(1)

Vstavita se naslednja člena ▌: „Člen 14a 1. Države članice od družb za upravljanje zahtevajo, da določijo in uporabljajo plačne politike in prakse, ki so skladne z zanesljivim ter učinkovitim obvladovanjem tveganja in ga spodbujajo, ne spodbujajo pa tveganja, ki ni skladno s profili tveganja, pravili upravljanja ali ustanovnimi listinami KNPVP, ki jih upravljajo. 2. Politike in prakse plačil zajemajo fiksne in variabilne sestavine plače in diskrecijske pokojninske prejemke. 3. Politike in prakse plačil se uporabljajo za naslednje kategorije osebja na ravni sklada ali podsklada , vključno z zaposlenimi in drugimi člani osebja, vendar ne izključno temi, kamor spadajo tudi začasno zaposleni in pogodbeni sodelavci: (a) upravitelji sklada, (b) osebe, ki niso upravitelji sklada in katerih odločitve o naložbah vplivajo na tveganost pozicije sklada, (c) osebe, ki niso upravitelji sklada in ki so pooblaščene, da vplivajo na osebje, vključno s svetovalci in analitiki za naložbeno politiko, (d) višje vodstvo, nosilci tveganj, osebje, ki opravlja nadzorne funkcije, ali (e) drugi zaposleni ali člani osebja, kamor spadajo tudi začasno zaposleni ali pogodbeni sodelavci, vendar ne izključno ti, ki jih celotna prejeta plačila uvrščajo v isto plačno skupino kot višje vodstvo in tiste, ki sprejemajo odločitve, in katerih poklicne dejavnosti imajo bistven vpliv na profil tveganja družb za upravljanje ali KNPVP, ki jih upravljajo. 4. V skladu s členom 16 Uredbe (EU) št. 1095/2010 ▌organ ESMA izda smernice, naslovljene na pristojne organe, ki so v skladu s členom 14b. V teh smernicah se upoštevajo tudi načela o premišljenih politikah plačil iz Priporočila ▌ 2009/384/ES, velikost družb za upravljanje in KNPVP, ki jih upravljajo, njihova notranja organizacija ter narava, obseg in kompleksnost njihovih dejavnosti. Organ ESMA v postopku razvoja smernic tesno sodeluje z ▌organom EBA, da se zagotovi skladnost z zahtevami, ki so pripravljene za druge sektorje finančnih storitev, zlasti za kreditne institucije in investicijska podjetja. Člen 14b 1. Družbe za upravljanje pri pripravi in uporabi politik plačil iz člena 14a izpolnjujejo naslednja načela na način in v obsegu, ki je primeren glede na njihovo velikost, notranjo organiziranost ter naravo, obseg in kompleksnost njihovih dejavnosti: (a) politika plačil je skladna s premišljenim in učinkovitim obvladovanjem tveganja in ga spodbuja, ne spodbuja pa tveganja, ki ni skladno s profili tveganja, pravili upravljanja ali ustanovnimi listinami KNPVP, ki jih upravljajo; (b) politika plačil je v skladu s poslovno strategijo, cilji, vrednotami in interesi družbe za upravljanje in KNPVP, ki jih upravlja, in vlagateljev v takšne KNPVP ter vsebuje ukrepe za preprečevanje nasprotij interesov; (c) upravni organ družbe za upravljanje v svoji nadzorni funkciji sprejema in redno pregleduje splošna načela plačne politike in je odgovoren za njeno izvajanje in nadzor . Pretežnega nadzora nad plačnim sistemom ne izvajata izvršni direktor in uprava. Ustrezni člani uprave in zaposleni, ki sodelujejo pri oblikovanju in izvajanju politike plač, so neodvisni in imajo strokovno znanje na področju upravljanja tveganj in plač. Podrobnosti teh politik plač in podlaga za njihovo določitev, se vključijo v dokument o informacijah o ključnih vlagateljih, vključno z dokazi o zavezanosti načelom iz člena 14a; [Sprememba 2, del 1] (d) nad izvajanjem politike plačil se vsaj enkrat letno izvede centralen in neodvisen notranji pregled glede skladnosti s politikami in postopki za plačila, ki jih sprejme upravni organ v svoji nadzorni funkciji; (da) vsem zainteresiranim stranem se na zahtevo pravočasno pošljejo izčrpne in točne informacije o plačnih praksah, in sicer brezplačno na trajnem mediju ali prek spletišča in izvod v tiskani obliki. (e) osebje, ki opravlja nadzorne funkcije, je nagrajeno glede na dosežene cilje, povezane z njegovimi nalogami, neodvisno od uspešnosti poslovnih področij, ki so pod njihovim nadzorom; (f) plačila visokih uslužbencev, ki opravljajo funkcije obvladovanja