Posebno poročilo Kakovost vode v Podonavju: 
izvajanje okvirne direktive 
o vodah napreduje,  
vendar ostaja še veliko delaSL 2015  št. 23
EVROPSKO  
RAČUNSKO
SODIŠČE

EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČE  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUKSEMBURG
Tel. +352 4398-1
E-naslov: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Veliko dodatnih informacij o Evropski uniji je na voljo na internetu.  
Dostop je mogoč na strežniku Europa (http://europa.eu).
Luxembourg: Urad za publikacije Evropske unije, 2016
Print ISBN 978-92-872-3777-4 ISSN 1831-094X doi:10.2865/7905 QJ-AB-15-023-SL-C
PDF ISBN 978-92-872-3749-1 ISSN 1977-5784 doi:10.2865/688331 QJ-AB-15-023-SL-N
EPUB ISBN 978-92-872-3751-4 ISSN 1977-5784 doi:10.2865/652177 QJ-AB-15-023-SL-E
© Evropska unija, 2016
Reprodukcija je dovoljena z navedbo vira.
Za uporabo ali reprodukcijo zemljevida na str. 65 je treba pridobiti dovoljenje neposredno od imetnika avtorskih pravic.
Printed in Luxembourg
Kakovost vode v Podonavju: 
izvajanje okvirne direktive 
o vodah napreduje,  
vendar ostaja še veliko dela
(v skladu z drugim pododstavkom člena 287(4) PDEU)Posebno poročiloSL 2015  št. 23
02
 Revizijska ekipa
V posebnih poročilih Evropskega računskega sodišča so predstavljeni rezultati njegovih revizij smotrnosti poslovanja in 
skladnosti za posamezna proračunska področja ali teme upravljanja. Sodišče te revizijske naloge izbere in zasnuje tako, da 
imajo kar največji učinek, in pri tem upošteva tveganja za smotrnost ali skladnost, višino ustreznih prihodkov ali porabe, 
prihodnji razvoj ter politični in javni interes.
To revizijo smotrnosti poslovanja je opravil senat II, ki ga vodi član Evropskega računskega sodišča Henri Grethen in ki je 
specializiran za porabo na področju strukturnih politik, prometa in energetike. Revizijo je vodil član Evropskega računske -
ga sodišča George Pufan, pri njej pa so sodelovali vodja njegovega kabineta Patrick Weldon in ataše Mircea Radulescu, 
vodja enote Alain Vansilliette, vodja ekipe Marion Colonerus ter revizorji Zuzana Gullova, Daniela Jinaru, Maria del Car -
men Jimenez, Attila Horvay-Kovacs, Dana Moraru, Radka Papouskova in Ildiko Preiss.
Od leve proti desni:  A. Vansilliette, M. Radulescu, M. d. C. Jimenez,  
G. Pufan, Z. Gullova, P . Weldon, A. Horvay-Kovacs.
03
 Kazalo
Odstavek
 Glosar
I–X Povzetek
1–15 Uvod
16–21 Obseg revizije in revizijski pristop
22–165 Opažanja
22–50 Načrti upravljanja povodij kot orodje za doseganje dobre kakovosti vode do leta 2015
26–27 Malo izboljšanja ekološkega in kemijskega stanja vodnih teles
28–32 Ugotavljanje virov onesnaževanja na ravni vodnega telesa je trpelo zaradi pomanjkanja celovitih podatkov
33–44 Ukrepi, ki so opredeljeni v načrtih upravljanja povodij, ne zadoščajo za ustrezno obravnavo virov 
onesnaževanja
45–46 Bistveno število vodnih teles je bilo izvzeto iz rokov v letih 2015 in 2021
47–50 Komisija pozorno spremlja napredek, toda izboljšave so odvisne od pripravljenosti držav članic za 
ukrepanje
51–98 Ukrepi in instrumenti, ki jih izvajajo države članice, da se zmanjša onesnaževanje, ki ga povzročajo 
odpadne vode
52–82 Onesnaževanje iz aglomeracij: pri čiščenju odpadne vode je bil dosežen napredek, toda razpoložljive 
instrumente bi bilo mogoče bolje uporabljati
83–98 Onesnaževanje iz industrijskih obratov: težave pri določanju mejnih vrednosti emisij in slabosti pri 
uveljavljanju
99–165 Ukrepi in instrumente, ki jih države članice izvajajo za boj proti razpršenemu onesnaževanju 
zaradi kmetijstva
101–122 Države članice ne uporabljajo vseh možnosti, ki jih ponuja direktiva o nitratih
123–132  V akcijskih načrtih o pesticidih so pomanjkljivosti
133–144 Mehanizem navzkrižne skladnosti ima učinek, vendar ni v celoti izkoriščen
145–157 Potencial, ki ga imajo ukrepi za razvoj podeželja pri obravnavanju vprašanj, povezanih s kakovostjo vode, 
se ne izkorišča v celoti
158–165  Načelo onesnaževalec plača se le v omejenem obsegu uporablja za razpršeno onesnaževanje zaradi 
kmetijstva
04 Kazalo
166 – 191  Zaključki in priporočila
 Priloga I  – Pregled Podonavja
 Priloga II – Onesnaževanje vodnih teles površinske vode
 Priloga III  – Mejne vrednosti emisij, določene v direktivi o čiščenju komunalne odpadne vode
 Priloga IV  – Pristojbina za onesnaževanje vode: znesek na onesnaževalo (v EUR/t)
 Priloga V  – Mejne vrednosti emisij, določene v nacionalnih pravnih določbah
 Odgovori Komisije
05
 Glosar
Aglomeracija : območje, kjer je poseljenost in/ali gospodarska aktivnost dovolj zgoščena, da je možno zbiranje 
komunalne odpadne vode in njeno odvajanje v komunalno čistilno napravo ali na končno mesto izpusta.
Biokemijska potreba po kisiku (BPK5): količina kisika, ki jo porabijo mikroorganizmi, da odstranijo biološko 
razgradljive organske in mineralne snovi v vodi. BPK5 se navadno uporablja za merjenje porabe kisika v mg O2/l po 
petih dneh. Višja ko je vrednost BPK5, več kisika mikroorganizmi porabijo in večja je onesnaženost.
Dovoljenje za izpust odpadne vode : dovoljenje, izdano izpuščevalcem odpadne vode v skladu z nacionalnimi 
pravnimi določbami. Dovoljenja med drugim vključujejo mejne vrednosti emisij, ki jih je treba upoštevati za številne 
parametre in onesnaževala.
Ekološko stanje/ekološki potencial površinske vode : izraža kakovost zgradbe in delovanja vodnih ekosistemov. 
Stanje se ocenjuje na podlagi naslednjih elementov kakovosti: bioloških elementov (kot so živalske in rastlinske 
vrste), hidromorfoloških elementov, kemijskih in fizikalno-kemijskih elementov, specifičnih onesnaževal ter 
nekaterih splošnih elementov (slanost, stanje hranil itd.). Za vodna telesa, katerih fizična struktura je bila močno 
preoblikovana za različne uporabe, kot so plovba, varstvo pred poplavami, vodna energija in kmetijstvo, se ne 
ocenjuje stanje, pač pa potencial. Razlog za to je, da pogosto ni izvedljivo ali gospodarsko zaželeno opustiti takih 
uporab in odstraniti fizičnih sprememb.
Evropski sklad za regionalni razvoj : Evropski sklad za regionalni razvoj je namenjen krepitvi ekonomske in 
socialne kohezije v Evropski uniji, tako da odpravlja glavna regionalna neravnovesja s finančno podporo za 
infrastrukturne in produktivne naložbe za ustvarjanje delovnih mest, zlasti za podjetja.
Evtrofikacija : obogatitev vode s hranili, posebno spojinami dušika in fosforja, ki povzroči pospešeno rast alg ter 
posledično zmanjšanje vsebnosti kisika v vodi in izginotje prvotnih vodnih rastlin, rib in drugih vodnih živali.
Fitofarmacevtsko sredstvo : sredstva, ki se uporabljajo za zaščito rastlin ali poljščin pred škodljivimi vplivi, kot so 
plevel, bolezni ali žuželke.
Iztok : v okviru tega poročila izraz pomeni očiščeno odpadno vodo, izpuščeno v vodna telesa.
Kanalizacijsko omrežje : je fizična infrastruktura, ki vključuje cevi, črpalke, sita, kanale itd. in se uporablja za prenos 
odplak od njihovega izvora do točke poznejšega čiščenja ali odstranjevanja.
Kemijska potreba po kisiku (KPK) : količina kisika, ki se porabi za kemično oksidacijo organskih in mineralnih snovi 
v vodi. KPK torej zajema biološko razgradljive snovi, ki štejejo kot BPK5, in biološko nerazgradljive snovi, ki lahko 
oksidirajo.
Kemijsko stanje površinske vode : meri kakovost vode, tako da odraža koncentracije onesnaževal, ki ne bi smele 
presegati okoljskih standardov kakovosti, določenih na podlagi okvirne direktive o vodah (Priloga IX). V sedanji 
direktivi je opredeljenih 45 onesnaževal (kot so svinec, nikelj, kadmij, živo srebro in benzen).
06 Glosar
Kmetijsko zemljišče : kopensko površino države sestavljajo kmetijska, gozdna in druga zemljišča. Kmetijska 
zemljišča je mogoče deliti na orna zemljišča, trajne nasade, trajna travinja in travniki ter druga zemljišča, vključno 
z zelenjavnimi vrtovi.
Kohezijski sklad : Kohezijski sklad je namenjen krepitvi ekonomske in socialne kohezije v Evropski uniji 
s financiranjem okoljskih in prometnih projektov v državah članicah z bruto nacionalnim proizvodom na prebivalca, 
ki je nižji od 90 % povprečja EU.
Komunalna čistilna naprava : infrastruktura, ki zagotavlja vrsto čistilnih postopkov, katerih namen je zmanjšati 
stopnjo onesnaženosti odpadne vode mestnih aglomeracij na sprejemljivo raven pred izpustom v sprejemne vode.
Mejne vrednosti emisij : koncentracija in/ali raven emisije, ki v enem ali več časovnih obdobjih ne sme biti 
presežena. Emisija je neposreden ali posreden izpust snovi iz obrata v vodo.
Načelo onesnaževalec plača : načelo je določeno v Pogodbi o delovanju Evropske unije (člen 191(2)). Na primer 
v zvezi z odpadno vodo to pomeni, da izpuščevalci odpadne vode plačajo za povzročeno onesnaženost (primeri: 
gospodinjstva plačajo za storitve čiščenja, ki so vključene v ceno odpadne vode, čistilne naprave plačajo pristojbino 
za onesnaževanje).
Navzkrižna skladnost : mehanizem v okviru skupne kmetijske politike EU, ki veže neposredna plačila kmetom in 
številna plačila za razvoj podeželja na izpolnjevanje sklopa pravil, povezanih z okoljem, varnostjo hrane, zdravjem 
živali in rastlin, dobrobitjo živali ter ohranjanjem kmetijskih zemljišč v dobrih kmetijskih in okoljskih pogojih. 
Pravila o navzkrižni skladnosti v programskem obdobju 2007–2013 se nanašajo na 18 predpisanih zahtev ravnanja 
in 15 standardov dobrih kmetijskih in okoljskih pogojev (GAEC). Neskladnost s temi standardi in zahtevami lahko 
povzroči znižanja plačil kmetu v okviru skupne kmetijske politike.
Neposredna plačila : plačila, ki se neposredno odobrijo kmetom v okviru sheme dohodkovne podpore, kot sta 
shema enotnega plačila in shema enotnega plačila na površino.
Neraztopljene snovi (TSS) : količina mineralnih in organskih delcev, neraztopljenih v vodi, ki jih lahko prestreže 
porozni filter.
Občutljivo območje : države članice morajo vodno telo opredeliti kot občutljivo območje, če spada v eno izmed 
naslednjih skupin: (i) vodno telo ali njegov del, v katerem obstaja nevarnost evtrofikacije, (ii) vodno telo, namenjeno 
odvzemu pitne vode, ki bi lahko vsebovala prevelike koncentracije nitratov, in (iii) območja, na katerih je potrebno 
strožje čiščenje, da se izpolnijo zahteve direktiv Sveta. Ustrezna označitev občutljivih območij je bistvena, saj določa 
vrsto čiščenja odpadne vode, ki ga je treba izvajati za zmanjšanje dejavnikov, ki povzročajo evtrofikacijo.
07 Glosar
Odpadna voda : vsaka voda, katere kakovost je bila poslabšana. Običajno je speljana v kanalizacijsko omrežje in 
očiščena v čistilni napravi. Očiščena odpadna voda se po kanalih za iztok izpusti v sprejemno vodo. Odpadna voda, 
ustvarjena na območjih brez dostopa do javnega kanalizacijskega omrežja, je odvisna od individualnih sistemov, kot 
so septične jame.
Operativni program : operativni program določa prednostne naloge in specifične cilje držav članic ter način 
uporabe financiranja (sofinanciranja EU ter nacionalnega javnega in zasebnega sofinanciranja) v danem obdobju 
(navadno sedem let) za financiranje projektov. Ti projekti morajo prispevati k doseganju danega števila ciljev, 
določenih na ravni prednostne osi operativnega programa. Programi se lahko sofinancirajo iz vsakega od skladov 
na področju kohezije (tj. Evropski sklad za regionalni razvoj, Kohezijski sklad in Evropski socialni sklad). Operativni 
program pripravi država članica, Komisija pa ga mora odobriti, preden se izvrši kakršno koli plačilo iz proračuna EU. 
Program se v obdobju, ki ga pokriva, lahko spremeni le, če se s tem strinjata obe strani.
Populacijski ekvivalent (PE) : enota za merjenje obremenitve odpadne vode zaradi onesnaževanja, količinsko 
izražena z „ekvivalentom“ števila ljudi, ki bi ustvarili enako količino odpadkov. En PE ustreza obremenitvi odplak 
zaradi onesnaževanja, ki jo ustvari en prebivalec, in pomeni organsko biološko razgradljivo breme, ki ima 
petdnevno biokemijsko potrebo po kisiku v višini 60 g kisika na dan.
Povodje : območje kopnega, s katerega se vsi površinski odtoki kot zaporedje potokov, rek in včasih tudi jezer 
stekajo v morje skozi eno samo rečno ustje, estuarij ali delto.
Predhodne pogojenosti : v okviru priprave programov razvoja podeželja in operativnih programov, sofinanciranih 
iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov v programskem obdobju 2014–2020, morajo države članice oceniti, 
ali so vnaprej določene predhodne pogojenosti izpolnjene. Če niso izpolnjene, je treba do 31. decembra 2016 
pripraviti akcijske načrte za zagotovitev njihove izpolnitve.
Predpisane zahteve ravnanja : zakonodajni standardi EU na področju okolja, varnosti hrane, zdravja živali in rastlin 
ter dobrobiti živali.
Program ukrepov : del načrta upravljanja povodja, v katerem so določeni ukrepi, ki so potrebni za to, da vodna 
telesa dosežejo dobro ekološko in kemijsko stanje glede na značilnosti vodnega območja.
Programsko obdobje : večletni okvir, v katerem se načrtujejo in izvršujejo odhodki strukturnih skladov in 
Kohezijskega sklada.
Ranljivo območje : kopenske površine, na katerih se voda izteka v vode, na katere vpliva (ali na katere bi lahko 
vplivalo) onesnaževanje, ki ga povzročajo nitrati iz kmetijskih virov. Ta območja prispevajo k onesnaževanju. Države 
članice morajo zanje pripraviti akcijske programe.
Razpršeni viri onesnaževanja : onesnaževanje z vrsto dejavnosti, za katere ni posebne točke izpusta (glej točkovni 
viri onesnaževanja). Ključni vir razpršenega onesnaževanja je na primer kmetijstvo.
Samopregledi : v tem poročilu (i) pregledi, ki jih redno izvaja upravljavec v okviru vsakodnevnega obratovanja 
komunalne čistilne naprave in s katerimi spremlja kakovost izpuščene odpadne vode in vsebnost blata, ter 
(ii) pregledi, opravljeni v industrijskih obratih za spremljanje kakovosti odpadne vode, izpuščene v javno 
kanalizacijsko omrežje.
08 Glosar
Sekundarno čiščenje odpadne vode : biološka faza, ki zajema čiščenje odpadne vode, pri katerem se odstranijo 
biološko razgradljiva organska onesnaževala.
Standardi za dobre kmetijske in okoljske pogoje (GAEC) : obveznost ohranjanja zemljišč v dobrih kmetijskih 
in okoljskih pogojih se nanaša na sklop standardov v zvezi z varstvom tal, ohranjanjem organskih snovi v tleh in 
strukture tal, preprečevanjem slabšanja habitatov in upravljanjem voda.
Strožje čiščenje/terciarno čiščenje odpadne vode : v skladu z direktivo o čiščenju komunalne odpadne vode 
se ta biološka/kemična faza po potrebi uporablja za zmanjšanje stopnje koncentracije hranil (dušika in fosforja) 
v očiščenih odpadnih vodah pred njihovim izpustom v sprejemne vode, pri katerih obstaja nevarnost evtrofikacije.
Točkovni viri onesnaževanja : onesnaževanje z vrsto dejavnosti, za katere obstaja posebna točka izpusta (kot je 
izpust iz komunalne ali industrijske čistilne naprave).
Vodno telo : telo površinske vode je ločen in pomemben sestavni del površinske vode, kot so na primer jezero, 
vodni zbiralnik, potok, reka ali kanal, del potoka, reke ali kanala, somornica ali del obalnih voda. Telo podtalnice 
pomeni razločno prostornino podtalnice v vodonosniku ali vodonosnikih.
09
 Povzetek
I
Na vode v Evropi vpliva organsko onesnaževanje in 
onesnaževanje s hranili ter onesnaževanje s kemičnimi 
snovmi. Onesnaževanje voda izvira iz različnih virov, 
kot so gospodinjstva, industrijski obrati in kmetijstvo. 
Z okvirno direktivo o vodah iz leta 2000 je bila uskla -
jena prej obstoječa zakonodaja EU na področju vodne 
politike. V njej je bil kot glavno orodje za izvajanje 
uveden načrt upravljanja povodja. Prve načrte je bilo 
treba pripraviti leta 2009, njihove posodobitve pa do 
decembra 2015.
II
V načrtih morajo biti zagotovljene informacije o kako -
vosti vode različnih vodnih teles, razlogi za nedose -
ganje dobrega ekološkega in kemijskega stanja ter vsi 
potrebni popravljalni ukrepi. Ti ukrepi so razdeljeni na 
„osnovne ukrepe“, „druge osnovne ukrepe“ in „dopol -
nilne ukrepe“.
III
EU prispeva znatna sredstva za doseganje ciljev 
vodne politike, zlasti za naložbe na področju odpa -
dne vode (6,35 milijarde EUR iz Evropskega sklada za 
regionalni razvoj/Kohezijskega sklada v programskem 
obdobju 2007–2013 za devet držav članic1 v Podo -
navju) in za nadomestilo kmetom, ki prevzamejo 
kmetijsko-okoljske obveznosti (6,39 milijarde EUR iz 
Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja 
v programskem obdobju 2007–2013 za istih devet 
držav članic).
IV
Sodišče se je pri reviziji osredotočilo na štiri države 
članice v Podonavju (Češka, Madžarska, Romunija in 
Slovaška). Pri tem je želelo odgovoriti na vprašanje, ali 
je izvajanje okvirne direktive o vodah v državah člani -
cah povzročilo izboljšanje kakovosti vode.
1 Bolgarija, Češka, Nemčija, Hrvaška, Madžarska, Avstrija, Romunija, 
Slovenija in Slovaška.V
Sodišče je prišlo do zaključka, da se zaradi izvajanja 
ukrepov kakovost vode ni veliko izboljšala. Države čla -
nice so iz rokov za dosego dobrega stanja leta 2015 in 
leta 2021 izvzele bistveno število vodnih teles. Vendar 
pa bi bil lahko napredek pri posameznih elementih, 
ocenjenih v zvezi s kakovostjo vode, zakrit zaradi 
metodologije ocenjevanja. Sodišče priporoča, naj 
Komisija zagotovi smernice za diferencirano poročanje 
o napredku, države članice pa naj zagotovijo jasne in 
tehtne utemeljitve, zakaj je bila odobrena izjema.
VI
Pomanjkljivosti v sistemih spremljanja so povzročile 
pomanjkanje podatkov o vrsti in virih onesnaževanja, 
zaradi katerih vodno telo ne dosega dobrega stanja. 
Načrti upravljanja povodij iz leta 2009 so glede tega 
zagotovili le omejeno dodano vrednost, saj države 
članice niso bile dovolj ambiciozne pri opredeljevanju 
ukrepov za boj proti onesnaževanju. Ukrepi so bili 
osredotočeni na izvajanje obstoječih direktiv EU (del 
„osnovnih ukrepov“). Pri tem nastajajo zamude (tako 
je pri direktivi o čiščenju komunalne odpadne vode) ali 
pa niso v celoti izkoriščene vse možnosti, ki jih direk -
tive ponujajo (tako je pri direktivi o nitratih, ki vsebuje 
možnosti za nadaljnje izboljšanje zahtev, katerih cilj je 
zmanjšanje emisij dušika).
VII
„Drugi osnovni ukrepi“ in „dopolnilni ukrepi“ ne 
zajemajo ustrezno vseh vprašanj, povezanih z onesna -
ževanjem. Primanjkuje ciljno usmerjenih ukrepov za 
vodna telesa z nezadovoljivim stanjem kakovosti. Na 
področju odpadne vode obstaja zlasti pomanjkanje 
navedb o komunalnih čistilnih napravah ali industrij -
skih obratih, za katere so potrebne specifične mejne 
vrednosti emisij. Na področju kmetijstva bi lahko 
države članice zaostrile nekatere standarde navzkrižne 
skladnosti. Poleg tega se še ni razmislilo o omejitvi 
uporabe fosforja na zemljiščih. Kmetijski ukrepi so tudi 
večinoma prostovoljni in ne povzročajo vsi neposred-  
nega izboljšanja kakovosti vode.
Povzetek 10
VIII
Sodišče priporoča, naj države članice izboljšajo svoje 
sisteme spremljanja in opredeljevanje vprašanj, pove -
zanih z onesnaževanjem vode. To bi moralo omogočiti 
boljše ciljno usmerjanje ukrepov na vodna telesa, 
katerih kakovost vode ni zadovoljiva, in upoštevanje 
vprašanj, povezanih z onesnaževanjem, ki do zdaj niso 
bila ustrezno upoštevana. Zaradi boljšega ciljnega 
usmerjanja bi morali ukrepi postati uspešnejši, stroški 
izvajanja pa bi se morali znižati.
IX
Vzpostavljeni mehanizmi za uveljavljanje so le delno 
uspešni, in sicer zaradi slabe pokritosti ali zaradi ome -
jenega odvračilnega učinka kazni. Sodišče priporoča, 
naj Komisija oceni, kako bi bilo najbolje določiti zave -
zujoča merila za inšpekcijske preglede, ki jih države 
članice izvajajo za komunalne čistilne naprave in 
industrijske obrate. Poleg tega priporoča, naj Komisija 
in države članice skupaj ocenijo uspešnost vzpostav -
ljenih mehanizmov za uveljavljanje na področju 
kmetijstva.
X
Načelo onesnaževalec plača se le delno uporablja za 
razpršeno onesnaževanje zaradi kmetijstva. Komu -
nalne čistilne naprave in industrijski obrati za svoje 
emisije plačujejo pristojbino za onesnaževanje vode, 
vendar le za omejeno število onesnaževal. Zneski 
pristojbin (glede na izpust v mg/l) se med državami 
članicami močno razlikujejo in v nobenem od načrtov 
upravljanja povodij ni bila omenjena ocena njihovega 
odvračilnega učinka. Sodišče priporoča, naj Komisija 
zagotovi smernice o mogočih metodah za povračilo 
stroškov okoljske škode na področju razpršenega one -
snaževanja. Priporoča tudi, naj države članice ocenijo 
potencial, ki ga imajo ekonomski instrumenti (pristoj -
bine in davki) za odvračanje od emisij onesnaževal.
11
 Uvod
Okvirna direktiva o vodah 
in načrti upravljanja 
povodij
01 
Glavni cilj vodne politike EU je zagoto -
viti, da je za potrebe ljudi in za okolje 
po vsej EU na voljo dovolj kakovostne 
vode.
02 
Leta 2000 sta Evropski parlament in 
Svet sprejela okvirno direktivo o vo -
dah2, katere glavni cilj je doseči dobro 
kakovost vode3 do leta 2015. Direktiva 
omogoča tudi časovna podaljšanja 
(do leta 2021 in 2027) in manj stroge 
zahteve glede kakovosti vode pod 
določenimi pogoji.
03 
Direktiva je krovno zakonodajno 
besedilo, s katerim je bila usklajena 
prej obstoječa zakonodaja na področju 
vodne politike. Njen pristop k upravlja -
nju voda temelji na tem, da povodje 
šteje za ekološko in hidrološko enoto.04 
Glavno orodje za izvajanje direktive je 
načrt upravljanja povodja. Do de -
cembra 2009 je morala vsaka država 
članica sprejeti tak načrt, vključno 
s programom ukrepov za vsako vodno 
območje na svojem ozemlju4. Posodo -
bitve načrtov upravljanja povodij je 
bilo treba sprejeti do decembra 2015. 
V EU je skupno 42 mednarodnih povo -
dij (kot je Porenje ali Podonavje), na -
cionalnih načrtov upravljanja povodij 
pa je 172. Ti se ne predložijo Komisiji 
v odobritev.
05 
V program ukrepov se vključijo tisti 
ukrepi, ki so potrebni za doseganje 
ciljev okvirne direktive o vodah za 
posamezna opredeljena vodna telesa. 
Po okvirni direktivi o vodah je izvajanje 
enajstih direktiv minimalna zahteva 
(glej tabelo 1  za tiste, ki so pomembne 
za to poročilo). Ukrepi za njihovo izva -
janje v programu štejejo za „osnovne 
ukrepe“, skupaj z drugimi obveznimi 
ukrepi iz direktive (glej odstavek 33). 
Poročanje v okviru okvirne direkti -
ve o vodah (posodobitve načrtov 
upravljanja povodij in poročanje 
o napredku) ni nadomestilo poročanja, 
ki je potrebno v okviru posameznih 
direktiv.2 Direktiva 2000/60/ES 
Evropskega parlamenta in 
Sveta z dne 23. oktobra 2000 
o določitvi okvira za ukrepe 
Skupnosti na področju vodne 
politike (UL L 327, 22.12.2000, 
str. 1).
3 To se nanaša na vodna telesa 
površinske vode, vodna telesa 
podtalnice in zavarovana 
območja. Kakovost vode se 
meri glede na ekološko in 
kemijsko stanje vodnih teles.
4 Če so na ozemlju neke države 
članice deli različnih povodij 
(na ozemlju Češke so na 
primer del Podonavja ter del 
povodij Odre in Labe), je bilo 
treba predložiti načrte za 
vsakega od delov (vodna 
območja).
12 Uvod
06 
Od leta 2001 je Komisija v sodelovanju 
z državami članicami pripravila 34 do -
kumentov s smernicami, ki zajemajo 
več vidikov izvajanja direktive.
07 
Čeprav v okvirni direktivi o vodah to ni 
omenjeno, obstajajo še druga zako -
nodajna besedila EU, ki so povezana 
s kakovostjo vode (glej tabelo 2 ).Tabela 1Direktive EU, katerih izvajanje šteje kot minimalna zahteva
Pravna podlaga Pomen za kakovost vode
Direktiva o čiščenju  
komunalne odpadne vode1Vse aglomeracije s populacijskim ekvivalentom (PE) ≥ 2 000 morajo imeti zagotovljene kanalizacijske 
sisteme ali uporabljati individualne ali druge ustrezne sisteme, če ti dosegajo enako raven okoljske zaščite.
Aglomeracije s PE ≥ 2 000 morajo upoštevati mejne vrednosti emisij za biokemijsko potrebo po kisiku (BPK5) 
in kemijsko potrebo po kisiku (KPK).
Aglomeracije s PE nad 10 000 na občutljivih območjih morajo upoštevati tudi mejne vrednosti emisij za 
celotni dušik in/ali celotni fosfor, razen če je na občutljivem območju kot celoti doseženo minimalno zmanj -
šanje celotnega dušika in celotnega fosforja.
V aglomeracijah s PE pod 2 000, ki imajo zagotovljene kanalizacijske sisteme, mora biti zagotovljeno primer -
no čiščenje v primeru izpusta v sladke vode in estuarije.
Direktiva o nitratih2Države članice morajo spremljati površinske vode in podtalnico ter določiti območja, ranljiva za nitrate. Za 
zmanjšanje onesnaženosti vode, ki ga povzročajo nitrati, morajo države članice sprejeti akcijske programe, 
ki so obvezni za območja, ranljiva za nitrate. Poleg tega morajo države članice vzpostaviti kodeks dobre 
kmetijske prakse, ki se na celotnem ozemlju uporablja prostovoljno.
Direktiva o celovitem preprečevanju in  
nadzorovanju onesnaževanja, ki jo je nado -
mestila direktiva o industrijskih emisijah3Mejne vrednosti emisij v dovoljenjih za industrijske obrate naj bi temeljile na uporabi najboljših razpoložlji -
vih tehnologij, ki so najuspešnejše tehnologije za doseganje visoke ravni okoljske zaščite.
1  Direktiva Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (UL L 135, 30. 5. 1991, str. 40).
2  Direktiva Sveta 91/676/EGS z dne 12. decembra 1991 o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov (UL L 375, 31. 12. 1991, 
str. 1).
3  Direktiva 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja 
(UL L 24, 29. 1. 2008, str. 8), ki jo je nadomestila Direktiva 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o industrijskih 
emisijah (celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja) (UL L 334, 17. 12. 2010, str. 17).
13 Uvod
Sodelovanje v Podonavju
08 
Podonavje zajema ozemlje 19 držav, 
od katerih jih je 11 držav članic (glej 
zemljevid v  Prilogi I ). S površino 
807 827 km² je največje povodje v EU.
09 
Sodelovanje v Podonavju se je začelo 
leta 1985, leta 1998 pa je začela veljati 
Konvencija o varstvu reke Donave5. 
Eden od njenih ciljev je bil doseči „cilje 
trajnostnega in pravičnega gospodar -
jenja z vodami, vključno z ohranitvijo, 
izboljšanjem in smotrno rabo površin -
skih voda in podtalnice v porečju“.10 
Leta 1998 je bila za izvajanje Konvenci -
je o varstvu reke Donave ustanovljena 
Mednarodna komisija za varstvo reke 
Donave. Od začetka veljavnosti okvir -
ne direktive o vodah je ta komisija tudi 
platforma za izvajanje vseh čezmejnih 
vidikov direktive.
11 
Leta 2011 je Svet odobril strategijo EU 
za Podonavje, ki jo je na njegovo zah -
tevo predstavila Komisija. Med drugimi 
vprašanji se nanaša tudi na kakovost 
vode.5 14 držav ima porečja, večja od 
2 000 km² (devet držav članic 
in pet držav, ki niso članice).  
Te države in Evropska Unija  
so pogodbenice Konvencije.Tabela 2Druge direktive in uredbe EU, ki so povezane s kakovostjo vode
Pravna podlaga Pomen za kakovost vode
Uredba o  detergentih1Detergenti vsebujejo pomembno onesnaževalo fosfor.  
Gospodinjski detergenti za pranje perila in gospodinjski detergenti za strojno pomivanje posode, ki prese -
gajo določeno količino fosforja, se od 30. junija 2013 oziroma 1. julija 2017 ne smejo več dajati na trg.
Direktiva o  pesticidih2 Države članice so morale do 26. novembra 2012 sprejeti akcijske načrte in jih posredovati Komisiji, vključ -
no z ukrepi za zmanjševanje tveganj in vplivov uporabe pesticidov na zdravje ljudi in okolje.
1  Uredba (EU) št. 259/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. marca 2012 o spremembah Uredbe (ES) št. 648/2004, v zvezi z uporabo 
fosfatov in drugih fosforjevih spojin v gospodinjskih detergentih za pranje perila in detergentih za strojno pomivanje posode (UL L 94, 
30. 3. 2012, str. 16).
