UVOD

Kot odgovor na gospodarsko in finančno krizo krepi strategija Evropa 2020[1] zmogljivost EU za pametno, trajnostno in vključujočo rast. Cilji strategije se izvajajo z vrsto vodilnih pobud, ki obravnavajo glavne izzive.

Vodilna pobuda Unija inovacij[2] bo zagotovila, da se inovativne zamisli pretvorijo v proizvode in storitve, ki ustvarjajo rast in delovna mesta ter obravnavajo glavne evropske družbene izzive. Kot korak v tej smeri se ta vodilna pobuda zavezuje, da bo razvila akcijski načrt za ekološke inovacije, ki temelji na Uniji inovacij in se osredotoča na posebna ozka grla, izzive in možnosti za doseganje okoljskih ciljev na podlagi inovacij.

Akcijski načrt za ekološke inovacije (Eco-AP – Eco-innovation Action Plan) dopolnjuje tudi druge vodilne pobude strategije Evropa 2020. Glavni temelj za prehod na zeleno gospodarstvo je vodilna pobuda „Evropa, gospodarna z viri“[3] in časovni načrt[4], ki vzpostavlja in krepi povpraševanje po ekoloških inovacijah in s tem povezanimi naložbami. „Industrijska politika za dobo globalizacije“[5] uvaja Eco-AP kot orodje za opredelitev in izvajanje ukrepov za uvajanje ključnih okoljskih tehnologij, okrepitev usklajevanja in sodelovanja med EU in državami članicami ter za ozaveščanje o možnostih novih tehnologij. Program za nova znanja in spretnosti ter delovna mesta[6] poziva k Eco-AP, da se podpre sposobnost za trajnostni razvoj, pospeši razvoj ustreznih znanj in spretnosti ter odpravijo ovire zaradi neustreznih kvalifikacij.

Eco-AP bo zato osredotočen na spodbujanje inovacij, ki povzročijo ali so namenjene zmanjšanju pritiskov na okolje in premostitvi vrzeli med inovacijami in trgom. Med drugim bo sprejel nadaljnje ukrepe, ki so opredeljeni v načrtu za učinkovitost virov.

Eko-inovacija [7] je vsaka oblika inovacije, katere rezultat ali cilj je znaten in viden napredek v smeri trajnostnega razvoja z zmanjševanjem negativnih vplivov na okolje, boljšim odzivanjem na okoljske pritiske ali doseganjem učinkovitejše in odgovornejše rabe naravnih virov.

Kot del večletnega finančnega okvira za obdobje 2007–2013 podpira Evropska komisija raziskovalne in predstavitvene projekte za ekološko inovativne tehnologije in njihovo uveljavitev na trgu v okviru (1) sedmega okvirnega programa za raziskave in tehnološki razvoj (7OP), (2) okvirnega programa za konkurenčnost in inovacije (CIP), projektov pilotnega in vzorčnega testiranja trga na področju eko-inovacij, (3) evropske platforme za ekološke inovacije in (4) v okviru okoljskega dela LIFE+. V povezavi s temi programi lahko države članice in regije izkoristijo tudi podporo kohezijske politike za nadaljnji razvoj in uporabo ekoloških inovacij.

V svojem sporočilu o proračunu za leto 2020[8] je Komisija navedla, da bodo raziskave in inovacije potekale v okviru treh tem, ki se medsebojno krepijo: (1) odličnost v znanstveni bazi; (2) spoprijemanje z družbenimi izzivi; (3) vzpostavitev vodilnega položaja v industriji in konkurenčnih okvirov. Komisija je zavezana tudi k vključevanju podnebnih ukrepov v programe porabe EU in naslavljanju najmanj 20 % proračuna Unije za cilje, ki so povezani s podnebjem.

Okvirni program za raziskave in inovacije za obdobje 2014–2020, Obzorje 2020[9], bo okrepil vlogo ekoloških inovacij in zagotovil ustrezna finančna sredstva za izvajanje tega akcijskega načrta po letu 2013. Zelo pomembni so zlasti ukrepi za prehod na zeleno gospodarstvo z nizkimi emisijami ogljika, ki je odporno na podnebne spremembe, kakor je predvideno v okviru družbenega izziva „podnebni ukrepi, učinkovitost virov in surovine“.

Partnerski[10] pristop za raziskave in inovacije bo pospešil potek inovativnih raziskav za tržne uporabe.

IZZIV NA PODROČJU EKOLOŠKIH INOVACIJ

Ekološke inovacije je treba pospešiti tako, da se krepi produktivnost in učinkovita raba virov ter konkurenčnost in prispeva k zaščiti okolja. Vedno več okoljskih izzivov in omejitev sredstev povzroča rastoče svetovno povpraševanje po okoljskih tehnologijah, proizvodih in storitvah ter poenostavlja oblikovanje zelene industrije (glej Prilogo 1). Pospešeno tržno sprejemanje in razširjanje ekoloških inovacij bo privedlo do boljše okoljske učinkovitosti in prožnosti gospodarstva, kar bo hkrati stroškovno učinkovito in dobro za podjetja in družbo kot celoto.

OVIRE IN SPODBUDE ZA EKOLOšKE INOVACIJE V MSP

Ekološke inovacije so se do sedaj na trgih uveljavljale relativno počasi, z izjemo obnovljivih virov energije kot posledica energetske in podnebne politike. Med ozka grla ekoloških inovacij spadajo neusklajenost med tržnimi cenami ter okoljskimi stroški in koristmi, toge gospodarske strukture, infrastrukturne in vedenjske blokade ter škodljive spodbude in subvencije. Drugi vidiki, ki ovirajo širjenje ekoloških inovacij, vključujejo omejeno poznavanje in zanesljivost trgov. Čeprav je veliko teh ovir podobnih tistim, s katerimi se soočajo inovativna podjetja na splošno, so ovire še večje za podjetja, ki se osredotočajo na ekološke inovacije.

Za obravnavo nekaterih ovir je Evropska komisija že leta 2004 sprožila akcijski načrt za okoljske tehnologije[11] (ETAP).

Nedavna raziskava Eurobarometra o odnosu evropskih MSP do ekoloških inovacij[12] nudi dober pregled domnevnih ovir in spodbud za ekološke inovacije.

