SL Uradni list Evropske unije C 100/93

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o odnosih med Evropsko unijo in Brazilijo

2009/C 100/15

Evropski ekonomsko-socialni odbor je na plenarnem zasedanju 16. januarja 2008 sklenil, da v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravi mnenje na lastno pobudo o naslednji temi:

Odnosi med Evropsko unijo in Brazilijo.

Strokovna skupina za zunanje odnose, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 30. septembra 2008. Poročevalec je bil g. BARROS VALE, soporočevalec g. IULIANO.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 448. plenarnem zasedanju 22. in 23. oktobra 2008 (seja z dne 22. oktobra) s 116 glasovi za in 1 vzdržanim glasom.

1. Povzetek

1.1 Mnenje obravnava razvoj odnosov med EU in Brazilijo ter novo politično in gospodarsko vlogo, ki postaja čedalje pomembnejša na mednarodnem prizorišču.

1.2 Leta 2007 je bilo sprejeto novo strateško partnerstvo med EU in Brazilijo (1), ki je privedlo do prvega srečanja na vrhu med EU in Brazilijo, na katerem so se 4. julija 2007 zbrali voditelji držav in vlad. EESO v tem mnenju predlaga priporočila glede predlogov, navedenih v skupnem akcijskem načrtu, ki temelji na vsebini strateškega partnerstva, ki obsega udeležbo ter ekonomsko in socialno kohezijo, gospodarsko in trgovinsko sodelovanje, izobraževanje, raziskave in razvoj, socialni dialog, okolje, podnebne spremembe, biogoriva in priseljevanje.

1.3 Glede na vlogo EESO je v mnenju predlagana ustanovitev okrogle mize civilne družbe EU-Brazilija po zgledu odnosov z Indijo in Kitajsko. Njen partner v tem novem organu bi bil brazilski Svet za ekonomski in socialni razvoj (CDES), brazilska institucija, podobna EESO, ki jo je leta 2003 ustanovil predsednik države Lula da Silva. V mnenju so navedeni predlogi za prihodnjo sestavo in delovanje okrogle mize ter podane teme, ki bi jih po mnenju EESO morala obravnavati okrogla miza in ki zajemajo ekonomska, socialna in okoljska vprašanja, večstranske odnose, tristranske odnose EU-Brazilija in tretjih držav ter vlogo Brazilije pri vključevanju Mercosurja in pri odnosih EU-Mercosur.

2. Cilj mnenja

2.1 Namen tega mnenja je priprava na ustanovitev okrogle mize za civilno družbo EU-Brazilija, kot je to potekalo že za Kitajsko in Indijo, ter opredelitev stališča EESO o sami okrogli mizi.

2.2 Poudariti je treba, da obravnavana okrogla miza predstavlja del širše strategije EU, na podlagi katere je nastalo strateško partnerstvo med EU in Brazilijo, kar je jasno razvidno iz sklepov vrha EU-Brazilija, ki je potekal v Lizboni in je spodbudil sodelovanje med Evropskim ekonomsko-socialnim odborom in brazilskim Svetom za ekonomski in socialni razvoj kot del institucionalnega okvira za odnose med obema stranema (2).

2.3 Mnenje obravnava sedanje stanje odnosov med EU in Brazilijo, skupaj z zgodovinskim ozadjem in prihodnjimi možnostmi, pri čemer poudarja stališče Brazilije glede Mercosurja in mednarodne skupnosti ter se osredotoča na vprašanja, ki posredno ali neposredno vplivajo na celoten spekter njenih odnosov z EU ali ga oblikujejo.

2.4 Ta pobuda EESO je zasnovana tako, da začrta način prihodnjega delovanja okrogle mize ter glavna vprašanja, ki vplivajo nanjo in na njene dejavnosti; pobuda bo služila kot prispevek evropske civilne družbe k vrhu med EU in Brazilijo decembra 2008. Upamo, da bo na vrhu izražena politična podpora za ustanovitev te okrogle mize.

3. Okvir za ukrepanje

3.1 Ozadje

3.1.1 Brazilija je od konca kolonialnega obdobja do danes ohranila dediščino dobrih odnosov z vsemi evropskimi državami. Edini nov element v zamisli o strukturiranju odnosov med EU in Brazilijo je zato sama EU, ki uteleša, ceni in si želi nadaljnji razvoj sistematične in nepretrgane organizacije dolgotrajnega sodelovanja med tema dvema območjema.