2  Direktiva 2009/128/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti za doseganje trajnostne 
rabe pesticidov (UL L 309, 24. 11. 2009, str. 71).
14 Uvod
Glavne vrste in viri 
onesnaževanja 
v Podonavju
12 
Ob nacionalnih načrtih upravljanja 
povodja, ki so jih sprejele države 
članice, je Mednarodna komisija za 
varstvo reke Donave leta 2009 objavila 
načrt upravljanja povodja za celotno 
Podonavje6. V tem načrtu in v poso -
dobitvi poročila o analizi Podonavja iz 
leta 20137 so bile opredeljene različne 
vrste onesnaževanja z mednarodnim 
pomenom, ki vplivajo na kakovost 
vode (glej tabelo 3 ).6 Načrt upravljanja povodja za 
Podonavje, končna različica 
z dne 14.12.2009.
7 Posodobitev poročila o analizi 
Podonavja iz leta 2013, končna 
različica z dne 18.10.2014.Tabela 3Vrste in viri onesnaževanja v Podonavju
Vrste onesnaževanja Viri onesnaževanja
Organsko onesnaževanje  
(nestrupene organske snovi)Pri organskem onesnaževanju so glavni onesnaževalci točkovni viri: odpadna voda iz aglomeracij (gospodinj -
stva) in iz industrijskih obratov ter zlasti zbrana odpadna voda, ki ni bila očiščena, in odpadna voda, ki ni bila 
ustrezno očiščena.
Onesnaževanje s hranili  
(dušik in fosfor)Večina emisij hranil je iz razpršenih virov (89 % emisij celotnega dušika in 78 % emisij celotnega fosforja2), 
kot so izpusti s kmetijskih površin (zaradi uporabe gnojil ali gnoja3 in atmosferskih usedlin), erozija tal in 
površinski odtoki.
Onesnaževanje z nevarnimi snovmi1 Te strupene snovi lahko uhajajo iz točkovnih virov (komunalna in industrijska odpadna voda) in razpršenih 
virov (kot so površinski odtok, uporaba pesticidov v kmetijstvu, kontaminirana območja in rudniki).
Hidromorfološke spremembeTe spremembe škodujejo neokrnjenosti reke in habitatov, prekinjajo povezavo s sosednjimi mokrišči ali 
poplavnimi ravnicami ter spreminjajo količino in stanje toka. Večinoma jih povzročajo obrati vodne energije, 
dela za namene plovbe in infrastruktura za varstvo pred poplavami.
1  Okvirna direktiva o vodah določa seznam tako imenovanih prednostnih snovi in drugih onesnaževal (seznam je prvotno zajemal 33 snovi ali 
skupin snovi, to število pa se je pozneje povečalo na 45). Nekatere od njih so opredeljene kot prednostne nevarne snovi. Med nevarne snovi 
štejejo na primer pesticidi, kovine in farmacevtski izdelki.
2  Na podlagi dolgoročnega povprečja (2000–2008) hidroloških pogojev v Podonavju.
3  Onesnaževala (kot so gnojila) zaradi dežja, pronicanja v tla ali površinskega odtoka pronicajo v površino ali podtalnico.
Vir: Posodobitev poročila o analizi Podonavja iz leta 2013.
15 Uvod
Instrumenti EU, ki so  
na voljo za izvajanje 
vodne politike EU
13 
EU podpira svojo vodno politiko tako, 
da zagotavlja finančna sredstva ter 
pravne in regulativne instrumente. 
Glavni viri financiranja iz proračuna EU 
so:
– Evropski sklad za regionalni razvoj 
in Kohezijski sklad: večina financi -
ranja, dodeljenega v programskem 
obdobju 2007–2013, je bila name -
njena za infrastrukturne projekte 
na področju odpadne vode. Druga 
intervencijska področja, na katerih 
je mogoče pozitivno vplivati na 
kakovost vode, so: celovito prepre -
čevanje in nadzorovanje onesna -
ževanja ter sanacija industrijskih in 
kontaminiranih območij,
– Evropski kmetijski sklad za razvoj 
podeželja: številni ukrepi v pro -
gramih razvoja podeželja lahko 
neposredno ali posredno vplivajo 
na kakovost vode. Primer ukrepa, 
ki ima lahko neposreden učinek, 
so kmetijsko-okoljska plačila. 
Prejmejo jih kmeti, ki prostovoljno sprejmejo kmetijsko-okoljske 
zaveze, ki presegajo obvezno 
zakonodajo.
14 
V tabeli 4  je prikazan prispevek EU, 
dodeljen državam članicam, ki ima -
jo del ozemlja ali celotno ozemlje 
v Podonavju.
15 
Glavni pravni instrument, ki se uporab -
lja poleg direktiv in uredb iz tabele 1  
in tabele 2 , je mehanizem navzkrižne 
skladnosti. Mehanizem veže neposre -
dna plačila kmetom v okviru skupne 
kmetijske politike in številna plačila 
v okviru programov razvoja podeže -
lja na (i) skladnost s sklopom pravil 
o okolju, varnosti hrane, zdravju 
živali in rastlin in dobrobiti živali (tako 
imenovanimi predpisanimi zahtevami 
ravnanja) ter (ii) ohranjanje kmetijskih 
zemljišč v dobrih kmetijskih in okolj -
skih pogojih (t. i. standardi GAEC)8. 
Neskladnost s temi standardi in zahte -
vami lahko povzroči znižanje zneska 
pomoči, odobrenega kmetu.8 V programskem obdobju 
2007–2013 je bilo 
18 predpisanih zahtev 
ravnanja in 15 standardov 
GAEC.Tabela 4Prispevek EU, dodeljen za programsko obdobje 2007–2013 (stanje dne 31. 12. 2014)1
Vir financiranja Področje intervencije Znesek v  milijardah EUR
Evropski sklad za regionalni razvoj in Kohezijski sklad odpadna voda 6,35
Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja kmetijsko-okoljska plačila 6,392
1  Zneska se nanašata na devet držav članic, ki imajo več kot 2 000 km2 svojega ozemlja v Podonavju.
2  Upoštevani znesek za Nemčijo se nanaša na dve regiji, ki sta v Podonavju (Baden-Württemberg in Bavarska).
Vir: Za Evropski sklad za regionalni razvoj/Kohezijski sklad: podatkovna zbirka Komisije InfoView; za Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja: 
poročila o finančnem izvajanju za leto 2014.
16
 Obseg revizije  
in revizijski pristop
16 
Sodišče je s to revizijo ocenilo, ali je 
izvajanje okvirne direktive o vodah 
v državah članicah povzročilo izboljša -
nje kakovosti vode.
17 
Revizija je bila osredotočena na kako -
vost površinske vode v štirih državah 
članicah v zgornjem, srednjem in 
spodnjem delu Podonavja: na Češkem, 
Madžarskem, v Romuniji in na Slovaš-  
kem9. Zajela je tri glavne vidike: one -
snaževanje iz aglomeracij, industrijskih 
obratov in zaradi kmetijstva.
18 
Sodišče je obravnavalo naslednja tri 
vprašanja:
(a) Ali so bili ukrepi iz načrtov 
upravljanja povodij iz leta 2009 
dobro ciljno usmerjeni ter ali sta 
bila vrsta in obseg ukrepov takšna, 
da sta zagotavljala doseganje do-  
bre kakovosti vode v letu 2015?
(b) Ali so ukrepi in instrumenti, ki jih 
izvajajo države članice, ustrezni za 
zmanjšanje onesnaževanja, ki ga 
povzročajo odpadne vode?
(c) Ali so ukrepi in instrumenti, ki jih 
izvajajo države članice, ustrezni za 
zmanjšanje razpršenega onesnaže -
vanja zaradi kmetijstva?19 
Obiski v državah članicah so bili 
opravljeni med marcem 2013 in 
januarjem 2014. Obdobja, na katera 
se nanašajo različni zbrani dokazi, so 
navedena v različnih oddelkih tega 
poročila. Pregledi dokumentacije in 
analize so se izvajale tudi po januar -
ju 2014, predvsem zaradi upošteva -
nja posodobitev načrtov upravljanja 
povodja (ki se jih je od decembra 2014 
objavljalo zaradi posvetovanja10) in 
novih programov razvoja podeželja 
(programsko obdobje 2014–2020), ki so 
bili odobreni leta 2015.
20 
Na vodna telesa lahko vplivajo tudi hi -
drološke in/ali morfološke spremembe 
ter druge vrste onesnaževanja, ki pre -
prečujejo, da bi vodna telesa dosegla 
dobro stanje kakovosti vode. To ni bilo 
zajeto v obseg revizije.
21 
Sodišče je že objavilo druga posebna 
poročila11 o sorodnih področjih.9 V Podonavje spadajo del 
Češke, velik del Slovaške ter 
celotna Romunija in 
Madžarska. Skupna površina 
teh držav članic (izražena 
v km2) predstavlja približno 
polovico (49,4 %) Podonavja.
10 Države članice so morale do 
decembra 2015 sprejeti druge 
načrte upravljanja povodij. 
V skladu z okvirno direktivo 
o vodah se za osnutke načrtov 
upravljanja povodij uporablja 
posvetovalni postopek 
z deležniki pri izvajanju 
direktive.
11 Posebno poročilo št. 8/2008 – 
Ali je navzkrižna skladnost 
uspešna politika?, Posebno 
poročilo št. 7/2011 – Ali je 
podpora za kmetijsko-okoljske 
ukrepe dobro pripravljena in 
upravljana, Posebno poročilo 
št. 5/2011 – Shema enotnega 
plačila (SEP): vprašanja, ki jih je 
treba obravnavati za 
izboljšanje njenega dobrega 
finančnega poslovodenja, 
Posebno poročilo št. 4/2014 – 
Vključitev ciljev vodne politike 
EU v SKP: delni uspeh in 
Posebno poročilo št. 2/2015 – 
Poraba sredstev EU za 
komunalne čistilne naprave 
v Podonavju: potrebna so 
dodatna prizadevanja za 
pomoč državam članicam pri 
doseganju ciljev politike EU na 
področju odpadne vode 
(http://eca.europa.eu ).
17
 Opažanja
Načrti upravljanja povodij 
kot orodje za doseganje 
dobre kakovosti vode  
do leta 2015
22 
V skladu z okvirno direktivo o vo -
dah morajo države članice oceniti 
kakovost vode na podlagi rezultatov 
svoje nacionalne mreže za spremljanje 
stanja voda. Ocena se pripravi na ravni 
vodnega telesa12 na podlagi sistemov 
in metod, ki jih opredelijo države čla -
nice v okviru pravil iz okvirne direktive 
o vodah. Ocenjevanje kakovosti vode 
ima dve komponenti:
– ekološko stanje/ekološki poten-  
cial13: države članice morajo pri 
oceni upoštevati različne dejav -
nike, imenovane „elementi kako -
vosti“: biološke elemente (kot sta 
vodno rastlinstvo in ribe), hidro -
morfološke elemente ter kemijske 
in fizikalno-kemijske elemente14.  
Fizikalno-kemijski elementi za -
jemajo organsko onesnaževanje 
(ki se meri s parametroma bioke -
mijska potreba po kisiku (BPK5) in 
kemijska potreba po kisiku (KPK)), 
stanje hranil in izbrane kemične 
snovi15. Razvrščanje se opravi glede 
na pet kategorij: zelo dobro, do-  
bro, zmerno, slabše in slabo;
– kemijsko stanje: države članice 
morajo oceniti, ali so bili upošteva -
ni okoljski standardi kakovosti16 za 
snovi, opredeljene v zakonodaji EU 
(tj. za načrte upravljanja povodij iz 
leta 2009 je bilo treba ovrednotiti 
41 prednostnih snovi ali skupin 
snovi). Pri razvrščanju se dodeli 
ocena „dobro“ ali „ni doseženo“.23 
Splošna razvrstitev ekološkega stanja 
je določena z najnižjim ugotovljenim 
posameznim elementom kakovosti. 
Kemijsko stanje se lahko oceni kot 
„dobro“ samo, če so izpolnjeni standar -
di za vse snovi. To je znano kot pravilo 
„en ven, vsi ven“. Uporaba takega 
pravila lahko prikrije napredek pri  
posameznih elementih kakovosti.
24 
Načrt upravljanja povodja mora vsebo -
vati informacije o virih onesnaževanja, 
ki obremenjujejo vodna telesa, oceni 
stanja ter ukrepih, ki jih je treba izvesti 
za doseganje dobre kakovosti vode, 
in njihovih skupnih stroških. V načrtih 
mora biti tudi navedena utemeljitev, 
zakaj je bila za vodno telo odobrena 
izjema glede doseganja rokov za dose -
ganje dobre kakovosti vode (prvi rok je 
leto 2015, glej odstavek 2).12 V skladu s Prilogo II k okvirni 
direktivi o vodah so morale 
države članice opredeliti 
vodna telesa površinske vode 
in vodna telesa podtalnice.
13 Za vodna telesa, katerih fizična 
struktura je bila močno 
preoblikovana za različne 
uporabe, kot so plovba, 
varstvo pred poplavami, 
vodna energija in kmetijstvo, 
pogosto ni izvedljivo ali 
gospodarsko zaželeno opustiti 
takih uporab in odstraniti 
fizičnih sprememb. Zato se za 
močno preoblikovana vodna 
telesa po določbah direktive 
ne ocenjuje stanje, pač pa 
potencial.
14 Za prednostne snovi iz 
Priloge X k okvirni direktivi 
o vodah so okoljski standardi 
kakovosti določeni na ravni 
EU. Okoljske standarde 
kakovosti za druge snovi 
določijo države članice.
15 Države članice so morale 
izbrati tista onesnaževala, ki 
štejejo kot posebno 
pomembna za zadevno 
povodje.
16 Koncentracija posameznega 
onesnaževala ali skupine 
onesnaževal v vodi, usedlini ali 
organizmih, ki naj ne bi bila 
presežena, da se zavarujeta 
zdravje ljudi in okolje.
18 Opažanja
25 
Sodišče je preučilo, ali:
– se je zaradi ukrepov, ki jih izvajajo 
države članice, izboljšala kakovost 
površinske vode,
– so bili v načrtih upravljanja povodij 
iz leta 2009 ugotovljeni viri one -
snaževanja za vsako vodno telo,
– ukrepi, opredeljeni v načrtih 
upravljanja povodij iz leta 2009, 
ustrezno obravnavajo ugotovljene 
vire onesnaževanja,
– so države članice skušale doseči 
rok leta 2015 za večino svojih vod -
nih teles,
– je Komisija ukrepala v primerih, ko 
je menila, da so načrti upravljanja 
povodij iz leta 2009 neustrezni.Malo izboljšanja ekološkega 
in kemijskega stanja vodnih 
teles
26 
Na sliki 1  in sliki 2  so prikazane 
razlike med načrti upravljanja povo -
dij iz leta 200917 in osnutki načrtov 
iz leta 2015, kar zadeva ekološko in 
kemijsko stanje vodnih teles površin -
ske vode v štirih obiskanih državah 
članicah.17 Pri Češki, ki ima v Podonavju le 
del svojega ozemlja, se sklic 
nanaša na načrt upravljanja 
povodja za Podonavje (ter na 
načrta za porečji rek Dyje in 
Morave).Slika 1Ekološko stanje/ekološki potencial, predstavljen v načrtih upravljanja povodij iz 
leta 2009 in osnutkih načrtov iz leta 2015 (izražen kot % skupnega števila vodnih 
teles površinske vode)
Vir: informacije, ki so jih zagotovile države članice preko WISE in v osnutkih načrtov upravljanja povodij iz leta 2015.
1  WISE (Evropski informacijski sistem za vode) zagotavlja širok razpon podatkov in informacij, ki jih zbirajo institucije EU o vprašanjih, poveza -
nih z vodo.0 %20 %40 %60 %80 %100 %
Češka
2009 2009 2009 2015 2015 2015Madžarska Romunija
2009 2015Slovaškanerazvrščeno
slabše in slabo
zmerno
dobro in zelo dobro2 %
12 %62 %
24 %2 %
26 %32 %
40 %39 %
9 %22 %
30 %22 %
13 %26 %
38 %2 %1 % 2 %
59 %39 % 33 %
64 % 63 %55 %34 %
36 %3 %9 %
19 Opažanja
27 
Na podlagi podatkov iz načrtov 
upravljanja povodij se zdi, da spre -
membe stanja kakovosti vode niso bi -
stvene, rok za dosego dobrega stanja 
leta 2015 pa ni bil izpolnjen. Število 
teles, katerih ekološko stanje/ekološki 
potencial je ocenjen kot „dobro ali zelo 
dobro“, se je povečalo le za majhen 
delež, največji porast pa je bil na 
Češkem. Glede kemijskega stanja se je 
položaj na Češkem poslabšal. Madžar -
ski je uspelo znatno zmanjšati število 
vodnih teles z neznanim stanjem, kar 
pojasnjuje, zakaj se je povečalo število 
vodnih teles, katerih kemijsko stanje je 
ocenjeno kot „dobro“ ali „ni doseženo“.Ugotavljanje virov 
onesnaževanja na ravni 
vodnega telesa je trpelo 
zaradi pomanjkanja celovitih 
podatkov
28 
Zaradi pomanjkanja podatkov o sprem-  
ljanju so države članice kot osnovo za 
svojo oceno stanja deloma uporabljale 
posredne metode, kot so analize tvega -
nja in ocene, kar vpliva na stopnjo zau -
panja glede razvrstitev stanja. Čeprav 
sta Romunija in Slovaška v načrtih iz 
leta 2009 veliko število vodnih teles 
razvrstili v kategoriji „dobro“ in „zelo 
dobro“ (glej sliko 1  in sliko 2 ), je bilo 
pri bistvenem številu vodnih teles zau -
panje v pravilnost razvrstitve majhno. 
Čim manjše je zaupanje v razvrstitev 
stanja, tem težje je opredeliti ustrezne 
ukrepe za izboljšanje razmer.Slika 2Kemijsko stanje, predstavljeno v načrtih upravljanja povodij iz leta 2009 in osnutkih 
načrtov iz leta 2015 (izraženo kot % skupnega števila vodnih teles površinske vode)
Vir: informacije, ki so jih zagotovile države članice preko WISE in v osnutkih načrtov upravljanja povodij iz leta 2015.0 %20 %40 %60 %80 %100 %
neznano
ni doseženo
dobro
2009 2009 2009 2015 2015 2015Madžarska Romunija
2009 2015Slovaška Češka67 %2 %
31 %
94 %49 %
51 %
3 %3 %25 %29 %46 %7 %
93 %6 %2 %
95 % 92 %97 %5 % 3 %
20 Opažanja
29 
Poleg tega se je število specifičnih 
fizikalno-kemijskih snovi, za katere 
je bilo ocenjeno ekološko stanje (glej 
odstavek 22), med državami članicami 
močno razlikovalo (od štirih na Ma -
džarskem do več kot 80 na Češkem), 
včasih zaradi pomanjkanja ustreznega 
opredeljevanja. To lahko privede do 
pretirano optimistične razvrstitve 
vodnih teles.
30 
V Prilogi II  je prikazan delež vodnih 
teles, na katera je vplivalo onesnaže -
vanje iz točkovnih in razpršenih virov, 
in delež vodnih teles, na katere vpliva 
obogatitev z organskimi snovmi, 
obogatitev s hranili in kontaminacija 
s prednostnimi snovmi ali drugimi 
specifičnimi onesnaževali.
31 
Analiza, ki jo je opravilo Sodišče, je po -
kazala, da so bile informacije o vodnih 
telesih iz načrtov upravljanja povodij 
iz leta 2009 nezadostne18, saj ni vedno 
navedeno, ali organsko onesnaževanje 
(BPK5 in KPK), hranila (dušik in fosfor), 
fizikalno-kemijske in prednostne snovi 
ter pesticidi ogrožajo kakovost vode 
zadevnega telesa.32 
Načrti upravljanja povodij trpijo tudi 
zaradi nezadostnosti in težav gle -
de razpoložljivih informacij o virih 
onesnaževanja:
– pri točkovnih virih onesnaževanja 
(kot so komunalne čistilne naprave 
in industrijski obrati) je primanj -
kovalo podatkov zlasti v zvezi 
z odvajanjem fizikalno-kemijskih in 
prednostnih snovi. Na voljo so bile 
predvsem informacije o organskih 
emisijah in emisijah hranil iz komu -
nalnih čistilnih naprav,
– pri razpršenem onesnaževanju 
je izračun deleža različnih virov 
(uporaba gnojil, erozija, atmo-  
sferske usedline itd.) težaven, zato 
so ocene temeljile predvsem na 
statističnih modelih,
– za kontaminirana območja in odla -
gališča odpadkov niso bile na voljo 
nobene količinsko opredeljene 
informacije o pomembnosti vira.
Ukrepi, ki so opredeljeni 
v načrtih upravljanja 
povodij, ne zadoščajo za 
ustrezno obravnavo virov 
onesnaževanja
33 
V skladu z dokumentom s smernicami 
št. 21 iz leta 2009, ki zadeva poročanje 
v okviru okvirne direktive o vodah, so 
morale države članice v svojih načrtih 
upravljanja povodij predstaviti ukre -
pe glede na tri kategorije: „osnovni 
ukrepi“ (ukrepi, potrebni za izvajanje 
direktiv EU), „drugi osnovni ukrepi“ 
(ukrepi, ki so bili dodatno uvedeni 
z okvirno direktivo o vodah19) in „do -
polnilni ukrepi“.18 To ne pomeni nujno, da na 
ravni držav članic ni na voljo 
drugih informacij, ki pa niso 
predstavljene v načrtih 
upravljanja povodij.
19 Ti zajemajo (i) za točkovne vire 
odvajanja: zahtevo za 
predhodno ureditev ali 
predhodno dovoljenje ali 
registracijo na podlagi 
splošnih zavezujočih pravil, 
(ii) za razpršene vire: ukrepe 
za preprečevanje ali 
nadzorovanje vnosa 
onesnaževal ter (iii) ukrepe, za 
katere velja, da so primerni za 
povračilo stroškov storitev za 
rabo vode.
21 Opažanja
34 
V načrtih upravljanja povodij iz 
leta 2009 štirih držav članic je na 
splošno primanjkovalo informacij o do -
sežkih, ki se pričakujejo od izvajanja 
„osnovnih ukrepov“, in posledični po-  
trebi po dodatnih ukrepih za dosega -
nje dobrega stanja.
Onesnaževanje iz aglomeracij: 
v ukrepih, ki dopolnjujejo 
ukrepe iz direktive o čiščenju 
komunalne odpadne vode, niso 
zajeti nekateri pomembni vidiki
35 
„Osnovni ukrep“ za boj proti onesna -
ževanju iz aglomeracij je izvajanje di -
rektive o čiščenju komunalne odpadne 
vode (glej tabelo 1 ).
36 
V zvezi z „drugimi osnovnimi ukrepi“ in 
„dopolnilnimi ukrepi“ je Sodišče v na -
črtih upravljanja povodij iz leta 2009 
štirih držav članic ugotovilo naslednje 
pomanjkljivosti:
– v načrtih za upravljanje povodij 
Češke, Madžarske in Slovaške za 
aglomeracije s PE pod 2 000 ni bilo 
navedeno, koliko teh aglomeracij 
je pomembnih za kakovost vode in 
bi bili zato zanje potrebni specifič -
ni ukrepi,– stanje kakovosti vode vodnih 
teles bi lahko zahtevalo določitev 
mejnih vrednosti emisij, ki pre -
segajo zahteve iz direktive o či -
ščenju komunalne odpadne vode 
(glej Prilogo III ). Za Madžarsko 
in Romunijo je bil omenjen pre -
gled ustreznosti mejnih vrednosti 
emisij, kot je opredeljeno v nacio -
nalnih pravnih določbah. Češka 
ni vključila takega ukrepa, saj so 
bile zakonsko določene mejne 
vrednosti posodobljene leta 2007, 
torej tik pred odobritvijo načrta 
upravljanja povodja. Za Madžarsko 
ni bilo navedeno področje upo -
rabe ukrepa. Za Romunijo je bilo 
v načrtu navedeno, da so v omeje -
nem številu aglomeracij potrebne 
strožje mejne vrednosti, vendar ni 
jasno, ali to zadošča v smislu, da 
zajema vsa vodna telesa, na katera 
vpliva močno organsko onesnaže -
vanje in onesnaževanje s hranili,
– države članice so le delno obravna -
vale vprašanje upravljanja z dežev -
nico. Preplavljanje (ki nastane med 
močnim deževjem, če je zmoglji -
vost kanalizacijskega omrežja in/
ali čistilne naprave premajhna) in 
odtok iz urbanih območij20 lahko 
povzročita onesnaženje vode. 
Madžarska je vključila specifičen 
ukrep, ki je zajemal zlasti vzpo -
stavitev nacionalnega načrta za 
upravljanje z deževnico, Romunija 
pa je opredelila, katere aglomeraci -
je potrebujejo sisteme za zbiranje 
deževnice. Noben načrt ni zajemal 
specifičnih ukrepov za obravnavo 
preplavljanja21,20 Ker je na urbanih območjih 
veliko neprepustnih površin, 
deževnica ali voda od taljenja 
snega ne more prodreti v tla, 
zato odteče in s sabo nosi 
različna onesnaževala.
21 Sodišče je v svojem Posebnem 
poročilu št. 2/2015 (odstavki 53 
do 55) ugotovilo, da za 
preplavljanje na splošno 
primanjkuje informacij 
o njegovi količini in 
parametrih onesnaževanja. 
Poleg tega na Češkem, 
Madžarskem in v Romuniji ni 
nobenih pravnih zahtev za 
sprejemljivo število 
preplavljanj in njihovo količino 
ali za razmerje redčenja. Na 
Slovaškem takšne zahteve 
obstajajo in glede nanje je 
določena zahtevana velikost 
komor za preplavljanje. 
Vendar pa ni treba spremljati 
ne količine ne razmerja 
redčenja preplavljanja.
22 Opažanja
– od poznih 90-ih let 20. stoletja se 
čedalje bolj priznava, da prisotnost 
mikroonesnaževal pomeni vpraša -
nje v okviru kakovosti vode. Mikro -
onesnaževala so običajno prisotna 
v farmacevtskih izdelkih, izdelkih 
za osebno nego in aditivih za živi -
la. Čeprav je vprašanje mikroone -
snaževal vse bolj pomembno, ga 
zadevne štiri države članice v načr -
tih upravljanja povodij iz leta 2009 
niso obravnavale. Ukrepa, ki sta na 
voljo za obravnavo tega vprašanja, 
sta (i) preprečevanje/zmanjševanje 
onesnaževanja tam, kjer nastaja 
(pri viru), in (ii) čiščenje onesnaže -
ne vode (ukrepi „na koncu verige“).
Onesnaževanje iz industrijskih 
obratov: pomanjkanje ciljno 
usmerjenih ukrepov
37 
„Osnovni ukrep“ za boj proti onesna -
ževanju iz industrijskih obratov je izva -
janje direktive o industrijskih emisijah 
(glej tabelo 1 ).
38 
V zvezi z „drugimi osnovnimi ukrepi“ in 
„dopolnilnimi ukrepi“ je Sodišče v na -
črtih upravljanja povodij iz leta 2009 
štirih držav članic ugotovilo naslednje 
pomanjkljivosti:
– za zmanjšanje onesnaževanja 
z nevarnimi snovmi so potrebni 
ukrepi, ki so ciljno usmerjeni na 
snovi, ki preprečujejo, da bi vodna 
telesa dosegla dobro ekološko in 
kemijsko stanje. Vendar pa nobena 
od štirih držav članic ni imela ukre -
pov, ciljno usmerjenih v specifične 
snovi,– čeprav so vse štiri države članice 
vključile ukrepe za sanacijo konta -
miniranih območij in/ali odlagališč 
odpadkov, sta samo Češka in Slo -
vaška opredelili, za katera območja 
šteje, da ogrožajo kakovost vode. 
Vendar pa je Sodišče ugotovilo, da 
izbrana območja niso nujno ustre -
zala območjem, ki so jim nacio -
nalni organi, odgovorni za dekon -
taminacijsko strategijo, namenili 
prednost pri dekontaminaciji22.
Onesnaževanje zaradi 
kmetijstva: ukrepi, ki 
dopolnjujejo ukrepe iz direktive 
o nitratih, so večinoma 
prostovoljni
39 
„Osnovni ukrep“ za boj proti onesna -
ževanju zaradi kmetijstva je izvajanje 
direktive o nitratih (glej tabelo 1 ).
40 
V zvezi z „drugimi osnovnimi ukrepi“ in 
„dopolnilnimi ukrepi“ so bili v načrtih 
upravljanja povodij štirih držav članic 
večinoma omenjeni ukrepi v okviru 
programov razvoja podeželja, pri 
katerih lahko kmeti izvajajo ukrepe, ki 
presegajo obvezno zakonodajo (kot so 
pravila glede gnojenja, strožja od pra -
vil iz direktive o nitratih). Toda ti ukrepi 
so samo prostovoljne narave in tako 
morda ne zajemajo območij, na katerih 
je onesnaženje vode najhujše (glej tudi 
odstavke 145 do 157)23.22 Sodišče je v svojem Posebnem 
poročilu št. 23/2012 – Ali so 
strukturni ukrepi EU uspešno 
podprli obnovo industrijskih 
in vojaških degradiranih 
območij? navedlo številne 
ovire, ki otežujejo določanje 
prednostnih nalog glede 
obnove območij (kot to, da ni 
celovitih in ustreznih evidenc 
o kontaminiranih območjih) 
(glej odstavke 37 do 44) 
(http://eca.europa.eu ).
23 Glede tega dokument OECD 
z naslovom Water Quality and 
Agriculture: Meeting the Policy 
Challenge , ki je bil objavljen 
leta 2012, omenja, da soočanje 
z izzivi trajnostnega 
upravljanja kakovosti vode 
v kmetijstvu zahteva visoko 
raven politične zavezanosti.
23 Opažanja
41 
Sodišče je v načrtih upravljanja povodij 
iz leta 2009 štirih držav članic ugotovi -
lo naslednje pomanjkljivosti:
– čeprav fosfor iz razpršenih virov 
onesnaževanja igra pomembno 
vlogo pri onesnaževanju vodnih 
teles s hranili, niso bili v nobenem 
programu navedeni ukrepi, nepo-  
sredno ciljno usmerjeni v omeje -
vanje količine fosforja, ki se lahko 
uporabi na zemljiščih (kg/ha)24,
– ukrepi, usmerjeni v zmanjšanje 
erozije (ki močno prispeva k one -
snaževanju s fosforjem), so bili 
navedeni v programih ukrepov Če -
ške, Madžarske in Romunije. Toda 
na Madžarskem se ukrep nanaša 
na uporabo ustreznega standarda 
GAEC (glej okvir 3 ), v programih 
Češke in Romunije pa je premalo 
podrobnosti o tem, kako naj bi se 
ukrepi izvajali,
– ukrepi, usmerjeni v zmanjševanje 
uporabe pesticidov, so bili ome -
njeni v programih ukrepov vseh 
štirih držav članic. Vendar so bili 
ukrepi nejasni ali so se nanašali na 
akcijske načrte o pesticidih, ki jih 
je bilo treba do 26. novembra 2012 
sprejeti in posredovati Komisiji, kot 
zahteva direktiva o pesticidih (glej 
tabelo 2 ).Primanjkuje smiselnih informacij 
o financiranju ukrepov
42 
Sodišče je ugotovilo, da ocena stroškov 
ni bila zagotovljena za vse ukrepe, do -
ločene v načrtih upravljanja povodij iz 
leta 2009. Informacije o virih in razpo -
ložljivosti sredstev so bile v zadevnih 
štirih državah članicah le delne.
43 
Pomanjkanje informacij o stroških in 
pričakovanih rezultatih ukrepov (glej 
odstavek 34) je ovira za ugotovitev naj -
bolj stroškovno učinkovitih ukrepov.
