SL    SL  KOMISIJA EVROP SKIH SKUPNOSTI 
Bruselj, 06.07.2004 
COM(2004)457 kon č. 
 
POROČILO KOMISIJE 
o pravnem prenosu Sklepa Sveta z dne 28. februarja 2002 o ustanovitvi Eurojusta za 
okrepitev boja proti te žjim oblikam kriminala 
{SEC(2004)884} 
 
SL 2   SL 1. UVOD 
V skladu s členom 31(2) PEU, spremenjenim s Pogodbo iz Nice, Svet spodbuja 
sodelovanje preko Eurojusta, zlasti tako, da mu omogo ča pospeševati ustrezno 
koordinacijo med nacionalnimi organi kaze nskega pregona. Eurojust je bistven 
element podro čja svobode, varnosti in pravice ( Člen 29 PEU). 
Eurojust je bil ustanovljen s Sklepom Sveta z dne 28. februarja 20021 (v nadaljevanju 
„Sklep o Eurojustu“) kot telo Evropske  Unije, da bi spodbuj al in izboljševal 
usklajenost kriminalisti čnih preiskav in kazenskih pregonov v državah članicah, tako 
izboljšal sodelovanje med pr istojnimi nacionalnimi organi ter slednje s tem tudi 
podpiral.  
Cilj Sklepa o Eurojustu kot takšnega ni približevanje nacionalni zakonodaji v 
nasprotju z okvirnim sklepom iz člena 34(2)(b) Pogodbe o Evropski Uniji (PEU). 
Vendar pa bi bila za nekatere države članice nujno potrebna sprememba nacionalne 
zakonodaje in tako uskladitev le-te s Sklepom. Glede na člen 42 Sklepa o Eurojustu 
naj bi bile te spremembe izvedene „ob pr vi možni priložnosti in v nobenem primeru 
kasneje kot 6. septembra 2003“.  
Tako Evropski Svet kot Svet sta ob razli čnih priložnostih ponovila pomembnost 
vloge, ki jo ima Eurojust v boju proti tero rizmu. Primer za to je Sklep Sveta z dne 19. 
decembra 2002, ki uvaja nacionalne korespondente Eurojustu2 za področje terorizma. 
Po teroristi čnih napadih 11. marca 2004 v Španiji je Evropski svet 25. marca 2004 v 
svoji Izjavi o boju proti terorizm u ponovno poudaril pomembno vlogo Eurojusta. 
Opozoril je države članice, naj izvedejo vse ukrepe, potrebne za celovito izvedbo 
Sklepa o Eurojustu do junija leta  2004, ter jih pozval, da »naj čimbolj optimalno in 
učinkovito izkoristijo obstoje če organe EU, zlasti Europol in Eurojust, ter tako 
spodbudijo sodelovanje pri boju proti terorizm u« in da naj se Eurojust v ta namen 
„uporabi v najve čjem možnem obsegu“3. Poleg delovanja na posebnem podro čju 
boja proti terorizmu je lahko Eurojust pomembno nadomestilo za mnoge splošne instrumente EU, ki se uporabljajo pri pr avosodnem sodelovanju, kar se zlasti odraža 
v členu 16 Okvirnega sklepa o Evropskem pripornem nalogu
4.  
Iz členov 41 in 42 Sklepa o Eurojustu je razvidno, da ni sp lošnega pravila, 
uporabnega za vse države članice, ki bi dolo čalo, katere dolo čbe, kako in v 
kolikšnem obsegu mora država prenesti v svojo nacionalno zakonodajo in ki bi 
veljalo za vse države članice. Naloga držav članic je, da preu čijo svojo nacionalno 
zakonodajo, tako dolo čijo možne težave, ki bi se lahko pojavile pri uporabi ter 
izvedejo temu ustrezne ukr epe. Nekatere države bodo mo rale sprejeti posebno 
zakonodajo Eurojusta, medtem, ko bo za nekatere zadoš čalo sprejetje dolo čenih 
predpisov v njihovi zakonoda ji o pravosodnem sodelovanj u in/ali varstvu podatkov, 
ali pa jim sploh ne bo potrebno izvesti nobenih zakonodajnih ukrepov. 
                                                 
1 UL L 63, 6.3.2002, str. 1. 
2 UL L 16, 22.1.2003, str. 68. 
3 Dokument Sveta 7906/04 JAI 100 idr., str. 4 in naslednjih., 16.  
4 UL L 190, 18.7.2002, str. 1. 
 
