Predlog IZVEDBENA UREDBA SVETA o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani /* COM/2013/0759 final - 2013/0369 (NLE) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA Razlogi za predlog in njegovi cilji Ta predlog zadeva uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti („osnovna uredba“), ter zlasti člena 9 in člena 14(1) te uredbe na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic), s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani. Splošno ozadje Ta predlog je nastal v okviru izvajanja osnovne uredbe in je posledica preiskave, ki je bila izvedena v skladu z vsebinskimi in postopkovnimi zahtevami iz osnovne uredbe. Veljavne določbe na področju, na katero se nanaša predlog Evropska komisija („Komisija“) je 6. septembra 2012 začela protidampinški postopek za uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic in rezin) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske. Komisija je 1. marca 2013 sprejela Uredbo št. 182/2013 o registraciji uvoza fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic in rezin) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani. Komisija je 4. junija 2013 sprejela Uredbo št. 513/2013 o uvedbi začasne protidampinške dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic in rezin) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani, ter o spremembi Uredbe (EU) št. 182/2013 ter o uvedbi registracije tega uvoza s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki je od tam poslan. Ta uredba je bila pozneje spremenjena z Uredbo Komisije št. 748/2013 z dne 2. avgusta 2013. Komisija je s Sklepom 2013/423/EU z dne 2. avgusta 2013 sprejela zavezo, ponujeno v okviru protidampinškega postopka v zvezi z uvozom fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic in rezin) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani. Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije Ni relevantno. 2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENE UČINKA Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi Zainteresirane strani, ki jih postopek zadeva, so imele možnost, da med preiskavo zagovarjajo svoje interese v skladu z določbami osnovne uredbe. Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj Strokovno mnenje ni bilo potrebno. Ocena učinka Ta predlog je posledica izvajanja osnovne uredbe. Osnovna uredba ne predvideva splošne ocene učinka, vendar vsebuje izčrpen seznam pogojev, ki jih je treba oceniti. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA Povzetek predlaganih ukrepov Komisija je uvedla začasne protidampinške dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic in rezin) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani in naknadno sprejela zavezo, ponujeno v zvezi s tem uvozom. Priloženi predlog uredbe Sveta temelji na dokončnih ugotovitvah, ki so potrdile obstoj dampinga, ki povzroča škodo, in dejstvu, da uvedba ukrepov ni v nasprotju s splošnimi interesi Unije. Čeprav je bil obseg izdelka v zaključni fazi spremenjen (z izključitvijo rezin iz obsega izdelka) in so bile končne stopnje dajatev nekoliko popravljene, so bile začasne ugotovitve fna splošno potrjene. Zaveza naj bi se predvidoma uporabljala v obdobju veljavnosti začasnih in dokončnih ukrepov. Zato se predlaga, da Svet sprejme priloženi predlog uredbe, ki ga je treba objaviti najpozneje do 5. decembra 2013. Pravna podlaga Ta predlog se nanaša na uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti. Načelo subsidiarnosti Predlog je v izključni pristojnosti Evropske unije. Načelo subsidiarnosti se zato ne uporablja. Načelo sorazmernosti Predlog je skladen z načelom sorazmernosti iz naslednjih razlogov. Oblika ukrepanja je opisana v navedeni osnovni uredbi in ne dopušča odločanja na nacionalni ravni. Navedba o načinu zmanjšanja finančne in upravne obremenitve Unije, nacionalnih vlad, regionalnih in lokalnih organov, gospodarskih subjektov in državljanov ter o njeni sorazmernosti s ciljem predloga se ne uporablja. Izbira instrumentov Predlagani instrumenti: uredba. Druga sredstva ne bi bila primerna iz naslednjega razloga. Osnovna uredba ne določa drugih možnosti. 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE Predlog ne vpliva na proračun Unije. 2013/0369 (NLE) Predlog IZVEDBENA UREDBA SVETA o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti[1] („osnovna uredba“), in zlasti člena 9(4) in člena 14(1) Uredbe, ob upoštevanju predloga, ki ga je po posvetovanju s svetovalnim odborom predložila Evropska komisija („Komisija“), ob upoštevanju naslednjega: A. POSTOPEK 1. Začasni ukrepi (1) Evropska komisija („Komisija“) je z Uredbo (EU) št. 513/2013[2] („začasna uredba“) uvedla začasno protidampinško dajatev na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic in rezin) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske („LRK“ ali „zadevna država“) ali ki so od tam poslani. (2) Preiskava je bila uvedena na podlagi pritožbe, ki jo je 25. julija 2012 vložilo združenje EU ProSun („pritožnik“) v imenu proizvajalcev, ki predstavljajo več kot 25 % celotne proizvodnje Unije fotonapetostnih modulov in njihovih ključnih sestavnih delov iz kristalnega silicija. Pritožba je vsebovala dokaze prima facie o dampingu navedenega izdelka in o znatni škodi, ki je zaradi tega nastala, kar je zadostovalo za utemeljitev začetka preiskave. 2. Registracija (3) Kot je navedeno v uvodni izjavi (3) začasne uredbe, je Komisija na podlagi zahtevka pritožnika, podprtega z zahtevanimi dokazili, 1. marca 2013 sprejela Uredbo (EU) št. 182/2013[3] o registraciji uvoza fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic in rezin) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani, ki se uporablja od 6. marca 2013. Začasna uredba je ustavila registracijo uvoza za namene protidampinške preiskave v skladu s členom 14(5) osnovne uredbe, saj je začasna protidampinška dajatev zagotovila zaščito proti dampinškemu uvozu. (4) Nekatere zainteresirane strani so trdile, da je odločitev o registraciji uvoza neutemeljena, saj pogoji niso bili izpolnjeni v skladu s členom 14(5) osnovne uredbe. Vendar pa te trditve niso bile utemeljene ali niso temeljile na dejanskih dokazih. V času sprejetja sklepa o registraciji uvoza je imela Komisija za upravičenost potrebe po registraciji uvoza zadostne dokaze prima facie, zlasti močno povečanje v smislu absolutnega uvoza, pa tudi v smislu tržnega deleža. Trditve v zvezi s tem je bilo zato treba zavrniti. 3. Sprejetje zaveze glede začasnih dajatev (5) S Sklepom Komisije 2013/423/EU z dne 2. avgusta 2013[4] je Komisija sprejela zavezo, ki so jo ponudili proizvajalci izvozniki skupaj s kitajsko gospodarsko zbornico za izvoz in uvoz strojev in elektronskih izdelkov („CCCME“). 4. Naknadni postopek (6) Po razkritju bistvenih dejstev in premislekov, na podlagi katerih je bila sprejeta odločitev za uvedbo začasnih protidampinških ukrepov („začasno razkritje“), so kitajska vlada in več zainteresiranih strani predložili pisna stališča v zvezi z začasnimi ugotovitvami. Stranem, ki so zahtevale zaslišanje, je bila ta možnost odobrena. Združenje za cenovno dostopno sončno energijo (Association for Affordable Solar Energy – „AFASE“), ki zastopa uvoznike, gospodarski subjekti, ki so nižje ali višje v prodajni verigi, in en uvoznik sta zahtevala zaslišanje v navzočnosti pooblaščenca za zaslišanje iz Generalnega direktorata za trgovino, ki jima je bilo odobreno. (7) Komisija je nadaljevala z zbiranjem in preverjanjem vseh informacij, ki so bile po njenem mnenju potrebne za oblikovanje dokončnih ugotovitev. Po proučitvi ustnih in pisnih pripomb, ki so jih predložile zainteresirane strani, so bile začasne ugotovitve po potrebi ustrezno spremenjene. (8) Poleg tega so bili v prostorih naslednjih družb opravljeni preveritveni obiski: (i) gospodarski subjekti, ki so nižje v prodajni verigi – Jayme de la Costa, Pedroso, Portugalska, – Sunedison Spain Construction, Madrid, Španija; (ii) neodvisni svetovalec – Europressedienst, Bonn, Nemčija. (9) Združenje AFASE je izrazilo dvom o pravni podlagi za obisk, opravljen v prostorih družbe Europressedienst, in trdilo, da ta družba ni zainteresirana stran v tej preiskavi in se zato člen 16 osnovne uredbe zanjo ne uporablja. Kot je navedeno v uvodnih izjavah (99) in (120) začasne uredbe, je Europressedienst zagotovila informacije o makroekonomskih kazalnikih. Pojasnjeno je, da je Komisija opravila preveritev na kraju samem v prostorih družbe Europressedienst zaradi načela dobrega upravljanja, da bi preverila zanesljivost in točnost podatkov, s katerimi je Komisija utemeljila svoje ugotovitve. (10) Kitajska vlada je ponovno trdila, da so bile njene pravice do obrambe glede dostopa do dokumentacije, ki je na voljo za pregled zainteresiranim stranem, kršene, ker (i) v nezaupnih dokumentih ni bilo informacij, ne da bi bili pri tem navedeni „dober razlog“ ali dovolj podrobni povzetki oziroma izjemoma razlogi, zakaj nezaupen povzetek ni naveden, (ii) je manjkala nezaupna različica odziva na celotni vprašalnik proizvajalca Unije, (iii) so bile zamude pri dostopnosti nezaupnih različic odzivov na vprašalnik proizvajalcev Unije za zainteresirane strani prevelike. (11) (i) Glede trditve o manjkajočih informacijah v dokumentaciji, ki je bila na voljo, zainteresirana stran ni natančno navedla, na katere informacije se sklicuje. (ii) Njena trditev, da nezaupna različica odziva na celotni vprašalnik ni bila na voljo, je napačna. (iii) Glede zamud pri dostopnosti nezaupnih odzivov na vprašalnik vzorčenih proizvajalcev Unije je bilo zadevni strani pojasnjeno, da so bili vprašalniki nezaupnemu spisu dodani šele po pregledu njihove popolnosti in razumnosti povzetkov. Da se zagotovi proizvajalcem Unije pravica do anonimnosti, je bilo tudi preverjeno, da nezaupne različice vprašalnikov niso razkrivale identitete zadevnega proizvajalca Unije. V nekaterih primerih so morale strani svoje predložene nezaupne različice zato ustrezno popraviti, da so postale na voljo drugim zainteresiranim stranem. (12) Vsekakor se šteje, da to nikakor ni vplivalo na pravico do obrambe zainteresiranih strani. Komisija je vsem zainteresiranim stranem dala možnost, da se pravočasno odzovejo na informacije iz dokumentacije, ki je na voljo za pregled, da bi se njihove utemeljene in upravičene pripombe lahko upoštevale pred sprejetjem sklepov v preiskavi. Zainteresirana stran je imela možnost predložiti pripombe glede vprašalnika vzorčenih proizvajalcev Unije tudi po začasnem in dokončnem razkritju. Čeprav so razkritja in dostop do dokumentacije, ki je bila zainteresiranim stranem na voljo za pregled, temeljila na različnih pravnih določbah, so imele zainteresirane strani dovolj priložnosti za predložitev pripomb na vse informacije, ki so jih vse strani dale na razpolago za preiskavo. Zato je bilo treba to trditev zavrniti. (13) Vse zainteresirane strani so bile obveščene o bistvenih dejstvih in premislekih, na podlagi katerih se je nameravala priporočiti uvedba dokončne protidampinške dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristal‏nega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani, ter dokončno pobiranje zneskov, zavarovanih z začasno dajatvijo („dokončno razkritje“). Za vse strani je bil določen rok, v katerem so lahko predložile pripombe k dokončnemu razkritju. (14) Pripombe, ki so jih predložile zainteresirane strani, so bile obravnavane in po potrebi upoštevane. 5. Sprejetje zaveze glede dokončnih dajatev (15) Komisija je po dokončnem razkritju prejela spremenjeno ponudbo za zavezo proizvajalcev izvoznikov skupaj s CCCME, ki zajema tudi vzporedno protisubvencijsko preiskavo. Komisija je potrdila sprejetje navedene zaveze s Sklepom Komisije 2013/XXX/EU z dne XX. decembra 2013. 