[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |

Bruselj, 17.5.2010

COM(2010)241 konč.

SPOROČILO KOMISIJE

Posvetovanje o ribolovnih možnostih za leto 2011

SPOROČILO KOMISIJE

Posvetovanje o ribolovnih možnostih za leto 2011

1. Uvod 3

2. Razvoj politik 3

3. Stanje virov 4

3.1. Pregled 4

3.2. Selivski pelagični staleži 4

3.3. Severno morje, Skagerrak in Kattegat 5

3.4. Vode zahodno od Škotske, Irsko morje in Keltsko morje 5

3.5. Biskajski zaliv in ibersko-atlantske vode 5

3.6. Globokomorske vrste 5

3.7. Baltsko morje 5

3.8. Sredozemsko morje 6

4. Določanje ribolovnih možnosti 6

4.1. Določitev TAC 6

4.2. Ribolovni napor 6

5. Upravljanje z dolgoročnimi načrti 7

6. Spremembe delovnega postopka, pri katerem se dolgoročni načrti še ne uporabljajo 8

7. Časovni razpored predlogov 8

8. Dialog z zainteresiranimi stranmi 9

9. Sklepne ugotovitve 10

UVOD

To je peto zaporedno letno sporočilo o določitvi delovnega postopka Komisije za predlaganje ribolovnih možnosti (kvote in ribolovni napor) za evropske ribiče in evropske vode. Je temelj za posvetovanje z zainteresiranimi stranmi in državami članicami.

Predlogi upoštevajo sedem vodilnih načel:

ribolovne možnosti morajo biti v skladu z glavnimi cilji skupne ribiške politike (SRP)[1] določene na ravni, ki bo zagotovila trajnostno izkoriščanje virov v okoljskem, gospodarskem in socialnem smislu.

da bi zagotovili trden in predvidljiv okvir za udeležence, ki so odvisni od ribištva, in se izognili nepotrebnim spremembam kvot, morajo biti letna odstopanja čim bolj omejena;

spoštovati je treba mednarodne obveznosti, vključno z obveznostjo o obnovitvi staležev, da bodo ti dosegli svojo največjo produktivnost[2]. Komisija namerava za leto 2011 spremeniti delovni postopek, ki je bil uporabljen za leto 2010, da se dosežejo cilji, dogovorjeni za leto 2015;

izvajati je treba veljavne dolgoročne načrte;

treba je zmanjšati ribolov prekomerno izkoriščenih staležev in obnoviti izčrpane staleže;

predlogi temeljijo na mnenju Znanstvenega, tehničnega in gospodarskega odbora za ribištvo (STECF) (ki ponavadi temeljijo na nasvetih Mednarodnega sveta za raziskovanje morja (ICES));

uporabljati je treba previdnostni pristop, pri katerem pomanjkanje dokazov ne dokazuje trajnosti.

RAZVOJ POLITIK

V letu 2011 bo za doseganje ciljev največjega trajnostnega donosa do leta 2015 le še malo časa. Veliko pomembnih staležev je sedaj vključenih v dolgoročne načrte s cilji ribolovne umrljivosti na ravni največjega trajnostnega donosa. Te načrte je treba izvajati, Komisija pa bo tako za nove kot veljavne načrte, ki so potrebni revizije zaradi uskladitve s cilji največjega trajnostnega donosa, predlagala primerne predloge na podlagi ribolovne umrljivosti na ravni največjega trajnostnega donosa[3].

Pri staležih, za katere še niso bili predlagani dolgoročni načrti, bi bilo primerno med ribolovnima letoma 2011 in 2014 ribolovno umrljivost enakomerno zmanjšati na raven največjega trajnostnega donosa, v letu 2015 in pozneje pa staleže izkoriščati na ravni največjega trajnostnega donosa. Ob začetku v letu 2011 to pomeni štiri enakomerna zmanjšanja.

V okviru bolj regionalnega pristopa k izvajanju SRP se želi Komisija posvetovati z zainteresiranimi stranmi o prenosu upravljanja celotnega dovoljenega ulova (TAC), ki zadeva samo eno državo članico, na to državo članico, pri čemer se bodo upoštevale dolgoročne zaveze o obveznostih poročanja in dobre prakse upravljanja.

V letih 2008 in 2009 je bila izboljšana prilagoditev enot TAC na biološka območja. Za leto 2011 se bo preučila možnost razdelitve območja TAC za morsko ploščo v conah VIId in VIIe.

STANJE VIROV

Pregled

Razvoj stanja staležev je bil v določenih primerih pozitiven (Priloga Ia).