tveganja in zagotavljanja skladnosti, neposredno nadzira odbor za plačila; (g) če so plačila odvisna od uspešnosti, celoten znesek plačil temelji na kombinaciji ocene tveganju prilagojene uspešnosti posameznika in zadevne poslovne enote ali KNPVP ter tveganju prilagojenih splošnih rezultatov družbe za upravljanje, pri ocenjevanju uspešnosti posameznika pa se upoštevajo finančna in tudi nefinančna merila; (h) ocena uspešnosti se opravi v večletnem okviru, ki ustreza življenjskemu ciklu KNPVP, ki jih upravlja družba za upravljanje, s čimer se zagotovi, da postopek ocenjevanja temelji na dolgoročni uspešnosti in da se dejansko izplačilo delov plačila, ki temeljijo na uspešnosti, porazdeli na obdobje, ki upošteva politiko glede plačil KNPVP, ki jih upravlja dolgoročna uspešnost KNPVP , in njihova naložbena tveganja; [Sprememba 2, del 2] (i) zajamčena variabilna plačila so izjema, izplačujejo se samo v okviru zaposlovanja novega osebja in so omejena na prvo leto; (j) fiksne in variabilne sestavine celotnih plačil so ustrezno uravnotežene, pri čemer fiksna sestavina predstavlja dovolj velik del celotnih plačil, da omogoča izvajanje popolnoma fleksibilne politike glede variabilnih sestavin plačil, vključno z možnostjo, da se ne izplača nobena variabilna sestavina plačil; (ja) za variabilna plačila veljajo pogoji iz točke (o), ki določajo, da so ta plačila občutno manjša, kadar je finančna uspešnost družbe za upravljanje ali zadevnega KNPVP slaba ali negativna, pri čemer se upošteva tako aktualno nadomestilo kot zmanjšanje izplačil pri že zasluženih zneskih, vključno z malusom ali dogovori glede vračil prejetih sredstev. Malus in dogovor glede vračil pomenita malus in dogovor glede vračil, kot sta opredeljena v smernicah ESMA 2013/201; [Sprememba 2, del 3] (k) plačila v zvezi s predčasno prekinitvijo pogodbe odražajo uspešnost, doseženo v tem času, in so določena tako, da ne nagrajujejo neuspešnosti; (l) merjenje uspešnosti, ki se uporablja za izračun variabilnih sestavin plačil ali skupkov variabilnih sestavin plačil, vključuje celovit prilagoditveni mehanizem za vključitev vseh ustreznih vrst sedanjih in prihodnjih tveganj; (m) glede na pravno strukturo KNPVP in njegova pravila upravljanja sklada ali ustanovne listine znaten delež, v vsakem primeru pa vsaj 50 % variabilnih plačil, sestavljajo enote zadevnega KNPVP ali enakovredni lastniški deleži ali na deleže vezani instrumenti ali enakovredni negotovinski instrumenti, razen če upravljanje KNPVP znaša manj kot 50 % skupnega portfelja, ki ga upravlja družba za upravljanje – v tem primeru minimalna vrednost 50 % ne velja. Za instrumente iz te točke velja ustrezna politika odloga, oblikovana zato, da se spodbude uskladijo z interesi družbe za upravljanje in KNPVP, ki jih upravlja, ter vlagateljev v takšne KNPVP. Države članice ali njihovi pristojni organi lahko omejijo vrste in oblike teh instrumentov ali pa nekatere instrumente po potrebi prepovedo. Ta točka se uporablja tako za variabilnih del plačil, katerih izplačilo se odloži v skladu s točko (n), kot za variabilni del plačil, katerih izplačilo se ne odloži; (n) znaten delež in v vsakem primeru vsaj 25 % variabilne sestavine plačil se odloži za obdobje, ki ustreza poslovnemu ciklu in politiki glede izplačil zadevnega KNPVP, ter se ustrezno uskladi z naravo tveganj zadevnega KNPVP. Obdobje iz te točke znaša vsaj tri do pet let, razen če je poslovni cikel zadevnega KNPVP krajši. Plačila, za katera velja odlog, zapadejo v izplačilo po načelu sorazmernosti. Če je znesek variabilne sestavine plačil izrazito visok, se odloži vsaj 60 % zneska. (o) variabilna plačila, vključno z odloženim deležem, se izplačajo ali zapadejo v izplačilo le, če so glede na finančno stanje družbe za upravljanje kot celote vzdržna in če jih upravičuje uspešnost zadevne poslovne enote, KNPVP in posameznika. Skupna variabilna plačila so na splošno občutno manjša, kadar je finančna uspešnost družbe za upravljanje ali zadevnega KNPVP slaba ali negativna, pri čemer se pri že zasluženih zneskih upošteva