SL Uradni list Evropske unije C 308/6

Obvestilo Komisije o dobrih praksah za izvajanje postopkov v zvezi s členoma 101 in 102 PDEU

(Besedilo velja za EGP)

2011/C 308/06

KAZALO

1. PODROČJE UPORABE IN NAMEN OBVESTILA

2. FAZA PREISKAVE

2.1 Izvor zadev

2.2 Začetna ocena in razdelitev zadev

2.3 Začetek postopka

2.4 Jeziki

2.5 Zahteve po informacijah

2.5.1 Obseg zahteve po informacijah

2.5.2 Samoobtožba

2.5.3 Roki

2.5.4 Zaupnost

2.5.5 Sestanki in drugi stiki s strankami in tretjimi osebami

2.5.6 Pooblastilo za sprejemanje izjav (razgovori)

2.6 Inšpekcijski pregledi

2.7 Varovanje zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko

2.8 Izmenjava informacij med organi, pristojnimi za konkurenco

2.9 Sestanki o trenutnem stanju

2.9.1 Oblika sestankov o trenutnem stanju

2.9.2 Časovna razporeditev sestankov o trenutnem stanju

2.10 Tristranski sestanki

2.11 Sestanki s komisarjem ali generalnim direktorjem

2.12 Pregled ključnih stališč

2.13 Možni izidi faze preiskave

3. POSTOPKI, KI VODIJO DO SKLEPOV O PREPOVEDI

3.1 Pravica do zaslišanja

3.1.1 Obvestilo o nasprotovanju

3.1.1.1 Namen in vsebina obvestila o nasprotovanju

3.1.1.2 Možna naložitev ukrepov in trditve strank

3.1.1.3 Možna naložitev glob in trditve strank

3.1.1.4 Preglednost

3.1.2 Vpogled v spis

3.1.3 Postopki, ki omogočajo izmenjavo zaupnih informacij med strankami v postopku

3.1.4 Pisni odgovor na obvestilo o nasprotovanju

3.1.5 Pravice pritožnikov in zainteresiranih tretjih oseb

3.1.6 Ustno zaslišanje

3.1.7 Dodatno obvestilo o nasprotovanju in dopis o dejstvih

3.2 Možni izidi te faze

4. POSTOPKI O ZAVEZAH

4.1 Začetek pogovorov o zavezah

4.2 Predhodna ocena

4.3 Predložitev zavez

4.4 „Preverjanje tržnega odziva“ in nadaljnji pogovori s strankami

5. POSTOPEK ZAVRNITVE PRITOŽB

5.1 Razlogi za zavrnitev

5.2 Postopek

6. OMEJITVE UPORABE INFORMACIJ

7. SPREJETJE, VROČITEV IN OBJAVA SKLEPOV

8. PRIHODNJE REVIZIJE

PRILOGA 1

1. PODROČJE UPORABE IN NAMEN OBVESTILA

1. Glavni namen tega obvestila je zagotoviti praktične smernice za izvajanje postopkov pred Evropsko komisijo (v nadaljnjem besedilu: Komisija) v zvezi s členoma 101 in 102 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU) (1) v skladu z Uredbo 1/2003 (2), njeno izvedbeno uredbo (3) in sodno prakso Sodišča Evropske unije. V tem smislu si obvestilo prizadeva izboljšati razumevanje preiskovalnih postopkov (4) Komisije in tako povečati učinkovitost preiskav ter zagotoviti visoko stopnjo preglednosti in predvidljivosti v postopkih. Obvestilo zajema glavne postopke (5) v zvezi z domnevnimi kršitvami členov 101 in 102 PDEU.

2. Postopki za ugotavljanje kršitev držav članic predvsem na podlagi člena 106 PDEU v povezavi s členom 101 ali 102 PDEU ne spadajo na področje uporabe tega obvestila. Obvestilo ne velja za postopke v okviru Uredbe o združitvah (6) niti za postopke v zvezi z državno pomočjo (7).

