SL Uradni list Evropske unije C 350/24

Objava vloge v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2014/C 350/12)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper vlogo.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (2)

„MELOA DE SANTA MARIA — AÇORES“

ES št.: PT-PGI-0005-01124 – 1.7.2013

ZGO ( X ) ZOP ( )

1. Ime

„Meloa de Santa Maria — Açores“

2. Država članica ali tretja država

Portugalska

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.6 Sadje, zelenjava in žita, sveži ali predelani

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz 1. točke

„Meloa de Santa Maria — Açores“ je hrapava rebrasta melona vrste Cucumis melo L.

Sadež je okrogle do ovalne oblike z zelo hrapavo lupino, ki je zelenkasta, kadar je nezrela, ko dozori, pa postane zelenkasto rumena, in ima aromatično oranžno meso, ki je sladko in sočno, ko dozori.

Fizikalne, kemične in prehranske značilnosti proizvoda so navedene spodaj v preglednicah.

Parameter Povprečna vrednost Najnižja vrednost Najvišja vrednost Vsebnost vode (g/%) 88,11–89,03 86,63 91,10 pH 6,26–6,37 5,37 6,66 Surove beljakovine (g/%) 0,67–0,83 0,5 1,1 Reduktivni sladkorji (g/%) 3,67–3,78 3 6 Sladkorji skupaj (g/%) 8,33–9,56 6 11 Askorbinska kislina (mg/100g) 0,17–0,23 0,1 0,4





Parameter Povprečna vrednost Enota Najnižja vrednost Najvišja vrednost Natrij 41 mg Na/% 25,9 57,1 Kalij 426,5 mg K/% 323,6 516,6 Kalcij 67,3 mg Ca/% 46,0 109,2 Magnezij 90,6 mg Mg/% 71,9 123,3 Železo, topno v vodi < 0,1 mg Fe/% — < 0,1 Železo skupaj < 0,1 mg Fe/% — < 0,1 Vitamin C 104,8 mg vit, C/% 64,21 165,8

Melona „Meloa de Santa Maria — Açores“ se uživa sveža in prodaja cela. Sadeži se preberejo po premeru in teži, pri čemer se lahko izberejo samo tisti s polmerom nad 10 cm ter težo med 600 in 1 400 g (teža med 600 in 799 g, velikost II; teža med 800 in 1 400 g, velikost I).

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode)

—

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora)

—

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Melone „Meloa de Santa Maria — Açores“ je treba gojiti, pobirati in odbrati na opredeljenem geografskem območju.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn.

Melone „Meloa de Santa Maria — Açores“ se pakirajo posamično ali skupaj in se razporedijo v eni plasti. Vsebina vsakega pakiranja mora biti enotna, sadeži v njem pa morajo biti istega porekla (kmetija), sorte, velikosti in stopnje zrelosti. Sadeži, ki se vidijo, morajo biti taki kot vsi sadeži v pakiranju.

3.7 Posebna pravila za označevanje

Poleg zakonsko določenih informacij mora pakiranje vsebovati naslednje:

navedbo „Meloa de Santa Maria — Açores Indicação Geográfica Protegida (IGP)“.

Logotip proizvoda.

Logotip Skupnosti.

Certifikacijsko oznako (to omogoča identifikacijo inšpekcijskega organa in sledljivost proizvoda prek obveznega sistema številčenja).

Vsak sadež mora biti ne glede na svoje pakiranje za prodajo posamično označen z logotipom proizvoda in certifikacijsko oznako.

Logotip proizvoda:

Logotip proizvoda poleg standardne različice, prikazane zgoraj, to je v barvah na belem ozadju, se lahko upodobi v naslednjih različicah: v barvah na črnem ozadju, v sivih odtenkih na belem ozadju ter v črno-beli različici, in sicer na pozitivu ali negativu.

4. Kratka opredelitev geografskega območja

Opredeljeno geografsko območje zajema vse občine otoka Santa Maria v Azorskem otočju.