SL 3   SL Ob sprejetju Sklepa o Eurojustu je Svet pr edvidel, da je potrebno ukrepe, nujne za 
pravilno uporabo Sklepa, v bistvu izvesti tako j. To je jasno iz zgoraj navedenega 
besedila, zlasti iz zaklju čkov Sveta o dogodkih 11. septembra 2001, v skladu s 
katerimi bi moral Eurojust „pri četi z delovanjem na za četku leta 2002“.  
Takšna razlaga je jasno r azvidna tudi iz besedila členov 42 in 41(2) Sklepa: 
izjemoma je člen 41(2) državam članicam, v primeru nezdru žljivosti nacionalne 
zakonodaje in Sklepa o Eurojustu dovolil za časno odložitev uporabe dolo čenih 
predpisov najkasneje do 6. septembra 2003, če podajo izjavo o nezdružljivosti. Če 
takšne izjave ni, je bilo potrebno Sklep od takrat, ko je stopil v veljavo, to je 6. marca 
2002, v celoti uporabljati. Potemtakem bi država članica, ki ni podala izjave v skladu 
s členom 41(2) Sklepa, pa kljub temu ni uskladila dolo čil nacionalne zakonodaje, od 
6. marca 2002 kršila Sklep in PEU. 
Izjave, dolo čene v členu 41(2) Sklepa o Eurojustu, so tako pomemben kazalnik, da v 
državi članici obstaja potreba po sp remembi nacionalne zakonodaje, čeprav dejstvo, 
da država članica ni podala takšnih izjav, še  ne pomeni, da ni potrebe po 
zakonodajnih ukrepih. Kakorkoli, takš nih izjav niso podale vse države članice, ki bi 
morale svojo nacionalno zakonodajo us kladiti s Sklepom o Eurojustu.  
2. NAMEN PORO ČILA IN METODA EVALUACIJE  
Kljub temu, da se od Komisije ne zahteva, da objavi poro čilo o prenosu Sklepa, se je 
kljub temu odlo čila, da bo to vendarle storila, saj mora veliko število držav članic 
spremeniti dolo čila svoje nacionalne zakonodaje in zato, ker ima Eurojust zelo 
pomembno vlogo tako v kazenskem pravu EU kot tudi v pravosodnem sodelovanju s 
tretjimi državami. 
Junija 2003 je Komisija zahtevala, da naj države članice zagotovijo ustrezne podatke. 
Decembra 2003 so bila poslana uradna pisma z opomini. Ve čina držav članic, čeprav 
na žalost ne vse, je na ta pisma odgovoril a. Evaluacija v glavnem temelji na teh 
odgovorih in na izjavah, dolo čenih s členom 41(2). Hkrati pa je Komisija upoštevala 
tudi neformalne informacije, ki jih je z vprašalniki, poslanimi državam članicam, 
zbralo italijansko ministrstvo za pravosodj e v okviru projekta, ki ga je financiral 
okvirni program EU za policijs ko in pravosodno sodelova nje v kazenskih zadevah 
(AGIS)5. 
Tako lahko Komisija le predpostavlja, da so zakonodajni ukrepi potrebni, če tako 
določijo odgovorni organi v državi članici, razen če se jasno izkaže, da obstaja 
potreba po takšnih ukrepih. Vendar pa je nacionalna zak onodaja (primarna in/ali 
sekundarna) zaželena tudi zaradi transparen tnosti in zanesljivosti zakona, saj lahko 
Eurojust ustrezno deluje le, če se pravila jasno izražena in nedvoumna.  
Glede na razpoložljive podatke so zakonodajo  Eurojusta po prete ku skrajnega roka 
za prenos, dolo čenega v členu 42 Sklepa6, sprejele tri države članice (AT, DE, FR). 
                                                 
5 Projekt št. 189/2003 („Pooblastila nacionalnih članic Eurojusta“) programa AGIS, ki je bil ustanovljen 
dne 22.7.2002 s Sklepom Sveta, UL L 203, 1.8.2002, str. 5. 
6 Do konca marca 04, je Nem čija obvestila Komisijo, da je Odbor za reševanje sporov Angleškega 
parlamenta sklenil politi čni sporazum o nacionalni zakonodaji Nem čije (glej objavo za javnost št° 
 