3. Postopke v zvezi z uporabo členov 101 in 102 PDEU (v nadaljnjem besedilu: postopki) podrobno urejata Uredba (ES) št. 1/2003 in izvedbena uredba. Obvestila Komisije o pravilih za vpogled v spis (8) in obravnavi pritožb (9) ter mandatu pooblaščenca za zaslišanje (10) so prav tako pomembna za izvajanje postopkov. Kar zadeva predložitev poročil ekonomistov in predložitev kvantitativnih podatkov, se sklicujejo na dobre prakse v zvezi s predložitvijo ekonomskih dokazov (11). To obvestilo torej ne vsebuje izčrpnega povzetka vseh ukrepov, ki urejajo postopke pred Komisijo. Obvestilo je treba brati v povezavi z drugimi tovrstnimi akti in morebitno povezano sodno prakso.

4. Tudi za preiskavo kartelov, kakor je opredeljena v obvestilu o prizanesljivosti (12), lahko veljajo posebni postopki v zvezi s prijavami zaradi prizanesljivosti in poravnavami (13). To obvestilo ne zajema navedenih podrobnih postopkov. Poleg tega posebne značilnosti postopkov v kartelnih zadevah v nekaterih okoliščinah zahtevajo posebne določbe, da ne bi bile ovirane morebitne prijave zaradi prizanesljivosti (14) ali pogovori o poravnavi (15). Te posebne določbe so navedene, kadar je ustrezno.

5. To obvestilo sestavljajo naslednji elementi: v oddelku 2 je določen postopek, ki se ga je treba držati v fazi preiskave. Ta del je pomemben za vse preiskave, ne glede na to, ali vodijo do sklepa o prepovedi (člen 7 Uredbe (ES) št. 1/2003), sklepa o zavezi (člen 9 Uredbe (ES) št. 1/2003) ali sklepa o zavrnitvi pritožbe (člen 7 izvedbene uredbe). V oddelku 3 so opisani glavni postopkovni koraki in pravice do obrambe v okviru postopkov, ki vodijo do sklepov o prepovedi. V oddelku 4 so opisane posebne značilnosti postopka o zavezah. V oddelku 5 so zajete zavrnitve pritožb. Preostali oddelki so splošno veljavni: v oddelku 6 so opisane omejitve za uporabo informacij, v oddelku 7 so obravnavani sprejetje, vročitev in objava sklepov, v oddelku 8 pa prihodnje revizije.

6. To obvestilo zlasti temelji na dosedanjih izkušnjah z uporabo Uredbe (ES) št. 1/2003 in izvedbene uredbe. Odraža stališča Komisije v času objave in se bo uporabljalo od dne objave za zadeve v obravnavi (16) in prihodnje zadeve. Zaradi posebne narave posamezne zadeve je lahko potrebna sprememba tega obvestila oziroma odstopanje od njega, odvisno od obravnavanega primera.

7. To obvestilo ne ustvarja nikakršnih novih pravic ali obveznosti niti ne spreminja pravic ali obveznosti, ki izhajajo iz Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), Uredbe (ES) št. 1/2003, izvedbene uredbe in sodne prakse Sodišča Evropske unije.

8. Komisija spodbuja elektronsko izmenjavo informacij (elektronske pošte ali digitalnih naprav) za vso korespondenco v zvezi z zadevo.

2. FAZA PREISKAVE

2.1 Izvor zadev

9. Zadeva v zvezi z domnevno kršitvijo člena 101 ali 102 PDEU lahko temelji na pritožbi nekega podjetja, druge fizične ali pravne osebe ter celo države članice.

10. Informacije državljanov in podjetij so pomembne za sprožitev preiskav Komisije. Komisija zato spodbuja državljane in podjetja, da jo obveščajo o sumih kršitev pravil konkurence (17). To se lahko stori bodisi z vložitvijo uradne pritožbe (18) bodisi tako, da se Komisiji preprosto pošljejo tržne informacije. Vsakdo, ki lahko izkaže upravičen interes kot pritožnik in ki predloži pritožbo v skladu z obrazcem C (19), uživa določene procesne pravice. Podrobnosti postopka, ki jih je treba upoštevati, so določene v izvedbeni uredbi in obvestilu o obravnavi pritožb. Fizične in pravne osebe razen pritožnikov, ki izkažejo zadosten interes za zaslišanje in ki jih pooblaščenec za zaslišanje vključi v postopek, prav tako uživajo določene procesne pravice v skladu s členom 13 izvedbene uredbe.