6. Strani, ki jih postopek zadeva (a) Vzorčenje proizvajalcev Unije (16) Po uvedbi začasnih ukrepov so nekatere zainteresirane strani ponovno poudarile, da zaradi pretirane uporabe zaupnosti ne morejo podati pripomb o izbiri vzorca proizvajalcev Unije in zato ne morejo ustrezno uveljavljati svojih pravic do obrambe. Komisija je to vprašanje že obravnavala v uvodni izjavi (9) začasne uredbe. Ker v zvezi s tem niso bile predložene nobene nove informacije, se sklepne ugotovitve v uvodni izjavi (9) začasne uredbe potrdijo. (17) Kitajska vlada je ponovila svojo trditev, da uporaba zaupnosti imen pritožnikov in vzorčenih proizvajalcev Unije ni upravičena. Kot je že navedeno v uvodni izjavi (9) začasne uredbe, so proizvajalci Unije zahtevali, naj njihova imena ostanejo zaupna zaradi nevarnosti povračilnih ukrepov. Komisija je menila, da so te zahteve dovolj utemeljene, da se upoštevajo. Informacij, predloženih Komisiji za utemeljitev nevarnosti povračilnih ukrepov, ni mogoče razkriti tretjim stranem, saj bi takšno razkritje onemogočilo namen zahteve po zaupnosti. Po poročanju kitajske vlade v primeru, da je proizvajalec Unije ponovno ocenil svoj položaj in razkril svojo identiteto z izpolnjeno vlogo za zadevo Sodišča proti začasni uredbi, razloga za razkritje informacij, na podlagi katerega je bila anonimnost odobrena, ni več, saj je bila identiteta razkrita. (18) Po začasnem razkritju je ena zainteresirana stran ponovno poudarila, da informacije, na katerih je temeljila izbira vzorca, niso bile zanesljive, vendar ni zagotovila nobenih novih dokazov v zvezi s tem. Ta trditev je bila zato zavrnjena. (19) Po dokončnem razkritju je CCCME ponovno ponovil svoje argumente glede metode, uporabljene za izbiro začasnega vzorca proizvajalcev Unije. Trdi zlasti, da institucije niso upoštevale 120 proizvajalcev. Komisija je to vprašanje že obravnavala v uvodni izjavi (9) začasne uredbe. Institucije so preverile dejavnosti družb iz navedenega seznama. Izkazalo se je, da navedeni seznam vključuje zlasti monterje, distributerje, povezane uvoznike in proizvajalca izvoznika iz Kitajske, Tajvana in Indije. Zato ni ustrezno dokazoval, da so institucije spregledale znatno število proizvajalcev Unije. CCCME prav tako ni nasprotoval celotni proizvodni Unije s posredovanjem alternativnih številk, prav tako ni posredovala dokazov, da je bila reprezentativnost vzorca lahko prizadeta, saj ne bi bil nihče od domnevnih dodatnih proizvajalcev Unije izbran v vzorec, če bi bilo to predloženo Komisiji. (20) Po izključitvi rezin iz opredelitve zadevnega izdelka in torej iz obsega te preiskave, kakor je navedeno v uvodni izjavi (32), je končni vzorec sestavljalo osem proizvajalcev Unije. Ker ni bilo nobenih drugih pripomb glede vzorčenja proizvajalcev Unije, se ugotovitve v uvodnih izjavah (7) do (10) začasne uredbe potrdijo, kakor so bile spremenjene zgoraj. (b) Vzorčenje nepovezanih uvoznikov (21) Kot je navedeno v uvodni izjavi (12) začasne uredbe, je Komisija po uvedbi začasnih ukrepov vzpostavila stik z dodatnimi uvozniki, ki so že sodelovali v preiskavi v začetni fazi z zagotavljanjem osnovnih informacij o svojih dejavnostih v obdobju preiskave, ki se nanašajo na izdelek v preiskavi, kot je določeno v obvestilu o začetku. Namen je bil ugotoviti, ali je vzorec nepovezanih uvoznikov mogoče povečati. Šest družb, uvrščenih med nepovezane uvoznike, ki trgujejo z zadevnim izdelkom (tj. z nakupi in nadaljnjo prodajo), se je javilo in bilo pripravljeno sodelovati v nadaljnji preiskavi. Pet od njih je odgovorilo v predpisanem roku. Od petih prejetih odgovorov so bili samo trije ustrezni in primerni za smiselno oceno. Na podlagi tega je bil vzorec nepovezanih uvoznikov razširjen in je zajemal štiri uvoznike za module, ki predstavljajo približno 2–5 % celotnega uvoza iz zadevne države. Glede na strukturo nepovezanih uvoznikov, ki so bili večinoma mala in srednje velika podjetja, vzorec, ki bi predstavljal večji delež, ni bil mogoč, saj so bili viri, ki so jih imele institucije na voljo, omejeni. (22) Ker ni bilo nobenih drugih pripomb glede vzorčenja nepovezanih uvoznikov, se uvodni izjavi (11) in (12) začasne uredbe, kakor sta bili zgoraj spremenjeni, potrdita. (c) Vzorčenje proizvajalcev izvoznikov (23) Po začasnem razkritju je več nevzorčenih družb predložilo pripombe, v katerih so trdile, da je njihov položaj drugačen od položaja vzorčenih družb. Trdile so, da bi se morale zato za njih uporabljati individualne stopnje dajatev v skladu s členom 17(3) osnovne uredbe. Vendar zaradi velikega števila sodelujočih družb (pogosto skupin družb) ni bilo mogoče posamično preiskati vseh družb. Zato za te družbe velja tehtano povprečje dajatve vzorčenih družb v skladu s členom 9(6). (24) Ker ni bilo nobenih drugih pripomb glede vzorčenja proizvajalcev izvoznikov, se uvodni izjavi (13) in (14) začasne uredbe potrdita. 7. Obdobje preiskave in obravnavano obdobje (25) Kot je navedeno v uvodni izjavi (19) začasne uredbe, je preiskava dampinga in škode zajela obdobje od 1. julija 2011 do 30. junija 2012 („obdobje preiskave“ ali „OP“). Proučitev trendov, pomembnih za oceno škode, je zajela obdobje od leta 2009 do konca obdobja preiskave („obravnavano obdobje“). B. ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK 1. Uvod (26) Kot je navedeno v uvodnih izjavah (20) do (49) začasne uredbe, zadevni izdelek, kot je začasno opredeljen, pomeni fotonapetostne module ali panele iz kristalnega silicija ter celice in rezine vrst, ki se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija, s poreklom iz LRK ali ki so od tam poslane. Celice in rezine so debeline največ 400 mikrometrov. Ta izdelek je trenutno uvrščen pod oznake KN ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 in ex 8541 40 90 („zadevni izdelek“). (27) Naslednje vrste izdelka so izključene iz opredelitve zadevnega izdelka: – solarni napajalniki, ki so sestavljeni iz manj kot šestih celic, so prenosni in z električno energijo napajajo naprave ali baterije, – tankoslojni fotonapetostni izdelki, – fotonapetostni izdelki iz kristalnega silicija, ki so trajno vgrajeni v električne naprave, kadar funkcija električnih naprav ni proizvodnja električne energije in kadar se te električne naprave napajajo z električno energijo, ki jo proizvedejo integrirane fotonapetostne celice iz kristalnega silicija. 2. Trditve v zvezi z obsegom izdelka 2.1. Izključitev rezin (28) Zainteresirane strani so po začasnem razkritju trdile, da bi bilo treba rezine odstraniti iz obsega izdelka, saj nimajo enakih osnovnih fizikalnih, kemičnih in tehničnih lastnosti kot celice in moduli. Poleg argumentov, predloženih v začasni fazi, sta bila po začasnem razkritju predložena dva dodatna argumenta v zvezi s tem. (29) Prvič, zainteresirane strani so trdile, da se rezine lahko uporabijo za druge namene kot za proizvodnjo celic, zlasti za proizvodnjo integriranih vezij in drugih mikro naprav. V zvezi s tem je treba opozoriti, da niso vse rezine vključene v obseg izdelka te preiskave, ki je omejena na „vrste rezin, ki se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija“, in da so navedene rezine „debeline do vključno 400 mikrometrov“. Rezine se vsekakor uporabljajo tudi drugje, vendar preiskava ni nikoli zajela rezin, ki se uporabljajo za proizvodnjo drugih izdelkov, kot so integrirana vezja. Poleg tega se proizvajalci, uvozniki ali uporabniki, ki so vključeni na trgu teh drugih vrst rezin, niso javili ali trdili, da se bo za njihove rezine uporabljala registracija ali začasne protidampinške dajatve. Zato se potrdi, da te druge vrste rezin niso zajete v obsegu izdelka te preiskave. To hkrati kaže, da rezine nimajo nujno enake končne uporabe kot celice in moduli. (30) Drugič, zainteresirane strani so trdile, da nepredelane rezine nimajo bistvenih električnih lastnosti, ki solarne celice in module ločijo od drugih izdelkov. Zlasti rezine ne morejo ustvarjati električne energije iz sončne svetlobe, kar je ključna funkcija solarnih celic in fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija. (31) Ta trditev se lahko sprejme. Po nadaljnjem preverjanju in v nasprotju z navedbo v uvodni izjavi (36) začasne uredbe, da imajo „moduli, celice in rezine enako končno uporabo, in sicer pretvarjanje sončne svetlobe v električno energijo“, rezina dejansko dobi funkcijo za ustvarjanje električne energije iz sončne svetlobe šele po tem, ko se predela v celico. (32) Zaradi različnih osnovnih fizikalnih in tehničnih lastnosti, določenih med preiskavo, med drugim funkcionalnosti ustvarjanja elektrike iz sončne svetlobe, je bilo sklenjeno, da bi bilo treba rezine na splošno izključiti iz opredelitve zadevnega izdelka in torej iz obsega te preiskave. 2.2. Ločeni preiskavi za celice in module (33) Zainteresirane strani so ponovno poudarile, da celice in moduli niso en sam izdelek in jih je zato treba oceniti ločeno, pri tem pa so predvsem ponovile argumente, ki so bili že obravnavani v uvodnih izjavah (27) do (39) začasne uredbe. V nasprotju z rezinami imajo celice in moduli enako osnovno lastnost, tj. zmožnost ustvarjanja elektrike iz sončne svetlobe. Ti argumenti so bili zato zavrnjeni. (34) Po dokončnem razkritju je proizvajalec trdil, da celice same ne morejo proizvajati elektrike. Za to bi jih bilo treba vgraditi v module. Vendar ima vsaka posamezna celica zmogljivost ustvarjati elektriko iz sončne svetlobe običajno v moči približno 4 W. Čeprav je ta moč nezadostna za večino namenov uporabe v napravah, ki potrebujejo združevanje več celic v module, to ne pomeni, da ima celica sama po sebi zmogljivost ustvarjanja elektrike. (35) Po dokončnem razkritju je en izvoznik trdil, da nezmožnost določanja normalne vrednosti za module na podlagi normalne vrednosti za celice, kot je opisana v uvodni izjavi (100), kaže, da se celice in moduli ne bi smeli šteti za en sam izdelek. (36) V zvezi s tem se ugotavlja, da pri večini protidampinških preiskav, vključno s to preiskavo, primerjava med normalnimi vrednostmi in izvoznimi cenami temelji na vrsti izdelka. To je posledica tega, da imajo zelo različne vrste izdelkov pogosto enake osnovne fizikalne, tehnične in/ali kemične lastnosti, zato vrste izdelkov z zelo različnimi stroški in cenami pogosto spadajo v opredelitev „zadevnega izdelka“. Čeprav ni mogoče določiti normalne vrednosti za določeno vrsto izdelka na podlagi normalne vrednosti druge vrste izdelka, to samo po sebi ne pomeni, da teh vrst izdelkov ni mogoče obravnavati kot en sam izdelek. Kot je opisano v uvodni izjavi (32), imajo celice in moduli enake osnovne fizikalne in tehnične lastnosti, med drugim funkcionalnost ustvarjanja elektrike iz sončne svetlobe. (37) Dodatno se je trdilo, da prilagajanje cen celic za določanje cen modulov ne bi smelo biti težavno, če bi bile celice in moduli en sam izdelek z manjšimi razlikami. V zvezi s tem se ugotavlja, da ni zahteve po le manjših razlikah med različnimi vrstami zadevnega izdelka. Prav nasprotno, zadostuje, da imajo različne vrste zadevnega izdelka enake osnovne fizikalne, tehnične in/ali kemične lastnosti. V tem primeru to velja za module in celice, med drugim funkcionalnost ustvarjanja elektrike iz sončne svetlobe. (38) Ista zainteresirana stran je še naprej trdila, da celice niso le še ena vrsta modula, ampak popolnoma drug izdelek. Celica je dejansko ključni sestavni del modula. Kot ključni sestavni del, celica nedvomno ni „popolnoma drug izdelek“, saj imajo moduli in celice enako osnovno značilnost ustvarjanja elektrike iz sončne svetlobe, kot je navedeno v uvodni izjavi (32). (39) Ista stran je prav tako trdila, da se je po izbiri vzorcev za proizvajalce Unije in kitajske izvoznike upoštevala razlika med celicami in moduli. Zato je treba določiti različne stopnje dajatev za module in celice. V zvezi s tem je potrjeno, da se je pri vzorčenju proizvajalcev Unije in kitajskih proizvajalcev razlika med moduli in celicami dejansko upoštevala, kot je navedeno v uvodnih izjavah (10) in (14) začasne uredbe. Vendar je bilo to narejeno samo zato, da se zagotovi reprezentativnost vzorca in ne pomeni, da se celice in moduli ne bi smeli šteti za en sam zadevni izdelek ali da je treba zanje določiti ločene stopnje dajatev. Za zagotovitev, da je bil vzorec reprezentativen za vse vrste izdelka, je bilo ločevanje med celicami in moduli pri izbiri vzorca dejansko pomembno. Zaradi določene negotovosti glede vprašanja, ali se celice in moduli štejejo za en ali za dva ločena izdelka, je bilo treba zagotoviti reprezentativnost za oba morebitna rezultata. (40) Poleg tega se je trdilo, da je uvodna izjava (100), v kateri je navedeno, da so stroški predelavi za module bistveni, v nasprotju z uvodno izjavo (32) začasne uredbe, v kateri je navedeno, da dodana vrednost ni koncentrirana v določeni stopnji proizvodnega procesa. V zvezi s tem se opozarja, da je v uvodni izjavi (100) pojasnjeno tudi, da razlika v stroških med celicami in moduli znaša 34 %, kar pomeni, da 66 % vrednosti modulov izhaja iz celic. Zato se je sklenilo, da dodana vrednost ni koncentrirana v določeni stopnji proizvodnega procesa. (41) Proizvajalci izvozniki so trdili, da naj bi dejstvo, da zaveza uvaja različne minimalne uvozne cene in obsege za celice in module, potrjevalo, da gre za dva različna izdelka, za katera se zahtevata dve različni preiskavi. Vendar so različne minimalne uvozne cene le znak, da so celice in moduli različni skupini vrst izdelka, ki se prodajajo po različnih cenah. Zato je treba določiti različne cene, da so minimalne uvozne cene smiselne. (42) Prav tako dejstvo, da so celice in moduli različni skupini vrst izdelka, samo po sebi za opredelitev zadevnega izdelka ni tako pomembno. Za opredelitev zadevnega izdelka zadostuje, da imajo izdelki skupne osnovne značilnosti in končne uporabe, kar za module in celice velja, kot je opisano v uvodnih izjavah (32) in (48). (43) Kitajska vlada je trdila, da ocena v zvezi z določitvijo, ali so celice in moduli en sam izdelek, ne obravnava številnih meril, ki jih je opredelil pritožbeni organ v zadevi ES – azbest[5]. Vendar se ta merila se uporabljajo za opredelitev „podobnega izdelka“ in ne zadevnega izdelka. Povedano drugače, ta merila se morajo uporabljati za opredelitev podobnega izdelka, na primer podobnega izdelka, proizvedenega v industriji Unije, ki se nato primerja z zadevnim izdelkom, ki so ga izvozili kitajski proizvajalci izvozniki. Ta merila niso primerna za opredeljevanje zadevnega izdelka. Kakor koli, instituciji ugotavljata, da uporaba meril, uporabljenih v zadevi ES – azbest, pri opredelitvi zadevnega izdelka v zadevnem primeru ne bi vodila k drugačnemu izidu. Prvo in drugo merilo (lastnosti, narava in kakovost oziroma končne uporabe) sta enaki merilu glede fizikalnih, kemičnih in tehničnih lastnosti ter končnih uporab iz prejšnjih uvodnih izjav. Tretje merilo (okus in navada potrošnikov) za zadevni primer ni uporabno, saj so celice ključni del modulov; glede četrtega merila (tarifna uvrstitev) je treba opozoriti, da se lahko prav tako celice kot tudi moduli navedejo pod carinsko oznako 8541 40 90, medtem ko carinske oznake pod oznako 8501 veljajo za električne generatorje na splošno in ne posebej za solarne izdelke. (44) Druge zainteresirane strani so trdile, da naj bi objektivna uporaba meril, ki jih je razvilo Sodišče v prejšnjih zadevah[6], vodila k sklepu, da so moduli in celice različni izdelki. V zvezi s tem je treba opozoriti, da je Sodišče le navedlo številna merila, ki se jih lahko upošteva, vendar vseh ni treba uporabljati v vseh zadevah, saj nekatera od njih morda niso ustrezna. Ta merila so bila ocenjena v uvodnih izjavah od (27) do (39) začasne uredbe, kjer je bilo ugotovljeno, da številna merila niso ustrezna za zadevni primer. Tudi v zadevi Brosmann je ocena, ali različne vrste čevljev pripadajo k „zadevnemu izdelku“, temeljila le na treh merilih, ki so bila ustrezna za ta primer. Ker zainteresirane strani niso pojasnile, zakaj bi objektivna uporaba meril vodila k sklepu, da so moduli in celice različni izdelki, argumenta ni mogoče sprejeti. (45) Opozoriti je treba tudi, da imajo celice in moduli enake osnovne končne uporabe, in sicer se prodajajo za integracijo v solarne fotonapetostne sisteme. Delovanje modulov je neposredno povezano z delovanjem celic, kot je navedeno v uvodni izjavi (28) začasne uredbe. (46) Ena zainteresirana stran je trdila, da se z izključitvijo rezin iz obsega izdelkov in zaradi precejšnje predelave, ki je potrebna za proizvodnjo modulov iz celic, izpodbija argument, da imajo celice in moduli enake končne uporabe. Trdilo se je tudi, da ocena glede enakih končnih uporab modulov in celic temelji na domnevi, da se za rezine, module in celice uporablja enak proizvodni proces. (47) Sklep, da ocena glede enakih končnih uporab modulov in celic temelji na proizvodnem procesu, je napačen. Čeprav obe trditvi izhajata iz uvodne izjave (36) začasne uredbe, to ne pomeni, da en sklep temelji na drugi domnevi. Besedna zveza „poleg tega“, ki loči obe trditvi, jasno kaže, da druga trditev ne temelji na prvi. Prav tako naj bi navedeni trditvi obravnavali ločena vprašanja pod naslovom „Končna uporaba in medsebojna zamenljivost“. Prva trditev glede proizvodnega procesa obravnava zamenljivost, druga pa končno uporabo. Osnovna domneva, da ocena glede enakih končnih uporab modulov in celic temelji na domnevi, da se za rezine, module in celice uporablja enak proizvodni proces, je zato napačna. (48) Glede dejanske končne uporabe celic in modulov zainteresirane strani ne oporekajo, da se moduli in celice prodajajo za integracijo v solarne fotonapetostne sisteme. Sklep, da imajo moduli in celice enako končno uporabo, je zato potrjen. 2.3. Mono- in polikristalne celice (49) Ena zainteresirana stran je trdila, da se monokristalne celice v Uniji ne proizvajajo in da njen izvoz takšnih celic ne tekmuje z industrijo Unije. Vendar je preiskava pokazala, da se monokristalne celice v Uniji proizvajajo. Ta trditev je bila zato zavrnjena. V vsakem primeru je Splošno sodišče v zadevi Brosmann navedlo, da „odsotnost proizvodnje Skupnosti določene vrste izdelka ni odločilnega pomena“. 2.4. Stavek „ki so od tam poslani“ (50) Zainteresirane strani so trdile, da razširitev obsega preiskave na izdelke, „ki so od tam poslani“ (iz LRK), medtem ko je bila preiskava uvedena le proti izdelkom s poreklom iz LRK, ni bila utemeljena. (51) Vendar pa je bilo blago, ki je poslano iz LRK, zajeto že v začetni fazi. V točki 5 obvestila o začetku[7] je navedeno, da „so družbe, ki dobavljajo zadevni izdelek iz Ljudske republike Kitajske, a so mnenja, da del ali celo celoten izvoz po carinskem poreklu ne izvira iz Ljudske republike Kitajske, pozvane, da se javijo v preiskavi in predložijo ustrezne informacije “. Zato je jasno, da so vse družbe, ki pošiljajo blago iz LRK, lahko sodelovale v tej preiskavi. Ker izdelek v preiskavi pogosto vključuje sestavne dele in dele iz različnih držav, je bilo v točki 5 obvestila o začetku določeno, da „se lahko sprejmejo posebne določbe“ za reševanje tega vprašanja. (52) Zato se šteje, da so bili vsi gospodarski subjekti, ki jih preiskava zadeva, ustrezno obveščeni o možnosti, da se sprejmejo posebne določbe v zvezi z blagom, ki se pošilja iz LRK, če je to primerno, in povabljeni k sodelovanju v preiskavi. Zato obseg preiskave ni bil razširjen na izdelke, „ki so poslani iz LRK“, saj so bili vključeni že od samega začetka. (53) Po razkritju so zainteresirane strani trdile, da je bila preiskava ne glede na določbe iz obvestila o začetku iz uvodne izjave (51) omejena na blago s poreklom iz LRK in ni ocenjevala vpliva blaga, poslanega iz LRK. (54) V zvezi s tem je bilo ugotovljeno, da so bili za zagotovitev ocene med preiskavo vsega blaga, poslanega iz LRK, in ne le blaga s poreklom iz LRK, sprejeti naslednji ukrepi: · Vse družbe, ki pošiljajo zadevni izdelek iz LRK, so bile pozvane v preiskavi, naj se javijo, ne glede na poreklo blaga. · V Prilogi A obvestila o začetku so bili izvozniki pozvani, naj posredujejo informacije za vse izdelke, ki jih je družba proizvedla. Te informacije niso bile omejene na blago s poreklom iz LRK. · Na podlagi teh informacij, ki so vsebovale vse izvoze v EU, ne glede na poreklo blaga, je bil izbran reprezentativen vzorec. · Vzorčeni proizvajalci so prejeli vprašalnik za „proizvajalce izvoznike v Evropsko unijo“, LRK pa se je navajala kot „zadevna država“ in ne država porekla. Zato je bilo jasno, da bo vse blago, ne glede na poreklo, preiskano. (55) Na podlagi tega se sklene, da je preiskava zajela vse blago s poreklom iz LRK ali ki je od tam poslano, in da ugotovitve preiskave, vključno z dampingom in škodo zajemajo vse blago s poreklom iz LRK ali od tam poslano. (56) Po dokončnem razkritju so zainteresirane strani trdile, da je pritožba vsebovala le dokaze prima facie glede uvoza solarnih panelov s poreklom iz LRK in ne blaga, poslanega iz LRK. V zvezi s tem je treba pojasniti, da je pritožba dejansko vsebovala blago „iz LRK“, kar je mogoče videti na naslovnici, ki jo predložil vlagatelj z žigom. Pred to stranjo je še ena stran v dokumentaciji, ki res vsebuje besedilo „s poreklom iz Ljudske republike Kitajske“. Vendar ta primer ni bil del dokumentacije, ki jo je predložil pritožnik, ampak so ga službe Komisije dodale kot naslovnico, na kateri niso ponovile naslova pritožbe, ampak so uporabile ime preiskave. Zato se meni, da je pritožba zajela vse blago iz LRK, ne glede na to, ali je bilo s poreklom iz LRK ali ne. (57) Kitajski proizvajalci izvozniki so še nadalje trdili, da ni mogoče pričakovati, da bi proizvajalci izvozniki iz tretjih držav vedeli, da bodo tudi njihovi izdelki lahko del preiskave. V zvezi s tem je bilo ugotovljeno, da se ukrepi ne uporabljajo za blago v tranzitu v smislu člena V GATT. Zato ukrepi na proizvajalce izvoznike brez dejavnosti v LRK ne bodo vplivali. Prav tako noben proizvajalec izvoznik v tretjih državah ni javil, da bi za izdelke, ki jih izvažajo, veljale protidampinške dajatve. (58) Isti proizvajalci izvozniki so trdili, da proizvajalci iz tretjih držav niso bili pozvani, naj se javijo in niso imeli priložnosti pokazati, da njihovi izdelki niso dampinški. Institucije menijo, da ukrepi na navedene proizvajalce izvoznike brez dejavnosti v LRK niso vplivali, saj bi bilo njihovo blago, če bi bilo poslano iz LRK, v tranzitu. Vsi drugi proizvajalci izvozniki so bili v obvestilu o začetku obveščeni, da so njihove dejavnosti del preiskave. (59) Kitajska vlada je trdila, da se ta člen v tej zadevi ne more uporabljati, čeprav člen 1(3) osnovne uredbe omogoča odstopanje od načela, da je država izvoznica država porekla. V podporo temu argumentu trdi, da ni popolne analize, ali je država izvoznica lahko država posrednica. Institucije se ne strinjajo s to razlago člena 1(3) osnovne uredbe. Nobena zainteresirana stran ne nasprotuje temu, da je v LRK proizvodnja velika. Ali je LRK država porekla končnih izdelkov, je odvisno od več dejavnikov. Analiza dampinga, škode, vzročne zveze in interesa Unije, ki so jo izvedle institucije, kaže na to proizvodnjo, ne glede na vprašanje, ali ima končan izvožen izdelek carinsko poreklo v LRK. Ker je bilo veliko znakov, da se ne bi vsi izdelki, ki so bili vsaj deloma proizvedeni v LRK, obravnavali, kot da imajo carinsko poreklo v LRK, so se institucije odločile, da je bilo treba zajeti tudi izdelke, pri katerih je LRK le država posrednica. (60) Kitajska vlada je poleg tega trdila, da ni primerljive cene za solarne panele v LRK, saj nobenemu kitajskemu izvozniku ni bil dodeljen TGO, zato se LRK ne more uporabljati kot država posrednica. Vendar v tej zadevi se opozarja, da so trije pogoji iz člena 1(3) osnovne uredbe navedeni le kot primeri in da vsi pogoji niso relevantni v vseh primerih. V tej zadevi je bilo treba primerljivo ceno določiti v primerljivi državi, saj nobenemu kitajskemu izvozniku ni bil dodeljen TGO, ta primerljiva cena pa je enaka ne glede na to, ali se LRK obravnava kot država porekla ali država posrednica. Zato je vprašanje, ali v „navedeni državi“ je primerljiva cena, nepomembna, saj v tej zadevi primerljiva cena ni bila določena v „navedeni državi“, temveč v primerljivi državi. 2.5. Solarni napajalniki (61) Po začasnem razkritju so zainteresirane strani trdile, da je opredelitev „solarni napajalniki, ki so sestavljeni iz manj kot šestih celic“, preozka in jo je treba razširiti na izdelke s podobno funkcijo, ki v tej opredelitvi niso zajeti, kot so izdelki podobne velikosti, ki uporabljajo večje število manjših celic. (62) Poleg tega so zainteresirane strani trdile, da je opredelitev „fotonapetostni izdelki iz kristalnega silicija, ki so trajno vgrajeni v električne naprave“ prav tako preozka, saj izključuje samo popolne električne naprave, medtem ko solarni sestavni deli za integracijo v električne naprave niso nujno izključeni. (63) Analiza navedenih argumentov je res pokazala, da je glede izključitve takšnih izdelkov bolj primerno dodati merilo na podlagi tehničnega standarda. Zlasti je bilo ugotovljeno, da opredelitve naslednjega standarda ustrezneje opredeljujejo izdelke, ki jih je treba izključiti iz področja uporabe ukrepov: mednarodni standard IEC 61730-1, razredi uporabe, razred C: Omejena napetost, omejena uporaba energije (str. 13)[8]. (64) Po dokončnem razkritju so bile prejete pripombe glede izključitve na podlagi zgoraj navedenega mednarodnega standarda. Trdilo se je, da bi bilo namesto sklicevanja na standard izključitev bolj primerno opredeliti na podlagi izhodne napetosti in izhodne moči, kot „module ali panele z najvišjo izhodno napetostjo 50 V DC in z najvišjo izhodno močjo 50 W z le neposredno uporabo kot polnilniki baterije v sistemih z enakimi lastnostmi napetosti in moči“. To trditev je mogoče sprejeti in izključitev je nazadnje določena v skladu s to opredelitvijo. 