Ovire za pospešeno uveljavljanje ekoloških inovacij in razvoj podjetij

[pic]

Dejavniki, ki bi lahko pospešili uveljavljanje in razvoj ekoloških inovacij

[pic]

Ta raziskava kaže, da sta negotovo povpraševanje na trgu in donosnost naložb dve od glavnih ovir, medtem ko so visoke cene energije in surovin, novi predpisi in standardi ter dostop do znanja med glavnimi spodbudami.

Na podlagi vodilnih pobud strategije Evropa 2020 in izkušenj z ETAP lahko EU pospeši nadaljnje ekološke inovacije z dobro osredotočenimi politikami in ukrepi. Zlasti ukrepi na področju regulativnih pobud, zasebnih in javnih naročil ter standardov in ciljev uspešnosti lahko pomagajo ustvariti večje in stabilnejše tržno povpraševanje po ekoloških inovacijah. Dodatna sredstva je treba uporabiti tudi za naložbe v ekološke inovacije, ukrepi politike pa so potrebni za zmanjšanje in obvladovanje tveganja podjetnikov in vlagateljev.

Dolgoročna strategija na področju ekoloških inovacij, ki temelji na partnerstvu, bo okrepila ekološke inovacije s povečanjem kritične mase, potrebne za inovacije, izmenjavo zamisli in dobrih praks ter vzpostavitvijo mrež in gospodarskih odnosov.

PRILOžNOSTI ZA EKOLOšKE INOVACIJE IN UKREPI EU

Ekološka inovativnost je tesno povezana z načinom porabe naravnih virov in načinom naše proizvodnje in potrošnje. Pričakovane okoljske, družbene in gospodarske koristi širokega sprejetja ekoloških inovacij so lahko precejšnje. Evropske ekološke industrije so že pomemben gospodarski sektor z ocenjenim letnim prometom 319 milijard EUR ali okoli 2,5 % bruto domačega proizvoda EU (BDP)[13]. V zadnjih dveh letih je 45 % evropskih podjetij, ki delujejo v proizvodnji, kmetijstvu, storitvah za rabo vode in prehrambenih storitvah uvedlo ekološke inovacije ter imelo od tega korist.

V obdobju 2012–2013 v okviru sedanjega finančnega okvira EU bo Eco-AP podprl uvedbo in sorazmerno povečanje okoljske tehnologije na trgu, zlasti s podporo predstavitvenih projektov. To bo utrlo pot za bolj celovito spremljanje izvajanja ukrepov v okviru vodilnih pobud strategije Evropa 2020 in programa Obzorje 2020.

Srednjeročno in dolgoročno, v obdobju 2013–2020, bi morale imeti ekološke inovacije korist od novih instrumentov EU in sredstev Unije inovacij ter vodilne pobude „Evropa, gospodarna z viri“ ter od kohezijske politike po letu 2013 in programa Obzorje 2020. Komisija je na primer predlagala močno inovativnost v okviru določb za obdobje 2014–2020 pri kohezijski politiki, ki bo dala večjo prednost inovativnosti zaradi izrecnih pogojev za države članice v tej smeri.

Nadaljnje analize izzivov in možnosti bodo imele za posledico nadaljnje ukrepe za spodbujanje ekoloških inovacij. To delo bi moralo temeljiti na skupini več zainteresiranih strani in partnerskem pristopu od leta 2012.

AKCIJSKI NAčRT ZA EKOLOšKE INOVACIJE

Načrt zajema ciljno naravnane ukrepe na strani povpraševanja in strani ponudbe, raziskavah in industriji ter političnih in finančnih instrumentih. Izvajanje ukrepov se bo podprlo s partnerskim pristopom med zainteresiranimi stranmi, zasebnim in javnim sektorjem ter Evropsko komisijo.

Komisija bo spodbujala ključne dejavnike za tržno sprejemanje ekoloških inovacij z naslednjim:

- uporaba okoljske politike in zakonodaje kot gonilo za spodbujanje ekoloških inovacij (ukrep 1);

- podpora predstavitvenih projektov in partnerstev, da bi na trg dali obetavne, pametne in ambiciozne operativne tehnologije, ki še niso uveljavljene (ukrep 2);

- razvoj novih standardov, ki spodbujajo ekološko inovacijo (ukrep 3);

- zbiranje finančnih instrumentov in podpornih storitev za MSP (ukrep 4);

- spodbujanje mednarodnega sodelovanja (ukrep 5);

- podpora razvoju novih znanj in spretnosti ter delovnih mest in s tem povezanih programov usposabljanja, ki ustrezajo potrebam trga dela (ukrep 6);

- spodbujanje ekoloških inovacij prek evropskih inovacijskih partnerstev, predvidenih v okviru Unije inovacij (ukrep 7).

Ukrep 1: Okoljska politika in ureditev za spodbujanje ekološke inovativnosti

Okoljska zakonodaja EU je že tradicionalno ena najpomembnejših gonilnih sil za ekološke inovacije in razvoj močne evropske industrije na področjih, kot so voda, onesnaženost zraka, ravnanje z odpadki, recikliranje in blažitev podnebnih sprememb. Okoljska politika lahko usmerja tudi prizadevanja na področju raziskav in razvoja ter določa hitrost tehnoloških sprememb.

V Uredbi REACH[14] so na primer navedene snovi, ki vzbujajo veliko skrb (SVHC – substances of very high concern), za katere je potrebna nadomestitev, kadar postanejo varnejše nadomestne snovi ali tehnologije tehnično in ekonomsko dosegljive. To spodbuja aktivno iskanje možnosti in pospešuje dejavnosti raziskav in razvoja pri doseganju konkurenčnih in varnejših nadomestkov. Uredba REACH je tudi primer, kako lahko politike EU pospešijo inovacije po vsem svetu. Kemične družbe po svetu sledijo REACH pri razvoju proizvodov, ki morajo izpolnjevati zahteve trgov EU.

Na drugi strani je lahko zakonodajni okvir, ki ustvarja omejitve zaradi nezadostno ambicioznih ali zastarelih standardov ali tehnologij, ovira za ekološke inovacije. Zato je treba ponovno preučiti in okrepiti zakonodajo za zagotovitev močnih in stalnih spodbud za pospeševanje ekoloških inovacij ter zadostne predvidljivosti za vlagatelje.

Kot je predvideno v Uniji inovacij, bo Komisija izvedla pregled regulativnega okvira na področju varstva okolja. V tem okviru se bodo opredelile morebitne vrzeli, izvajala se bodo nova pravila in pregledala obstoječa, da se zagotovi usklajen zakonodajni okvir, ki spodbuja ekološke inovacije.