3.1.2 Več pobud je že poskušalo formalizirati te tesne vezi na vseh ravneh; na primer na ravni organizirane civilne družbe je bil to medinstitucionalni sporazum, podpisan julija 2003 med EESO in brazilskim Svetom za ekonomski in socialni razvoj (CDES), pred tem pa je bil leta 1992 sklenjen okvirni sporazum o sodelovanju med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Zvezno republiko Brazilijo. Brazilski Svet za ekonomski in socialni razvoj, s katerim ima EESO tesne vezi, je bil ustanovljen maja 2003 in mu zdaj predseduje predsednik republike. Ima 102 člana (3).

3.1.3 Kljub zavezanosti, ki sta jo pokazali obe strani, se razmerje – zlasti v gospodarskem in socialnem smislu – ni razvijalo, kot smo upali, čeprav vsi znaki kažejo, da so se leta 2007 odnosi ponovno okrepili, zlasti na netrgovinskih področjih. Sproženih je bilo več pobud (4), v letu 2008 pa bo delo nadalje pospešeno v okviru vzpostavitve strateškega partnerstva med EU in Brazilijo, kot poziva sporočilo Komisije iz maja 2007. Kljub temu obstaja neskladje med intenzivnostjo, s katero si države članice prizadevajo za dvostransko povezovanje z Brazilijo na gospodarskem in poslovnem področju, ter počasnim tempom sodelovanja med EU in Brazilijo, tako na splošno kot tudi na specifičnih področjih. Naložbe evropskih držav v Braziliji, trgovinsko in industrijsko sodelovanje, razvojna pomoč in dialog med socialnimi akterji – vse to so pozitivna znamenja, ki upravičujejo jasnejšo in močnejšo vlogo civilne družbe pri zagotavljanju socialne razsežnosti za gospodarske in družbene odnose, ki jih je treba pospešiti.

3.1.4 Vrh v Lizboni 4. julija 2007 je dokončno postavil trdne temelje za uraden dvostranski odnos na najvišji politični ravni z uvedbo mehanizmov za dialog, ki bo sčasoma postal trajnosten ter bo povečal upanje za novo in produktivno obdobje v tem odnosu. To novo obdobje se uresničuje v trdnejših sektorskih političnih dialogih, odgovoru na različne globalne izzive, sedanje in prihodnje, širjenju in poglabljanju trgovinskih in gospodarskih odnosov ter v tesnejših povezavah med prebivalci Evrope in Brazilije.

3.1.5 Kot navaja sporočilo Komisije, bi strateško partnerstvo med EU in Brazilijo lahko Braziliji zagotovilo močno podporo pri krepitvi pozitivne vodilne vloge na svetovni in regionalni ravni. V tem smislu je strateško partnerstvo namenjeno dopolnitvi in spodbuditvi procesov regionalnega vključevanja, zlasti v zvezi z Mercosurjem in njegovimi pogajanji z Evropsko unijo za zagotovitev partnerskega sporazuma med obema regijama in v zvezi z gibanjem, ki ga spodbuja Zveza južnoameriških držav (UNASUR).

3.2 Okvir

3.2.1 Brazilija je zaradi svoje velikosti (meji s skoraj vsako državo v Južni Ameriki), prebivalstva in gospodarstva eden od vodilnih akterjev na mednarodnem prizorišču. Ima ključno vlogo pri razvoju Mercosurja kot tudi v širšem okolju Latinske Amerike in vedno bolj tudi pri pogajanjih o pravilih svetovne trgovine. Na začetku novega stoletja jo lahko obravnavamo kot enega pomembnejših nastajajočih akterjev na svetovnem prizorišču (BRIC (5)). Brazilija, ki je razvila svoj model, pri čemer je opazovala evropski gospodarski in socialni razvoj, je prav tako imela vodilno vlogo pri spodbujanju politične in socialne razsežnosti v strategijah Mercosurja, ki so pravzaprav zelo podobne tistim, ki so bile sprejete v okviru modela vključevanja Skupnosti.

3.2.2 Zaradi ambicioznih ciljev odnosov med EU in Brazilijo, zlasti v zvezi z gospodarskim in socialnim povezovanjem, je treba okrepiti brazilsko institucionalno strukturo, ki deluje kot vmesnik med obema stranema za izboljšanje učinkovitosti in rezultatov strateškega partnerstva, za katerega si prizadevata obe strani.

3.2.3 Brazilski odnosi z EU so zdaj odvisni od trgovinskih in gospodarskih vidikov, kot v primeru biogoriv, tristranskega sodelovanja (EU-Brazilija-države v razvoju), njene naravnanosti in ukrepanja skupaj z EU na področju podnebnih sprememb ter znanosti in tehnologije.

