OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

V skladu s členom 395(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (v nadaljnjem besedilu: direktiva o DDV) lahko Svet soglasno na predlog Komisije kateri koli državi članici dovoli, da uvede posebne ukrepe, ki odstopajo od določb navedene direktive za poenostavitev postopka obračunavanja davka ali za preprečevanje nekaterih vrst davčnih utaj ali izogibanja davkom.

Z dopisom, ki ga je Komisija evidentirala 18. februarja 2022, je Poljska zaprosila za podaljšanje odstopanja od člena 26(1), točka (a), in člena 168 direktive o DDV, da (i) bi še naprej omejevala pravico do odbitka vstopnega DDV pri nakupu, odkupu znotraj Skupnosti, uvozu, najemu in zakupu vozil, ki se ne uporabljajo izključno za poslovne namene, ter za izdatke, povezane s temi vozili, na 50 % in (ii) zasebne rabe vozil, za katera velja navedena omejitev do odbitka vstopnega DDV, s strani davčnega zavezanca oziroma njegovih zaposlenih za druge namene kot za namene dejavnosti davčnega zavezanca, ne obravnava kot opravljanje storitev za plačilo.

V skladu s členom 395(2) direktive o DDV je Komisija z dopisom z dne 15. marca 2022 o zahtevi Poljske obvestila druge države članice. Z dopisom z dne 16. marca 2022 je Komisija uradno obvestila Poljsko, da ima vse informacije, potrebne za presojo zahteve.

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Izvajanje inšpekcijskih pregledov za ugotavljanje obsega, v katerem se vozila uporabljajo za poslovne namene in za druge namene (zlasti za zasebne namene, ki niso povezani s poslovanjem), bi povzročilo velike težave in bremena za davčne organe in davčne zavezance ter bi lahko povzročilo dolgotrajne in drage spore za obe strani. V praksi je včasih celo nemogoče preveriti dejansko delitev uporabe vozil. To lahko povzroči goljufije ali poskuse goljufije na področju DDV (kot je nezanesljivo vodenje evidenc) in posledično zmanjšanje davčnih prihodkov. Zaradi števila vozil, ki se uporabljajo za mešane namene, bi lahko bile davčne utaje znatne.

Poleg tega na Poljskem prevladujejo mala podjetja z majhnim prometom (tako imenovana mikropodjetja), pogosto samostojni podjetniki ali podjetja, ki zaposlujejo le nekaj delavcev. To so pogosto družinska podjetja. V takih malih podjetjih pogosto ni jasne ločitve sredstev podjetja od zasebnega premoženja oseb, ki opravljajo poslovno dejavnost. V takih primerih je razlikovanje med zasebno in poslovno uporabo motornih vozil izjemno težavno in bi zahtevalo nesorazmerno visoke stroške, vključno s tistimi, ki izhajajo iz potrebe po vzdrževanju podrobne dokumentacije.

Z uporabo zahtevanih posebnih ukrepov se zmanjšajo upravna bremena in stroški za podjetnike. Davčnim zavezancem ni treba izpolnjevati številnih obremenjujočih obveznosti dokumentiranja in poročanja (npr. dolžnost hranjenja in poročanja tako imenovanih podatkov o kilometrini, tj. podrobnega seznama kilometrov, prevoženih v povezavi z opravljanjem poslovne dejavnosti, davčni upravi), ki bi lahko občasno predstavljale nesorazmerno upravno breme.

Podjetja na splošno podpirajo pravila o odbitkih, ki izhajajo iz zahtevanega odstopanja. Ukrepi, sprejeti na podlagi Izvedbenega sklepa 2013/805/EU, veljajo za uspešen kompromis med sprejetimi pravili ter dragim, dolgotrajnim in neučinkovitim vodenjem evidenc, ki dokazujejo dejansko uporabo vozil za poslovne dejavnosti. Sprejetje poenostavitev, ki izhajajo iz odstopanja od splošnih pravil, je mogoče dokazati z dejstvom, da so davčni zavezanci sprejeli takšna pravila za skoraj 90 % uporabljenih vozil.