V prihodnosti je na primer pri načrtovanju, pregledovanju izvedbene okoljske zakonodaje in politik treba nameniti pozornost:

1. možnosti inovacij za izboljšanje okolja na primer z omogočanjem prožnosti pri predpisanih tehnoloških rešitvah ali zagotavljanjem možnosti za strožje okoljske standarde (da bi se preprečile tehnološke ovire);

2. oviram za inovacije v okoljski zakonodaji in njenem izvajanju;

3. potrebi za poenostavitev uvajanja tržno donosnih novih proizvodov ali praks;

4. potrebi po pospešitvi uvajanja ekoloških inovacij v vsa področja politike.

Dragoceno delo, ki je že opravljeno v sodelovanju z OECD[15], priznava potrebo po izboljšanju politik za boljšo podporo ekološke inovativnosti ob upoštevanju dejavnikov, kot so tržna dinamika, tehnološke usmeritve, usklajenost in doslednost različnih političnih instrumentov.

Ključne točke

- Na podlagi obstoječega dela bo Komisija v letu 2012 razvila metodologijo, katere cilj je oceniti verjetne ovire, spodbude in vplive okoljske zakonodaje, politične in regulativne pobude na področju ekoloških inovacij in čim bolj povečati njihovo razširjanje na trgu.

- Pri reviziji obstoječih ciljev na področju vodne politike, standardov kakovosti zraka in emisij, gradbenih standardov, obstoječega preprečevanja, ponovne uporabe, recikliranja, predelave in preusmeritve odpadkov z odlagališč, kot je predvideno v okviru načrta za učinkovitost virov v letu 2012, 2013 in 2014, bo Komisija vključila cilje ekoloških inovacij.

- Potencial ekoloških inovacij mora biti v središču revizije obstoječih infrastrukturnih standardov, vključno s prometom, energijo, stavbami in IKT, hkrati pa mora spodbujati odpornost na podnebne spremembe.

- Pri razvoju izvedbenih ukrepov leta 2012 v skladu z okvirno direktivo o odpadkih in drugo zakonodajo o odpadkih bi lahko Komisija na primer:

- spodbujala okoljsko primerno zasnovo za izvajanje direktiv o izrabljenih vozilih (ELV), odpadni električni in elektronski opremi (OEEO), omejevanju uporabe nekaterih nevarnih snovi, baterijah in akumulatorjih ter o embalaži;

- razvila merila za prenehanje statusa odpadka v skladu s členom 6 okvirne direktive o odpadkih za baker, papir, steklo, plastiko, kompost in po možnosti druge tokove odpadkov. Ta merila bodo oblikovana za razvoj povpraševanja in zaupanja v sekundarne surovine ter za podporo in spodbujanje inovativnih tehnologij zbiranja, ločevanja in predelave odpadkov za visokokakovostne sekundarne surovine;

- razvila minimalne standarde za dejavnosti predelave odpadkov na ravni EU v skladu s členom 27 okvirne direktive o odpadkih, če so ti standardi stroškovno učinkoviti in upoštevajo najboljše tehnike, ki so na voljo, in inovativne rešitve.

Ukrep 2: Predstavitveni projekti in partnerstva za ekološko inovativnost

Kljub tekočim programom financiranja in pobudam še vedno obstaja pomemben razkorak med razpoložljivostjo novih tehnologij in njihovo uvedbo na trg v obliki proizvodov, ki jih je mogoče tržiti. To na primer velja za inovativne tehnologije za ravnanje z odpadno vodo in prečiščevanje vode[16], kot so membrane ali nove tehnologije za biološko odstranitev amonija, ki jo je razvil projekt ICON[17], [18].

V svojem končnem poročilu Komisiji z dne 28. junija 2011[19] je skupina strokovnjakov na visoki ravni za ključne omogočitvene tehnologije (KET) poudarila pomen možnosti financiranja za razvoj proizvodov in predstavitvene dejavnosti, da zapolnijo vrzel med tehnologijo in tržnim sprejemanjem za povečanje evropske konkurenčnosti.

Od leta 2012 bo Komisija podprla ciljne predstavitvene projekte o ekoloških inovacijah in začasna partnerstva za izvajanje inovativnih tehnologij, ki kljub svojemu velikemu okoljskemu in komercialnemu potencialu niso uspele doseči trga. Prednost bodo imele tehnologije, ki so primerne za učinkovito in uspešno spoštovanje strožjih, pametnejših in ambicioznih okoljskih standardov od trenutno veljavnih. Splošni cilj tega ukrepa je pokazati tržno konkurenčnost teh tehnologij.

Program Obzorje 2020, ki se bo začel leta 2014, bo podprl takšne predstavitvene projekte in projekte za izvajanje tehnoloških in družbenih inovacij.

Ključne točke

- Izbor zgoraj opisanih tehnoloških predstavitvenih projektov do konca leta 2012 kot del zadnjega razpisa za zbiranje predlogov za 7OP. Sodelovali bodo lahko vsi industrijski sektorji. Možna področja vključujejo odpadke pri rušenju objektov, ki predstavljajo največji tok odpadkov; sanacijo tal, usedlin in podzemne vode; obdelavo odpadne vode in blata iz čistilnih naprav; pesticide in gnojila v kmetijstvu; urbano rudarstvo; odpadno električno in elektronsko opremo, vključno z redkimi elementi in zlatom; prilagajanje podnebnim spremembam.

- Izbor tehnoloških in družbenih predstavitvenih projektov od leta 2014 naprej, ki bi se lahko podprli in izvajali v okviru programa Obzorje 2020.

Ukrep 3: Standardi in cilji uspešnosti za zmanjšanje okoljskega odtisa ključnih proizvodov, postopkov in storitev

Novi in ambiciozni standardi ter cilji uspešnosti so učinkovito orodje za podporo inovacij, povečanje produktivnosti in odprtje možnosti enotnega trga.

Poleg tega so lahko sistemi označevanja, ki navajajo standarde uspešnosti proizvoda, učinkovito orodje za sporočanje prednosti ekološke inovacije. Od sprejetja politike energetske učinkovitosti in Direktive o energetskem označevanju[20] se je na primer trg gospodinjskih aparatov preusmeril k energetsko učinkovitim proizvodom, kar je omogočilo 700 TWh[21] prihrankov energije in povečalo konkurenčnost evropske industrije.

