EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 27.2.2019 COM(2019) 201 final SPOROČILO KOMISIJE EMPTY Okrepljeni nadzor - Grčija, februar 2019 {SWD(2019) 201 final}



Ozadje Grčija je bila vključena v evropski semester za usklajevanje ekonomskih politik po zaključku programa EMS za makroekonomsko prilagoditev. Zaradi posebnih potreb in izzivov, s katerimi se sooča Grčija, je Komisija v skladu z Uredbo (EU) št. 472/2013 uvedla tudi okrepljen nadzor, ki velja od 21. avgusta 2018 in je s Sklepom Komisije z dne 20. februarja 2019 podaljšan za nadaljnjih šest mesecev. Okrepljeni nadzor zagotavlja celovit okvir za spremljanje gospodarskega razvoja in izvajanje politik, potrebnih za zagotovitev trajnostnega okrevanja gospodarstva. Zagotavlja redno ocenjevanje nedavnih gospodarskih in finančnih gibanj v Grčiji ter spremljanje stanja pogojev financiranja države in posodobitve analize vzdržnosti dolga. Okrepljeni nadzor je tudi podlaga za ocenjevanje splošne zaveze, ki jo je Grčija dala Euroskupini 22. junija 2018 glede nadaljevanja in dokončanja reform, sprejetih v okviru programa EMS za makroekonomsko prilagoditev, in glede zaščite ciljev reform, sprejetih v okviru tega programa in njegovih predhodnikov. V tem okviru zagotavlja podlago za spremljanje izvajanja posebnih reformnih zavez, priloženih izjavi Euroskupine z dne 22. junija 2018, na področjih (i) fiskalnih in fiskalno-strukturnih politik, (ii) socialne blaginje, (iii) finančne stabilnosti, (iv) trgov dela in proizvodnih trgov, (v) privatizacije in (vi) javne uprave . To je drugo poročilo o okrepljenem nadzoru za Grčijo in je bilo sprejeto skupaj s poročilom o Grčiji v okviru evropskega semestra. Komisija v okviru okrepljenega nadzora v povezavi z Evropsko centralno banko (ECB) in po potrebi Mednarodnim denarnim skladom (MDS) izvaja redne pregledovalne misije v Grčiji, da preveri doseženi napredek; EMS sodeluje tako v okviru svojega sistema zgodnjega opozarjanja kot tudi v skladu z memorandumom o soglasju z dne 27. aprila 2018 o delovnih odnosih med Komisijo in EMS. V okviru priprave tega poročila je med 21. in 25. januarjem 2019 potekala skupna misija v Atene. To poročilo bi bilo lahko podlaga za odločitev Euroskupine o sprostitvi s politikami pogojenih dolžniških ukrepov v vrednosti 970 milijonov EUR. Euroskupina je 22. junija 2018 sklenila, da bi moral sveženj ukrepov za odpis dolga Grčiji vključevati spodbude za zagotovitev odločnega in stalnega izvajanja reformnih ukrepov, dogovorjenih v programu. V ta namen bodo Grčiji na polletni ravni do sredine leta 2022 na voljo nekateri s politikami pogojeni dolžniški ukrepi, če bo spoštovala svoje zaveze glede nadaljevanja in dokončanja reform ter če bodo poročila v okviru okrepljenega nadzora pozitivna. Ti dolžniški ukrepi vključujejo: (i) vračilo zneskov, enakovrednih dohodku, ki izhajajo iz deležev obveznic grške vlade v lasti centralnih bank v okviru programa za trge vrednostnih papirjev in dogovora o neto finančnih sredstvih, ter (ii) ukinitev pribitka na obrestno mero za določena posojila, ki jih zagotavlja evropski instrument za finančno stabilnost. Gospodarski obeti Komisija pričakuje, da se bo realni BDP v letu 2018 povečal za 2 %, v letih 2019 in 2020 pa naj bi se pospešil na približno 2,2 % oziroma 2,3 % . Domači dejavniki, ki poganjajo rast (zasebna potrošnja in naložbe) bi se morali okrepiti, medtem ko bi bili lahko prispevki iz zunanjega sektorja zmerni zaradi napovedane upočasnitve gospodarske rasti EU in povečanja uvoza. Razmere na trgu dela so se v drugi polovici leta 2018 še naprej izboljševale. Stopnja brezposelnosti se je novembra 2018 zmanjšala na 18,5 %, kar je nižje od 27,9 %, kolikor je znašala sredi leta 2013, ko je bila najvišja, in nižje od 20,8 %, kolikor je znašala konec leta 2017. Vendar sta stopnji dolgotrajne brezposelnosti (13,5 % v tretjem četrtletju leta 2018) in brezposelnosti mladih (39,1 % novembra 2018) še vedno visoki. Gibanje plač je bilo doslej umirjeno. Na splošno so tveganja pretežno negativna. Rast potrošnje je lahko v letu 2019 višja od pričakovane, če bi nedavno povečanje minimalne plače prineslo večjo potrošnjo. Vendar v napovedi prevladujejo negativna tveganja. Morebitni pritiski na plače pomenijo negativna tveganja tako za okrevanje naložb kot za uspešnost izvoza zaradi izgube konkurenčnosti. Tveganja za naložbe se povečujejo zaradi visoke stopnje nedonosnih posojil, ki še naprej negativno vplivajo na posredniško zmogljivost bank. Nazadnje, okrevanje Grčije lahko dodatno ovirata upočasnitev svetovnega gospodarstva in še zlasti upočasnitev gospodarstva EU. Fiskalne in fiskalno-strukturne politike Grčija bo v letu 2018 verjetno presegla ciljni primarni presežek v višini 3,5 % BDP, kar bi bilo že četrto leto zapored, ko so cilji preseženi. Pri tem so upoštevana povračila plač, izplačana uniformiranemu osebju in drugim javnim uslužbencem po sodbi sodišča, in plačila transferja, glede katerega se opravi preverjanje premoženjskih razmer („socialna dividenda“), ki so bila izvedena konec leta 2018. Na podlagi najnovejših razpoložljivih podatkov lahko primarni presežek preseže raven 3,7 %, predvideno v napovedi Komisije iz jeseni 2018. Podatki o realizaciji za leto 2018 bodo na voljo aprila 2019, velikost presežka glede na primarni presežek pa bo med drugim odvisna od premajhne porabe proračuna javnih naložb, kar je nezaželen trend, saj zavira potencial rasti. Proračun za leto 2019, sprejet decembra 2018, naj bi zagotovil doseganje ciljnega primarnega