z znanstvenimi organi || prvo četrtletje 2013

Določitev napredka posebnih območij varstva (SPA), tudi z uporabo pomembnih območij za ptice za identifikacijo kandidatov za SPA. || DČ, KOM || neprekinjeno

Napredek na področju razvoja in izvajanja ukrepov za upravljanje ribištva za varovanje ptic na posebnih območjih varstva iz direktive o pticah, v drugih zaščitenih morskih območjih, vključno s tistimi v čezmorskih državah in ozemljih ter na pomembnih območjih za ptice, ter po potrebi razširitev ukrepov na ostala morja. || DČ, KOM || neprekinjeno

Pregled veljavnih ukrepov spremljanja in zmanjšanja prilova za varovanje morskih ptic v regionalnih organizacijah za upravljanje ribištva ter ocena stopnje usklajenosti z veljavnimi ukrepi. || DČ, KOM, RFMO, LDRAC || neprekinjeno

Tako z neposrednimi pozivi kot prek FAO spodbujati regionalne organizacije za upravljanje ribištva, da razvijejo lastne nacionalne/regionalne akcijske načrte, ki bodo skladni s tehničnimi smernicami FAO o najboljših praksah. || KOM, RFMO || neprekinjeno

V največji možni meri zagotoviti, da ukrepe za zmanjšanje prilova, ki jih plovila EU uporabljajo v zunanjih vodah, uporabljajo tudi plovila države zastave, ki ni članica EU, vendar so v lastništvu ali pod nadzorom lastnikov ali izvajalcev s sedežem v državi članici. || KOM, DČ, RFMO, LDRAC || neprekinjeno

V sporazumu med obalnimi državami za plovila držav nečlanic, ki izvajajo dejavnosti v vodah EU, predlagati posebna priporočila, da sprejmejo ukrepe za zmanjšanje prilova in poročajo o prilovu morskih ptic. || KOM || najpozneje do konca leta 2013

Posebni cilj 2: Zbiranje podatkov, ki so bistvenega pomena za ugotovitev obsega prilova morskih ptic, zlasti za vrste ribolova/območja v vodah EU in zunaj njih, za katere so informacije omejene, posamične in/ali niso na voljo.

Ukrep || Odgovorna stran || Časovni okvir

Pregled podatkov o prilovu, ki so na voljo, potrditev virov informacij in določitev vrst ribolova, pri katerem so potrebni nadaljnji ukrepi s podrobnejšimi preiskavami. || DČ, KOM v povezavi z znanstvenimi organi || najpozneje do konca leta 2013

Sprejetje previdnostnega pristopa, kadar so informacije o prilovu morskih ptic pomanjkljive ali nezanesljive, in obsežnejše spremljanje ribolova iz te kategorije (kratkoročni cilj je najmanj 10-odstotna pokritost z opazovalci). || DČ || po začetni oceni

Zagotoviti, da opazovalci, ki so sistematično razvrščeni na plovila, ki opravljajo dejavnosti v zunanjih vodah, pravilno beležijo prilov morskih ptic. || DČ, RFMO || neprekinjeno

Zagotoviti, da se podatki opazovalcev sistematično predložijo sekretariatu zadevne regionalne organizacije za upravljanje ribištva in Komisiji, da se olajša analiza podatkov programa opazovanja. || DČ, RFMO, KOM || neprekinjeno

Določiti standardno obliko poročanja za evidentiranje prilova morskih ptic na prostovoljni podlagi in vzdrževati bazo podatkov o prilovu morskih ptic v ribištvu EU na podlagi informacij, ki jih predložijo države članice. || KOM v povezavi z ICES || konec leta 2012

Preučiti izvedljivost vključitve spremljanja morskih ptic v novi okvir za zbiranje podatkov. || KOM || začetek leta 2014

Posebni cilj 3: Izvajanje ukrepov za zmanjšanje prilova tam, kjer informacije kažejo na prilov morskih ptic.