Komisija bo na podlagi standardizacijskega svežnja[22] v sodelovanju z zainteresiranimi stranmi zagotovila, da novi ali spremenjeni standardi pomenijo močne spodbude za inovacijo, ne povzročijo stagnacije ali ovir, so povezani z uspešnostjo in upoštevajo učinkovitost virov ter skrb za okolje in podnebne spremembe.

Ključne točke

Evropska komisija bo z državami članicami in v sodelovanju z mednarodnimi organi za standardizacijo vzpostavila interaktivni postopek za ugotavljanje in prednostno obravnavo tistih področij, na katerih ima razvoj standardov in ciljev uspešnosti največ možnosti za spodbujanje ekoloških inovacij.

Nekateri primeri takih področij, ki bi se lahko upoštevala od leta 2012, so:

- preverjanje lastnosti odpadkov na kraju samem;

- cevovodi za oskrbo s pitno vodo in zbiranje odpadnih voda;

- dejavnosti ravnanja z odpadki v skladu s členom 27 okvirne direktive o odpadkih;

- trajnostni gradbeni materiali in izolacija stavb v podporo izvajanju direktive o energetski učinkovitosti stavb[23].

Ukrep 4: Finančne in podporne storitve za MSP

Financiranje javnega sektorja je potrebno in upravičeno, da se pospeši ekološka inovativnost v zasebnem sektorju, zlasti v MSP. Zaradi sorazmerne nezrelosti trga je dostop do financiranja še zlasti težaven za mala podjetja, ki delujejo na področju ekoloških inovacij, pri katerih je ocenjeno poslovno tveganje večje. Finančniki in vlagatelji ponavadi uporabijo iste naložbene razloge za ekološke inovacije kot za druge naložbe, tj. enake pričakovane donose in isto raven sprejetega tveganja. Poleg tega se dodana vrednost, ustvarjena z zmanjševanjem pritiskov na okolje, ne upošteva in ima le stransko vlogo pri odločitvah o naložbah.

Ukrepi politike lahko pomagajo ustvariti ugodnejše finančne pogoje in prožnejše pogoje za delitev tveganja. Uporabiti je treba dodatno podporo za MSP, da se izboljšajo pripravljenost za naložbe, možnosti za povezovanje v mreže ter zaupanje trga v ekološke inovacije.

V okviru akcijskega načrta za energetske tehnologije in drugih evropskih politik in pobud, npr. kohezijske politike, so bili že sprejeti nekateri ukrepi za uporabo sredstev za ekološke inovacije. Prizadevanja za zbiranje sredstev za ekološke inovacije se bodo nadaljevala kot del sedanjega večletnega finančnega okvira 2007–2013 in bodo okrepljena v okviru naslednjih posebnih programov Obzorja 2020: „reševanje družbenih izzivov“ in „vzpostavitev vodilnega položaja v industriji in povečanje konkurenčnosti“. Komisija preučuje razporeditev financiranja za ekološke inovacije, da bi se spoprijela s posebnimi izzivi financiranja na tem področju.

Ključne točke

V okviru sedanjega večletnega finančnega okvira:

- Komisija bo v sodelovanju z mrežo Enterprise Europe Network[24] razširila dejavnosti „okoljskih pomočnikov za MSP“. Pomočniki bodo MSP pomagali izkoristiti poslovne priložnosti, ki jih ponujajo ekološke inovacije. Shema bo okrepila okolju prijazne pristope v MSP, ta podjetja ozavestila ter poenostavila pridobivanje spretnosti in znanja za spodbujanje ekoloških inovacij.

- Leta 2012 bo Komisija vzpostavila evropsko mrežo za finančnike in vlagatelje v ekološke inovacije z namenom, da jih mobilizira ter bolje opredeli njihove politične potrebe, da bi se zagotovile hitrejše naložbe in financiranje.

- Komisija bo pomagala ekološko inovativnim evropskim podjetjem, da pridobijo boljši dostop do svetovnih trgov. Mreža Enterprise Europe Network, evropska tehnološka središča zunaj Evrope in delegacije EU bodo zagotovili dodatno podporo za udeležbo na trgovinskih sejmih in trgovinskih obiskih, za povezave med podpornimi mrežami MSP v Evropi in drugje ter za dobro poznavanje trga in oceno potreb na področju tehnologije.

- Poleg tega bo Evropska komisija razvila pobude za izboljšanje zaupanja v nove okoljske tehnologije in ekološko inovativne rešitve, ki vstopajo v EU in na svetovne trge, pri čemer se bo opirala na rezultate eksperimentalnega prostovoljnega pilotnega programa za preverjanje okoljske tehnologije (ETV – environmental technology verification), katerega načela in koristi so opisane v delovnem dokumentu služb Komisije, ki je priložen akcijskemu načrtu.

Komisija bo od leta 2014 v okviru naslednjega večletnega finančnega okvira, vključno s programom Obzorje 2020 in kohezijsko politiko, sprejela ustrezne pobude, da:

- sodeluje z državami članicami in regijami za vključevanje ekoloških inovacij v operativne programe kohezijske politike za obdobje 2014–2020, zlasti v okviru regionalnih inovacijskih strategij za pametno specializacijo, ki so predlagane kot predhodni pogoji;

- razvije dva inovativna finančna instrumenta: storitve EU za posojila in jamstva ter kapitalski instrument za raziskave in inovacije. Prvi bo imel element povpraševanja in politike, ki bo vključeval ekološke inovacije. Drugi se bo osredotočil na začetno fazo in fazo rasti ter bo tematsko usmerjen v povezavi z ekološkimi inovacijami. Oba instrumenta bosta predstavljala začasne spodbude za naložbe, ki spodbujajo uporabo zasebnega financiranja v zvezi z ekološkimi inovacijami;

- razvije programe tehnične pomoči za pomoč MSP in finančnemu sektorju pri razvoju projektov, zanimivih za banke, ocenjevanju njihove sprejemljivosti za banke in izvajanju projektov, ki imajo korist od financiranja tveganj;

- Program Obzorje 2020 bo okrepil vlogo ekoloških inovacij in med drugim podprl ekološko inovativne MSP v njihovi zgodnji fazi prodora na trg.

Ukrep 5: Mednarodno sodelovanje

Ekološka inovativnost je bistvenega pomena za poenostavitev svetovnega prehoda k trajnostnemu razvoju z okolju bolj prijaznim gospodarstvom. V zvezi s tem sporočilo Komisije Rio+20[25] med drugim poudarja potrebo za vzpostavitev trga in regulativnih ukrepov, ki spodbujajo ekološke inovacije na svetovni ravni in zagotavljajo njihovo izvajanje.

