EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 6.12.2022 COM(2022) 716 final POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Uspešen prostor civilne družbe za spoštovanje temeljnih pravic v EU

Letno poročilo o uporabi Listine EU o temeljnih pravicah za leto 2022



Uspešen prostor civilne družbe za spoštovanje temeljnih pravic v EU Letno poročilo o uporabi

Listine EU o temeljnih pravicah za leto 2022 Kazalo vsebine 1. Uvod 2. Ključna vloga organizacij civilne družbe in zagovornikov pravic 3. Zaščita organizacij civilne družbe in zagovornikov pravic 4. Podpora organizacijam civilne družbe in zagovornikom pravic 5. Opolnomočenje organizacij civilne družbe in zagovornikov pravic 6. Zaključek



1.Uvod Listina Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljnjem besedilu: Listina) združuje širok nabor temeljnih pravic in ponovno potrjuje, da EU temelji na vrednotah temeljnih pravic, demokracije in pravne države. Njena zavezujoča narava je pravnemu redu EU omogočila, da se razvije v svetel zgled varstva temeljnih pravic. Kdaj se Listina uporablja? Od leta 2009 ima Listina enak pravni status kot Pogodbi, ki sta primarno pravo EU, na katerem temelji zakonodaja EU. Evropske institucije jo morajo spoštovati pri vseh svojih dejavnostih, države članice pa jo morajo spoštovati, ko izvajajo pravo EU. Države članice izvajajo pravo EU, tudi kadar: – uveljavljajo zakonodajo EU s sprejemanjem nacionalnih izvedbenih ukrepov, – sprejemajo zakone o zadevi, v zvezi s katero pravo EU nalaga konkretne obveznosti ali omogoča odstopanje od njih, – izvajajo določbe EU pri porabi sredstev iz programov financiranja EU; države članice morajo zagotoviti, da se sredstva EU porabljajo v skladu s pravili v zakonodaji, na kateri temelji financiranje. Za izboljšanje uporabe Listine in povečanje seznanjenosti javnosti z njo je Evropska komisija leta 2020 predstavila strategijo za okrepitev uporabe Listine o temeljnih pravicah (v nadaljnjem besedilu: strategija v zvezi z Listino). Kot je določeno v strategiji v zvezi z Listino, Komisija zdaj pri svojem letnem poročilu o uporabi Listine uporablja tematski pristop, da bi izpostavila nekatera najbolj pereča vprašanja o temeljnih pravicah in uporabo Listine na izbranih področjih.

Napredek pri izvajanju strategije v zvezi z Listino –Komisija je leta 2021 sprejela letno poročilo o uporabi Listine za varstvo temeljnih pravic v digitalni dobi. –Doslej je 22 držav članic imenovalo informacijsko točko za Listino za spodbujanje sodelovanja in dejanske uporabe Listine; informacijske točke so se prvič sestale junija 2022. –Ocenjenih je bilo več kot 400 finančnih programov držav članic, s čimer se je zagotovilo, da so vzpostavljene učinkovite ureditve za zagotovitev spoštovanja Listine pri izvajanju zadevnih skladov EU („horizontalni omogočitveni pogoj“ glede dejanske uporabe in izvajanja Listine EU o temeljnih pravicah). –V okviru programa za državljane, enakost, pravice in vrednote je bilo v prvih dveh letih njegovega izvajanja s približno 260 milijoni EUR podprtih skoraj 600 projektov, ki spodbujajo vrednote EU ter se borijo proti sovraštvu, diskriminaciji in nestrpnosti v EU, s programom za pravosodje pa se financirajo projekti za usposabljanje zaposlenih v pravosodju o temeljnih pravicah. –Kot je Komisija poudarila v svojem sporočilu o izvrševanju prava EU za Evropo, ki prinaša rezultate, je s postopki za ugotavljanje kršitev okrepila svoja prizadevanja za spodbujanje in spoštovanje človekovih pravic, temeljnih svoboščin in pravne države. –Komisija je okrepila svoj pristop sodelovanja z državami članicami na konkretnih področjih, ki jih zajema Listina, kot je boj proti rasizmu in diskriminaciji, sovražnemu govoru in kaznivim dejanjem iz sovraštva. –Na novi evropski platformi za usposabljanje evropskega portala e-pravosodje so na voljo dejavnosti in gradiva za usposabljanje o Listini, Komisija pa razvija tudi usposabljanje za pomoč osebju institucij EU pri učinkoviti uporabi Listine pri svojem vsakodnevnem delu. –Doslej je na evropskem portalu e-pravosodje 15 držav članic dalo na voljo svoje najboljše prakse v zvezi z uporabo Listine in ozaveščenostjo o njej, posodabljajo pa tudi informacije o informacijskem orodju za temeljne pravice. –Agencija Evropske unije za temeljne pravice (FRA) je dodatno posodobila svojo podatkovno zbirko Charterpedia in razvila nove spletne tečaje, osredotočene na področje uporabe Listine. –Komisija je leta 2021 za krepitev ozaveščenosti ljudi o njihovih pravicah na podlagi Listine začela kampanjo #RightHereRightNow. Informacije o Listini se zagotavljajo tudi prek spletišča „Vaše pravice v EU“ na evropskem portalu e-pravosodje in portalu Europa. Komisija se je v strategiji v zvezi z Listino zavezala podpiranju ugodnega okolja za akterje civilne družbe in ukrepanju zoper ukrepe, s katerimi se krši pravo EU, tudi Listina, kadar ti ukrepi vplivajo na organizacije civilne družbe. V strategiji v zvezi z Listino je poudarjen tudi pomen ustanavljanja in vzdrževanja močnih in neodvisnih nacionalnih institucij za človekove pravice. Zato je poročilo za leto 2022 osredotočeno na prostor civilne družbe in njegovo vlogo pri varstvu in spodbujanju temeljnih pravic na podlagi Listine. Organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic so bistveni v naših ustavnodemokratičnih družbah, saj uresničujejo in varujejo vrednote in pravice, določene v členu 2 Pogodbe o Evropski uniji (PEU) in Listini. Svoje strokovno znanje zagotavljajo nacionalnim organom in institucijam EU pri njihovem delu na področju oblikovanja politik in zakonodajnem delu ter pomagajo zagotavljati, da ti organi prevzamejo odgovornost za spoštovanje temeljnih pravic in pravne države. Kot bo razvidno iz tega poročila, so države članice in EU v različnem obsegu sprejele ukrepe za zaščito, podporo in opolnomočenje akterjev civilne družbe ter jim zagotavljale vrsto priložnosti za sodelovanje. Vendar so se v zadnjih letih organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic srečevali tudi z izzivi, povezanimi s krčenjem prostora civilne družbe. Z različnimi pravnimi, upravnimi in političnimi ukrepi so se postopoma omejevale njihove temeljne svoboščine, kar je vplivalo na njihovo zmožnost izvajanja dejavnosti, s katerimi podpirajo temeljne pravice kot strateški partnerji EU in držav članic. Kljub tem izzivom organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic kažejo veliko mero odpornosti pri svojih nadaljnjih prizadevanjih. V nekaterih državah članicah so imeli ključno vlogo med pandemijo COVID-19 in rusko vojno agresijo proti Ukrajini in so bili v ospredju boja za zagotavljanje, da so potrebe posameznikov razumljene, sporočene in izpolnjene, njihove pravice pa zaščitene. Pomen organizacij civilne družbe in zagovornikov pravic v času krize Med pandemijo COVID-19 so se organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic zavzemali za pregledne in sorazmerne ukrepe za obravnavanje izrednih zdravstvenih razmer, v nekaterih državah članicah