2.6. Strešno integrirani solarni moduli (65) Druga zainteresirana stran je trdila, da je treba strešno integrirane solarne module izključiti iz obsega preiskave, saj združujejo funkcionalnost solarnega modula s funkcionalnostjo strešnika ali skrilavca. Zato niso neposredno zamenljivi s standardnimi solarnimi moduli. (66) Vendar je preiskava pokazala, da morajo standardni moduli in strešno integrirani solarni moduli izpolnjevati iste standarde za električne naprave. Poleg tega kljub temu, da strešno integriranih solarnih modulov ni mogoče enostavno nadomestiti s standardnimi moduli, jih je mogoče nadomestiti s kombinacijo standardnih modulov in strešnikov oziroma strešne kritine. Zato imajo ti izdelki enako osnovno tehnično lastnost proizvajanja električne energije iz sončne svetlobe. Dodana funkcionalnost (ki je sicer zagotovljena s strešnim materialom) se ni štela za bistveno in ne zadostuje za izločitev strešno integriranih solarnih modulov iz obsega izdelka. (67) Po dokončnem razkritju je ista zainteresirana stran trdila, da odsotnost dvojne zamenljivosti med strešno integriranimi solarnimi moduli in standardnimi solarnimi moduli pomeni, da je treba strešno integrirane solarne module izključiti iz obsega ukrepov, in se pri tem sklicevala na primer v zvezi z obutvijo[9] na splošno ter zlasti na obutev „STAF“. Vendar so bili razlogi za izključitev obutve STAF številni in odsotnost dvojne zamenljivosti same po sebi za Splošno sodišče v zadevi Brosmann[10] ni bil zadosten razlog, kar potrjuje, da se lahko zelo različni izdelki, na primer mestni in pohodniški čevlji, kljub razlikam štejejo za zadevni izdelek v eni sami protidampinški preiskavi. (68) Zainteresirana stran je trdila, da naj bi odsotnost proizvodnje v Uniji in dejstvo, da ima zainteresirana stran pravice intelektualne lastnine, potrjevala inovativnost in drugačnost strešno integriranih solarnih modulov. Glede primera v zvezi z obutvijo, ki jo je omenila zainteresirana stran, pa je Splošno sodišče v zadevi Brosmann navedlo, da „odsotnost proizvodnje Skupnosti navedene vrste obutve in obstoj patenta nista odločilna dejavnika“[11]. Zato se je obutev, narejena s patentirano tehnologijo, v navedenem primeru štela za zadevni izdelek. (69) Zainteresirana stran je prav tako trdila, da je treba strešno integrirane solarne module izključiti iz opredelitve zadevnega izdelka, saj se prodajajo po znatno višji ceni kot standardni moduli. Tudi v primeru v zvezi z obutvijo je bila obutev STAF nad določeno ceno izključena iz opredelitve zadevnega izdelka. V zvezi s tem je bilo ugotovljeno, da strešno integrirani solarni modul združuje funkcionalnost solarnega modula in funkcionalnost strešnika ali skrilavca, kot je navedeno v uvodni izjavi (66). Neposredna primerjava cen je zato brezpredmetna, saj dodana funkcionalnost seveda vodi k višjim cenam. (70) V odgovoru na ta argument je zainteresirana stran trdila, da bi se bilo na podlagi teh argumentov nemogoče sklicevati na razlike v cenah kot dodatnega znaka, ki bi zadostoval za izločitev iz obsega izdelkov. Vendar je ta razlaga preveč daljnosežna. Prejšnja uvodna izjava navaja le, da v tem določenem primeru, kjer strešno integrirani moduli združujejo funkcionalnost zadevnega izdelka in še enega izdelka (v tem primeru strešnika ali skrilavca), cena seveda ni pomembna. To vsekakor ne pomeni, da v drugih primerih razlika v cenah ne more biti uporaben kazalec za določanje, ali se izdelek izključi iz opredelitve zadevnega izdelka. (71) Nazadnje, zainteresirana stran je trdila, da bi bilo treba njenemu dobavitelju strešno integriranih solarnih modulov odobriti dostop do minimalne cenovne zaveze. Vendar pa je videti, da zadevni kitajski izvoznik ni sodeloval v preiskavi in kot nesodelujoča stran ni upravičen do sodelovanja v zavezi. Te zahteve zato ni mogoče sprejeti. 3. Sklep (72) Glede na navedeno se obseg izdelka dokončno opredeli kot fotonapetostni moduli ali paneli iz kristalnega silicija ter celice, ki se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija, s poreklom iz LRK ali ki so od tam poslani, razen če so v tranzitu v smislu člena V GATT. Celice so debeline največ 400 mikrometrov. Ta izdelek je trenutno uvrščen pod oznake KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 in ex 8541 40 90. (73) Naslednje vrste izdelka so izključene iz opredelitve zadevnega izdelka: – solarni napajalniki, ki so sestavljeni iz manj kot šestih celic, so prenosni in z električno energijo napajajo naprave ali baterije, – tankoslojni fotonapetostni izdelki, – fotonapetostni izdelki iz kristalnega silicija, ki so trajno vgrajeni v električne naprave, kadar funkcija električnih naprav ni proizvodnja električne energije in kadar se te električne naprave napajajo z električno energijo, ki jo proizvedejo integrirane fotonapetostne celice iz kristalnega silicija, – moduli ali paneli z izhodno napetostjo, ki ne presega 50 V pri enosmernem toku, in izhodno močjo, ki ne presega 50 W, namenjeni izključno za neposredno polnjenje baterij v sistemih z enakimi značilnostmi glede napetosti in moči. (74) Po izključitvi rezin je bila analiza spremenjena z izključitvijo podatkov in analize v zvezi z rezinami, če ni bilo določeno drugače. Glede na to, da so rezine predstavljale le majhen delež uvoza zadevnega izdelka v Uniji (približno 2 % vrednosti) med OP, se šteje, da je imela izključitev rezin zanemarljiv vpliv na ugotovitve ali pa nanje sploh ni vplivala. Obravnavane so bile vse pripombe zainteresiranih strani, vendar se je izključilo vsako sklicevanje na rezine, tudi če je bilo izpostavljeno. Zato se vsa sklicevanja na rezine in povezani podatki v zvezi z rezinami, navedeni v uvodnih izjavah začasne uredbe, ne uporabljajo več, tudi če se zadevne uvodne izjave potrdijo s to uredbo. (75) Zato se začasni sklepi, kot so spremenjeni na podlagi uvodnih izjav (26) do (74), dokončno potrdijo. Za namene tega postopka in v skladu z običajno prakso se zato šteje, da so vse vrste zadevnega izdelka en sam izdelek. C. DAMPING 1. LRK 1.1. Tržnogospodarska obravnava (TGO) (76) Po začasnem razkritju so zainteresirane strani trdile, da je bila TGO določena prepozno, tj. po koncu trimesečnega obdobja iz člena 2(7)(c) osnovne uredbe, in da je treba preiskavo zato takoj zaključiti. (77) V zvezi s tem so navedene strani trdile, da je sprememba osnovne uredbe[12], ki naj bi podaljšala rok določitve TGO na osem mesecev, začela veljati šele po izteku trimesečnega roka, ki se je uporabljal pred tem. Sprememba naj bi veljala samo za prihodnje in tekoče preiskave, pri katerih se rok za določitev TGO takrat še ni iztekel. (78) Vendar pa člen 2 spremenjene osnovne uredbe jasno določa: „[t]a uredba se od 15. decembra 2012 uporablja za vse nove in vse tekoče preiskave“. Ta člen ali celo celotna uredba ne vsebuje omejitve „pri katerih se rok za določitev TGO takrat še ni iztekel“, ki so jo navedle zainteresirane strani. Zato te trditve ni mogoče sprejeti. (79) Po dokončnem razkritju je več zainteresiranih strani ponovilo svojo trditev, da je bila TGO določena prepozno, pri tem pa niso izpodbijale dejstva, da se sprememba osnovne uredbe iz uvodne izjave (78) uporablja za „vse tekoče preiskave“, vključno s to preiskavo. Zato se je dokončno sklenilo, da TGO ni bila določena prepozno. (80) Po dokončnem razkritju je en izvoznik trdil, da se TGO ne bi smelo zavrniti, saj tri družbe, ki so leta 2011 prenehale poslovati, niso imele enega jasnega svežnja osnovnih računovodskih evidenc. Zlasti je bilo izraženo vprašanje, po katerem računovodskem standardu bi morala družba, ki je prenehala poslovati, vseeno pripraviti take računovodske evidence. (81) V zvezi s tem se opozarja, da računovodski standardi ne določajo, katere družbe morajo pripraviti računovodske izkaze, temveč opredeljujejo, kako naj se ti računovodski izkazi pripravijo. V primeru LRK je to „računovodski standard za gospodarske družbe: osnovni standard“, ki v členu 4 določa, da „družba pripravi finančna poročila“. To je obvezna zaveza, iz katere družbe, ki so prenehale poslovati, niso izvzete. (82) Čeprav so te družbe prenehale poslovati, so še vedno imele v lasti sredstva (vključno z zemljišči, zgradbami, stroji in zalogami) in obveznosti ter so bile pravni subjekti vsaj do začetka leta 2013. Zato se meni, da bi te družbe morale objaviti računovodske evidence za leto 2011, pomanjkanje teh računovodskih evidenc pa pomeni kršitev merila 2. (83) Po dokončnem razkritju so izvozniki trdili tudi, da ugodnosti preferenčnih davčnih režimov in nepovratna sredstva ne pomenijo bistvenega dela njihovega prometa, kar naj bi potrjevala tudi vzporedna protisubvencijska preiskava. (84) V zvezi s tem je treba ponovno opozoriti, da je bila ta trditev obravnavana že v uvodni izjavi (65) začasne uredbe. Bilo je poudarjeno, da je zlasti zaradi značaja te prednosti absolutna ugodnost, prejeta v OP, nepomembna za ocenjevanje, ali je bilo izkrivljanje „bistveno“. Ta trditev je bila zato zavrnjena. (85) Ker ni bilo drugih pripomb v zvezi s tržnogospodarsko obravnavo, se vse ugotovitve v uvodnih izjavah (50) do (69) začasne uredbe potrdijo. 1.2. Individualna preiskava (86) Kot je navedeno v uvodni izjavi (70) začasne uredbe, je 18 sodelujočih proizvajalcev izvoznikov ali skupin proizvajalcev izvoznikov, ki niso bili vključeni v vzorec, predložilo zahtevke za individualno preiskavo v skladu s členom 17(3) osnovne uredbe. V tem primeru je vzorec že vključeval sedem skupin družb, ki jih običajno sestavlja več proizvajalcev izvoznikov, povezanih trgovcev in povezanih uvoznikov v Uniji ter v tretjih državah. Individualna preiskava 18 dodatnih (skupin) proizvajalcev izvoznikov poleg sedmih skupin proizvajalcev izvoznikov, vključenih v vzorec, bi pomenila preveliko breme in bi onemogočila pravočasen zaključek preiskave. (87) Ker ni bilo drugih pripomb v zvezi z individualno preiskavo, se vse ugotovitve v uvodnih izjavah (70) do (71) začasne uredbe potrdijo. 