V sporočilu „Strateški evropski okvir za mednarodno sodelovanje na področju znanosti in tehnologije“[26] Komisija predlaga ukrepe za poglobitev evropskega raziskovalnega prostora (ERP) z večjo integracijo in čezmejnim usklajevanjem naložb v raziskave in dejavnosti. Njegov cilj je med drugim povečanje privlačnosti Evrope kot kraja za naložbe v raziskave in inovacije.

V zvezi s tem je bil vzpostavljen strateški forum za mednarodno znanstveno in tehnološko sodelovanje (SFIC – Strategic Forum for International Science and Technology Cooperation), da bi spodbudil evropsko partnerstvo za sodelovanje v znanosti in tehnologiji. Cilj tega foruma bo opredelitev in usklajevanje skupnih pobud med državami članicami in Komisijo do tretjih držav. Pobude bi lahko vključevale ekološke inovacije in krepitev zmogljivosti za ekološke inovacije ter prilagajanje glede na potrebe držav prejemnic.

Hitro razvijajoča se gospodarstva, npr. Kitajska, Indija, Brazilija in Rusija, pomenijo pomembne tržne in partnerske priložnosti za evropske ekološke inovatorje. Vendar dostop do teh trgov ostaja izziv zaradi velikih in neznanih tveganj, zaščite naložb in ohlapne zaščite pravic do intelektualne lastnine.

Za podporo dostopa do trga in partnerstev bo Komisija sprejela ustrezne pobude, da:

- spodbudi primerjalne analize ter usklajevanje standardov in zahtev za okoljske dobrine in storitve ter okoljsko učinkovitost proizvodov. To je treba spodbujati v okviru dvostranskih in regionalnih dialogov s hitro razvijajočimi se gospodarstvi. V okviru programov sodelovanja, kot je program SWITCH[27] Azija, se bodo spodbujali ustrezni programi in projekti, da se bosta pospeševali trajnostna potrošnja in proizvodnja. Preučila se bo širitev takšnih programov na druge regije, zlasti v Afriko in Latinsko Ameriko;

- v dvostranskih in večstranskih političnih dialogih ter v trgovinskih pogajanjih in sporazumih spodbudi izmenjavo o politikah za ekološko inovativnost, vključno z ukrepi za liberalizacijo trgovine z okoljskimi dobrinami in storitvami, odpravi stroškovne ovire za vključitev MSP v globalne vrednostne verige, zaščiti naložbe ter pravice intelektualne lastnine. Spodbujalo se bo tudi mrežno povezovanje med vlagatelji, finančniki in podjetji;

- vključi okoljske tehnologije in ekološke inovacije v sodelovanje s sosednjimi državami, npr. vzhodno partnerstvo[28], partnerstvo za demokracijo in skupno blaginjo z južnim Sredozemljem in sinergijo Črnega morja;

- sodeluje s programom Združenih narodov za okolje (UNEP) in organizacijo Združenih narodov za industrijski razvoj (UNIDO) za krepitev omrežja nacionalnih centrov za čistejšo proizvodnjo. Ti centri bodo poenostavili razširjanje najboljših praks ekoloških inovacij in povezovanje v mrežo med ekološkimi inovatorji v razvitih in hitro razvijajočih se gospodarstvih.

Ključne točke

- Leta 2012 bo Evropska komisija razvila politične instrumente, ki podpirajo tehnološki prenos uvedenih okoljskih tehnologij in rešitev.

- Kot del postopka Rio+20 bo Evropska komisija skupaj z mednarodnimi partnerji prispevala k vzpostavitvi okvira za vključevanje ekoloških inovacij v mednarodni dialog za trajnostni razvoj in rezultate vrha Rio+20 leta 2020 kot možne spodbude za pospešitev prehoda na zeleno gospodarstvo.

Ukrep 6: Nova znanja in spretnosti ter delovna mesta

Za olajšanje prehoda na okolju prijaznejše gospodarstvo se zahtevajo nova znanja in spretnosti za zagotavljanje povezane okrepljene usposobljene delovne sile za podjetja. Program za nova znanja in spretnosti ter delovna mesta poudarja potrebo, da se ponudba znanja in spretnosti uskladi s potrebami na trgu dela, zlasti v smislu novih in razširjenih znanj in spretnosti, npr. tistih, ki jih zahtevajo zelena in bolj zelena delovna mesta.

Vzpostavljen bo Evropski sektorski svet o znanju in spretnostih za zelena in bolj zelena delovna mesta, da se med državami članicami omogoči izmenjava informacij o profilih znanj in spretnosti, programih usposabljanja in pomanjkanju znanja in spretnosti v industriji okoljskih dobrin in storitev ter v drugih ustreznih sektorjih.

Ključne točke

- Z vzpostavitvijo „panorame EU za znanja in spretnosti“ bo Komisija od leta 2012 prispevala k večji mobilnosti na trgu dela z zagotavljanjem informacij o tekočih in prihodnji ponudbi znanja in spretnosti ter neskladjih med ponudbo in povpraševanjem. Vključevala bo posebni poudarek na znanju in spretnostih za zelena delovna mesta.

Ukrep 7: Evropska partnerstva za inovacije

Evropska partnerstva za inovacije (EIP – European Innovation Partnerships) se predlagajo v okviru vodilne pobude iz programa Evropa 2020 „Unija inovacij“. Cilji teh EIP so združitev vseh akterjev in sredstev v okviru skupnih ciljev za pospešitev prodora inovacij, da se rešijo posebni družbeni izzivi, kjer je tudi velik tržni potencial za podjetja EU.

Učinkovitost virov je prednostna naloga, zlasti na področjih surovin, trajnostnega kmetijstva in vode, na katerih se trenutno obravnavajo EIP. S premostitvijo vrzeli med gospodarstvom, ki učinkoviteje izkorišča svoje vire, ambicioznimi okoljskimi cilji in poslovnimi priložnostmi so ekološke inovacije glavni instrument, ki podpira te EIP.