3.2.4 Zaradi pomembnega položaja Brazilije v svetu njeni dvostranski odnosi z državami članicami EU segajo daleč prek gospodarskih in trgovinskih odnosov ter so tesno povezani s prisotnostjo velikih skupnosti različnega evropskega porekla v Braziliji ter z velikimi brazilskimi izseljenskimi skupnostmi v številnih evropskih državah. Obojesmerni pretok ljudi obstaja že več stoletij ter ustvarja tesne vezi med Brazilijo in številnimi državami članicami EU.

3.2.5 Naslednji vrh med EU in Brazilijo bo potekal v Riu de Janeiru decembra 2008 ter bo zaznamoval novo obdobje ne glede na to, kakšen napredek bo dosežen glede sporazuma med EU in Mercosurjem. EU je predlagala sklop ciljev, ki naj bi podprl skupen akcijski načrt, ki ga je mogoče oblikovati in sprejeti najpozneje na letošnjem vrhu. Ti cilji so: priprava skupnega dnevnega reda z okrepljeno večstranskostjo, izboljšanimi človekovimi pravicami, demokratičnimi standardi in standardi vodenja, spodbujanjem socialnega in človekovega razvoja, varstvom okolja, energetsko varnostjo, stabilnostjo in blagostanjem v Latinski Ameriki, močnejšimi gospodarskimi in trgovinskimi vezmi (osredotočenimi na vprašanja finančnega trga), informacijsko družbo, zračnim in pomorskim prometom, znanstvenim in tehnološkim sodelovanjem, spodbujanjem miru ter z izmenjavami v šolstvu, kulturi in civilni družbi med obema stranema.

3.2.6 Sicer je pomembno, da se določi jasen okvir za odnose med EU in Brazilijo, vendar je jasno, da vsakodnevnih odnosov ne ustvarjajo tako imenovani politični predstavniki, ampak se sklepajo predvsem prek številnih oblik civilne družbe. Resnično gonilno silo teh odnosov ustvarjajo podjetja, neprofitne institucije vseh vrst ter državljani, tako posamezno kot kolektivno. Sindikati in združenja delodajalcev so na primer bili in ostajajo bistveni za reforme v državi: v splošnem poročilu o obeh Amerikah (2006) je Mednarodna organizacija dela izpostavila Brazilijo kot državo, ki je izboljšala zdravstveno varstvo in varnost delovnih mest in v kateri so sindikati in podjetja razumeli pomen dajanja prednosti integriteti delavcev, pri čemer ne gre le za zahteve glede plač. Nevladne organizacije so prav tako imele pomembno vlogo pri nacionalnih prizadevanjih za prerazporeditev sredstev, začele so pri socialni politiki in v najrevnejših območjih. To ne vključuje le dela za boj proti revščini. Drugi dejavnik je spodbujanje socialne in gospodarske kohezije, k čemur je pripomoglo sodelovanje socialnih partnerjev, zadrug in mrež nevladnih organizacij iz celotne regije. To je zelo uspešen razvojni model, pri katerem sodeluje velik del civilne družbe ter ga priznava Program Združenih narodov za razvoj (UNDP). Poleg tega je ta model omogočil ugotavljanje indeksa človekovega razvoja v vseh 5 000 brazilskih občinah, pri čemer je dejavno sodelovala širša družba. Razen tega Evropska komisija navaja, da je EU v letu 2005 s podporo lokalnih nevladnih organizacij izvedla 37 projektov, katerih skupni stroški so znašali 24 milijonov EUR. Komisija (6) poudarja, da so partnerji, ki sodelujejo pri teh projektih, odgovorni, usposobljeni in sposobni reševati izzive, s katerimi se srečujejo, ter se prilagajati spremembam.

3.2.7 Možnosti za odnose med EU in Brazilijo na številnih ravneh niso bile povsem izkoriščene, ker ni jasne politike za spodbujanje portugalskega jezika in mehanizmov za razširjanje jezika.

3.2.8 Glede na velikost trgov obeh strani in njunih posebnih značilnosti se turistični potencial EU v Braziliji še vedno ne promovira dovolj, enako pa velja tudi za promocijo brazilskega turističnega potenciala v EU.

3.3 Obeti za prihodnost

3.3.1 Participativna razsežnost ter ekonomska in socialna kohezija. Za brazilsko politiko sta razvoj in utrditev demokracije prednostni nalogi. Politični vidik tega procesa se v glavnem odvija okrog krepitve participativne demokracije. Slednja temelji na brazilski ustavi, poleg tega so bili sprejeti različni mehanizmi za sodelovanje. Organizirana civilna družba in zlasti CDES pripisujeta poseben pomen tem potem, po katerih javnost izraža svoja stališča.