• Število staležev, za katere obstajajo podatki o odsotnosti prekomernega izkoriščanja, se je z dveh v letu 2005 povečalo na 11 v letu 2010.

• Število staležev, za katere je bilo podano mnenje o prenehanju ribolova, se je z 20 zmanjšalo na 14.

• Število staležev „zunaj varnih bioloških meja“ (za katere pa ni bilo podano mnenje o prenehanju ribolova) se je s 30 v letu 2003 zmanjšalo na 22 v letu 2010.

• Celotni dovoljeni ulov (TAC) je bil še vedno mnogo višji od ravni, ki so jo priporočili znanstveniki, vendar se je presežek v letu 2010 z okoli 47 % znižal na 34 %.

Vendar pa za več staležev (42, v primerjavi s povprečno 35 v preteklosti) znanstveniki zaradi neprimernih podatkov ali drugih razlogov niso podali mnenja. V to so vključeni krilati romb, trska in morska plošča v Keltskem morju, medtem ko je bil pri oceni staleža škampa zabeležen napredek.

Obstajajo znaki izboljšanja, vendar so ti skromni. Uspeh pri obnovi staležev še zdaleč ni zagotovljen, zato si je treba še naprej prizadevati tudi za odpravo prelova.

Selivski pelagični staleži

Ureditev za leto 2010 za skuše bi omogočala ulov, ki je za 40 % višji od trajnostnega ulova, ki bi bil določen, če bi se uporabljal dolgoročni načrt za leto 2009, o katerem so se dogovorile EU, Norveška in Ferski otoki. EU, Norveška, Ferski otoki, Rusija in Islandija niso dosegli dogovora o ulovu tega staleža v letu 2010. Čeprav je raven staleža trenutno visoka, brez primernega upravljanja obstaja tveganje za hitro poslabšanje.

Naravni prirastek staležev sinjega mola in sleda v Severnem morju je majhen, vendar je bil TAC prilagojen temu podatku.

Severno morje, Skagerrak in Kattegat

Napredek je bil v primerjavi z ostalimi območji večji. Število staležev zunaj varnih bioloških meja se je znižalo z 8 na 6, obstaja pa tudi 5 staležev (v primerjavi z dvema lansko leto), za katere obstajajo podatki o odsotnosti prekomernega izkoriščanja. V letu 2010 je raven celotnega dovoljenega ribolova za 17 % presegla raven iz znanstvenega mnenja, v letu 2009 pa za 37 %. Vendar pa je število staležev, za katerega znanstveniki niso podali mnenja, z 10 naraslo na 11.

Vode zahodno od Škotske, Irsko morje in Keltsko morje

Enako kot v letu 2008 je mnogo staležev izčrpanih, obstajajo pa tudi težave pri evidentiranju ulova in drugih podatkov, tako da stanja virov ni bilo mogoče oceniti pri 29 od 48 staležev. Izmed 18 staležev, pri katerih je bilo mogoče oceniti največji trajnosti donos, jih je bilo 13 prekomerno izkoriščanih. Za deset staležev je bilo svetovano prenehanje ribolova. Vendar obstajajo znaki izboljšanja, kot je na primer povečanje staleža sledu v Keltskem morju. Raven celotnega dovoljenega ribolova je za 49 % presegla raven iz znanstvenega mnenja.

Biskajski zaliv in ibersko-atlantske vode

Za 17 staležev na tem območju obstaja le malo ocen. Samo za morsko ploščo v Biskajskem zalivu obstajajo podatki, da je znotraj varnih bioloških meja. Za štiri staleže obstajajo podatki o prekomernem izkoriščanju in za dva (južni oslič in sardon) podatki, da sta zunaj varnih bioloških meja. Raven celotnega dovoljenega ribolova je v povprečju za 55 % presegla raven iz znanstvenega mnenja. Za tri staleže je bilo svetovano prenehanje ribolova.

Celotni dovoljeni ribolov južnega osliča je bil presežen, v zadnjem obdobju sta se povečala tako ribolovni napor kot ribolovna umrljivost. Zdi se, da je bilo izvajanje načrta upravljanja nezadostno za nadzorovanje ulova ali zmanjšanje ribolovne umrljivosti.

Globokomorske vrste

Za večino staležev obstaja mnenje, da je treba ribolov omejiti ali prepovedati povečanje njegovega obsega, razen če obstajajo podatki o njegovi trajnosti. Na nekatere staleže, kot je oranžna sluzoglavka, bi moral biti ribolov ustavljen. Za druge, kot so morski menek, leng in okati ribon, v prihodnosti ni izključena možnost vzpostavitve dolgoročnih trajnostnih ravni ribolova glede na območja ribolova. Poleti 2010 se pričakuje novo dvoletno znanstveno mnenje za leti 2011 in 2012.