pa so zagotavljali osnovno pomoč tistim, ki so jih ukrepi zadevali . Organizacije civilne družbe so v sodelovanju z EU, evropskimi organizacijami za preverjanje dejstev in javnimi institucijami v državah članicah imele ključno vlogo v boju proti dezinformacijam v izrednih razmerah. Od izbruha ruske vojne agresije proti Ukrajini so organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic mobilizirali podporo notranje razseljenim ljudem v Ukrajini in tistim, ki so zbežali, ter njihov sprejem v državah članicah . Vzpostavili so namensko službo za povezovanje pogrešanih otrok, ki bežijo pred spopadom, z njihovimi družinami in skrbniki . Prav tako si prizadevajo za izmenjavo dobrih praks v zvezi s skrbništvom otrok brez spremstva in ločenih otrok, ki prispejo v EU iz Ukrajine. Komisija je na platformi zdravstvene politike EU za lažjo izmenjavo informacij in usklajevanje pobud med akterji civilne družbe vzpostavila namensko mrežo deležnikov s področja zdravja, imenovano „Podpora Ukrajini, sosednjim državam članicam EU in Moldaviji“. Organizacije civilne družbe so imele pomembno vlogo pri dokumentiranju grozodejstev ter proučevanju primerov mednarodnih zločinov in prisilnih deportacij ukrajinskih državljanov v Rusijo. Prav tako so izvajale krepitev zmogljivosti ukrajinskega sistema kazenskega pregona in pravosodnega sistema, da bi glede na veliko število prijavljenih primerov omogočile preiskovanje in pregon domnevnih vojnih zločinov in kaznivih dejanj zoper človečnost . Organizacije civilne družbe so bile v obeh krizah ključne pri poročanju s terena o dodatni stiski, ki so jo doživele nekatere skupine, kot so ženske, otroci, invalidi, LGBTIQ osebe, Romi in starejši, in so tako prispevale k informiranim odločitvam o tem, kako najbolje obravnavati njihove posebne potrebe. To poročilo je nastalo v ključnem času za prostor civilne družbe v EU. Je del prizadevanj Komisije v njenem notranjem in tudi zunanjem delovanju, da bi priznala prispevek organizacij civilne družbe in zagovornikov pravic pri zagotavljanju spoštovanja temeljnih vrednot EU, in njene zavezanosti za podporo njihovemu delu. V Uniji, zgrajeni na temeljnih pravicah, pravni državi in demokraciji, imajo akterji civilne družbe ključno vlogo pri spodbujanju in varovanju temeljnih pravic iz Listine ter pomagajo zagotavljati, da se Listina pravilno uporablja. Tako to poročilo dopolnjuje letna poročila o stanju pravne države , akcijski načrt za evropsko demokracijo, pregled stanja na področju pravosodja v EU in delo Agencije Evropske unije za temeljne pravice (FRA) na področju prostora civilne družbe. Poročilo ponovno potrjuje, da bi morale organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic imeti možnost delovati v okolju, v katerem se spoštujejo tudi njihove lastne temeljne pravice, in predstavlja primere, kako se to dosega ali spodkopava na ravni EU in nacionalni ravni. Prav tako je odgovor na pozive po nadaljnjem ukrepanju EU, vključno s pozivi v okviru Konference o prihodnosti Evrope. Na katerih informacijah temelji to poročilo? To poročilo temelji na kvalitativni oceni rezultatov posvetovanj, ki jih je opravila Komisija in analizirala Agencija Evropske unije za temeljne pravice, ter drugih virov, vključno s: –štirimi ciljno usmerjenimi posvetovanji z: (i) državami članicami, (ii) šestimi krovnimi organizacijami evropskih organizacij civilne družbe, dejavnimi na področju temeljnih pravic, (iii) dvema mednarodnima organizacijama in (iv) evropsko mrežo nacionalnih institucij za človekove pravice (ENNHRI) in evropsko mrežo organov za enakost (Equinet), –spletnim posvetovanjem s 150 organizacijami civilne družbe, ki je potekalo prek mreže civilne družbe Agencije Evropske unije za temeljne pravice, tj. platforme za temeljne pravice, –prispevki, prejetimi med pripravo drugih poročil Komisije, kot je letno poročilo o stanju pravne države, –poročili drugih institucij in agencij EU, zlasti poročili Agencije Evropske unije za temeljne pravice, ki se osredotočajo na prostor civilne družbe, in poročili mednarodnih organizacij. Primeri v tem poročilu so izbrani za prikaz razvoja pomembnih dogodkov v zadnjih letih ter predstavitev izzivov in pozitivnih vidikov, ki so jih opredelili deležniki v državah članicah. Primeri in opisi nacionalnih ukrepov in pobud so neizčrpni in vključeni le za ponazoritev. Zbirna poročila o posvetovanjih in posameznih prispevkih predstavljajo dodatne ukrepe in pobude. Teme v vsakem poglavju (namenjene varovanju, podpiranju in opolnomočenju civilne družbe) so bile izbrane kot ključni medsebojno odvisni kazalniki ugodnega okolja za civilno družbo. 2.Ključna vloga organizacij civilne družbe in zagovornikov pravic Organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic izvajajo številne dejavnosti v državah članicah in na ravni EU. Organizacije civilne družbe so raznolika skupina, ki vključuje vse od širokega mandata v zvezi s temeljnimi pravicami do zagotavljanja specializiranega strokovnega znanja ali podpore v zvezi z nekaterimi pravicami. Izvajajo lahko dejavnosti po vsej državi ali pa imajo regionalno ali lokalno območje delovanja. Opravljajo lahko najrazličnejše dejavnosti ali pa se osredotočajo le na določeno delo, kot sta zagovorništvo ali zagotavljanje storitev, prilagojenih potrebam svojih članov ali upravičencev. Tudi nacionalne institucije za človekove pravice, organi za enakost in institucije varuhov človekovih pravic enako pomembno na številne načine prispevajo k dejavnostim, s katerimi se izvajata pravo in politika EU. Ozaveščanje Organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic ozaveščajo, obveščajo, izobražujejo in usposabljajo javnost, posebne skupine in organe držav članic o temeljnih pravicah in njihovem uveljavljanju, demokratičnem odločanju in pravni državi. Organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic spodbujajo kulturo pravic in demokratične odgovornosti v EU. Na primer na Hrvaškem varuh človekovih pravic usposablja javne uslužbence in sodnike o Listini. To vključuje obveznosti iz Listine in njeno morebitno uporabo v kampanjah, dejavnostih zagovorništva in pri podpori žrtvam kršitev človekovih pravic. V Litvi so organizacije civilne družbe nedavno organizirale interaktivni mednarodni dogodek za ozaveščanje mladih o sovražnem govoru in njegovih posledicah za družbo ter jih usposabljale in spodbujale k razvoju znanj in spretnosti za boj proti njemu. Poleg tega organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic zagotavljajo informacije o zadevah, ki morda vplivajo na javnost, in načinih, kako lahko ljudje sodelujejo v postopkih demokratičnega odločanja. Akterji civilne družbe mobilizirajo ljudi, da javno izražajo svoje mnenje na protestih, s peticijami in referendumi ter na okroglih mizah državljank in državljanov. Povečajo lahko ozaveščenost in se skupaj zavzemajo za politike in zakonodajo zunaj meja posameznih držav članic, s čimer prenesejo dragoceno znanje z nacionalne ravni na raven EU ali mednarodnim odločevalcem in obratno.