Brazilija izvaja preskus sodelovanja na različnih ravneh, da bi vpeljala glavne programe za razporeditev sredstev in izboljšanje socialnih pogojev. EU je več desetletij uporabljala podoben sistem, s katerim je v praksi izvajala svojo ekonomsko in socialno kohezijsko politiko. Te izkušnje bi bilo koristno primerjati, zlasti ker regionalne razlike v Braziliji ostajajo zelo velike, kljub izboljšavam indeksa Gini (7). Poudariti je treba, da te oblike sodelovanja združujejo organizacije socialnih partnerjev (sindikate in delodajalce), nevladne organizacije ter nacionalne, regionalne in lokalne oblasti ter tako tvorijo mreže interesnih skupin, ki so skupaj odgovorne za razvojno politiko in politiko pravičnosti.

3.3.2 Gospodarsko in trgovinsko sodelovanje in vprašanje zemljišč. Zagotoviti je treba strategije in instrumente za podporo razvoju vse obsežnejšega gospodarskega in trgovinskega povezovanja, ki se začne v sektorjih strateškega pomena, v katerih imata Brazilija in EU ključno vlogo na svetovni ravni; prav tako je treba ustanoviti organe, ki vključujejo organizirano civilno družbo, za spremljanje naložbenih trendov in rezultatov sodelovanja. Brazilija je že zdaj ena največjih svetovnih izvoznic živilskih proizvodov ter meni, da je lahko kos vse večjemu svetovnemu povpraševanju na tem področju, če bo za uresničitev tega prejela ustrezne naložbe iz tujine. Povečanje brazilske kmetijske proizvodnje je bilo doseženo bolj s produktivnostjo kot z razširitvijo kmetijsko pridelovalnih površin, kar bi bil lahko glavni dejavnik za zmanjšanje krčenja amazonskih pragozdov. Težave, ki so nastale v okviru pogajanj STO (pogajanja iz Dohe in napredek na srečanju skupine G-20) pri razpravah o subvencijah za kmete in carinskih tarifah za proizvode, odražajo razlike v interesih EU in Brazilije. Reforma SKP bi morala biti usmerjena k večji pravičnosti in bolj uravnoteženi trgovini s kmetijskimi proizvodi. Prav tako pomembna je zagotovitev večje preglednosti in izboljšanje varnosti živil in zdravja živali, da bi okrepili zaupanje potrošnikov.

3.3.3 Sodelovanje v izobraževalnem sektorju. To vprašanje bi moralo biti prednostna naloga okrogle mize in je ena od prednostnih tem, ki jo je izbrala Komisija. EESO priporoča ohranitev te prednostne naloge s posebnim poudarkom na evropski izkušnji z vseživljenjskim učenjem, poleg tega jo morajo podpreti tudi evropski socialni akterji v okviru socialnega dialoga in luksemburške strategije za spodbujanje zaposlovanja. To je mogoče predstaviti kot evropsko dobro prakso, ki je uporabna tudi za Brazilijo. Prav je, da se podpre usmerjenost državnega strateškega dokumenta na višješolsko izobraževanje, vendar so bistveni izzivi, s katerimi se srečuje Brazilija pri osnovnošolskem in srednješolskem izobraževanju. Brazilija in EU se lahko še bolj zbližata z izmenjavami med izobraževalnimi ustanovami na različnih ravneh ter zlasti z izmenjavo učencev oz. študentov in učiteljev. Poleg programa Erasmus Mundus (katerega obseg mora biti omejen), ki je že načrtovan v državnem strateškem dokumentu 2007–2013, bi morale biti lastne izkušnje EU z izmenjavo študentov izhodiščna točka za podobne programe, ki bi zajemali EU in Brazilijo ter bi v prihodnosti spodbujali še tesnejše povezave in večje medsebojno poznavanje.

3.3.4 Sodelovanje v raziskovalnem in razvojnem sektorju. Pomembnejša področja dopolnjevanja in sinergije lahko nastanejo na podlagi različnih posebnih pristopov, za katere se odločijo ustrezne znanstvene in tehnološke skupnosti, ter prednostnih nalog, ki so povezane z odločitvami teh dveh gospodarstev in kultur. EU mora znotraj sedmega okvirnega programa EU za raziskave in tehnološki razvoj preučiti predvsem možnost sprejetja postopka hitre obravnave za brazilske raziskovalce.