Baltsko morje

Za dva staleža je ribolov na ravni ribolovne umrljivosti na ravni največjega trajnostnega donosa ali pod to ravnjo. Ostalih pet staležev je prekomerno izkoriščanih. Raven celotnega dovoljenega ribolova je v letu 2010 v povprečju za 16 % presegla raven iz znanstvenega mnenja, v letu 2009 pa za 22 %. Število staležev, za katerega znanstveniki niso podali mnenja, se je s 3 zmanjšalo na 2.

Sredozemsko morje

Čeprav sta zlasti STECF in Znanstveni svetovalni odbor Generalnega sveta za ribištvo v Sredozemlju (GFCM-SAC) v zadnjem desetletju redno izvajala znanstveno oceno staležev pridnenih in majhnih pelagičnih vrst, je STECF šele leta 2009 predložil pregled sredozemskih staležev glede na biološke referenčne vrednosti (Priloga Ib).

Na voljo je ocena za samo 16 izmed 102 možnih vrst (brez skatov, tunov in tunom podobnim vrst). Med temi 16 vrstami je bilo mogoče identificirati in oceniti 42 bioloških staležev. Identificirati je bilo mogoče še 18 staležev, a zaenkrat ni podatkov niti o stanju staleža niti o intenzivnosti ribolova.

Izmed 42 staležev, ki jih je bilo mogoče oceniti, je bilo 40 % staležev znotraj in 60 % staležev zunaj varnih bioloških meja. Izmed 46 staležev, pri katerih je bilo možno oceniti prekomerno izkoriščanje glede na največji trajnostni donos, je bilo 54 % staležev prekomerno izkoriščanih in 46 % ne.

DOLOčANJE RIBOLOVNIH MOžNOSTI

Določitev TAC

Za prelov in izčrpanost staleža je delni vzrok v dovoljevanju prekomernega ulova in napora. Celotni dovoljeni ulov (ki ne omejuje zavrženega ulova), ki ga je sprejel Svet na podlagi predloga Komisije, je bil za približno 48 % višji od trajnostnega ulova (razpredelnica 4, Priloga Ia). Razveseljivo je, da je ta številka za leto 2010 padla na 34 %, vendar je potreben napredek k še bolj odgovornemu ribolovu. Okrepljeno prizadevanje za politike, ki spodbujajo ribolov na ravni največjega trajnostnega donosa (oddelek 2), mora pospeševati in spodbujati to spremembo v praksi.

Predlogi Komisije so se v mnogih primerih razlikovali od znanstvenega mnenja, ker so bile ravni skupnega dovoljenega ulova omejene na določene odstotke. Poleg znanih težav pri izvrševanju so k temu, da so morski viri ostali na nizki ravni, prispevale tudi previsoke kvote.

Ribolovni napor

Za nekaj dolgoročnih načrtov (za trsko v Severnem in Baltskem morju, severnomorsko morsko ploščo in morskega lista, morskega lista v zahodnem Rokavskem prelivu, južnega osliča in škampa) je treba prilagoditi ribolovni napor. Napor se je od uvedbe načrtov zmanjšal na večini območij, kar pa ne velja za napor v conah VIIIc in IXa za južnega osliča in škampa[4] (Priloga II).

Za načrte v zvezi s trsko in bokopluto v Severnem morju[5] naj bi se v letu 2010 končal prehod s sistema dni na morju na tip vozila na sistem kilovatnih dni na skupino napora. Izračun referenčnih vrednosti napora bo po potrebi nekoliko izboljšan. Na napor, ki se izvaja z nekaterimi reguliranimi orodju in v reguliranih conah, vplivata oba načrta. Uporaba pravil iz načrtov za prilagajanje napora za orodja, na katerega vplivata oba načrta, zaenkrat ni povzročala večjih problemov. V letu 2010 se revidira načrt za bokopluto, v letu 2011 pa naj bi bila opravljena revizija načrta za trsko. Dodelitve napora za leto 2011 bodo v skladu z veljavnimi načrti.

Za staleže, za katere načrti določajo prilagoditev ravni napora na podlagi znanstvenega mnenja, bo Komisija v primeru, da STECF ne bo podal posebnega mnenja, oblikovala predlog v skladu z najboljšim obstoječim približkom načrta.

