[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 6.11.2008

COM(2008) 711 konč.

Predlog

SKLEP SVETA

o določitvi stališča, ki ga je treba sprejeti v imenu Evropske skupnosti glede predlogov o spremembah Mednarodne konvencije o ureditvi lova na kite in njenega programa

(predložila Komisija)

Predlog

SKLEP SVETA

o določitvi stališča, ki ga je treba sprejeti v imenu Evropske skupnosti glede predlogov o spremembah Mednarodne konvencije o ureditvi lova na kite in njenega programa

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. V skladu s členom 174.1 Pogodbe ES je eden od ciljev okoljske politike Skupnosti spodbujanje ukrepov na mednarodni ravni za reševanje regionalnih ali svetovnih okoljskih problemov. Ta cilj vključuje ohranjanje vrst na svetovni ravni, tudi kitov. Evropska skupnost se je zavezala, da bo ohranjala kite in delfine, ter je uvedla okoljsko zakonodajo, ki zagotavlja visoko raven njihovega varstva.

2. V Prilogi IV k Direktivi o habitatih[1] so navedene vse vrste kitov in delfinov. To pomeni, da so vse vrste kitov strogo zavarovane pred namernim vznemirjanjem, ujetjem ali ubijanjem v vodah Skupnosti. V isti direktivi so prepovedani tudi posedovanje, prevoz in prodaja ali izmenjava osebkov, vzetih iz narave. Ta zakonodaja ne dovoljuje ponovnega izvajanja komercialnega kitolova katerega koli staleža, ki v celoti ali delno prebiva v vodah Skupnosti. Zaradi selivskega značaja staležev kitov je razumljivo, da je cilje Direktive o habitatih mogoče v celoti doseči le, če je vzpostavljen primerljiv mednarodni regulativni okvir.

3. Uredba Sveta 338/97/ES o varstvu prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst z zakonsko ureditvijo trgovine z njimi[2], s katero se izvajajo določbe Konvencije o mednarodni trgovini z ogroženimi prosto živečimi živalskimi in rastlinskimi vrstami (CITES) v ES, prepoveduje vnos kitov in delfinov v Skupnost za predvsem komercialne namene[3]. Ta visoka raven varstva je še bolj utrjena z morsko strategijo ES[4] in predlagano direktivo o morski strategiji[5], ki bo predvidoma okrepila varstvo kitov v ES s spodbujanjem splošnega cilja dobrega okoljskega stanja oceanov in morij EU.

4. Zato je končni cilj okoljske politike Skupnosti v zvezi s kiti prizadevanje za njihovo najstrožje varstvo. Navedena okoljska zakonodaja na podlagi obsežnega usklajevanja predpisov zagotavlja najvišjo raven varstva.

5. Politika ES o kitih bo v vodah Skupnosti učinkovita le, če bo podprta s skladnimi ukrepi po vsem svetu. Komisija si bo v okviru celostne pomorske politike EU prizadevala za usklajevanje evropskih interesov v zvezi z mednarodnimi vprašanji.

6. Mednarodna komisija za lov na kite je mednarodna organizacija, pristojna za ohranjanje in upravljanje staležev kitov na svetovni ravni, ter je bila ustanovljena na podlagi Mednarodne konvencije o ureditvi lova na kite („Konvencije“), podpisane leta 1946. Namen Konvencije je „zagotoviti učinkovito ohranjanje in upravljanje staležev kitov ter tako omogočiti urejen razvoj industrije kitolova“ (preambula Konvencije). Članice Mednarodne komisije za lov na kite so lahko le vlade, ki upoštevajo Konvencijo. Za spremembo Konvencije, ki bi omogočila članstvo ES, bi bila potrebna ratifikacija protokola vseh članic Mednarodne komisije za lov na kite. Komisija je leta 1992 sprejela predlog[6] za pogajanje o pristopu Skupnosti h Konvenciji, vendar Svet v zvezi s tem predlogom ni sprejel nadaljnjih ukrepov. Skupnost pa ima pri tej konvenciji status opazovalca.