11. Komisija lahko zadevo začne tudi na lastno pobudo (po uradni dolžnosti). To lahko stori, kadar je obveščena o na določenih dejstvih ali na podlagi informacij, zbranih v okviru sektorskih preiskav, neuradnih sestankov s podjetji v panogi, spremljanjem trga ali na podlagi informacij, izmenjanih v okviru Evropske mreže za konkurenco ali z organi tretjih držav, pristojnih za konkurenco. Kartelne zadeve se lahko začnejo tudi na podlagi prijave zaradi prizanesljivosti, ki jo vloži eden od članov kartela.

2.2 Začetna ocena in razdelitev zadev

12. Za vse zadeve, ne glede na njihov izvor, se izvede faza začetne ocene. V tej fazi Komisija pregleda, ali je zadeva primerna za nadaljnjo preiskavo (20), in v tem primeru začasno opredeli njen poudarek, zlasti v zvezi s strankami, trgi in ravnanjem, ki jih je treba preiskati. V tej fazi lahko Komisija uporabi preiskovalne ukrepe, kot so na primer zahteve po informacijah, v skladu s členom 18(2) Uredbe (ES) št. 1/2003.

13. V praksi sistem začetne ocene pomeni, da bodo nekatere zadeve opuščene na zelo zgodnji stopnji, ker po ocenah niso primerne za nadaljnjo preiskavo. Tako Komisija osredotoči svoja sredstva za izvrševanje na zadeve, pri katerih je verjetno, da bo lahko ugotovila kršitev, zlasti pri zadevah z največjim vplivom na delovanje konkurence na notranjem trgu in tveganjem za škodo potrošnikov, ter na zadeve, ki bodo verjetno prispevale k opredelitvi politike EU na področju konkurence in zagotovitvi skladne uporabe členov 101 in 102 PDEU (21).

14. Med to začetno preiskavo se poskuša tudi na zgodnji stopnji obravnavati razdelitev zadev v okviru Evropske mreže za konkurenco. Uredba (ES) št. 1/2003 je uvedla možnost predodelitve zadev drugim članom mreže, če imajo za njihovo obravnavo ustrezne zmogljivosti. V skladu s tem lahko Komisija predodeli zadevo nacionalnemu organu za konkurenco in obratno (22).

15. Ko je na njih naslovljen prvi preiskovalni ukrep (običajno zahteva po informacijah (23) ali inšpekcijskem pregledu), so naslovniki seznanjeni z dejstvom, da se v zvezi z njimi izvaja predhodna preiskava, ter z vsebino in namenom tovrstne preiskave. V okviru zahtev po informacijah bodo nadalje opomnjeni, da če bo potrjeno, da se je preiskovano ravnanje res zgodilo, bo to lahko pomenilo kršitev členov 101 in/ali 102 PDEU. Po prejetju zahteve po informacijah ali po izvedeni preiskavi se lahko stranke (24) kadar koli pri Generalnem direktoratu za konkurenco pozanimajo o stanju preiskave, tudi pred začetkom postopkov. Če tako podjetje meni, da ga Generalni direktorat za konkurenco ni primerno obveščal o njegovem postopkovnem statusu, lahko predloži zadevo v razrešitev pooblaščencu za zaslišanje, po tem ko je na zadevo že opozorila Generalni direktorat za konkurenco (25). Pooblaščenec za zaslišanje sprejme odločitev, da bo Generalni direktorat za konkurenco obvestil podjetje ali združenje podjetij, ki je vložilo zahtevo o svojem postopkovnem statusu. Ta odločitev bo sporočena podjetju ali združenju podjetij, ki je vložilo zahtevo. Če Komisija na kateri koli stopnji v fazi začetne preiskave odloči, da ne bo nadaljevala preiskave v zvezi z zadevo (in torej ne bo začela postopka), bo na lastno pobudo o tem obvestila stranko, v zvezi s katero poteka predhodna preiskava.