Komisija se bo o upravljanju napora v Keltskem morju ločeno posvetovala z zainteresiranimi stranmi in državami članicami.

Napor v Baltskem morju se je v zadnjih letih premaknil proti zahodu in se je v primerjavi z letom 2002 do leta 2008 zmanjšal za 14 %. Povečala se je uporaba nereguliranega orodja, s katerim se lovijo zlasti pelagične vrste. Za leto 2011 bodo dodelitve napora v skladu z veljavnim načrtom za trsko. Konec leta 2010 naj bi se opravila ocena načrta za trsko v Baltskem morju[6].

Odločitve glede ribolovnega napora globokomorskih vrst v severovzhodnem Atlantskem oceanu bodo temeljile na priporočilu NEAFC iz leta 2009 za leta 2010, 2011 in 2012, ki navaja, da napor ne sme preseči 65 % najvišje ravni napora globokomorskega ribolova za zadevne vrste v preteklih letih.

UPRAVLJANJE Z DOLGOROčNIMI NAčRTI

Dolgoročni načrti ostajajo poglavitni del politike Komisije – izvajati je treba obe uredbi Skupnosti, tako o dolgoročnih načrtih kot o načrtih, oblikovanih v okviru mednarodnih sporazumov. Izkazalo se je, da so takšni načrti učinkovitejši za upravljanje staležev in da so izboljšali postopek odločanja.

V letu 2009 ni začel veljati noben nov načrt. Za leto 2010 se pričakuje, da:

- bodo sprejeti načrti za sardona in zahodnega šura;

- bo Komisija predlagala načrte za vahnjo v vodah zahodno od Škotske in sled v Keltskem morju;

- se bo v letu 2010 nadaljevala revizija načrtov za severnega in južnega osliča, škampa in morsko ploščo v Biskajskem zalivu;

- bo ocenjen večletni načrt za trsko v Baltskem morju.

Nadaljevala se bodo tudi prizadevanja, da bi se več staležev upravljalo dolgoročno, vključno z lososom in pelagičnimi staleži v Baltskem morju in nekaterimi populacijami rib v Sredozemskem morju v letu 2010. Če sta pred sprejetjem takšnih načrtov Svet in Komisija najavila posebne namene glede pravil ulova, bodo temu sledili predlogi Komisije.

SPREMEMBE DELOVNEGA POSTOPKA, PRI KATEREM SE DOLGOROčNI NAčRTI šE NE UPORABLJAJO

Za dosego ribolovne umrljivosti na ravni največjega trajnostnega donosa (Priloga III) so potrebne nekatere spremembe delovnega postopka. Za nekatere staleže, ki so prekomerno izkoriščani, a so znotraj varnih bioloških meja, bodo predlagane prilagoditve celotnega dovoljenega ribolova, da bi se do leta 2015 doseglo ribolovno umrljivost na ravni najvišjega trajnostnega donosa. Omejitev spremembe celotnega dovoljenega ribolova bo s 15 % povečana na 25 %, da ne bi negativno vplivala na cilj največjega trajnostnega donosa.

Za staleže, ki so prekomerno izkoriščani in so poleg tega zunaj varnih bioloških meja, bodo veljavna pravila spremenjena tako, da se bo do leta 2015 približalo cilju največjega trajnostnega donosa. Po potrebi bi se ohranilo 30-odstotno minimalno zmanjšanje ribolovne umrljivosti.

V letu 2009 je bilo zaprošeno za znanstveno mnenje o določitvi celotnega dovoljenega ribolova za staleže, za katere možnosti ulova niso bile na voljo. Popoln odgovor še ni prispel; ponovljen je bil zahtevek iz Priloge IV in poslan tako ICES kot STECF (v odstavku 1 je bilo dodano kratko pojasnilo). Poleg tega se bo z državami članicami, regionalnimi svetovalnimi sveti, ICES in STECF preučil ad hoc postopek o določitvi celotnega dovoljenega ribolova za staleže, za katere mnenje ni na voljo („kategorija 11).

Države članice bi morale izvajati navzkrižno preverjanje podatkov in izboljšati kakovost predloženih podatkov. Okvir za zbiranje podatkov[7] bo izboljšal nekatera vprašanja v zvezi s podatki, in sicer s povečanjem števila vrst na seznamu za obvezno zbiranje podatkov, vključno z raziskavami na morju. Sedanja reforma nadzornega sistema SRP bi morala pripomoči k odpravi teh pomanjkljivosti, izboljšanju sistema za spremljanje plovil (vessel monitoring system – VMS) ter hitrejši in širši uporabi ladijskega dnevnika v elektronski obliki.