Ključne točke

- Morebitni ukrepi lahko vključujejo testiranje zelenih javnih in zasebnih naročil za spodbujanje ekološke inovativnosti. Mreže javnih in zasebnih dobaviteljev in kupcev se lahko vzpostavijo, specifikacije razpisov pa se lahko testirajo in razvijejo za širšo uporabo v javnem in zasebnem sektorju;

- Druga obetavna področja, ki se lahko obravnavajo, vključujejo bioplin iz bioloških odpadkov, trajnostno kemijo in ekosistemske storitve. Komisija bo opredelila najboljše pristope za združevanje ukrepov povpraševanja in ponudbe na teh področjih v tesnem sodelovanju z zainteresiranimi stranmi in državami članicami.

UPRAVLJANJE IN OZAVEščENOST

Struktura upravljanja

Dejavnosti in programi mrežnega povezovanja, značilni za upravljanje, izboljšanje baze znanja in ozaveščanja za ekološko inovativnost, bodo vzpostavljeni v okviru Unije inovacij ter programa Obzorje 2020. Predvideni so preprosti in prožni sistemi, pri katerih je sodelovanje z glavnimi zainteresiranimi stranmi obsežno in uravnoteženo[29].

V tem okviru in na osnovi pozitivnih izkušenj delovne skupine na visoki ravni (ETAP) bo vzpostavljena usmerjevalna skupina z več zainteresiranimi stranmi na visoki ravni za ekološke inovacije, katere cilj bo vključevanje ekoloških inovacij, poenostavitev učenja politike, strokovni pregled ukrepov, ki se izvajajo, ter spremljanje izvajanja tega akcijskega načrta.

Poleg tega bo delovna skupina na visoki ravni nadaljevala z združevanjem držav članic, da se poenostavi izmenjava informacij, zagotovijo močnejše smernice za politiko, in sicer na ravni EU in na nacionalni ravni.

Forum zainteresiranih strani ETAP, ki mobilizira in poenostavlja mrežno povezovanje med sektorskimi zainteresiranimi stranmi, bo bolj osredotočen na podjetja in bo pripravil ciljna in dosegljiva priporočila, ki se lahko vključijo v EU in nacionalne politike.

Ključne točke

- Usmerjevalna skupina z več zainteresiranimi stranmi na visoki ravni, ki jo sestavljajo predstavniki držav članic, podjetij, industrije, zlasti MSP, zainteresirane strani s področja raziskav in drugih ključnih področij, bo od leta 2012 podprla ukrepe za trženje ekoloških inovacij, po potrebi s podporo posebnih tematskih strokovnih delovnih skupin z več zainteresiranimi stranmi.

Sodelovanje med Komisijo in državami članicami

Ključna je redna izmenjava informacij in dobrih praks o politikah ekološke inovativnosti med državami članicami in regijami. Potrebna bo tudi boljša baza znanja o točkah obremenitve okolja, politikah, trgih ter industriji okoljskih dobrin in storitev za spodbujanje ekološke inovativnosti v Evropi in razvoj ustreznih politik.

Ključne točke

- Na podlagi izkušenj, pridobljenih z načrti ETAP, bodo z državami članicami sklenjeni dogovori o prostovoljnih nacionalnih načrtih za ekološke inovacije z namenom, da se opredelijo najbolj učinkovite politike, spodbudi učenje politike med državami članicami kot tudi določi ustrezna raven izvajanja, ki je potrebna za vzpostavitev pogojev za ekološke inovacije. Ti načrti bodo temeljili na obstoječih pobudah za spodbujanje okoljske tehnologije, vendar z večjo osredotočenostjo na ekološki inovativnosti v zasebnem in javnem sektorju, in bodo upoštevali svetovne cilje trajnostnega razvoja, da bi prispevali k njihovemu doseganju.

- Komisija bo sodelovala z ustreznimi nacionalnimi in regionalnimi organi, da vključi ekološke inovacije v pobude kohezijske politike in politike razvoja podeželja na področju inovacij. V zvezi s tem predstavlja trenutni razvoj „platforme pametne specializacije“[30] ključni instrument pri oblikovanju ustrezne zmogljivosti upravljanja.

- Komisija bo gradila na izkušnjah „preglednice dosežkov ekoloških inovacij“[31] in drugih pomembnih kazalnikih za ekološko inovativnost, da bi spremljala in pregledala ukrepe in dejavnosti, ki jih sprejmejo države članice in EU.

- Pobuda o „pospeševanju politik za ekološko inovativnost“[32] za opredelitev najboljše prakse na področju oblikovanja politike za ekološke inovacije bo okrepljena, da bi se vzpostavila dobra praksa v državah članicah.

Ozaveščanje o koristih in priložnostih ekoloških inovacij

Negotovost glede potreb trga je ena glavnih ovir za hitro uveljavitev ekoloških inovacij. Treba je doseči večje družbeno sprejetje ekološko inovativnih tehnologij, postopkov, storitev in proizvodov.

To družbeno sprejetje se lahko doseže, če si vse zainteresirane strani prizadevajo, da dvignejo ozaveščenost o ekoloških inovacijah, vključno z državami članicami, lokalnimi in regionalnimi organi, industrijo in civilno družbo. Komisija bo sprejela tudi ukrepe, da pojasni pomen ekoloških inovacij kot ključnih gibal k bolj zelenemu in trajnostnemu gospodarstvu, s posebnim poudarkom na njegovem potencialu za ustvarjanje rasti in novih delovnih mest. Ta prizadevanja bodo gradila na obstoječih komunikacijskih dejavnostih, ki se izvajajo kot del skupnega sporočila Evropske komisije, na primer o učinkovitosti virov.

SKLEPNE UGOTOVITVE

V petih letih izvajanja politik EU o okoljskih tehnologijah ter oblikovanja močnih zelenih podjetij v EU se je pokazal potencial za ekološke inovacije, da se ustvarijo nove poslovne priložnosti ter gospodarska rast in delovna mesta v Evropi.

Vendar je treba storiti še več, kar zahteva okrepljene in širše ukrepe. Zato je treba okrepiti sedanje ukrepe, izboljšati uporabo obstoječih virov in zagotoviti dodatna finančna sredstva. Akcijski načrt krepi prizadevanja za ekološke inovacije, kaže pot naprej in je tako logični naslednik ETAP.

Ambiciozen program EU za ekološke inovacije bo prispeval tudi k boljšemu odzivu na svetovne okoljske izzive in izkoriščanju priložnosti na svetovnem trgu v skladu s cilji iz strategije Evropa 2020. Evropski komisiji in državam članicam bo zagotovil nova orodja za dosego ciljev strategije Evropa 2020 in določil prihodnji okvir za ekološke inovacije. Vmesni pregled prihodnje finančne perspektive bo zagotovil dobro priložnost za oceno doseganja ciljev, določenih v tem akcijskem načrtu.