16. V zadevah, ki temeljijo na pritožbi, bo Komisija skušala v štirih mesecih od prejema pritožbe pritožnike obvestiti o ukrepu, ki ga predlaga v zvezi s pritožbo (26). Ta rok je okviren in bo odvisen od okoliščin v posamezni zadevi ter od tega, ali je Generalni direktorat za konkurenco prejel dovolj informacij od pritožnika ali tretjih oseb, zlasti v odziv na zahteve po informacijah, da lahko odloči, ali bo nadaljeval preiskavo v zvezi z zadevo.

2.3 Začetek postopka

17. Komisija bo postopek (27) začela v skladu s členom 11(6) Uredbe (ES) št. 1/2003, kadar začetna ocena vodi do zaključka, da je zadeva primerna za nadaljnjo preiskavo in kadar je obseg preiskave že zadostno opredeljen.

18. Začetek postopka določa dodelitev zadeve v okviru Evropske mreže za konkurenco (28) ter v zvezi s strankami in pritožnikom, če je primerno. Prav tako pomeni zavezo Komisije, da bo nadalje preiskala zadevo. Komisija bo torej za zadevo namenila svoja sredstva in si prizadevala za njeno pravočasno obravnavo.

19. V sklepu o začetku postopka so opredeljene vse stranke, v zvezi s katerimi poteka postopek, na kratko pa je opisan tudi obseg preiskave. Opisano je predvsem ravnanje, ki naj bi pomenilo domnevno kršitev členov 101 in/ali 102 PDEU, o katerem bo potekala preiskava in običajno so opredeljeni območje in sektor ali sektorji, na katerih poteka ravnanje.

20. Komisija lahko na podlagi člena 2 izvedbene uredbe javno naznani začetek postopka. Politika Komisije je, da objavi začetek postopka na spletni strani Generalnega direktorata za konkurenco in izda sporočilo za javnost, razen če bi lahko takšna objava škodovala preiskavi.

21. Stranke, v zvezi s katerimi poteka preiskava, so ustno ali pisno obveščene o začetku postopka dovolj zgodaj, preden je začetek postopka objavljen, da lahko pripravijo svoja sporočila (zlasti v zvezi z delničarji, finančnimi ustanovami in mediji).

22. Treba je poudariti, da začetek postopka nikakor ne pomeni, da dejansko obstaja kršitev. Pomeni le, da bo Komisija nadaljevala preiskavo v zadevi. To pomembno pojasnilo bo navedeno v sklepu o začetku postopka (vročenem strankam) ter vseh javnih sporočilih v zvezi z začetkom zadeve.

23. Začetek postopka ne omejuje pravic Komisije, da pozneje razširi obseg in/ali naslovnike preiskave. V primeru take razširitve obsega preiskave veljajo ukrepi iz odstavkov 20 in 21.

24. V kartelnih zadevah začetek postopka običajno poteka hkrati s sprejetjem obvestila o nasprotovanju (glej odstavek 4 zgoraj), čeprav se lahko začne prej.

2.4 Jeziki

25. V skladu s členom 3 Uredbe št. 1 (29) morajo biti dokumenti, ki jih Komisija pošlje podjetjem s sedežem v Evropski uniji, sestavljeni v jeziku države članice, v kateri je sedež podjetja.

26. V skladu s členom 2 iste uredbe se lahko dokumenti, ki jih podjetje pošlje Komisiji, sestavijo v katerem koli uradnem jeziku Evropske unije, ki ga izbere pošiljatelj. Odgovor in nadaljnja korespondenca se sestavi v istem jeziku.

27. Da bi se izognili zamudam zaradi prevodov, se lahko naslovniki odpovejo svoji pravici do prejema besedila v jeziku na podlagi zgornjega pravila in se odločijo za drug jezik. Ustrezno potrjene jezikovne opustitve se lahko predložijo za nekatere posebne dokumente in/ali za celoten postopek.