Ribolovne možnosti so odvisne od stanja staležev rib, na katere vpliva tako iztovorjeni kot tudi zavrženi ulov. Komisija pripisuje velik pomen zmanjšanju zavržkov, saj lahko izkazani in dokumentirani uspeh pri zmanjšanju zavržkov vpliva na višji celotni dovoljeni ulov. V tem okviru bo Komisija v letu 2010 preučila rezultate pobud za zmanjšanje zavržkov.

ČASOVNI RAZPORED PREDLOGOV

Predvideni časovni razpored je:

Uredba o ribolovnih možnostih | Mnenje na voljo | Predlog Komisije | Predvideno sprejetje v Svetu |

Črno morje | november | oktober (+) | december |

Baltsko morje | maj | začetek septembra | oktober |

Globokomorske vrste | julij | začetek septembra | november |

Atlantski ocean, Severno morje in ostala območja | julij (*) | konec oktobra | december |

(+) zaključeno novembra

(*) zaključeno oktobra

O tem sporočilu naj bi se z državami članicami razpravljalo na zasedanju Sveta v juniju 2010.

DIALOG Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI

Za Komisijo je zelo pomembno, da so v postopek odločanja o ribolovnih možnostih vključene vse zainteresirane strani. Na lanskoletnem posvetovanju so zainteresirane stvari izpostavile naslednja bistvena vprašanja, ki jih je treba upoštevati v sporočilu o ribolovnih možnostih:

i) razviti je treba socio-ekonomsko analizo,

ii) pri določanju ribolovnih možnostih je treba upoštevati tudi druge uredbe in direktive EU in

iii) pri opisovanju stanja virov je potreben regionalni pristop.

Pripombe so bile v okviru možnosti upoštevane. Vendar pa je socialne in ekonomske dejavnike možno upoštevati le pri razvoju večletnih načrtov, v okviru letnih mnenj pa ne.

Pri določanju ukrepov za upravljanje določenih staležev, kot je zaščita škampa v Plitvini ježevcev, je bilo opravljeno posvetovanje z regionalnimi svetovalnimi sveti. Regionalni svetovalni svet za severozahodne vode je predlagal sezonsko zaprtje, ki sta ga podprla STECF in nato tudi Komisija.

Regionalni svetovalni sveti so opozorili, da so podatki za številne staleže pomanjkljivi. Za zagotovitev verodostojnega mnenja so potrebni pravilni podatki o ribolovu in staležih. Zainteresirane strani se spodbuja, naj zagotovijo celovito izvajanje veljavnih sistemov za poročanje o ulovu in zbiranje podatkov. V za namen bodo zainteresirane strani povabljene k sodelovanju pri reviziji kakovosti podatkov.

Pravilni podatki so ključnega pomena za učinkovito upravljanje ribištva. Poleg tega bodo lahko zainteresirane strani na podlagi zanesljivih podatkov uspešneje svetovale Komisiji glede trajnostnih ribolovnih praks.

SKLEPNE UGOTOVITVE

Komisija države članice, regionalne svetovalne svete in Svetovalni odbor za ribištvo in ribogojstvo prosi za mnenje o zgoraj opisanem pristopu za leto 2011, ki opisuje strategijo Komisije za izpolnjevanje njene odgovornosti za trajnostno upravljanje v skladu s cilji skupne ribiške politike.

Vendar lahko Komisija upošteva mnenje zainteresiranih strani le, če je oblikovano z uporabo pristopa k trajnostnemu ribolovu, ki temelji na dokazih. To pomeni, da so potrebni podatki, ki podpirajo mnenje zainteresiranih strani.

Da bo Komisija rezultate posvetovanj lahko pravočasno uporabila, je treba prispevke v zvezi s tem sporočilom predložiti do 1. junija 2010. Razprava z državami članicami na politični ravni bo predvidoma potekala na seji Sveta za ribištvo 28–29. junija.