Spremljanje Organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic spremljajo, kako se spoštujejo temeljne pravice na terenu, in imajo pomembno vlogo varuhov. Pogosto so prvi, ki prejmejo informacije o učinkih zakonodajnih ukrepov in ukrepov politike ter so tako v dobrem položaju za podajanje predlogov o možnem načinu nadaljnjega razvoja obstoječih ukrepov. Informacije o morebitnih kršitvah pravic prejmejo iz prve roke. Na primer na Irskem imajo organizacije civilne družbe uradno priznano vlogo pri nadzoru nad izvajanjem nacionalnih strategij za enakost na področju migracij, enakosti spolov, pravic potnikov in Romov, vključevanja LGBTIQ oseb in pravic invalidov. V Romuniji je med pandemijo varuh človekovih pravic ocenil vpliv nacionalnih ukrepov na temeljne pravice in izdal priporočilo o opazovanju človekovih pravic in odrejenih izrednih ukrepov v obdobju razglašenih izrednih razmer in stanja pripravljenosti. V več državah članicah organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic pomembno prispevajo k postopkom rednega spremljanja držav s strani mednarodnih organov za človekove pravice. Podpora imetnikom pravic Organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic podpirajo imetnike pravic in žrtve kršitev temeljnih pravic s pojasnjevanjem, varovanjem in uveljavljanjem njihovih pravic. To uresničujejo z zbiranjem in zagotavljanjem informacij, preiskovanjem domnevnih kršitev in poročanjem o njih nacionalnim, regionalnim in mednarodnim organom za spremljanje. Žrtvam kršitev lahko pomagajo poiskati sodna ali izvensodna pravna sredstva, zagotavljajo pravno pomoč ali se vključijo v strateške tožbe. Organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic izvajajo podobne dejavnosti na mednarodni ravni in pomagajo posameznim pritožnikom z obveščanjem organov za spremljanje človekovih pravic o razlogih za zaskrbljenost. Belgijski organ za enakost na primer vlaga tožbe v imenu uslužbencev, ki so domnevno diskriminirani na podlagi spola, v Sloveniji pa lahko varuh človekovih pravic vloži ustavne pritožbe zaradi kršitev temeljnih pravic v posameznih primerih. Na Nizozemskem je sodni postopek začela koalicija organizacij civilne družbe in zasebnikov zaradi domnevne kršitve členov 7 in 8 Listine o spoštovanju zasebnega in družinskega življenja ter varstva osebnih podatkov in izpodbijanja zakonitosti pravnega instrumenta za odkrivanje goljufij. Organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic poleg tega imetnike pravic podpirajo z zagotavljanjem storitev posameznikom. Dopolnjujejo lahko storitve, ki jih zagotavljajo nacionalni, regionalni ali lokalni organi ali pa so pooblaščeni za zagotavljanje storitev v imenu države. Na primer na Švedskem neprofitne varne hiše za ženske zagotavljajo nastanitev in rehabilitacijo žrtvam nasilja na podlagi spola in trgovine z ljudmi, medtem ko druge organizacije civilne družbe zagotavljajo podporo prosilcem za azil in posameznikom z zahtevki glede diskriminacije. Na Češkem so organizacije civilne družbe sodelovale pri ustanovitvi dveh namenskih centrov za podporo žrtvam nezakonite sterilizacije. Zavzemanje Organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic prispevajo k demokratičnemu odločanju tudi z zavzemanjem za temeljne pravice v zakonodaji ali pri oblikovanju politik. Posvetovalne dejavnosti lahko potekajo prek strukturiranih dogovorov ali na lastno pobudo organizacij civilne družbe in zagovornikov pravic, ljudem pa zagotavljajo možnost neposrednega sodelovanja pri odločanju o zadevah, ki vplivajo nanje. Nekatere organizacije civilne družbe in nekateri zagovorniki pravic podpirajo tudi demokratično sodelovanje ranljivih skupin. Na primer v Belgiji predstavniki civilne družbe sodelujejo v Bruseljskem svetovalnem svetu za invalide in Bruseljskem svetu za enakost med moškimi in ženskami (oba je ustanovila vlada), ki lahko podajata mnenja o zakonodajnih predlogih. V Franciji so organizacije civilne družbe zastopane v Commission Nationale consultative des Droits de l’Homme (Nacionalna posvetovalna komisija za človekove pravice), ki vladi predloži letna poročila o različnih zadevah, vključno z bojem proti rasizmu, ksenofobiji in antisemitizmu, trgovini z ljudmi in diskriminaciji LGBTIQ oseb. Različne države članice vključujejo organizacije civilne družbe in zagovornike pravic v izvajanje odprtih akcijskih načrtov vlade za spodbujanje preglednosti, zagotavljanje odgovornosti, udeležbe in javne integritete ter sodelovanja v družbi. Podpora v zvezi z načinom uporabe zakonodaje EU V skladu s pravom EU so organizacije civilne družbe pogosto izrecno pooblaščene za opravljanje nalog, ki so ključne za učinkovito izvajanje zakonodaje na terenu. Na primer uredba o sodelovanju na področju varstva potrošnikov podeljuje potrošniškim organizacijam pravico, da obveščajo organe o zlorabah zakonodaje EU o varstvu potrošnikov. Direktiva o enakosti pri zaposlovanju od držav članic zahteva, da zagotovijo, da lahko organizacije civilne družbe pod nekaterimi pogoji sodelujejo v pomembnih sodnih in upravnih postopkih bodisi v imenu pritožnika bodisi v njegovo podporo. Spremenjena uredba o Aarhuški konvenciji spodbuja okoljske organizacije, da od institucij in organov EU zahtevajo pregled svojih odločitev za zagotovitev skladnosti z okoljsko zakonodajo EU . S to spremembo so se precej povečali število in vrste sklepov, ki se lahko izpodbijajo. Podobno predlog direktive o skrbnem pregledu v podjetjih glede trajnostnosti določa pravico organizacij, da vložijo pritožbe neposredno pri podjetju, kadar lahko poslovanje ali vrednostne verige navedenega podjetja ogrozijo človekove pravice ali okolje. Direktiva o pravicah žrtev določa, da morajo biti storitve za podporo žrtvam vzpostavljene kot javna služba ali pa jih morajo vzpostaviti organizacije civilne družbe . Podobno številne države članice pri zagotavljanju storitev za podporo žrtvam terorizma v skladu z direktivo o boju proti terorizmu storitve, ki jih neposredno zagotavlja država, združujejo s storitvami, ki jih zagotavljajo organizacije civilne družbe . Predlog direktive o boju proti nasilju nad ženskami in nasilju v družini prav tako potrjuje, da lahko strokovno podporo žrtvam takega nasilja zagotavljajo organizacije civilne družbe. Poleg tega se v njem predlaga, da so države članice zavezane posvetovanju z organizacijami civilne družbe v zvezi s storitvami podpore, oblikovanjem politik, zagotavljanjem informacij in ozaveščanjem, raziskovalnimi in izobraževalnimi programi, usposabljanjem in spremljanjem. Člen 4(3) Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov, katere podpisnica je EU, določa, da se predstavniške organizacije invalidov z njimi skrbno posvetujejo o politikah, ki jih zadevajo. V zvezi s pravicami potnikov pravo EU določa, da se s temi organizacijami posvetujejo tudi upravljavci letališč, ladij in pristaniških terminalov, kadar sprejemajo standarde o invalidnih potnikih, ter prevozniki v železniškem prometu, upravljavci ladij in avtobusni prevozniki, kadar sprejemajo pravila o nediskriminatornem dostopu do storitev. Splošna uredba o varstvu podatkov (GDPR) in direktiva o varstvu podatkov pri preprečevanju, odkrivanju in preiskovanju kaznivih dejanj določata pravico, da se v primeru nezakonite obdelave osebnih podatkov neprofitno telo, organizacija ali združenje pravic pooblasti za vložitev pritožbe pri pristojnem nadzornem organu in nacionalnem sodišču. Uredba o enotnem trgu digitalnih storitev priznava pomen civilne družbe pri uspešnem obravnavanju nezakonite spletne vsebine ob hkratnem zagotavljanju spoštovanja temeljnih pravic in pri nadzoru zanesljivih ukrepov glede preglednosti, ki jih bo treba sprejeti v zvezi z digitalnimi storitvami po začetku veljavnosti uredbe. Navedena uredba priznava potrebo po upoštevanju poglobljenega znanja civilne družbe o družbenih tveganjih, zelo velike spletne platforme in spletne iskalnike pa spodbuja, naj se posvetujejo s civilno družbo glede izpolnjevanja svojih obveznosti v zvezi z obvladovanjem tveganj. Organi za enakost imajo ključno vlogo pri izvajanju zakonodaje EU o enakem obravnavanju. Da bi jim Komisija pri tej vlogi pomagala, bo sprejela predloge zakonodaje za razširitev mandata ter okrepitev pooblastil, virov in neodvisnosti organov za enakost za spodbujanje enakega obravnavanja. Organizacije civilne družbe poleg nalog, dodeljenih organizacijam civilne družbe in zagovornikom pravic v zakonodaji EU, prispevajo k učinkovitosti politik EU. V skladu s kodeksom ravnanja EU iz leta 2016 za odpravo nezakonitega sovražnega govora na spletu mreža organizacij civilne družbe spremlja izvajanje zavez spletnih platform, s čimer prispeva k zaščiti ogroženih skupin pred sovražnim govorom po vsej EU. Podobno internetni forum EU združuje predstavnike vlad, organov kazenskega pregona, tehnološke industrije in civilne družbe, da bi se zajezilo razširjanje nasilne ekstremistične in teroristične vsebine ter vsebine spolne zlorabe otrok. Od leta 2022 forum obravnava tudi spletno razsežnost trgovine z ljudmi. Komisija usklajuje tudi mrežo za ozaveščanje o radikalizaciji, tj. evropsko mrežo delavcev na terenu, ki se vsak dan srečujejo s tistimi, ki so dovzetni za radikalizacijo, in tistimi, ki so bili že radikalizirani. Akcijski načrt EU za boj proti rasizmu za obdobje 2020–2025 spodbuja države članice, naj vključijo organizacije civilne družbe v oblikovanje, izvajanje in oceno nacionalnih akcijskih načrtov za boj proti rasizmu. 3.Zaščita organizacij civilne družbe in zagovornikov pravic Organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic spodbujajo in varujejo pravice na podlagi Listine na terenu in jim je treba zagotoviti možnost dela v podpornem okolju, v katerem se najprej spoštujejo njihove lastne temeljne pravice. Omogočiti jim je treba, da svoje dejavnosti uresničujejo brez neupravičenega državnega vmešavanja, države pa morajo dejavno sprejeti ukrepe za varovanje in spodbujanje prostora civilne družbe in tistih, ki so dejavni v njem. Čeprav večina držav članic to že zagotavlja, pa organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic še vedno poročajo o vrsti izzivov, ovir in omejitev v nekaterih državah članicah, ki so omejile njihovo možnost izvajanja dejavnosti. Na obseg njihovih dejavnosti pogosto vplivajo proračunske omejitve, omejitve človeških virov ali pravne omejitve.