44 
Financiranje je redko zagotovljeno zu -
naj programov EU. Glavni viri financi -
ranja so programi, ki jih sofinancira EU 
prek Evropskega sklada za regionalni 
razvoj/Kohezijskega sklada in Evrop -
skega kmetijskega sklada za razvoj po -
deželja. Prednostne naloge in finančne 
dodelitve, določene v teh programih, 
tako vplivajo na napredek na področju 
kakovosti vode. Vendar pa usklajeva -
nje med organi, ki odobrijo predno -
stne naloge in projekte, in organi, ki 
odobrijo program ukrepov iz načrtov 
upravljanja povodja, ni bilo vedno 
doseženo (glej tudi odstavek 38).24 Aktivne snovi, ki jih vsebujejo 
gnojila, zajemajo predvsem 
eno ali več od naštetega: 
dušik, fosfate in kalijeve 
spojine.
24 Opažanja
Komisija pozorno spremlja 
napredek, toda izboljšave so 
odvisne od pripravljenosti 
držav članic za ukrepanje
47 
Komisija ni odgovorna za odobritev 
načrtov upravljanja povodij, ki jih 
sprejmejo države članice. Toda če država članica ne izpolnjuje zahtev 
zakonodaje EU, lahko Komisija začne 
postopek za ugotavljanje kršitev in 
nazadnje predloži zadevo Sodišču 
Evropske unije. Leta 2008 je Komisija 
uvedla t.i. „postopek EU Pilot“, ki se 
uporablja kot prvi korak pri reševanju 
problemov, tako da ni treba uporabiti 
formalnih postopkov za ugotavljanje 
kršitev, če se je temu mogoče izogniti.Bistveno število vodnih 
teles je bilo izvzeto iz rokov 
v letih 2015 in 2021
45 
V skladu z načrti upravljanja povodij iz 
leta 2009 so zadevne štiri države čla -
nice iz roka leta 2015 izvzele bistveno 
število vodnih teles (glej tabelo 5 ), 
vendar niso jasno utemeljile odobrenih 
podaljšanj roka.46 
Število izjem v osnutkih načrtov 
upravljanja povodij iz leta 2015 ostaja 
visoko, razen za Romunijo in pri kemij -
skem stanju za Slovaško. To pomeni, 
da je za izvzeta vodna telesa mogoče 
pričakovati dosego dobre kakovosti 
vode šele v obdobju 2021–2027.Tabela 5Izvzeta vodna telesa površinske vode (kot % skupnega števila vodnih teles 
površinske vode)
Država članicaNačrti upravljanja povodij iz 
leta  2009Osnutki načrtov upravljanja 
povodij iz leta  2015Načrti upravljanja povodij iz 
leta  2009Osnutki načrtov upravljanja 
povodij iz leta  2015
Ekološko stanje Kemijsko stanje
Češka 90 % 63 % 31 % 36 %
Madžarska 88 % 84 % 44 %275 %
Romunija 36 % 14 % 6 % 2 %
Slovaška 1 47 % 1 1 %
1  Slovaška je navedla številčni podatek (37 %), ki se nanaša na ekološko in kemijsko stanje skupaj.
2  Odstotek je bil izračunan na podlagi števila teles z znanim stanjem.
Vir: Informacije, ki so jih zagotovile države članice preko WISE ali v načrtih upravljanja povodij.
25 Opažanja
48 
Komisija je pregledala načrte upravlja -
nja povodij iz leta 2009 vseh držav čla -
nic in predstavila specifična opažanja 
in priporočila za posamezno državo 
članico v dveh poročilih25, priloženih 
dvema sporočiloma Komisije. Komisija 
je v letih 2013 in 2014 z vsemi štirimi 
državami članicami tudi organizirala 
dvostranska srečanja, na katerih je 
obravnavala svoje glavne pomisleke.
49 
V zvezi z odobritvijo sporazumov 
o partnerstvu26 in operativnih pro -
gramov o okolju za programsko 
obdobje 2014–2020 je Komisija ocenila 
sprejetje načrta upravljanja povodja 
kot merilo za izpolnjevanje predhodne 
pogojenosti27. Za Češko, Madžarsko 
in Slovaško je menila, da to merilo ni 
bilo izpolnjeno. Operativni progra -
mi vključujejo ukrepe, ki jih je treba 
posledično izvesti, ne zajemajo pa 
vseh slabosti, ki so bile ugotovljene na 
dvostranskih srečanjih za Madžarsko in 
Slovaško (glej odstavek 48). Namesto 
tega Komisija šteje ukrepe, opisane 
v zapisnikih teh dvostranskih srečanj, 
kot ukrepe, ki naj bi jih izvedle države 
članice. Vendar ti zapisniki nimajo ena -
ke zavezujoče pogodbene veljavnosti 
kot operativni programi. Samo v ope -
rativnem programu za Češko28 so bile 
posebej omenjene zahteve, ki jih je 
Komisija izrazila na dvostranskem sre -
čanju. Na splošno ta način ukrepanja 
slabi učinek predhodne pogojenosti.50 
Osnutki načrtov upravljanja povodij 
iz leta 2015 še vedno vsebujejo šte -
vilne pomanjkljivosti, ki sta jih ugo -
tovila Sodišče in Komisija v načrtih iz 
leta 2009 v zvezi z določitvijo primer -
nih ukrepov.
Ukrepi in instrumenti, ki 
jih izvajajo države članice, 
da se zmanjša 
onesnaževanje, ki ga 
povzročajo odpadne vode
51 
Sodišče je preučilo, ali so ukrepi in 
instrumenti, kot se izvajajo v štirih 
državah članicah, ustrezni za obravna -
vanje onesnaževanja, ki ga povzročajo 
odpadne vode iz aglomeracij in indu -
strijskih obratov.
Onesnaževanje iz 
aglomeracij: pri čiščenju 
odpadne vode je bil dosežen 
napredek, toda razpoložljive 
instrumente bi bilo mogoče 
bolje uporabljati
52 
Pomemben način za zmanjšanje one -
snaževanja iz aglomeracij v štirih dr -
žavah članicah je bil povečanje deleža 
ustrezno očiščene odpadne vode. Zato 
je Sodišče preučilo, ali so štiri države 
članice:
– dosegle napredek pri količini  
ustrezno očiščene odpadne vode,25 SWD(2012) 379 final 
z dne 14. novembra 2012, 
Poročila za posamezne države 
članice, ki spremljajo poročilo 
Komisije Evropskemu 
parlamentu in Svetu 
o izvajanju načrtov upravljanja 
povodij iz okvirne direktive 
o vodah (2000/60/ES) ter 
SWD(2015) 50 final z dne 
9. marca 2015, Poročilo 
o napredku izvajanja 
programov ukrepov iz okvirne 
direktive o vodah, ki spremlja 
Sporočilo Komisije 
Evropskemu parlamentu in 
Svetu z naslovom Okvirna 
direktiva o vodah in direktiva 
o poplavah: ukrepi za dosego 
„dobrega stanja“ voda v EU in 
za zmanjšanje poplavne 
ogroženosti.
26 Sporazum o partnerstvu je 
strateški načrt, o katerem se 
s pogajanji dogovorijo 
Komisija in nacionalni organi, 
s prednostnimi naložbami, ki 
zajemajo evropske strukturne 
in investicijske sklade.
27 Če predhodne pogojenosti, 
opredeljene v uredbah EU, 
niso izpolnjene, je treba do 
31. decembra 2016 pripraviti 
akcijske načrte za zagotovitev 
njihove izpolnitve.
28 Operativni program je bil 
odobren aprila 2015.
26 Opažanja
– imele sistem inšpekcijskih pregle -
dov, ki zagotavlja uveljavljanje 
mejnih vrednosti emisij, določenih 
v dovoljenjih za izpust odpadne 
vode,
– uporabljale pristojbino za onesna -
ževanje vode, ki jo morajo plačati 
komunalne čistilne naprave, kot 
instrument za odvračanje od emisij 
onesnaževal.
Pri količini odpadne vode, za 
katero se izvaja čiščenje, je bil 
dosežen napredek
53 
Zadevne štiri države članice so morale 
doseči cilje iz direktive o čiščenju ko -
munalne odpadne vode (glej tabelo 1 ) 
v rokih29, dogovorjenih v pristopnih 
pogodbah.
54 
V skladu s členom 5 direktive o či -
ščenju komunalne odpadne vode so 
morale države članice opredeliti ob -
čutljiva območja, zlasti tista, za katera 
obstaja nevarnost evtrofikacije. Češka, 
Romunija in Slovaška so za občutlji -
va območja razglasile svoja celotna 
ozemlja. S stališča kakovosti vode je 
to pozitivno, saj je na teh območjih za 
aglomeracije s PE nad 10 000 zahteva -
no strožje čiščenje/terciarno čiščenje 
odpadne vode, tj. zmanjšanje hranil, ki 
povzročajo evtrofikacijo (glej Prilo -
go III ). Za Madžarsko glej odstavek 64.55 
Da bi države članice dosegle napredek, 
so morale povečati delež prebivalstva, 
priključenega na čistilne naprave, in 
izboljšati tehnologije čiščenja, tj. za -
gotoviti upoštevanje mejnih vrednosti 
emisij za organsko onesnaževanje 
(BPK5 in KPK) s sekundarnim čiščenjem 
in za onesnaževanje s hranili (celotni 
dušik in celotni fosfor) s strožjim čišče -
njem/terciarnim čiščenjem. Poleg tega 
bi morale mejne vrednosti emisij, ki jih 
določi čistilna naprava, odražati kako -
vost vode v telesu, v katerega odteka 
odpadna voda.
Pri priključenosti na kanalizacijsko 
omrežje in čistilne naprave je 
dosežen napredek, vendar so še 
vedno prisotne vrzeli, zlasti v dveh 
državah članicah …
56 
Na sliki 3  je prikazan napredek pri 
stopnji priključitve na kanalizacijska 
omrežja in na čistilne naprave glede na 
celotno prebivalstvo. V vseh štirih dr -
žavah članicah so se stopnje priključit -
ve med letoma 2008 in 2012 povečale. 
Romunija, ki se je EU pridružila tri leta 
pozneje kot druge tri države člani -
ce, je imela skupno najnižje stopnje 
priključitve.
57 
Iz razlike med odstotkom skupnega 
prebivalstva, priključenega na javna 
kanalizacijska omrežja, in odstotkom 
prebivalstva, priključenega na komu -
nalno čistilno napravo, je razvidno, da 
ni vsa odpadna voda priključenega 
prebivalstva očiščena v čistilni napravi. 
Ta razlika je največja na Madžarskem in 
najmanjša na Slovaškem.29 Končni roki za izvajanje 
direktive o čiščenju 
komunalne odpadne vode: za 
Češko 31.12.2010, za 
Madžarsko 31.12.2015, za 
Romunijo 31.12.2018 in za 
Slovaško 31.12.2015.
27 Opažanja
58 
Skupno prebivalstvo, ki še ni priključe -
no na javno kanalizacijsko omrežje, je 
mogoče razdeliti na naslednje skupine:
– prebivalstvo aglomeracij s PE 2 000 
ali nad 2 000, za katere se zbiranje 
še ne izvaja. To velja za Romuni -
jo, kjer na koncu leta 2012 ni bilo 
zbranih 39,8 % bremena30. Romuni -
ja mora svoje obveznosti v okviru 
direktive o čiščenju komunalne 
odpadne vode izpolniti do konca 
leta 2018,– prebivalstvo aglomeracij s PE 
2 000 ali nad 2 000, za katere 
se breme zbira z individualnimi 
sistemi (kot so septične jame)31. 
V zadevnih štirih državah članicah 
je breme, zbrano z individualni -
mi sistemi, znašalo: Češka: 7 %, 
Madžarska: 14 %, Romunija: 1 %, 
Slovaška: 13 %,
– prebivalstvo aglomeracij s PE 
pod 2 000, za katere se zbiranje ne 
izvaja.30 Breme je organsko, biološko 
razgradljivo breme 
aglomeracije, izraženo v PE. En 
PE ustreza obremenitvi odplak 
zaradi onesnaževanja, ki jo 
ustvari en prebivalec in 
pomeni organsko biološko 
razgradljivo breme, ki ima 
petdnevno biokemijsko 
potrebo po kisiku v višini 
60 g kisika na dan.
31 Glej Posebno poročilo 
št. 2/2015, odstavka 21 in 22.Slika 3Odstotek skupnega prebivalstva, priključenega na javna kanalizacijska omrežja in 
na komunalno čistilno napravo: med letoma 2008 in 2012 je bil dosežen napredek
Vir: Odstotek priključenosti na javna kanalizacijska omrežja: statistični uradi Češke, Madžarske in Slovaške ter poročilo Romunije o izvajanju direk -
tive o čiščenju komunalne odpadne vode z dne 30. 6. 2013 za podatke za leto 2008 in statistični urad za podatke za leto 2012.  
Odstotek priključenosti na komunalne čistilne naprave: statistični uradi Češke, Romunije in Slovaške ter Eurostat (podatki za leto 2011) za 
Madžarsko.Češka100
9083 %
4050607080
102030
0100
90
4050607080
102030
0100
90
4050607080
102030
0100
90
4050607080
102030
078 %85 %
73 %
44 %
41 %62 %
61 %
Madžarska Romunija Slovaška
delež (v %), priključen na javna kanalizacijska omrežja
delež (v %), priključen na komunalno čistilno napravo
28 Opažanja
59 
Za individualne sisteme direktiva 
o čiščenju komunalne odpadne vode 
zahteva, da zagotavljajo podobno 
raven okoljske zaščite kot pri komunal -
ni odpadni vodi, ki se izpušča v kana -
lizacijske sisteme. Sodišče je prišlo do 
zaključka, da na podlagi informacij, 
ki so jih Komisiji zagotovile države 
članice, ni mogoče oceniti, ali so ti 
sistemi skladni z direktivo. Tudi v na -
črtih upravljanja povodij iz leta 2009 
informacije o tem niso zagotovljene. 
V drugi polovici leta 2014 je Komisija 
od držav članic zahtevala, naj predlo -
žijo pojasnila v zvezi z doseganjem 
skladnosti.60 
Za aglomeracije s PE pod 2 000, ki ima -
jo zagotovljene kanalizacijske sisteme, 
direktiva zahteva, da mora biti zago -
tovljeno ustrezno čiščenje v primeru 
izpusta v sladke vode in v estuarije. 
Toda v načrtih upravljanja povodij iz 
leta 2009 Češka in Madžarska nista 
zagotovili nobenih informacij o številu 
aglomeracij, v katerih so bili zago -
tovljeni kanalizacijski sistemi, ni pa bilo 
komunalnih čistilnih naprav. Poleg zah -
tev iz direktive o čiščenju komunalne 
odpadne vode morajo države članice 
v skladu z okvirno direktivo o vodah 
določiti ukrepe za aglomeracije, v ka -
terih izpusti odpadne vode negativ -
no vplivajo na kakovost vode. Toda 
ukrepi v načrtih upravljanja povodij iz 
leta 2009 so nejasni (glej odstavek 36).
Fotografija  1 – Čistilna naprava na Madžarskem
Vir: Evropsko računsko sodišče.
29 Opažanja
… v treh državah članicah pa je 
bil pri sekundarnem in terciarnem 
čiščenju odpadne vode dosežen 
bistven napredek, vendar te države 
še vedno zaostajajo za časovnim 
načrtom
61 
Napredek pri sekundarnem čiščenju 
komunalne odpadne vode iz aglome -
racij s PE 2 000 ali nad 2 000 v obdobju 
od 2007/2008 do 2011/201232 je bil bi -
stven (glej sliko 4 ). Na koncu leta 2012 
se je v treh od štirih držav članic pri več 
kot 90 % komunalne odpadne vode iz 
aglomeracij izpolnjevalo zahteve za 
mejne vrednosti emisij iz direktive za 
BPK5 in KPK.62 
Odstotek sekundarnega čiščenja za 
Romunijo (39 %) je nižji deloma zato, 
ker se je EU pridružila tri leta pozneje 
kot druge tri države članice. Poleg tega 
je Romunija leta 2012 zaostajala za ča -
sovnim načrtom za dosego vmesnega 
roka za sekundarno čiščenje iz direk -
tive o čiščenju komunalne odpadne 
vode (do leta 2010 naj bi bilo ustrezno 
očiščenih 51 % bremena).32 Podatki, ki so jih države članice 
predložile Komisiji leta 2010 za 
obdobje 2007/2008 in sredi 
leta 2014 za 
obdobje 2011/2012.Slika 4Napredek v obdobju od 2007/2008 do 2011/20 121 pri sekundarnem čiščenju 
komunalne odpadne vode za aglomeracije s PE ≥ 2 000 (izraženo v % skupnega 
bremena teh aglomeracij brez bremena v individualnih sistemih)
1  Podatki za Madžarsko se nanašajo na leti 2007 in 2011, za Romunijo na leti 2007 in 2012, za Češko in Slovaško pa na leti 2008 in 2012.
2  Podatki za Češko se nanašajo na celotno ozemlje, ne samo na Podonavje.
Vir: Analiza, ki jo je za podatke, ki so jih Komisiji poslale države članice, opravilo Evropsko računsko sodišče.Češka2Madžarska Romunija Slovaška2007/2008
2011/2012
26 %56 %
13 %44 %99 %92 % 97 %
39 %
30 Opažanja
63 
Napredek pri terciarnem čiščenju 
komunalne odpadne vode v obdobju 
od 2007/2008 do 2011/2012 je bil ena -
ko bistven. Na sliki 5  je prikazano sta -
nje za breme vseh aglomeracij s PE nad 
10 000. Prikazan je odstotek skupnega 
bremena (brez bremena v individual -
nih sistemih), ki je skladen z mejnimi 
vrednostmi emisij za celotni dušik in 
celotni fosfor iz direktive o čiščenju 
komunalne odpadne vode.64 
Madžarska za občutljivo območje ni 
razglasila svojega celotnega ozemlja, 
vendar uporablja člen 5(4) direktive 
o čiščenju komunalne odpadne vode. 
To pomeni, da posamičnim čistilnim 
napravam ni treba uporabljati mejnih 
vrednosti za celotni dušik in celotni 
fosfor, če se lahko dokaže, da znaša 
minimalni odstotek zmanjšanja celot -
nega bremena, ki vstopa v vse čistilne 
naprave (s PE 2 000 ali nad 2 000), 
najmanj 75 % celotnega dušika in naj -
manj 75 % celotnega fosforja. Skupna 
stopnja čiščenja na Madžarskem je 
bila bistveno nižja kot na Češkem in 
Slovaškem33, vendar ni veliko manjkalo, 
da bi na koncu leta 2012 izpolnjevala 
zahtevo o 75 %34.33 V skladu s podatki iz leta 2012, 
ki so jih Komisiji zagotovile 
države članice, je bilo breme iz 
aglomeracij s PE 2 000 ali nad 
2 000, pri katerem so se 
upoštevale mejne vrednosti iz 
direktive, naslednje: (i) za 
celotni dušik: Češka: 83 %, 
Madžarska: 33 %, Slovaška: 
60 % ter (ii) za celotni fosfor: 
Češka: 77 %, Madžarska: 39 %, 
Slovaška: 86 %.
34 V skladu z informacijami, ki so 
jih Komisiji zagotovili 
madžarski organi, je odstotek 
zmanjšanja bremena, ki 
vstopa v čistilne naprave, za 
celotni dušik znašal 73,1 %, za 
celotni fosfor pa 74,4 %.Slika 5Napredek v obdobju od 2007/2008 do 2011/20 121 pri terciarnem čiščenju komunalne 
odpadne vode za aglomeracije s PE nad 10 000 (izraženo v % skupnega bremena teh 
aglomeracij brez bremena v individualnih sistemih)
1  Za referenčne datume glej opombo 1 k  sliki 4 .
2  Na Češkem čistilna naprava za Prago, v kateri se čisti 15 % skupnega bremena iz aglomeracij s PE 2 000 ali nad 2 000, leta 2012 ni izpolnjevala 
zahtev iz direktive. Pričakuje se, da se bo odpadna voda v Pragi začela ustrezno čistiti do leta 2018.
3  Za Slovaško niso bili na voljo ločeni podatki za celotni dušik in celotni fosfor. Uporabljeni podatki ustrezajo bremenu, pri katerem se upošte -
vajo mejne vrednosti emisij za enega ali oba parametra.
Vir: Analiza, ki jo je za podatke, ki so jih Komisiji poslale države članice, opravilo Evropsko računsko sodišče.Češka2Madžarska Romunija Slovaška3Češka Madžarska Romunija Slovaška31 %78 %
32 %
10 %20 %
3 %20 %32 %67 %celotni dušik celotni fosfor
96 %
34 %96 %
2007/2008
2011/2012Glej odstavek  64.
Glej odstavek  64.
31 Opažanja
65 
Kljub napredku, doseženem v glavnem 
zaradi sredstev iz Evropskega sklada 
za regionalni razvoj in Kohezijskega 
sklada35, Sodišče ugotavlja, da vse štiri 
države članice zaostajajo pri dosega -
nju vmesnih in/ali končnih rokov za 
izvajanje direktive36. Ugotavlja tudi, da 
ni mogoče jamčiti finančne vzdržno-  
sti37 nove ali sanirane infrastrukture, 
kar dolgoročno ogroža kakovost vode.
Mejne vrednosti emisij  
presegajo zahteve iz direktive 
v 25 % primerov, ki jih je preučilo 
Sodišče
66 
Stanje kakovosti vode vodnega telesa 
je lahko takšno, da je treba za komu -
nalno čistilno napravo določiti mejne 
vrednosti, strožje od tistih, ki jih nalaga 
direktiva o čiščenju komunalne odpad-  
ne vode. Iz vzorca 28 komunalnih čistil -
nih naprav, ki jih je preučilo Sodišče, so 
dovoljenja za izpust odpadne vode za 
sedem naprav (25 %) zajemala mejne 
vrednosti, ki so bile strožje od tistih, ki 
jih nalaga nacionalna38 zakonodaja, in 
sicer v treh primerih od štirih, preu -
čenih na Češkem39 (vsi se nanašajo na 
hranila), in v štirih primerih od sedmih, 
preučenih na Madžarskem (dva od njih 
se nanašata na hranilo celotni fosfor).
67 
Po drugi strani so na Madžarskem tri 
od sedmih preučenih čistilnih naprav 
imele tehnične zmogljivosti za odstra -
njevanje hranil (celotnega dušika in ce -
lotnega fosforja) in torej za izboljšanje 
kakovosti iztoka, vendar nacionalno 
dovoljenje tega od njih ni zahtevalo.68 
V skladu s podatki, ki so jih države 
članice zagotovile Komisiji, so bile 
leta 2012 pri približno 20 %40 očiščene 
odpadne vode iz aglomeracij s PE med 
2 000 in 10 000 upoštevane mejne 
vrednosti iz direktive za celotni dušik 
in celotni fosfor. To ni zahteva iz direk -
tive, vendar je pozitivno za kakovost 
vode.
69 
V nacionalnih pravnih določbah v štirih 
državah članicah niso določene mejne 
vrednosti emisij za mikroonesnaževala. 
Za odstranitev teh snovi bi bilo potreb -
no veliko izboljšanje sedanjih čistilnih 
postopkov (glej odstavek 36).
70 
Ko je bila leta 2013 spremenjena okvir -
na direktiva o vodah41, sta Evropski 
parlament in Svet sprožila pobudo na 
ravni EU in med drugim zahtevala, naj 
Komisija do septembra 2015 razvije 
strateški pristop do onesnaževanja 
vode s farmacevtskimi snovmi in do 
septembra 2017 predlaga ukrepe, ki jih 
je treba sprejeti na ravni EU in/ali držav 
članic za izvajanje takega pristopa. 
Z isto spremembo je bil uveden pojem 
nadzornega seznama snovi, za katere 
se zbirajo podatki o spremljanju iz 
celotne Unije. Prvi nadzorni seznam 
z desetimi snovmi je bil sestavljen mar -
ca 2015 ter zajema farmacevtske snovi 
in pesticide.35 Dne 31.12.2014 je prispevek 
EU, ki je bil dodeljen za 
odpadno vodo v proračunu 
operativnih programov v štirih 
obiskanih državah članicah, 
znašal 5,07 milijarde EUR.
36 Glej Posebno poročilo 
št. 2/2015, odstavki 24 do 26.
37 Glej Posebno poročilo 
št. 2/2015, odstavki 89 do 105.
38 Za nekatere parametre 
nacionalna zakonodaja v vseh 
štirih državah članicah nalaga 
mejne vrednosti, ki so strožje 
kot v direktivi o čiščenju 
komunalne odpadne vode.
39 Leta 2011 je Češka z zakonom 
uvedla sklop mejnih vrednosti, 
ki so rezultat uporabe 
najboljših razpoložljivih 
tehnologij. Organi, ki izdajo 
dovoljenje, bi morali te mejne 
vrednosti upoštevati, kadar 
želijo določiti mejne vrednosti, 
ki so strožje od zakonsko 
določenih. V praksi to pomeni, 
da so te mejne vrednosti 
postale največje mogoče 
zahteve, ki jih lahko organi 
naložijo. Večina mejnih 
vrednosti emisij za štiri 
preučene čistilne naprave, ki 
so bile strožje od direktive in 
standardov iz nacionalnega 
prava, ustreza tem največjim 
mogočim mejnim vrednostim.
40 Na Češkem je breme, pri 
katerem so spoštovane mejne 
vrednosti za celotni fosfor, 
celo večje: 97 %.
41 Direktiva 2013/39/EU 
Evropskega parlamenta in 
Sveta z dne 12. avgusta 2013 
o spremembi direktiv 
2000/60/ES in 2008/105/ES 
v zvezi s prednostnimi snovmi 
na področju vodne politike 
(UL L 226, 24.8.2013, str. 1).
32 Opažanja
Odvračilni učinek sistema 
inšpekcijskih pregledov  
je omejen
71 
Ustrezno določene mejne vrednosti 
emisij bodo vplivale na kakovost vode 
le, če je dosežena skladnost z njimi. 
Zato je uspešen sistem inšpekcijskih 
pregledov42 pomemben za zagota -
vljanje, da se spoštujejo mejne vred -
nosti, določene v dovoljenjih za izpust 
odpadne vode za komunalne čistilne 
naprave.
72 
Skladnost se zagotavlja z dvema vrsta -
ma pregledov:
– tistimi, ki jih opravijo upravljavci 
čistilnih naprav na podlagi vzorcev 
vode, ki jih vzamejo sami (v nadalj -
njem besedilu: samopregledi),
– tistimi, ki jih opravijo javni inšpek -
cijski organi43.
73 
Glede samopregledov Sodišče ugota -
vlja, da so v vzorcu 28 preučenih ko -
munalnih čistilnih naprav vse naprave 
razen ene upoštevale zahteve o številu 
pregledov iz direktive o čiščenju ko -
munalne odpadne vode. Leta 2012 je 
poleg tega 25 od 28 naprav upoštevalo 
mejne vrednosti, določene v njihovih 
dovoljenjih44.74 
Pogostost pregledov, ki jih izvajajo 
javni inšpekcijski organi, ni predpisana 
v nobeni od štirih držav članic45. Zato 
o njej odloča zadevni organ glede na 
omejitve svojih virov. Dejanska dose -
žena pogostost se razlikuje glede na 
državo članico (glej tabelo 6 ). Od držav 
članic, ki so predložile podatke Sodi -
šču, je preglede najredkeje izvajala 
Slovaška. Madžarska podatkov o pogo -
stosti ni poslala. Na Slovaškem inšpek -
cijski organ redko sam jemlje vzorce 
iztoka, pač pa se zanaša na samo -
preglede upravljavcev, ki jih izvajajo 
akreditirani laboratoriji.
75 
Če so mejne vrednosti emisij prese -
žene in javni inšpekcijski organi to 
ugotovijo, je treba v skladu z nacional -
nimi pravnimi določbami v vseh štirih 
državah članicah plačati globo46.
76 
Na Madžarskem in v Romuniji se globe 
uporabljajo glede na onesnaževalo, 
za katerega je bila presežena mejna 
vrednost. Znesek na kilogram onesna -
ževanja, ki presega mejno vrednost, je 
odvisen od zadevnega onesnaževala47. 
V Romuniji se oceni tudi resnost kršit -
ve, tako da lahko inšpekcijski organ 
izreče opomin, namesto da bi naložil 
globo. Romunski statistični podatki 
o rezultatih inšpekcijskih pregledov 
leta 2012 kažejo, da je bilo izrečenih 
opominov petkrat več kot glob.42 Na ravni EU obstaja Priporočilo 
2001/331/ES Evropskega 
parlamenta in Sveta z dne 
4. aprila 2001 o minimalnih 
merilih za okoljske inšpekcijske 
preglede v državah članicah 
(UL L 118, 27.4.2001, str. 41). 
Zagotavlja smernice za 
organizacijo (priprava načrtov 
inšpekcijskih pregledov) in 
izvajanje pregledov (obiski na 
kraju samem in poročanje).
43 Ti organi so: na Češkem: češki 
inšpektorat za okolje (CZIP), na 
Madžarskem: nacionalna 
generalna direkcija za 
obvladovanje nesreč v okviru 
ministrstva za notranje zadeve 
(od aprila 2014), v Romuniji: 
nacionalna uprava Apele 
Române  (romunske vode – 
ANAR), na Slovaškem: slovaški 
inšpektorat za okolje (SZIP). 
Preglede na ravni čistilnih 
naprav lahko izvedejo tudi 
drugi organi, kot so tisti, ki 
izdajo dovoljenja. Ti pregledi 
niso bili vključeni v oceno 
Sodišča.
44 Glej Posebno poročilo 
št. 2/2015, odstavka 48 in 50.
45 Svet je v sklepih z dne 
11. junija 2012 pozval 
k izboljšanju inšpekcijskih 
pregledov, Odbor regij pa je 
v mnenju poudaril, da lahko 
okvir nacionalnih inšpekcijskih 
pregledov na ravni EU 
zagotovi enake pogoje za vse 
in doslednost v sodnih 
postopkih. Opozoril je tudi na 
vrednost, ki bi jo imela dobro 
opredeljena vloga Komisije pri 
inšpekcijskih pregledih.
46 Sankcije po kazenskem pravu 
(kot so zaporne kazni) v tem 
poročilu niso obravnavane.
47 Na Madžarskem na primer 
znesek na kilogram 
onesnaževanja (pretvorjen iz 
HUF po menjalnem tečaju 
31.12.2014: 315,54) znaša 
1,11 EUR za celotni dušik in 
7,29 EUR za celotni fosfor. 
V Romuniji znesek na kilogram 
onesnaževanja (pretvorjen iz 
RON po menjalnem tečaju 
31.12.2014: 4,4828) znaša 
1,71 EUR za celotni dušik in 
celotni fosfor.
33 Opažanja
77 
Na Češkem in Slovaškem globa ni 
odvisna od zadevnega onesnaževala 
ali količine onesnaževanja, ki prese -
ga mejno vrednost. Namesto tega se 
znesek določi glede na to, kako resna 
je po oceni javnega inšpekcijskega or -
gana neskladnost s pogoji dovoljenja 
(največji mogoči znesek48 je določen 
z nacionalnimi pravnimi določbami).
78 
Noben od načrtov upravljanja povodij 
iz leta 2009 ni zajemal ukrepa, ki naj bi 
ocenjeval uspešnost in odvračilni uči -
nek sistema inšpekcijskih pregledov.Pristojbina za onesnaževanje 
vode se deloma uporablja  
kot instrument za odvračanje  
od emisij onesnaževal
79 
Pravni okvir za vse štiri države članice 
določa uporabo pristojbine za onesna -
ževanje vode, ki jo plačajo izpuščevalci 
onesnažene vode. Temelji na količini 
in/ali koncentraciji (mg/l) izpuščenih 
onesnaževal. Taka pristojbina je v skla -
du z načelom onesnaževalec plača49, 
po katerem morajo onesnaževalci 
nositi stroške za zmanjšanje povzro -
čenega onesnaženja. Pristojbina za 
onesnaževanje vode lahko služi trem 
namenom: (i) z njo se pridobiva denar, 
(ii) je spodbuda za spoštovanje mejnih 
vrednosti emisij, določenih v dovolje -
njih izpuščevalcev, in/ali (iii) je spodbu -
da za dodatno zmanjšanje onesnaže -
vanja, ker se mejne vrednosti, ki so bile 
določene, celo presežejo.48 Na Češkem globa zaradi 
neskladnosti s pogoji 
dovoljenja lahko znaša do 
180 278 EUR (preračunano po 
menjalnem tečaju za CZK 
31.12.2014: 27,735). Na 
Slovaškem lahko globe zaradi 
neskladnosti s pogoji 
dovoljenja znašajo od 
1 000 EUR do trikratne letne 
pristojbine za onesnaževanje 
vode ali 1 EUR na m3, izpuščen 
v obdobju največ enega leta.