Priloga Ia – Staleži v severovzhodnem Atlantskem oceanu in sosednjih vodah

Razpredelnica 1. Znanstveno mnenje o stanju staleža | Število staležev |

2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Povprečje |

Zunaj varnih bioloških meja | 30 | 29 | 26 | 26 | 26 | 28 | 27 | 22 | 27 |

Znotraj varnih bioloških meja | 12 | 10 | 14 | 11 | 12 | 13 | 12 | 15 | 12 |

Stanje staleža ni znano zaradi pomanjkanja podatkov | 48 | 53 | 53 | 57 | 58 | 55 | 57 | 60 | 55 |

Število staležev |

Razpredelnica 2. Strokovno mnenje o prelovu | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Povprečje |

Stopnja ribolova na stalež v primerjavi s stopnjo največjega trajnostnega donosa je znana | 34 | 23 | 32 | 33 | 35 | 39 | 33 |

Stalež je prekomerno izkoriščan | 32 | 21 | 30 | 29 | 30 | 28 | 28 |

Stalež se lovi na stopnji največjega trajnostnega donosa | 2 | 2 | 2 | 4 | 5 | 11 | 4 |

Število staležev |

Razpredelnica 3. Strokovno mnenje „v nujnih primerih“ | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Povprečje |

Strokovno mnenje o ustavitvi ribolova | 24 | 13 | 12 | 14 | 20 | 18 | 17 | 14 | 17 |

Razpredelnica 4. Razlika med TAC in trajnostnimi ulovi | Število staležev |

2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Povprečje |

Odstotek TAC, ki presega trajnostni ulov[8] | 46% | 49% | 59% | 47% | 45% | 51% | 48% | 34% | 47% |

Razpredelnica 5. Povzetek strokovnega mnenja o ribolovnih možnostih | Število staležev |

2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Povprečje |

Staleži, za katere se lahko napovesta velikost staleža in ribolovna umrljivost | 40 | 34 | 40 | 31 | 29 | 30 | 34 | 36 | 34 |

Staleži, za katere je na voljo strokovno mnenje o ribolovnih možnostih | 59 | 52 | 54 | 65 | 61 | 62 | 63 | 60 | 60 |

Staleži, za katere strokovno mnenje ni na voljo | 31 | 40 | 39 | 29 | 35 | 34 | 33 | 42 | 35 |

PRILOGA Ib – Staleži v Sredozemskem morju

Razpredelnica 1 – Znanstveno mnenje o stanju staleža v Sredozemskem morju | št. | % |

Zunaj varnih bioloških meja | 17 | 28,3 |

Znotraj varnih bioloških meja | 25 | 41,7 |

Stanje staleža ni znano zaradi pomanjkanja podatkov | 18 | 30,0 |

Staleži SKUPAJ (za 16 vrst) | 60 | 100 |

Vrste, razvrščene v skladu z zgornjimi merili | 16 | 15,7 |

Ostale vrste, ki zaradi nezadostnih podatkov niso bile vključene | 86 | 84,3 |

Upoštevane vrste | 102 | 100 |

Razpredelnica 2 – Znanstveno mnenje o prelovu staleža v Sredozemskem morju | št. | % |

Stalež je prekomerno izkoriščan | 25 | 54,3 |

Stalež se lovi na stopnji največjega trajnostnega donosa | 21 | 45,7 |

Stopnja ribolova je glede na stopnjo največjega trajnostnega donosa znana | 46 | 76,7 |

Stopnja ribolova glede na stopnjo največjega trajnostnega donosa ni znana | 14 | 23,3 |

Staleži SKUPAJ (za 16 vrst) | 60 | 100 |

Vrste, razvrščene v skladu z merili | 16 | 15,7 |

Ostale vrste, ki zaradi nezadostnih podatkov niso bile vključene | 86 | 84,3 |

Upoštevane vrste | 102 | 100 |

PRILOGA II – Ribolovni napor, reguliran z večletnimi načrti, glede na podatke, ki so jih države članice sporočile STECF

[pic]

Slika 1: Regulirani ribolovni napor v vzhodnem Baltskem morju (podrazdelki ICES 22–24).

[pic]

Slika 2: Regulirani ribolovni napor v osrednjem Baltskem morju (cone 25–28)[9].

[pic]

Slika 3 Regulirani ribolovni napor v Kattegatu (IIIaS).

[pic]

Slika 4: Regulirani ribolovni napor v Severnem morju, Skagerraku in vzhodnem Rokavskem prelivu (IV, IIIa in VIId).

[pic]

Slika 5: Regulirani ribolovni napor v Irskem morju (VIIaN).

[pic]

Slika 6: Regulirani ribolovni napor v vodah zahodno od Škotske (VI).

[pic]

Slika 7: Regulirani ribolovni napor v zahodnem Rokavskem prelivu (VIIe).

[pic]

Slika 8: Regulirani ribolovni napor v ibersko-atlantskih vodah (VIIIc IXa).

PRILOGA III – Pravila za TAC

Odločitve o TAC morajo biti sprejete na podlagi znanstvenega mnenja, ki ga zagotovi STECF, v katerem so že upoštevani biološki, socialni in gospodarski vidiki.