7. Komercialni kitolov je bil leta 1986 prekinjen zaradi moratorija, s katerim se je strinjala večina držav, zastopanih v Mednarodni komisiji za lov na kite. Negotovost pri znanstvenih analizah v zvezi s stanjem različnih staležev kitov je bila glavni razlog za prekinitev komercialnega kitolova. Od takrat je glavno vprašanje, o katerem se redno razpravlja na zasedanjih Mednarodne komisije za lov na kite, ali so se staleži kitov dovolj obnovili, da bi se lahko preklicala prepoved nadzorovanega komercialnega kitolova.

8. Zaradi dvojnega pooblastila Mednarodne komisije za lov na kite za upravljanje kitolova na eni in ohranjanje kitov na drugi strani so se sčasoma oblikovala skrajno nasprotujoča si mnenja med vodilnimi državami „za kitolov“ in državami „proti kitolovu“. Vodilne države, ki zagovarjajo kitolov (npr. Japonska, Islandija in Norveška), dosledno izpodbijajo moratorij in še vedno izvajajo kitolov za tako imenovane znanstvene namene ali na podlagi drugih izjem.

9. Splošna prepoved komercialnega kitolova, ki jo je sprejela Mednarodna komisija za lov na kite, je v skladu s politiko ES, kot je določena v navedeni zakonodaji. Pomembno je, da Mednarodna komisija za lov na kite zagotovi, da bodo kiti učinkovito zaščiteni po vsem svetu. Zato mora 21 držav članic EU, ki so članice Mednarodne komisije za lov na kite[7], na vsakem zasedanju Mednarodne komisije za lov na kite izraziti stališče glede predlogov, za katere je pristojna Skupnost.

10. V skladu z načelom lojalnega sodelovanja iz člena 10 Pogodbe ES in načelom enotnosti pri zunanjem zastopanju Skupnosti je bistveno, da se države članice pripravijo za naslednja zasedanja Mednarodne komisije za lov na kite tako, da se v Svetu dogovorijo o skupnem stališču. Države članice morajo to stališče zaradi omejitev na podlagi statusa opazovalca Skupnosti izraziti tako, da v okviru Mednarodne komisije za lov na kite delujejo skupaj v interesu Skupnosti. Bistveno je tudi, da preostale države članice, ki še niso pogodbenice Mednarodne komisije za lov na kite, pospešijo postopek za svoj pristop. Države članice EU bodo lahko le s sodelovanjem in oblikovanjem stališča Skupnosti zagotovile razvoj in izvrševanje ustreznega in učinkovitega mednarodnega regulativnega okvira za varstvo kitov.

11. Komisija zato Svetu predlaga sklep, ki temelji na naslednjih pravnih podlagah: členu 175 (okoljska politika) in členu 300(2)(2), da bi se oblikovalo stališče, ki ga bo v imenu Skupnosti izrazil sporazumno ustanovljen organ, ki bo sprejemal sklepe s pravnim učinkom. Ob upoštevanju bistveno okoljskih ciljev, za katere si mora zdaj prizadevati Evropska skupnost v zvezi Mednarodno komisijo za lov na kite, člen 37 Pogodbe ni predlagan kot del operativne pravne podlage tega sklepa. To ne posega v izključno pristojnost Evropske skupnosti na področju morskih virov v skladu z določbami člena 3(1)(e) v povezavi s členom 32 in Prilogo I k Pogodbi ter s tem na področju vseh živih vodnih virov v okviru skupne ribiške politike v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 2371/2002[8]. To ni precedens za katera koli prihodnja pogajanja o ohranjanju in upravljanju živih vodnih virov iz navedene uredbe.

12. Sklepi Mednarodne komisije za lov na kite o spremembah programa Konvencije imajo pravni učinek, ker začnejo veljati v določenem obdobju, pri čemer ratifikacija ni potrebna[9]. Japonska je od začetka veljavnosti prepovedi na praktično vseh zasedanjih Mednarodne komisije za lov na kite predlagala spremembe „programa“ Konvencije, da bi se pod nekaterimi pogoji odobril kitolov in da bi se za nekatere staleže dejansko preklicala prepoved kitolova. Skupnost ne more začeti in končati notranjih postopkov za oblikovanje svojega stališča šele potem, ko druge članice Mednarodne komisije za lov na kite vložijo predloge sprememb, saj so lahko ti predloženi do 60 dni pred posameznim zasedanjem Mednarodne komisije za lov na kite. Poleg tega lahko Svet že določi stališče Skupnosti za prihodnja zasedanja Mednarodne komisije za lov na kite, ker je predlagani cilj Skupnosti podpora razvoju izčrpnega mednarodnega okvira, ki zajema vse dejavnosti kitolova, in splošno nasprotovanje pobudam za odpravo moratorija na komercialni kitolov.