Povratne informacije s posvetovanja V okviru posvetovanja, izvedenega za pripravo tega poročila, je 61 % organizacij civilne družbe, ki so se nanj odzvale, poročalo, da so se srečale z ovirami, ki omejujejo njihov „varen prostor“. Natančneje, 44 % jih je doživelo verbalne napade in nadlegovanje, ustrahovanje, negativen diskurz ali kampanje blatenja in dezinformacijske kampanje. Druge ovire, s katerimi so se soočale, so vključevale digitalne napade (19 %), inkriminacijo humanitarnega dela ali dela na področju temeljnih pravic (18 %), upravno nadlegovanje (15 %), fizične napade na ljudi ali lastnino (15 %), kršitve varstva podatkov (14 %), nadzor (12 %), ovire v zvezi z etično uporabo tehnologije ali umetne inteligence (9 %) in strateške tožbe za onemogočanje udeležbe javnosti (7 %). Tisti, ki so se s tem največkrat srečali, so dejavni na področju pravic žensk ter spolnih in reproduktivnih pravic, pravic LGBTIQ oseb, pravic migrantov in prosilcev za azil ter varstva okolja. Tudi zagovorniki pravic, kot so nacionalne institucije za človekove pravice, se srečujejo s podobnimi izzivi. Kot poroča FRA, „znatno število zaposlenih in prostovoljcev doživlja grožnje ali nadlegovanje (verbalno ali pisno, vključno s spletnimi objavami) v zvezi z delom za svojo nacionalno institucijo za človekove pravice“. V nekaterih državah članicah so se nacionalne institucije za človekove pravice spoprijemale z ovirami za svojo neodvisnost, zagotovitev ustreznih virov ter izpolnjevanje svojih obsežnih nalog. To velja tudi za varuhe človekovih pravic. Tudi organi za enakost so poročali o vse zahtevnejšem okolju zaradi manjšega družbenega soglasja glede vprašanj o enakosti in ker se nezakonite diskriminatorne izjave štejejo za sprejemljive. Zunanji pritisk in neustrezna kadrovska struktura sta v nekaterih sporočenih primerih organov za enakost povzročila pomanjkanje neodvisnosti in učinkovitosti. 3.1.Primeri, kako države članice varujejo prostor civilne družbe Ugodno okolje je ključno, da lahko organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic opravljajo svoje delo in varujejo svojo pravico do združevanja. V številnih državah članicah se njihovo delo podpira in spodbuja in so pravno zaščiteni. V zadnjih letih je bilo po vsej EU več pozitivnih razvojev dogodkov za spodbujanje tega ugodnega okolja za organizacije civilne družbe in zagovornike pravic, nekatere države članice pa uvajajo zakonodajne in institucionalne spremembe. Na primer na Hrvaškem in v Nemčiji se pripravljajo nacionalni akcijski načrti za izboljšanje položaja organizacij civilne družbe. V Sloveniji je cilj zakona o nevladnih organizacijah zagotoviti ugodno okolje za organizacije civilne družbe. V drugih državah članicah, kot sta Bolgarija in Litva, je naloga posebnih vladnih organov razviti politike v podporo civilni družbi. Na Finskem je vladni svetovalni odbor za politiko civilne družbe razvil strategijo za civilno družbo. V nekaterih državah članicah pa so organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic izrazili pomisleke zaradi vpliva zakonodaje, zlasti o javnem redu ali varnosti, na njihovo svobodo združevanja, ki so jih v nekaterih primerih obravnavala sodišča. Druge ovire, o katerih so poročali deležniki, se nanašajo na zakonodajo o preglednosti , boju proti terorizmu in preprečevanju pranja denarja . Druge ovire, o katerih je poročala civilna družba, so vključevale odvračilne ukrepe, kot so revizije in preiskave financiranja, ter ovire pri dostopu do financiranja. V večini držav članic niso vzpostavljeni posebni postopki poročanja in spremljanja groženj in napadov. Posledično imajo organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic ključno vlogo pri spremljanju prostora civilne družbe in poročanju o njem. Na primer slovaško nacionalno središče za človekove pravice je dokumentiralo grožnje, ustrahovanje, nadlegovanje in omejevanje pravic, ki jih je doživljala civilna družba, dejavna na področju varstva okolja, pravic LGBTIQ oseb in pravic žensk, vključno s spolnim in reproduktivnim zdravjem ter spolnimi in reproduktivnimi pravicami. Na Finskem je organizacija civilne družbe razvila orodje Together Against Hate (skupaj proti sovraštvu) za zbiranje podatkov o grožnjah organizacijam civilne družbe in zagovornikom pravic ali napadih nanje. Poleg tega spletna raziskovalna platforma CIVICUS monitor spremlja svobodo civilne družbe v 197 državah in ozemljih, platforma Civic Space Watch pa od skupin v Evropi zbira ugotovitve glede pogojev za civilno družbo ter opredeljuje nacionalne in vseevropske trende. Za obravnavanje fizičnih in spletnih napadov na organizacije civilne družbe in zagovornike pravic v Franciji ministrstvo za notranje zadeve spremlja poročila o nezakonitih dejanjih zoper te skupine in lahko prek varnostne službe vzpostavi ukrepe. V Luksemburgu in na Nizozemskem so se izvajali projekti, ki tujim zagovornikom pravic, ki so v svoji državi ogroženi ali pod pritiskom, omogočajo, da ostanejo na varnem do tri mesece. Švedska je sprejela nacionalni akcijski načrt za obravnavanje groženj in sovraštva, med drugim zoper organizacije civilne družbe in zagovornike pravic. Nacionalne institucije za človekove pravice in organi za enakost si prav tako prizadevajo za spodbujanje varnega in ugodnega okolja za organizacije civilne družbe na nacionalni ravni. Nacionalne institucije za človekove pravice tesno sodelujejo z organizacijami civilne družbe, na primer tako, da jih usposabljajo in jim pomagajo pri krepitvi zmogljivosti. V Grčiji se je nacionalna komisija za človekove pravice zavzemala za sprejetje zakonodajnega predloga o zaščiti zagovornikov pravic pred napadi, povračilnimi ukrepi in omejitvami njihovih pravic. 3.2.Pobude EU za varovanje prostora civilne družbe EU je sprejela številne ukrepe za zaščito organizacij civilne družbe in zagovornikov pravic. Orodja, razvita za spodbujanje in varstvo demokracije, pravne države in temeljnih pravic, so namenjena vzpostavitvi, vzdrževanju in varovanju ugodnega okolja za organizacije civilne družbe in zagovornike pravic. Zlasti letno poročilo Komisije o stanju pravne države v okviru četrtega stebra, ki zajema institucionalni sistem zavor in ravnovesij, vključuje oceno razmer v prostoru civilne družbe v vseh državah članicah, priznava, da ima „[v] sistemu zavor in ravnovesij [...] pomembno vlogo [tudi] civilna družba“, ter proučuje razvoj okvira, ki omogoča civilno družbo. V letu 2022 so bila v okviru poročila o stanju pravne države izdana priporočila državam članicam, vključno glede razmer v zvezi s prostorom civilne družbe v nekaterih primerih. Pobuda Komisije iz leta 2022 za boj proti strateškim tožbam za onemogočanje udeležbe javnosti uvaja konkretne ukrepe za zaščito vseh akterjev, ki so dejavni pri udeležbi javnosti, pred očitno neutemeljenimi ali zlorabljenimi sodnimi postopki in bo tako prispevala tudi k varnemu in ugodnemu okolju za organizacije civilne družbe in zagovornike pravic. Predlog nove direktive o okoljski kriminaliteti potrjuje, da bi morali ljudje, vključno s člani organizacij civilne družbe, ki