Glede na raven tveganja se za vsak stalež uporabljajo različna pravila. Staleži so zelo ogroženi, ko se zmanjšajo pod „previdnostno raven (Bpa)“ – biomasa, pri kateri obstaja nevarnost za zmanjšanje produktivnosti staležev, ali ko je stopnja ribolovne umrljivosti višja od „previdnostne stopnje“ (Fpa). Stopnja ribolovne umrljivosti (F) je letni ulov, deljen s povprečno velikostjo staleža čez leto.

Če je stalež manjši od Bpa ali se lovi s stopnjo, višjo od Fpa, je „zunaj varnih bioloških meja“, in obratno.

Če TAC zajema več vrst, se uporablja pravilo, ki se nanaša na najbolj ogrožene vrste.

V tabeli so spremembe pravil, ki so se uporabljale v preteklosti, odebeljene.

Kategorija | Znanstveno mnenje | Ukrep, ki se ga sprejme pri določitvi TAC |

1 | Stalež se izkorišča na stopnji največjega trajnostnega donosa. | Cilj je določiti TAC na takšni stopnji, da napovedan ulov ustreza ribolovni umrljivosti, ki bo dolgoročno zagotovila največji donos, pri čemer se TAC ne sme spremeniti za več kot 25 %. |

2 | Stalež je prekomerno izkoriščan v primerjavi z največjim trajnostnim donosom, vendar znotraj varnih bioloških meja. | Cilj je določiti TAC na višjo vrednost izmed naslednjih vrednosti: (a) napovedani ulov, ki dolgoročno zagotovi največji donos[10], ali (b) ulov, ki ustreza zmanjšanju stopnje ribolovne umrljivosti za četrtino razlike med sedanjo ribolovno umrljivostjo in stopnjo, ki bi dolgoročno zagotavljala najvišji donos, pri čemer se TAC ne sme spremeniti za več kot 25 % |

3 | Stalež je zunaj varnih bioloških meja | Cilj je določiti TAC na najvišjo izmed naslednjih vrednosti: (a) napovedani ulov, ki dolgoročno zagotovi največji donos, ali (b) ribolov, ki ustreza zmanjšanju stopnje ribolovne umrljivosti za višjo od naslednjih vrednosti (i) 30 % ali (ii) četrtino razlike med sedanjo ribolovno umrljivostjo in stopnjo, ki bi dolgoročno zagotavljala najvišji donos, pri čemer se TAC ne sme zmanjšati za več kot 30 %, če se ribolovna umrljivost ne poveča. |

4 | Za stalež se uporablja dolgoročni načrt in upošteva strokovno mnenje o ulovu, ki je v skladu z načrtom. | TAC se določi z upoštevanjem dolgoročnega načrta. Ta kategorija ima prednost pred ostalimi kategorijami. |

5 | Stalež je kratkoživ, zato ni mogoče oblikovati enoletne napovedi. | Začasni TAC je določen in se bo spremenil, ko bodo med letom na voljo nove informacije. |

6* | Natančno stanje staleža ni znano in STECF predlaga primerno raven ulova. | Cilj je določiti TAC v skladu z mnenjem STECF, vendar se TAC ne sme spremeniti za več kot 15 %. |

7* | Natančno stanje staleža ni znano in STECF predlaga zmanjšanje ribolovnega napora. | TAC bi se moral zmanjšati do 15 % in STECF bi bilo treba prositi za mnenje glede primerne ravni napora. |

8* | Natančno stanje staleža ni znano in STECF meni, da se stalež veča. | TAC bi se moral povečati za največ 15 %. Brez povečanja ribolovnega napora$. |

9* | Natančno stanje staleža ni znano in STECF meni, da se stalež manjša. | TAC bi se moral zmanjšati za največ 15 %. Zmanjšanje ribolovnega napora$. |

10 | STECF predlaga ničeln ulov, zmanjšanje do najnižjega možnega nivoja ali podobno. | TAC bi se moral zmanjšati vsaj za 25 %. Izvajati bi se morali ukrepi za obnovitev staležev in zmanjšanje napora ter uvesti bi se morala selektivnejša ribolovna oprema. |

11 | STECF ni podal mnenja ali natančno stanje staleža ni znano in STECF ni podal mnenja, ali se stalež veča ali manjša. | TAC bi se moral prilagoditi novim dejanskim ravnem ulova, vendar se ne bi smel spremeniti za več kot 15 % letno ali pa bi morale države članice oblikovati načrt izvajanja za zagotovitev mnenja v kratkem času. Ribolovni napor se ne poveča$. |

* To pravilo se lahko spremeni. Komisija je od ICES zahtevala, naj poda mnenje o morebitnih novih možnostih, kakor so določene v Prilogi IV. Končno pravilo, ki se uporabi, bo odvisno od tega mnenja.