28. Kar zadeva preproste zahteve po informacijah, je običajna praksa, da se spremni dopis pošlje v jeziku sedeža naslovnika ali v angleščini (vključno s sklicem na člen 3 Uredbe št. 1), priloži pa se vprašalnik v angleščini. Naslovnik je tudi jasno seznanjen – v jeziku svojega sedeža – da ima pravico do prevoda spremnega dopisa in/ali vprašalnika v jezik svoje lokacije ter da ima pravico odgovoriti v tem jeziku. Ta praksa omogoča hitrejšo obravnavo zahtev, hkrati pa ohranja pravice naslovnikov.

29. Obvestilo o nasprotovanju, predhodna ocena in sklepi na podlagi členov 7, 9 in 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 so vročeni v verodostojnem jeziku naslovnika, razen če je podpisal zgoraj omenjeno jezikovno opustitev.

30. V skladu s členom 2 Uredbe št. 1 bodo odgovor in nadaljnja korespondenca, naslovljena na pritožnika, v jeziku njegove pritožbe.

31. Udeleženci ustnega zaslišanja lahko zaprosijo, da se jih zasliši v uradnem jeziku EU, ki je drugačen od jezika postopka. V tem primeru bo na ustnem zaslišanju zagotovljeno tolmačenje, če bo pooblaščenec za zaslišanje o tej zahtevi obveščen dovolj časa vnaprej.

2.5 Zahteve po informacijah

32. V skladu s členom 18 Uredbe (ES) št. 1/2003 je Komisija pooblaščena, da od podjetij in podjetniških združenj zahteva, naj ji pošljejo vse potrebne informacije. Informacije se lahko zahtevajo z dopisom („enostavnim zahtevkom“ (člen 18(2)) ali s sklepom (člen 18(3)) (30). Treba je poudariti, da se zahteve po informacijah redno pošiljajo ne samo podjetjem, v zvezi s katerimi poteka preiskava, temveč tudi drugim podjetjem ali združenjem, ki imajo morda informacije, pomembne za zadevo.

2.5.1 Obseg zahteve po informacijah

33. V skladu s členom 18 Uredbe (ES) št. 1/2003 lahko Komisija od podjetij in podjetniških združenj zahteva, naj ji pošljejo vse potrebne informacije. Informacije so še posebej potrebne, če lahko Komisiji omogočijo, da preveri obstoj domnevnih kršitev, navedenih v zahtevi. Komisija ima v zvezi s tem pravico do proste presoje (31).

34. Komisija je tista, ki opredeli obseg in obliko zahteve po informacijah. Kadar pa je to primerno, lahko Generalni direktorat za konkurenco o obsegu in obliki zahteve po informacijah razpravlja z naslovniki. To je lahko še posebej uporabno v primeru zahtev po kvantitativnih podatkih (32).

35. Kadar v odgovoru na zahtevo po informacijah podjetje predloži očitno nepomembne informacije (zlasti dokumente, ki očitno niso povezani z vsebino preiskave), lahko Generalni direktorat za konkurenco, da ne bi po nepotrebnem obremenjevali pogosto obsežne upravne dokumentacije, take informacije čim prej po prejemu odgovora vrne naslovniku zahteve. V dokumentacijo bo vstavljeno kratko obvestilo o tem.

2.5.2 Samoobtožba

36. Kadar naslovnik zahteve po informacijah na podlagi člena 18(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 noče odgovoriti na vprašanje v taki zahtevi in se sklicuje na privilegij zoper samoobtožbo, kakor je opredeljen v sodni praksi Sodišča Evropske unije (33), lahko zadevo v razumnem časovnem roku po prejetju zahteve predloži pooblaščencu za zaslišanje (34), po tem ko je na zadevo že opozorila Generalni direktorat za konkurenco. V ustreznih zadevah in ob upoštevanju potrebe po izogibanju neutemeljenim zamudam v postopku lahko pooblaščenec za zaslišanje oblikuje utemeljena priporočila glede veljavnosti privilegija zoper samoobtožbo in odgovornega direktorja obvesti o sprejetih ugotovitvah, ki se naj upoštevajo v primeru poznejšega sprejetja sklepa na podlagi člena 18(3) Uredbe (ES) št. 1/2003. Naslovnik zahteve prejme kopijo utemeljenega priporočila. Naslovnik sklepa na podlagi člena 18(3) bo opozorjen na privilegij zoper samoobtožbo, kakor je opredeljen v sodni praksi Sodišča Evropske unije (35).