1.3. Primerljiva država (88) Zainteresirane strani so opozorile, da Indija ni ustrezna primerljiva država zaradi določb o lokalni vsebini za projekte v okviru pobude Jawaharlal Nehru National Solar Mission („JNNSM“). Ena stran je trdila, da se zahteva 75 % lokalne vsebine, medtem ko je druga stran trdila, da lahko indijski proizvajalci zaračunajo višje cene za module, ki so v celoti proizvedeni v Indiji. Nadalje sta trdili, da takšne zahteve znatno povečajo cene lokalnih izdelkov. V podporo tej trditvi je bil predložen članek iz indijskega časopisa[13]. Vendar je bil ta članek objavljen skoraj eno leto po koncu OP, poleg tega pa niso bili predloženi dokazi o njegovem učinku v OP. (89) Vendar je bilo v istem članku navedeno, da se indijska solarna industrija sooča s „hudo konkurenco zahodnih in kitajskih proizvajalcev“. To je podprto z dejstvom, da se uvoz v Indijo postopoma povečuje, kot je navedeno v uvodni izjavi (92). Medtem ko je verjetno, da imajo zahteve po lokalni vsebini dejansko določen vpliv na indijski domači trg, se lahko kljub temu sklene, da je indijski trg, na katerem številne indijske in tuje družbe učinkovito tekmujejo med seboj, konkurenčen. (90) Poleg tega informacije, ki jih je objavilo Skupno raziskovalno središče („JRC“)[14], kažejo, da bo večina projektov JNNSM na voljo na spletu od leta 2015 naprej. Cilj za fotonapetostne sisteme, ki se priključijo na omrežje, v okviru JNNSM je za leto 2012 znašal le 50 MW v primerjavi s skupno zmogljivostjo za priključitev na omrežje Indije, ki je že junija 2012 presegla 1 GW. To kaže, da je bil v OP pomen JNNSM pri skupnih solarnih napravah v Indiji manjši od 5 %, zato učinek JNNSM in njegovih zahtev po lokalni vsebini, če so že obstajale v OP, kar zainteresirane strani niso potrdile, zelo omejen, če je obstajal. Večina naprav v OP je bila v pokrajini Gujarat (približno 65 %), spodbujale pa so jih državne podporne politike. (91) Zainteresirane strani so trdile, da je bil indijski trg med OP dejansko zaščiten pred uvozom iz različnih virov, vključno z LRK, ker se je o začetku protidampinške preiskave govorilo že od začetka leta 2012. Indija je 23. novembra 2012 res začela protidampinško preiskavo v zvezi z uvozom solarnih celic in modulov iz LRK, Malezije, Tajvana in ZDA, tj. skoraj pet mesecev po koncu OP. (92) Vendar ta trditev ni podprta z razvojem uvoza solarnih celic in modulov, o katerem priča indijska trgovinska statistika[15]: Vrednost v milijonih USD || April 2010–marec 2011 || April 2011–marec 2012 || April 2012–marec 2013 LRK || 77,33 || 577,24 || 371,72 Indeks || 100 || 746 || 481 Skupaj || 252,63 || 1 348,48 || 827,07 Indeks || 100 || 534 || 327 (93) Iz zgornje preglednice je razvidno, da se je uvoz solarnih celic in modulov med letoma 2010/2011 in 2011/2012 drastično povečal, in sicer se je uvoz iz LRK povečal za več kot 600 %, celotni uvoz pa za več kot 400 %. Pozneje so se uvozne vrednosti nekoliko zmanjšale, vendar so se znižale tudi cene solarnih celic in modulov. Padec uvoznih vrednosti med letoma 2011/2012 in 2012/2013 je dejansko skladen z znižanjem cen, o katerem so v zvezi z istim obdobjem poročala specializirana svetovalna podjetja, kot je pvXchange, na podlagi česar je mogoče sklepati, da je obseg uvoza med letoma 2011/2012 in 2012/2013 ostal skoraj nespremenjen. Zato se sklene, da indijski trg med OP ni bil dejansko zaščiten pred uvozom iz različnih virov, vključno z LRK. (94) Po dokončnem razkritju je kitajska vlada trdila, da so ZDA 6. februarja 2013 zahtevale posvetovanja z Indijo v okviru postopkov reševanja sporov STO glede zahtev po lokalni vsebini JNNSM. Ta pravila o lokalni vsebini naj bi skupaj s protidampinško preiskavo iz uvodne izjave (91) v obdobju od aprila 2012 do marca 2013 povzročila 38-odstotno zmanjšanje vrednosti v primerjavi s predhodnim letom, kar je v nasprotju z rastjo v prejšnjih letih. (95) V zvezi s tem je treba opozoriti, da je zmanjšanje vrednosti posledica nižjih cen in ne obsega uvoza. Po dokončnem razkritju je zainteresirana stran predložila informacije o razvoju obsega uvoza solarnih celic in modulov na indijskemu trgu med letom 2010 in marcem 2013. Ti podatki kažejo stalno rast obsega uvoza solarnih modulov in celic na indijski trg. Zato je bilo sklenjeno, da indijski trg dejansko ni bil zaščiten zaradi prihajajoče protidampinške preiskave, zatrjevani, a nedokazani, in v vsakem primeru največ majhni učinki zahtev po lokalni vsebini v okviru JNNSM, omenjeni v uvodni izjavi (90), pa niso preprečili stalne rasti obsega uvoza. (96) Poleg tega je izpostavljeno, da je obdobje od aprila 2012 do marca 2013, ki naj bi kazalo učinke JNNSM na uvoz v Indijo, večinoma po OP. Vsi morebitni učinki tega domnevnega zmanjšanja na OP so zato lahko le majhni. (97) Ena zainteresirana stran je trdila, da je družba Tata Power Solar („Tata“) šele pred kratkim vstopila na trg in zato ni ustrezen proizvajalec iz primerljive države. V zvezi s tem je treba opozoriti, da družba, ki se je prej imenovala Tata BP Solar, proizvaja solarne module od leta 1989 in zato zanjo ne velja, da je na trg vstopila šele pred kratkim. Glede na informacije, ki jih je predložila druga zainteresirana stran, je Tata vstopila na trg bistveno prej kot pet največjih vzorčenih kitajskih izvoznikov. (98) Ena zainteresirana stran je trdila, da je Tajvan bolj primerna primerljiva država kot Indija, ker je velikost tajvanskih družb bolj primerljiva z velikostjo kitajskih izvoznikov in ker je bilo sodelovanje s tajvanskimi proizvajalci že vzpostavljeno. Tudi druge zainteresirane strani so dvomile, da je Indija smiselna primerljiva država glede na sorazmerno majhno velikost družbe Tata, v zvezi s tem pa niso predlagale bolj primerne alternative. (99) Tajvanske družbe so res že sodelovale. Ena družba je sodelovala v celoti, druga pa je sodelovala le delno. Vendar je edina tajvanska družba, ki je sodelovala v celoti, manjša od družbe Tata, zlasti v smislu prodaje in proizvodnje modulov, ki predstavljajo približno 90 % prodaje zadevnega izdelka, medtem ko je prodaja družbe Tata znatno večja kot pri tajvanski družbi, ki ima v zvezi s tem le zanemarljivo prodajo, kot je navedeno v uvodni izjavi (76) začasne uredbe. Po dokončnem razkritju je en izvoznik vprašal, ali je bil vzpostavljen stik s tajvansko družbo, ki je sodelovala le deloma, da predloži manjkajoče informacije. V zvezi s tem se sklicuje na uvodno izjavo (76) začasne uredbe, ki pojasnjuje, da se Tajvan ni mogel uporabiti kot primerljiva država, saj so sodelujoče tajvanske družbe proizvajale skoraj izključno celice, kitajski izvoz pa večinoma sestavljajo moduli. To velja tudi za tajvanskega proizvajalca, ki je sodeloval le deloma. Ta proizvajalec se iz tega razloga že tako ni štel za ustreznega, zato se ni štelo za primerno, da se od te družbe zahtevajo dodatne informacije. (100) Ista zainteresirana stran je trdila, da izredno majhna prodaja modulov sama po sebi ne pomeni, da Tajvan ni primerljiva država, saj je mogoče brez težav ugotoviti stroške predelave celic v module. Vendar pa dejstva preiskave ne podpirajo te trditve. Izdelava modula iz celic zahteva več faz proizvodnje, v okviru katerih se ustvari precejšen del dodane vrednosti modula. Kot je navedeno v uvodni izjavi (137) začasne uredbe, je bila v OP povprečna razlika v ceni med celicami in moduli 555,92 EUR ali 54 %, medtem ko je povprečna razlika v stroških znašala 377,99 EUR ali 34 %. To bi pomenilo, da bi moral velik del možne tajvanske normalne vrednosti za module temeljiti na prilagoditvah zaradi stroškov predelave, zato Tajvana ni mogoče obravnavati kot bolj smiselnega od držav, kjer lahko normalna vrednost temelji na domačih prodajnih cenah za večino vrst zadevnih izdelkov. Zato se šteje, da je bila Indija za primerljivo državo izbrana na razumen način, ob upoštevanju razpoložljivih zanesljivih informacij. (101) Druga zainteresirana stran je trdila, da ni bilo podanih nobenih razlogov, zakaj se ZDA ni štela za primerno primerljivo državo. V zvezi s tem se navaja sklicevanje na uvodno izjavo (74) začasne uredbe, v kateri je jasno navedeno, „da ZDA ni primerna primerljiva država, predvsem ker je bil trg ZDA med delom OP zaščiten pred kitajskim uvozom s protidampinškimi in protisubvencijskimi ukrepi“. Ker ni bilo prejetih nobenih pripomb o navedeni zaščiti trga ZDA, stališče v zvezi s tem ostaja nespremenjeno. (102) Zainteresirane strani so trdile, da je rezultat izračuna dampinga izkrivljen zaradi razlik v ekonomijah obsega med kitajskimi proizvajalci in indijskim proizvajalcem. Zato se je preverilo, ali res obstaja povezava med obsegom proizvodnje družbe in njeno stopnjo dampinga. (103) Sedem skupin družb, vključenih v vzorec, vključuje dve srednje veliki skupini družb (Jinzhou Yangguang in Delsolar) ter pet velikih skupin družb (JingAo, LDK, Suntech, Trina in Yingli). Med srednje velikimi družbami ima Jinzhou Yangguang najnižjo stopnjo, Delsolar pa najvišjo. Stopnje petih velikih družb so nekje vmes. To jasno kaže, da ni nobene povezave med ekonomijo obsega in stopnjo dampinga. Zato se šteje, da izračun dampinga ni izkrivljen zaradi razlik v ekonomijah obsega med kitajskimi proizvajalci in indijskim proizvajalcem. (104) Po dokončnem razkritju so zainteresirane strani trdile, da odsotnost povezave med ekonomijami obsega in stopnjami dampinga ne kaže, da učinek na ekonomije obsega in primerljivost cen ne obstaja. V položaju, ko stopnja dampinga temelji na enaki normalni vrednosti za vse izvoznike kot v tem primeru, je stopnja dampinga odvisna večinoma od izvoznih cen. Odsotnost povezave med ekonomijami obsega in stopnjo dampinga zato prav tako kaže odsotnost povezave med ekonomijami obsega in prodajnimi cenami. Zato se sklene, da razlike med ekonomijami obsega v tem primeru ne vplivajo na primerljivost cen. (105) Ena zainteresirana stran je trdila, da ima proizvajalec v primerljivi državi izjemno visoke domače prodajne cene, ki so domnevno precej višje od prodajnih cen industrije Unije, saj stopnja dampinga znatno presega stopnjo nelojalnega nižanja prodajnih cen. To trditev je podprla s primerjavo med indijskimi normalnimi vrednostmi in prodajnimi cenami industrije Unije. Ta primerjava pa je pomanjkljiva, saj indijska normalna vrednost temelji samo na dobičkonosni prodaji. Zlasti v primerih, ko industrija Unije ustvarja izgube, ni presenetljivo, da dobičkonosne cene v Indiji presegajo povprečne cene industrije Unije. Zato dejstvo, da indijska normalna vrednost presega povprečne cene industrije Unije, ne dokazuje, da je izbira Indije za primerljivo državo neprimerna. (106) Ena zainteresirana stran je trdila, da so cene družbe Tata izkrivljene, saj je povezana z družbo Tata Power, ki je družba za javne storitve. To naj bi družbi Tata omogočalo, da zaračuna višje cene na območjih, ki jih pokriva Tata Power. Vendar ni bilo predloženih podpornih dokazov, poleg tega pa domnevni učinek ni bil količinsko opredeljen. Te trditve zato ni bilo mogoče sprejeti. (107) Po dokončnem razkritju je en izvoznik trdil, da je Tata nekonkurenčna družba z visokimi proizvodnimi stroški in prodajnimi cenami, kar naj bi bil razlog, da je družba BP Solar decembra 2011 izstopila iz skupnega podjetja. V podporo navedenega je citiran članek, v katerem je navedeno, da „izstop BP iz solarne industrije po približno štirih desetletjih kaže, kako konkurenčen in natrpan je postal trg sončne energije“. Vendar v tem članku Tata ni bila izpostavljena kot nekonkurenčna družba, temveč je bil obravnavan splošen položaj na trgu solarnih panelov, saj je članek poročal o „brezobzirni konkurenci, ki je značilna za industrijo“ in o tem, da so „mnoge družbe po svetu zaprle tovorne, odpustile na stotine delavcev in vložile predlog za stečajni postopek“. Ta članek torej ne more dokazati, da je Tata nekonkurenčna družba z visokimi proizvodnimi stroški in prodajnimi cenami. (108) Po razkritju je en izvoznik trdil, da Tata v tekoči indijski protidampinški preiskavi iz uvodne izjave (91) zaradi velikega uvoza celic ni bila vključena kot del indijske nacionalne industrije. Čeprav je bilo potrjeno, da Tata v tekoči indijski protidampinški preiskavi res ni del indijske nacionalne industrije, to samo po sebi ne pomeni, da Tata ni ustrezen proizvajalec iz primerljive države. Normalna vrednost je temeljila izključno na celicah in modulih, ki jih je Tata proizvedla v Indiji, in ne na uvoženem blagu. Dejstvo, da so bili pri proizvodnji nekaterih izdelkov uporabljeni uvoženi izdelki, ne pomeni, da izračunana normalna vrednost ni reprezentativno za Indijo, saj poleg tega večinoma temelji na prodajnih cenah in ne na stroških. (109) Kitajska vlada je trdila, da naj bi prodaja modulov družbe Tata pomenila le 0,3 % kitajskega izvoza v EU in se zato ne more šteti za reprezentativno, pri tem pa se je sklicevala na sodbo Sodišča v zadevi Detlef Nölle[16]. V tej zadevi je Sodišče menilo, da skupna proizvodnja v državi znaša le 1,25 % obsega izvoza v EU, kar je znak, da zadevni trg ni zelo reprezentativen. V tem primeru kitajska vlada ni primerjala skupne proizvodnje Indije s skupnim kitajskim izvozom, temveč le proizvodnjo ene indijske družbe s skupnim izvozov vseh kitajskih izvoznikov. Vendar je ta primerjava napačna, saj na konkurenčnem trgu z več udeleženci količine, povezane le z enim proizvajalcem, niso znak reprezentativnosti celotnega trga. Poleg tega to ni primerjava iz zadeve Detlef Nölle, v kateri se je skupna proizvodnja države primerjala s skupnim izvozom. Glede na informacije Kitajske gospodarske zbornice za izvoz in uvoz strojev se je napovedovalo, da bo proizvodnja v Indiji presegla 2 GW pred koncem leta 2012, tj. kmalu po koncu OP. Taka proizvodnja bi znašala 14 % kitajskega izvoza v EU, kar je bistveno več od 5-odstotnega okvirnega praga, ki je bil omenjen v sodbi Detlef Nölle. (110) Po razkritju se je ena zainteresirana stran sklicevala na dejstvo, da Tata nima integracije višje v prodajni verigi in mora rezine dobavljati od tretjih strani. To pomanjkanje vertikalne integracije višje v prodajni verigi naj bi povzročilo višje stroške v primerjavi z vertikalno integriranimi kitajskimi proizvajalci. Vendar ta trditev ni bila utemeljena. Zlasti bi bili skupni stroški družbe Tata le višji, če bi njena kupna cena za rezine presegala stroške proizvodnje rezin, kar ni gotovo, saj so mnoge družbe v sektorju sončne energije v OP ustvarjale izgubo. Poleg tega tudi večji vertikalno integrirani kitajski proizvajalci pogosto kupujejo velike količine rezin od neodvisnih dobaviteljev, kar podpira sklep, da pomanjkanje vertikalne integracije v rezine ni nujno razlog za višje cene modulov in celic. (111) Ena zainteresirana stran je trdila, da je primerljiva država nekonkurenčna. Trditev je podprla z dejstvom, da je proizvodnja solarnih celic v Indiji leta 2013 dosegla najnižjo raven po petih letih. Vendar je bilo v poročilu, ki ga je zainteresirana stran citirala, navedeno, da je bila proizvodnja celic v Indiji v OP še vedno na visoki ravni in blizu opažene najvišje ravni. Proizvodnja se je bistveno zmanjšala po OP, kar ni imelo učinka na rezultate preiskave. (112) Drug argument, ki naj bi podpiral trditev, da je primerljiva država nekonkurenčna, je protidampinška preiskava iz uvodne izjave (91). Institucije opažajo, da navedena preiskava še poteka, zato na njeni podlagi ni mogoče oblikovati sklepov. Na splošno protidampinške preiskave niso znak pomanjkanja konkurenčnosti, temveč znak, da nacionalna industrija meni, da tekmeci iz tretjih držav zanjo uporabljajo nepoštene trgovinske prakse. (113) Na splošno Komisija meni, da izbira Indije za primerljivo državo ni neprimerna. (114) Ker ni bilo drugih pripomb v zvezi s primerljivo državo, se vse ugotovitve iz uvodnih izjav od (72) do (77) začasne uredbe potrdijo. 