SL 4   SL Poročilo upošteva vse odgovore držav članic ali druge informacije, ki jih je Komisija 
prejela do 31. marca 2004. Vendar pa poro čilo ne obravnava stanja v novih državah 
članicah. 
3. ZAKLJUČKI 
Izvajanje Sklepa o Eurojustu je dale č od zadovoljivega. Do konca skrajnega roka 
(september 2003) je le ena država članica (PT) prenesla celotno zakonodajo, 
potrebno za usklajenost s Sklepom o Eurojustu. Čeprav so do aprila 2004 še tri 
države članice sprejele potrebne zakone (AT,  DE, FR), se v petih državah članicah 
zakonodaja, ki bi bila nujna glede na n acionalno zakonodajo v teh državah (BE, EL, 
ES, IT, LU), ne izvaja. V vsaj eni od  teh ni bil do takrat, ko se je pri čelo oblikovanje 
osnutka poro čila (marec/april 2004), nacionalnemu pa rlamentu predložen niti vladni 
osnutek. Ker je Finska izvedla le del Sklepa, mora skupaj šest držav članic še vedno 
uskladiti svojo nacionalno zakonodajo s Sklepom. Glede na pomembno vlogo in 
velik vpliv Eurojusta tako na boj proti terorizmu, kot  tudi na sodelovanje v 
kriminalnih zadevah na splošno in glede na  razne objave Evropskega sveta in Sveta 
je to precejšnje razo čaranje.  
Preostale države članice so sklenile, da ni potrebe po spreminjanju njihove 
nacionalne zakonodaje. Komisija nima r azloga, da bi dvomila v te sklepe, čeprav čas, 
ki so ga nekatere države članice potrebovale, da so razisk ale, ali obstaja potreba po 
zakonodaji, kaže na to, da pravna situacija ni vedno v celoti jasna. Poleg tega je mogoče nemoteno delovanje Eurojusta in njeg ovo sodelovanje z nacionalnimi organi 
doseči le s transparentnimi, jasno dolo čenimi pravili, ki zagotavljajo zanesljivost 
zakona. Tudi tam, kjer zakonodaja ni  nujno potrebna, bi bilo priporo čljivo imeti 
določene smernice ali okvirje, ki pojasnjujejo dolo čena bistvena vprašanja. Vendar 
pa je Komisijo o takšnem zakonu, uredbi vr hovnega javnega tožilca, obvestila le ena 
država članica (SE). Na podlagi tega je zelo težko prikazati sp lošno stanje in izvesti 
temeljito evaluacijo. Dogodki v prihodnosti bodo pokazali, ali obstoje ča pravila v 
državah članicah zadoš čajo za popoln u činek Sklepa o Eurojustu in za to, da Eurojust 
postane zmogljivo in u činkovito orodje. 
Kritično vprašanje, ki bi ga bilo potrebno v prihodnosti podrobneje preu čiti, je 
izmenjava informacij med pristojnimi nacionalnimi organi in Eurojustom. Kot je zgoraj opisano, trenutno še ni popolnoma jasno, ali bodo ukrepi, ki so jih države 
članice izvedle do tega trenutka, v celoti zagotovili, da bodo nacionalni člani 
Eurojusta dobili vse informacije, ki so potrebne za izvajanje njihovih nalog in odgovornosti. Tok informacij mora delovati  nemoteno in v nujnih primerih dovolj 
hitro. Zato bi želela Komisija usmeriti posebno pozornost držav članic na izvajanje 
členov 9(4) in 13(1) Sklepa, ki dolo čata dostop nacionalnih članov do informacij o 
preiskavah in kazenskih pregonih. 
Komisija bi prav tako želela spodbuditi države članice, naj nacionalnim članom 
Eurojusta podeli sodna in preiskovalna poobl astila, ki so navadno dodeljena tožilcu, 
sodniku ali policijskemu uradniku enakovr ednih pristojnosti v okviru njihove 
                                                                                                                                                        
 
52/2004 Bundesrat-a z dne 31.3.2004). Tako je, čeprav nemška zakonodaja takrat še ni bila uradno 
sprejeta, njeno vsebino mogo če upoštevati v tem poro čilu. 
 
SL 5   SL nacionalne zakonodaje. Čeprav člen 9(3) prepuš ča določitev natan čnega obsega teh 
pooblastil državam članicam (razen vprašanja dostopa do podatkov), bi morala biti 
takšna, da omogo čajo Eurojustu opravljanje nalog in doseganje ciljev Sklepa. 
Pretirana nesorazmernost in pomanjkanje  skladnosti med pooblastili nacionalnih 
članov lahko škodujejo u činkovitosti in zaneslj ivosti Eurojusta in ovirajo njegovo 
sodelovanje z nacionalnimi organi. Zato bo potrebno še naprej posve čati pozornost 
vprašanju usklajenosti in zdru žljivosti pooblasti l nacionalnih članov.  
Od 1. maja 2004 morajo tudi nove članice izvesti vse potrebne ukrepe za izvedbo 
Sklepa o Eurojustu. Komisija bo pravo časno presodila, ali naj objavi naknadno 
poročilo, ki bo vklju čevalo nove države članice. Zaradi zgoraj omenjenih dejstev 
Komisija poziva vse države članice, naj zagotovijo hiter in celovit prenos Sklepa o 
Eurojustu ter jo obveš čajo o vseh izvedenih ukrepih, zlasti kar se ti če vprašanj, 
opisanih zgoraj.