13. Skupnost mora tudi podpirati spremembe programa, namenjene vzpostavitvi zavarovanih območij za kite, in nasprotovati predlogom za spremembo poslovnika Mednarodne komisije za lov na kite, da se razširi področje uporabe tajnega glasovanja, ker bi bilo to v nasprotju s cilji Aarhuške konvencije, katere podpisnice so Skupnost in njene države članice, ter zlasti s členom 3(7).

14. Ta predlog sklepa Sveta temelji na sklepu Sveta, ki ga je sprejel Svet za okolje 5. junija 2008 na podlagi predloga Komisije[10]. Sprejetje sklepa Sveta je Skupnosti omogočilo, da na 60. letnem zasedanju Mednarodne komisije za lov na kite junija 2008 v Santiagu v Čilu uskladi svoje stališče o več vprašanjih.

Predlog

SKLEP SVETA

o določitvi stališča, ki ga je treba sprejeti v imenu Evropske skupnosti glede predlogov o spremembah Mednarodne konvencije o ureditvi lova na kite in njenega programa

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti ter zlasti člena 175(1) Pogodbe v povezavi z drugim pododstavkom člena 300(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[11],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Člen 174.1 Pogodbe ES navaja, da je eden od ciljev okoljske politike Skupnosti spodbujanje ukrepov na mednarodni ravni za reševanje regionalnih ali svetovnih okoljskih problemov.

(2) V Skupnosti so v Direktivi 92/43/EGS o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (Direktiva o habitatih)[12] navedene vse vrste kitov in delfinov, pomembne za Skupnost, pri čemer zadevna direktiva zahteva, da države članice vzdržujejo ali obnovijo ugodno stanje ohranjenosti teh vrst na delih njihovega ozemlja, za katere se uporablja Pogodba. V Prilogi IV so navedeni vsi kiti in delfini. Vse vrste kitov so zato strogo zavarovane pred namernim vznemirjanjem, ujetjem ali ubijanjem v vodah Skupnosti. V isti direktivi so prepovedani tudi posedovanje, prevoz in prodaja ali izmenjava osebkov, vzetih iz narave.

(3) Uredba Sveta 338/97/ES o varstvu prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst z zakonsko ureditvijo trgovine z njimi[13], s katero se izvajajo določbe Konvencije o mednarodni trgovini z ogroženimi prosto živečimi živalskimi in rastlinskimi vrstami (CITES) v ES, prepoveduje vnos kitov in delfinov v Skupnost za predvsem komercialne namene[14].

(4) Kiti so selivske vrste. Zato bosta politika in zakonodaja ES o kitih v vodah Skupnosti učinkovitejši le, če bosta podprti s skladnimi ukrepi po vsem svetu.

(5) Mednarodna komisija za lov na kite je mednarodna organizacija, pristojna za ohranjanje in upravljanje staležev kitov na svetovni ravni, ter je bila ustanovljena na podlagi Mednarodne konvencije o ureditvi lova na kite, podpisane leta 1946. Članice Mednarodne komisije za lov na kite so lahko le vlade. Enaindvajset držav članic Evropske unije je pogodbenic Mednarodne komisije za lov na kite[15]. Evropska skupnost ima v Mednarodni komisiji za lov na kite status opazovalca in jo zastopa Komisija.

(6) Komercialni kitolov je bil leta 1986 prekinjen zaradi moratorija, s katerim se je strinjala večina držav, zastopanih v Mednarodni komisiji za lov na kite. Vodilne države, ki zagovarjajo kitolov, dosledno izpodbijajo moratorij in še vedno izvajajo kitolov za tako imenovane znanstvene namene ali na podlagi drugih izjem.