49 Člen 191(2) Pogodbe 
o delovanju Evropske unije 
(konsolidirana različica).Tabela 6Pregledi, ki jih opravijo javni inšpekcijski organi
Država članica Dejanska pogostost pregledov komunalnih čistilnih naprav
ČeškaNaprave s PE nad 10 000: enkrat letno.
Naprave s PE med 2 000 in 10 000: enkrat na tri leta.
Druge naprave: vsakih pet let.
MadžarskaInformacije niso bile prejete.
Na podlagi pogostosti, opažene pri vzorcu sedmih čistilnih naprav, je Sodišče prišlo do zaključka, da naprav ne 
pregledujejo nujno vsako leto.
Romunija V letu 2013 so bile pregledane vse naprave z zmogljivostjo ≥ 2 000 PE.
SlovaškaNaprave z zmogljivostjo nad 10 000 PE: leta 2013 je bila pokritost manjša od 10 %.
Vse naprave skupaj: leta 2013 je bila pokritost manjša od 12 %.
Vir: Analiza, ki jo je opravilo Evropsko računsko sodišče za nacionalno zakonodajo in podatke, ki so jih poslali inšpekcijski organi.
34 Opažanja
80 
Pristojbina, ki se plača za izpust odpad-  
ne vode v površinsko vodo, je omeje -
na na večje število onesnaževal (glej 
Prilogo IV ). Glede organskega onesna -
ževanja se pristojbina v treh od štirih 
držav članic ne plača za BPK5. Glede 
onesnaževanja s hranili na Češkem in 
Madžarskem ni določena pristojbina 
za celotni dušik, pač pa za anorganski 
dušik (ki je del celotnega dušika). Viši -
na pristojbine, izražena v EUR/tono na 
onesnaževalo, se med štirimi državami 
članicami bistveno razlikuje.
81 
Na splošno morajo vse komunalne 
čistilne naprave plačati pristojbino za 
onesnaževanje vode, z izjemo manj -
ših izpuščevalcev50 na Slovaškem (ki 
izpuščajo manj kot 10 000 m3/leto ali 
1 000 m3/mesec). Kljub temu
– na Češkem51 in Slovaškem ni treba 
plačati pristojbine na onesnaže -
valo pod nekaterimi zakonsko 
določenimi pragovi52,
– v Romuniji ni treba plačati pristoj -
bine na onesnaževalo, če je iztok 
manj onesnažen kot sprejemno 
vodno telo površinske vode53. To 
na primer postavlja v boljši položaj 
tiste, ki izpuščajo v močno onesna -
žena vodna telesa.
82 
Načrti upravljanja povodij iz leta 200954 
niso vsebovali ukrepov za ocenjevanje 
ustreznosti zneskov pristojbin55.Onesnaževanje iz 
industrijskih obratov: 
težave pri določanju mejnih 
vrednosti emisij in slabosti 
pri uveljavljanju
83 
Države članice imajo na voljo dve 
pomembni sredstvi za to, da vplivajo 
na emisije onesnaževal iz industrijskih 
obratov: mejne vrednosti v dovolje -
njih56 in pristojbino za onesnaževanje 
vode.
84 
Industrijski obrati lahko izpuščajo 
svojo odpadno vodo neposredno v vo -
dotoke ali posredno v javno kanaliza -
cijsko omrežje zaradi čiščenja v komu -
nalni čistilni napravi.
85 
V skladu z direktivo o industrijskih 
emisijah (glej tabelo 1 ) morajo imeti 
industrijski obrati, ki izvajajo določene 
dejavnosti57, dovoljenje za obratovanje. 
Dovoljenje mora zajemati mejne vred -
nosti emisij za onesnaževala in zahteve 
za spremljanje emisij. Te mejne vred -
nosti ne smejo presegati ravni emisij, 
povezanih z najboljšimi razpoložljivimi 
tehnologijami, kot jih sprejme Komisija 
ob pomoči strokovnega odbora. Do 
novembra 2015 je bilo sprejetih sedem 
takšnih „zaključkov o najboljših raz -
položljivih tehnologijah“. Komunalne 
čistilne naprave načeloma ne spadajo 
v področje uporabe te direktive.50 V praksi to pomeni, da mora 
na Slovaškem pristojbino 
plačati samo približno 30 % 
izpuščevalcev.
51 Na Češkem je treba pristojbino 
plačati tudi za količino 
izpuščene odpadne vode, če 
ta presega 100 000 m³/leto. Ta 
pristojbina je neodvisna od 
stopnje onesnaženosti 
odpadne vode.
52 Pragovi se nanašajo na (i) 
količino onesnaževanja (v kg/
leto) in (ii) koncentracijo 
onesnaževala v izpuščeni vodi 
(v mg/l). Višina pragov je 
takšna, da je na Češkem malo 
verjetno, da naprave 
z zmogljivostjo nad 10 000 PE 
plačajo pristojbino za celotni 
fosfor in anorganski dušik, na 
Slovaškem pa je malo 
verjetno, da naprave s PE 2 000 
ali nad 2 000 plačajo 
pristojbino za neraztopljene 
snovi (TSS) in naprave s PE nad 
10 000 za celotni dušik in 
celotni fosfor.
53 Pristojbino je treba vedno 
plačati v primeru izpusta 
v podtalnico.
54 Za Češko je v načrtih 
upravljanja povodij navedeno, 
da bi bilo priporočljivo 
ovrednotiti uspešnost sistema 
zaračunavanja pristojbin.
55 V študiji službe Evropskega 
parlamenta za raziskave 
z naslovom Water legislation, 
Cost of Non-Europe Report  je 
ugotovljeno, da ovire za 
zadostno rabo ekonomskih 
instrumentov povzroča 
pomanjkljivo znanje o uporabi 
teh instrumentov. Dokument 
PE 536.369, ki je bil objavljen 
maja 2015.
56 V študiji službe Evropskega 
parlamenta za raziskave 
z naslovom Water legislation, 
Cost of Non-Europe Report  je 
ugotovljeno, da bi bilo treba 
za izboljšanje nadzora nad 
industrijskimi kemikalijami 
v vodi uvesti nadzor nad 
emisijami, ki ga predvideva 
okvirna direktiva o vodah. 
Dokument PE 536.369, ki je bil 
objavljen maja 2015.
57 Direktiva med drugim zajema 
energetiko, proizvodnjo in 
predelavo kovin, nekovinsko 
in kemično industrijo ter 
industrijo ravnanja z odpadki.
35 Opažanja
86 
Sodišče je za štiri obiskane države 
članice preučilo, ali:
– je obstajal postopek za določanje 
mejnih vrednosti emisij,
– je bil vzpostavljen sistem inšpek -
cijskih pregledov za zagotavljanje 
uveljavljanja mejnih vrednosti,
– se je pristojbina za onesnaževanje 
vode, ki jo plačajo industrijski  
obrati, uporabljala kot instru -
ment za odvračanje od emisij 
onesnaževal.
Organi, ki določajo mejne 
vrednosti emisij, so pogosto 
odvisni od informacij, ki jih 
zagotovijo sami izpuščevalci
87 
Za neposredni izpust odpadne vode 
vse štiri države članice zahtevajo dovo -
ljenje za izpust odpadne vode. Dovo -
ljenje je veljavno od štiri do deset let, 
odvisno od države članice. V vseh štirih 
državah članicah pravni okvir določa, 
da lahko pristojni organi kadar koli 
prekličejo ali spremenijo dovoljenje, če 
je to potrebno zaradi kakovosti vode 
sprejemnih vodnih teles.
88 
Za neposredni izpust nacionalna zako -
nodaja v štirih državah članicah določa 
mejne vrednosti za številne snovi, ki 
so pogosto določene glede na vrsto 
industrije. Organi, ki izdajajo dovolje -
nja, lahko tudi določijo mejne vred -
nosti za snovi, ki niso zajete v pravnih 
določbah.89 
Kljub temu pa je zaradi zapletenos -
ti nekaterih postopkov in stalnega 
tehnološkega razvoja organ, ki izdaja 
dovoljenja, odvisen od informacij, ki jih 
predložijo sami obrati, tako glede vrste 
onesnaževal kot mejnih vrednosti emi -
sij, ki jih je razumno mogoče doseči. To 
industrijskim obratom omogoča vpliv, 
zlasti tistim, ki niso sprejeli najboljših 
razpoložljivih tehnologij.
90 
Industrijski obrati z izpustom nepos -
redno v vodna telesa imajo v svojih 
dovoljenjih običajno določene mejne 
vrednosti za kemične snovi, toda ko -
munalne čistilne naprave takih mejnih 
vrednosti običajno nimajo določenih, 
čeprav pogosto sprejemajo odpadno 
vodo iz industrijskih obratov. Sodiš -
če je več snovi, kot zahteva direktiva 
o čiščenju komunalne odpadne vode, 
našlo predvsem pri dovoljenjih 12 pre -
učenih romunskih komunalnih čistilnih 
naprav (glej Prilogo III ).
91 
Za neposredni izpust odpadne vode 
so mejne vrednosti, ki jih mora upo -
števati industrijski obrat, določene 
v pogodbi58 med upravljavcem kana -
lizacijskega omrežja/čistilne naprave 
in industrijskim obratom. Za snovi, za 
katere nacionalna zakonodaja določa 
mejne vrednosti le kot smernice (Češka 
in Slovaška) ali mejnih vrednosti ne 
določa (glej primere v  Prilogi V ), so 
dogovorjene mejne vrednosti emisij 
odvisne od pogajalske moči vpletenih 
strani.58 Če izpusti iz industrijskega 
obrata, za katerega velja 
direktiva o industrijskih 
emisijah, potujejo v javno 
kanalizacijsko omrežje, je 
treba mejne vrednosti določiti 
v skladu z dovoljenjem, ki je 
bilo podeljeno zaradi uporabe 
te direktive.
36 Opažanja
92 
Madžarska in Slovaška sta vključili pre -
gled obstoječih dovoljenj ali postopka 
izdaje dovoljenj kot ukrep v svoje 
načrte upravljanja povodij. Češka je 
imela ukrep, ki se je nanašal le na upo -
rabo najboljših razpoložljivih tehno -
logij. Za Madžarsko področje uporabe 
ukrepa ni bilo navedeno. Poleg tega 
na Madžarskem ni podatkovne zbir -
ke za dovoljenja za izpust odpadne 
vode, izdana industrijskim obratom, 
za katere se ne uporablja direktiva 
o industrijskih emisijah, kar omejuje 
vsak celovit pregled. Na Slovaškem 
je Sodišče ugotovilo pomanjkljivosti 
v zvezi s pregledom dovoljenj dveh 
preučenih obratov.
Slabosti v sistemu inšpekcijskih 
pregledov
93 
Skladnost z mejnimi vrednostmi emisij 
se zagotavlja na dva načina: s samo -
pregledi, ki jih opravljajo izpuščevalci 
odpadne vode, in pregledi, ki jih op -
ravljajo javni inšpekcijski organi.
94 
V štirih obiskanih državah članicah 
morajo industrijski obrati z izpustom 
neposredno v površinsko vodo po 
zakonu izvajati samopreglede izto -
ka59. Pogostost teh samopregledov 
je običajno navedena v dovoljenju za 
izpust odpadne vode. Na Madžarskem, 
v Romuniji in na Slovaškem nacionalna 
zakonodaja določa najmanjše število 
letnih pregledov.95 
Pogostost pregledov, ki jih opravljajo 
javni inšpekcijski organi, ni določena 
v nobeni od štirih držav članic. Edina 
izjema so pregledi industrijskih obra -
tov, ki spadajo v okvir uporabe direk -
tive o industrijskih emisijah. Za take 
preglede je v direktivi določena naj -
manjša zahtevana pogostost. Glede na 
statistične podatke, ki so jih predložile 
države članice za obdobje 2012–2013, 
je Sodišče prišlo do zaključka:
– pokritje obratov, ki spadajo v okvir 
uporabe te direktive, je bilo skla -
dno z zahtevami,
– za neposredni izpust obratov, ki 
ne spadajo v področje uporabe 
direktive o industrijskih emisijah, je 
stanje glede dejanske pogostosti 
javnih inšpekcijskih pregledov zelo 
podobno stanju, predstavljenemu 
v tabeli 6 : pogostost je bila naj -
manjša na Slovaškem, za Madžar -
sko pa niso bili prejeti podatki, ki 
bi omogočali oceno pogostosti 
inšpekcijskih pregledov,
– za posredni izpust javni inšpekcij -
ski organi izvajajo le malo pregle -
dov zadevnih industrijskih obratov, 
ker je za upoštevanje mejnih vred -
nosti emisij, določenih v pogodbi, 
v prvi vrsti odgovoren upravlja -
vec komunalne čistilne naprave. 
Sodišče je ugotovilo, da so za 22 
od 26 analiziranih komunalnih 
čistilnih naprav (85 %) upravljavci 
izvajali preglede na kraju samem60. 
Pri treh od preostalih štirih čistilnih 
naprav so se upravljavci zanašali na 
rezultate samopregledov industrij -
skih izpuščevalcev.59 Za samopreglede pri 
posrednem izpustu glej 
odstavek 60 Posebnega 
poročila št. 2/2015.
60 Upravljavci kanalizacijskih 
omrežij/komunalnih čistilnih 
naprav, ki sprejemajo 
odpadno vodo, morajo na 
Češkem, v Romuniji in na 
Slovaškem po zakonu izvajati 
preglede na kraju samem.
37 Opažanja
96 
Eden od ukrepov v slovaškem načrtu 
upravljanja povodij iz leta 2009 je bila 
zaostritev sistema inšpekcijskih pregle -
dov, vendar ni bilo navedeno, kako in 
kdaj se bo ta ukrep izvajal, kot glavni 
problem pa je bilo omenjeno pomanj -
kanje financiranja za izvajanje sistema.
97 
Če se ugotovi, da so bile mejne vred -
nosti emisij presežene, je treba v skla -
du z nacionalnimi pravnimi določbami 
v vseh štirih državah članicah plačati 
globo:
– za neposredni izpust globe naloži 
javni inšpekcijski organ. Postopek 
je enak kot tisti, ki se uporablja za 
komunalne čistilne naprave (glej 
odstavka 76 in 77),
– za posredni izpust globe naložijo 
upravljavci komunalnih čistilnih 
naprav. Na Madžarskem in v Romu -
niji je globa povezana s količino 
onesnaževanja61, izpuščeno med 
dvema meritvama (v letu dni), na 
Češkem in Slovaškem pa se je izra -
čunani znesek običajno nanašal na 
količino onesnaževanja, izpuščeno 
v dnevu meritve62. Sodišče meni, 
da je v takšnih primerih znesek 
globe verjetno majhen, odvračilni 
učinek pa bo omejen.Pristojbina za onesnaževanje 
vode se deloma uporablja  
kot instrument za odvračanje  
od emisij onesnaževal
98 
Število onesnaževal, za katera je treba 
plačati pristojbino, je na Češkem, 
Madžarskem in Slovaškem še pose -
bej omejeno (glej Prilogo IV ). Zato 
je pristojbina le redko spodbuda za 
spoštovanje mejnih vrednosti, določe -
nih v dovoljenju, ali za to, da bi se celo 
presegle.
Ukrepi in instrumenti, ki 
jih države članice izvajajo 
za boj proti razpršenemu 
onesnaževanju zaradi 
kmetijstva
99 
Pomemben način za zmanjšanje emisij 
iz kmetijstva je regulacija kmetijskih 
praks (npr. pravila o uporabi gnojil, 
shranjevanju gnoja, uporabi pestici -
dov, kolobarjenju itd.). Na voljo je več 
instrumentov (glej odstavek 15) za 
nalaganje ali spodbujanje dobrih kme -
tijskih praks in spodbujanje sklad-  
nosti kmetijskih dejavnosti z okoljsko 
zakonodajo.61 Ta ustreza izpuščeni količini, ki 
presega dogovorjeno količino 
(količina, pomnožena 
s koncentracijo, ki je izražena 
na primer v mg/l).
62 V pogodbah je običajno 
določeno standardno obdobje 
(običajno od pet dni do 30 dni) 
za primer, če ni mogoče 
določiti natančnega obdobja, 
v katerem so bile mejne 
koncentracije emisij 
presežene.
38 Opažanja
100  
Zato je Sodišče preučilo, ali:
– se direktiva o nitratih uporablja 
na najboljši način kot instrument 
za obravnavanje onesnaževanja 
z nitrati,
– nacionalni akcijski načrti o pe -
sticidih kažejo jasno zavezanost 
zmanjšanju tveganj in učinkov, 
povezanih z uporabo pesticidov,
– je navzkrižna skladnost uspešna pri 
zahtevanju dobrih kmetijskih praks 
in zagotavljanju skladnosti s temi 
praksami,
– se ustrezno izkorišča potencial, ki 
ga imajo ukrepi za razvoj podeželja 
pri obravnavanju vprašanj, poveza -
nih s kakovostjo vode,
– se načelo onesnaževalec plača 
uporablja v primeru razpršenega 
onesnaževanja zaradi kmetijstva.
Države članice ne uporabljajo 
vseh možnosti, ki jih ponuja 
direktiva o nitratih
101  
V skladu z direktivo o nitratih (glej 
tabelo 1 ) morajo države članice dolo -
čiti območja, ranljiva za nitrate, in jih 
vsaka štiri leta pregledati. Eno od meril 
pri določanju je stanje evtrofikacije 
vodnih teles63. Direktiva o nitratih iz 
leta 1991 je določanje meril za razvr -
ščanje za pojem evtrofikacije pre -
pustila državam članicam. Dokument 
s smernicami za oceno evtrofikacije 
v okviru evropskih vodnih politik so 
direktorji za vodo držav članic (in Nor -
veške) odobrili šele maja 2009.102  
Države članice so morale sprejeti ak -
cijske programe, v katerih so določene 
zahteve, ki jih morajo upoštevati kme -
tje na območjih, ranljivih za nitrate. Te 
akcijske programe je treba pregledati 
in po potrebi popraviti vsaka štiri leta. 
Države članice morajo sprejeti tudi 
kodeks dobre kmetijske prakse, ki ga 
lahko prostovoljno uporabljajo tisti, ki 
kmetujejo zunaj območij, ranljivih za 
nitrate. Komisija ne odobri formalno 
akcijskih programov in kodeksov. Če 
oceni, da njihova kakovost ni zadostna, 
lahko le sproži sodni postopek (glej 
odstavek 47).
Večina držav članic je postopoma 
okrepila zahteve, ki jih morajo 
spoštovati kmetje na območjih, 
ranljivih za nitrate, vendar 
obstajajo možnosti za nadaljnje 
izboljšanje
103  
Češka, Madžarska in Romunija so po 
pristopu k EU v letih 2004 in 2007 pos -
topoma povečevale območja, opre -
deljena kot občutljiva za nitrate, na 
Slovaškem pa so se ta območja za 5 % 
zmanjšala. V  tabeli 7  je prikazan odsto -
tek kmetijskih zemljišč, ki so v štirih 
državah članicah zdaj opredeljena kot 
občutljiva za nitrate.63 Druga merila: (i) podtalnica, ki 
vsebuje več kot 50 mg/l 
nitratov ali bi lahko vsebovala 
več kot 50 mg/l nitratov, če se 
ne bi sprejeli ukrepi, in 
(ii) površinske sladke vode, 
zlasti tiste, ki se uporabljajo ali 
so namenjene za odvzem 
pitne vode, vsebujejo ali bi 
lahko vsebovale več kot 25 ali 
50 mg/l nitratov, kot je 
določeno v Direktivi Sveta 
75/440/EGS z dne 
16. junija 1975 o zahtevah 
glede kakovosti površinske 
vode za odvzem pitne vode 
v državah članicah (UL L 194, 
25.7.1975, str. 26).
39 Opažanja
104  
Odločitev Romunije, da bo akcijski pro -
gram uporabljala za celotno državo, je 
načeloma pozitivna z vidika kakovosti 
vode, zlasti glede na to, da ima Romu -
nija najnižje število vodnih teles, na 
katera vpliva obogatitev s hranili (glej 
Prilogo II ). Vendar povečanje območja 
samo ne zadostuje za dosego zmanj -
šanja nitratov v vodi. Na prej oprede -
ljenem območju (ki obsega samo 58 % 
kmetijskih zemljišč) je bilo doseženega 
malo napredka pri doseganju ustre -
znega skladiščenja gnoja, kar je ena od 
zahtev akcijskega programa (glej tudi 
odstavek 122).105  
Sodišče je ugotovilo, da so se zahte -
ve pri vsakem pregledu in popravku 
akcijskih programov za Češko, Madžar -
sko in Romunijo številčno povečale 
ali poostrile, na Slovaškem pa so bile 
nekatere zahteve ublažene. Deloma so 
bile zahteve okrepljene zaradi ukre -
panja Komisije (glej primere v  okvi -
ru 1 ). Številne zahteve so postale tudi 
natančnejše, kar pomaga pri njihovi 
uporabi in uveljavljanju.Tabela 7Odstotek kmetijskih zemljišč, ki so bila 31. 12. 2014 
opredeljena kot občutljiva za nitrate
Država članicaOdstotek kmetijskih zemljišč na 
območjih, ranljivih za nitrateSpremembe od prve opredelitve
Češka 49 % +15  %
Madžarska 63 % +42  %
Romunija58 % +625  %
Romunska vlada se je leta 2013 odločila, da se akcijski program uporablja za celotno 
ozemlje Romunije1.
Slovaška 57 % –5 %
1  V skladu s členom 3(5) direktive o nitratih so države članice izvzete iz obveznosti, da določijo 
specifična ranljiva območja, če izdelajo in uporabljajo akcijske programe na svojem celotnem 
ozemlju.
Vir: Analiza nacionalnih pravnih določb, ki jo je opravilo Evropsko računsko sodišče.
40 Opažanja Okvir 1Primeri učinkov zahtev Komisije na Češkem in Madžarskem
Države članice so morale opredeliti zmogljivosti posod za skladiščenje hlevskega gnoja. Zmogljivost bi morala 
biti takšna, da bi bilo v posodi mogoče shraniti količino gnoja, nastalega v obdobju, ki je vsaj tako dolgo kot 
obdobje, v katerem na zemljiščih ni dovoljeno uporabljati gnoja. Zato je zmogljivost izražena v mesecih. Na 
Češkem se je zmogljivost zaradi ukrepanja Komisije povečala. Zahteve ni bilo treba takoj izpolnjevati tistim 
kmetom, za katere je obveznost začela veljati šele leta 2012 zaradi povečanja območij, ranljivih za nitrate. Na -
mesto tega so lahko izkoristili prehodno obdobje (rok za skladnost konec leta 2015). To obdobje je bilo zaradi 
ukrepanja Komisije ukinjeno z začetkom veljavnosti sredi leta 2014.
Na Madžarskem Komisija ni razpravljala o obveznostih glede skladiščenja in prehodnih obdobij s pristojnimi 
organi. Za nekatere kmete so bili prvotni roki podaljšani do 31. 12. 2014. Tako so imeli ti kmetje po pristopu 
države deset let časa, da začnejo izpolnjevati zahteve. Za kmete na območjih, ki so bila opredeljena kot obču -
tljiva za nitrate leta 2013, je bil rok za skladiščenje gnojevke 31. 12. 2014, za skladiščenje gnoja pa 22. 12. 2015. 
Vendar Komisija ni izpodbijala teh prehodnih rokov, ki so jih določili madžarski organi.
Fotografija 2 – Posoda za skladiščenje gnojevke
Vir: Evropsko računsko sodišče.

41 Opažanja
106  
Čeprav so se zahteve zaostrile, so še 
vedno manj stroge od tistih, ki so 
bile določene v študiji iz leta 201165, 
ki je bila izvedena za Komisijo in jo je 
Komisija uporabljala pri ocenjevanju 
akcijskih načrtov. Primeri so navedeni 
v okviru 2 .
107  
Več vprašanj66, glede katerih so države 
članice imele ali so lahko opredelile 
zahteve v skladu z direktivo o nitratih, 
se je spremenilo v vprašanja, za katera 
so morale države članice opredeliti 
standarde v skladu z GAEC67. Sodišče 
je ugotovilo, da sta standarda GAEC 
za upravljanje zemljišč in ohranjanje 
minimalne talne odeje enako stroga 
kot akcijski programi štirih držav članic 
ali celo strožja. Poleg tega bi bilo mo -
goče dodatno izboljšati standarde (glej 
odstavek 135).65 Glej končno poročilo, ki je bilo 
predloženo Komisiji decem -
bra 2011, z naslovom 
Recommendations for 
establishing Action Programmes 
under Directive 91/676/EEC 
concerning the protection of 
waters against pollution caused 
by nitrates from agricultural 
sources . Pripravil ga je konzorcij, 
v katerem so bili DLO-Alterra 
Wageningen UR, DLO-Plant 
research International 
Wageningen UR, NEIKER 
Tecnalia, Derio, Španija, 
Institute of Technology and Life 
Sciences (inštitut za tehnologijo 
in naravoslovne vede – ITP), 
Varšava, Poljska, Swedish 
Institute of Agricultural and 
Environmental Engineering 
(švedski inštitut za kmetijsko in 
okoljsko inženirstvo – JTI), 
Uppsala. Ta priporočila, 
izrečena za posamezne 
podnebne pasove, so bila dana 
na voljo šele leta 2011, torej 
20 let po sprejetju direktive 
o nitratih.
66 Ta vprašanja so: pogoji za vnos 
gnojil v tla blizu vodotokov, 
upravljanje rabe zemljišč 
(vključno s sistemi 
kolobarjenja) in ohranjanje 
najmanjše količine rastlinske 
odeje med deževnimi obdobji. 
Zadnji dve sta neobvezni.
67 Zadevni splošni kmetijski in 
okoljski pogoji so erozija tal 
(vključno z minimalnim 
upravljanjem zemljišč, ki 
upošteva specifične razmere Okvir 2Primeri zahtev na Madžarskem in v Romuniji, ki so manj stroge od priporočil iz 
študije, izvedene za Komisijo
Na Madžarskem obdobje, v katerem je vnos nekaterih vrst gnojil v tla prepovedan, traja od 31. oktobra do 
15. februarja (tri mesece in pol). V priporočilih je bilo za orna zemljišča predlagano obdobje od 1. avgusta do 
1 februarja (šest mesecev) z verjetno negotovostjo plus/minus mesec dni.
V Romuniji je splošno pravilo, da se uporaba gnojil ne dovoli manj kot en meter od vodotoka na fizičnem 
zemljišču s povprečnim nagibom do 12 % in manj kot tri metre na fizičnem zemljišču z nagibom nad 12 %. 
Obstajajo tudi druga specifična pravila za različne vrste vodovarstvenih območij.
V priporočilih so bili predlagani varovalni pasovi64, široki vsaj 25 metrov. V primeru zemljišč z nagibom (nad 
8 %) bi morali biti varovalni pasovi podvojeni ali celo potrojeni. Komisija je v dopisovanju z Romunijo tudi izra -
zila mnenje, da varovalni pasovi niso dovolj široki, vendar se s tem vprašanjem ni naprej ukvarjala.
64 Pas zemljišča ob vodotoku, za katerega obstajajo omejitve pri kmetovanju, kot so omejitve v zvezi z gnojenjem.
42 Opažanja
108  
Glede gnojil so države članice določile 
omejitve za količine dušika, ki se smejo 
uporabiti (kg/ha), niso pa izkoristile 
priložnosti, da bi podobne omejitve 
določile za fosfor68.
Pomanjkljivosti v akcijskih 
programih Slovaške in Češke so 
privedle do nadaljnjih ukrepov 
Komisije
109  
Novembra 2012 je Komisija začela 
postopek za ugotavljanje kršitev zoper 
Slovaško v zvezi z drugim akcijskim 
programom, ki je bil odobren leta 2011. 
Januarja 2013 se je začel „postopek EU 
Pilot“ s Češko v zvezi s tretjim akcijskim 
programom, odobrenim leta 2012.
110  
Novembra 2015 Komisija še ni imela 
končnega stališča, ki bi ga oblikovala 
glede na informacije, pridobljene od 
dveh zadevnih držav članic69, in glede 
na ukrepe teh držav.Akcijski programi še niso vplivali 
na porabo gnojil, vpliv na 
evtrofikacijo pa je težko oceniti
111 
Kazalnik, ki lahko zajame ustreznost 
zahtev, naloženim kmetom, je razvoj 
porabe dušikovih gnojil. Poraba mine -
ralnih70 gnojil se je v vseh štirih drža -
vah članicah v obdobju 2004–201271 
povečala, medtem ko se površina 
ornih zemljišč ni bistveno spremeni -
la. Obenem se pri porabi organskih 
gnojil (kot je gnoj) ne kaže jasen trend 
navzgor ali navzdol.
112  
Še en uporaben kazalnik za ocenje -
vanje uspešnosti akcijskih programov 
je razvoj stanja evtrofikacije voda, 
čeprav je stanje evtrofikacije posledica 
vseh virov onesnaževanja, ne samo 
kmetijstva.
113  
Države članice so morale pripraviti 
programe za spremljanje stanja voda 
zaradi merjenja koncentracij nitratov 
v sladkih vodah in vsaj enkrat na štiri 
leta pregledati stanje evtrofikacije 
svojih voda. Najnovejša poročila o iz -
vajanju so države članice predložile 
leta 2012, nanašajo pa se na obdobje 
2008–2011. Naslednje poročilo je treba 
oddati junija 2016 za obdobje 2012–
2015. Obdobje poročanja v okviru 
direktive o nitratih ni usklajeno s ča -
sovnim načrtom za sprejetje načrtov 
upravljanja povodij72.na zemljišču, in ohranjanjem 
minimalne talne odeje) in 
varovalni pasovi vzdolž 
vodotokov. V štirih obiskanih 
državah članicah standard za 
erozijo velja od 1.1.2005 (razen 
za Romunijo, kjer velja 
od 1.1.2007), standard za 
varovalne pasove pa 
od 1.1.2012.
68 Na podlagi vzorca načrtov za 
ravnanje z gnojili, ki so za 
nekatere kmetije obvezni, je 
Sodišče za Romunijo 
ugotovilo, da se priporočene 
količine gnojil, kot so bile 
določene z uporabo 
agrokemičnih študij, nanašajo 
tako na vsebnost fosforja kot 
dušika.
69 Najnovejši dopis s Češke je bil 
poslan novembra 2014, 
najnovejši s Slovaške pa 
februarja 2015. Češka je že 
odobrila spremembe 
obstoječe pravne podlage, da 
bi se upoštevale pripombe 
Komisije.
70 Gnojila je mogoče razdeliti 
v dve kategoriji: mineralna 
gnojila (ki se imenujejo tudi 
kemična ali anorganska) in 
organska gnojila (kot je gnoj).
71 V skladu s podatki Eurostata 
(sprememba porabe dušikovih 
gnojil v kmetijstvu) je stopnja 
povečanja takšna: 15 % za 
Češko, 7 % za Madžarsko, 7 % 
za Romunijo in 32 % za 
Slovaško.
72 Analizo stanja vodnih teles, 
povezano z načrti, je bilo treba 
posodobiti leta 2013 
(posodobitev naj bi bila zajeta 
v načrte upravljanja povodij iz 
leta 2015), naslednjič pa naj bi 
bila posodobljena leta 2019 
(posodobitev naj bi bila zajeta 
v načrte upravljanja povodij iz 
leta 2021).
43 Opažanja
114  
Sprejemanje zaključkov o razvoju 
stanja evtrofikacije vodnih teles je 
težavno, ker sklopa podatkov za ob -
dobji 2004–2007 in 2008–2011 nista 
primerljiva73. Ti podatki iz poročil o iz -
vajanju direktive o nitratih iz leta 2012 
tudi niso bili neposredno primerljivi 
s podatki iz načrtov upravljanja povo -
dij, ker so se uporabljala različna merila 
za ocenjevanje (glej odstavek 101).
