Povzetek

Ocena učinka o pobudi za trajnostne izdelke

A. Nujnost ukrepanja

Zakaj? V čem je težava?

Glavni problem je, da potrošnja in proizvodnja nista trajnostni ter da ju predpisi EU o izdelkih in notranjem trgu ne obravnavajo ustrezno, zaradi česar so nacionalni predpisi o trajnostnosti izdelkov vse bolj različni. Podtežava 1: Pri zasnovi izdelka niso ustrezno upoštevani vplivi na okolje v življenjskem ciklu, vključno z vidiki krožnosti. Rezultat je pogosto nadomeščanje izdelkov, kar vključuje veliko porabo energije in virov za proizvodnjo in distribucijo novih izdelkov ter odstranjevanje starih. Podtežava 2: Gospodarski subjekti in državljani še vedno težko sprejemajo trajnostne odločitve v zvezi z izdelki, saj ni dovolj s tem povezanih informacij in cenovno dostopnih možnosti. Posledično niso izkoriščene priložnosti za trajnostnost in za operacije za ohranjanje vrednosti, povpraševanje po sekundarnih materialih je omejeno, sprejemanje krožnih poslovnih modelov pa ovirano. Podtežava 3: Neoptimalna uporaba veljavne zakonodaje o okoljsko primerni zasnovi. Čeprav je bila direktiva o okoljsko primerni zasnovi na splošno uspešna, se njen popoln potencial ne uresničuje sistematično. Njeno področje uporabe je trenutno omejeno na izdelke, povezane z energijo, čeprav tudi drugi izdelki pomembno vplivajo na okolje. Druga ključna vprašanja, ki jih je treba obravnavati, so precejšnje zamude pri sprejemanju novih predpisov o izdelkih in pomanjkanje skladnosti.

Kaj naj bi prinesla ta pobuda?

Splošni cilj je zmanjšati negativne vplive izdelkov v življenjskem ciklu na okolje in družbo ter izboljšati delovanje notranjega trga. Posebni cilji so: 1. izboljšati trajnostnost izdelkov; 2. boljši dostop do informacij o trajnostnosti vzdolž dobavne verige; 3. spodbujati bolj trajnostne izdelke in poslovne modele za izboljšanje ohranjanja vrednosti; 4. izboljšati uporabo zakonodajnega okvira za trajnostne izdelke.

Kakšna je dodana vrednost ukrepanja na ravni EU?

Da bi se zagotovil usklajen in dobro delujoč notranji trg v vseh državah članicah ter s tem enaki konkurenčni pogoji za gospodarske subjekte, ki delujejo na notranjem trgu, je nujno sprejeti skupen sklop predpisov, ki vključuje zahteve za izdelke in obveznost zagotavljanja zanesljivih informacij končnim uporabnikom. Brez pobude na ravni EU in njene učinkovite uporabe se težave, ocenjene v tej oceni učinka, ne bodo v celoti in dosledno obravnavale po vsej EU. Čeprav bodo nacionalne pobude (nekatere se že izvajajo) zagotovile določene koristi na nacionalni ravni, bodo neizogibno nadalje razdrobile notranji trg, izbira potrošnikov pa bo še bolj zapletena.

B. Rešitve

Katere zakonodajne in nezakonodajne možnosti politike so se upoštevale? Ali ima katera od njih prednost? Zakaj?

V zvezi s šestimi glavnimi možnostmi, ki se primerjajo z osnovnim scenarijem (možnost 1), je obravnavanih več podmožnosti. Možnosti se nanašajo na: ·razširitev obsega izdelkov v okviru zakonodaje o okoljsko primerni zasnovi (možnost 2); ·razširitev zahtev glede trajnostnosti izdelkov (možnost 3); ·informacije o trajnostnosti za potrošnike in poslovanje med podjetji (možnost 4); ·nagrajevanje bolj trajnostnih izdelkov s spodbudami (možnost 5); ·ukrepe za krožno gospodarstvo in ohranjanje vrednosti (možnost 6); ·okrepljeno uporabo okvira za okoljsko primerno zasnovo (možnost 7). Prednostna kombinacija vključuje ukrepanje v zvezi z vsako možnostjo, tudi razširitev področja uporabe okoljsko primerne zasnove na veliko različnih izdelkov, kot so tekstilni izdelki, pohištvo in vmesni izdelki z velikim učinkom; znatno okrepitev zahtev glede trajnostnosti; opredelitev novih zahtev glede informacij o izdelkih, vključno z uvedbo digitalnega potnega lista za izdelke. Drugi ukrepi vključujejo spodbude javnih organov za trajnostne izdelke in ukrepe za preprečevanje uničevanja neprodanega potrošniškega blaga. Predvideni so tudi različni ukrepi za okrepitev uporabe pravil o okoljsko primerni zasnovi.

Kakšna so stališča različnih deležnikov? Kdo podpira katero možnost?

Večina deležnikov je podprla celovito področje uporabe okvira pobude o trajnostnih izdelkih, ki vključuje širok nabor izdelkov in uporablja pristop na podlagi celotnega življenjskega cikla. Podpora razširitvi področja uporabe okoljsko primerne zasnove je močna, pri čemer velja splošni dogovor, da bi bilo treba dati prednost sektorjem, opredeljenim v akcijskem načrtu za krožno gospodarstvo, zlasti proizvajalci/uvozniki pa dajejo prednost pristopu, ki dosledno upošteva posebnosti izdelka. Obstaja splošno soglasje (tudi med proizvajalci/uvozniki, MSP, trgovci na drobno in izvajalci dejavnosti ravnanja z odpadki), da neobstoj jasne, celostne in zavezujoče zakonodaje ter pomanjkanje zanesljivih informacij ovirata večjo razpoložljivost trajnostnih izdelkov, prav tako kot neenotno izpolnjevanje zahtev glede trajnostnosti izdelkov. Digitalne potne liste za izdelke na splošno podpirajo nedvoumne večine vseh skupin deležnikov. Velika večina vseh deležnikov (vključno z javnimi organi) je izrazila podporo obveznim zelenim javnim naročilom in soglaša, da je potrebnih več spodbud za preusmeritev povpraševanja k trajnostnim izdelkom. Nujno je, da izvajanje pobude o trajnostnih izdelkih spremljata okrepljeno izvrševanje in dejavnosti za nadzor trga (npr. inšpekcijski pregledi ali presoje).

C. Učinki prednostne možnosti

Kakšne so koristi prednostne možnosti (če obstaja, sicer glavnih možnosti)?