3.3.5 Socialni dialog v evropskih večnacionalnih družbah, ki delujejo v Braziliji. Izkušnje evropskih sindikalnih odborov, instrumenta za obveščanje delavcev in posvetovanje z njimi v evropskih večnacionalnih družbah, so drug primer evropske dobre prakse, ki jo je mogoče razširiti – prostovoljno ali kot znamenje socialne odgovornosti podjetij – na evropske večnacionalne družbe, ki delujejo v Braziliji.

3.3.6 Okolje, podnebne spremembe in biogoriva. Zdaj, ko so ukrepi proti podnebnim spremembam in iskanje virov trajnostne energije najpomembnejše prednostne naloge na mednarodnem dnevnem redu, je lahko Brazilija ključni partner za Evropo in svet kot celoto tudi na področju zagotavljanja biogoriv, zlasti bioetanola; v tem sektorju je bil v zadnjem času dosežen pomemben napredek. Razen tega lahko Evropa in Brazilija skupaj začneta sodelovati z Afriko, da bi tja izvažali brazilske tehnologije in znanja za vzpostavitev proizvodnje bioetanola in tako spodbudili njen razvoj prek nove generacije tristranskega političnega sodelovanja.

Eno od področij, ki je pomembno za evropske in svetovne interese, je ohranitev amazonskega pragozda (8). Za njegovo zaščito je treba vzpostavljati mednarodna partnerstva, ki vključujejo državne in/ali zasebne organe, pri čemer je treba ves čas upoštevati omejitve, ki jih določa suverenost brazilske zakonodaje in države glede te svetovne dediščine. Javno mnenje in brazilski organi so izredno občutljivi glede tega vprašanja, vendar sedanje razmere v svetu in njegov predviden razvoj to vprašanje uvrščajo na absolutno prednostno mesto pri sodelovanju med Brazilijo in Evropo.

Poudariti je treba, da se je že pred tremi leti začel dialog med EU in Brazilijo za trajnostni razvoj in podnebne spremembe, vendar so bile do zdaj njegove dejavnosti omejene na srečanja za oblikovanje programa s ciljem, da bi obe strani izrazili stališča o obravnavanih temah.

3.3.7 Revščina in socialne težave. Leta 2007 je bila Brazilija na 70. mestu po indeksu človekovega razvoja Združenih narodov; to je dokaj skromno mesto v primerjavi z državami, ki so na podobni stopnji gospodarskega in tehnološkega razvoja. V skladu s podatki Združenih narodov je med letoma 2003 in 2005 število Brazilcev, ki živijo pod mejo revščine, padlo za 19,3 % danes živi pod mejo revščine 22,8 % prebivalstva (ali 43 milijonov ljudi). Socialni programi, ki jih izvaja Lulova vlada, so uresničili številne majhne, vendar učinkovite korake v boju proti revščini in neenakosti (9). Vendar Brazilija ostaja ena od držav z največjimi notranjimi razlikami: najrevnejših 20 % prebivalstva – večinoma na severovzhodu države – prejema 4,2 % nacionalnih sredstev. V zadnjih letih se je izboljšal dostop do izobraževanja, vendar ostajajo neenakosti na regionalni ravni, zlasti v višješolskem izobraževanju. Stopnja pismenosti med mladimi (15–24 let) je dokaj visoka (93,6 %), medtem ko ostaja stopnja nepismenosti med odraslimi visoka (12 %). Prav tako so se izboljšali kazalniki na področju zdravstva; Brazilija porabi 7,9 % svojega BDP za zdravstvo (povprečje OECD je 8,72 %). Socialna politika je vplivala na zmanjšanje stopnje smrtnosti novorojenčkov (36 na 1 000), vendar je na tem področju potrebnega še veliko dela, zlasti na severu in severovzhodu države. Po podatkih Agencije ZN za boj proti aidsu (UNAIDS) je približno 650 000 Brazilcev okuženih z virusom HIV: Brazilija na podlagi nacionalne zakonodaje jamči splošen dostop do zdravljenja, vključno z dostopom do protiretrovirusnih zdravil. Brezposelnost je v obdobju 2004–2006 z 12,3 % padla na 8,4 %. Tudi brezposelnost med mladimi (18–24 let) je padla, vendar ostaja visoka. Ustvarjanje novih delovnih mest je zato prednostna naloga vlade, tako kot boj proti delu otrok in prisilnemu delu (10). Dostop do lastništva zemljišč je zelo občutljivo vprašanje: po ocenah nadzoruje 1 % lastnikov zemljišč vso rodovitno zemljo. Zemljiška reforma je na dnevnem redu vlade, njen cilj je porazdeliti zemljo med 430 000 kmečkih družin. Ta proces bi moral biti izvršen do leta 2007, vendar močno zamuja (11). Veliko je treba še storiti v zvezi z resno stanovanjsko problematiko, zaradi katere milijoni Brazilcev še vedno živijo v barakarskih naseljih.