|| Odgovorna stran || Časovni okvir

Izvajanje dokazanih ukrepov za zmanjšanje prilova pri ribolovu s parangalom na območju Gran Sol, v Sredozemlju in v vodah zunaj EU (kjer to še ni obvezno). Pri tej vrsti ribolova bi bilo treba uporabiti vsaj dva izmed naslednjih ukrepov za zmanjšanje prilova: – nastavljanje ponoči z minimalno osvetlitvijo krova, – vrvi za odganjanje ptic (plašilne vrvi), – obteževanje vrvi. Ukrepi za zmanjšanje prilova bi morali biti skladni z minimalnimi tehničnimi standardi iz smernic organizacije BirdLife ter Sporazuma o ohranjanju albatrosov in viharnikov[40]. || KOM, DČ, RFMO || najpozneje do konca leta 2013

Spodbujati sprejetje ukrepov za zmanjšanje prilova na mednarodni ravni, kjer je to potrebno in se takšni ukrepi še ne uporabljajo. || KOM || neprekinjeno

Ocena in izvajanje ukrepov za zmanjšanje prilova, ki se za mirujoče mreže uporabljajo za ribolov v Baltiku, vzhodnem Severnem morju in zahodnih vodah, kjer je naključni ulov morskih ptic dobro dokumentiran. || DČ || najpozneje do konca leta 2013

Priporočilo, da vsa plovila na krovu izvajajo upravljanje odmetavanja drobovine/zavržkov v skladu s smernicami o najboljših praksah[41]. || DČ || najpozneje do konca leta 2013

Na podlagi revizije regionalnih organizacij za upravljanje ribištva predstaviti predloge za dodatne ukrepe za zmanjšanje prilova in boljše spremljanje v teh organizacijah. || KOM, DČ, RFMO, LDRAC || neprekinjeno

Predlagati vključitev relevantnih ukrepov za zmanjšanje prilova v uredbo o tehničnih ukrepih, ki se razvija v okviru reforme SRP, ter zagotoviti vključitev posebnih ukrepov v večletne načrte, kar mora biti po potrebi in glede na nujnost prednostna naloga. || KOM || od leta 2016 dalje, po sprejetju nove uredbe o tehničnih ukrepih in razvoju večletnih načrtov

Spodbuditi države članice k prenosu EU-PoA v nacionalno zakonodajo. || KOM, DČ || najpozneje do konca leta 2013

Zagotoviti zadostne vire in zlasti podpirati financiranje iz Evropskega sklada za ribištvo (ESR) in novega Evropskega sklada za pomorstvo in ribištvo (ESPR) za razvoj, testiranje in izvajanje ukrepov za zmanjšanje prilova. || DČ || takojšnje ukrepanje za ESR, najpozneje do konca leta 2014 za ESPR

Posebni cilj 4: Zagotavljanje izobraževanja in usposabljanja za ribiče o uporabi in koristih ukrepov za zmanjšanje prilova in pravilni identifikaciji morskih ptic za namene poročanja.

Ukrep || Odgovorna stran || Časovni okvir

Organizacija delavnic za predstavitev EU-PoA zainteresiranim stranem. || KOM || prvo četrtletje leta 2013

Spodbujati sprejetje ukrepov za zmanjšanje prilova in pomoč pri razvoju izobraževalnih programov za ribiče in opazovalce ribolova, priprava in distribucija vodičev za identifikacijo ptic in ostalega primernega materiala. || DČ, NVO, RAC || neprekinjeno

Zagotoviti zadostne vire in zlasti podpirati financiranje iz Evropskega sklada za ribištvo in novega Evropskega sklada za pomorstvo in ribištvo za oblikovanje ukrepov za izobraževanje in ozaveščanje. || DČ || neprekinjeno

Nadaljnje zagotavljanje usposabljanja, izobraževanja in ozaveščanja za plovila, ki izvajajo dejavnosti v zunanjih vodah. || NVO, RFMO || neprekinjeno

Ukrepe za ozaveščanje razširiti na ostale zainteresirane strani in širšo javnost. || KOM, NVO || neprekinjeno

Posebni cilj 5: Spodbujati raziskave praktičnih in učinkovitih ukrepov za zmanjšanje prilova za vsa ribolovna orodja, ki vplivajo na morske ptice.