(7) Na 60. letnem zasedanju Mednarodne komisije za lov na kite junija 2008 v Santiagu v Čilu je bil uveden pomemben proces določanja nadaljnjih korakov Mednarodne komisije za lov na kite. Države članice si morajo prizadevati, da konstruktivno sodelujejo pri vseh razpravah, ob upoštevanju cilja zagotavljanja učinkovitega mednarodnega regulativnega okvira.

(8) Mednarodna komisija za lov na kite deluje na podlagi programa, ki ureja izvajanje kitolova po svetu. Program je priložen h Konvenciji in je opredeljen kot njen sestavni del. Zavezujoč je za podpisnice in določa podrobno ureditev kitolova ob upoštevanju ohranjanja in izkoriščanja staležev kitov. Njegove določbe in spremembe so zavezujoče za podpisnice, razen če podpisnica uradno nasprotuje spremembi v skladu s členom V(3) Mednarodne konvencije o ureditvi lova na kite.

(9) Predlogi sklepov za spremembo programa, sprejeti v okviru Mednarodne komisije za lov na kite, imajo lahko pravni učinek ter vplivajo na doseganje ciljev politik Skupnosti in zakonodajo v zvezi s kiti in delfini. Namen nekaterih predlogov sklepov, ki so redno predloženi na zasedanjih Mednarodne komisije za lov na kite, je odobritev kitolova z določitvijo kvot in uporabo ukrepov upravljanja ali vzpostavitev zaščitenih območij za kite in zaradi teh predlogov je treba določiti stališče Skupnosti.

(10) Ob upoštevanju bistveno okoljskih ciljev, za katere si mora na tej točki prizadevati Evropska skupnost v zvezi Mednarodno komisijo za lov na kite, člen 37 Pogodbe ni predlagan kot del operativne pravne podlage tega sklepa. To ne posega v izključno pristojnost Evropske skupnosti na področju morskih virov v skladu z določbami člena 3(1)(e) v povezavi s členom 32 in Prilogo I k Pogodbi ter s tem na področju vseh živih vodnih virov v okviru skupne ribiške politike v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 2371/2002[16]. To ni precedens za katera koli prihodnja pogajanja o ohranjanju in upravljanju živih vodnih virov iz navedene uredbe.

(11) Države članice so v skladu s členom 10 Pogodbe ES zavezane lojalnemu sodelovanju in ne morejo sprejeti obveznosti zunaj okvira zakonodaje Skupnosti, ki lahko vplivajo na predpise Skupnosti ali spremenijo njihovo področje uporabe.

(12) Ker ima Skupnost status opazovalca pri Mednarodni komisiji za lov na kite, mora njeno stališče v zvezi z zadevami, ki so v njeni pristojnosti, sprejeti Svet, izraziti pa ga morajo države članice, ki delujejo skupaj v interesu Skupnosti.

(13) Skupnost in države članice morajo na zasedanjih Mednarodne komisije za lov na kite tesno sodelovati, da se zagotovi skladnost sprememb Mednarodne konvencije o ureditvi lova na kite in njenega programa s cilji politike in zakonodaje Skupnosti o kitih –

SKLENIL:

Člen 1

Stališče Skupnosti na zasedanjih Mednarodne komisije za lov na kite je v skladu s Prilogo k temu sklepu, izrazijo pa ga države članice, ki delujejo skupaj v interesu Skupnosti.

Člen 2

Kadar je verjetno, da bodo na stališče iz člena 1 vplivali novi znanstveni ali tehnični podatki, predstavljeni pred zasedanji Mednarodne komisije za lov na kite ali med njimi, ali kadar se na kraju samem vložijo predlogi o vprašanjih, ki še niso vključena v stališče Skupnosti, se stališče določi na podlagi zadevnega predloga z usklajevanjem, tudi na kraju samem, preden se glasuje o predlogu.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik […]

PRILOGA

15. Poglaviten cilj Evropske skupnosti v zvezi z Mednarodno komisijo za lov na kite je zagotoviti učinkovit mednarodni regulativni okvir za ohranjanje in upravljanje kitov, s katerim se bo dolgoročno zagotovilo znatno izboljšanje stanja ohranjenosti kitov in vzpostavil nadzor Mednarodne komisije za lov na kite nad vsemi dejavnostmi kitolova.