presežka v višini 3,5 % BDP in s tem izpolnil posebno zavezo za konec leta 2018. Učinek ukrepov, sprejetih po sprejetju proračuna za leto 2019, bo treba vključiti v srednjeročno fiskalno strategijo, ki bo posodobljena maja 2019 in ocenjena kot del tretjega poročila o okrepljenem nadzoru. Čeprav zakonsko določeno zvišanje minimalne plače s februarjem 2019 zbuja določene pomisleke glede njegovega širšega vpliva na gospodarstvo, se pričakuje, da bo imelo v letu 2019 kratkoročni pozitivni neto fiskalni učinek. Nasprotno so organi petim egejskim otokom, ki gostijo begunske centre, podaljšali znižano stopnjo DDV, pri čemer so njeno odpravo v prihodnosti povezali z zmanjšanjem migracijskih pritiskov. Medtem ko je bila odprava znižanja zaveza iz programa EMS, so fiskalni stroški podaljšanja omejeni na le nekaj več kot 50 milijonov EUR. Poleg tega se kažejo znaki povečevanja pritiskov na plače v javnem sektorju zaradi presežnega zaposlovanja, ki jih je treba obravnavati. Vlada je evropske institucije obvestila, da v bližnji prihodnosti ne namerava nadaljevati revizij shem obročnega odplačevanja za davčni dolg in dolg iz naslova socialne varnosti, saj mora opraviti dodatne tehnične analize in razmislek. Pomembno je preprečiti negativna tveganja za javne prihodke in zaščititi plačilno kulturo, saj sta bila to temeljna cilja reform pobiranja javnih prihodkov, uvedenih v okviru programov finančne pomoči. Grški organi so začeli pripravljalno delo za oceno fiskalnih posledic in tveganj, ki izhajajo iz sodb sodišč o reformah, izvedenih v okviru programov finančne pomoči. Na podlagi informacij, ki so jih predložili organi, sodba Državnega sveta iz leta 2015 zoper pomembne elemente pokojninske reforme iz leta 2012 pomeni zanemarljive fiskalne stroške zaradi zelo majhnega števila upravičenih tožnikov, vendar vprašanje še ni dokončno rešeno, saj so nekatera nižja sodišča razsodila zoper omejeno upravičenost do kompenzacijskih plačil in končna sodba o ključnih elementih pokojninske reforme iz leta 2016 še ni sprejeta. Še ena pomembna sodba, povezana s ponovno uvedbo sezonskih plačnih dodatkov za javne uslužbence, pa je še v obravnavi na grškem najvišjem upravnem sodišču Državnem svetu. Če bi Državni svet razsodil v korist ponovne uvedbe, bi to lahko povzročilo znatne fiskalne stroške v višini 1,3 % BDP, od katerih se 1,1 % BDP nanaša na retroaktivno obveznost, 0,2 % BDP pa na redne stroške. Ne glede na pohvalna prizadevanja grških organov v zadnjem času so potrebna nadaljnja prizadevanja in budnost. Grški organi bi morali še naprej spremljati fiskalna tveganja, vključno s sodbami sodišč, in so pozvani, naj sprejmejo izravnalne ukrepe, ki so potrebni za izpolnitev srednjeročnih fiskalnih ciljev v okviru srednjeročne fiskalne strategije in njenih letnih posodobitev. Če bi sodbe sodišč razveljavile ključne strukturne elemente reform, dogovorjenih v okviru programa, bi bilo treba ponavljajoče se fiskalne posledice takšnih sodb v veliki meri obravnavati z reformami/ukrepi znotraj istega področja politike. Grčija je še naprej dosegala napredek pri reformi vrednotenja nepremičnin za plačilo enotnega davka na nepremičnine (ENFIA) v skladu s svojo posebno zavezo za sredino leta 2019. Vzpostavljen je bil pravni okvir za novi sistem vrednotenja nepremičnin, ustanovljen je bil oddelek za vrednotenje nepremičnin za davek, začeta pa sta bila tudi dva ključna projekta IT, in sicer za elektronsko kartiranje mej med območji in sistematizacijo zbiranja podatkov o nepremičninah. Čeprav posebna zaveza za konec leta 2018, da se doseže 12 000 stalno zaposlenih uslužbencev v Neodvisni agenciji za javne prihodke (IAPR) ni bila dosežena, so v naslednjih mesecih še možnosti za nadaljnje zaposlovanje osebja. Skupno število zaposlenih v IAPR se je v letu 2018 zmanjšalo, in sicer z 11 682 na 11 492. Med razlogi za primanjkljaj so zamude pri tekočem zaposlovanju davčnih/carinskih uradnikov in večje odhajanje zaposlenih od pričakovanega (predvsem zaradi upokojitev), vendar tudi razmeroma visoka stopnja zavrnitve ponudb, ki jih je IAPR poslala uspešnim kandidatom. Poleg tega nedavno vzpostavljeni program mobilnosti še ni privedel do pričakovanega števila prerazporeditev v IAPR. Organi so predložili zagotovila o posebnih ukrepih, ki bodo sprejeti za zagotovitev, da bo dosežena posebna zaveza za konec leta 2019, tj. 12 500 redno zaposlenih. Ti vključujejo ukrepe za dodatno olajšanje prerazporeditev zaposlenih v IAPR v okviru programa mobilnosti in postopek za dokončanje reforme človeških virov, ki bo IAPR omogočila, da pritegne in ohrani svoje zaposlene. Da bi zagotovili izpolnjevanje zaveze glede zaposlovanja, je obsežnejša reforma pobiranja prihodkov še dodatno okrepljena, organi pa so sprejeli niz dopolnilnih ukrepov za povečanje skupne operativne zmogljivosti in učinkovitosti IAPR na več področjih: ·IAPR je sprejela svoj akcijski načrt reform (v nadaljnjem besedilu: načrt) za obdobje 2019–2021. Načrt določa posebne ukrepe in naložbe, ki bodo potrebni za nadaljnje preoblikovanje IAPR v sodobno, prožno in učinkovito organizacijo. Organi so se zavezali, da bodo krili dodatna sredstva, potrebna za izvedbo vseh ukrepov (pavšalni znesek v višini 75 milijonov EUR in 5 milijonov EUR v obliki letnih ponavljajočih se stroškov). ·Generalni sekretariat za informacijske sisteme (del ministrstva za finance) in IAPR sta dosegla dogovor o letnih finančnih sredstvih (5 milijonov EUR v letu 2019) za pridobitev infrastrukture/orodij informacijske tehnologije za IAPR.