5. Povezanost z geografskim območjem

5.1 Posebnosti geografskega območja

Santa Maria je edini otok v Azorskem otočju, na katerem so območja sedimentarnega izvora (apnenec), tem pa se pridružujejo vulkanske formacije, ki so na drugih otokih. Posebnost tega otoka torej v celoti izhaja iz vrste tal, ki jih sestavljajo glinena ilovica, zelo bogata s kalijem, kalcijem in magnezijem ter vsemi drugimi mikrohranili in v katerih je vsebnost organske snovi visoka, pH pa nevtralen.

Vlažnost na otoku Santa Maria je zaradi lege na jugovzhodnem delu otočja in nizke nadmorske višine manjša kot na drugih otokih. Podnebje velja za suho in zmerno, z majhnim nihanjem med povprečno zimsko temperaturo (14 °C) in povprečno poletno temperaturo (22 °C), povprečna letna temperatura pa niha med 10 in 20 °C. Podnebje glede na relativno zračno vlažnost velja za vlažno (povprečna letna vlažnost ob 9h je med 75 % in 90 %). Glede na padavine je opredeljeno kot zmerno deževno do deževno (povprečne letne padavine med 500 in 2 000 mm), odvisno od območja. Otok Santa Maria ima skratka svojevrstne in zelo posebne podnebne razmere, in sicer zaradi lege, velikosti, oblikovanosti in površja, po čemer se razlikuje od drugih otokov v Azorskem otočju.

Kombinacija podnebja ter različnih vrst tal in reliefa daje otoškim kmetijskim proizvodom zelo posebne značilnosti in prav zato melona „Meloa de Santa Maria — Açores“ izstopa glede na druge melone. Drugi pomembni dejavnik so izkušnje pridelovalcev pri gojenju pridelka in tehnikah, ki jih uporabljajo – kot so dodajanje ostankov krmnih metuljnic v tla, obrezovanje, veščina ugotavljanja, kdaj je sadež povsem dozorel, obilno namakanje in strogo odbiranje sadežev. Tako pridobijo proizvod, ki se po svojem okusu, teksturi in aromi razlikuje od drugih melon ter je široko cenjen med potrošniki z drugih delov Azorskega otočja in celinske Portugalske.

Melone so bile znane, saj je bil njihov vonj lokalnih melon priznan, odkar so bile prvič uvedene na otok, kot je leta 1570 navedel Gaspar Frutuoso: „[…] melone so tako bogate, najboljše na teh otokih, in ni niti ene, niti najslabše, ki ne bi bila slastna […]“. Danes je otok še vedno znan po pridelavi sadja in „slovi po svojih melonah“ (Guido de Monterey, 1981, str. 47).

5.2 Posebnosti proizvoda

Melona „Meloa de Santa Maria — Açores“ se od drugod proizvedenih sadežev iz iste kategorije razlikuje po fizikalnih, kemičnih in organoleptičnih značilnostih. Z organoleptičnega vidika se odlikuje po mehkem, oranžnem mesu in ko dozori po sladkem in sočnem okusu, ki je zelo značilen za sorte, gojene na otoku Santa Maria. Sadež je mogoče takoj prepoznati po njegovi aromi, ki nastane zaradi sproščanja hlapnih kislin.

Med prehranskimi lastnostmi, naštetimi v točki 3.2, sta pomembna visoka vsebnost vitamina C glede na povprečno vrednost pri običajnih melonah in dejstvo, da je melona bogata z minerali, vključno s kalijem, magnezijem in kalcijem. Melona „Meloa de Santa Maria – Açores“ ima višjo povprečno energijsko vrednost od običajne melone. Vsebuje tudi več beljakovin, maščob in ogljikovih hidratov, ima pa manj balastnih snovi od običajne melone.