prijavijo kazniva dejanja zoper okolje, izkoristiti potrebno podporo in pomoč v vsakem kazenskem postopku. V predlogu direktive o boju proti strateškim tožbam za onemogočanje udeležbe javnosti ter priporočilu so v skladu z Aarhuško konvencijo zajeti tudi okoljevarstveniki. Predlagani evropski akt o svobodi medijev bo izboljšal delovanje notranjega trga za medije s povečanjem preglednosti in obravnavanjem izkrivljanj trga ter s tem okrepil svobodo in pluralnost medijev v vseh državah članicah ter zagotovil, da bodo lahko novinarji in uredniki delali brez vmešavanja. Podobno je priporočilo Komisije o zagotavljanju zaščite, varnosti in opolnomočenja novinarjev in drugih medijskih delavcev namenjeno zagotovitvi varnejših delovnih pogojev za medijske delavce na spletu ali drugje. Komisija na pobudo Evropskega parlamenta pripravlja tudi zakonodajno pobudo o čezmejnem priznavanju združenj v EU. Ta pobuda bo osredotočena na čezmejne dejavnosti združenj, kar jim bo omogočalo, da v celoti izkoristijo enotni trg in svoje temeljne pravice na podlagi Listine. Komisija poleg pravnih ukrepov s sprejemanjem izvršilnih ukrepov varuje organizacije civilne družbe in zagovornike pravic pred ukrepi, ki jih zadevajo in so v nasprotju s pravom EU, vključno z Listino. Uvedla je dva postopka za ugotavljanje kršitev zoper Madžarsko zaradi zakona o tujem financiranju civilne družbe in zakona, ki inkriminira pomoč, zagotovljeno prosilcem za azil. Sodbi Sodišča Evropske unije (SEU) v teh dveh zadevah sta postali precedens za podobno zakonodajo in poudarili ključno vlogo Sodišča pri varovanju prostora civilne družbe in temeljnih pravic v EU. Zaveza EU, da prispeva k varovanju in omogočanju prostora civilne družbe, se kaže tudi v njenem zunanjem delovanju, tudi v akcijskem načrtu EU za človekove pravice in demokracijo (za obdobje 2020–2024). Navedena je tudi v smernicah EU o zagovornikih človekovih pravic. Komisija od leta 2015 podpira mehanizme za zaščito zagovornikov človekovih pravic, ki so najbolj ogroženi. Sklad EU za nujne primere za ogrožene zagovornike človekovih pravic zagotavlja podporo zagovornikom človekovih pravic z manjšimi nepovratnimi sredstvi. ProtectDefenders.eu je koalicija organizacij civilne družbe, ki delujejo na mednarodni ravni ter sprejemajo in obravnavajo prošnje zagovornikov človekovih pravic za podporo in se nanje odzivajo. Zagotavlja stalno prilagodljivo službo za oblikovanje podpore, ki obsega krepitev zmogljivosti ter pravno in varnostno svetovanje, pa tudi storitve premestitve in varnih hiš. Krizni mehanizem za človekove pravice organizacijam civilne družbe zagotavlja nepovratna sredstva, da bi se zagotovilo preživetje gibanj za človekove pravice v najbolj represivnih okoljih. Komisija je financirala tudi razvoj orodja CSO Meter. S tem orodjem se ocenjuje odprtost okolja civilne družbe v državah vzhodnega partnerstva v okviru evropskega instrumenta sosedstva. EU je za varovanje prostora civilne družbe razvila tesno sodelovanje in tesen dialog z mednarodnimi organizacijami. Zlasti v celoti izkorišča standarde in znanje, ki so jih razvili Svet Evrope in njegovi organi za spremljanje. Odbor ministrov Sveta Evrope je sprejel tri nezavezujoče instrumente o prostoru civilne družbe. Medvladni usmerjevalni odbor za človekove pravice proučuje učinek nacionalne zakonodaje, politik in praks na dejavnosti organizacij civilne družbe in zagovornike pravic ter opredeljuje dobre prakse za spodbujanje in varovanje prostora civilne družbe. Strokovni svet za pravo nevladnih organizacij spremlja izvajanje priporočila o pravnem položaju nevladnih organizacij in svetuje, kako uskladiti nacionalno zakonodajo in prakso z evropskimi standardi. Poleg tega platforma za varnost novinarjev spremlja napade na novinarje in navaja, ali so jih sprožili državni ali nedržavni akterji ter resnost napadov.

Tudi Združeni narodi so ključni partner, zlasti njihovi mehanizmi spremljanja napadov, nadlegovanja, inkriminacije in kampanj blatenja, ki jim je bila v zadnjih letih izpostavljena civilna družba po vsem svetu, tudi v EU. Ključno je tudi sodelovanje z Uradom Organizacije za varnost in sodelovanje v Evropi (OVSE) za demokratične institucije in človekove pravice (ODIHR). ODIHR pomaga nacionalnim organom pri izpolnjevanju njihovih zavez za zaščito zagovornikov človekovih pravic, tako da spremlja njihovo sposobnost delovanja in krepi njihove zmogljivosti z izobraževanjem in usposabljanjem na področju človekovih pravic. 4.Podpora organizacijam civilne družbe in zagovornikom pravic Dostop do finančnih sredstev in svoboda njihove uporabe sta sestavni del svobode združevanja . Organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic potrebujejo zadostna finančna sredstva za učinkovito opravljanje svojega poslanstva. Več držav članic poroča, da so povečale finančno podporo organizacijam civilne družbe na splošno in zaradi izravnave posledic pandemije COVID-19 . Ta sredstva so v zadnjih letih znatno dopolnili mednarodni donatorji in EU. Vendar imajo organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic po vsej EU težave pri financiranju svojih specifičnih dejavnosti, zlasti zagovorništva in nadzora, kar sta še zaostrili pandemija in sedanja kriza življenjskih stroškov . Povratne informacije s posvetovanja V posvetovanju, opravljenem za pripravo tega poročila, so organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic pomanjkanje finančnih sredstev opredelili kot enega glavnih izzivov pri svojem delu in poročali, da je v številnih državah članicah malo možnosti financiranja, zlasti za delo na področju pravne države, demokracije in temeljnih pravic . Spletno posvetovanje je pokazalo, da je skoraj polovica sodelujočih organizacij (49 %) poročala o ovirah v okviru financiranja. Natančneje, 40 % jih je poročalo o ovirah pri financiranju. Majhen odstotek organizacij (manj kot 15 %) je navedel ovire v zvezi z dobrodelnimi statusi, tujim financiranjem, davčnimi ureditvami, korupcijo na področju računovodstva in revizije ter omejitvami pri spletnem zbiranju sredstev. 