Vendar morajo organi dokončati preostale dopolnilne ukrepe za okrepitev IAPR: ·Uvedba razvrščanja v razrede, plač in ocenjevanja uspešnosti, prilagojenih IAPR, velja za bistveno za izboljšanje možnosti IAPR, da pritegne visoko usposobljeno osebje ter da omogoči njihov razvoj in napredek. Trenutno potekajo intenzivne razprave z organi. Če bo rezultat teh razprav pozitiven, bo Parlament predvidoma do začetka marca 2019 sprejel zakonodajno spremembo pooblastitvene zakonodaje za IAPR. Posledično bo ta sprememba omogočila sprejetje sekundarne zakonodaje za uvedbo novega sistema razvrščanja, ki bo neposredno povezan z opisi delovnih mest. Zadnji korak pri uvedbi posebne sheme plačil za IAPR bo zahteval primarno zakonodajo, ki bo vsebovala določbe za dopolnilno plačno lestvico, in ta naj bi bila sprejeta do konca leta 2019. Ta reforma je tesno povezana s področjem reforme javne uprave in zlasti z imenovanjem višjih vodstvenih delavcev v javnem sektorju. ·Dogovorjene so bile zakonodajne spremembe za zaščito odgovornosti in lažjo mobilnost, ki bodo sprejete do začetka marca 2019. ·Pričakuje se, da bo do začetka marca sprejet skupni ministrski sklep o nabavi označevalcev goriva, kar bo pomembno orodje v boju proti tihotapljenju. Grčija je še naprej zmanjševala svoj delež neto zaostalih plačil od konca programa EMS za makroekonomsko prilagoditev (nekopičenje zaostalih plačil je stalna posebna zaveza), vendar se je hitrost zmanjševanja znatno upočasnila in še naprej nastajajo nova zaostala plačila. Stanje neto zaostalih plačil je konec decembra 2018 znašalo 1,4 milijarde EUR, kar pomeni 0,3 milijarde EUR manj kot konec avgusta 2018, kar je referenčna vrednost za oceno, da se zaostala plačila ne kopičijo v neto smislu. Za poravnavo zaostalih plačil so se uporabili programsko financiranje in lastna sredstva. Vendar prvotni cilj programa EMS, to je poravnava vseh zaostalih plačil, ni bil dosežen do konca programa, od avgusta 2018 pa plačila spet zaostajajo, kar upočasnjuje napredek pri poravnavanju zaostalih plačil. Čeprav reforme za odpravo strukturnih ozkih grl pri upravljanju in poravnavi zaostalih plačil napredujejo, si je treba še naprej prizadevati za okrepitev sistema za poravnavo zaostalih plačil, hkrati pa odpraviti vzroke za njihovo nastajanje. Sodoben in vzdržen sistem socialnega varstva: napredek pri reformnih zavezah Uvajanje primarnega zdravstvenega sistema napreduje, čeprav nekoliko počasneje, kot je bilo predvideno. Na podlagi najnovejših poročil je bilo na celotnem ozemlju odprtih približno 112 enot osnovnega zdravstvenega varstva (TOMY), kar je malo pod nominalnim ciljem 120, ki je posebna zaveza za konec leta 2018. To predstavlja pomemben napredek pri izvajanju ključne, vendar zelo zapletene reforme; manjši primanjkljaj ni bistven in je v veliki meri posledica potrebe po obravnavi težav in pomislekov, ki so jih izrazili zunanji deležniki. Organi si še naprej prizadevajo za nadaljnje uvajanje enot TOMY po vsej državi, tudi z obravnavanjem potrebe po zaposlovanju dodatnih družinskih zdravnikov. Dejavnosti na področju centraliziranega javnega naročanja so se nadaljevale v skladu s posebno zavezo za konec leta 2018 in glavni organ, odgovoren za centralno javno naročanje, EKAPY, je operativen, čeprav še ni zapolnil vseh delovnih mest. Glede na razpoložljive informacije so organi dosegli prve rezultate v smislu prihrankov, čeprav tako, da so dokončali stare razpise iz leta 2014. Sprejemajo se ukrepi za povečanje števila zaposlenih in zmogljivosti organa EKAPY, da bi dosegli cilje v zvezi z javnim naročanjem za prihodnja leta. Napredek pri drugih vidikih reforme zdravstva je neenakomeren, saj so organi spremenili nekatere ukrepe, sprejete v okviru programa EMS za makroekonomsko prilagoditev, njihov vpliv na učinkovitost sistema pa je negotov. Ti se nanašajo na pogostost in oblikovanje sprememb cen zdravil, kar lahko zmanjša učinkovitost okvira za zamejitev cen, in spremembo sheme za izterjavo sredstev za pretekla leta, kar lahko zmanjša učinkovitost izterjave sredstev. Ker poraba še vedno znatno presega uzakonjene zgornje meje, lahko pozno zbiranje presežkov v obliki prihodkov z izterjanjem sredstev poslabša likvidnost nacionalnega zdravstvenega zavarovanja, EOPYY. Nadaljevala se je reforma mrež socialne varnosti. Pregled sistema nadomestil za invalidnost (posebna zaveza za sredino leta 2019) napreduje, čeprav z nekaj zamudami pri izvajanju pilotnega projekta zaradi nekaterih ozkih grl na začetku, ki jih je bilo treba odpraviti. Sistem