1.4. Normalna vrednost (115) Po začasnem razkritju je ena zainteresirana stran predložila pripombo, da indijske družbe prodajajo predvsem module, ki niso namenjeni za priključitev na električno omrežje in katerih cene in stroški so višji kot pri modulih, ki se priključijo na omrežje in jih prodajajo kitajski izvozniki. Nadalje se je trdilo, da imajo moduli, ki se ne priključijo na omrežje, manjšo izhodno moč kot moduli, ki se lahko priključijo. (116) V zvezi s tem je treba omeniti, da je bila za „standardne velikosti“ modulov z več kot 36 celicami, ki se običajno priključijo na omrežje, določena drugačna normalna vrednost kot za manjše module s 36 celicami ali manj, ki se običajno uporabljajo ločeno od električnega omrežja. Zato se šteje, da so vse normalne vrednosti, ki so bile določene za posamezne vrste izdelka, vključno z moduli, ki niso namenjeni za priključitev na električno omrežje, in moduli, ki se uporabljajo priključeni na omrežje, primerne. (117) Druga zainteresirana stran je navedla, da družba Tata deluje tudi kot razvijalec projektov in zato njena prodaja ni primerljiva s prodajo modulov kitajskih proizvajalcev izvoznikov. V zvezi s tem je treba opozoriti, da se primerjava med indijskimi domačimi cenami in kitajskimi izvoznimi cenami nanaša izključno na prodajo modulov ter da se prodaja celotnih projektov ali integriranih rešitev pri določitvi normalne vrednosti ni upoštevala, ker se je štela za neprimerljivo. (118) Ker ni bilo drugih pripomb v zvezi z normalno vrednostjo, se vse ugotovitve iz uvodnih izjav od (78) do (86) začasne uredbe potrdijo. 1.5. Izvozna cena (119) Po začasnem razkritju so nekateri vzorčeni izvozniki predložili pripombe v zvezi z manj pomembnimi vprašanji glede izvozne cene, ki se je uporabila za določitev stopnje dampinga. Utemeljene pripombe so se upoštevale, zato so bile stopnje dampinga zadevnih družb nekoliko spremenjene. (120) Ker ni bilo drugih pripomb v zvezi z izvozno ceno, se vse ugotovitve iz uvodnih izjav od (87) do (89) začasne uredbe potrdijo. 1.6. Primerjava (121) Po začasnem razkritju so nekateri vzorčeni izvozniki predložili pripombe v zvezi z manj pomembnimi vprašanji glede prilagoditve, ki so se uporabile pri primerjavi izvoznih cen. Utemeljene pripombe so se upoštevale, zato so bile stopnje dampinga zadevnih družb nekoliko spremenjene. (122) Po začasnem razkritju je bila odkrita stvarna napaka, zaradi katere je bila prilagoditev normalne vrednosti za domači prevoz nepravilna. Ta napaka je bila popravljena, zato so se stopnje dampinga nekoliko znižale. (123) Po razkritju je ena zainteresirana stran trdila, da je prilagoditev ravni trgovine lahko upravičena, saj zainteresirana stran ne prodaja neposredno monterjem, temveč posrednikom in distributerjem. Zainteresirana stran je zahtevala podrobne informacije o prodajnih poteh proizvajalca iz primerljive države, ki niso bile predložene zaradi varstva zaupnih informacij. Zato so bile stranke proizvajalca iz primerljive države razvrščene v različne kategorije glede na obseg prodaje, kar je pokazalo, da prilagoditev ravni trgovine ni bila upravičena. (124) V odgovoru na to analizo je zainteresirana stran priznala, da bi bile posledica razlik v obsegu prodaje razlike v cenah, vendar še vedno trdila, da bi se zaračunale višje cene za monterje kot za distributerje/posrednike, tudi če bi monterji kupili podobno količino kot distributerji/posredniki. Vendar ta trditev ni bila utemeljena in je zato ni bilo mogoče upoštevati. (125) Ker ni bilo drugih pripomb v zvezi z izvozno ceno, se vse ugotovitve iz uvodnih izjav od (90) do (92) začasne uredbe potrdijo. 1.7. Stopnje dampinga (126) En vzorčeni proizvajalec izvoznik je zahteval popolno razkritje svojih izračunov dampinga in trdil, da drugače ne more predložiti pripomb o njihovi točnosti. Ker tej družbi TGO ni bila dodeljena, je njena normalna vrednost temeljila na podatkih Indije kot primerljive države. Ker je v primerljivi državi v tej preiskavi v celoti sodeloval le en proizvajalec, zaradi varstva zaupnih informacij ni mogoče razkriti informacij primerljive države o ravni vrste izdelka. Zato je treba to trditev zavrniti. (127) Za vzorčene družbe je bila tehtana povprečna normalna vrednost vsake vrste podobnega izdelka, določena za primerljivo državo, primerjana s tehtano povprečno izvozno ceno ustrezne vrste zadevnega izdelka v skladu s členom 2(11) in 2(12) osnovne uredbe. (128) Tehtana povprečna stopnja dampinga sodelujočih proizvajalcev izvoznikov, ki niso bili vključeni v vzorec, je bila izračunana v skladu z določbami člena 9(6) osnovne uredbe. V skladu s tem je bila ta stopnja določena na podlagi stopenj, ugotovljenih za vzorčene proizvajalce izvoznike. (129) Na podlagi tega je bila dokončna stopnja dampinga za sodelujoče družbe, ki niso bile vključene v vzorec, določena na 88,1 %. (130) Za vse druge proizvajalce izvoznike iz LRK so bile stopnje dampinga določene na podlagi razpoložljivih dejstev v skladu s členom 18 osnovne uredbe. V ta namen je bila raven sodelovanja najprej ugotovljena s primerjavo obsega izvoza v Unijo, ki so ga prijavili sodelujoči proizvajalci izvozniki, z obsegom kitajskega izvoza, kot je določen v uvodni izjavi (167). (131) Sodelujoče družbe so pomenile več kot 80 % celotnega kitajskega izvoza v Unijo, zato se lahko šteje, da je bila raven sodelovanja visoka. Ker ni bilo razloga za mnenje, da se je kateri koli proizvajalec izvoznik načrtno vzdržal sodelovanja, je bila preostala stopnja dampinga določena na ravni vzorčene družbe z najvišjo stopnjo dampinga. To se je štelo za primerno, ker ni bilo dokazov, da je stopnja dampinga nesodelujočih družb nižja, in da bi se zagotovila učinkovitost vseh ukrepov. (132) Na podlagi tega so dokončne stopnje dampinga, izražene kot odstotek cene CIF meja Unije brez plačane dajatve, naslednje: Družba || Stopnja dampinga Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd Changzhou Youze Technology Co. Ltd Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd || 90,3 % Delsolar (Wujiang) Ltd, || 111,5 % Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd || 91,9 % JingAo Solar Co. Ltd Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd Hefei JA Solar Technology Co. Ltd Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd || 97,5 % Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd || 53,8 % Wuxi Suntech Power Co. Ltd Suntech Power Co. Ltd Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd Luoyang Suntech Power Co. Ltd Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd || 73,2 % Yingli Energy (Kitajska) Co. Ltd Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd Yingli Energy (Peking) Co. Ltd || 93,3 % Druge sodelujoče družbe (Priloga i, Priloga II) || 88,1 % Vse druge družbe || 111,5 % D. ŠKODA 1. Opredelitev pojmov industrija Unije in proizvodnja Unije (133) Podobni izdelek je proizvajalo približno 215 proizvajalcev Unije. Institucije so preverile trditve zainteresiranih strani, da je število večje; pri preverjanju se je razkrilo, da so bili domnevni dodatni proizvajalci v resnici proizvajalci izvozniki, z njimi povezani uvozniki, distributerji in monterji. (134) Po začasnem razkritju je več strani nasprotovalo dejstvu, da so bili podatki, ki jih je zagotovilo neodvisno svetovalno podjetje Europressedienst („svetovalec“), med drugim uporabljeni za določitev proizvodnje Unije, proizvodne zmogljivosti Unije in drugih makroekonomskih kazalnikov škode v zvezi z industrijo Unije in podatkov o uvozu. Te strani so dvomile v neodvisnost svetovalca in trdile, da je povezan s pritožnikom. Zahtevale so tudi pojasnila glede podlage, na kateri je Komisija izbrala svetovalca, in izrazile dvom o njegovi strokovnosti pri zbiranju gospodarskih podatkov v zvezi s fotonapetostnim sektorjem. V zvezi s tem se je trdilo, da bi morala Komisija svoje ugotovitve utemeljiti s podatki iz drugih razpoložljivih virov, zlasti znanih raziskovalnih inštitutov. Nazadnje se je združenje AFASE sklicevalo na dokument o dobrih praksah za predložitev gospodarskih dokazov in zbiranje podatkov v primerih, ki so povezani z uporabo členov 101 in 102 PDEU, in v primeru združitve ter s tem izpodbijalo zanesljivost podatkov, ki jih je predložil svetovalec. (135) Glede domnevne povezave med svetovalcem in pritožnikom zadevne zainteresirane strani niso predložile dokazov, da takšna povezava obstaja. Poleg tega preiskava ni pokazala, da med njima obstaja odnos, ki presega izključno komercialni značaj. Po dokončnem razkritju je ena zainteresirana stran trdila, da so obstajali znaki, da so dokazi prima facie, ki jih je v pritožbi predložil pritožnik, industrija Unije, temeljili na podatkih, ki jih je zagotovil isti svetovalec. Čeprav se priznava, da so bile ugotovitve za nekatere kazalnike dejansko podobne dokazom, predloženim v pritožbi, to še ne pomeni nujno, da so bile oblikovane na podlagi samo enega vira. V zvezi s tem so v pritožbi navedeni različni uporabljeni viri. (136) Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi (99) začasne uredbe, je Komisija menila, da je v sedanji preiskavi primerno uporabiti to svetovalno podjetje zaradi nerazpoložljivosti potrebnih makroekonomskih podatkov, ki se nanašajo na celoten trg Unije, in uvoznih podatkov iz drugih javnih virov. Komisija je pred izbiro podjetja Europressedienst ocenila metodologijo, ki jo svetovalec uporablja za zbiranje ustreznih podatkov, ter njegovo zmožnost, da zagotovi potrebne podatke za vsako posamezno vrsto izdelka in za celotno obravnavano obdobje. (137) Poleg tega so se podatki, ki jih je zagotovil svetovalec, med preiskavo navzkrižno preverjali z drugimi razpoložljivimi viri, če je bilo to mogoče, in so bili potrjeni. V zvezi s tem je treba opozoriti, da na trgu obstaja več raziskovalnih podjetij, specializiranih za zbiranje statističnih podatkov o fotonapetostnem sektorju, in da vrednosti, ki jih sporočajo, skoraj nikoli niso enake. To je posledica dejstva, da raziskovalni inštituti težko izračunajo natančne številke, zato sporočeni kazalniki fotonapetostnega trga vedno temeljijo na ocenah, neodvisno od tega, kdo te številke sporoči. V zvezi s tem je navzkrižno preverjanje, ki ga je izvedla Komisija, vključevalo primerjavo trendov podatkov, prejetih od svetovalca, s trendi razpoložljivih enakih podatkov, ki so jih o istih temah objavila druga raziskovalna podjetja, Skupni raziskovalni center (Joint Research Center – „JRC“) Komisije in Evropsko industrijsko združenje za fotovoltaiko (European Photovoltaic Industry Association – „EPIA“). Navzkrižno