4.1.Primeri, kako države članice podpirajo akterje civilne družbe Ključni vir financiranja in sredstev za organizacije civilne družbe in zagovornike pravic so države članice. Vse države članice razdelijo javna sredstva za organizacije civilne družbe na nacionalni, regionalni in lokalni ravni, na voljo pa so številni različni programi financiranja. Iz skladov za organizacije civilne družbe v Estoniji , Latviji in Litvi ter na Malti se zagotavlja institucionalna podpora za krepitev zmogljivosti organizacij civilne družbe. Na Finskem organizacije civilne družbe prejemajo državna sredstva iz različnih virov, vključno s prihodki od podjetja v državni lasti, ki posluje na reguliranem trgu iger na srečo . V nekaterih državah članicah, kot so Danska, Nizozemska in Švedska, je za zagovorništvo temeljnih pravic na voljo javno financiranje . Več držav članic zagotavlja tudi financiranje za kritje upravnih odhodkov in odhodkov za infrastrukturo organizacij civilne družbe v določenem obsegu. Nekatere države članice omogočajo tudi ugodno davčno obravnavo donacij organizacijam civilne družbe , kar spodbuja zasebne donacije. Večina držav članic organizacijam civilne družbe dovoljuje, da prejemajo neobdavčene subvencije, nepovratna sredstva in donacije. V Italiji se na primer donacije organizacijam civilne družbe odbijejo od davkov, na Češkem pa so organizacije civilne družbe oproščene davka na dohodek, dajatve za uporabo vozil v cestnem prometu in davka na nepremičnine, kadar gre za organizacijske stroške. Tudi kadar je financiranje na voljo, organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic poročajo o ovirah pri dostopu do takega financiranja, vključno z zapletenimi, obremenjujočimi in ne vedno preglednimi postopki vložitve vloge ali postopki poročanja in merili za upravičenost ter velikim povpraševanjem po razpoložljivih sredstvih . Dodatni izziv, o katerem poročajo organizacije civilne družbe, je kratkoročno financiranje projektov, ki postopoma nadomešča dolgoročnejše financiranje ali financiranje upravnih odhodkov . Več držav članic si prizadeva odpraviti take izzive v zvezi z razpoložljivostjo sredstev, dostopom do njih in njihovo vzdržnostjo. Pravično porazdelitev poskušajo zagotoviti s preglednimi merili in objavo razpisov za zbiranje predlogov, tako da so sredstva široko dostopna. V Španiji je na primer pravična porazdelitev sredstev zagotovljena z zakonodajo , ki zahteva javno objavo meril za ocenjevanje. Večina držav članic načrtuje tudi poenostavitev in pospešitev dostopa do sredstev, tudi z digitalizacijo. Na primer na Slovaškem in Hrvaškem se vzpostavljajo novi spletni sistemi za poenostavitev upravnih postopkov javnega financiranja. Medtem se v Sloveniji za poenostavitev sistema financiranja uporabljajo pavšalne stopnje in pavšalni zneski. V nekaterih državah članicah dodatne ovire povzroča politizirana porazdelitev javnih sredstev, ki izključuje organizacije civilne družbe, kritične do vlade, v korist t. i. VONVO (vladno organiziranih NVO) . Take ovire so lahko prakse, s katerimi se organizacijam civilne družbe blokira dostop do javnih sredstev, tako da se njihove dejavnosti zagovorništva štejejo za politične dejavnosti , kar vpliva na njihov status oprostitve plačila davkov , ter pravila o tujih donacijah . Organizacije civilne družbe, ki so dejavne na nekaterih občutljivih področjih, kot so pravice LGBTIQ oseb in enakost spolov, vključno z dejavnostmi zagovorništva in strateškimi tožbami, se srečujejo z nadaljnjim izključevanjem iz javnega financiranja. 4.2.Podpora EU akterjem civilne družbe 4.2.1.Program za državljane, enakost, pravice in vrednote (CERV) Organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic so bili vedno med upravičenci programov financiranja Komisije, ki tako dopolnjujejo prizadevanja držav članic. S proračunom v višini 1,55 milijarde EUR za obdobje 2021–2027 je program CERV do zdaj največji sklad za temeljne pravice v EU. Njegov cilj je varovati in spodbujati pravice in vrednote, zapisane v pogodbah EU, Listini in mednarodnih konvencijah, s spodbujanjem organizacij civilne družbe in drugih deležnikov na lokalni, regionalni, nacionalni in nadnacionalni ravni. Povratne informacije s posvetovanja Program CERV so kot pozitivno spremembo pozdravile organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic. Posvetovanja kažejo, da je večina organizacij civilne družbe vedela za program, čeprav v različnem obsegu . 28 % udeležencev posvetovanj za pripravo tega poročila je zaprosilo za financiranje iz programa CERV, 39 % pa jih to namerava storiti. Program CERV sestavljajo različni sklopi financiranja. Nov sklop vrednot Unije podpira organizacije civilne družbe in druge deležnike, ki spodbujajo kulturo vrednot v EU na podlagi temeljnih pravic, demokracije in pravne države. Financiranje je na voljo za krepitev zmogljivosti in ozaveščanje o Listini ter za dejavnosti, ki krepijo znanje delavcev, pravnih strokovnjakov, organizacij civilne družbe in neodvisnih organov za človekove pravice, da bi se lahko učinkovito vključevali v sodne postopke na nacionalni in evropski ravni, pa tudi da bi se izboljšala dostop do pravnega varstva in uveljavljanje pravic z usposabljanjem, izmenjavo znanja in dobrih praks. Financiranje krepitve zmogljivosti in sodnih postopkov se bo znatno povečalo v okviru delovnega programa za obdobje 2023–2024.

Komisija je kot novo možnost v okviru sklopa vrednot Unije z odprtim razpisom za zbiranje predlogov izbrala posrednike organizacij civilne družbe. Ti organi bodo zagotovili finančno podporo organizacijam civilne družbe prek sistema predodeljevanja nepovratnih sredstev (prenos nepovratnih sredstev EU na organizacije) za krepitev zmogljivosti številnih lokalnih organizacij civilne družbe, ki spodbujajo in varujejo vrednote EU. Poleg tega Komisija podpira partnerje pri okvirnih sporazumih o partnerstvu, kot so evropske mreže, organizacije civilne družbe, dejavne na ravni EU, in evropski možganski trusti, ki delujejo na področju vrednot EU . Komisija podpira zlasti ENNHRI in več mrež organizacij civilne družbe, kot so zveza Civil Liberties Union, Evropski center za neprofitno pravo (ECNL) in Evropski forum civilne družbe, ki si vsi prizadevajo za vzpostavitev, ohranitev in omogočanje prostora civilne družbe. Organizacije civilne družbe imajo tudi dostop do znatnega financiranja v okviru drugih sklopov programa CERV – enakost, pravice in enakost spolov, boj proti nasilju na podlagi spola in nasilju nad otroki (Daphne) ter udeležba in sodelovanje državljanov, pri katerih organizacije civilne družbe predstavljajo skoraj polovico upravičencev. Leta 2021 je bilo v okviru programa CERV zagotovljenih približno 91,8 milijona EUR v obliki financiranja. To se je leta 2022 povečalo na približno 200 milijonov EUR . Za obdobje financiranja 2021–2027 je bil za vse faze projektnega cikla oblikovan sistem za obvladovanje tveganja. Spoštovanje vrednot EU se uporablja za vse razpise za zbiranje predlogov in v celotnem projektnem ciklu. V fazah vlaganja vlog, ocenjevanja in izvajanja se redno pregleduje skladnost vseh vložnikov in upravičencev z vrednotami EU. Financiranje EU za podporo organizacijam civilne družbe med rusko vojno agresijo proti Ukrajini Upravičenci do sredstev programa CERV so v dobrem položaju, da se odzovejo na nujne potrebe tistih, ki jih je prizadela ruska vojna agresija proti Ukrajini, zlasti z zbiranjem in spremljanjem podatkov, ozaveščanjem, zagovorništvom ter nasveti in pomočjo žrtvam. Ko se je začela ruska vojna agresija, je več razpisov za zbiranje predlogov za leto 2022 že potekalo, vložniki pa so dobili možnost, da prilagodijo svoje predloge potrebam, ki izhajajo iz vojne. Pri nekaterih razpisih so bili podaljšani tudi roki za predložitev predlogov. Nekateri partnerji pri okvirnih sporazumih o partnerstvu so razvili dejavnosti za odzivanje na nastajajoče potrebe, kot so kampanje v družbenih medijih, s katerimi zagotavljajo psihološko podporo ali usposabljajo mentorje prostovoljce. Od leta 2023 bodo partnerji pri okvirnih sporazumih o partnerstvu začeli predodeljevati sredstva svojim organizacijam članicam na lokalni ravni, ki so lahko bolj ciljno usmerjene v posebne ukrepe za odzivanje na te izredne razmere. 