socialno-solidarnostnega dohodka (SSI) dosega zrelost, pri čemer je bil dosežen napredek pri izvajanju njegovih elementov socialnega vključevanja in elementov za (ponovno) vključevanje na trg dela, ki jih je treba doseči do konca leta 2019 (posebna zaveza). Zasnova stanovanjskega dodatka je bila v primerjavi s prvotnimi načrti spremenjena tako, da zajema samo subvencije za najem. V okviru novega okvira za zaščito gospodinjstev v primeru insolventnosti se razmišlja o ločeni subvenciji za podporo imetnikom hipotek v težavah. Čeprav njena oblika še ni dokončno določena, se glede na predhodne razprave zdi, da bi bila taka subvencija namenjena samo nedonosnim hipotekam. S tem bi bila kaznovana gospodinjstva z nizkimi dohodki, ki še vedno plačujejo svojo hipoteko, kar bi lahko odvračalo od rednega odplačevanja posojil. Finančni sektor Kljub napredku v okviru programov finančne pomoči in izboljšanju likvidnosti grških bank se grški finančni sistem še vedno sooča s pomembnimi izzivi, zlasti zelo visokimi ravnmi nedonosnih posojil. Ob upoštevanju med drugim visoke stopnje odloženih terjatev za davek v bančnih bilancah stanja je povezava med državo in bankami še vedno močna in kapitalske kontrole se še vedno izvajajo, čeprav so se postopno sprostile (izvajanje dogovorjenega načrta je stalna zaveza, ki je izpolnjena). Reforme finančnega sektorja so v središču pozornosti okrepljenega nadzora, saj ima ta sektor ključno vlogo pri ustvarjanju pogojev, potrebnih za trajnostno rast. Zmanjšanje nedonosnih posojil se je nadaljevalo, čeprav uporaba orodij za njihovo reševanje zaostaja za pričakovanji. Delež nedonosnih posojil se je postopoma zmanjševal, vendar ostaja visok in je po najnovejših razpoložljivih podatkih septembra 2018 znašal 85 milijard EUR ali približno 47 % skupnih izpostavljenosti. Banke dosegajo svoje cilje glede zmanjšanja obsega nedonosnih posojil, ki bodo v naslednjih letih vse večji izziv. Hkrati je dobičkonosnost bank pod pritiskom in skupaj z visoko stopnjo odloženih davčnih odbitkov v njihovih bilancah stanja omejuje hitrost zmanjševanja obsega nedonosnih posojil. Število elektronskih dražb se je v četrtem četrtletju leta 2018 še naprej povečevalo, pokritost ozemlja pa je skoraj končana, vendar je stopnja neuspešnih dražb še vedno visoka, velik delež uspešnih dražb pa še vedno privede do nakupa sredstva s strani banke, ki je sprožila dražbo. V okviru ukrepov za izpolnitev posebne zaveze za konec leta 2018 za podporo reševanju nedonosnih posojil so potrebna nadaljnja prizadevanja za odpravo teh pomanjkljivosti. Pri tem bo bistvenega pomena nadaljnji napredek pri odpravljanju ovir, kar lahko vključuje zakonodajne ukrepe in operativne izboljšave sistema. Poleg tega nedavna obsežna reforma zakonodaje o insolventnosti podjetij še ni prispevala k pričakovanemu povečanju njene uporabe s strani deležnikov. Glede na pomen teh orodij pri prizadevanjih bank za pospešitev zmanjševanja obsega nedonosnih posojil bi bilo upravičeno, da organi podrobneje preučijo, ali je treba izboljšati pravno jasnost in varnost v zvezi s področjem uporabe zakonov o prodaji/servisiranju nedonosnih posojil in listinjenju ter olajšati širšo uporabo teh orodij. Uporaba mehanizma za zunajsodno prestrukturiranje dolgov kaže znake napredka po počasnem začetku. Infrastruktura se nadgrajuje, da se zagotovi nemoteno in vedno bolj avtomatizirano delovanje. Organi so decembra 2018 podaljšali veljavnost zakona o zunajsodnem prestrukturiranju dolgov za eno leto, do konca leta 2019. Čeprav je to podaljšanje dobrodošlo, so organi sprejeli tudi nekatere spremembe okvira, ki vzbujajo pomisleke glede njihovega učinka na večstransko prestrukturiranje in trajanje postopkov prestrukturiranja v javnem sektorju ter bi jih bilo treba ponovno oceniti. Nizko stopnjo obdelave vpoklicanih državnih jamstev v zvezi z bančnimi posojili je treba nujno izboljšati. Zaostanek pri obdelavi jamstev pomeni veliko breme za banke. Organi so se strinjali, da je to problem, in bi morali sprejeti konkretne ukrepe za pospešitev postopka obdelave in povračila. Organi so sprejeli tudi zakonodajno določbo za odpravo negotovosti glede izvršljivosti jamstev; določba je trenutno v postopku ocenjevanja. Zaradi pričakovanega izteka varstva primarnega prebivališča v okviru zakona o insolventnosti gospodinjstev in špekulacij o možnih novih shemah za zaščito dolžnikov se je v četrtem četrtletju leta 2018 močno povečalo število novih vlog. Čeprav se je povečala tudi stopnja obdelave zadev, je porast števila vlog pomenil, da