Priloga 1. Ekološke inovacije koristijo podjetjem in okolju

Svetovno gospodarstvo ne bo imelo druge izbire, kot da se prilagodi na okoljske omejitve in omejitve virov, za kar bo potrebovalo ekološke inovacije. Te lahko prav tako ustvarjajo delovna mesta in rast ter so bistvenega pomena za konkurenčnost gospodarstva, zlasti v Evropi, kjer je v preteklosti gospodarska rast temeljila na intenzivni uporabi virov.

EU je v dobrem položaju, da prevzame svojo vlogo v svetovnem prehodu na bolj trajnostno gospodarstvo

Evropske okoljske politike in povečani svetovni okoljski izzivi so v Evropi povzročili pojav pomembnega in konkurenčnega sektorja okoljskih dobrin in storitev.

Evropske ekološke industrije so na primer že pomemben gospodarski sektor z ocenjenim letnim prometom 319 milijard EUR ali okoli 2,5 % bruto domačega proizvoda EU (BDP)[33]. To pomeni, da so večje od jeklarske, farmacevtske ali avtomobilske industrije. V zadnjem času znaša rast ekološke industrije približno 8 % letno. Glavni podsektorji so ravnanje z odpadki (30 %), oskrba z vodo (21 %), ravnanje z odpadno vodo (13 %) in reciklirani materiali (13 %). Sektor neposredno zaposluje 3,4 milijona ljudi, kar pomeni približno 1,5 % vseh aktivno zaposlenih Evropejcev. Približno 600 000 novih delovnih mest je bilo ustvarjenih med letoma 2004 in 2008. Letna stopnja rasti zaposlovanja je bila med letoma 2000 in 2008 v vseh podsektorjih približno 7 %.

Evropska podjetja vidijo priložnost

Poslovna skupnost je priznala možnosti za ekološko inovativnost. Naložbe v tvegani kapital so se v Evropi[34] v zadnjem desetletju močno povečale. Leta 2010 so v tem sektorju znašale približno 1,3 milijarde EUR, v letu 2004 pa samo 0,3 milijarde EUR. Kljub rasti tržne negotovosti je bil njihov delež le 7 % nižji v primerjavi z letom 2009, kar kaže na veliko prožnost in potencial sektorja. Pri teh naložbah prevladujeta pridobivanje energije in energetska učinkovitost. Samo ta dva sektorja sta v zadnjem četrtletju leta 2009 pritegnila 71 % vloženega kapitala.

Konkurenčna prednost proizvodov, postopkov in storitev, ki so varni za okolje in energetsko ter stroškovno učinkoviti, se vse bolj povečuje v mnogih podjetjih in sektorjih. Proizvodna podjetja so s pristopov „odpravljanja posledic“ prešla na pristope „zaprtega kroga“, ki zmanjšujejo porabo surovin in tokove energije s spremembo proizvodov in proizvodnih metod ter ponovno uporabo odpadkov kot novega vira za proizvodnjo – vse to pa zmanjšuje stroške. Vendar pa ozka grla in ovire še vedno preprečujejo polno izkoriščanje tega potenciala.

Tudi zaščita pred vplivi podnebnih sprememb in vremenskimi katastrofami bo zagotovila številne možnosti. Od leta 1980 je približno 95 % gospodarskih izgub v Evropi posledica katastrof zaradi vremenskih in podnebnih pojavov, ta vzorec pa se bo še poslabšal s podnebnimi spremembami. Na področju prilagajanja podnebnim spremembam in preprečevanja tveganja naravnih nesreč se bodo povečale naložbene možnosti in potrebne bodo sheme za inovativno financiranje in zaščito pred podnebnimi spremembami. Tudi zavarovalniški sektor se bo soočil z novimi izzivi in priložnostmi.

Prihodnje globalne priložnosti je treba izkoristiti

EU ima tehnološke zmogljivosti, da postane glavni akter za zelene proizvode, postopke in storitve. EU ima uspešno raziskovalno skupnost in tehnološko vodstvo na številnih področjih. To se odraža v vodilni vlogi v svetovni trgovini, kot je prikazano v nadaljevanju (brez trgovine znotraj EU).

Evropski sektor ekološke industrije je globalno v dobrem položaju[35]

[pic]

Svetovni trg za okoljske industrije je bil leta 2007 vreden 1 000 milijard EUR, pri tem so velik del prispevale energetsko učinkovite tehnologije (450 milijard EUR). Evropski tržni delež je za posamezne sektorje različen. Evropa predstavlja več kot 70 % celotnega trga na primer za avtomatsko ločevanje materialov in sončne elektrarne. Pri sintetičnih biogorivih, solarnih hladilnih sistemih in tehnologiji za energetsko skladiščenje je evropska industrija vodilna na področju raziskav in razvoja. Povprečni tržni delež evropskih podjetij je nad 30 % na področju ravnanja z odpadki in recikliranja, proizvodnje električne energije, trajnostne mobilnosti, energetske učinkovitosti in trajnostnega gospodarjenja z vodami.

Svetovni trg za te proizvode in storitve narašča za 5 % letno in pričakuje se, da se bo do leta 2030 potrojil (glej spodnji diagram za projekcije rasti). EU ima približno tretjino svetovnega trga in je neto izvoznik. Vendar se pojavljajo svetovni konkurenti. V sektorju energije vetra se uveljavljeni dobavitelji EU soočajo z novimi udeleženci, ki iščejo dobiček v svetovnih prizadevanjih za omejevanje podnebnih sprememb. EU mora graditi na svojih zmogljivostih in povečati prednostne razloge za ukrepanje, da bi utrdila svoj vodilni položaj in izkoristila nove priložnosti.

Rastoči svetovni trgi za ekološke industrije [36]

[pic]

Mala in srednje velika podjetja EU morajo imeti koristi od prehoda

Sestava ekoloških industrij je od sektorja do sektorja zelo različna. Na primer za ravnanje z odpadki, sanacijo onesnaženih tal, vetrno energijo in obnovljive vire energije predstavlja približno 10 % podjetij skoraj 80 % prometa. Na drugi strani pa so majhna podjetja močnejša na novih reguliranih trgih, kot so ekološko gradbeništvo in obnovljivi viri energije. Prav tako je treba opozoriti, da so pričakovane možnosti za ekološko inovativnost in kot posledica izboljšanje produktivnosti virov za MSP večje kot za velika podjetja. Študije primerov o izboljšavah učinkovitosti materialov so v Nemčiji pokazale, da je bilo povprečno prihranjenih približno 200 000 EUR na podjetje, z investicijskimi stroški pod 10 000 EUR za skoraj polovico družb[37].