4.2.2.Podpora v okviru drugih programov EU Poleg programa CERV je EU pomembna podpornica civilne družbe prek številnih drugih programov EU. S programom za pravosodje se javnosti zagotavlja učinkovit dostop do pravnega varstva s podpiranjem usposabljanj v pravosodju, organizacijam civilne družbe pa dodeljujejo nepovratna sredstva za izvajanje projektov v sodelovanju s pravosodnimi organi , kot so čezmejni projekti usposabljanja o pravu EU za delavce v pravni stroki. Programa za financiranje raziskav in inovacij, Obzorje 2020 in njegov naslednik Obzorje Evropa, prav tako podpirata organizacije civilne družbe in zagovornike pravic na več tematskih področjih . Program Erasmus+ financira projekte, ki spodbujajo temeljne pravice in vrednote EU. Erasmus+ evropskim organizacijam civilne družbe, dejavnim na področju izobraževanja in usposabljanja mladih, zagotavlja strukturno finančno podporo (nepovratna sredstva za poslovanje), od leta 2021 pa predlaga tudi letna nepovratna sredstva za ukrepe. Nazadnje, program za opolnomočenje civilne družbe financira usposabljanje za civilno družbo za vzpostavitev diskurzov, ki odpravljajo nasilni ekstremizem . Na področju svojega zunanjega delovanja je EU s tematskimi in geografskimi programi vzpostavila dolgoletne prakse financiranja civilne družbe, sodelovanja z njo in opredeljevanja izzivov, s katerimi se ta srečuje. Geografski instrumenti, kot sta instrument za predpristopno pomoč in Instrument za sosedstvo ter razvojno in mednarodno sodelovanje (NDICI – Globalna Evropa), zagotavljajo organizacijam civilne družbe ciljno usmerjeno podporo z regionalnimi in nacionalnimi sredstvi (programi „Sklada za civilno družbo v sosedstvu“) za krepitev zmogljivosti organizacij civilne družbe, krepitev dialoga med državo in organizacijami civilne družbe ter spodbujanje odprtega prostora civilne družbe. Organizacije civilne družbe so tudi glavne prejemnice podpore iz tematskega programa za organizacije civilne družbe in tematskega programa za človekove pravice in demokracijo v okviru NDICI – Globalna Evropa. 5.Opolnomočenje organizacij civilne družbe in zagovornikov pravic Civilna družba je dejaven in neodvisen partner v sistemu temeljnih pravic EU. EU in države članice morajo priznati vlogo organizacij civilne družbe in zagovornikov pravic, jim omogočiti delovanje in zagotoviti, da so vzpostavljeni pogoji, da jih je mogoče smiselno vključiti v odločanje in izvajanje nacionalnih politik in politik EU, ki koristijo našim demokracijam. Tako opolnomočenje je ključno za živahen prostor civilne družbe in omogočanje organizacijam civilne družbe in zagovornikom pravic, da pomagajo oblikovati nacionalne politike in politike EU. Vendar številni deležniki navajajo, da imajo organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic v nekaterih državah članicah težave pri dostopu do posvetovanj in dialogov z deležniki. Informacije o odprtih posvetovanjih ali jasne smernice o dostopu do njih niso vedno na voljo. Povratne informacije s posvetovanja Na posvetovanju, izvedenem za pripravo tega poročila, je več kot polovica organizacij (53 %) poročala o ovirah pri „udeležbi in sodelovanju z organi“. Največji izzivi na tem področju so bile ovire, ki so omejevale dostop organizacij do posvetovanj in sodelovanja pri odločanju (45 %) ter dostop do informacij in dokumentov (42 %). Poleg tega je znatno število organizacij (30 %) navedlo, da so se na splošno spopadale z ovirami pri civilnem dialogu. V skladu z ugotovitvami FRA manjšine in ranljive skupine v posvetovanjih prav tako niso dovolj zastopane. 5.1.Primeri, kako države članice opolnomočajo akterje civilne družbe Vključevanje organizacij civilne družbe in zagovornikov pravic je bistveno za pripravo, izvajanje in spremljanje zakonodaje in politik. Več držav članic je ustvarilo posvetovalne mehanizme za zagotovitev, da se lahko organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic vključijo in dobijo priložnost za oceno, kako bodo predlagani ukrepi morda vplivali nanje, njihove člane ali temeljne pravice na splošno. Številne države članice zbirajo prispevke organizacij civilne družbe in zagovornikov pravic na odprtih javnih posvetovanjih. Na primer v Španiji poteka pred pripravo zakonodajnega osnutka odprto javno posvetovanje, na katerem si lahko organizacije civilne družbe izmenjajo svoje znanje in mnenja. Podobno številne države članice spodbujajo udeležbo deležnikov na spletnih posvetovalnih platformah, ki zagotavljajo informacije o stalnih posvetovanjih. V Avstriji je bila priprava nacionalnega strateškega načrta o skupni kmetijski politiki podprta s postopkom, v katerem je lahko vsak prejel informacije in prispeval. V več državah članicah splošna pravila o izvajanju ocen učinka zakonodaje omogočajo oceno učinka zakonodajnega predloga na civilno družbo. V nekaterih državah članicah je to obveznost zakonodajalca. Na primer v Nemčiji morajo biti ocenjeni vsi regulativni učinki zakonodajnih osnutkov, ki jih pripravi zvezna vlada, vključno z njihovim učinkom na prostor civilne družbe. V Latviji se učinki predlogov na človekove pravice, demokratične vrednote in razvoj civilne družbe ocenjujejo kot horizontalni učinki. Strukture stalnega dialoga so bistvene za podporo razvoju civilne družbe. Več držav članic vključuje organizacije civilne družbe in zagovornike pravic z namenskimi platformami in mrežami, ki jim zagotavljajo uradni mehanizem za pomoč pri izvajanju in spremljanju zakonodaje ter politik. Na primer na Češkem Svet za NVO razpravlja o ključnih vprašanjih o delu organizacij civilne družbe in je sodeloval pri vzpostavitvi strategije za sodelovanje med javno upravo in NVO. Razvija se tudi metodologija za nadaljnje spodbujanje njihovega sodelovanja. Na Finskem je bil ustanovljen svetovalni odbor za politiko civilne družbe za spodbujanje sodelovanja med vlado in civilno družbo. Na Irskem se lahko lokalni organi povežejo s skupinami skupnosti, vključno z organizacijami civilne družbe, prek mreže za sodelovanje javnosti. Glavni namen mreže je, da lahko člani izrazijo svoja stališča v uradnih strukturah odločanja na lokalni ravni. Več držav članic vključuje organizacije civilne družbe in zagovornike pravic prek platform in mrež, namenjenih zaščiti temeljnih pravic nekaterih skupin. Na primer v Grčiji organizacije civilne družbe sodelujejo v nacionalnem svetu za boj proti rasizmu in nestrpnosti in z uradom nacionalnega poročevalca za vprašanja v zvezi s trgovino z ljudmi. V Španiji organizacije civilne družbe sodelujejo v svetu za udeležbo žensk, ki opravlja delo za spodbujanje enakosti in nediskriminacije. Organizacije civilne družbe sodelujejo tudi v nacionalnem svetu za invalide in svetu za spodbujanje enakega obravnavanja in nediskriminacije oseb na podlagi rase ali narodnosti. Na Portugalskem ekonomsko-socialni svet zagotavlja forum za dialog med socialnimi partnerji in organizacijami civilne družbe o socialno-ekonomskih vprašanjih.