se zaostanek v četrtem četrtletju ni bistveno zmanjšal. To bo gotovo negativno vplivalo na hitrost obravnave nerešenih zadev s strani sodišč. Glede na to bi bilo treba dodatno posodobiti akcijski načrt za zmanjšanje števila nerešenih zadev v okviru zakona o insolventnosti gospodinjstev in v njem podrobneje opredeliti konkretne elemente, ki bi podprli verodostojnost jasno opredeljene poti, ki bi privedla do odprave zaostanka do konca leta 2021, kot je bilo vključeno v zaveze Grčije po izteku programa. Hkrati je bil dosežen določen napredek pri krepitvi zmogljivosti sodišč v zvezi z obravnavo zadev z imenovanjem novih uslužbencev in s finančnim usposabljanjem sodnikov, pri čemer je slednje posebna zaveza za konec leta 2018. Organi so predložili svoje zakonodajne predloge za novo shemo za zaščito primarnih prebivališč, vendar so še vedno odprta številna pomembna vprašanja. Zaščita primarnih prebivališč v okviru insolvenčnega okvira za gospodinjstva je bila dogovorjena kot začasen krizni ukrep do konca leta 2018. Vendar je bila zaščita decembra 2018 enostransko podaljšana za dva meseca, v tem času pa so organi predstavili novo shemo zaščite, ki posojilojemalcu zagotavlja tudi omejen element državne subvencije. Predlog na podlagi predhodne ocene vzbuja resne pomisleke glede učinka na plačilno kulturo in bančne bilance stanja, njegova splošna zasnova pa bi lahko omogočila strateške plačilne zamude. Zlasti: (i) predlagani obseg upravičenosti bi bil precej širši kot v okviru sedanje zaščite primarnih prebivališč, vključno s poslovnimi posojili; (ii) predlog bi ustvaril dodatno shemo zaščite, ki bi se uporabljala vzporedno z obstoječim zakonom o insolventnosti gospodinjstev; (iii) zdi se, da nadomestna shema od bank zahteva, da sprejmejo obvezno vnaprej določeno prestrukturiranje dolga za veliko skupino upravičenih posojilojemalcev; (iv) predlog ni v zadostni meri usmerjen na najbolj ranljive in neposredno vpliva na več drugih postopkov, kot so stečaj ali posebna uprava, zunajsodno prestrukturiranje dolgov, sklenjena prodaja nedonosnega posojila in listinjenje; (v) predlog lahko povzroči nadaljnje zamude za dolžnike z nerešenimi vlogami v okviru obstoječe sheme zaščite, ki oddajo vlogo v okviru nove sheme, saj bi se vsi nerešeni postopki začasno ustavili do zaključka novega postopka prestrukturiranja; (vi) za novi predlog ni bila predložena ocena učinka, na primer glede potencialnega učinka na kapitalsko osnovo bank; (vii) široko področje uporabe ogroža izpolnitev zaveze organov, da bodo do konca leta 2021 odpravili zaostanek pri obravnavi vlog gospodinjstev za razglasitev insolventnosti; (viii) nove zamrznitve izvršb, ki jih uvaja predlog, bi po pričakovanjih vplivale na prihodnje postopke dražbe in izvršbe; (ix) potrebna je dodatna jasnost glede fiskalnih vidikov sheme. O odprtih vprašanjih potekajo razprave z institucijami. Organi so sprožiti tudi formalno posvetovanje z ECB o svojem pravnem predlogu, za vsako novo shemo pa bo potrebna odobritev državne pomoči s strani Komisije. Dosežen je bil napredek pri delu grškega sklada za finančno stabilnost. Natančneje in v skladu s posebno zavezo za konec leta 2018 je grški sklad za finančno stabilnost (sklad HFSF) razvil svojo strategijo izstopa za prodajo svojih delnic v štirih sistemskih bankah. Medtem ko bo strategijo izvajal sklad HFSF kot neodvisna institucija, je potencialno sodelovanje organov v končni fazi odprodaje še vedno predmet razprave. Organi so pojasnili, da po njihovem mnenju uskladitev mandata izbirne komisije z mandatom sklada HFSF (specifična zaveza za konec leta 2018) ne zahteva zakonodajne spremembe; to mora potrditi Državni pravni svet. Minister za finance bi moral v skladu z zakonom o skladu HFSF dokončati imenovanje namestnika izvršnega direktorja sklada HFSF in zapolniti delovno mesto v Splošnem svetu na podlagi ožjega seznama, ki ga je pripravila izbirna komisija. Vzpostavitev operativnega okvira štirih sistemskih bank v skladu z njihovimi načrti za prestrukturiranje in izhodna strategija sta tesno povezani, sklad HFSF pa se vzporedno ukvarja z obema vprašanjema. Grški organi preučujejo dodatne pobude v podporo prizadevanjem za zmanjšanje obsega nedonosnih posojil, pri čemer sodelujejo z deležniki, vključno s skladom HFSF in Banko Grčije. Organi so pred kratkim službam Komisije poslali osnutek predloga za vrsto sheme za zaščito sredstev, ki je namenjena pospeševanju tekočih prizadevanj za reševanje nedonosnih posojil. Predlog bo treba oceniti z vidika državne pomoči.