V celoti je v vseh ekoloških industrijah veliko število malih in srednje velikih podjetij (MSP). Ta podjetja predstavljajo približno polovico celotne zaposlenosti. Zato morajo imeti MSP v partnerstvu z industrijo vse večjo vlogo v inovacijskih novih tehnologijah in rešitvah ter tudi njihovi uporabi. Javne politike in ukrepanje morajo ustvariti boljše pogoje za ekološko inovativnost

[1] COM(2010) 2020, Sporočilo Komisije, „Evropa 2020: „Strategija za pametno, trajnostno in vključujočo rast“.

[2] COM(2010) 546, Sporočilo Komisije: „Vodilna pobuda iz strategije Evropa 2020 Unija inovacij“.

[3] COM(2011) 21, Sporočilo Komisije: „Evropa, gospodarna z viri – vodilna pobuda iz strategije Evropa 2020“.

[4] COM(2011) 571 konč.

[5] COM(2010) 614, Sporočilo Komisije: „Celostna industrijska politika za dobo globalizacije: Konkurenčnost in trajnost v središču pozornosti“.

[6] COM(2010) 682 konč.,Program za nova znanja in spretnosti ter delovna mesta: „evropski prispevek k polni zaposlenosti“.

[7] Prilagojeno iz Sklepa št. 1639/2006/ES o ustanovitvi Okvirnega programa za konkurenčnost in inovativnost.

[8] COM(2011) 500; Proračun za leto 2020- Del II: Poglavja o posameznih politikah.

[9] COM(2011) 808/3 konč. Sporočilo Komisije o pobudi Obzorje 2020 – okvirni program za raziskave in inovacije.

[10] COM(2011) 572 konč. Sporočilo Komisije: Partnerstvo na področju raziskav in inovacij.

[11] COM (2004) 38 konč., Sporočilo Komisije Spodbujanje tehnologij za trajnostni razvoj: Akcijski načrt Evropske unije za okoljske tehnologije.

[12] Flash Eurobarometer 315: Odnos evropskih podjetij do ekološke inovativnosti, marec 2011.

[13] IDEA Consulting and Ecorys, „študija o konkurenčnosti ekološke industrije EU“, 2009; Roland Berger, „inovativni okoljski rastoči trgi s perspektive podjetij“, 2007.

[14] Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH).

[15] OECD, „ študije OECD o okoljskih inovacijah – boljše politike za podporo ekološke inovacije“, 2011.

[16] „Tematsko poročilo opazovalne skupine za ekološke inovacije: Water Innovation“, maj 2011.

[17] http://tnw.tudelft.nl/en/about-faculty/departments/biotechnology/research/research-cooperation/icon/.

[18] http://ec.europa.eu/research/water-initiative/pdf/4th_wwf_brochure_en.pdf.

[19] http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/ict/key_technologies/kets_high_level_group_en.htm.

[20] Direktiva Sveta 92/75/EGS o navajanju porabe energije in drugih virov gospodinjskih aparatov s pomočjo nalepk in standardiziranih podatkov o izdelku.

[21] Ocenjeni prihranki zaradi energetskega označevanja za hladilne aparate, pomivalne stroje in pralne stroje med letoma 1996–2020.

[22] COM(2011) 311 konč. Sporočilo Komisije: Strateška vizija za evropske standarde: za boljšo in hitrejšo trajnostno rast evropskega gospodarstva do leta 2020.

[23] COM 2002/91/ES, Direktiva o energetski učinkovitosti stavb.

[24] http://www.enterprise-europe-network.ec.europa.eu/index_en.htm.

[25] COM (2011) 363 konč., Sporočilo Komisije, „Vrh Rio+20: na poti k okolju prijaznemu gospodarstvu in boljšemu upravljanju“.

[26] COM (2008) 588 konč., Sporočilo Komisije „Strateški evropski okvir za mednarodno sodelovanje na področju znanosti in tehnologije“.

[27] Program SWITCH Azija je program dotacij, ki se financira v okviru instrumenta za razvojno sodelovanje EU, Uredba (ES) št. 1905/2006 (UL L 378/41) – http://ec.europa.eu/europeaid/where/asia/regional-cooperation/environment/switch_en.htm.

[28] COM(2008) 823 konč., Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu: „Vzhodno partnerstvo“.

[29] SEC(2011) 1028 konč., „Pilotno partnerstvo za inovacije za aktivno in zdravo staranje (AHA). Prve izkušnje na področju upravljanja in procesi“.

[30] http://ipts.jrc.ec.europa.eu/activities/research-and-innovation/s3platform.cfm.

[31] Glej projekt „opazovalna skupina za ekološke inovacije“, ki ga financira EU, observatorij; http://www.eco-innovation.eu/.

[32] Glej projekt „Pospeševanje politik o ekološki inovativnosti“, ki ga financira EU, http://www.ecopol-project.eu/.

[33] IDEA Consulting and Ecorys, „študija o konkurenčnosti ekološke industrije EU“, 2009; Roland Berger, „Inovativni okoljski rastoči trgi s perspektive podjetij“, 2007.

[34] Sporočilo za javnost skupine Cleantech z dne 7. januarja 2010 o naložbah tveganega kapitala Cleantech v letu 2010. Podatki se nanašajo na naložbe cleantech za regijo Evropa/Izrael.

[35] Vir: IDEA Consult, ECORYS, 2009. Študija o konkurenčnosti ekološke industrije EU; Zvezno ministrstvo za okolje, varstvo narave in jedrsko varnost, 2009, „Greentech – izdelano v Nemčiji 2.0“.

[36] Vir: IDEA Consult, ECORYS, 2009. Študija o konkurenčnosti ekološke industrije EU; Zvezno ministrstvo za okolje, varstvo narave in jedrsko varnost, 2009, „Greentech – izdelano v Nemčiji 2.0“.

[37] Opazovalna skupina za ekološke inovacije, Letno poročilo 2010, „Poslovne perspektive: prihranek stroškov surovin“.