1.UVOD

Komisija si je za prioriteto zadala dodatno okrepiti evropsko gospodarstvo ter spodbujati naložbe za ustvarjanje delovnih mest in ohranjanje rasti. Za dosego tega cilja so potrebni močnejši, globlji in bolj povezani kapitalski trgi. Učinkovita in varna potrgovalna infrastruktura je ključen element takšnih dobro delujočih kapitalskih trgov. Komisija je junija 2017 z vmesnim pregledom akcijskega načrta za unijo kapitalskih trgov določila preostale ukrepe, ki bodo sprejeti za postavitev temeljev unije kapitalskih trgov do leta 2019. Cilj je odpraviti ovire za čezmejne naložbe in znižati stroške financiranja. Dokončanje unije kapitalskih trgov je velika prioriteta.

Komisija je v okviru akcijskega načrta za unijo kapitalskih trgov in vmesnega pregleda napovedala ciljno naravnane ukrepe za zmanjšanje pravne negotovosti v zvezi s čezmejnimi posli z vrednostnimi papirji in terjatvami. To sporočilo skupaj s prav tako danes predstavljenim zakonodajnim predlogom o pravu, ki se uporablja za lastniške učinke odstopa terjatev, uresničuje to zavezo.

Po vsej EU se vsak dan kupijo, prodajo in uporabijo kot zavarovanje velike količine vrednostnih papirjev. Velik del teh poslov, ki znašajo približno 10 bilijonov EUR na leto, vključuje čezmejni element.

Za spodbujanje čezmejnih poslov sta bistvenega pomena jasnost in predvidljivost glede vprašanja, katera je tista država članica, katere pravo se uporablja za določitev, kdo je lastnik sredstev, ki so podlaga v poslu. Pravna negotovost glede tega, kdo je lastnik sredstva (ker je slednje odvisno od tega, katera je tista država članica, katere sodišča ali organi bodo presojali spor v zvezi z lastništvom nad terjatvijo ali vrednostnim papirjem), pomeni, da čezmejni posel ne bo nujno izvršljiv oziroma strankam ne bo nujno podelil pričakovanega pravnega naslova. V primeru plačilne nesposobnosti, ko so vprašanja lastništva in izvršljivosti poslov predmet sodnega nadzora, lahko pravna tveganja, ki izhajajo iz pravne negotovosti, povzročijo nepričakovane izgube. Cilj tega sporočila je z zagotovitvijo pravne varnosti glede kolizijskih pravil na ravni Unije prispevati k povečanju obsega čezmejnih poslov z vrednostnimi papirji. Z večjo pravno varnostjo se bodo spodbujali čezmejne naložbe, dostop do cenejših kreditov in povezovanje trgov.

Na ravni Unije so bile sprejete tri direktive, ki obravnavajo vprašanje, katero nacionalno pravo se uporablja za čezmejne posle z vrednostnimi papirji: direktiva o finančnem zavarovanju, direktiva o dokončnosti poravnave in direktiva o prenehanju. Te direktive vsebujejo kolizijska pravila, ki zajemajo najpomembnejše vidike poslov z vrednostnimi papirji. Vendar pa države članice različno razlagajo besedila teh direktiv. Pomanjkanje jasnosti, ki izhaja iz različnih razlag obstoječih pravil, bi lahko prispevalo k večjim stroškom čezmejnih poslov zaradi določene mere preostale pravne negotovosti glede tega, katero nacionalno pravo se uporablja.

Zaradi obsega zadevnih poslov Komisija meni, da je treba razjasniti pravila, da bodo lahko trgi zmanjšali odvečne stroške in da se bo povečala pravna varnost glede prava, ki se uporablja.

V tem sporočilu so pojasnjena stališča Komisije o pomembnih vidikih obstoječega pravnega reda EU v zvezi s pravom, ki se uporablja za lastniške učinke poslov z vrednostnimi papirji.

Sporočilo zajema učinke prenosa finančnih instrumentov za tretje osebe. Spremlja zakonodajni predlog o učinkih odstopa terjatev za tretje osebe. Vendar pa zakonodajni predlog ne vpliva na zadeve, ki jih urejajo direktiva o finančnem zavarovanju, direktiva o dokončnosti poravnave, direktiva o prenehanju in uredba o registru Unije.

2.Zadevni pravni red EU

Čezmejni posli z vrednostnimi papirji so pomembni gradniki unije kapitalskih trgov. Ker nacionalne zakonodaje o vrednostnih papirjih niso usklajene na ravni EU, kolizijska pravila določajo, katero nacionalno pravo se uporablja za čezmejne posle.

Kolizijska pravila urejajo dva elementa poslov z vrednostnimi papirji: (i) lastniški element, ki se nanaša na prenos pravic na premoženju in ki vpliva na tretje osebe, ter (ii) pogodbeni element, ki se nanaša na medsebojne obveznosti strank na podlagi sklenjenega posla. Medtem ko je pogodbeni element na ravni EU že urejen z uredbo Rim I, se to sporočilo navezuje na prvi vidik, torej na lastniške učinke poslov z vrednostnimi papirji. Stranke posla se morajo v praksi na ta pravila v zvezi z lastniškimi učinki zanašati v primeru plačilne nesposobnosti, ko morajo izterjati sredstva.

Trenutno veljavni pravni red EU vsebuje določbe o tem, kako se v posebnih primerih določi, katero nacionalno pravo se uporablja za lastniške učinke čezmejnih poslov z vrednostnimi papirji. Te določbe so vsebovane v treh direktivah: direktivi o dokončnosti poravnave, direktivi o prenehanju in direktivi o finančnem zavarovanju.

Člen 9(2) direktive o dokončnosti poravnave, sprejete leta 1998, vsebuje naslednjo kolizijsko določbo:

„Kadar se vrednostni papirji (vključno s pravicami, ki jih vsebujejo vrednostni papirji), zagotovljeni kot dodatno jamstvo udeležencem in/ali centralnim bankam držav članic ali bodoči Evropski centralni banki, kakor je opisano v odstavku 1, in njihove pravice (ali pravice katerega koli pooblaščenega zastopnika, posrednika ali tretje stranke, ki deluje v njihovem imenu) v zvezi z vrednostnimi papirji zakonito vpišejo v register, na račun ali centraliziran depozitni sistem v državi članici, se določitev pravic teh subjektov, kot imetnikov dodatnega jamstva v zvezi s temi vrednostnimi papirji, ureja po zakonodaji te države članice.“

Direktiva o prenehanju, ki je bila sprejeta leta 2001, vsebuje v členu 24 naslednje kolizijsko pravilo:

„Izvrševanje lastninskih pravic na podlagi instrumentov ali drugih pravic na podlagi teh instrumentov, katerih obstoj ali prenos predpostavlja njihov vpis v register, račun ali centraliziran depozitarni sistem, ki ga država članica vodi ali na ozemlju katere je, ureja zakonodaja države članice, ki vodi ali na ozemlju katere je register, račun ali centraliziran depozitarni sistem, kjer so te pravice vpisane.“