Reforme trg dela in proizvodnega trga Reforme institucij trga dela in okvira za pogajanja o plačah v zadnjih letih so Grčiji pomagale ponovno vzpostaviti stroškovno konkurenčnost ter prispevajo k povečanju stopenj zaposlenosti in zmanjšanju stopenj brezposelnosti. Izvajanje teh reform na dolgi rok je ključnega pomena za Grčijo pri doseganju trajnostne gospodarske rasti. Delovanje trga dela temelji na izvajanju akcijskega načrta o neprijavljenem delu in potekajočih prizadevanjih za krepitev aktivnih politik trga dela. Vlada je s 1. februarjem 2019 povečala zakonsko določeno minimalno plačo za 10,9 % in odpravila plače, ki so nižje od minimalne, za osebe, mlajše od 25 let (kar pomeni 27-odstotno povečanje za to skupino). Pri tem popravku so organi formalno upoštevali postopek (posebna zaveza za konec leta 2018), določen v členu 103 zakona 4172/2013, ki vključuje zbiranje analiz s strani različnih institucij, posvetovanje s socialnimi partnerji in objavo poročila s priporočili odbora neodvisnih strokovnjakov, ki so bili posebej imenovani za ta namen. Komisija kljub temu meni, da bi se bilo treba pri naslednji spremembi minimalne plače, do katere bo prišlo junija 2020, učiti iz pomembnih izkušenj. Kakovost dialoga s socialnimi partnerji bi se lahko izboljšala, odbor strokovnjakov pa bi moral upoštevati pomisleke institucij v zvezi z znatnimi analitičnimi pomanjkljivostmi glede ocene deleža delavcev, ki prejemajo minimalno plačo. Poleg tega bi se preglednost in kredibilnost postopka dodatno izboljšali, če bi se zagotovila pojasnila v primeru, da končno zvišanje, ki ga sprejme vlada, odstopa od priporočila odbora strokovnjakov. Povečanje za dvoštevilčni odstotek zbuja pomisleke glede srednjeročnih posledic za rast in konkurenčnost. Pričakovati je bilo, da se bo zakonsko določena minimalna plača nekoliko povečala, kar je dejansko dobrodošlo, saj je bila zamrznjena od leta 2012. Povečanje lahko ima v bližnji prihodnosti pozitivne učinke v smislu večjega razpoložljivega dohodka in potrošnje. Vendar lahko negativno vpliva na zaposlitvene možnosti določenih skupin, srednjeročne posledice pa zahtevajo zelo skrben premislek iz več razlogov: ·Raven minimalne plače v Grčiji je bila že pred uzakonitvijo velikega povišanja na enaki ravni kot v številnih državah euroobmočja, tako v absolutnih zneskih kot v deležu mediane plače. Povečanje za skoraj 11 % je precej nad napovedano stopnjo rasti produktivnosti za Grčijo v prihodnjih letih in bo zato pomenilo znatno izgubo relativne stroškovne konkurenčnosti v primerjavi z euroobmočjem in drugimi primerljivimi državami. ·Čeprav se ocene v ekonomskih študijah razlikujejo, obseg povečanja skupaj z dejstvom, da relativno velik delež delavcev v Grčiji prejema minimalno plačo, povečuje tveganje negativnih učinkov na zaposlovanje, zlasti za nizko usposobljene in mlade delavce. Opozoriti je treba, da ima Grčija nižje stopnje zaposlenosti in veliko višje stopnje brezposelnosti (mladih) kot druge države euroobmočja ter da so se druge države, ki so bile vključene v program, odločile za bolj preudaren in postopen pristop k popravkom ravni minimalnih plač kmalu po izhodu iz programa. Povečanje minimalne plače lahko poveča obseg neprijavljenega in neustrezno prijavljenega dela, ki je v Grčiji še vedno zelo razširjeno. ·Ključni problem je obseg, v katerem dvig minimalne plače vpliva na širšo porazdelitev plač, zlasti s kolektivnimi pogajanji o plačah in razširitvijo sektorskih kolektivnih pogodb. Pomembno bi bilo, da vlada oceni neposredne posledice povečanja minimalne plače na trg dela ter hkrati spremlja širši razvoj plač po kolektivni pogodbi. To vključuje podpis novih sektorskih pogodb, ki bi se nato lahko razširile, ter izide arbitražnih odločitev. Pri reformah proizvodnega trga je bil dosežen napredek. V okviru reforme licenciranja naložb je bila z izdajo skupnega ministrskega sklepa sprejeta zakonodaja, ki omogoča postopke izdaje dovoljenj za nameščanje in obratovanje okoljske infrastrukture, s čimer je izpolnjena posebna zaveza za konec leta 2018. Organi so nadaljevali s pripravljalnim delom za zaveze, ki imajo roke v poznejših letih. Delo glede katastra in gozdnih kart dobro napreduje. Vendar pa je pri ustanovitvi nove grške agencije za kataster prišlo do določene zamude pri imenovanju višjega vodstva in integraciji hipotekarnih uradov. Tem ukrepom (ki so posebne zaveze za poznejša leta) bi bilo treba nameniti več prizadevanj. Širše gledano bi bil na voljo tudi manevrski prostor za bolj ambiciozne in širše reforme proizvodnega trga, da bi izboljšali ugled Grčije pri poslovanju in pritegnili naložbe. Reforma energetskega trga napreduje, čeprav počasi in z nekaterimi še odprtimi vprašanji. Odprodaja družbe Public Power Corporation (posebna zaveza za konec leta 2018) je bila odložena, saj v okviru javnega razpisa ni bilo uspešnih ponudb. O ukrepih za izboljšanje tega stanja se je treba dogovoriti s Komisijo, organi pa so nakazali namen, da nov predlog predložijo do začetka marca 2019. Komisija organe poziva, naj zagotovijo, da je novi predlog dovolj podroben, da omogoča utemeljeno oceniti, ali se dosega ustrezen napredek pri