115  
Na podlagi podatkov, sporočenih za 
obdobje 2008–2011, je bilo na Češkem, 
Madžarskem in Slovaškem evtrofnih 
med 31 % in 65 % površinskih voda. 
V Romuniji je bilo evtrofnih manj kot 
15 % rek. Za preostale vode (kot so 
jezera in obalne vode) se je menilo, da 
je stanje slabše.
Mehanizem za uveljavljanje 
direktive o nitratih nima dovolj 
odvračilnega učinka
116  
Direktiva o nitratih ne vsebuje nobenih 
specifičnih določb o mehanizmu za 
uveljavljanje.117  
Zaradi uvedbe navzkrižne skladnosti 
(glej odstavek 133) morajo države 
članice preveriti uporabo nekaterih 
standardov in zmanjšati izplačila po -
moči, če so ugotovljene neskladnosti. 
V okviru predpisane zahteve ravna -
nja 474 morajo države članice pregle -
dati, kako kmetje uporabljajo akcijske 
programe za nitrate. Za kmete, ki ne 
prejemajo pomoči (neposredna plačila) 
v okviru skupne kmetijske politike in/
ali v okviru nekaterih ukrepov progra -
mov razvoja podeželja, se pregledi 
predpisane zahteve ravnanja 4 ne 
uporabljajo.
118  
Vse štiri države članice poleg pregle -
dov predpisane zahteve ravnanja 4 
izvajajo preglede uporabe direktive 
o nitratih (v nadaljnjem besedilu: 
nacionalni pregledi). V nobeni od štirih 
obiskanih držav članic niso obstajale 
pravne zahteve glede pokritja z nacio -
nalnimi pregledi (odstotek celotnega 
prebivalstva, ki ga je treba pregledati) 
in izbire vzorca. Dejanski odstotek 
populacije kmetov, ki so jih ti nacional -
ni pregledi zajeli leta 201275, je bil zelo 
nizek (manj kot 3 %).73 Tako je na primer zaradi 
različnih metod ocenjevanja 
ali pomembne razlike v številu 
merilnih postaj.
74 Na Češkem, Madžarskem in 
Slovaškem velja od leta 2009, 
v Romuniji pa od leta 2012. Za 
programsko obdobje 2014–
2020 je ta zahteva postala 
predpisana zahteva 
ravnanja 1.
75 Podatki za Romunijo se 
nanašajo na 
obdobje 2008–2011.
44 Opažanja
119  
Na Češkem in Slovaškem nacional -
ne preglede in preglede predpisane 
zahteve ravnanja 4 izvaja isti organ, 
v drugih dveh državah pa različna 
organa. Glede zahtev, ki jih dejansko 
pokrivajo nacionalni pregledi, se stanje 
med državami članicami razlikuje:
– na Madžarskem76 in Slovaškem so 
v nacionalne preglede zajete skoraj 
vse zahteve akcijskih programov,
– na Češkem se nekatere zahteve 
akcijskega programa pregledujejo 
v okviru nacionalnih pregledov, 
druge pa v okviru pregledov pred -
pisane zahteve ravnanja 4. Ker je 
vzorec pri obeh vrstah pregledov 
enak, so v praksi pregledane skoraj 
vse zahteve, vendar se uporabljajo 
različne kazni (glej odstavka 120 
in 144),
– v Romuniji številne zahteve niso 
zajete v navodila, ki jih morajo 
upoštevati inšpektorji za kmetije, 
na katerih je med osem in 100 glav 
velike živine77.
120  
Sodišče je ugotovilo, da se takrat, ko 
se pri nacionalnih pregledih ugotovi 
neskladnost z zahtevami, ne naložijo 
nujno kazni. Če so globe naložene, 
so njihovi zneski majhni, kar omejuje 
odvračilni učinek:
– v Romuniji se za preglede, ki 
zajamejo kmetije, na katerih je 
med osem in 100 glav velike živine, 
kazni običajno ne naložijo, pač pa 
se zahtevajo popravljalni ukrepi,– na Slovaškem zakon za številna 
vprašanja (kot sta neupoštevanje 
zahtev za skladiščenje ali neupo -
števanje obdobja, v katerem je 
vnos gnojil v tla prepovedan) ne 
določa nobene kazni,
– na Madžarskem pravni okvir dolo -
ča kazen za primer nezagotavljanja 
podatkov ali onesnaževanja z nitra -
ti, toda v obeh primerih so najvišje 
globe razmeroma nizke. Poleg tega 
je kazen za onesnaževanje z ni -
trati težko uporabljati, saj je treba 
(i) dokazati, da je onesnaževanje 
povzročilo neupoštevanje pravil 
o uporabi gnojil, in (ii) oceniti ob -
seg onesnaževanja,
– na Češkem se kazni uporabljajo za 
neupoštevanje pogojev o gnojilih 
in skladiščenju, vendar je bila pov -
prečna globa, ki se je v obdobju od 
leta 2010 do 2013 nalagala glede 
na vrsto kršitve, razmeroma nizka.
121  
Na splošno je Sodišče ugotovilo, da so 
bile informacije iz poročila o izvajanju 
iz leta 2012, poslanega Komisiji v zvezi 
z izvedenimi pregledi in ugotovljenimi 
neskladnostmi, zelo splošne in včasih 
nepopolne. Poleg tega se številčni po -
datki niso vedno izkazali za zanesljive. 
To bo bistvena ovira vsake ocene splo -
šnega stanja, ki bi jo izvedla Komisija.76 Za Madžarsko se to nanaša na 
preglede pri kmetih, ki niso 
živinorejci.
77 Kmetije z več kot 100 glavami 
velike živine pregleduje  
drug organ. V skladu 
z informacijami iz poročila 
o izvajanju, ki je bilo Komisiji 
predloženo leta 2012, v zvezi 
z direktivo o nitratih pregledi 
vključujejo predvsem 
vprašanje zmogljivosti 
skladiščenja. Sodišče ni prejelo 
nobenih informacij o tem, ali 
se pregledi izvajajo za kmete, 
ki nimajo živine. Teh informacij 
tudi ni v poročilu o izvajanju, ki 
je bilo Komisiji predloženo 
leta 2012.
45 Opažanja
122  
Pri teh pregledih je bilo pogosto 
ugotovljeno neupoštevanje zahteve 
o zmogljivostih skladiščenja hlevskega 
gnoja. Eden od sporočenih razlogov 
za to je bilo pomanjkanje finančnih 
sredstev za financiranje gradnje ustrez -
nih posod za skladiščenje.
V akcijskih načrtih 
o pesticidih so 
pomanjkljivosti
123  
Države članice so morale sprejeti naci -
onalne akcijske načrte, ki so vsebovali 
količinsko opredeljene cilje, ožje cilje, 
ukrepe in časovne načrte za zmanj -
ševanje tveganj in učinka uporabe 
pesticidov (glej tabelo 2 ). Ti akcijski 
načrti naj bi bili do 26. novembra 2012 
sprejeti in posredovani Komisiji.
Akcijski načrti nimajo količinsko 
opredeljenih ciljev in rokov  
za izvajanje ukrepov
124  
Sodišče je ugotovilo, da nacionalni 
akcijski načrti niso vključevali:
– časovnega načrta za izvaja -
nje ukrepov na Madžarskem in 
Slovaškem,
– zneska finančnih sredstev, pot -
rebnega za izvajanje predlaganih 
ukrepov na Madžarskem, Slova -
škem in v Romuniji,
– splošnih kvantitativnih ožjih ciljev, 
kot so stopnja zmanjšanja uporabe 
pesticidov ali zmanjšanje indeksa 
pogostosti uporabe (intenzivnost 
uporabe pesticidov).125  
Pozitivna ugotovitev je, da akcijski na -
črti Češke, Romunije in Slovaške vklju -
čujejo ukrepe za vzpostavitev ustrezno 
velikih varovalnih pasov, na katerih se 
pesticidov ne sme uporabljati. Za Ro -
munijo glej tudi odstavek 135. Madžar -
ska ima ukrep v zvezi z varovalnimi 
pasovi v načrtu upravljanja povodja iz 
leta 2009.
126  
Poročilo Komisije o vrednotenju akcij -
skih načrtov, ki bi moralo biti obja -
vljeno do decembra 2014, do sredine 
leta 2015 še ni izšlo. Komisija ni začela 
nobenih postopkov za ugotavljanje 
kršitev zaradi nezadostne vsebine 
ukrepov, zajetih v akcijske načrte.
Integrirano varstvo rastlin  
pred škodljivimi organizmi  
se bo uvajalo šele postopoma
127  
V skladu z direktivo o pesticidih mo -
rajo države članice od 1. januarja 2014 
naprej zagotavljati uporabo splošnih 
načel integriranega varstva rastlin pred 
škodljivimi organizmi78. Glavni namen 
je zagotoviti, da se uporaba fitofarma -
cevtskih sredstev79 omeji na najmanjšo 
mogočo raven.78 Integrirano varstvo rastlin 
pred škodljivimi organizmi 
pomeni skrbno upoštevanje 
vseh razpoložljivih metod 
varstva rastlin in nato 
povezovanje ustreznih 
ukrepov. Ti ukrepi naj bi 
preprečevali razvoj populacij 
škodljivih organizmov ter 
ohranjali uporabo 
fitofarmacevtskih sredstev in 
drugih oblik intervencije na 
ekonomsko in ekološko 
upravičeni ravni ter 
zmanjševali ali čim bolj omejili 
tveganje za zdravje ljudi in 
okolje. Integrirano varstvo 
rastlin pred škodljivimi 
organizmi poudarja rast 
zdravih poljščin s čim manjšimi 
motnjami v kmetijskih 
ekosistemih in spodbuja 
naravne mehanizme varstva 
pred škodljivimi organizmi.
79 Izraz pesticid (ki med drugim 
zajema herbicide, fungicide in 
insekticide) se pogosto 
uporablja kot sopomenka za 
fitofarmacevtsko sredstvo. 
Toda izraz pesticid je širši, saj 
zajema tudi uporabo, 
drugačno kot za rastline/
poljščine, na primer biocide.
46 Opažanja
128  
Za pravilno uporabo načel integrira -
nega varstva rastlin pred škodljivimi 
organizmi morajo biti na voljo smerni -
ce. V času poročanja so države članice 
pripravljale smernice za specifične 
poljščine. Upoštevanje splošnih načel 
integriranega varstva rastlin pred ško -
dljivimi organizmi mora biti zajeto kot 
izhodiščna zahteva v programe razvoja 
podeželja za obdobje 2014–2020, tako 
da je mogoče financirati samo stroške 
za obveznosti, ki presegajo to izhodišč -
no zahtevo.
129  
Uspeh uporabe integriranega varstva 
rastlin pred škodljivimi organizmi bo 
odvisen od ustreznosti smernic in stva -
ri, kot so finančna sredstva, ki so na 
voljo za kmetijske svetovalne službe, 
kakovost ukrepov usposabljanja za 
uporabnike fitofarmacevtskih sredstev 
ter to, kako lahko je pregledovati upo -
števanje zahtev.
Mehanizem za uveljavljanje 
direktive o pesticidih je treba 
okrepiti
130  
Države članice so morale v skladu z di -
rektivo določiti kazni, ki se uporabljajo 
za kršitve nacionalnih določb, spreje -
tih na podlagi te direktive. Sodišče je 
ugotovilo, da kazni, kot so določene 
z nacionalnimi pravnimi določbami, 
ne zajemajo vseh vrst kršitev. Na 
primer na Madžarskem, v Romuniji in 
na Slovaškem v nacionalnih pravnih 
določbah, ki so veljale sredi leta 2015, 
še niso bile opredeljene kazni, ki naj 
bi se uporabljale za neupoštevanje 
integriranega varstva rastlin pred 
škodljivimi organizmi. Poleg tega niso 
bile v vseh primerih določene globe za 
uporabo fitofarmacevtskih sredstev, ki 
ni bila v skladu s pogoji, navedenimi 
na etiketi proizvoda.131  
Na ravni EU ni specifičnih zahtev za po -
kritost s pregledi80. Nacionalne pravne 
določbe niso v nobeni od štirih držav 
članic določale minimalnega odstotka 
populacije, ki ga je treba pregledati. 
Vendar pa je omejeno število vidikov 
uporabe fitofarmacevtskih sredstev 
del navzkrižne skladnosti:
– namen pregledov predpisane 
zahteve ravnanja 981 je predvsem 
preverjanje, ali se uporabljajo 
samo odobreni proizvodi in ali je 
uporaba v skladu s pogoji, navede -
nimi na etiketi proizvoda. Pred -
pisana zahteva ravnanja 9 je bila 
v treh državah članicah pregledana 
od leta 2011, v Romuniji pa od 
leta 2014,
– trajnostna raba pesticidov, zlasti 
skladnost z načeli integriranega 
varstva rastlin pred škodljivimi 
organizmi, naj bi bila po prvotnih 
načrtih zajeta v okvir navzkriž -
ne skladnosti od leta 2014. Toda 
v skladu z Uredbo št. 1306/201382 
je rok za to zajetje zdaj negotov, 
saj je odvisen od napredka držav 
članic pri izvajanju direktive 
o pesticidih.80 Razen inšpekcijskih pregledov, 
ki jih je treba izvesti v skladu 
s členom 8 Direktive 
2009/128/ES, v kateri je 
določeno, da bo treba do 
26. novembra 2016 pregledati 
vso opremo za nanašanje 
pesticidov.
81 Za programsko obdobje 2014–
2020 je ta zahteva postala 
predpisana zahteva 
ravnanja 10.
82 Uredba (EU) št. 1306/2013 
Evropskega parlamenta in 
Sveta z dne 17. decembra 2013 
o financiranju, upravljanju in 
spremljanju skupne kmetijske 
politike in o razveljavitvi uredb 
Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) 
št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (ES) 
št. 814/2000, (ES) št. 1290/2005 
in (ES) št. 485/2008 (UL L 347, 
20.12.2013, str. 549).
47 Opažanja
132  
Glede na omejeno število vidikov, ki jih 
zajema navzkrižna skladnost, vse dru -
ge vidike (kot so prepoved škropljenja 
z uporabo letal, ustreznost naprav za 
nanašanje in integrirano varstvo rastlin 
pred škodljivimi organizmi) zajemajo 
nacionalni pregledi. V akcijskih načrtih 
vseh držav članic razen Slovaške je 
bilo tudi določeno, da je treba okrepiti 
preglede na področju fitofarmacevt -
skih sredstev.
Mehanizem navzkrižne 
skladnosti ima učinek, 
vendar ni v celoti izkoriščen
133  
Navzkrižna skladnost, ki povezuje ne -
posredna plačila v okviru skupne kme -
tijske politike z upoštevanjem številnih 
zahtev, je bila uvedena leta 2005 (glej 
odstavek 15). Obseg, v katerem bodo 
okoljski cilji, v tem primeru izboljšanje 
kakovosti vode, s tem mehanizmom 
doseženi, je odvisen predvsem od 
strogosti zahtev držav članic in uspeš -
nosti vzpostavljenega mehanizma za 
uveljavljanje.134  
Za izvajanje navzkrižne skladnosti so 
odgovorne države članice. Za pred -
pisane zahteve ravnanja83 to zajema 
uvedbo ustreznih elementov speci -
fične zakonodaje v obseg navzkrižne 
skladnosti. Za GAEC to zajema spreje -
tje ustreznih standardov v nacionalno 
ali regionalno zakonodajo in oprede -
litev praktičnih obveznosti, ki naj bi 
jih spoštovali kmetje. Države članice 
so morale tudi določiti minimalne 
zahteve za uporabo gnojil84 in fito -
farmacevtskih sredstev85, ki veljajo za 
nekatere ukrepe v okviru programov 
razvoja podeželja (kot je kmetijsko -
okoljski ukrep).
Zahteve, ki jih morajo upoštevati 
kmetje, bi bilo mogoče okrepiti 
zaradi boljše kakovosti vode
135  
Za izboljšanje kakovosti vode sta še 
posebno pomembna dva standarda 
GAEC: (i) standard za vzpostavitev 
varovalnih pasov vzdolž vodotokov in 
(ii) standard za erozijo tal. Vendar ni 
nobena od štirih držav članic vzposta -
vila varovalnih pasov v velikosti, pripo -
ročeni v študiji, opravljeni za Komisijo 
(glej odstavek 106 in okvir 2 ). Romu -
nija je presegla zahteve iz direktive 
o nitratih in prepovedala tudi uporabo 
pesticidov na teh varovalnih pasovih. 
Zahteve, ki so jih države članice nalo -
žile zaradi standarda za erozijo tal, bi 
bile lahko bolj zahtevne, kot je razvi -
dno iz primerov v  okviru 3 .83 Revizija je zajela naslednje 
predpisane zahteve ravnanja, 
povezane s kakovostjo vode: 
predpisana zahteva ravnanja 3 
v zvezi z uporabo blata iz 
čistilnih naprav na kmetijskih 
zemljiščih, predpisana zahteva 
ravnanja 4 v zvezi z uporabo 
direktive o nitratih, predpisana 
zahteva ravnanja 9 v zvezi 
z dajanjem fitofarmacevtskih 
sredstev v promet.
84 Minimalne zahteve za gnojila 
morajo med drugim 
vključevati kodekse dobre 
kmetijske prakse, uvedene 
v skladu z direktivo o nitratih 
(glej odstavek 102) za kmetije 
zunaj območij, ranljivih za 
nitrate, in zahteve v zvezi 
z onesnaževanjem s fosforjem.
85 Minimalne zahteve za 
fitofarmacevtska sredstva 
morajo med drugim vsebovati 
zahteve za pridobitev 
dovoljenja za uporabo 
sredstev in izpolnjevanje 
obveznosti usposabljanja, 
zahteve za varno skladiščenje, 
pregledovanje naprav za 
nanašanje ter pravila za 
uporabo pesticidov v bližini 
vode in drugih občutljivih 
območij, kot jih določa 
nacionalna zakonodaja.
48 Opažanja
136  
Glede minimalnih zahtev za plačila 
za razvoj podeželja za programsko 
obdobje 2007–2013 (glej odstavek 134):
– v zvezi z onesnaževanjem s fos -
forjem zaradi gnojil ni nobena od 
štirih držav članic opredelila zah -
tev, čeprav je to zahtevala ustrezna 
uredba EU,
– Madžarska ni opredelila smiselnih 
minimalnih zahtev glede gnojil za 
kmete zunaj območij, ranljivih za 
nitrate, zahteve, ki so bile oprede -
ljene za kmete na ranljivih obmo -
čjih, pa so bile nepopolne,
– v zvezi s pravili o uporabi pestici -
dov v bližini vode so štiri zadevne 
države članice predvsem določile 
pravila za posebna varstvena ob -
močja, kot so tista, ki so določena 
za odvzem vode za prehrano ljudi. 
Glej tudi odstavek 135 za varovalne 
pasove.137  
V okviru odobritve programov razvoja 
podeželja za programsko obdob -
je 2014–2020 je Komisija ocenila 
naslednje predhodne pogojenosti: (i) 
ali so bili opredeljeni standardi GAEC 
in (ii) ali so bile izpolnjene minimalne 
zahteve za gnojila in fitofarmacevtska 
sredstva, ki se uporabljajo za nekatere 
ukrepe v okviru programov razvoja 
podeželja. Komisija kljub zgoraj ome -
njenim slabostim (glej odstavka 135 in 
136) ni podvomila o tem, kako ustrezne 
so bile zahteve v smislu uspešnosti pri 
izpolnjevanju ciljev vodne politike EU87.
Mehanizem za uveljavljanje 
navzkrižne skladnosti nima 
dovolj odvračilnega učinka
138  
Za kmete, ki ne prejemajo pomoči 
v okviru skupne kmetijske politike 
in/ali programov razvoja podeželja, 
se pregledi navzkrižne skladnosti ne 
izvajajo. Dejansko kmetije s površino, 
manjšo od enega hektara, niso upra -
vičene do neposrednih plačil v okviru 
skupne kmetijske politike. Razen v Ro -
muniji88 kmetije s površino manj kot en 
hektar predstavljajo zanemarljiv delež 
kmetijskih zemljišč.87 Podobno opažanje je Sodišče 
izreklo v odstavku 46 
Posebnega poročila št. 4/2014.
88 Po podatkih, ki jih je objavil 
romunski statistični urad, ima 
54 % kmetijskih gospodarstev 
površino, manjšo od hektara, 
in predstavlja približno 10 % 
kmetijskih zemljišč.Okvir 3Primeri zahtev, povezanih z erozijo, ki bi jih bilo mogoče okrepiti v vseh štirih 
državah članicah
Vrsta posajene poljščine86 je eden od dejavnikov, ki vpliva na obseg erozije. V Romuniji in na Slovaškem niso 
na zemljiščih, občutljivih za erozijo, prepovedane nobene poljščine.
Na Češkem in Madžarskem so nekatere poljščine prepovedane na določenih parcelah, vendar pa je površina 
zemljišč, ki jih zadevajo ta pravila, manjša od dejanske površine zemljišč, nagnjenih k eroziji.
86 Poljščine, ki so razporejene v vrstah, kot so koruza, sončnice in sladkorna pesa, so znane po tem, da spodbujajo erozijo.
49 Opažanja
139  
Sodišče je prišlo do zaključka, da so 
glede velikosti vzorca v letih 2011 
do 2013 vse štiri države članice nekoli -
ko presegle zahtevo EU89, da se zajame 
vsaj 1 % kmetov, ki morajo izvajati 
standarde navzkrižne skladnosti. 
Stopnja 1 % pomeni, da je povprečno 
verjetno, da bo kmet pregledan enkrat 
na sto let.
140  
Prav tako so vse štiri obiskane države 
članice upoštevale zahtevo EU o razde -
litvi vzorčenja na podlagi tveganja90 in 
naključnega vzorčenja. Vendar anali -
za tveganja delno izgubi pomen, saj 
dejanski pregledani vzorec ne zajema 
nujno le tistih kmetov, pri katerih 
tveganje šteje za največje. Tako je zato, 
ker se pri končnem izboru upoštevajo 
tudi človeški viri, ki so na voljo naci -
onalnemu/regionalnemu organu, ki 
izvaja preglede.
141  
Glede vsebine pregledov je Sodišče 
ugotovilo:
– glede predpisane zahteve ravna -
nja 4 o uporabi direktive o nitratih 
pregledi na Madžarskem, v Ro -
muniji in na Slovaškem zajema -
jo večino zahtev, opredeljenih 
v akcijskih programih za nitrate. Na 
Češkem so nekatere zahteve akcij -
skega programa za nitrate zajete 
v preglede navzkrižne skladnosti, 
druge pa so zajete v nacionalne 
preglede (glej odstavek 119),– za minimalne zahteve, ki se upora -
bljajo za nekatere ukrepe v okviru 
programov razvoja podeželja, 
pregledi na Madžarskem niso bili 
zadostni (glej odstavek 136). Na 
Češkem in v Romuniji pregledi niso 
zajemali zahteve o zmogljivosti 
skladiščenja gnoja. V Romuniji niso 
bili opredeljeni vsi vidiki mini -
malnih zahtev za uporabo fitofar -
macevtskih sredstev, zato so bili 
pregledi omejeni na preverjanje, 
ali so se uporabljali samo odobreni 
proizvodi.
142  
Sistem pregledov navzkrižne skla -
dnosti je sam po sebi omejen, ker je 
nekatere zahteve že zaradi njihove 
narave zelo težko pregledati. Nekate -
re je na primer mogoče pregledati le 
v določenem obdobju leta ali če tega 
ne onemogočajo vremenske razmere 
(npr. močan veter, zmrzal), kar pa ne 
sovpada nujno s časom obiska na kraju 
samem. V štirih obiskanih državah čla -
nicah so bili pregledi močno koncentri -
rani na drugo polovico leta. V zimskih 
mesecih ali glavnem vegetacijskem 
obdobju pregledi niso bili izvedeni 
(Madžarska in Romunija) ali pa jih je 
bil izveden le zelo majhen delež. To ni 
samo v nasprotju z nekaterimi regula -
tivnimi zahtevami, pač pa tudi pomeni, 
da nekaterih zahtev v zvezi z vodo ni 
mogoče vizualno preveriti na terenu.89 Uredba Komisije (ES) 
št. 1122/2009 z dne 
30. novembra 2009 
o podrobnih pravilih za 
izvajanje Uredbe Sveta (ES) 
št. 73/2009 v zvezi 
z navzkrižno skladnostjo, 
modulacijo ter integriranim 
administrativnim in 
kontrolnim sistemom v okviru 
shem neposrednih podpor za 
kmete, določenih za navedeno 
uredbo, ter za izvajanje 
Uredbe Sveta (ES) 
št. 1234/2007 v zvezi 
z navzkrižno skladnostjo 
v okviru sheme podpore, 
določene za sektor vina 
(UL L 316, 2.12.2009, str. 65).
90 V vseh štirih državah članicah 
so se dejavniki tveganja, ki se 
uporabljajo pri izbiri vzorca, 
sčasoma spremenili, kar 
odraža nekatere težave pri 
ugotovitvi ustreznih 
dejavnikov.
50 Opažanja
143  
Na uspešnost pregledov vpliva tudi to, 
da so pomembni dokazi v obliki izjav 
samih kmetov, zlasti v obliki evidence 
uporabe gnojil (ki vsebuje podatke 
o obdobju gnojenja in uporabljenih 
količinah). Čim bolj pogosto je eviden -
ca posodobljena, tem bolj točne so 
informacije. Evidenco je treba vzdr -
ževati sproti (Madžarska, Romunija in 
Slovaška) ali jo posodabljati na koncu 
vsakega meseca (Češka).
144  
Pri mnogih zahtevah so stroški, ki jih 
ima kmet z doseganjem skladnosti (na 
primer zaradi izgubljene proizvodnje 
in prihodka), večji od globe, ki jo je 
mogoče naložiti, tj. največje znižanje 
zneska pomoči znaša največ 5 %91. 
Zato taka znižanja nimajo nikakršnega 
odvračilnega učinka92.
Potencial, ki ga imajo 
ukrepi za razvoj podeželja 
pri obravnavanju vprašanj, 
povezanih s kakovostjo vode, 
se ne izkorišča v celoti
145  
Ukrepi, ki dopolnjujejo obstoječo 
zakonodajo (kot je direktiva o nitratih), 
določeni v načrtih upravljanja povodij, 
so bili večinoma povezani s programi 
razvoja podeželja93.146  
Ti programi vsebujejo sklop ukrepov, 
h katerim se lahko ciljne populacije 
(npr. kmetje) prostovoljno zavežejo. 
Upravičenci do ukrepov za razvoj 
podeželja se zavežejo, da bodo izpol -
njevali specifične pogoje, ki jih določi 
država članica.
Manj kot 30 % kmetijskih 
zemljišč je zajetih v kmetijsko-
okoljske sheme, ki lahko 
izboljšajo kakovost vode
147  
Sodišče je ugotovilo, da je bil v pro -
gramih razvoja podeželja za obdob -
je 2007–2013 štirih držav članic pritisk 
onesnaževanja zaradi kmetijstva na 
vodo opisan zelo na splošno in se ni 
nujno skladal94 z informacijami v načr -
tih upravljanja povodij95.
148  
V Uredbi Komisije (ES) št. 1974/200696 
so bili navedeni ukrepi, ki bi lahko bili 
del programa razvoja podeželja. Naj -
pomembnejši ukrepi, ki imajo neposre -
dni pozitivni učinek na kakovost vode, 
uporabljeni v štirih državah članicah, 
so:
– ukrep 121 – posodabljanje kme -
tijskih gospodarstev: zadevne 
štiri države članice97 so ta ukrep 
uporabile za financiranje posod 
za skladiščenje gnoja. V letnih 
poročilih o izvajanju, v katerih je 
opisan napredek ukrepov, niso 
zagotovljene informacije o številu 
objektov za skladiščenje in stroških 
sofinancirane naložbe,91 Uredba Komisije določa, da 
znižanje dodeljenega zneska 
praviloma znaša 3 %. Države 
članice se lahko odločijo, da 
znižanja ne bodo uvedle ali da 
bodo njegovo stopnjo znižale 
na 1 % ali jo zvišale na največ 
5 %. Višje stopnje se 
uporabljajo za ponavljajoče se 
primere neskladnosti in za 
primere neskladnosti, za 
katere države članice menijo, 
da so namerne.
92 Glej odstavek 69 Posebnega 
poročila št. 8/2008.
93 Za vsako od štirih obiskanih 
držav članic obstaja po en 
program razvoja podeželja.
94 Sodišče je podobno opažanje 
izreklo v odstavku 52 
Posebnega poročila št. 4/2014.
95 Okoljske ocene za programe 
razvoja podeželja so bile 
napisane leta 2006, okoljske 
analize, izvedene v okviru 
načrtov upravljanja povodij, 
pa naj bi bile končane 
najpozneje 22. decembra 2004 
(člen 5 okvirne direktive 
o vodah).
96 Uredba Komisije (ES) 
št. 1974/2006 z dne 
15. decembra 2006 
o podrobnih pravilih glede 
uporabe Uredbe Sveta (ES) 
št. 1698/2005 o podpori za 
razvoj podeželja iz Evropskega 
kmetijskega sklada za razvoj 
podeželja (EKSRP) (UL L 368, 
23.12.2006, str. 15).
97 V Romuniji posode za 
skladiščenje običajno dajo na 
voljo lokalni organi. Ti organi 
niso bili upravičeni do 
nepovratnih sredstev iz 
programa razvoja podeželja.
51 Opažanja
– ukrep 214 – kmetijsko-okoljska 
plačila (glej odstavek 13): po -
membnost ukrepa glede finančnih 
sredstev, ki so bila zanj dodeljena 
v okviru programskega obdobja 
2007–201398, se razlikuje glede na 
posamezno državo članico (glej 
tabelo 8) ,
– ukrep 221 – prvo pogozdova -
nje99 kmetijskih površin: ta ukrep 
v zadevnih štirih državah članicah 
ni bil prednosten, saj mu je bilo 
dodeljenih zelo malo finančnih 
sredstev.149  
Češka in Madžarska sta poročali100, da 
h kakovosti vode prispevata tudi ukre -
pa 211 – plačila kmetom zaradi omeje -
nih možnosti na gorskih območjih in/
ali 212 – plačila kmetom na območjih 
z omejenimi možnostmi, ki niso gorska 
območja. Drugi državi članici nista po -
ročali o nobenih območjih, čeprav sta 
tudi oni porabljali sredstva za ta ukre -
pa. Sodišče meni, da imata ta ukrepa le 
posreden učinek, saj je njun glavni cilj 
zagotavljanje nadaljnje rabe kmetij -
skih zemljišč. Ohranjanje ne izboljša 
okoljskega stanja, toda neohranjanje 
bi ga poslabšalo101. Na Češkem kmetje 
prejmejo nepovratna sredstva le za 
ohranjanje travinja. Travinja so za kako -
vost vode koristnejša102 kot zemljišča, 
na katerih se gojijo poljščine. Vseeno 
pa so v vseh primerih plačila izvede -
na z namenom ohranjanja obstoječe 
krajine.98 Zadevne štiri države članice so 
za ustrezni ukrep 
v programskem 
obdobju 2014–2020 dodelile 
manj sredstev. To zlasti velja za 
Slovaško (63 % manj) in 
Madžarsko (43 % manj).
99 V skladu z dokumentom Water 
quality improvements from 
afforestation in an agricultural 
catchment in Denmark 
illustrated by the INCA model , ki 
sta ga A. Bastrup-Birk in P. 
Gundersen objavila 
v Hydrology and Earth System 
Sciences , 8(4), 764–777, 
sprememba rabe zemljišč 
z intenzivnega kmetijstva na 
gozd znatno zmanjša spiranje 
nitratov v tla in površinsko 
vodo, v veliki meri zato, ker se 
ne vnaša več dušik iz gnojil in 
gnoja.
100 Poročanje Komisiji o vnaprej 
opredeljenem kazalniku 
R6 – površina z uspešnim 
upravljanjem, ki prispeva 
h kakovosti vode: Češka: 
844 717 ha (ali 20 % skupnih 
kmetijskih zemljišč) in 
Madžarska 59 959 ha (ali 1 % 
skupnih kmetijskih zemljišč).