3.3.8 Migracijski tokovi. Migracijski tokovi med Evropo in Brazilijo so že veliko let stalen in dvosmeren pojav. (Opomba: v dvajsetem stoletju so migracijski tokovi iz Evrope v Brazilijo vključevali zlasti prebivalce iz Italije in Nemčije, ki so jima po številu izseljencev sledile Portugalska, Španija in Poljska. To pojasnjuje, zakaj ima danes Brazilija več kot 30 milijonov prebivalcev italijanskega rodu in 8 milijonov prebivalcev nemškega porekla). Vprašanja v zvezi z migracijo je treba danes vključiti med pobude in predloge EU o priseljevanju iz tretjih držav, pri čemer je treba upoštevati potrebo po boju proti nezakonitemu priseljevanju, vendar je treba spodbujati zlasti oblike migracije, ki koristijo obema stranema (12). Vlade EU morajo priznati dejstvo, da se Evropa srečuje z upadanjem prebivalstva, medtem ko v nekaterih delih Brazilije obstajajo možnosti za rast (13). Ker je možnost strateškega povezovanja EU in Brazilije tako pomembna, je treba vprašanja v zvezi z migracijskimi tokovi iz Brazilije in v Brazilijo obravnavati v skladu s posebnimi merili: obe strani se morata osredotočiti na poenostavitev vizumskega postopka in postopka za pridobitev dovoljenja za bivanje, nudenje boljših informacij in več informacij o priložnostih za zakonito migracijo ter na dajanje prednosti izmenjavi študentov in raziskovalcev, ne da bi se pri tem spodbujal beg možganov. Prav tako so potrebne skupne ureditve za vzajemno priznavanje kvalifikacij, sposobnosti in izkušenj ter za prenosljivost pokojnin.

3.3.9 „Povezovanje ljudi“. Pomembnost tega vprašanja za vlade obeh blokov se je pokazala na lizbonskem vrhu, kar utemeljuje omembo točke 16 med sklepi vrha (14). Čeprav Brazilijo in Evropo ločuje Atlantik, ju združuje skupna preteklost, zato morata spodbujati izmenjave ter se učiti o družbi, naravi in okolju, umetnosti, kulturi in znanosti druga druge. Civilna družba igra pri tovrstnih dejavnostih pomembno vlogo, saj spodbuja kulturne in športne prireditve ter druge dogodke, ki ljudem iz Brazilije in Evrope omogočajo, da se bolje spoznajo ter začnejo organizirati redne skupne dogodke.

3.3.10 Gospodarski odnosi. Trgovina med Brazilijo in EU se odločno povečuje, kar kažejo podatki brazilske vlade, ki zajemajo obdobje od januarja do maja 2008: brazilski izvoz v EU se je povečal za 19 % glede na enako obdobje lani. EU je glavna izvozna destinacija Brazilije za državami LAIA (Združenje za približevanje Latinske Amerike), Azijo in ZDA. EU je takoj za Azijo drugi največji trgovinski partner Brazilije. Če se bo ta trend dvostranske trgovine nadaljeval v letu 2008, lahko doseže 84 milijard USD (kar je 25 % povečanje glede na leto 2007) (15). Trgovina med EU in Brazilijo se dejansko lahko še poveča, vendar je za to treba poenostaviti postopke, zmanjšati birokracijo ter zagotoviti upoštevanje standardov in pravil intelektualne lastnine. Brazilska vlada mora preveriti tudi carine na uvoz določenih proizvodov, saj ta dejavnik ovira dostop evropskih proizvodov na brazilski trg.

4. Okrogla miza EU-Brazilija

4.1 Organizacija in delovanje

4.1.1 Ustanovitev okrogle mize EU-Brazilija bo sama po sebi dala jasno sporočilo glede pomena, ki ga obe strani pripisujeta medsebojnim odnosom v prihodnosti.

4.1.2 EESO meni, da bi se morala okrogla miza sestajati dvakrat letno, enkrat v Braziliji in enkrat v Evropi, da bi razširila in razvila vlogo civilne družbe v partnerstvu med EU in Brazilijo.

4.1.3 Udeležba na okrogli mizi mora biti uravnotežena, z enakim številom predstavnikov iz EESO in CDES, pri čemer mora vsakega zastopati delegacija z dvanajstimi člani, kar danes velja za razumno število.