preverjanje ni razkrilo nobenih pomembnih razlik, saj so bili trendi kazalnikov, vključenih v navzkrižno preverjanje, podobni. Torej začasne ugotovitve niso temeljile le na podatkih, ki jih je zagotovil svetovalec, ampak tudi na analizi Komisije in njeni presoji teh podatkov. Kot je navedeno v uvodni izjavi (9), je Komisija po uvedbi začasnih ukrepov opravila tudi preveritveni obisk v prostorih svetovalca. Komisija je opravila pregled na kraju samem v prostorih svetovalca, da bi preverila zanesljivost metodologije in predloženih podatkov. Pregled na kraju samem je bil opravljen kot nadaljnji ukrep po navzkrižnem preverjanju podatkov s strani Komisije, da bi se pridobila dodatna zagotovila glede zanesljivosti in kakovosti podatkov in povezane metodologije. Preveritev na kraju samem se je štela za primerno za uporabo načela dobrega upravljanja, tudi če navedenih podatkov ni predložila zainteresirana stran, ampak svetovalec. Tako je Komisija dobila dodatna zagotovila glede zanesljivosti podatkov svetovalca. (138) Ena stran je trdila, da metodologija navzkrižnega preverjanja, ki jo je uporabila Komisija, ni bila dovolj podrobno pojasnjena, ter zahtevala, da bi bilo treba razkriti druge vire, uporabljene za navzkrižno preverjanje. Ta stran je nadalje trdila, da je bila uporabljena metodologija v vsakem primeru neveljavna, ker so bili primerjani samo trendi različnih virov in ne absolutne vrednosti. (139) Kar zadeva druge vire, uporabljenih za navzkrižni preverjanje podatkov, ki jih je zagotovil svetovalec, so to bila poročila, ki sta jih o enakih temah objavila JRC in EPIA. Glede primerjave podatkov z drugimi viri je treba poudariti, da ni pokazala samo podobnih trendov, ampak tudi podobne vrednosti. Zato je bilo sklenjeno, da je bila uporabljena ustrezna metodologija, trditve v zvezi s tem pa so bile zavrnjene. (140) V zvezi s strokovnostjo svetovalca je treba opozoriti, da je njegova glavna dejavnost zbiranje podatkov, povezanih s fotonapetostnim sektorjem, in razvoj posodobljene baze podatkov družb, ki delujejo na fotonapetostnemu trgu. Ti podatki se objavljajo v specializiranih revijah o fotonapetostni industriji in jih uporabljajo tudi posamezne družbe, za katere svetovalec opravlja specializirane raziskave. Baza podatkov, ki jo razvija Europressedienst, se redno posodablja in objavlja. Poleg tega ima svetovalec večletne izkušnje v tem sektorju. Natančneje, metodologija svetovalca vključuje zbiranje, navzkrižno preverjanje in združevanje informacij z uporabo različnih virov, ki so na voljo na trgu. V ta namen zbira podatke s pomočjo standardnih vprašalnikov, poslanih družbam, ki so vključene v bazo podatkov, ali prek telefona, zlasti od proizvajalcev Unije, ali pa na specializiranih sejmih, kjer pridobiva podatke zlasti od proizvajalcev iz tretjih držav. Kadar podatkov ni mogoče pridobiti na navedene načine, Europressedienst preveri računovodska poročila družb v fotonapetostnem sektorju ali pa prosto sodeluje z drugimi raziskovalnimi inštituti, da bi pridobil ali navzkrižno preveril podatke. Preverjeno in potrjeno je bilo, da svetovalec te vire uporablja v okviru vsakodnevnih dejavnosti. Glede na navedeno se je štelo za primerno, da se v sedanji preiskavi uporabijo storitve podjetja Europressedienst, trditve strani v zvezi s tem pa so bile zato zavrnjene. (141) V zvezi z dokumentom o dobrih praksah za predložitev gospodarskih dokazov, ki ga je izdala pristojna služba Komisije („Dobre prakse“), je treba pripomniti naslednje. Prvič, to je dokument, ki ne more vključiti Komisije, ker ga ni sprejel kolegij, ampak ga je objavila pristojna služba, da bi stranem zagotovila priporočila za predložitev gospodarskih dokazov. Drugič, dobre prakse se nanašajo na predložitev gospodarske analize in podatkov, ki se uporabljajo v nekaterih preiskavah v zvezi s konkurenco v skladu s členoma 101 in 102 PDEU, in v primerih združitev. Veljavnih pravil, dokaznih standardov in preiskovalnih pristojnosti Komisije v primerih v zvezi s konkurenco ni mogoče primerjati s preiskavami trgovinske zaščite, za katere velja popolnoma drugačen niz pravil. (142) Po začasnem razkritju je več strani nasprotovalo metodologiji, ki jo uporablja svetovalec, in trdilo, da ne dosega priznanih znanstvenih standardov. Vendar pa je bila metodologija ocenjena, kot je navedeno v uvodni izjavi (137), pridobljeni podatki pa so bili navzkrižno preverjeni, zaradi česar so se šteli za skladne z drugimi objavljenimi podatki in zato za upravičeno zanesljive. Posebna vprašanja, ki so jih izpostavile zainteresirane strani, predvsem združenje AFASE, so bila pojasnjena in dana na voljo v dokumentaciji preiskave, odprti za pregled zainteresiranih strani. (143) CCCME je trdil, da metodologija združevanja podatkov ni bila pojasnjena. Ta trditev je bila zavrnjena, saj so bile ustrezne informacije dane na voljo vsem zainteresiranim stranem v dokumentaciji preiskave, odprti za pregled zainteresiranih strani. (144) Po dokončnem razkritju je več strani ponovilo pomisleke glede izbire svetovalca, ki jo je opravila Komisija, in glede kakovosti zagotovljenih podatkov. V zvezi s tem so trdile, da je mogoče podatke svetovalca naročiti in kupiti na ad hoc podlagi, da bi se izpolnile posebej opredeljene zahteve potencialnih strank, in da zato morda niso objektivni. Poleg tega je CCCME nasprotoval trditvi, da se lahko podatki, ki jih je zbral svetovalec, štejejo za trdne dokaze v smislu člena 3(2) osnovne uredbe, ker so podatki v veliki meri temeljili na predpostavkah in ocenah. Poleg tega se je trdilo, da zagotovljeni podatki niso bili zadostno podprti z dokazi iz spisa ter da niso imeli pritrdilnega, objektivnega in preverljivega značaja. (145) V zvezi s temi trditvami je treba omeniti uvodni izjavi (136) in (137), v katerih so navedene dodatne informacije o izbiri svetovalca. Poleg tega je treba omeniti, da je Komisija najela svetovalca na podlagi najboljših informacij, ki so bile na voljo v tistem trenutku, in v popolni skladnosti s finančno uredbo Komisije, ki velja za postopek. Treba je tudi dodati, da je bila zmožnost svetovalca, da pravočasno zagotovi vse potrebne podatke, zelo pomembna, ker je Komisija bila zavezana k spoštovanju zakonsko predpisanih rokov za objavo začasnih ugotovitev v potekajoči preiskavi. (146) Kar zadeva kakovost zagotovljenih podatkov in vprašanja, ali se lahko štejejo za trdne dokaze v skladu s členom 3(2) osnovne uredbe, kot je omenjeno v uvodni izjavi (137), je bila kakovost svetovalčeve metodologije za zbiranje podatkov proučena in ocenjena kot zadovoljiva. Poleg tega, kot je tudi omenjeno v isti uvodni izjavi, so bili podatki, ki jih je zagotovil svetovalec, navzkrižno preverjeni z drugimi viri, če je bilo to mogoče, in ugotovljeno je bilo, da so sprejemljivo točni. Nazadnje je treba poudariti, da ima svetovalec eno zbirko podatkov, ki se redno posodablja, neodvisno od potreb in zahtev stranke. Ista zbirka podatkov se uporablja za združevanje in dostavo statističnih podatkov s področja fotonapetostne industrije različnim strankam, zato je bilo treba zavrniti trditev, da podatki niso objektivni. (147) Po dokončnem razkritju je ena zainteresirana stran trdila, da Komisija ni razkrila virov, uporabljene metodologije in družb, s katerimi je svetovalec sodeloval pri zbiranju zagotovljenih makroekonomskih podatkov. Druga zainteresirana stran je ponovila, da metodologija, ki jo je uporabil svetovalec, daje netočne rezultate. Več zainteresiranih strani je zahtevalo dodatne informacije o metodologiji, ki jo je uporabil svetovalec, na primer informacije o povprečnih časih odziva na vprašalnike/ankete, o odstotkih podatkov, zbranih po posameznih kanalih, o preverjanju, o ocenah/predpostavkah, uporabljenih za pripravo podatkov, o številu družb, za katere so bili narejene ocene in vsaj o razponu števila zaposlenih pri svetovalcu. (148) V zvezi s temi trditvami je treba opozoriti, da je Komisija po uvedbi začasnih ugotovitev zainteresirane strani seznanila z metodologijo in viri, ki jih je svetovalec uporabil pri združevanju podatkov, ter obravnavala posebna vprašanja zainteresiranih strani v zvezi s tem, ki so se pojavila po začasnem razkritju. Šteje se, da so dodatne zahteve za informacije, ki so jih po dokončnem razkritju predložile zadevne zainteresirane strani, izpolnjene z informacijami, ki so bile v obsegu, ki ga dopuščajo omejitve zaradi zaupnosti, dane na voljo po uvedbi začasnih dajatev. Poleg tega je treba poudariti, da je Komisija na kraju samem preverila, kako svetovalec zbira in združuje podatke, in ustrezne temeljne postavke za združevanje podatkov. Rezultati preverjanja so bili zadovoljivi, Komisija pa je dobila zagotovila o razumnosti temeljnih predpostavk in o kakovosti podatkov, ki jih je zagotovil svetovalec. Poleg tega strani niso izpodbijale podatkov samih po sebi. (149) Po dokončnem razkritju je druga stran zahtevala pojasnila glede števila proizvajalcev Unije, ki jih je svetovalec upošteval v svoji zbirki podatkov, ter glede prekrivanja med temi in približno 215 proizvajalci Unije, ki so znani Komisiji. V zvezi s tem je treba pojasniti, da so proizvajalci Unije, ki jih je upošteval svetovalec, večinoma isti kot tisti, ki predstavljajo industrijo Unije v tej preiskavi, kot je omenjeno v uvodni izjavi (133). (150) Po dokončnem razkritju je ena stran trdila, da je Komisija izvedla analizo škode na neskladen način, ker je bila opravljena ločeno za module in celice, medtem ko so bili izračuni škode in stopnje dampinga izvedeni kot tehtano povprečje za module in celice skupaj. V zvezi s tem je treba opozoriti, da so kazalniki res bili prikazani ločeno za posamezno vrsto izdelka, sklepi glede posameznega kazalnika pa se nanašajo na izdelek v preiskavi kot celoto. Opozoriti je treba tudi, da so moduli in celice en sam izdelek, zato so bile stopnje dampinga in stopnja odprave škode določene na tej podlagi. Ta trditev je bila zato zavrnjena. (151) Nazadnje je druga stran trdila, da je izračun vrednosti makroekonomskih kazalnikov v OP napačno temeljil na preprostem povprečju let 2011 in 2012, ker takšna metodologija ni objektivna in ne daje rezultatov, ki izražajo resnično stanje v OP. Pojasnjeno je, da je preprosto povprečje podatkov bilo uporabljeno samo, ko so v zadevnih obdobjih obstajali podobni trendi. Če so bili trendi različni, je bila metodologija ustrezno prilagojena glede na tržno stvarnost. Zadevna stran ni podrobneje pojasnila, v kolikšni meri rezultati uporabljene metodologije ne izražajo tržne stvarnosti. Te trditve so bile zato zavrnjene. (152) Na podlagi navedenega in ker ni bilo drugih pripomb v zvezi s tem, se ugotovitve iz uvodnih izjav od (98) do (101) začasne uredbe potrdijo. 