101 Slovaška je tudi poročala 
o 348 860 ha v okviru 
ukrepa 226 – obnavljanje 
proizvodnega potenciala 
gozdov in uvajanje 
preprečevalnih ukrepov. Ker je 
glavni cilj obnova gozdov, 
poškodovanih v naravnih 
nesrečah in požarih, učinek na 
kakovost vode ni neposreden, 
saj se količina gozdnih zemljišč 
ne poveča.
102 Travišča lahko zmanjšajo 
erozijo tal. Tudi kakovost tal je 
na splošno boljša kot na 
zemljiščih s poljščinami in 
omogoča boljše in/ali večje 
pronicanje dežja, zato se 
zmanjša odtok (ki vsebuje 
hranila v ali na tleh).Tabela 8Finančna sredstva za ukrep 214 – kmetijsko-okoljska 
plačila, stanje dne 31. 12. 2014 (izraženo v milijonih EUR)
Država članicaProračun (in kot delež skupnih javnih 
sredstev, ki so na voljo v okviru 
programa razvoja podeželja)Izvrševanje proračuna (in kot delež 
proračuna za ukrep)
Češka 1 101,2 (30 %) 1 085,7 (99 %)
Madžarska 1 137 ,3 (22 %) 1 169,6 (103  %)
Romunija 1 270,6 (14 %) 1 340,9 (106  %)
Slovaška 390,2 (15 %) 35 7, 3 (92 %)
Vir: poročila o izvajanju za leto 2014 za programe razvoja podeželja.
52 Opažanja
150  
V okvir ukrepa 214 – kmetijsko-okolj -
ska plačila so države članice vključile 
vrsto različnih shem. Za različne sheme 
veljajo različne obveznosti, ki lahko za -
jemajo omejitev ali prepoved uporabe 
gnojil, omejitev ali prepoved upora -
be fitofarmacevtskih sredstev in/ali 
pravila o kolobarjenju103. Obveznosti, ki 
jih kmet prevzame, morajo presegati 
obstoječo zadevno zakonodajo, vključ -
no s predpisanimi zahtevami ravnanja 
in GAEC (na primer zahteve glede 
uporabe gnojil morajo biti strožje od 
zahtev v akcijskih programih v okviru 
direktive o nitratih).151  
Sheme, h katerim se lahko kmetje 
zavežejo prostovoljno, niso vse enako 
uspešne pri kmetih. V  tabeli 9  so po 
državi članici prikazane najuspešnejše 
sheme, pri katerih celotna površina 
(v ha), za katero se je v okviru teh shem 
prejemala podpora v programskem 
obdobju 2007–2013, predstavlja več 
kot 10 % kmetijskih površin države 
članice na koncu leta 2014. V tabeli so 
navedene tudi obveznosti, ki jih mora 
kmet upoštevati v zvezi z uporabo 
gnojil in fitofarmacevtskih sredstev ter 
pravili o kolobarjenju.103 S preusmeritvijo na druge 
poljščine je mogoče zmanjšati 
ali preprečiti erozijo tal.Tabela 9Delež kmetijskih zemljišč in obveznosti, ki jih je treba upoštevati v okviru 
najuspešnejših kmetijsko-okoljskih shem, dne 31. 12. 2014
Država članicaShema (in površina, za katero se prejema pod -
pora, v ha1 kot %  skupnih kmetijskih zemljišč)Obveznosti, ki jih je treba upoštevati  
(seznam ni izčrpen)
Češkaohranjanje travinj (16,5  %)Za najpomembnejši podshemi: omejitev vnosa dušika pri eni in odprava uporabe 
mineralnih gnojil pri drugi.
ekološko kmetijstvo (10,7  %)Uporaba samo dovoljenih gnojil in fitofarmacevtskih sredstev.
Od leta 2009 uporaba Uredbe Sveta (ES) št. 834/20 072.
Madžarskashema integrirane pridelave za 
področje poljščin(11 %)Zahtevan je načrt za ravnanje s hranili3.
Uporabljajo se pravila o  kolobarjenju.
Izključna uporaba opredeljenih okolju prijaznih fitofarmacevtskih sredstev.
Romunijatravinje z visoko naravno vrednostjo 
in tradicionalno kmetovanje(22,2  %)Uporaba pesticidov ni dovoljena.
Uporaba mineralnih gnojil ni dovoljena, vnos dušika za organska gnojila pa je 
omejen.
Slovaškaokolju prijazno kmetovanje – osnov -
na shema(18,4  %)Uporaba samo določenih fitofarmacevtskih sredstev. Glede na podshemo: 
mineralna gnojila niso dovoljena ali pa je omejen vnos dušika.
1  Upošteva se celotna površina, za katero veljajo kmetijsko-okoljske obveznosti. Če za isto zemljišče velja več obveznosti, se lahko ista površina 
šteje večkrat. Na voljo ni nobenih številčnih podatkov po shemi, ki bi preprečevali dvojno štetje.
2  Uredba Sveta (ES) št. 834/2007 z dne 28. junija 2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov in razveljavitvi Uredbe (EGS) 
št. 2092/91 (UL L 189, 20. 7. 2007, str. 1), ki je začela veljati 1. 1. 2009.
3  Glavni cilj načrta za ravnanje s hranili je ugotoviti količino gnojil, potrebno ob določenih časih glede na značilnosti tal, potrebe poljščine, 
podnebje itd., da se doseže najboljša mogoča uporaba gnojil in da tako ni čezmernega gnojenja.
Vir: Poročila o izvajanju za leto 2014 za programe razvoja podeželja.
53 Opažanja
152  
Na podlagi razpoložljivih informacij 
Sodišče ocenjuje, da v zadevnih štirih 
državah članicah v programskem ob -
dobju 2007–2013 za od 15 % do 30 % 
kmetijskih zemljišč veljajo različne 
kmetijsko-okoljske obveznosti, ki ko -
ristijo kakovosti vode. Toda na Češkem, 
Madžarskem in v Romuniji nekatere 
najpomembnejše sheme zadevajo 
travinja (glej tabelo 9 ). Te sheme se 
v glavnem nanašajo na obstoječa 
travinja in čeprav njihovo ohranja -
nje ne izboljša okoljskega stanja, bi 
ga neohranjanje obstoječega stanja 
poslabšalo.
153  
V skladu z določbami člena 39 Uredbe 
(ES) št. 1698/2005104 morajo kmetje 
prevzeti obveznosti v okviru kme -
tijsko-okoljske sheme za obdobje 
petih do sedmih let. Ali bodo po tem 
obdobju petih do sedmih let nada -
ljevali s podobnimi obveznostmi, je 
odvisno od številnih dejavnikov, kot 
sta razpoložljivost finančne podpore 
v obliki nepovratnih sredstev in vidik 
donosnosti.
154  
Analiza, ki jo je opravilo Sodišče za raz -
lične obveznosti, ki jih je treba izpol -
njevati, kaže naslednje pomanjkljivosti:
– kljub pomembnosti varovalnih 
pasov za varstvo voda ni bila zanje 
z nobeno od kmetijsko-okoljskih 
shem naložena večja velikost od 
tiste, ki jo morajo kmetje upošteva -
ti v okviru GAEC (glej odstavek 135 
in okvir 2 ),– omejitve gnojil, naložene za 
najpomembnejše sheme v Romu -
niji in na Slovaškem (glej tabelo 9  
(osnovna shema na Slovaškem)), 
so glede količine dušika na hektar 
zelo blizu (Romunija) povprečni 
količini dušika, ki se uporablja 
v državi, ali nad njo (Slovaška). Zato 
se pričakuje, da bodo v okviru teh 
shem dodatne koristi za kakovost 
vode majhne,
– najpomembnejše sheme za boj 
proti eroziji so tiste, ki se nana -
šajo na obstoječa travinja (glej 
odstavek 152).
Mehanizem za uveljavljanje 
v okviru programov razvoja 
podeželja nima dovolj 
odvračilnega učinka
155  
Sheme v okviru kmetijsko-okoljske -
ga ukrepa imajo številne določbe, 
ki koristijo kakovosti vode, vendar 
bodo uspešne le, če se bodo pravilno 
uporabljale. V skladu z Uredbo Komisi -
je št. 65/2011105 morajo države članice 
izvajati administrativne preglede 
vseh prejetih zahtevkov za pomoč in 
preglede na kraju samem, ki glede na 
posamezno shemo pomoči zajamejo 
vsaj 5 % upravičencev ali odhodkov.
156  
Komisija (GD za kmetijstvo in razvoj 
podeželja) je v svojem letnem poro -
čilu o dejavnostih za leto 2014 izrekla 
pridržke glede zagotovila106, ki ga 
dajejo kontrolni sistemi za odhodke 
za razvoj podeželja v Romuniji in na 
Madžarskem.104 Uredba Sveta (ES) 
št. 1698/2005 z dne 
20. septembra 2005 o podpori 
za razvoj podeželja iz 
Evropskega kmetijskega 
sklada za razvoj podeželja 
(EKSRP) (UL L 277, 21.10.2005, 
str. 1).
105 Členi 11, 12 in 25 Uredbe 
Komisije (EU) št. 65/2011 z dne 
27. januarja 2011 o določitvi 
podrobnih pravil za izvajanje 
Uredbe Sveta (ES) 
št. 1698/2005 glede izvajanja 
kontrolnih postopkov in 
navzkrižne skladnosti v zvezi 
z ukrepi podpore za razvoj 
podeželja (UL L 25, 28.1.2011, 
str. 8).
106 Zagotovilo, da vzpostavljeni 
kontrolni sistemi dajejo 
potrebna jamstva glede 
zakonitosti in pravilnosti 
z izkazi povezanih transakcij.
54 Opažanja
157  
Sodišče meni, da kontrolni sistem EU 
za kmetijsko-okoljsko pomoč ni dovolj 
uspešen107. Glavni razlogi so, (i) da 
imajo kmetje le malo spodbude za 
izpolnjevanje zahtev, saj njihova pri -
zadevanja niso nagrajena s takojšnjimi 
pozitivnimi učinki na kmetijo, (ii) da je 
stopnja kontrol za preglede na kraju 
samem nizka108 in (iii) da sistem sankcij 
in znižanj pomoči nima močnega 
odvračilnega učinka109.
Načelo onesnaževalec plača 
se le v omejenem obsegu 
uporablja za razpršeno 
onesnaževanje zaradi 
kmetijstva
Načelo onesnaževalec plača  
je težko izvajati
158  
V skladu z direktivo o okoljski odgo -
vornosti110 bi bilo treba preprečevanje 
in sanacijo okoljske škode izvajati 
z zavzemanjem za načelo onesnaževa -
lec plača: upravljavec, čigar dejavnost 
je povzročila okoljsko škodo, je finanč -
no odgovoren zanjo. Direktiva tudi 
priznava, da odgovornost ni primeren 
instrument za obravnavo širšega, raz -
pršenega onesnaževanja, pri katerem 
ni mogoče povezati negativnih učin -
kov na okolje z dejanji ali opustitvami 
dejanj nekaterih posameznikov.159  
Pri uporabi načela onesnaževalec plača 
na področju razpršenega onesnaževa -
nja se pojavljajo metodološke težave: 
po eni strani je težko ugotoviti, kdo je 
onesnaževalec, po drugi strani pa je 
težko ugotoviti vzročno povezavo med 
neko prakso, ki jo uporablja kmet, in 
ravnijo povzročenega onesnaževanja 
ali škode.
160  
V kmetijstvu uporaba omejitev za 
kmete (kot so zahteve, ki jih nalaga -
jo akcijski programi za nitrate) brez 
finančnega nadomestila šteje kot izva -
janje načela onesnaževalec plača. Toda 
če po drugi strani kmetje prejmejo 
nadomestilo za prostovoljno sodelo -
vanje v okoljskih dejavnostih, kot so 
na primer dejavnosti v okviru ukre -
pa 214 – kmetijsko-okoljska plačila, gre 
tu bolj za načelo ponudnik prejme kot 
za načelo onesnaževalec plača.
161  
Eden od načinov pokrivanja okoljskih 
stroškov, povezanih z onesnaževanjem 
(stroški okoljske škode), je uporaba 
ustreznega sistema kazni za primer, 
da se omejitve, naložene kmetom, ne 
upoštevajo. Sodišče je v zvezi s tem 
odkrilo več slabosti (glej odstavke 120, 
130, 144 in 157). Navzkrižna skladnost 
lahko zagotovi koristen, a le delen 
odziv na načelo onesnaževalec plača, 
saj se kazni ne izračunavajo na podlagi 
stroškov za nastalo škodo in lahko tako 
znašajo le del teh stroškov. V mnogih 
primerih niso sorazmerne z resnostjo 
kmetove kršitve obveznosti navzkrižne 
skladnosti.107 Glej odstavke 59, 62, 64 in 65 
Posebnega poročila 
št. 23/2014 – Napake pri porabi 
za razvoj podeželja: Kakšni so 
vzroki in kako se obravnavajo? 
(http://eca.europa.eu ).
108 Stopnja 5 % (glej odstavek 155) 
pomeni, da je povprečno 
verjetno, da bo kmet 
pregledan enkrat na 20 let.
109 V skrajnih primerih, ko kmetje 
niso izpolnjevali nobene 
obveznosti in se celotna 
pomoč izterja, bi se lahko 
kmetje znašli v enakem 
položaju, kot če ne bi sprejeli 
nobene obveznosti.
110 Uvodna izjava 2 Direktive 
2004/35/ES Evropskega 
parlamenta in Sveta z dne 
21. aprila 2004 o okoljski 
odgovornosti v zvezi 
s preprečevanjem in sanacijo 
okoljske škode (UL L 143, 
30.4.2004, str. 56), kakor je bila 
spremenjena z Direktivo 
2006/21/ES (UL L 102, 
11.4.2006, str. 15) in Direktivo 
2009/31/ES (UL L 140, 5.6.2009, 
str. 114).
55 Opažanja
162  
Še en način za uporabo načela one -
snaževalec plača in povračilo stroškov 
je uporaba ekonomskih instrumentov 
(kot so okoljski davki na gnojila ali 
fitofarmacevtska sredstva). Slovaška 
in Češka sta nameravali analizirati 
uporabo ekonomskih instrumentov 
za te namene, Madžarska in Romunija 
pa v svojih načrtih upravljanja povodij 
nista omenili morebitne uporabe eko -
nomskih instrumentov.
Komisija od držav članic  
ne zahteva, da bi zagotovile 
povračilo stroškov razpršenega 
onesnaževanja
163  
Okvirna direktiva o vodah (člen 9) zah -
teva ustrezen prispevek različnih rab 
vode111 k povračilu stroškov112 storitev 
za rabo vode. Skladnost s členom 9 di -
rektive je eno od meril za ocenjevanje 
izpolnjevanja specifične predhodne 
pogojenosti, vzpostavljene za pro -
gramsko obdobje 2014–2020.164  
Komisija je ocenila izvajanje člena 9 
v okviru odobritev sporazumov o part-  
nerstvu in, bolj specifično za kmetij -
stvo, v okviru odobritve programov ra -
zvoja podeželja za obdobje 2014–2020. 
Za vse štiri države članice je pripom -
nila, da je treba izračunati stroške, ki 
nastanejo zaradi razpršenih virov one -
snaževanja v kmetijskem sektorju, in 
jih zajeti v ekonomsko analizo stroškov 
in njihovo povračilo, vendar ne zahte -
va akcijskega načrta za države članice, 
ki ne povrnejo stroškov razpršenega 
onesnaževanja ali pa jih povrnejo le 
delno.
165  
V sporočilu iz leta 2015113 je Komisija 
navedla, da so ukrepi za zagotovitev 
povračila okoljskih stroškov in stro -
škov virov, zajeti v načrtih upravljanja 
povodij, omejeni. Komisija še ni izdala 
nobenih smernic o mogočih metodah 
za povračilo stroškov in najboljše pra -
kse na tem področju.111 Zajema vse dejavnosti, ki 
bistveno vplivajo na stanje 
voda.
112 Stroški vodnih storitev 
zajemajo okoljske stroške in 
stroške virov. Okoljski stroški 
so stroški za škodo, ki jo rabe 
vode povzročajo okolju in 
ekosistemom ter 
uporabnikom okolja (npr. 
zmanjšanje ekološke kakovosti 
vodnih ekosistemov ali 
zasoljevanje in degradacija 
obdelovalnih tal). Stroški virov 
so stroški neizkoriščenih 
priložnosti za druge rabe 
zaradi izčrpanosti vira, ki je 
večja od njegove naravne 
stopnje obnavljanja ali 
ponovne uporabe (npr. 
povezano s prekomernim 
odvzemom podtalnice).
113 COM(2015) 120 final z dne 
9. marca 2015 z naslovom 
Okvirna direktiva o vodah in 
direktiva o poplavah: ukrepi za 
dosego „dobrega stanja“ voda 
v EU in za zmanjšanje 
poplavne ogroženosti.
56
 Zaključki  
in priporočila
166  
Štirim državam članicam ostaja še veli -
ko dela, če naj bi dosegle dobro stanje 
površinske vode, kar je glavni cilj okvir -
ne direktive o vodah. Povečati bodo 
morale svoja prizadevanja za pospeši -
tev napredka pri kakovosti vode.
Uporaba načrtov 
upravljanja povodij  
kot orodja za doseganje 
boljše kakovosti vode
167  
Uvedba načrta upravljanja povodja 
kot orodja za integrirano upravljanje 
voda je bila ena od prednosti okvirne 
direktive o vodah iz leta 2000, vendar 
so v načrtih v praksi pomanjkljivosti 
pri ugotavljanju pritiskov onesnaže -
vanja in opredeljevanju popravljalnih 
ukrepov.
168  
Primerjava načrtov upravljanja po -
vodij iz leta 2009 z osnutki njihovih 
posodobitev iz leta 2015 za štiri države 
članice je pokazala, da sta se ekološko 
in kemijsko stanje vodnih teles le malo 
izboljšala. Vendar pa Sodišče ugotavlja, 
da bi bil lahko napredek pri posa -
meznih elementih, ocenjenih v zvezi 
s stanjem, zakrit zaradi uporabe pravila 
„en ven, vsi ven“114. Tako nizko raven 
izboljšanja je bilo pričakovati, saj je 
bilo veliko število vodnih teles izvze -
to iz roka za dosego dobrega stanja 
leta 2015 (glej odstavke 26 in 27 ter 45 
in 46).169  
Pomanjkljivosti v sistemih spremljanja 
v štirih državah članicah so povzročile 
pomanjkanje podatkov o vrsti onesna -
ževanja, zaradi katerega vodno telo ne 
dosega dobrega stanja, in o relativni 
pomembnosti različnih virov onesna -
ževanja. Na primerljivost podatkov so 
vplivale tudi velike razlike med štirimi 
državami članicami pri številu specifič -
nih ovrednotenih fizikalno-kemijskih 
onesnaževal. Pomanjkanje celovitih 
podatkov ovira določitev ciljno usmer -
jenih in stroškovno učinkovitih ukre -
pov (glej odstavke 28 do 32).
170  
Države članice so pri ugotavljanju 
ukrepov za popravljanje stanja pokaza -
le pomanjkanje ambicioznosti, zato so 
načrti upravljanja povodij glede tega 
zagotovili le omejeno dodano vred -
nost (glej odstavke 33 do 41), ker:
– se države članice osredotočajo na 
„osnovne ukrepe“, tj. na izvajanje 
obstoječe zakonodaje (direktive 
EU), ter
– „drugi osnovni ukrepi“ in „dopol -
nilni ukrepi“ ne zajemajo vseh 
vprašanj, povezanih z onesna -
ževanjem, ne vključujejo ocene 
priložnosti, ki jih nudijo nekateri 
instrumenti, ali njihovo področje 
uporabe ni jasno.114 Končno stanje vodnega telesa 
se določi glede na najslabši 
element, ugotovljen v procesu 
ocenjevanja.
57 Zaključki in priporočila 
171  
Poleg tega so pričakovani učinki raz -
ličnih ukrepov v načrtih upravljanja po -
vodij v najboljšem primeru navedeni le 
delno. Informacije o znesku sredstev, 
potrebnem za izvajanje ukrepov, in 
o verjetnosti, da bo ta znesek na voljo, 
so nepopolne. Usklajevanje med 
tistimi, ki pripravljajo načrte upravlja -
nja povodij, in tistimi, ki odobrijo in 
dodeljujejo sredstva, ni bilo vedno 
zagotovljeno (glej odstavke 42 do 44).
172  
Komisija je v sodelovanju z državami 
članicami razvila smernice o uporabi 
okvirne direktive o vodah. Poleg tega 
je v več svojih sporočilih predstavila 
priporočila za specifične države članice 
v zvezi z načrti upravljanja povodij iz 
leta 2009. Zaradi pomanjkljivosti, ugo -
tovljenih v načrtih iz leta 2009, Komisi -
ja za zadevne štiri države članice ni za -
čela postopkov za ugotavljanje kršitev, 
ukrepi, ki so bili zaradi neizpolnjevanja 
ustreznih predhodnih pogojenosti 
določeni v operativnih programih za 
obdobje 2014–2020, pa niso zajemali 
vseh teh pomanjkljivosti. Namesto 
tega se Komisija zanaša na to, da bodo 
države članice pokazale dobro voljo in 
zavezanost povečanju prizadevanj na 
podlagi zahtev, zabeleženih v zapisni -
kih dvostranskih srečanj. V osnutkih 
načrtov upravljanja povodij iz leta 2015 
je še vedno veliko izjem od roka za 
doseganje dobrega stanja, mnoge 
pomanjkljivosti, ki sta jih Sodišče in 
Komisija ugotovila v zvezi z določitvijo 
primernih ukrepov, pa še vedno obsta -
jajo (glej odstavke 47 do 50).Priporočilo 1
Komisija naj:
(a) zagotovi smernice za bolj diferen -
cirano poročanje o napredku pri 
kakovosti vode, ki je zdaj zakrit 
zaradi uporabe pravila „en ven, vsi 
ven“;
(b) spodbuja primerljivost podatkov 
tako, da zmanjša število neujemanj 
pri številu fizikalno-kemijskih sno -
vi, ki se ocenjujejo za ugotovitev 
ekološkega stanja;
(c) še naprej spremlja napredek držav 
članic pri doseganju dobre kakovo -
sti vode, kar je cilj okvirne direktive 
o vodah.
Države članice naj:
(d) zagotovijo kakovostno spremljanje 
stanja voda, da se pridobijo točne 
informacije o stanju in izvoru one -
snaževanja za posamezno vodno 
telo ter tako omogoči boljše ciljno 
usmerjanje in poveča stroškovna 
učinkovitost popravljalnih ukrepov. 
Za kmetijstvo lahko to na primer 
pomeni, da se ugotovi uspešna 
kombinacija obveznih in prosto -
voljnih ukrepov;
(e) v svojih načrtih upravljanja povodij 
(i) jasno utemeljijo, zakaj je bila 
odobrena izjema od rokov iz okvir -
ne direktive o vodah, (ii) zagotovijo 
informacije o tem, kako bo izvaja -
nje ukrepov financirano, in  
(iii) zagotovijo informacije o priča -
kovanem učinku ukrepov;
(f) zagotovijo usklajevanje med orga -
ni, ki opredeljujejo ukrepe v načr -
tih upravljanja povodij, in organi, 
ki odobrijo financiranje projektov.
58 Zaključki in priporočila 
Izvajanje ukrepov  
za zmanjševanje 
onesnaževanja, ki ga 
povzroča komunalna  
in industrijska odpadna 
voda
173  
Države članice so dosegle napredek 
pri odstranjevanju organskega onesna -
ževanja in onesnaževanja s hranili iz 
odpadnih vod iz komunalnih čistilnih 
naprav. Vendar se instrumenti, ki so 
bili na voljo za zmanjševanje onesna -
ženosti odpadnih voda, kot sta meha -
nizem za uveljavljanje in pristojbina za 
onesnaževanje vode, niso uporabljali 
na najboljši način.
Aglomeracije
174  
Glede izvajanja direktive o o čišče -
nju komunalne odpadne vode (glej 
odstavke 53 do 65), ki je „osnovni 
ukrep“ za boj proti onesnaževanju iz 
aglomeracij, je bil dosežen napredek 
pri zbiranju odpadne vode (tj. poveča -
lo se je število gospodinjstev, priklju -
čenih na kanalizacijsko omrežje in 
čistilno napravo) in ustreznemu čišče -
nju odpadne vode. Vendar so vse štiri 
zadevne države članice zaostajale za 
časovnim načrtom, kar zadeva vmesne 
ali končne roke za izvajanje direktive 
(glej tudi zaključke in priporočila iz 
Posebnega poročila št. 2/2015).175  
V načrtih upravljanja povodij iz 
leta 2009 je primanjkovalo informacij 
o „drugih osnovnih ukrepih“ in „do -
polnilnih ukrepih“, potrebnih za vodna 
telesa, ki ne dosegajo dobrega stanja:
– za odpadno vodo, za katero še ni 
priključka na čistilno napravo, ni 
bilo navedeno, kako se bo ravnalo 
z bremenom (breme iz aglomeracij 
s PE 2 000 ali nad 2 000, ki se zbira 
z individualnimi sistemi, in breme 
iz aglomeracij s PE pod 2 000) (glej 
odstavke 58 do 60),
– ni bilo navedeno, katere komunal -
ne čistilne naprave potrebujejo 
strožje mejne vrednosti emisij 
(razen v romunskem načrtu) (glej 
odstavke 66 do 68),
– vprašanje mikroonesnaževal ni bilo 
obravnavano. V zadevnih štirih dr -
žavah članicah ni nobenih določb 
EU in nacionalnih pravnih določb 
za mejne vrednosti emisij (glej 
odstavka 69 in 70).
176  
Glede mehanizma za uveljavljanje je 
Sodišče prišlo do zaključka, da je bil 
sistem samopregledov, ki jih morajo iz -
vesti upravljavci čistilnih naprav za svoj 
iztok, na splošno zadovoljiv. Toda v sis -
temu javnih inšpekcijskih pregledov 
so slabosti, saj pogostost inšpekcijskih 
pregledov ni bila predpisana. V neka -
terih državah članicah je bila majhna 
(Slovaška) ali pa je ni bilo mogoče 
oceniti (Madžarska). Poleg tega imajo 
v Romuniji pregledi omejen odvračilni 
učinek, saj se v primeru preseganja 
mejnih vrednosti emisij izrekanju 
opominov daje prednost pred globami 
(glej odstavke 71 do 78).
59 Zaključki in priporočila 
177  
Pri uporabi načela onesnaževalec plača 
morajo izpuščevalci odpadne vode 
plačati pristojbino za onesnaževanje 
vode, toda na Češkem, v Romuniji in na 
Slovaškem so pri tem nekatere izjeme. 
Pristojbina se ne plača za nekatere 
parametre organskega onesnaževanja 
in onesnaževanja s hranili, zneski na 
onesnaževalo (glede na izpust v mg/l) 
pa se med štirimi državami članica -
mi močno razlikujejo. Na Češkem in 
Slovaškem lahko pristojbina pomeni 
spodbudo za spoštovanje mejnih vred -
nosti emisij, določenih v dovoljenjih 
za nekatere parametre (ker v primeru 
skladnosti ni treba plačati pristojbine), 
na Madžarskem in včasih v Romuniji pa 
je lahko pristojbina pri tistih parame -
trih, za katere se pristojbina plača, 
spodbuda za to, da se mejne vrednosti 
emisij celo presežejo. Ali je pristojbina 
spodbuda ali ne, je odvisno od zne -
skov, ki jih je treba plačati: v nobenem 
od načrtov upravljanja povodij ni bil 
ocenjen odvračilni učinek (glej odstav -
ke 79 do 82).
Industrijski obrati
178  
Nekatere kategorije industrijskih 
obratov spadajo v območje upora -
be direktive o industrijskih emisijah 
(„osnovni ukrep“). V zaključkih o naj -
boljših razpoložljivih tehnologijah, ki 
jih sprejme Komisija glede na vrsto 
industrije, so navedene mejne vred -
nosti emisij. Do konca leta 2015 je bilo 
sprejetih le sedem takšnih zaključkov 
(glej odstavek 85).179  
V načrtih upravljanja povodij iz 
leta 2009 je primanjkovalo „drugih 
osnovnih ukrepov“ in „dopolnilnih 
ukrepov“ za vodna telesa, ki ne dose -
gajo dobrega stanja: ni bilo ukrepov, 
usmerjenih v specifična onesnaževala 
ali specifične izpuščevalce (kot je na -
vedba specifičnih snovi in mejnih vred -
nosti, ki jih je treba zajeti v dovoljenja 
za izpust). Madžarska in Slovaška sta 
sicer vključili pregled postopka izdaje 
dovoljenj ali specifičnih dovoljenj 
kot ukrep v svoje načrte upravljanja 
povodij, vendar je Sodišče menilo, da 
pregled zaradi različnih slabosti in po -
manjkljivosti ni uspešen (glej odstav -
ke 87 do 92).
180  
Sodišče je prišlo do zaključka, da (glej 
odstavke 89 do 91):
– so pri določanju mejnih vrednosti 
emisij pristojni organi do neke 
mere odvisni od informacij, ki jih 
zagotovijo sami izpuščevalci. To 
zlasti velja, če so v nacionalnih 
pravnih določbah mejne vrednosti 
določene le kot smernice ali pa 
sploh niso določene,
– dovoljenja za izpust odpadne vode 
za komunalne čistilne naprave, ki 
sprejemajo industrijsko odpadno 
vodo, samo v nekaterih primerih 
vsebujejo mejne vrednosti za one -
snaževala, ki niso organske snovi in 
hranila.
60 Zaključki in priporočila 
181  
Glede mehanizma za uveljavljanje se 
opravi le malo javnih inšpekcijskih 
pregledov za posredne izpuste v javno 
kanalizacijsko omrežje, ki prihajajo 
iz obratov, za katere se ne uporab -
lja direktiva o industrijskih emisijah. 
Namesto tega so v večini primerov 
(85 % v vzorcu 28 revidiranih čistil -
nih naprav) upravljavci komunalnih 
čistilnih naprav izvedli preglede na 
kraju samem v industrijskih obratih. 
Vendar pa bodo globe, naložene Češki 
in Slovaški, verjetno imele le omejen 
odvračilni učinek. Glede inšpekcijskih 
pregledov pri neposrednih izpušče -
valcih je stanje podobno tistemu, ki je 
opisano v odstavku 176 (inšpekcijski 
pregledi komunalnih čistilnih naprav) 
(glej odstavke 93 do 97).
182  
Pristojbina za onesnaževanje vode je 
lahko le redko spodbuda za spoštova -
nje ali preseganje mejnih vrednosti, 
določenih v dovoljenjih, saj jo je treba 
plačati le za omejeno število onesnaže -
val (organske snovi, hranila in nekatere 
težke kovine) (glej odstavek 98).Priporočilo 2
Komisija naj:
(a) oceni, kako bi bilo najbolje določiti 
zavezujoča merila za uspešnost 
inšpekcijskih pregledov, ki jih 
izvajajo države članice v zvezi s či -
stilnimi napravami, za katere se ne 
uporablja direktiva o industrijskih 
emisijah.
Države članice naj:
(b) navedejo, za katera vodna telesa 
so zaradi nezadovoljive kakovo -
sti potrebni ukrepi za specifične 
izpuščevalce. Pri komunalnih 
čistilnih napravah bo to zajemalo 
določanje mejnih vrednosti emisij 
v dovoljenjih, ki so strožje od tistih, 
ki jih določa zakon za parametre 
organskega onesnaževanja in 
onesnaževanja s hranili, ter dolo -
čanje mejnih vrednosti za pred -
nostne in druge kemične snovi ali 
mikroonesnaževala;
(c) ocenijo in zagotovijo uspešnost 
mehanizmov za uveljavljanje, zlasti 
glede pokritja, ki ga je treba dose -
či, in odvračilnega učinka upora -
bljenih kazni;
(d) ocenijo potencial uporabe pristoj -
bine za onesnaževanje vode kot 
ekonomskega instrumenta in kot 
načina za uporabo načela onesna -
ževalec plača vsaj za glavne snovi, 
ki negativno vplivajo na kakovost 
vode.