izpolnjevanju skladnosti s protimonopolnimi ukrepi in posebne zaveze za konec leta 2018. Vlada je z objavo pravilnikov za promptni (za dan vnaprej in znotraj dneva) in izravnalni trg naredila pomembne prve korake v smeri izvajanja ciljnega modela za električno energijo (posebna zaveza za sredino leta 2019). Čeprav je pri projektu prišlo do zamud v primerjavi s prvotnimi načrti, dogovorjenimi junija 2018, se zdi, da je ciljni model na pravi poti, da začne delovati do oktobra 2019, in sicer s popolno uvedbo trga znotraj dneva, trga za dan vnaprej in izravnalnega trga. Izogniti bi se bilo treba nadaljnjim zamudam. Dražbe električne energije (NOME) potekajo v skladu s sprejetim mehanizmom za popravek količin, ki se prodajo na dražbi. Glede na tesno povezavo med popravkom količin, ki se prodajajo na dražbi, in odprodajo lignita se bo načrtovana skupna ocena začela pozneje, kot je bilo načrtovano, v tem okviru pa se bo obravnavala tudi morebitna potreba po alternativni politiki ali strukturnih ukrepih. HCAP in privatizacija Izvajanje strateškega načrta grške družbe za upravljanje premoženja in deležev (HCAP) je potekalo po načrtih (stalna posebna zaveza). Družba HCAP je decembra 2018 nadaljevala pripravo poslovnega načrta za obdobje 2019–2021, izvajanje strateškega načrta ter določanje kvantitativnih in kvalitativnih ključnih kazalnikov uspešnosti za svoje neposredne hčerinske družbe in druge hčerinske družbe, ki ne kotirajo na borzi. Napredek je dosegla tudi na področju portfeljev sredstev in prestrukturiranja svojih hčerinskih družb. Prestrukturiranje hčerinske družbe za nepremičnine (ETAD), ki je bilo posebna zaveza za konec leta 2018, je bilo dokončano v skladu z načrti. HCAP nadaljuje delo na področju upravljanja podjetij v državni lasti, zlasti glede pregleda (in po potrebi nadomestitve) upravnih odborov podjetij v državni lasti ter izboljševanja zmogljivosti notranje in zunanje revizije. Začelo se je izvajanje usklajevalnega mehanizma, ki določa postopke in rezultate za interakcijo med državo, HCAP in podjetji v državni lasti. Organi so se strinjali, da bodo s sprejetjem zakonodajne spremembe, ki bo sprejeta pravočasno za tretje poročilo o okrepljenem nadzoru, obravnavali zakonodajno zgornjo mejo za prejemke članov upravnih odborov podjetij v državni lasti, ki ovira pripravljanje kandidatov. Dokončanje prenosa olimpijskega centra OAKA (posebna zaveza za konec leta 2018) pa bo trajalo bistveno dlje, kot je bilo načrtovano: delno je to posledica zapletenosti projekta in delno zamud, na katere vlada lahko vpliva. Organi so pripravili načrt za posebne ukrepe, ki jih je treba sprejeti v letu 2019 za obravnavo odprtih tehničnih vprašanj, kar se zdi ustrezno glede na kompleksnost projekta. Organi so nadaljevali z izvajanjem razvojnega načrta za premoženje, dosežen pa je bil tudi dober napredek pri poslih, ki so načrtovani kot posebne zaveze za dokončanje do konca leta 2018. Razvojni načrt za premoženje je bil posodobljen decembra 2018, kot je bilo predvideno. Posel v zvezi z operaterjem prenosnega sistema za zemeljski plin (DESFA) in oddaja koncesije za mednarodno letališče Atene sta bila uspešno zaključena, pri čemer so združeni prihodki iz privatizacije znašali približno 1,4 milijarde EUR. Organi so si še naprej prizadevali, da bi izpolnili odložilne pogoje za prenos deležev družbe Hellinikon na nosilca projekta. Kljub temu je pri projektu prišlo do nekaj zamude zaradi dejavnikov, na katere vlada ne more vplivati, kot so zamude pri postopku izdaje dovoljenj za igralnice ter odobritev nekaterih urbanističnih in okoljskih študij. Kot ključna vmesna koraka je vlagatelj vložil zahtevek za predloge za izdajo dovoljenja za igralnico ter predložil urbanistične in okoljske študije. Napredek pri nekaterih privatizacijskih poslih, ki naj bi bili zaključeni do konca leta 2019, je dobrodošel, vendar splošno sliko zameglijo ponavljajoče se zamude pri drugih poslih. Pri razpisu za dolgoročno koncesijo za marino Alimos je bil dosežen zadovoljiv napredek in sprejeti so bili nadaljnji ukrepi za pripravo skupne prodaje večinskega deleža v družbi Hellenic Petroleum (skupaj z drugim strateškim delničarjem, družbo PanEuropean Oil and Industrial Holdings S.A.) Poleg tega so bile odpravljene tudi ovire za privatizacijo regionalnih pristanišč, o katerih se je poročalo v prvem poročilu o okrepljenem nadzoru. Po drugi strani se pri koncesiji za avtocesto Egnatia še naprej ponavljajo enake ovire: organi so se januarja 2019 dogovorili o številnih ukrepih, ki jih morajo čim prej izvesti organi in družba Egnatia S.A., da bi jih odpravili. Vendar je bilo do zdaj izvedeno le omejeno število teh ukrepov, vrsto pomembnih ukrepov za odpravo ovir pa je še vedno treba dokončati, zlasti glede zagotavljanja ustreznih finančnih in kadrovskih virov družbi Egnatia S.A.. Javna uprava in pravosodni sistem Napredek pri izvajanju reform javne uprave je bil neenakomeren. Kar zadeva posebno zavezo za konec leta 2018 glede zaposlovanja višjih vodstvenih delavcev v javni upravi, se je cikel imenovanja za 90 generalnih direktorjev zaključil. Vendar do danes ni bil imenovan noben od predvidenih 69 upravnih