4.1.4 Okrogla miza mora sama razpravljati in določiti svoj način dela za zagotovitev ravnotežja in usklajenosti delovnih pravil.

4.1.5 EESO meni, da bi bilo najbolj primerno in uporabno na spletnem mestu EESO oblikovati stran, namenjeno okrogli mizi EU-Brazilija, katere namen bi bil spodbujati prispevke civilne družbe.

4.2 Predlagane teme za prihodnji dialog

Dodana vrednost, ki jo lahko okrogla miza prinese razvoju strateškega partnerstva, je seveda odvisna od pomembnosti prednostnih vprašanj, o katerih razpravlja. Zato EESO meni, da je treba v razpravi dati prednost naslednjim tematskim področjem (16):

4.2.1 Gospodarska in socialna vprašanja

— gospodarsko sodelovanje, dvostranska trgovina in naložbe;

— vplivi globalizacije, zmanjšanje njenih negativnih posledic in povečanje koristi;

— ocenjevanje socialnih modelov, izmenjava izkušenj in priprava osnutkov političnih predlogov na tem področju ob upoštevanju vloge civilne družbe ter spodbujanje učinkovitega in uspešnega ukrepanja s strani civilne družbe;

— spremljanje napredka predlogov, modelov in ukrepov STO;

— analiza migracijskih tokov in sodelovanje na področju pravic evropskih izseljencev v Braziliji in brazilskih priseljencev v Evropi s ciljem njihovega polnega vključevanja v družbo kot državljanov ciljne države;

— zbiranje izkušenj na področju socialnih in delovnih odnosov ter še posebej vloga socialnih partnerjev pri uravnoteženem nacionalnem razvoju, odnosi med delodajalcem in delojemalcem, organizacija sindikatov in članstvo v njih, delovna zakonodaja in kolektivna pogajanja;

— razprava o vprašanjih na področju živil in zdravja rastlin, zlasti v zvezi z delovanjem kmetijskih trgov in trgovanjem med njimi, spodbujanje izmenjave izkušenj in najboljših praks, da se doseže trajnostni razvoj v tem sektorju;

— razprava o vprašanjih informacijske družbe in vlogi IKT v sedanjem okviru trajnostnega nacionalnega razvoja;

— spodbujanje razprave o socialni odgovornosti podjetij ter izvajanje kampanj za povečanje ozaveščenosti med različnimi interesnimi skupinami, da lahko poslovna skupnost hitro in učinkovito prevzame ustrezne sisteme;

— razprava in spodbujanje pobud, ki bodo vodile v uresničitev konceptov v zvezi z enakostjo med spoloma, enakimi možnostmi in pravicami etničnih in socialnih manjšin;

— infrastruktura in storitve – razprava o tem vprašanju s poudarkom na temah, kot so razvoj cestnega omrežja in ustanavljanje energetskih konzorcijev;

— izmenjava izkušenj na področju temeljnih delovnih standardov;

— razpravljanje o potencialu javno-zasebnih partnerstev za doseganje javnih ciljev in tudi možne ovire pri takšnih partnerstvih.

4.2.2 Politična in diplomatska vprašanja ter razvojna pomoč

— tristransko sodelovanje med EU, Brazilijo in tretjimi državami pri analizi sedanjega položaja in obstoječih pobud ter tudi pri posvetovanju o prihodnjih pobudah in ukrepih;

— spremljanje napredka procesa vključevanja EU in Mercosurja;

— uporaba strateškega partnerstva med EU in Brazilijo kot sredstva za olajšanje regionalnega vključevanja in razvoja Mercosurja ter njegovih odnosov z Evropo.

4.2.3 Okolje in energija

— vrednotenje in ukrepanje glede varstva okolja in trajnostnega razvoja kot temelj za nacionalno rast in globalni razvoj;

— ocena energetskih izzivov, alternativnih virov energije in sodelovanja na tem področju kot nujnih in odločilnih vprašanj za prihodnost posameznikov, držav in planeta. Pri tem vprašanju bi bilo treba posebno pozornost nameniti biogorivom in potrebi po določitvi pravil in standardov za njihovo trženje.

4.2.4 Raziskave in razvoj ter intelektualna lastnina

— obojestransko varstvo pravic intelektualne lastnine;

— priprava sporazumov o znanstvenem in tehnološkem sodelovanju, da se spodbudijo raziskave, ki povečujejo obojestranske prednosti.