61 Zaključki in priporočila 
Izvajanje ukrepov za boj 
proti razpršenemu 
onesnaževanju zaradi 
kmetijstva
183  
Na splošno so države članice bolje 
uporabljale direktivo o nitratih, vendar 
so se obotavljale pri polni uporabi 
razpoložljivih mehanizmov, kot so 
mehanizmi za uveljavljanje, standardi 
GAEC v okviru navzkrižne skladnosti, 
ukrepi za razvoj podeželja in načelo 
onesnaževalec plača.
184  
Glede izvajanja direktive o nitratih, 
glavnega „osnovnega ukrepa“ za one -
snaževanje zaradi kmetijstva, so Češka, 
Madžarska in Romunija postopoma 
okrepile zahteve, ki jih morajo spošto -
vati kmetje na območjih, ranljivih za 
nitrate. To je bila predvsem posledica 
ukrepanja Komisije. Slovaška ni dovolj 
sledila predlogom Komisije, zato je 
Komisija proti njej leta 2012 sprožila 
postopek za ugotavljanje kršitev (glej 
odstavke 101 do 110).
185  
Kljub izboljšavam v treh državah čla -
nicah je zahteve mogoče še poostriti 
(glej odstavke 111 do 115).186  
Trenda pri evtrofikaciji ni mogoče 
oceniti, ker sklopi podatkov niso pri -
merljivi. Sodišče ugotavlja, da obdobje 
poročanja v okviru direktive o nitra -
tih ni usklajeno z obdobjem v okviru 
okvirne direktive o vodah (glej odstav -
ka 113 in 114).
187  
Glede „drugih osnovnih ukrepov“ in 
„dopolnilnih ukrepov“ (glej odstav -
ke 123 do 129 in 135 do 137) Sodišče 
ugotavlja, da:
– so bili ukrepi v zvezi z uporabo 
pesticidov nejasni ali so se nana -
šali na akcijske načrte o pesticidih. 
Vendar akcijski načrti deloma 
nimajo količinsko opredeljenih 
ciljev in rokov za izvajanje ukrepov, 
v njih pa tudi ni informacij o sred -
stvih, potrebnih za izvajanje ukre -
pov. Komisija do sredine leta 2015 
ni začela nobenih postopkov za 
ugotavljanje kršitev zaradi nezado -
stne vsebine teh akcijskih načrtov,
– obstajajo možnosti za povečanje 
zahtevnosti standardov GAEC in 
minimalnih zahtev na področju 
razvoja podeželja. Komisija ne 
ocenjuje sistematično ustreznos -
ti zahtev v smislu uspešnosti pri 
izpolnjevanju ciljev vodne politike 
EU ter pregleduje samo njihov 
obstoj in relevantnost,
62 Zaključki in priporočila 
– države članice niso določile mejnih 
vrednosti za količino fosfornih 
gnojil, ki se uporabijo na zemljiščih 
(kg/ha),
– države članice se večinoma zana -
šajo na prostovoljne kmetijsko -
okoljske ukrepe.
188  
Potencial, ki ga ima razvoj podeželja 
pri obravnavanju vprašanj, povezanih 
s kakovostjo vode, se ne izkorišča v ce -
loti (glej odstavke 145 do 154):
– kmetijska zemljišča, za katera velja -
jo kmetijsko-okoljske obveznosti, 
ki koristijo kakovosti vode, so se 
v programskem obdobju 2007–
2013 spreminjala med 15 % 
in 30 %. Vendar se velik delež 
nanaša na obveznosti kmetov za 
ohranjanje obstoječega travinja. 
Ohranjanje je pozitivno, vendar 
ne izboljšuje kakovosti vode. 
Poleg tega je treba te obveznosti 
izpolnjevati samo v obdobju petih 
do sedmih let, zato dolgoročni 
učinek na kakovost vode ni nujno 
zagotovljen,
– omejitve za količine dušikovih 
gnojil, ki se uporabijo na hektar 
zemljišča, so v Romuniji in na Slo -
vaškem blizu povprečja uporabe 
ali nad njim. Zato bodo dodatne 
koristi za kakovost vode verjetno 
majhne.189  
Za kmeta lahko velja cel sklop me -
hanizmov za uveljavljanje: pregledi 
navzkrižne skladnosti in pregledi plačil 
za razvoj podeželja, ki jih regulira EU, 
ter nacionalni pregledi v okviru direk -
tive o nitratih in na področju fitofar -
macevtskih sredstev (glej odstavke 116 
do 122, 130 do 132, 138 do 144 in 155 
do 157). Vsi ti pregledi že sami po sebi 
vsebujejo omejitve, kot je ta, da se kot 
pomembni dokazi uporabljajo izjave, 
ki jih dajo kmetje sami. Poleg tega:
– je odvračilni učinek pregledov 
navzkrižne skladnosti in pregledov 
v okviru razvoja podeželja omejen. 
Tako je v glavnem zaradi načina, 
kako so zastavljeni: pokritost je 
nizka (1 % oziroma 5 %), sankcije 
(znižanja pomoči) pa manjše od 
stroška doseganja skladnosti. 
Slabosti nacionalnih pregledov 
v okviru direktive o nitratih so 
podobne,
– vse obiskane države članice razen 
Slovaške so v svojih akcijskih načr -
tih o pesticidih navedle, da je treba 
okrepiti uveljavljanje obveznosti, 
povezanih s pesticidi. V času revi -
zije zadevne štiri države članice še 
niso določile, kakšno pokritost je 
treba doseči z njihovimi pregledi in 
kakšne naj bodo kazni za vse vrste 
kršitev.
63 Zaključki in priporočila 
190  
Poleg tega bo načelo integriranega 
varstva rastlin pred škodljivimi or -
ganizmi postalo obvezna zahteva 
v okviru navzkrižne skladnosti šele, ko 
bo dosežen napredek na področjih, 
kot so smernice, poklicne kvalifikacije 
in opredelitev preverljivih zahtev (glej 
odstavek 131).
191  
Pri uporabi načela onesnaževalec plača 
na področju razpršenega onesnaže -
vanja zaradi kmetijstva se pojavlja -
jo metodološke težave. Nalaganje 
obveznosti kmetom brez finančnega 
nadomestila zanje (kot pri akcijskih 
programih za nitrate) se običajno šteje 
kot eden od načinov za izvajanje nače -
la onesnaževalec plača. Uporaba kazni 
v primeru neskladnosti lahko izravna 
stroške, nastale zaradi onesnaževanja. 
Vendar pa je Sodišče pri uporabi kazni 
ugotovilo številne pomanjkljivosti. Še 
en način za uporabo načela je upora -
ba okoljskih davkov (kot so davki na 
gnojila ali pesticide). Češka in Slovaška 
nameravata preučiti uporabo takšnih 
davkov. Komisija od štirih držav članic 
ni zahtevala specifičnih ukrepov za 
zagotovitev povračila stroškov ali 
izdala smernic o mogočih metodah za 
povračilo stroškov (glej odstavke 158 
do 165).Priporočilo 3
Komisija naj:
(a) nadaljuje s prizadevanji za zagotav-  
ljanje, da države članice kar naj -
bolje uporabljajo zahteve v okviru 
akcijskih programov za nitrate in 
izvajajo akcijske načrte o pesticidih 
v razumnem roku;
(b) sistematično oceni ne le obstoj, 
pač pa tudi ustreznost standardov 
GAEC in minimalnih zahtev, ki so 
jih sprejele države članice;
(c) razmisli o uvedbi obveznosti, da se 
določijo omejitve za količino fos -
forja, ki se uporabi na zemljiščih, 
kot velja za dušik;
(d) zmanjša možnost, da bodo države 
članice dvojno poročale o stanju 
evtrofikacije, tako da uskladi poro -
čanje v okviru direktive o nitratih 
in okvirne direktive o vodah ter 
spodbuja uporabo dokumenta 
s smernicami za oceno evtrofika -
cije, da se bodo v okviru obeh di -
rektiv uporabljali enaki ocenjevalni 
parametri;
(e) zagotovi smernice o mogočih me -
todah za povračilo stroškov na po -
dročju razpršenega onesnaževanja.
64 Zaključki in priporočila 
Države članice naj:
(f) določijo zahteve v akcijskih načrtih 
za nitrate, akcijskih načrtih o pesti -
cidih, v okviru GAEC in za kmetij -
sko-okoljska plačila, ki so dovolj 
ambiciozne, da se doseže znižanje 
vnosa gnojil in pesticidov ter  
ustrezna zaščita pred erozijo;
(g) ocenijo potencial uporabe eko -
nomskih instrumentov (kot so 
okoljski davki) kot spodbude za 
zmanjšanje onesnaževanja in upo -
rabo načela onesnaževalec plača.
Komisija in države članice naj na podla -
gi pregleda mehanizmov za uveljavlja -
nje (na ravni EU in nacionalni ravni) 
ugotovijo načine za poenostavitev 
tega, kako so pregledi zastavljeni in 
kako se izvajajo, ter za zagotavljanje 
njihove uspešnosti.
To poročilo je sprejel senat II, ki ga vodi Henri GRETHEN, član  
Evropskega računskega sodišča, v Luxembourgu na zasedanju 9. decembra 2015.
 Za Računsko sodišče
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Predsednik

65
 Priloge Priloga I
Pregled Podonavja
© Mednarodna komisija za varstvo reke Donave (ICPDR).
66 Priloge Priloga IIOnesnaževanje vodnih teles površinske vode  
(Načrti upravljanja povodij iz leta 2009)
1. Odstotek vodnih teles površinske vode, na katera vplivajo različni viri onesnaževanja
Viri onesnaževanja Češka Madžarska Romunija Slovaška
Točkovni viri 46 % 19 % 8 % ni podatkov
Razpršeni viri 61 % 25 % 32 % ni podatkov
Vir: Informacije, ki so jih zagotovile države članice preko WISE.
2. Odstotek vodnih teles površinske vode, na katera vplivajo različne vrste onesnaževanja
Vrsta onesnaževanja Češka Madžarska Romunija Slovaška
Obogatitev z organskimi snovmi 31 % 27 % 13 % ni podatkov
Obogatitev s hranili 61 % 45 % 32 % ni podatkov
Kontaminacija s prednostnimi snovmi ali 
drugimi specifičnimi onesnaževali31 % 2 % 4 % ni podatkov
Vir: Informacije, ki so jih zagotovile države članice preko WISE.
67 Priloge Priloga IIIMejne vrednosti emisij, določene v direktivi o čiščenju komunalne odpadne vode
Parametri Koncentracija Minimalni odstotek zmanjšanja2
Sekundarno čiščenje
Biokemijska potreba po kisiku (BPK5) 25 mg/l 70–90
Kemijska potreba po kisiku (KPK) 125 mg/l 75
Celotne neraztopljene trdne snovi (TSS)35 mg/l
60 mg/l  
(za aglomeracije s PE med 2 000 in 10 000)90
70 
(za aglomeracije s PE med 2 000 in 10 000)
Strožje čiščenje
Celotni fosfor2 mg/l  
(za aglomeracije s PE med 10 000 in 100 000)
1 mg/l  
(za aglomeracije s PE nad 100 000)80
Celotni dušik115 mg/l  
(za aglomeracije s PE med 10 000 in 100 000)
10 mg/l  
(za aglomeracije s PE nad 100 000)70–80
1  Celotni dušik pomeni vsoto skupnega Kjeldahlovega dušika (organski dušik (N) in amoniakov dušik (NH3)), nitratnega dušika (NO3) in nitritne -
ga dušika (NO2).
2  Zmanjšanje v zvezi z bremenom pritoka.
68 Priloge Priloga IVPristojbina za onesnaževanje vode: znesek na onesnaževalo (v EUR1/t)
Onesnaževala Češka Madžarska Romunija Slovaška
KPK 576,9 285,2 10,4 199,2
BPK5–- –- 10,4 –-
TSS 72,1 –- 2,5 99,6
Celotni fosfor 2 523,9 4 753,8 41,5 3 319,4
Celotni dušik –- –- 41,5 497,9
Anorganski dušik 1 081,7 570,5 –- –-
Amonijski dušik –- –- 41,5 497,9
Hg (živo srebro) 721 110,5 6 97 217, 5 10 384,1 497 908,8
Raztopljene anorganske soli 18,0 –- –- 16,6
Cd (kadmij) 144 222,1 139 443,5 10 384,1 99 581,8
AOX (adsorptivni organski halogeni) 10 816,7 –- –- 6 638,8
Cr (krom) –- 27 888,7 2 596,0 –-
Ni (nikelj) –- 27 888,7 2 596,0 –-
Pb (svinec) –- 27 888,7 2 596,0 –-
Cu (baker) –- 13 944,3 2 596,0 –-
Zn (cink) –- –- 124,57 –-
Fenoli –- –- 41,51 –-
As (arzen) –- –- 8 074,5 –-
Co (kobalt) –- –- 124,6 –-
–- –- in več2–-
1  Zneski v CZK, HUF in RON so bili pretvorjeni v EUR po menjalnem tečaju dne 31. 12. 2014.
2  V Romuniji se pristojbina plačuje za naslednje skupine onesnaževal: (i) splošni kemijski indikatorji (22), (ii) specifični kemijski indikatorji (11), 
(iii) toksični in zelo toksični kemijski indikatorji (9) ter (iv) bakteriološki indikatorji (2). V tabeli niso navedeni vsi.
Vir: Analiza nacionalne zakonodaje, ki jo je opravilo Sodišče.
69 Priloge Priloga VMejne vrednosti emisij, določene v nacionalnih pravnih določbah
V naslednji tabeli je pregled mejnih vrednosti emisij iz nacionalnih pravnih določb za omejeno število snovi.
(v mg/l)
Neposredni izpust
Češka  
(naveden je razpon, saj se 
mejne vrednosti razlikujejo 
glede na vrsto dejavnosti)Madžarska  
(minimalne in maksimalne 
vrednosti)2RomunijaSlovaška  
(naveden je razpon, saj se 
mejne vrednosti razlikujejo 
glede na vrsto dejavnosti)
Arzen in njegove spojine 0,5–1,5 0,1–1 0,1 0,1–1
Baker in njegove spojine 0,5–1 0,1–4 0,1 0,5–1
Cink in njegove spojine 2–3 0,5–10 0,5 1,5–3
Krom in njegove spojine 0,1–1 0,2–2 1 0,5–2
Adsorbljivi organski halogeni 0,5–5 0,1–7 –- 0,1–2
Kadmij in njegove spojine 0,2 0,005–0,3 0,2 0,05–0,2
Svinec in njegove spojine 0,5–1 0,05–0,4 0,2 0,2–1,5
Živo srebro in njegove spojine 0,01–0,05 0,001–0,08 0,05 0,03–0,1
Nikelj in njegove spojine 0,5–0,8 0,1–2 0,5 0,5–0,8
Benzo(g,h,i)perilen1mejna vrednost za PAH: 0,01 0,015–0,03 –- mejna vrednost za PAH: 0,01
Posredni izpust
Češka  
(predlagane mejne vrednosti)Madžarska  
(nezačasni vodni tokovi)RomunijaSlovaška  
(predlagane mejne vrednosti)
Arzen in njegove spojine 0,2 0,2 –- 0,2
Baker in njegove spojine 1 2 0,2 1
Cink in njegove spojine 2 2 1 2
Krom in njegove spojine 0,3 1 1,5 0,8
Kadmij in njegove spojine 0,1 0,1 0,3 0,1
Svinec in njegove spojine 0,1 0,2 0,5 0,3
Živo srebro in njegove spojine 0,05 0,05 ni dovoljeno 0,05
Nikelj in njegove spojine 0,1 1 1 0,2
1  Benzo(g,h,i)perilen je policikličen aromatski ogljikovodik (PAH).
2  Madžarski zakon določa mejne vrednosti glede na vrsto dejavnosti (tehnološke mejne vrednosti) in ozemeljske mejne vrednosti (glede na 
vrsto vodnega telesa, ki sprejema odpadno vodo). Organ, ki izdaja dovoljenje, lahko od teh mejnih vrednosti odstopi, vendar mora upoštevati 
minimalne in maksimalne vrednosti na snov, določene v pravnem okviru.
70
Obstajajo smernice o izračunavanju okoljskih 
stroškov in stroškov virov. Nedavna prizadevanja za 
dopolnitev teh smernic v okviru skupne strategije 
izvajanja so bila neuspešna zaradi različnih stališč 
držav članic in Komisije. Trenutno potekajo razprave 
o delovnem programu skupne strategije izvajanja 
za obdobje 2016–2018, ki lahko vključuje dodatno 
delo v zvezi s tem vprašanjem.
Uvod
13, druga alinea
Kmetijsko-okoljski ukrep se lahko uporabi za obrav -
navo različnih okoljskih in podnebnih vprašanj. 
Kakovost vode je le eno od takih vprašanj.
Ena od značilnosti tega ukrepa je močna med -
sebojna povezava med različnimi operacijami in 
ukrepi pri doseganju okoljskih koristi. To pomeni, da 
lahko operacija, ki je usmerjena predvsem v biotsko 
raznovrstnost, koristi tudi drugim naravnim virom, 
kot so tla in voda, vendar bolj posredno.
Ta dvojni vidik ukrepa pogosto izraža koncept ciljne 
usmerjenosti ukrepa v primarne (in sekundarne) 
cilje, ki je povezana z glavnimi okoljskimi potrebami 
in vprašanji, opredeljenimi v analizi SWOT. Zato je 
treba pri razpravljanju o prispevku celotnega pro -
računa, dodeljenega za kmetijsko-okoljski ukrep, 
k ciljem vodne politike upoštevati take neposredne 
in posredne učinke.
15
Od leta 2005 so pomembne pravne določbe, med 
drugim o varstvu okolja, vključno s kakovostjo vode, 
z navzkrižno skladnostjo vključene v okvir skupne 
kmetijske politike (SKP). Poleg navzkrižne skladnosti 
obstajajo tudi drugi enako pomembni instrumenti 
SKP , ki spodbujajo sonaravno kmetijstvo, ki prinaša 
koristi za podnebje in okolje, vključno s kakovostjo 
vode, kot je obvezna zelena komponenta meha -
nizma neposrednih plačil, ki velja v finančnem 
obdobju 2014–2020, ali sistem kmetijskega sveto -
vanja, katerega obvezno področje uporabe obsega 
okvirno direktivo o vodah in direktivo o trajnostni 
rabi pesticidov in kmetijsko-okoljska plačila.Povzetek
V
Komisija in države članice so leta 2015 v okviru 
skupne strategije izvajanja pripravile dokument 
s smernicami z naslovom „Communicating progress 
towards good status in the second River Basin 
Management Plan (RBMP)“ (Sporočanje o napredku 
pri doseganju dobrega stanja v drugem načrtu 
upravljanja povodij), da bi omogočile poročanje 
o delnih izboljšavah v kakovosti vode1.
VI
Komisija meni, da načrti za leto 2009 zagotavljajo 
obsežno dodano vrednost. Na primer prvič je 
predstavljen pregled vseh pomembnih pritiskov in 
vplivov  v povodju (tudi na mednarodni ravni v med -
narodnem načrtu za Donavo), vključno z opredelit -
vijo vrst in virov onesnaževanja.
Vendar se Komisija strinja glede pomanjkanja ambi -
cioznosti v zvezi z  ukrepi , saj je bil prvi načrt osredo -
točen predvsem na osnovne ukrepe.
VII
Pomembna zakonodaja EU v zvezi z varstvom voda 
EU pred onesnaževanjem iz kmetijstva, kot sta 
direktiva o nitratih ali uredba o pesticidih, je že od 
začetka leta 2005 del navzkrižne skladnosti. Kar 
zadeva fosfor in pesticide, so ti v nekaterih državah 
članicah zajeti v predpisanih zahtevah ravnanja 
v zvezi z zakonodajo EU, ki se sedaj izvaja. V neka -
terih državah članicah akcijski načrti v zvezi z direk -
tivo o nitratih vključujejo zahteve za fosfor in ta 
direktiva je del navzkrižne skladnosti.
X
Na podlagi skupne strategije izvajanja od leta 2001 
poteka razvoj obširne podpore za izvajanje, ki ga 
vodijo Komisija in države članice. Te so si v okviru 
skupne strategije izvajanja v preteklih letih precej 
intenzivno prizadevale za povračilo stroškov. 
1 „Indicators to communicate progress towards good status“ 
(Kazalniki za poročanje o napredku pri doseganju dobrega 
stanja). Skupna strategija izvajanja za okvirno direktivo o vodah. 
Sprejeli direktorji za vodo 25. novembra 2015.Odgovori  
Komisije
Odgovori Komisije 71
Okviri za ocenjevanje stanja vode v načrtih upravlja -
nja povodij iz leta 2009 so imeli v številnih primerih 
pomembne omejitve. Na primer v času objave prvih 
načrtov niso bile razvite metode za vse elemente 
biološke kakovosti (npr. na Madžarskem, v Romu -
niji in na Slovaškem). Ugotovljene so bile tudi 
pomanjkljivosti pri spremljanju (npr. na Češkem). 
Več podrobnosti o vrzelih je na voljo v poročilih 
Komisije o izvajanju okvirne direktive o vodah. Zato 
je potrebna previdnost pri obravnavi rezultatov te 
analize.
29
Komisija meni, da razlike v številu snovi, ki se oce -
njujejo za ugotovitev ekološkega stanja, načeloma 
ne pomenijo nujno slabega izvajanja. Snovi je treba 
uporabiti za razvrščanje samo, če so pomembne, tj. 
če pomenijo tveganje, da v določenem povodju ne 
bo doseženo dobro stanje. Število snovi, ki povzro -
čajo tveganje, je zelo odvisno od obstoječih priti -
skov. Zato so lahko razlike v številu snovi povsem 
upravičene.
Vendar Komisija meni, da so nekatere države članice 
uporabile premajhno število snovi zaradi pomanjka -
nja ustrezne opredelitve zadevnih snovi in nezado -
stnega spremljanja. Če bi se direktiva pravilno izva -
jala, bi se upoštevale zadevne snovi in razvrščanje 
bi bilo pravilno. Komisija je to vprašanje opredelila 
v poročilu o izvajanju in o njem razpravljala z zadev -
nimi državami članicami. Komisija pričakuje, da 
bodo drugi načrti upravljanja povodja temeljili na 
izboljšanih ocenah tveganja in boljšem spremljanju.
36, tretja alinea
Komisija zbira dokaze iz vse EU o vrstah ukrepov, 
uporabljenih na ravni držav članic, za omejitev 
preplavljanja (v skladu z zahtevo iz direktive o čišče -
nju komunalne odpadne vode), njihovi učinkovitosti 
in praktični uporabi – izvaja se študija o teh vpraša -
njih. Komisija bo rezultate te študije uporabila kot 
podlago za razmislek o možnosti, da se onesnaževa -
nje zaradi preplavljanja sistematično obravnava na 
ravni EU.Obseg revizije in revizijski pristop
20
Zaradi velikega števila vodnih teles, ki ne dosegajo 
dobrega stanja zaradi hidromorfoloških vplivov, za 
doseganje dobrega stanja ne zadostujejo ukrepi, 
povezani samo z zmanjšanjem onesnaževanja.
Opažanja
23
Komisija se strinja, da lahko pristop „en ven, vsi ven“ 
zakrije delne izboljšave kakovosti vode.
Ta pristop je izraz celostnega pristopa k upravlja -
nju voda na podlagi okvirne direktive o vodah, ki 
upošteva vse pritiske in vplive na vodne vire. Cilj je 
zagotoviti, da se kakovost vode razvrsti v kategorijo 
dobro le, ko je resnično dobra, in ne, ko je dobro 
določeno število elementov/parametrov kakovosti. 
Na primer, če ima vodno telo resno težavo zaradi 
onesnaževanja z enim specifičnim onesnaževalom, 
bo odstranitev vseh drugih onesnaževal pomenila 
napredek (morda celo znaten napredek) pri dose -
ganju dobrega stanja, vendar voda ne bo čista, če 
se ne reši težava v zvezi z zadevnim specifičnim 
onesnaževalom.
Komisija in države članice so leta 2015 v okviru 
skupne strategije izvajanja pripravile dokument 
s smernicami z naslovom „Communicating progress 
towards good status in the second River Basin 
Management Plan (RBMP)“ (Sporočanje o napredku 
pri doseganju dobrega stanja v drugem načrtu 
upravljanja povodij), da bi omogočile poročanje 
o delnih izboljšavah kakovosti vode2.
27
Komisija meni, da ocene stanja med načrti upravlja -
nja povodij iz leta 2009 in leta 2015 niso nujno 
neposredno primerljive. 
2 „Indicators to communicate progress towards good status“ 
(Kazalniki za poročanje o napredku pri doseganju dobrega 
stanja). Skupna strategija izvajanja za okvirno direktivo o vodah. 
Sprejeli direktorji za vodo 25. novembra 2015.
Odgovori Komisije 72
Komisija želi tudi poudariti, da so v več revidiranih 
državah članicah nacionalni viri financiranja porab-  
ljeni tudi za naložbe v infrastrukturo za čiščenje 
odpadne vode in da sredstva EU sama po sebi niso 
namenjena za doseganje usklajenosti niti niso 
dovolj velika za to.
Komisija je ugotovila vrzeli pri opredelitvi ustreznih 
določb za povračilo stroškov. Zapolnitev teh vrzeli 
bi omogočila redne prihodke od uporabnikov/one -
snaževalcev, ki bi se lahko uporabili za podpiranje 
ukrepov in s katerimi bi se povečal vir financiranja iz 
sredstev, ki niso sredstva EU.
48
Kot rezultat dvostranskih srečanj v letih 2013 in 
2014 je bil v pričakovanju sprejetja drugega načrta 
upravljanja povodij v letu 2015 za vsako državo čla -
nico pripravljen seznam akcijskih točk za izboljšanje. 
Te dogovorjene akcijske točke so izražene v priporo -
čilih, podanih za vsako državo članico v izvedbenem 
poročilu, ki je bilo objavljeno marca 2015.
(Delovni dokument služb Komisije, SWD(2015)50 
final, za celoten sklic glej opombo 26).
49
Kadar zadevna predhodna pogojenost za Evropski 
sklad za regionalni razvoj (ESRR) in/ali Kohezijski 
sklad (KS) ni bila izpolnjena ob sprejetju operativ -
nega programa, so države članice pripravile akcijske 
načrte za njeno izpolnitev pred koncem leta 2016. 
Akcijski načrt je sestavni del operativnega pro -
grama, zato je pogodbeno zagotovljena njegova 
izvršljivost. Komisija spremlja dokončanje akcijskih 
načrtov in lahko zadrži sredstva, če predhodna 
pogojenost ostane neizpolnjena po letu 2016. 
Vendar so ukrepi povezani samo z merili izpolnje -
vanja predhodne pogojenosti, kot so opredeljena 
v Uredbi, in jih ni mogoče uporabiti kot orodje za 
zagotavljanje skladnosti z vso zakonodajo EU.41, druga alinea
Komisija se strinja s stališčem Sodišča in meni, da bi 
morali biti ukrepi za zmanjšanje erozije in prepreče -
vanje onesnaževanja natančneje določeni v načrtih 
upravljanja povodij, ne glede na to, ali so povezani 
s standardom za dobre kmetijske in okoljske pogoje 
ali ne.
41, tretja alinea
Komisija se strinja, da bi morali biti ukrepi za 
zmanjšanje onesnaževanja vode s pesticidi v skladu 
s členom 11.3.h specifični in vključeni v programe 
ukrepov okvirne direktive o vodah. Poudarja, da 
Direktiva 2009/128/ES o trajnostni rabi pesticidov 
državam članicam zagotavlja precejšnjo prožnost 
pri oblikovanju akcijskih načrtov.
44
Komisija se zaveda težav pri usklajevanju, ki jih je 
Sodišče opazilo v državah članicah. Usklajevanje 
med organi, ki pripravijo in izvajajo operativne pro -
grame in programe razvoja podeželja, ter organi, 
ki so odgovorni za uvedbo ukrepov iz načrtov 
upravljanja povodja, ostaja v pristojnosti držav 
članic. Obveznost držav članic je, da med pripravo 
in izvajanjem operativnih programov in programov 
razvoja podeželja vzpostavijo partnerstva s pristoj -
nimi organi, partnerji in ustreznimi predstavniki 
civilne družbe.
V nekaterih primerih je bilo o dodeljenih finančnih 
sredstvih za programsko obdobje 2007–2013 odlo -
čeno pred odobritvijo načrtov upravljanja povodja 
iz leta 2009. Te težave v zvezi z usklajevanjem so 
bile obravnavane med pripravo operativnih pro -
gramov za programsko obdobje 2014–2020. Poleg 
tega je cilj predhodne pogojenosti naložbe uskladiti 
z načrti upravljanja povodja.
Odgovori Komisije 73
63
Komisija poudarja, da uporablja posebno meto -
dologijo za oceno pravne skladnosti držav članic3, 
ki temelji na aglomeracijah namesto na skupnem 
odstotku skladne obremenitve. Komisija v 8. poro -
čilu o izvajanju direktive o čiščenju komunalne 
odpadne vode uvaja koncept „odstopanja od sklad-  
nosti“, da bi bolje izrazila izboljšave in predstavila 
bolj realistično sliko razmer v državah članicah.
64
V skladu s Pristopno pogodbo se je le majhen del 
Madžarske štel za občutljivo območje. Poleg tega 
se je Madžarska po pristopu Romunije zavezala, da 
bo do 31. decembra 2018 za svoje celotno ozemlje 
dosegla cilj 75-odstotne odstranitve hranil (dušika 
oziroma fosforja) v skladu z možnostjo iz člena 9 
direktive o čiščenju komunalne odpadne vode.
65
Komisija je za Češko, Slovaško in Madžarsko že 
izdala dopise v okviru sistema EU Pilot za preiskavo 
domnevnih primerov neskladnosti z direktivo 
o čiščenju komunalne odpadne vode (za Češko) in 
vmesnimi roki (za Slovaško in Madžarsko). Poleg 
tega trenutno pripravlja podoben dopis za prei -
skavo skladnosti Romunije z vmesnimi roki.
V zvezi z vprašanjem finančne vzdržnosti opo -
zarja na svoje ustrezne odgovore na posebno 
poročilo Sodišča št. 2/2015 z dne 28. januarja 2015 
o Podonavju.
3 Ocena informacij, sporočenih v okviru vprašalnikov v zvezi 
z direktivo o čiščenju komunalne odpadne vode. Splošna 
metodologija in delovni postopki. Pripravil UBA marca 2012, 
revidirano oktobra 2014.Nadaljnje spremljanje ukrepov kot rezultat dvo -
stranskih srečanj je ločen proces in v operativnih 
programih ni mogoče upoštevati vseh teh ukrepov.
Skupni odgovor Komisije  
na odstavka 56 in 57
Komisija za namene direktive o čiščenju komunalne 
odpadne vode ne zbira podatkov o skupnem prebi -
valstvu, temveč o „populacijskem ekvivalentu“ (PE) 
v aglomeracijah s PE nad 2 000. Komisija poudarja, 
da odstotki v sliki 3 temeljijo na skupnem prebi -
valstvu. Ti odstotki po njenem mnenju ne izražajo 
pravne skladnosti aglomeracij s PE v višini 2 000 ali 
več v dani državi članici.
58
Komisija poudarja, da kategorije, ki jih je sodišče 
analiziralo v odstavku 58, niso nujno povezane 
z obveznostmi skladnosti na podlagi direktive 
o čiščenju komunalne odpadne vode.
58, druga alinea
Z vidika skladnosti je uporaba individualnih siste -
mov, kot so septične jame, skladna z obveznostmi 
iz direktive o čiščenju komunalne odpadne vode, če 
dosegajo enako raven varstva okolja.
58, tretja alinea
Za aglomeracije s PE pod 2 000 veljajo le omejene 
obveznosti iz direktive o čiščenju komunalne odpa -
dne vode, npr. ni obveznosti za zbiranje odpadne 
vode.
Odgovori Komisije 74
105
Komisija v zvezi z Madžarsko poudarja, da so bila 
pravila o shranjevanju gnoja vzpostavljena že, ko se 
je Komisija seznanila s prehodnimi obdobji, dode -
ljenimi kmetom za izgradnjo zahtevanega skladišča 
v skladu z novim akcijskim programom, ki je začel 
veljati leta 2012, in novo opredelitvijo območij, 
občutljivih za nitrate, ki je začela veljati leta 2013.