5.3 Vzročna povezanost geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma z določeno kakovostjo, slovesom ali značilnostjo proizvoda (pri ZGO)

Kolonizatorji so melone kot pridelek na otok Santa Maria uvedli približno v 16. stoletju in jih nato gojili kot vrtni pridelek. Adriano Ferreira (1996, str. 88), ki je pisal o tedanji pridelavi na navedenem območju, ko so bili glavni otoški kmetijski proizvodi vino in sladki krompir, v svojem zgodovinskem zapisu o deželi in njenih prebivalcih navaja, da je bil „otok Santa Maria znan po odličnih melonah, ki so jih izvažali na druge otoke. In lahko navedemo, če že govorimo o tem, da je bilo naše sadje vedno dobro, čeprav ga nikoli nismo proizvajali v velikih količinah.“

V novejšem času, to je v sedemdesetih letih, so ameriški priseljenci začeli uvajati hibridne sorte melon. Lokalni pridelovalci so hitro ugotovili, da so te nove sorte zelo dobro rasle in da je bilo njihovo sadje zelo kakovostno, poleg tega pa je imelo velik komercialni potencial, in postopoma širili svoje območje pridelave. Skoraj dvajset let so bili napori usmerjeni v iskanje sorte melone, ki bi bila najbolj primerna za tla in podnebne razmere na otoku Santa Maria ter bi izpolnila pričakovanja otočanov. Izbrane so bile hrapave rebraste sorte.

Melona „Meloa de Santa Maria — Açores“ ima svoje posebne značilnosti – hrapavo skorjo, sočnost, oranžno meso, sladek okus in aromo – zaradi tal in podnebnih razmer na otoku ter lokalnih metod pridelave. Razvoj hlapnih kislin, do katerega pride, ko sadež dozori, in mu daje aromo, ter posebne značilnosti lokalnih tal, bogatih s kalijem, magnezijem, kalcijem in drugimi mikrohranili, dajejo sadežu fizikalne, kemične in prehranske značilnosti, opisane v točkah 3.2 in 5.2.

Pomembno je tudi proizvajalčevo poznavanje sadeža in metode pridelave, vključno s tem, da se na otoku Santa Maria ostanki krmnih metuljnic – Outonos (njivski fižol/rumeni volčji bob) – primešajo tlom, kar izboljša njihovo rodovitnost na naraven in zelo poseben način. Za boljši razvoj sadike je pomembno, da se melona „Meloa de Santa Maria — Açores“ obrezuje, kar pa ni v navadi pri običajnih melonah. Melona „Meloa de Santa Maria — Açores“ je nagnjena h gnitju korenin, zato je zmanjšano zalivanje v času pobiranja blagodejno za kakovost sadeža. Tehnike pridelave, stopnja zrelosti, prebiranje po stopnji zrelosti in ročno odbiranje pobranih sadežev prispevajo k meloni s posebnimi fizikalnimi in kemičnimi značilnostmi, po katerih se razlikuje od podobnih melon, gojenih drugod po Evropi.

Melona „Meloa de Santa Maria — Açores“, ki temelji na tradiciji, je zelo priljubljena in jo imajo potrošniki, ki jo lahko po njenem videzu in okusu razlikujejo od melon, gojenih drugod, raje. Prvotno so navedene melone prodajali samo na lokalnem trgu. Ker pa je proizvod zaradi odlične kakovosti zaslovel, se je povečalo povpraševanje večjih gospodarskih subjektov na sosednjem otoku São Miguel, kar je spodbudilo rast količine in kakovosti pridelanih sadežev. Danes je to svojevrsten proizvod s posebnimi značilnostmi, ki so tesno povezane z geografskim območjem pridelave, otokom Santa Maria in Azorskim otočjem.

Sklic na objavo specifikacije

(člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006 (3))

http://www.dgadr.mamaot.pt/images/docs/val/dop_igp_etg/Valor/doc/CE_MeloaStaMaria.pdf

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

(2) UL L 93, 31.3.2006, str. 12. Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(3) Glej opombo 2.