aktualno nadomestilo in zmanjšanje izplačil, vključno z malusom ali dogovori glede vračil prejetih sredstev; (p) pokojninska politika je v skladu s poslovno strategijo, cilji, vrednotami in dolgoročnimi interesi družbe za upravljanje in KNPVP, ki jih upravlja. Če zaposleni zapusti družbo za upravljanje pred odhodom v pokoj, družba za upravljanje hrani njegove diskrecijske pokojninske prejemke v obdobju petih let v obliki instrumentov iz točke (m). Če zaposleni izpolni pogoje za upokojitev, se diskrecijski pokojninski prejemki delavcu izplačajo v obliki instrumentov iz točke (m), zanje pa velja petletno obdobje odloga; (q) osebje se mora zavezati, da ne bo uporabljalo osebnih strategij zavarovanja pred tveganji ali zavarovanja v zvezi s plačili in odgovornostjo ter s tem posegalo v učinke usklajevanj tveganj iz njihovih dogovorov glede plačil; (r) variabilna plačila se ne izplača z instrumenti ali metodami, ki omogočajo izogibanje zahtevam iz te direktive. 1a. Organ ESMA nadzoruje plačne politike iz člena 14a v sodelovanju s pristojnimi organi. V primeru kršitve člena 14a in tega čelna lahko organ ESMA ravna v skladu s pooblastili, ki jih ima po členu 17 Uredbe (EU) št. 1095/2010, zlasti tako da na pristojne organe naslovi priporočilo o začasni prepovedi ali o omejitvi uporabe nekaterih plačnih politik. 1b. [KNPVP/družba za upravljanje/odbor za plačila] vlagateljem vsako leto zagotovi na trajnem nosilcu podatkov informacije o plačni politiki KNPVP za osebje iz člena 14a ter o tem, kako je bilo plačilo izračunano. 1c. Ne glede na od stavek 1 države članice zagotovijo, da pristojni organi smejo od [KNPVP/družbe za upravljanje/odbora za plačila] zahtevati pisno pojasnilo o skladnosti katerega koli paketa variabilnih plačil z njihovo obveznostjo, da sprejmejo plačno politiko, ki (a) spodbuja dobro in učinkovito obvladovanje tveganja; (b) ne spodbuja tveganja, ki je v neskladju s pravili upravljanja sklada ali ustanovnimi listinami KNPVP, ki jih upravljajo, in/ali profili tveganja posameznih KNPVP. Organ ESMA v tesnem sodelovanju z organom EBA v svojih smernicah o plačnih politikah vključi načine, kako se različna sektorska plačna načela, kot denimo tista v Direktivi 2011/61/EU in Direktivi 2013/36/EU, uporabljajo v primerih, ko zaposleni ali druge kategorije osebja izvajajo storitve, za katere veljajo različna sektorska plačna načela. [Sprememba 3] 2. Načela iz odstavka 1 se uporabljajo za vse vrste plačil, ki jih izplačajo družbe za upravljanje, in za vse prenose enot ali deležev KNPVP, ki so namenjeni kategorijam osebja, vključno z višjim vodstvom, nosilci tveganja in nadzornimi funkcijami ter vsemi zaposlenimi, ki jih celotna prejeta plačila uvrščajo v isto plačno skupino kot višje vodstvo in nosilce tveganj, katerih poklicne dejavnosti imajo bistven vpliv na ▌ profil tveganja ali profile tveganja KNPVP, ki jih upravljajo. 3. Družbe za upravljanje, ki so pomembne zaradi svoje velikosti ali velikosti KNPVP, ki jih upravljajo, njihove notranje organizacije ter narave, obsega in kompleksnosti dejavnosti, ustanovijo odbor za plačila. Ta je urejen tako, da lahko strokovno in neodvisno presoja politike in prakse plačil ter spodbude za obvladovanje tveganja. Odbor za plačila, ki je ustanovljen, če je primerno, v skladu s smernicami organa ESMA, je odgovoren za pripravo odločitev v zvezi s plačili, vključno s tistimi, ki vplivajo na tveganje in obvladovanje tveganja zadevne družbe za upravljanje ali KNPVP, in ki jih bo sprejel upravni organ v svoji nadzorni funkciji. Odboru za plačila predseduje član upravnega organa, ki v zadevni družbi za upravljanje ne opravlja nobene izvršilne funkcije. Člani odbora za plačila so člani upravnega organa, ki v zadevni družbi za upravljanje ne opravljajo nobene izvršilne funkcije.“ Odbor za plačila, v katerega so vključeni tudi predstavniki zaposlenih, zagotovi, da njegova pravila omogočajo delničarjem usklajeno delovanje. Pri pripravi svojih odločitev odbor za plačila upošteva dolgoročne interese zainteresiranih strani in vlagateljev ter javni interes.“