Ukrep || Odgovorna stran || Časovni okvir

Spodbujati raziskave prek programov financiranja EU (npr. 7. OP, LIFE) na področju razvoja praktičnih in učinkovitih ukrepov za zmanjšanje prilova, ocene učinkovitosti teh ukrepov ter ocene in izboljšanja že uporabljanih tehnologij in praks. Poudarek mora biti na razvoju ukrepov za zmanjšanje prilova pri mirujočih mrežah na kratki rok. || KOM, DČ, RAC, NVO || neprekinjeno

Nadaljevanje raziskav o razvoju alternativne ribolovne opreme, da se odpravijo škodljivi vplivi ribištva na posebna območja varstva in poenostavi dostop do ribolovnih možnosti. || DČ, RAC, NVO, || neprekinjeno

Če bo spremljanje prilova morskih ptic vključeno v večletni program EU za zbiranje podatkov 2014–2020, oceniti, kako se lahko za spremljanje prilova morskih ptic uporabijo nove elektronske tehnologije za spremljanje, in po potrebi zagotoviti njihovo uporabo. || DČ, RAC, NVO, || 2014

Zagotoviti zadostne vire in zlasti podpirati financiranje iz Evropskega sklada za ribištvo (ESR) in novega Evropskega sklada za pomorstvo in ribištvo (ESPR) za spodbujanje uporabe in testiranja ukrepov za zmanjšanje prilova ter dodatno spremljanje vrst ribolova, kjer obstaja sum, da prilov predstavlja problem. || DČ || takojšnje ukrepanje za ESR, najpozneje do konca leta 2014 za ESPR

Priloga II Latinska imena navedenih vrst morskih ptic

Balearski viharnik || Puffinus mauretanicus

Črni viharnik || Puffinus griseus

Sredozemski viharnik || Puffinus yelkouan

Progastokljuni galeb || Larus audouinii

Rumenokljuni viharnik || Calonectris diomedea

Črnoglavi galeb || Larus melanocephalus

Triprsti galeb || Rissa tridactyla

Črna njorka || Cepphus grylle

Atlantski viharnik || Puffinus puffinus

Rumenonogi galeb || Larus michahellis

Ledeni viharnik || Fulmarus glacialis

Veliki viharnik || Puffinus gravis

Navadni strmoglavec || Morus bassanus

Slapniki || Gaviidae spp.

Ponirki || Podicipedidae spp.

Morske race || Merginae spp.

Race potapljavke || Aythyinae spp.

Njorke || Alcidae spp.

Kormorani || Phalacrocoracidae spp.

Pisana raca || Polysticta stelleri

Rdečegrli slapnik || Gavia stellata

Polarni slapnik || Gavia arctica

Zlatouhi ponirek || Podiceps auritus

Mali žagar || Mergellus albellus

Iberska lumna || Uria aalge ibericus

Vranjek || Phalacrocorax aristotelis

Albatrosi || Diomedeidae spp.

Viharniki || Procellaria in Macronectes spp.

[1] FAO 1999, Mednarodni akcijski načrt za zmanjšanje naključnega ulova morskih ptic pri ribolovu s parangalom. Rim, FAO, 1999, str. 1–11.

[2] Mnenje ICES 2008, Del 1, 1.5.1.3 Interactions between fisheries and seabirds in EU waters.

ICES 2008. Poročilo delovne skupine o ekologiji morskih ptic (WGSE), ICES CM 2008/LRC:05; 99 str.

[3] ICES 2009. Poročilo delovne skupine o ekologiji morskih ptic (WGSE), 23.–27. marec 2009, Bruges, Belgija. ICES CM 2009/LRC:10, 91. str.

ICES 2010. Poročilo delovne skupine o ekologiji morskih ptic (WGSE), 15.–19. marec 2010, Kopenhagen, Danska. ICES CM 2010/SSGEF:10, 77 str.

[4] Anderson O.R.J., Small C.J., Croxall J.P., Dunn E.K., Sullivan B.J. Yates O. in Black A. 2011. Global seabird bycatch in longline fisheries. Endangered Species Research, številka 14, str. 91–106.