$ Po potrebi.

PRILOGA IV – Zahtevek ICES za kategorije od 6 do 9

Za tiste staleže (razen naravnih kratkoživih vrst), za katere ni mogoče zagotoviti mnenja na podlagi napovedanega ulova glede na previdnostne meje, se je od ICES zahtevalo, naj:

I) poda mnenje o TAC v skladu s spodnjim pravilom;

II) oceni posledice, ki bi jih imelo izvajanje spodnjega pravila za previdnostni pristop in združljivost z največjim trajnostnim donosom;

III) po potrebi svetuje glede alternativnega pravila in ustreznih TAC, kar bi izboljšalo združljivost s previdnostnim pristopom, z največjim trajnostnim donosom ali z izboljšano stabilnostjo TAC. To bi se lahko zagotovilo za vsak primer posebej.

Pravilo:

1. Kjer obstaja dokaz, da je stalež glede na ribolovno umrljivost, ki bo zagotovila največji trajnostni donos, prekomerno izkoriščan (ali je izčrpanje staleža povzročilo nizke ravni staleža glede na preteklo stanje), se mora TAC zmanjšati za doseganje ribolovne umrljivosti na ravni največjega trajnostnega donosa, vendar to zmanjšanje ne sme biti večje od 15 %.

2. Kjer obstaja dokaz, da je stalež pod ravnjo dovoljenega obsega ulova glede na ribolovno umrljivost na ravni največjega trajnostnega donosa, se mora TAC povečati za doseganje ribolovne umrljivosti na ravni največjega trajnostnega donosa, vendar to povečanje ne sme biti večje od 15 %.

3. Če se uporabljata odstavka 1 in 2, spodnji odstavki ne veljajo.

4. Če informacije kažejo, da velikost staleža ni bila spremenjena, informacije niso na voljo ali sprememb v velikosti staleža ne odražajo ustrezno, se uporablja nespremenjeni TAC.

5. Če ICES meni, da obstajajo informacije o velikosti reprezentativnega staleža, se uporablja naslednje pravilo:

a. Če povprečna ocenjena velikost staleža v zadnjih dveh letih presega povprečno ocenjeno velikost v treh predhodnih letih za 20 % ali več, se TAC poveča za 15 %.

b. Če je povprečna ocenjena velikost staleža v zadnjih dveh letih za 20 % ali več nižja od povprečne ocenjene velikosti v treh predhodnih letih, se TAC zniža za 15 %.

Če TAC ni bil restriktiven in je potrebno znižanje v skladu z odstavkom 1 ali odstavkom 5.b, ICES svetuje o ustrezni ravni potrebnega zmanjšanja TAC za dosego načrtovanega zmanjšanja ulovov. ICES v vsakem primeru odloči o ustreznem približku za ribolovno umrljivost na ravni največjega trajnostnega donosa.

[pic][pic][pic][pic][pic][pic]

[1] Člen 2 Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike. UL L 358, 31.12.2002, str. 59.

[2] Zagotovitev trajnosti v ribištvu EU z največjim trajnostnim donosom. Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu – COM(2006) 360 konč.

[3] Ribolovna umrljivost na ravni največjega trajnostnega donosa je intenzivnost ribolova, ki dolgoročno zagotavlja največji donos staleža, vendar kratkoročno ne izčrpa njegove reproduktivne zmogljivosti.

[4] Uredba Sveta (ES) št. 2166/2005 z dne 20. decembra 2005. UL L 345, 28.12.2005, str. 5.

[5] Uredba Sveta (ES) št. 676/2007 z dne 11. junija 2007. UL L 157, 19.6.2007, str. 1.

[6] Uredba Sveta (ES) 1098/2007 z dne 18. septembra 2007. UL L 248, 22.9.2007, str. 1.

[7] Uredba Sveta (ES) 199/2008 z dne 25. februarja 2008. UL L 60, 5.3.2008, str. 1.

[8] Trajnostni ulov je ulov v skladu z mnenjem ICES in STECF na podlagi previdnostnega pristopa.

[9] Številke vključujejo tudi napor na območjih, za katera se uporabljajo odstopanja (glej Uredbo 1268/2009).

[10] Izmeri se na podlagi ribolovne umrljivosti, ki ustreza mejnemu donosu v višini 10 % mejnega donosa pri ribolovni umrljivosti blizu nič (F0.1).