4.2.5 Izobraževanje

— spodbujanje šolskih in univerzitetnih izmenjav z uvedbo sistemov za izmenjavo učencev oz. študentov in učiteljev, opravljanja prakse in drugih načinov za krepitev znanja in razvoja v akademskem sektorju;

— razprava in analiza vprašanj izobraževanja in usposabljanja kot vseživljenjskega procesa, ki je ključen za razvoj posameznika in kolektiven razvoj.

4.2.6 Kulturna izmenjava in turizem

— spodbujanje kulturnih izmenjav in ozaveščenosti o zgodovini in o sedanjih razmerah, kar prispeva k boljšemu medsebojnemu poznavanju in razumevanju, ter

— analiza in ocena vloge turizma pri zbliževanju EU in Brazilije ter razvoj strategij za spodbujanje turizma na uravnotežen in trajnostni način.

V Bruslju, 22. oktobra 2008 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Mario SEPI

(1) Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu Strateškemu partnerstvu med EU in Brazilijo naproti, COM(2007) 281 konč., 30.5.2007.

(2) Vrh EU-Brazilija, Lizbona, 4. julij 2007 – Točka 16 skupne izjave – PR 11531/07 (Press 162) (op. p.: ni prevedeno v slovenščino).

(3) Socialni partnerji sestavljajo približno polovico CDES. Poleg članov, ki prihajajo iz študijskih in raziskovalnih centrov, specializiranih za socialne študije, ekonomijo, državno politiko itd., sodelujejo tudi člani iz različnih zasebnih ustanov, posvetnih in cerkvenih nevladnih organizacij, združenj, ki zastopajo invalide, delavskih in kooperativnih gibanj, študentskih organizacij in predstavniki rektorjev univerz.

(4) V zvezi s civilno družbo si pozornost zaslužita zlasti: skupni seminar (CDES-CESE), ki je julija potekal v Brasilii, na temo EU in Mercosur: kako lahko ustanove civilne družbe prispevajo k nacionalnemu in regionalnemu razvoju? in podpis skupne deklaracije EESO in CDES, ki navaja namen obeh strani, da okrepita odnose med EU in Brazilijo.

(5) Brazilija, Rusija, Indija, Kitajska.

(6) Brazilija, državni strateški dokument, 2007–2013.

(7) To je merilo, ki se običajno uporablja za izračunavanje neenakosti pri porazdelitvi dohodka. V grafični predstavitvi je število prebivalstva na navpični osi, višina dohodka pa na vodoravni.

(8) Brazilska vlada zdaj izvaja Trajnostni načrt za Amazonijo (PAS), ki zajema strategije, pričakovanja in ukrepe za Amazonijo ter je oblikovan za vzpostavitev javnih ukrepov, na primer za boj proti krčenju gozdov, in sicer ne kot izključno okoljsko vprašanje, ampak kot celostno vprašanje za vlado. Prav tako obstaja sklad za podporo zmanjšanja emisij v Amazoniji, v katerega lahko prispevajo vsi; zasnovan je tako, da zagotavlja podporo preskušenim ukrepom, namesto eksperimentalnim ali pilotnim projektom.

(9) Glej zlasti inovativni program Bolsa Familia (2,38 milijarde BRL), od katerega je imelo korist 8,7 milijona družin (podatki iz konca leta 2007).

(10) Še posebej prizadeti so otroci: po podatkih Mednarodne organizacije dela je bilo v letu 2002 približno 450 000 mladoletnikov prisiljenih k delu na domu, delu na kmetiji ali k delu v spolni industriji.

(11) Kmečko gibanje „Movimento dos Sem Terra“ (1,5 milijonov članov) poziva k radikalni zemljiški reformi. Gibanje še ni zastopano v CDES.

(12) V zvezi s priseljenskim paketom EU so analize in predlogi EESO v celoti dokumentirani v sklopu mnenj o predlaganih ukrepih, kot tudi v mnenjih na lastno pobudo in v raziskovalnih mnenjih.

(13) Po podatkih nacionalne raziskave o gospodinjstvih PNAD (Pesquisa Nacional por Amostra de Domicílios) je bila leta 2006 v Braziliji povprečna stopnja rodnosti 2 rojstvi na mater.

(14) http://www.consilium.europa.eu/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/en/er/95167.pdf

(15) Za dodatne informacije o tej temi glej priloge o gospodarstvu.

(16) Seznam predlaganih tem upošteva določbe lizbonske strategije, saj je to strateški instrument, ki je za EU izredno pomemben. Zato se pri pripravi teh predlogov EESO ne more preveč oddaljiti od smernic, konceptov in ciljev, ki jih vsebuje ta dokument.