[5] Parangali so številne med seboj povezane ribiške vrvice, nameščene na dnu ali plavajoče, s številnimi trnki z vabami.

[6] Mirujoče mreže so mreže, ki za ribolovne dejavnosti ne zahtevajo aktivnega gibanja. Takšne mreže so lahko sestavljene iz ene ali več ločenih mrež, ki so sestavljene iz vrhnjih, talnih in veznih vrvi, ter so lahko opremljene s sidrnim, plavajočim ali navigacijskim orodjem.

[7] Vlečna mreža je orodje, ki ga aktivno vleče eno ali več ribiških plovil in je sestavljeno iz mreže iz stožčastega ali piramidnega osrednjega dela, zaključenega z žepom ali vrečo.

[8] Zaporna plavarica je obkroževalno orodje iz mrežastega materiala, ki se na dnu stisne z zaporno vrvjo na dnu mreže, ki je speljana skozi vrsto obročev ob spodnji vrvi, kar mreži omogoča, da se zapre.

[9] Direktiva 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic.

[10] http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/studies/index_en.htm.

[11] Žydelis, R., Bellebaum, J., Österblom, H., Vetemaa, M., Schirmeister, B., Stipniece, A., Dagys, M., van Eerden, M. in Garthe, S. 2009. Bycatch in gillnet fisheries - An overlooked threat to waterbird populations. Biological Conservation, 142, str. 1269–1281.

[12] ACAP 2009. Ocena vrst. Dostopno na www.acap.aq/acap-species.

[13] Komisija za ohranjanje živih morskih virov na Antarktiki.

[14] Mednarodna komisija za ohranitev tunov v Atlantiku.

[15] Komisija za tune v Indijskem oceanu.

[16] http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/studies/index_en.htm.

[17] Melvin, E.F., Parrish, J.K. in Conquest, L.L. 1999. Novel tools to reduce seabird bycatch in coastal gillnet fisheries. Cons. Biol. 13, 1386–1397.

[18] Sullivan, B. J., Clark, J. Reid, K, Reid E (2009). Development of effective mitigation to reduce seabird mortality in the icefish (Champsocephalus gunnar) trawl fishery in Subarea 48.3. WG-IMAF-09-15. CCAMLR, Hobart, Avstralija.

[19] UL L 358, 31.12.2002, str. 59.

[20] COM(2011) 425.

[21] COM(2011) 804.

[22] COM(2011) 424.

[23] UL L 206, 22.7.1992, str. 7–50.

[24] UL L 164, 25.6.2008, str. 19–40.

[25] UL L 309, 13.12.1993, str. 1.

[26] COM(2011) 244.

[27] Glede na zadevo Sodišča Evropske unije C-221/04, odstavek 71.

[28] http://www.ospar.org/.

[29] http://www.helcom.fi/.

[30] http://www.unepmap.org/index.php?module=content2&catid=001001004.

[31] http://www.tuna-org.org/Documents/TRFMO2/19%20ANNEX%205.11%20ENG.pdf

[32] UL L 179, 23.6.1998, str. 3–134.

[33] UL L 309, 13.12.1993, str. 1.

[34] http://www.cms.int/about/intro.htm.

[35] https://www.acap.aq/.

[36] BirdLife International (2011). Important Bird Areas factsheets. http://www.birdlife.org.

[37] PBR je meritev največjega števila živali/ptic, ki se lahko odstranijo iz populacije (pri čemer se naravna smrtnost ne upošteva), pa stalež še vedno lahko dosega in ohranja optimalno trajnostno raven polulacije.

[38] BPUE je prilov ptic na enoto napora.

[39] FAO 2008. Report of the Expert Consultation on Best Practice Technical Guidelines for IPOA/NPOA-Seabirds. Bergen, Norveška, 2.–5. september 2008. 46 str.

[40] http://www.rspb.org.uk/ourwork/policy/marine/international/advocacy/mitigationfactsheets.aspx.

[41] http://www.birdlife.org/seabirds/downloads/FS_13_Trawl_fisheries_warp_strike_final.pdf