108
Omejitve za fosfor sicer lahko pomagajo doseči cilje 
direktive o nitratih, vendar je treba poudariti, da se 
v skladu s samo direktivo o nitratih od držav članic 
ne zahteva, da zagotovijo standarde za uporabo 
fosforja. Vendar se v skladu z okvirno direktivo 
o vodah od držav članic zahteva, da vzpostavijo 
ukrepe za nadzor nad razpršenimi viri onesnaževa -
nja in – kadar je treba obravnavati fosfate iz kmetij -
stva – za doseganje dobrega stanja. To je mogoče 
doseči z akcijskim programom za nitrate ali drugim 
mehanizmom.
109
Komisija poudarja, da se ustreznost češkega akcij -
skega programa ocenjuje v okviru postopka EU 
Pilot, ki je v teku. Poleg tega je bil češki akcijski 
program spremenjen leta 2014, razprave v okviru 
postopka EU Pilot pa vključujejo tudi spremembo in 
ne le različico akcijskega programa iz leta 2012.
115
Komisija poudarja, da se številke nanašajo na 
evtrofne in hipertrofne vode in ne samo na evtrofne 
vode.
Pri ocenjevanju evtrofikacije je nujno treba upošte -
vati tudi pristop povodja. Na primer, visoke ravni 
nitratov morda nimajo pomembnega vpliva na reke, 
vendar bodo povzročile evtrofikacijo dolvodno 
v obalnih območjih, kot na primer Donava v Črnem 
morju.69
Komisija meni, da rešitve v zvezi s končnimi emisi -
jami morda niso stroškovno najučinkovitejši način 
obravnave vprašanja mikroonesnaževal. Razmisliti 
je treba o ukrepih za zmanjšanje onesnaževanja pri 
viru.
Pri izvajanju bi se bilo treba osredotočiti na pravilno 
ocenjevanje obsega težave (z dobro analizo priti -
skov in vplivov ter dobrimi mrežami za spremljanje) 
in nato oceniti najboljše ukrepe (ali kombinacijo 
ukrepov) za dosego ciljev.
71
Komisija se v celoti strinja s pomenom zagotavlja -
nja skladnosti in se zaveda, kako pomembno je 
imeti ustrezne sisteme za njeno preverjanje. Ta 
ugotovitev velja za vse pritiske onesnaževanja, ki 
jih je Sodišče navedlo v svojem poročilu. Prav tako 
priznava, da obstaja povezava med pregledi sklad-  
nosti in kaznimi, ki se uporabljajo za odvračanje 
od ugotovljenih neskladnosti. Komisija namerava 
v letu 2016 predstaviti splošno pobudo o zagotav-  
ljanju okoljske skladnosti po vsej EU.
84
Kar zadeva posredno izpuščanje odpadne vode iz 
industrijskih obratov, bi za te veljala predhodna ure -
ditev in/ali posebno dovoljenje, ki ga izda pristojni 
organ. Uporabiti je treba predhodno obdelavo, 
da bi se dosegli cilji, opisani v Prilogi IC direktive 
o čiščenju komunalne odpadne vode.
90
Glej odgovor Komisije na odstavek 84.
Odgovori Komisije 75
131
Komisija potrjuje ugotovitev, da niso določene 
količinske zahteve EU za pokritost s pregledi, razen 
v členu 8 Direktive 2009/128/ES, v katerem je dolo -
čeno, da je do 26. novembra 2016 treba pregledati 
vse naprave za nanašanje pesticidov.
134
Minimalne zahteve temeljijo na nacionalnih pravilih, 
ki presegajo pravila EU. Zato je vsebina teh naci -
onalnih pravil odvisna od odločitve vsake države 
članice. Minimalne zahteve so del podlage za neka -
tere ukrepe za razvoj podeželja. Do 1. 1. 2015 so 
bile vključene tudi v področje uporabe navzkrižne 
skladnosti, vendar so bile med zadnjo reformo SKP 
umaknjene iz področja uporabe navzkrižne skla -
dnosti zaradi poenostavitve in enakih konkurenčnih 
pogojev za kmete. Vendar so še vedno del izhodišč -
nih zahtev v okviru razvoja podeželja in jih je kot 
take treba pregledovati.
136
Glej odgovor Komisije na odstavek 134.
136, druga alinea
Madžarski program razvoja podeželja za obdobje 
2007–2013 vključuje opredelitev in opise minimal -
nih zahtev za uporabo gnojil (hranil) in fitofarma -
cevtskih sredstev.
137
Komisija v okviru odobritve programov razvoja 
podeželja preverja, ali so izpolnjene ustrezne 
predhodne pogojenosti. V primeru predhodne 
pogojenosti za minimalne zahteve za gnojila in 
fitofarmacevtska sredstva merilo za njihovo izpolni -
tev določa, da morajo biti take zahteve opredeljene 
v programih.
Prisotnost in ustreznost konkretnih zahtev in stan -
dardov GAEC, ki so pomembni za določene obve -
znosti, se dodatno ocenita v okviru analize vsebine 
ukrepov in vrste operacij, v zvezi s katerimi ta dva 
elementa tvorita del ustrezne podlage.117
Komisija poudarja, da navzkrižna skladnost ni 
mehanizem za uveljavljanje evropske okoljske 
zakonodaje. Navzkrižna skladnost povezuje plačila 
v okviru skupne kmetijske politike (SKP) s spošto -
vanjem določenih pravil, medtem ko kršenje takih 
pravil pomeni zmanjšanje plačil v okviru SKP . Za 
navzkrižno skladnost bi bilo treba načeloma upo -
rabiti obstoječe kontrolne sisteme. Vendar bi bilo 
treba zagotoviti tudi minimalno stopnjo kontrol, 
kadar kontrolni sistem sektorske zakonodaje ni 
dovolj učinkovit. Kaznujejo se lahko le prejemniki 
takih plačil, medtem ko se sektorska zakonodaja in 
mehanizmi za njeno uveljavljanje uporabljajo za vse 
kmete neodvisno od SKP .
119
V skladu s členom 96(1) Uredbe št. 1306/2013 
„države članice lahko za zagotavljanje upošteva -
nja pravil o navzkrižni skladnosti uporabljajo svoje 
obstoječe upravne in kontrolne sisteme “. Torej so za 
organizacijo kontrol navzkrižne skladnosti pristojne 
države članice.
123
Direktiva državam članicam zagotavlja precejšnjo 
prožnost pri oblikovanju nacionalnih akcijskih 
načrtov.
124, druga alinea
Komisija poudarja, da direktiva ne zahteva te ravni 
podrobnosti v nacionalnih akcijskih načrtih.
130
Komisija se strinja, da splošna načela integriranega 
varstva rastlin pred škodljivimi organizmi, določena 
v Prilogi III k Direktivi 2009/128/ES, ne zagotavljajo 
jasne pravne podlage za ugotovitev možnih kršitev. 
Izjeme vključujejo obveznost vodenja evidence 
in zahtevo, da mora biti posredovanje s pesticidi 
mogoče upravičiti na podlagi spremljanja ali pove -
zanih strokovnih nasvetov. V direktivi niso jasno 
opredeljeni nobeni drugi elementi zaradi načela 
subsidiarnosti in različnih kmetijsko-podnebnih 
pogojev, ki jih je treba upoštevati.
Odgovori Komisije 76
142
Letne kampanje za navzkrižno skladnost sicer res 
ni mogoče prilagoditi vsem vrstam zahtev, vendar 
je treba v okviru navzkrižne skladnosti slediti tudi 
ugotovitvam iz drugih virov (npr. navzkrižno poro -
čanje). Poleg tega zakonodaja določa, da se vsak 
upravičenec, ki je izbran za pregled na kraju samem, 
preverja takrat, ko se lahko preveri večina zahtev in 
standardov, za katere je bil izbran4. Prav tako se pre -
gledi na kraju samem praviloma opravijo v okviru 
enega obiska in vključujejo preverjanje zahtev in 
standardov, ki se lahko preverijo ob tem obisku5, 
odvisno od naravnega ciklusa.
143
Kontrola evidenc je zasnovana za več standar -
dov, med pregledom navzkrižne skladnosti na 
kraju samem pa je treba zajeti enega od obveznih 
elementov kontrole. Vendar jih je treba dopol -
niti z drugimi kontrolnimi točkami, kot so pogoji 
skladiščenja, računi in obiski na terenu, ki izhajajo iz 
sektorske zakonodaje.
144
Upravna kazen v zvezi z navzkrižno skladnostjo se 
uporabi kot odstotno znižanje vseh plačil v okviru 
SKP za upravičenca. Tako kazen je treba uporabiti 
na podlagi ocene resnosti, obsega in trajnosti krši -
tev in bi morala znašati do 100 % tudi v naslednjem 
letu6, da se zagotovi odvračilni učinek.
Sprotna opomba <86> dejansko kaže, da 5 % ni 
najvišja stopnja znižanja.
4 Člen 71(1) Uredbe (EU) št. 809/2014.
5 Člen 71(3) Uredbe (EU) št. 809/2014.
6 Člen 75 Uredbe (EU) št. 809/2014.Vsebina minimalnih zahtev za gnojila in pesticide  
bi morala izražati najmanj določbo točke 8(9) Pri -
loge I k Uredbi 808/2014.
138
Glej odgovora Komisije na odstavka 117 in 119.
Skupni odgovor na odstavka 139 in 140
Čeprav zakonodaja dejansko določa 1-odstotno 
minimalno stopnjo kontrol, je lahko za nekatere 
kmete verjetnost, da bodo zanje opravljeni pregledi 
navzkrižne skladnosti, večja od 1 %, zaradi več dru -
gih dejavnikov:
– uporabi se posebna metoda vzorčenja;
– sektorska zakonodaja določa drugačno stop -
njo kontrol (npr. 3 % za identifikacijsko številko 
živali);
– v primeru pomembne stopnje neskladnosti 
z aktom ali standardom se poveča število 
pregledov na kraju samem;
– o primerih neskladnosti, ugotovljenih z drugimi 
viri (npr. sektorske kontrole), je treba navzkrižno 
poročati, pristojni organ pa jih mora spremljati;
– kmete, pri katerih je bila ugotovljena kršitev, je 
treba posebej obravnavati pri oceni tveganja.
141, druga alinea
Glej odgovor Komisije na odstavek 134.
Odgovori Komisije 77
V Romuniji ni dovoljena uporaba pesticidov in 
mineralnih gnojil, dovoljena so le organska gno -
jila pod določenimi pogoji. V tem primeru se za 
zmanjšanje uporabe gnojil ne plača podpora EU, 
namen pogoja pa je preprečiti nadaljnjo krepitev 
intenzivnosti sistemov kmetovanja na površinah, 
ki so vključene v obveznosti, kar bi lahko imelo 
morebiten negativen učinek na kakovost vode (glej 
odstavek 16).
157
Podpora v okviru kmetijsko-okoljskega ukrepa krije 
dodatne stroške in izpad dohodka, ki izhajajo iz 
prostovoljno prevzetih obveznosti upravičencev. Po 
potrebi lahko krije tudi stroške transakcij. Podpora 
ne omogoča elementov spodbude in ne pomeni 
neposrednih ekonomskih koristi za upravičence 
(čeprav take koristi dolgoročno niso izključene).
Vendar se šteje, da taka nadomestila skupaj z dol -
goročnimi koristmi za kmetovanje, ki izhajajo iz 
izvajanja obveznosti (npr. izboljšana kakovost tal), 
spodbujajo kmete k izvajanju ukrepa.
160
SKP je oblikovana na podlagi izvajanja načela 
onesnaževalec plača, spoštovanja obveznih zahtev 
navzkrižne skladnosti in prostovoljnega pristopa 
k nadomestilom za zagotavljanje javnih dobrin in 
storitev poleg tistih, ki se zagotavljajo na podlagi 
teh zahtev prek npr. kmetijsko-okoljskih plačil.
161
Komisija meni, da so razen uporabe navzkrižne sklad-  
nosti države članice odgovorne za izbiro instrumen -
tov za uporabo načela onesnaževalec plača.146
Plačila iz člena 30 lahko države članice načrtujejo 
tudi za nadomestilo za obvezne ukrepe iz okvirne 
direktive o vodah. V zadevnih štirih državah ti 
ukrepi še niso bili načrtovani.
147
Države članice morajo v svoje programe za obdobje 
2014–2020 vključiti analizo SWOT, ki zajema analizo 
njihovega okoljskega stanja. Taka analiza vključuje 
informacije o stanju okoljskih sredstev, kot so vode 
in njihovo stanje. Težave, opredeljene v analizi 
SWOT, bi bilo treba obravnavati z uporabo ustreznih 
ukrepov za razvoj podeželja ali drugih instrumen -
tov. Poleg tega se za programe izvaja tudi strateška 
okoljska presoja (SOP), ki je del poročila o predho -
dni oceni.
Glej tudi odgovor Komisije na odstavek 44.
153
Države članice se odločijo, ali nameravajo v novem 
programskem obdobju nadaljevati kmetijsko -
okoljske ukrepe iz prejšnjega programskega 
obdobja, na to pa lahko vplivajo različni dejavniki, 
npr. uspešnost in učinkovitost ukrepov, njihov 
prispevek k ciljem politike, pomen za arhitekturo 
novega programskega obdobja, vključno s predno -
stnimi nalogami in cilji, ter narava okoljskih potreb, 
opredeljenih v analizi SWOT za novo programsko 
obdobje.
154, druga alinea
Osnovna shema, ki se izvaja v okviru programa 
razvoja podeželja Slovaške za obdobje 2007–2013, 
omejuje uporabo gnojil. Poleg tega shema vključuje 
prepoved uporabe mineralnih gnojil na travinjah, 
vključno z omejeno uporabo pesticidov, kar tudi 
vpliva na kakovost vode.
Odgovori Komisije 78
Zaključki in priporočila
168
Komisija in države članice si prizadevajo pripraviti 
kazalnike, s katerimi bi pokazale napredek pri dose -
ganju dobrega stanja. O kazalnikih naj bi se dogo -
vorile do konca leta 2015.
Ocene stanja med načrti upravljanja povodij iz leta 
2009 in leta 2015 niso nujno neposredno primer -
ljive. Okviri za ocenjevanje stanja vode v načrtih 
upravljanja povodij iz leta 2009 so imeli v številnih 
primerih pomembne omejitve. Na primer v času 
objave prvih načrtov niso bile razvite metode za 
vse elemente biološke kakovosti (npr. na Madžar -
skem, v Romuniji in na Slovaškem). Ugotovljene 
so bile tudi pomanjkljivosti pri spremljanju (npr. 
na Češkem). Več podrobnosti o vrzelih je na voljo 
v poročilih Komisije o izvajanju okvirne direktive 
o vodah.
169
Komisija meni, da razlike v številu snovi, ki se oce -
njujejo za ugotovitev ekološkega stanja, načeloma 
ne pomenijo nujno slabega izvajanja. Snovi je treba 
uporabiti za razvrščanje samo, če so pomembne,  
tj. če pomenijo tveganje, da v določenem povodju 
ne bo doseženo dobro stanje. Število snovi, ki 
povzročajo tveganje, je zelo odvisno od obstoječih 
pritiskov. Zato so lahko razlike v številu snovi pov -
sem upravičene.
Vendar Komisija meni, da so nekatere države članice 
uporabile premajhno število snovi zaradi pomanjka -
nja ustrezne opredelitve zadevnih snovi in nezado -
stnega spremljanja. Če bi se direktiva pravilno izva -
jala, bi se upoštevale zadevne snovi in razvrščanje 
bi bilo pravilno. Komisija je to vprašanje opredelila 
v poročilu o izvajanju in o njem razpravljala z zadev -
nimi državami članicami. Komisija pričakuje, da 
bodo drugi načrti upravljanja povodja temeljili na 
izboljšanih ocenah tveganja in boljšem spremljanju.Skupni odgovor Komisije  
na odstavke 163–165 in 191
Komisija nasprotuje trditvi, da v okviru izvajanja 
okvirne direktive o vodah do zdaj še ni izdala 
nobenih smernic. Od leta 2001 na podlagi skupne 
strategije izvajanja poteka razvoj obširne podpore 
za izvajanje, ki ga vodijo Komisija in države čla -
nice. Te so si v okviru skupne strategije izvajanja 
v preteklih letih precej intenzivno prizadevale za 
povračilo stroškov. Obstajajo smernice o izračuna -
vanju okoljskih stroškov in stroškov virov7. Nedavna 
prizadevanja za dopolnitev teh smernic v okviru 
skupne strategije izvajanja so bila neuspešna zaradi 
različnih stališč držav članic in Komisije. Trenutno 
potekajo razprave o delovnem programu skupne 
strategije izvajanja za obdobje 2016–2018, ki lahko 
vključuje dodatno delo v zvezi s tem vprašanjem.
164
Predhodne pogojenosti za Evropski kmetijski sklad 
za razvoj podeželja (EKSRP) so povezane z dolo -
čanjem cene vode in veljajo samo za naložbe 
v učinkovito rabo vode, zato so bili akcijski načrti 
v primeru neizpolnjevanja predhodnih pogojenosti 
osredotočeni na zagotavljanje, da bodo kmetje pla -
čali za količino vode, ki jo porabijo. Komisija je ob 
oceni predhodne pogojenosti državi članici sporo -
čila tudi potrebo po razpršitvi stroškov onesnaževa -
nja, za katere je treba dobiti povračilo, ker pa EKSRP 
tega ni pokrival, v akcijskih načrtih ni bilo posebne 
zahteve v zvezi s tem.
7 „Assessment of Environmental and Resource Costs in the Water 
Framework Directive“ (Ocena okoljskih stroškov in stroškov 
virov v okvirni direktivi o vodah). Informativni list, ki ga je 
pripravila redakcijska skupina ECO2. Skupna strategija izvajanja 
za okvirno direktivo o vodah. Junij 2004 (potrdili direktorji za 
vodo 3. decembra 2004).
Odgovori Komisije 79
Komisija želi tudi poudariti, da so v več revidiranih 
državah članicah nacionalni viri financiranja pora -
bljeni tudi za naložbe v infrastrukturo za čiščenje 
odpadne vode in da sredstva EU sama po sebi niso 
namenjena za doseganje usklajenosti niti jih za to ni 
dovolj.
172
Komisija bo še naprej spremljala prizadevanja in 
dosežke držav članic. Vendar je bilo treba zaradi 
samega števila vodnih območij in vodnih teles, 
za katera mora Komisija oceniti načrte upravlja -
nja povodij in programe ukrepov, v preteklosti 
neizogibno izbirati, kar bo nujno potrebno tudi 
v prihodnosti.
Sprejet je pristop, ki daje prednost spodbujanju 
skladnosti z organi držav članic in v primeru kršitev 
le izjemoma uporablja formalne ukrepe, ko se tem 
ni mogoče izogniti / ko okoliščine upravičijo tak 
ukrep kot zadnjo možnost.
Komisija ni edina pristojna za preverjanje skladnosti 
organov držav članic; pri tem imajo pomembno 
vlogo tudi nacionalne pravosodne institucije.
Če zadevna predhodna pogojenost za ESRR/KS ni 
bila izpolnjena ob sprejetju operativnega programa, 
so države članice pripravile akcijske načrte za njeno 
izpolnitev pred koncem leta 2016. Akcijski načrt je 
sestavni del operativnega programa, zato je pogod -
beno zagotovljena njegova izvršljivost. Komisija 
spremlja dokončanje akcijskih načrtov in lahko 
zadrži sredstva, če predhodna pogojenost ostane 
neizpolnjena po letu 2016. Vendar so ukrepi pove -
zani samo z merili izpolnjevanja predhodne pogoje -
nosti, kot so opredeljena v Uredbi, in jih ni mogoče 
uporabiti kot orodje za zagotavljanje skladnosti 
z vso zakonodajo EU.170
Komisija meni, da načrti za leto 2009 zagotavljajo 
obsežno dodano vrednost. Na primer, prvič je pred -
stavljen pregled vseh pomembnih pritiskov in vpli -
vov v povodju (tudi na mednarodni ravni v medna -
rodnem načrtu za Donavo), vključno z opredelitvijo 
vrst in virov onesnaževanja. To je zelo pomembno 
in ima veliko dodano vrednost, čeprav ni bilo popol -
noma dokončano.
Vendar se Komisija strinja glede pomanjkanja ambi -
cioznosti v zvezi z  ukrepi , saj je bil prvi načrt osredo -
točen predvsem na osnovne ukrepe.
Poleg zahteve za uskladitev z osnovnimi ukrepi 
mora biti tudi jasno, katere dodatne in podrobnejše 
ukrepe je treba izvesti in kako naj bi se izvedli.
171
Komisija se zaveda, da so bile informacije o razpolo -
žljivosti sredstev v načrtih upravljanja povodij iz leta 
2009 v nekaterih primerih nepopolne. Zaveda se 
tudi težav pri usklajevanju, ki jih je Sodišče opazilo 
v državah članicah. Usklajevanje med organi, ki 
pripravijo in izvajajo operativne programe in pro -
grame razvoja podeželja, ter organi, ki so odgovorni 
za uvedbo ukrepov iz načrtov upravljanja povodja, 
ostaja v pristojnosti držav članic. Obveznost držav 
članic je, da med pripravo in izvajanjem operativ -
nih programov in programov razvoja podeželja 
vzpostavijo partnerstva s pristojnimi organi, par -
tnerji in ustreznimi predstavniki civilne družbe.
V nekaterih primerih je bilo o dodeljenih finančnih 
sredstvih za programsko obdobje 2007–2013 odlo -
čeno pred odobritvijo načrtov upravljanja povodja 
iz leta 2009. Te težave v zvezi z usklajevanjem so 
bile obravnavane med pripravo operativnih pro -
gramov za programsko obdobje 2014–2020. Poleg 
tega je cilj predhodne pogojenosti naložbe uskladiti 
z načrti upravljanja povodja.
Odgovori Komisije 80
180, druga alinea
Direktiva o čiščenju komunalne odpadne vode ne 
ureja podrobnosti dovoljenj, kot so mejne vrednosti 
onesnaževal, temveč je v njej le opisano, kateri so 
glavni cilji, ki naj bi se dosegli s predhodno obde -
lavo industrijske odpadne vode, preden se ta izpusti 
v kanalizacijske sisteme.
181
Komisija se v celoti strinja s pomenom zagotavlja -
nja skladnosti in se zaveda, kako pomembno je 
imeti ustrezne sisteme za njeno preverjanje. Ta 
ugotovitev velja za vse pritiske onesnaževanja, ki 
jih je Sodišče navedlo v svojem poročilu. Prav tako 
priznava, da obstaja povezava med pregledi skla -
dnosti in kaznimi, ki se uporabljajo za odvračanje 
od ugotovljenih neskladnosti. Komisija namerava 
v letu 2016 predstaviti splošno pobudo o zagotav-  
ljanju okoljske skladnosti po vsej EU.
Priporočilo 2 (a)
Komisija sprejema to priporočilo in pripravlja poli -
tično pobudo za izboljšanje zagotavljanja skladnosti 
v državah članicah ob spoštovanju načel sorazmer -
nosti in subsidiarnosti.
Priporočilo 2 (b)
Komisija podpira ta priporočila, ki so naslovljena na 
države članice.
186
Komisija že izvaja dejavnosti za racionalizacijo spre -
mljanja in poročanja v skladu z direktivo o nitratih 
in okvirno direktivo o vodah.Priporočilo 1 (a)
Komisija sprejema to priporočilo.
Skupaj z državami članicami si prizadeva pripraviti 
kazalnike, ki bi pokazali napredek pri doseganju 
dobrega stanja. O kazalnikih naj bi se dogovorili 
do konca leta 2015. Opažanja Računskega sodišča 
o poročanju bodo tudi podlaga za preverjanje 
ustreznosti okoljskega poročanja, ki ga Komisija 
izvaja in ga bo dokončala leta 2017.
Priporočilo 1 (b)
Komisija sprejema to priporočilo. Še naprej bo pozi -
vala države članice, naj izboljšajo oceno pritiskov 
in vplivov ter mreže za spremljanje, da se ugotovijo 
snovi, ki povzročajo tveganje na ravni povodij.
Hkrati želi Komisija poudariti, da ima zelo omejena 
sredstva, da bi dokazala, da v načrtih upravljanja 
povodij manjkajo zadevne snovi.
Priporočilo 1 (c)
Komisija sprejema to priporočilo in trenutno prip -
ravlja celovito oceno drugih načrtov upravljanja 
povodij, ki jih bodo države članice sporočile do 
marca 2016.
Priporočilo 1 (d)
Komisija podpira ta priporočila, ki so naslovljena na 
države članice.
174
Komisija je za Češko, Slovaško in Madžarsko že 
izdala že izdala dopise v okviru sistema EU Pilot 
za preiskavo domnevnih primerov neskladnosti 
z direktivo o čiščenju komunalne odpadne vode (za 
Češko) in vmesnimi roki (za Slovaško in Madžarsko). 
Poleg tega trenutno pripravlja podoben dopis za 
preiskavo skladnosti Romunije z vmesnimi roki.
Glej tudi odgovore Komisije na Posebno poročilo 
št. 2/2015.
Odgovori Komisije 81
188, druga alinea
Kmetijsko-okoljske obveznosti morajo biti določene 
na ravni, ki presega obvezne zahteve. Pri tem se je 
treba izogibati tudi nadomestilom za doseganje 
ravni praks, ki ustrezajo običajnim praksam. Čeprav 
zmanjšanje količin dušika le nekoliko pod običajne 
prakse morda ne prinaša znatnih okoljskih koristi, ni 
mogoče domnevati, da ne zagotavlja koristi, če se 
presega raven obveznih zahtev in običajnih praks.
Države članice bi morale pri odločanju o izbiri ravni 
razmisliti, katero zmanjšanje obremenitve s hra -
nili iz kmetijstva je potrebno, da se zagotovi, da je 
mogoče v vseh vodah doseči stanje hranil, ki je skla -
dno z dobrim stanjem iz okvirne direktive o vodah.
189, prva alinea
Komisija poudarja, da lahko upravne kazni dosežejo 
100 % celotnega plačila upravičenca v okviru SKP 
tudi v naslednjih dveh koledarskih letih.
191
Vodna politika EU se izvaja delno s podporo 
sredstev EU, delno pa tudi brez njih (pri izpolnje -
vanju načela onesnaževalec plača). Nefinancirane 
pravne zahteve imajo zelo pomembno vlogo 
v celotnem sklopu ukrepov, potrebnih za obravnavo 
vpliva kmetijstva na vodo.
Priporočilo 3 (a)
Komisija sprejema to priporočilo.
Priporočilo 3 (b)
Komisija ne sprejema tega priporočila.
Kar zadeva minimalne zahteve, jih Komisija ocenjuje 
s sklicevanjem na njihov obstoj in ustreznost glede 
na ukrepe, pri katerih so del izhodišča. Komisija se 
glede na različne situacije, v katerih so te zahteve 
opredeljene, opira na presojo držav članic glede 
njihove primernosti.187, druga alinea
Od 1. januarja 2015 minimalne zahteve ne spadajo 
več v področje uporabe navzkrižne skladnosti, ker 
so bile med zadnjo reformo SKP zaradi poenostavi -
tve izključene iz nje. Vendar so še vedno del izho -
diščnih zahtev v okviru razvoja podeželja in jih je 
kot take treba pregledovati. Države članice morajo 
izvajati standarde GAEC na ravni EU z opredelit -
vijo svojih nacionalnih standardov GAEC. V takih 
nacionalnih standardih GAEC je treba upoštevati 
nacionalne, regionalne ali lokalne potrebe. Zato 
se lahko standardi GAEC razlikujejo med državami 
članicami. Komisija ocenjuje ustreznost standardov 
GAEC v okviru SKP . Če standard GAEC manjka ali je 
očitno neskladen z opredelitvijo iz SKP , se razvrsti 
kot „manjkajoč“, države članice pa ustrezno sprem -
ljajo pomanjkljivost.
188, prva alinea
Različne obveznosti v okviru kmetijsko-okoljskega 
ukrepa lahko prispevajo k bolj ali manj neposredni 
in aktivni obravnavi vprašanj v zvezi s kakovostjo 
vode. Zasnova in izbira obveznosti bi morala izhajati 
iz posebnih potreb ozemlja, ki ga zadeva program.
V programih razvoja podeželja obstajajo številni 
drugi ukrepi, ki se jih lahko uporabi za dosega -
nje ciljev v zvezi z vodo – člen 30, neproduktivne 
naložbe itd.
Obvezno izpolnjevanje obveznosti v okviru tega 
ukrepa v obdobju od petih do sedmih let naj bi 
pomagalo doseči cilje obveznosti. Obveznosti se 
lahko izvajajo še naprej, če je to utemeljeno zaradi 
potrebe po varstvu ali nadaljnjem izboljšanju kako -
vosti vode.
Odgovori Komisije 82
Poudarila bo, da morajo države članice določiti 
parametre minimalnih zahtev na ravni, ki zagotavlja 
odražanje njihovega stanja, in spoštovati pravila, na 
podlagi katerih je treba določiti take zahteve.
Kar zadeva standarde GAEC, Komisija ocenjuje 
njihov obstoj in primernost. Komisija meni, da je ta 
pristop skladen s pravnim okvirom SKP .
Priporočilo 3 (c)
Komisija sprejema to priporočilo.
Za države članice veljajo obveznosti glede vnosa 
fosforja, kadar je to potrebno za dosego ciljev iz 
okvirne direktive o vodah. V svoj program ukrepov 
morajo vključiti ukrepe za nadzor nad razprše -
nimi viri onesnaževanja, da se omogoči doseganje 
dobrega stanja. Če se ugotovi, da so viri fosfatov iz 
kmetijstva znatni, morajo države članice vzpostaviti 
kontrole v zvezi s fosfati. To je eno od področij, ki jih 
bo Komisija pregledala med oceno drugih načrtov 
upravljanja povodij.
Priporočilo 3 (d)
Komisija sprejema to priporočilo in poudarja, da že 
izvaja dejavnosti za racionalizacijo spremljanja in 
poročanja v skladu z direktivo o nitratih in okvirno 
direktivo o vodah.
Priporočilo 3 (e)
Komisija sprejema to priporočilo in meni, da je 
izpolnjeno, saj je bil v okviru skupne strategije izva -
janja pripravljen dokument s smernicami o povra -
čilu stroškov. Nedavna prizadevanja za dopolnitev 
teh smernic v okviru skupne strategije izvajanja so 
bila neuspešna zaradi različnih stališč držav članic. 
Nadaljnje delo v zvezi s tem vprašanjem bo morda 
vključeno v delovni program skupne strategije izva -
janja za obdobje 2016–2018. Poudariti je treba, da 
lahko države članice prosto izbirajo metodo izraču -
navanja okoljskih stroškov in stroškov virov.
Priporočilo 3 (f)
Komisija podpira ta priporočila, ki so naslovljena na 
države članice.
KAKO DO PUBLIKACIJ EVROPSKE UNIJE
Brezplačne publikacije:
  en izvod:  
na spletni strani EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);
  več kot en izvod ter plakati in zemljevidi:  
pri predstavništvih Evropske unije (http://ec.europa.eu/represent_sl.htm), 
pri delegacijah v državah, ki niso članice EU (http://eeas.europa.eu/delegations/index_sl.htm),  
pri službi Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_sl.htm) ali  
s klicem na telefonsko številko 00 800 6 7 8 9 10 11 (brezplačna številka za celotno EU) (*).
(*)  Informacije so brezplačne, kakor tudi večina klicev (nekateri operaterji, telefonske govorilnice ali hoteli lahko klic zaračunajo).
Publikacije, ki so naprodaj:
 na spletni strani EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
EVROPSKO 
RAČUNSKO
SODIŠČE
 
Onesnaževanje vode v Podonavju izvira iz različnih virov, 
kot so gospodinjstva, industrijski obrati in kmetijstvo.
V skladu z okvirno direktivo o vodah iz leta 2000 države 
članice sprejmejo načrte upravljanja povodij, ki morajo 
vsebovati ukrepe za boj proti temu onesnaževanju. 
Sodišče je preučilo, ali so države članice z izvajanjem 
ukrepov iz načrtov iz leta 2009 izboljšale kakovost vode.