16. Države članice, ki delujejo skupaj v interesu Skupnosti, pri predlogih za sklepe Mednarodne komisije za lov na kite izrazijo naslednje stališče:

17. podpiranje ohranitve moratorija na komercialni kitolov v programu;

18. nasprotovanje vsem predlogom v zvezi z novimi vrstami kitolova, ki zdaj niso predvidene v Konvenciji in s katerimi bi se lahko ogrozila ohranitev moratorija na komercialni ribolov, razen če bi se s temi predlogi dolgoročno zagotovilo znatno izboljšanje stanja ohranjenosti kitov in vzpostavil nadzor Mednarodne komisije za lov na kite nad vsemi dejavnostmi kitolova;

19. podpiranje predlogov, na podlagi katerih bi se vzpostavila zaščitena območja za kite v skladu s predpisi Mednarodne komisije za lov na kite;

20. podpiranje predlogov za upravljanje samooskrbnega kitolova domačinov, če ta ne ogroža ohranitve zadevnih staležev, ob ustreznem upoštevanju načela previdnosti in mnenja znanstvenega odbora, ter če so dejavnosti kitolova ustrezno urejene in so ulovi v okviru dokumentiranih in priznanih potreb;

21. podpiranje predlogov, katerih cilj je končati izvajanje „kitolova za znanstvene namene“ zunaj nadzora Mednarodne komisije za lov na kite;

22. nasprotovanje vsem predlogom za spremembo poslovnika Mednarodne komisije za lov na kite, s katero bi se razširilo področje uporabe tajnega glasovanja.

[1] Direktiva 92/43/EGS o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst, UL L 206, 22.7.1992, str. 7.

[2] UL L 61, 3.3.1997, str. 1.

[3] Poleg tega Uredba Sveta (EGS) št. 348/81 o skupnih pravilih za uvoz kitov ali proizvodov iz kitov in delfinov dovoljuje uvoz navedenih proizvodov le, če se ne uporabljajo za komercialne namene.

[4] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu: Tematska strategija za varstvo in ohranjanje morskega okolja, COM(2005)504 konč.

[5] Direktiva 2008/56/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju politike morskega okolja.

[6] Osnutek sklepa Sveta o pooblastitvi Komisije, da se v imenu Skupnosti pogaja o protokolu, ki spreminja Mednarodno konvencijo o ureditvi lova na kite, podpisano 2. decembra 1946 v Washingtonu, COM(92)316.

[7] Avstrija, Belgija, Ciper, Češka, Danska, Finska, Francija, Grčija, Nemčija, Madžarska, Irska, Italija, Luksemburg, Nizozemska, Portugalska, Slovaška, Slovenija, Španija, Švedska, Združeno kraljestvo in Romunija.

[8] Uredba Sveta (ES) 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike, UL L 358, 31.12.2002, str. 59−80.

[9] Glej člen V Konvencije. V skladu z odstavkom 3 postanejo spremembe programa za podpisnice zavezujoče v devetdesetih dneh, razen če predložijo ugovor.

[10] COM(2007)821 konč.

[11] UL C , , str. .

[12] UL L 206, 22.7.1992, str. 7.

[13] UL L 61, 3.3.1997, str. 1.

[14] Poleg tega Uredba Sveta (EGS) št. 348/81 o skupnih pravilih za uvoz kitov ali proizvodov iz kitov in delfinov dovoljuje uvoz navedenih proizvodov le, če se ne uporabljajo za komercialne namene.

[15] Avstrija, Belgija, Ciper, Češka, Danska, Finska, Francija, Grčija, Nemčija, Madžarska, Irska, Italija, Luksemburg, Nizozemska, Portugalska, Slovaška, Slovenija, Španija, Švedska, Združeno kraljestvo in Romunija.

[16] Uredba Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike, UL L 358, 31.12.2002, str. 59−80.