2. Določitev zadevnega trga Unije (153) Več strani je trdilo, da bi bilo treba škodo oceniti ločeno za zaprti trg in prosti trg. Ena stran je trdila, da bi bilo treba podatke, ki se nanašajo na celice, namenjene lastni uporabi, izključiti iz ocene škode, ker dampinški uvoz nanje ne vpliva. (154) Kot je navedeno v uvodni izjavi (105) začasne uredbe, je treba potrošnjo, obseg prodaje, proizvodnjo, proizvodno zmogljivost, izkoriščenost zmogljivosti, rast, naložbe, zaloge, zaposlenost, produktivnost, denarni tok, donosnost naložb, zmožnost zbiranja kapitala in višino stopnje dampinga proučiti glede na celotno dejavnost industrije Unije, tj. vključno z lastno uporabo, saj ima konkurenca uvoza iz zadevne države enak vpliv tudi na proizvodnjo izdelkov za zaprti trg. (155) Preiskava je torej pokazala, da so bili vertikalno integrirani proizvajalci Unije prisiljeni uvažati dampinške izdelke (celice) in ustaviti proizvodnjo teh izdelkov, katere stroški so bili višji od uvozne cene, zaradi pritiska na cene, ki se je izvajal z dampinškim uvozom. Poleg tega je preiskava pokazala, da je trend cen na prostem in zaprtem trgu podoben, kar kaže tudi, da zadevni uvoz enako vpliva na cene na obeh trgih. (156) Po dokončnem razkritju je več strani ponovilo, da Komisija ni uspela zagotoviti ustrezne in utemeljene analize zaprtega trga, oziroma zakaj ni bila opravljena ločena analiza. Ena stran je trdila, da ni bilo zagotovljenih nobenih informacij o pomembnosti proizvodnje Unije, namenjene za lastno uporabo. Poleg tega je trdila, da je uvodna izjava (106) začasne uredbe, ki navaja, da cene na zaprtem trgu ne izražajo vedno tržnih cen, v nasprotju s sklepi iz uvodne izjave (155), da je trend cen na prostem trgu podoben tistemu na zaprtem trgu. (157) Najprej je treba omeniti, da so v uvodni izjavi (105) začasne uredbe določeni razlogi, zakaj se je štelo primerno, da se proučijo kazalniki škode (razen dobičkonosnosti) glede na celotno dejavnost industrije Unije, vključno z lastno uporabo. V zvezi s tem je treba opozoriti, kot je določeno v isti uvodni izjavi, da je preiskava razkrila, da je na proizvodnjo, namenjeno lastni uporabi, enako vplivala konkurenca uvoza iz LRK, ki je kot takšne zainteresirane zadevne strani niso izpodbijale. Trditev, da niso bile navedene obrazložitve, zakaj ni bila opravljena ločena analiza, je bilo zato treba zavrniti. Prav tako, ker izhaja iz tega sklepa, je bilo treba zavrniti tudi trditev, da bi bilo treba opraviti takšno ločeno analizo zaprtega trga. (158) Nadalje, čeprav se na podlagi navedenega pomembnost proizvodnje Unije, namenjene za lastno uporabo, ni štela za bistveni element, je treba omeniti, da je proizvodnja celic v Uniji, namenjena za lastno uporabo, pomenila približno polovico skupne proizvodnje v OP. Nazadnje je treba pojasniti, da dejstvo, da cene na zaprtem trgu ne izražajo cen na prostem trgu, ni nujno v nasprotju z dejstvom, da je trend cen enak na obeh trgih, saj sta lahko še vedno na različnih stopnjah ali pa so gibanja cen na višji ali nižji stopnji, zato je prikazano drugačno stanje. Na podlagi navedenega so bile trditve v zvezi z zaprtim trgom zavrnjene. (159) Zadevne strani niso predložile nobenih informacij, ki bi lahko zmanjšale pomen ugotovitev glede določitve trga Unije. Na podlagi tega so trditve v zvezi s tem zavrnjene, ugotovitve iz uvodnih izjav od (102) do (106) začasne uredbe pa se potrdijo. 3. Potrošnja Unije (160) Ena zainteresirana stran je trdila, da se podatki o potrošnji izdelka v preiskavi v Uniji znatno razlikujejo, odvisno od uporabljenega vira. Ta stran je trdila, da se lahko zanesljivi podatki pridobijo samo na podlagi informacij specializiranih institucij ali raziskovalnih centrov. Ob upoštevanju pojasnil in ugotovitev iz uvodnih izjav od (134) do (152) v zvezi z zanesljivostjo podatkov, ki jih je zagotovil svetovalec in ki so se uporabili v preiskavi, je bil ta argument zavrnjen. (161) Ista stran je trdila, da se potrošnja Unije ne bi smela določiti zgolj s seštevanjem razpoložljivih zmogljivosti za proizvodnjo modulov v Uniji in da bi bilo treba potrošnjo modulov za lastne projekte industrije Unije odšteti od navedenega seštevka. Ta argument je bil zavrnjen, saj je bila potrošnja modulov določena na podlagi na novo nameščenih zmogljivosti v Uniji. To je običajna praksa za določitev potrošnje modulov. Za celice je bila potrošnja določena na podlagi celotne proizvodnje modulov v Uniji. (162) Druga stran je trdila, da metodologija, ki jo je opisal svetovalec, dopušča težave pri določanju zanesljivih številk o porabi. Nadalje je trdila, da so podatki o uvozu in izvozu iz industrije Unije temeljili na nepreverljivih ocenah ali nepopolnih podatkih in da navzkrižno preverjanje, ki ga je opravila Komisija, ni bilo zadostno, da bi bilo mogoče skleniti, da so ti podatki dejansko zanesljivi in točni. (163) Kot je že omenjeno v uvodnih izjavah (136) in (137), je Komisija kakovost podatkov in metodologije, uporabljene za zbiranje, preverila med obiskom na kraju samem in na podlagi tega ugotovila, da so bile uporabljene ustrezne metode in da so rezultati točni in dokaj zanesljivi. Ta trditev je bila zato zavrnjena. (164) Na podlagi tega in ker ni bilo drugih pripomb v zvezi s potrošnjo Unije, se uvodne izjave od (107) do (109) začasne uredbe potrdijo. 4. Uvoz iz zadevne države 4.1. Obseg in tržni delež uvoza iz zadevne države (165) Ena zainteresirana stran je trdila, da se podatki o obsegu uvoza izdelka v preiskavi znatno razlikujejo, odvisno od uporabljenega vira. Ta stran je trdila, da se lahko zanesljivi podatki pridobijo samo na podlagi informacij specializiranih institucij ali raziskovalnih centrov. Ob upoštevanju pojasnil in ugotovitev iz uvodnih izjav od (134) do (152) v zvezi z zanesljivostjo podatkov, ki jih je zagotovil svetovalec in so se uporabili v preiskavi, je bil ta argument zavrnjen. (166) Po dokončnem razkritju je ena zainteresirana stran nasprotovala metodologiji za določitev celotne uvozne vrednosti iz LRK, ker naj bi temeljila na transakcijah na ravni CIF brez plačane dajatve, zato je vprašljivo, ali so te transakcije bile namenjene za potrošnjo v Uniji. V zvezi s to trditvijo je treba pojasniti, da celotna uvozna vrednost iz LRK, kot jo je zagotovil svetovalec, ni bila uporabljena v začasnih in dokončnih ugotovitvah, in da so bili med preiskavo določeni samo obseg uvoza in uvozne cene, kot je navedeno v uvodnih izjavah od (110) do (113) začasne uredbe. Ker zadevna zainteresirana stran ni izpodbijala metodologije za določitev uvoznih cen same po sebi, je treba omeniti ustrezne ugotovitve v uvodnih izjavah od (113) do (117) začasne uredbe in uvodnih izjavah od (168) do (176). Zgornja trditev je bila zato zavrnjena. (167) Na podlagi navedenega in ker ni bilo drugih pripomb v zvezi z uvozom zadevnega izdelka iz LRK, se uvodne izjave od (110) do (112) začasne uredbe potrdijo. 4.2. Cene uvoza in nelojalno nižanje prodajnih cen (168) En sodelujoči nepovezan uvoznik je trdil, da bi se morale uvozne cene določiti na podlagi njegovega uvoza zadevnega izdelka v Unijo. Vendar so podatki, ki jih je ta uvoznik zagotovil med preiskavo, pomenili le delček celotnega uvoza v Unijo in ni bilo mogoče sprejeti nobenih smiselnih ugotovitev glede povprečne uvozne cene celotnega uvoza iz LRK v celotnem obravnavanem obdobju, ki zajema več let. Ta trditev je bila zato zavrnjena. (169) Druga stran je trdila, da metodologija za določanje cen ni bila pojasnjena, zlasti glede tega, kako so bili združeni in usklajeni podatki iz različnih virov. Trdila je tudi, da bi morali stroški uvoza temeljiti na preverjenih podatkih, zbranih med preiskavo, in ne na ocenah. (170) Šteje se, da je metodologija, ki je bila dana na voljo zainteresiranim stranem, dovolj dodelana, da je mogoče razumeti, kako so bile številke določene. Kar zadeva stroške „uvoza“, je treba pojasniti, da so bile cene na kraju samem popravljene, tako da so usklajene s cenami CIF. Ocena je bila potrjena s podatki, zbranimi med preiskavo. (171) Po začasnem razkritju so številne zainteresirane strani zahtevale več podrobnosti o izračunu nelojalnega nižanja cen poleg tistih iz uvodne izjave (116) začasne uredbe. Dodatne informacije so bile predložene v okviru dvostranskih razkritij, kolikor sta to dopuščala občutljiva narava teh informacij in dejstvo, da je bila proizvajalcem Unije zagotovljena anonimnost. (172) V skladu z odločitvijo, da se rezine izključijo iz obsega izdelka (glej uvodne izjave od (28) do (32)), so bili ti izdelki izključeni tudi iz izračuna nelojalnega nižanja cen. Poleg tega so bile cene CIF, ki so jih predložile zainteresirane strani, nekoliko popravljene. Ker je bil vzorec nepovezanih uvoznikov spremenjen zaradi razlogov, pojasnjenih v uvodni izjavi (21), so bili uporabljeni povprečni stroški po uvozu novega vzorca uvoznikov, če so bili na voljo popolni podatki. (173) Spremenjena primerjava cen je bila izvedena za vsako vrsto transakcije posebej na isti ravni trgovine in po morebitni ustrezni prilagoditvi ter odbitku rabatov in popustov. Rezultat primerjave, izražen kot odstotek prihodkov od prodaje vzorčenih proizvajalcev Unije v OP, je pokazal tehtano povprečno stopnjo nelojalnega nižanja prodajnih cen, ki je znašala 19,8 %–32,1 % za module, 4 %–28,5 % za celice, na splošno pa 8 %–29 % za zadevni izdelek. (174) Treba je opozoriti, da je bilo za enega vzorčenega proizvajalca izvoznika ugotovljeno negativno nelojalno nižanje prodajnih cen za celice. Vendar pa njegove izvozne količine niso bile velike in se zato ne štejejo za reprezentativne. (175) En vzorčeni proizvajalec izvoznik je izpodbijal vir za prilagoditev vrednosti za monokristalne celice na multikristalne celice, vendar argumenta ni utemeljil. Ker niso bile predložene nobene nove informacije ali dokazi, se ta trditev zavrne. (176) Ker ni bilo drugih pripomb v zvezi s cenami uvoza iz LRK ali izračunom nelojalnega nižanja cen, se uvodne izjave od (113) do (117) začasne uredbe potrdijo, kot so bile spremenjene zgoraj. 5. Gospodarski položaj industrije Unije 5.1. Splošno (177) Nekatere strani so podvomile v splošno zanesljivost makroekonomskih kazalnikov škode, ki jih je uporabila Komisija za namen te preiskave. Trdile so, da se trendi, določeni za številne od teh kazalnikov, razlikujejo od trendov enakih kazalnikov, določenih za vzorčene proizvajalce Unije. Zlasti so izpostavile proizvodnjo Unije, produktivnost, prodajo, povprečne stroške dela in zaposlenost. (178) Kot je navedeno v uvodni izjavi (121) začasne uredbe, so bili makroekonomski kazalniki določeni v zvezi z vsemi proizvajalci v Uniji. Če se zberejo enaki podatki v zvezi s posameznimi proizvajalci Unije ali skupino proizvajalcev Unije (tj. vzorčenimi proizvajalci Unije), trendi niso nujno identični, ker se npr. teža vsake obravnavane družbe v takšni primerjavi ne upošteva. Zato rezultati primerjave makroekonomskih kazalnikov za vse proizvajalce Unije in za vzorčene proizvajalce Unije niso nujno pomembni in na njihovi podlagi ni mogoče skleniti, da je prvi ali drugi nabor podatkov nezanesljiv. V vsakem primeru je pri primerjavi trendov makroekonomskih kazalnikov industrije Unije s konsolidiranimi enakimi kazalniki vzorčenih proizvajalcev Unije mogoče opaziti razlike v trendih številnih kazalnikov, kot so proizvodnja, proizvodna zmogljivost, obseg prodaje, zaposlenost in produktivnost industrije Unije med letom 2011 in OP. Rezultati vzorčenih proizvajalcev Unije v zvezi z vsemi temi kazalniki so bili boljši od rezultatov celotne industrije Unije. Razlog za to je, da so številni proizvajalci Unije, ki niso bili vključeni v vzorec, v OP ustavili svojo proizvodnjo ali postali plačilno nesposobni, kar je negativno vplivalo na makroekonomski kazalnik, izračunan na ravni Unije. Te trditve so bile zato zavrnjene. (179) Ena zainteresirana stran je trdila, da ugotovitev iz uvodne izjave (153) začasne uredbe, da je analiza položaja industrije Unije pokazala očiten negativen trend vseh glavnih kazalnikov škode, temelji na podatkih, ki jih je zagotovil svetovalec. V zvezi s tem je treba pojasniti, da po eni strani makroekonomski kazalniki, ki so navedeni v preglednicah od 4-a do 6-c v začasni uredbi, temeljijo na podatkih, ki jih je zagotovil svetovalec in so bili navzkrižno preverjeni z drugimi razpoložljivimi viri, če je bilo to mogoče. Po drugi strani pa mikroekonomski kazalniki, ki so navedeni v preglednicah od 7-a do 11-c v začasni uredbi, temeljijo na podatkih, ki so bili pridobljeni od vzorčenih proizvajalcev Unije in jih je Komisija preverila na kraju samem. Opozoriti je treba tudi, da odločilni dejavniki v zvezi s škodo industrije Unije, kot so stopnje dobičkonosnosti industrije Unije, povprečna prodajna cena v Uniji ter izračuni nelojalnega nižanja cen, temeljijo na podatkih, ki so bili pridobljeni od vzorčenih proizvajalcev Unije in proizvajalcev izvoznikov ter preverjeni na kraju samem. Navedena trditev je bila zato zavrnjena. (180) Ker ni bilo drugih pripomb v zvezi s splošno metodologijo za ocenjevanje gospodarskega položaja industrije Unije, se uvodne izjave od (118) do (123) začasne uredbe potrdijo. 5.2. Makroekonomski kazalniki 5.2.1. Proizvodnja, proizvodna zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti (181) Združenje AFASE je trdilo, da sta obseg proizvodnje, določen za module v uvodni izjavi (124) začasne uredbe, in proizvodna zmogljivost industrije Unije, določena za module in celice v isti uvodni izjavi, precenjena, ter predložilo podatke iz drugih virov (tj. EPIA, IMS in BNEF), ki kažejo manjše količine. (182) Obseg proizvodnje, določen v uvodni izjavi (124) začasne uredbe, temelji na informacijah, ki zajemajo družbe, ki kotirajo na borzi, in družbe, ki ne kotirajo na borzi. Razvoj proizvodnje Unije, kot je določen v uvodni izjavi (124) začasne uredbe, je v skladu z razvojem potrošnje Unije, določenim v uvodni izjavi (108) začasne ur