Nacionalne institucije za človekove pravice in organi za enakost so redno v stiku z organizacijami civilne družbe in delujejo kot vez med njimi in različnimi ravnmi vlade. Organizacije civilne družbe vključujejo v posvetovanja, svetovalne odbore, skupne projekte in dialoge. Večina organov za enakost je organizacije civilne družbe vključila v svoje organe upravljanja. Čeprav številne nacionalne institucije za človekove pravice poročajo o dobrem sodelovanju z organi, pa izzivi ostajajo na področju pravočasnih in preglednih posvetovanj, zagotavljanja informacij in njihovega sistematičnega vključevanja ne glede na lastno pobudo. Štiri države članice še niso vzpostavile akreditirane nacionalne institucije za človekove pravice v skladu s Pariškimi načeli ZN. 5.2.Ukrepi EU za opolnomočenje akterjev civilne družbe Ustanovne pogodbe EU priznavajo pomen sodelovanja civilne družbe in dialoga z njo. Člen 11 PEU od institucij EU zahteva, da dajejo državljanom in predstavniškim združenjem možnost izražanja in javne izmenjave mnenj glede vseh področij delovanja EU. Člen institucije v nadaljevanju zavezuje k vzdrževanju odprtega, preglednega in rednega dialoga s predstavniškimi združenji in civilno družbo ter izvajanju obsežnih posvetovanj o novih pobudah. Člen 15(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije institucije, organe, urade in agencije EU zavezuje, da zaradi spodbujanja dobrega upravljanja in zagotovitve sodelovanja civilne družbe pri svojem delu kar najbolj upoštevajo načelo javnosti delovanja. Listina priznava pravico do svobode izražanja in obveščanja (člen 11) ter do svobode zbiranja in združevanja (člen 12). V skladu s sodno prakso Evropskega sodišča za človekove pravice je SEU potrdilo, da je pravica do svobode združevanja eden od bistvenih temeljev demokratične in pluralistične družbe, saj državljanom omogoča, da delujejo skupaj na področjih skupnega interesa in tako prispevajo k dobremu delovanju javnega življenja . To priznanje ključne vloge prostora civilne družbe se kaže v delovanju EU in njenih politikah. Vključevanje v oblikovanje politik Od leta 2015 agenda za boljše pravno urejanje zahteva, da se učinki na temeljne pravice upoštevajo pri pripravi zakonodajnih pobud, skupaj s splošnimi ekonomskimi, socialnimi in okoljskimi učinki. To od institucij EU zahteva, da ocenijo, kako se v konkretnih zadevah temeljne pravice čim bolj spodbujajo in varujejo, organizacijam civilne družbe in zagovornikom pravic pa omogoča, da preverijo, kako se pri oblikovanju zakonodaje EU upoštevajo morebitni učinki temeljnih pravic na civilno družbo. Tudi mehanizmi posvetovanja in dialoga organizacijam civilne družbe in zagovornikom pravic omogočajo, da v celotnem ciklu politike od začetne priprave pobude do pogajanj med sozakonodajalcema, tj. Evropskim parlamentom in Svetom, predstavijo svoja mnenja o zakonodaji in politiki EU. Mehanizmi uradnega posvetovanja in pritožbeni mehanizmi Zbirka orodij za boljše pravno urejanje potrjuje pomen vključevanja deležnikov, tudi civilne družbe, v oblikovanje politik EU. Posvetovanje z deležniki je pomemben del oblikovanja politik na podlagi dokazov in dragocen prispevek k legitimnosti postopka oblikovanja politik. Portal „Povejte svoje mnenje“ je vstopna točka za vse prispevke k zakonodajnim predlogom, ocene, preverjanja primernosti in sporočila. Vsem deležnikom omogoča, da prispevajo k pobudam pred sprejetjem in po njem. To lahko storijo z zagotovitvijo splošnih povratnih informacij ali izmenjavo mnenj in znanja na odprtem javnem posvetovanju. Zbiranje povratnih informacij daje deležnikom možnost izmenjave svojih mnenj o določenem dokumentu (običajno „poziv k predložitvi dokazov“). Javno posvetovanje sestavljajo vprašanja za javnost, po potrebi pa tudi posebna vprašanja za strokovnjake iz organizacij civilne družbe, podjetja, javne organe, akademske kroge itd. Udeleženci lahko svoj prispevek dopolnijo s pisnimi prispevki, kot so dokumenti o stališču. Prispevki so lahko v katerem koli od 24 uradnih jezikov EU. Predstavniki organizacij civilne družbe in zagovorniki pravic lahko pri Komisiji vložijo tudi uradne pritožbe, če sumijo, da so organi držav članic kršili pravo EU. Komisija po presoji pritožbe odloči, ali bo začela postopek za ugotavljanje kršitev. Poleg tega je evropski varuh človekovih pravic pooblaščen za preiskavo pritožb posameznikov in organizacij zaradi nepravilnosti v institucijah, organih in agencijah EU, tudi kadar gre za kršitev temeljnih pravic. Akterji civilne družbe so glavni partnerji pri pripravi pobud EU. Nedavni primer je vloga, ki so jo organizacije civilne družbe imele pri oblikovanju pristopa EU k zaupanja vredni umetni inteligenci (UI), osredotočeni na človeka. Več kot 160 organizacij civilne družbe je prispevalo k javnemu posvetovanju o beli knjigi o umetni inteligenci. Dragoceno so prispevale k predlogu uredbe o UI , ki je namenjena vzpostavitvi enotnega trga za zaupanja vredno UI, ki je varna in spoštuje temeljne pravice. Drugi nedavni primeri vključujejo predlog direktive o skrbnem pregledu v podjetjih glede trajnostnosti, sveženj za boj proti strateškim tožbam za onemogočanje udeležbe javnosti, predlog za vzpostavitev evropskega zdravstvenega podatkovnega prostora, priporočilo Komisije o zagotavljanju zaščite, varnosti in opolnomočenja novinarjev in drugih medijskih delavcev in zakonodajno pobudo za okrepitev vloge in pooblastil organov za enakost. Posvetovanja s civilno družbo so tudi sestavni del priprave in izvajanja trgovinskih sporazumov EU. Komisija je ustanovila strokovno skupino o stališčih glede migrantov na področju migracij, azila in integracije, ki jo sestavljajo predstavniki civilne družbe z ustreznim strokovnim znanjem za zagotavljanje nasvetov o migracijskih politikah. Strategija EU za enakost LGBTIQ oseb določa stalno posvetovanje z organizacijami civilne družbe o njenem izvajanju. Strategija organizacije civilne družbe prav tako vključuje v številne njene ukrepe, tudi v dialog z državami članicami. Strateški okvir EU za enakost, vključevanje in udeležbo Romov daje velik poudarek udeležbi, zlasti civilne družbe Romov, v vseh fazah procesa oblikovanja politik. Izvajanje skladov EU V skladu z uredbo o skupnih določbah so lahko organizacije civilne družbe in zagovorniki pravic pooblaščeni za opravljanje nalog. Skladno z navedeno zakonodajo morajo države članice vzpostaviti učinkovite mehanizme za zagotovitev, da se programi, ki jih financira EU, oblikujejo in izvajajo v skladu z ustreznimi določbami Listine. To je del horizontalnega omogočitvenega pogoja glede dejanske uporabe in izvajanja Listine (v nadaljnjem besedilu: horizontalni omogočitveni pogoj). Določa tudi „partnerstvo“ s številnimi regionalnimi in lokalnimi organi ter organi civilne družbe, kot so organi za temeljne pravice. Države članice vključijo te organe v pripravo, izvajanje in oceno programov, tudi prek sodelovanja v odboru, odgovornem za spremljanje izvajanja programov financiranja, v katerem se zagotavlja uravnotežena zastopanost ustreznih partnerjev. Države članice vse pogosteje pripravljajo ureditve za vključevanje organizacij civilne družbe v izvajanje horizontalnega omogočitvenega pogoja. Če je ustrezno, morajo iz skladov dodeliti ustrezne vire za krepitev upravnih zmogljivosti socialnih partnerjev in organizacij civilne družbe. Na primer na Danskem so bile organizacije civilne družbe in nacionalne institucije za človekove pravice vključene v dvostranska in javna posvetovanja, ki jih je organiziral organ upravljanja programov iz uredbe o skupnih določbah. Sodelujejo tudi pri spremljanju izvajanja vseh programov. V Romuniji so organi upravljanja vsakega programa ustanovili odbore za spremljanje za vse programe, ki vključujejo organizacije civilne družbe. Na Češkem so organizacije civilne družbe vključene med organe, ki pripravljajo, izvajajo in spremljajo sklade iz uredbe o skupnih določbah. To jim omogoča, da vplivajo na vsebino programov in razpise za financiranje ter sodelujejo pri oceni in spremljanju, vključno s skladnostjo operacij z Listino. Izboljšani strukturni dialogi Komisija je poleg posvetovanj ustvarila več prilagojenih mehanizmov dialoga, da bi deležnikom, vključno z organizacijami civilne družbe in zagovorniki pravic, omogočila, da redno prispevajo k oblikovanju politik in izvajanju na posebnih področjih. Strukturni dialog s civilno družbo poteka na primer prek forumov in platform, ki zajemajo široka področja politike, kot so stalni forum civilne družbe za boj proti rasizmu, platforma o invalidnosti, Evropski forum za migracije in platforma zdravstvene politike EU. Mreža EU za otrokove pravice je bila vzpostavljena za podporo izvajanju, spremljanju in oceni strategije EU o otrokovih pravicah. Platforma za pravice žrtev je bila vzpostavljena leta 2020 za spodbujanje dialoga in izmenjavo dobrih praks ter informacij med njenimi člani, od katerih dve tretjini prihajata iz civilne družbe . EU je vzpostavila tudi dialoge o podrobnejših vprašanjih, na primer forum civilne družbe o enakosti LGBTIQ oseb, evropsko platformo za vključevanje Romov in Romski civilni monitor 2025, forum civilne družbe o drogah in platformo civilne družbe EU za boj proti trgovini z ljudmi. Forum civilne družbe za boj proti antisemitizmu združuje predstavnike Komisije in judovskih skupnosti, civilne družbe in drugih deležnikov za vzpostavljanje povezav in povečanje učinka skupnega ukrepanja. Organizacije civilne družbe kot podpisnice kodeksa ravnanja glede dezinformacij in kot članice stalne projektne skupine kodeksa zagotavljajo strokovne nasvete o boljšem razumevanju nastajajočih dezinformacijskih diskurzov ali o razvoju ključnih rezultatov, kot so kazalniki za merjenje učinka kodeksa ravnanja glede dezinformacij v EU.