sekretarjev. Glede na to zelo veliko nedoseganje ciljev so organi sprejeli vrsto dopolnilnih ukrepov, katerih cilj je zagotoviti, da doseganje glavnih ciljev reforme še vedno poteka skladno z načrti. Ti ukrepi vključujejo sprejetje nujno potrebne zakonodaje za uvedbo bolj dolgoročnega načrtovanja zaposlovanja in njegovo tesno povezavo s srednjeročno fiskalno strategijo. Poleg tega so organi konkretno določili način neodvisnega ocenjevanja izbirnega postopka, ki naj bi bil zaključen do sredine leta 2019, s priporočili, ki naj bi bila izvedena do septembra 2019. Tretji cikel programa mobilnosti se je začel avgusta 2018 in naj bi bil po načrtih dokončan kot posebna zaveza za sredino leta 2019, četrti cikel mobilnosti pa naj bi se začel izvajati najkasneje konec februarja 2019. Čeprav se je uporaba programa mobilnosti stalno povečevala, je treba še dokončati prerazporeditve, povezane s prejšnjima dvema cikloma. Organi so še naprej konkretno napredovali pri vzpostavljanju integriranega sistema upravljanja človeških virov, ki je posebna zaveza za konec leta 2019. Organi napredujejo tudi pri pomembni kadrovski reformi v zvezi z upravljanjem javnih prihodkov, s katero se je začelo izvajanje povezovanja razvrščanja v razrede z opisi delovnih mest. To bo služilo kot prva faza izvajanja pilotnega projekta za širšo reformo javne uprave, ki bo povezala znanja in spretnosti ter naloge s sistemom dodatnega plačila. Nedavna obvestila organov o zaposlitvi vzbujajo pomisleke v zvezi z doseganjem njihovih ciljev glede števila zaposlenih in plač. Zgornje meje za zaposlovanje stalnega osebja, določene s pravilom, da se na novo zaposli enega delavca na tri odhode, je bilo v letu 2018 nekoliko preseženo, in sicer za približno 1 000 zaposlenih. Medtem ko je majhen odklon posledica nepredvidenega razvoja dogodkov (predvsem manj upokojitev od pričakovanih) in bi se lahko sčasoma absorbiral, bi napovedi organov o zaposlovanju stalnega osebja v letu 2019, če bi se v celoti uresničile, povzročile dodatno kršitev navedenega pravila za skoraj 1 800 zaposlenih. Povečanje števila začasnih uslužbencev je bilo večje, pri čemer je bila zgornja meja za leto 2018 presežena za 1 500 delovnih mest, druge kategorije, ki se ne upoštevajo kot del zgornje meje, zlasti javni subjekti zasebnega prava, pa so se od leta 2016 znatno povečale. Zato bo ključno, da organi še naprej pozorno spremljajo razvoj števila zaposlenih v javnem sektorju in upoštevajo pravila o nadomeščanju (en nov zaposleni na en odhod od leta 2019) pri zaposlovanju za nedoločen čas, hkrati pa brzdajo tudi trend povečevanja števila začasnih uslužbencev, da se preprečita ponovno povečanje števila javnih uslužbencev na čezmerno predkrizno raven in posledični pritisk na fiskalne cilje. Pri prizadevanjih za povečanje učinkovitosti pravosodnega sistema je bil dosežen mešan napredek. Prva faza integriranega sistema za upravljanje sodnih zadev (OSDDY/PP), posebna zaveza za konec leta 2018, je bila pravočasno zaključena in sledila ji bo druga faza. Vendar je treba čim prej odpraviti nazadovanje na področju delovanja novega okvira zunajsodne mediacije, pomembne reforme, sprejete v okviru programa EMS za makroekonomsko prilagoditev. Prav tako je nujno treba zagotoviti, da se bodo prizadevanja usmerila v hitro in temeljito izvajanje vseh ukrepov projekta ter širše v izvajanje triletnega strateškega načrta za pravosodje. Organi so si še naprej prizadevali za boj proti korupciji na številnih področjih, vključenih v nacionalni akcijski načrt za boj proti korupciji za obdobje 2018–2021. Organi zaključujejo zakonodajne predloge, ki bodo predloženi Parlamentu v naslednjih treh mesecih, in sicer v zvezi z (i) vzpostavitvijo pravnega okvira za zaščito žvižgačev v javnem in zasebnem sektorju; (ii) notranjo revizijo v javni upravi; in (iii) posodobitvijo mandata generalnega sekretariata za boj proti korupciji. V prihodnjih mesecih bo treba posebno pozornost nameniti vzpostavitvi usklajevalnega mehanizma za primere korupcije. Komisija je v skladu z zahtevo Euroskupine z dne 22. junija 2018 še naprej spremljala razvoj v zvezi s pravnimi postopki proti članom strokovnega odbora (CoEx) grškega sklada za razvoj premoženja (TAIPED) ter nekdanjemu predsedniku in višjim uslužbencem grškega statističnega organa ELSTAT. Glede strokovnega odbora je vrhovni sodni svet sprejel pritožbo zoper sodbo o predložitvi zadeve v javno sojenje in jo vrnil svetu pritožbenega sodišča. Tožilec tega sodišča je januarja 2019 svetu predložil svoj predlog, v katerem je podprl opustitev obtožb proti obtožencem. Zadeva je trenutno v postopku pred pritožbenim sodiščem. V primeru proti nekdanjemu predsedniku ELSTAT Georgiouju v zvezi z objavo fiskalnih statističnih podatkov ni bilo nadaljnjih sprememb v primerjavi opisanimi v prejšnjem poročilu o okrepljenem nadzoru. Zadeva še naprej vzbuja resne pomisleke in ponovno kaže, kako pomembno je zagotoviti ustrezno varstvo uradnikov, odgovornih za statistična poročila, da bi podprli zaupanje v integriteto statističnih podatkov. Komisija bo še naprej pozorno spremljala razvoj obeh postopkov in o tem poročala v okviru okrepljenega nadzora.