2.5.3 Roki

37. Zahteva po informacijah podrobno določa, katere informacije se zahtevajo ter določa rok, v katerem je treba informacije predložiti.

38. Naslovnikom se določi razumen rok za odgovor na zahtevo v skladu s trajanjem in kompleksnostjo zadeve ob upoštevanju pogojev preiskave. Na splošno bo ta rok vsaj dva tedna od prejema zahteve. Če se že na začetku meni, da je potreben daljši rok, bo rok za odgovor na zahtevo v skladu s tem daljši. Kadar je obseg zahteve omejen, na primer če zajema samo kratko pojasnilo že predloženih informacij ali informacij, do katerih ima naslovnik zahteve takojšen dostop, bo rok običajno krajši (en teden ali manj).

39. Če imajo težave z odgovorom v določenem roku, lahko naslovniki prosijo za njegovo podaljšanje. Dovolj časa pred potekom roka je treba predložiti obrazloženo zahtevo v pisni obliki (dopis ali elektronska pošta). Če Komisija meni, da je zahteva upravičena, odobri dodaten čas (odvisno od kompleksnosti zahtevanih informacij in drugih dejavnikov). Komisija se lahko prav tako dogovori z naslovnikom zahteve, da ta nekatere dele zahtevanih informacij, ki so še posebej pomembni ali preprosto dostopni, predloži v krajšem roku, medtem ko se za predložitev preostalih informacij odobri dodaten čas.

40. Kadar naslovnik sklepa, s katerim se zahtevajo informacije na podlagi člena 18(3) Uredbe (ES) št. 1/2003, z zgoraj opisanim postopkom ne more razrešiti svojih pomislekov glede roka, lahko zadevo predloži pooblaščencu za zaslišanje. Tako zahtevo je treba predložiti pravočasno pred potekom prvotno določenega roka (36). Pooblaščenec za zaslišanje odloči o tem, ali bi bilo treba odobriti podaljšanje roka, ob upoštevanju dolžine in kompleksnosti zahteve po informacijah ter pogojev preiskave.

2.5.4 Zaupnost

41. V spremnem pismu zahteve po informacijah se od naslovnika prav tako zahteva, da navede, ali meni, da so informacije v odgovoru zaupne. V tem primeru mora naslovnik v skladu s členom 16(3) izvedbene uredbe posamično utemeljiti svoje trditve v zvezi z vsako informacijo in predložiti nezaupno različico informacij. Taka nezaupna različica se predloži v enaki obliki kot zaupna različica, izbrisani deli besedila pa se nadomestijo z njihovimi povzetki. Če ni drugače dogovorjeno, je treba nezaupno različico predložiti hkrati z izvirnim stališčem. Če podjetje ne izpolni teh zahtev, lahko Komisija v skladu s členom 16(4) izvedbene uredbe predvideva, da zadevni dokumenti ali izjave ne vsebujejo zaupnih informacij.

2.5.5 Sestanki in drugi stiki s strankami in tretjimi osebami

42. Generalni direktorat za konkurenco lahko med preiskovalno fazo skliče sestanke (ali opravi telefonske pogovore) s strankami, v zvezi s katerimi poteka postopek, pritožniki ali tretjimi osebami. Skliče lahko predvsem sestanke o trenutnem stanju ali tristranske sestanke, kakor je opisano v nadaljevanju v oddelkih 2.9 ali 2.10.

43. Kadar sestanek poteka na zahtevo strank, pritožnikov ali tretjih oseb, naj bi ti v skladu s splošnim pravilom vnaprej predložili predlagani dnevni red tem za razpravo na sestanku ter dopis ali predstavitev s podrobnejšim opisom teh vprašanj. Po sestankih ali telefonskih pogovorih o vsebinskih vprašanjih lahko stranke, pritožniki ali tretje osebe svoje izjave ali predstavitve pismeno utemeljijo.

44. Vsa pisna dokumentacija, ki so jo pripravila podjetja, ki so se udeležila sestanka, in je bila poslana Generalnemu direktoratu za konkurenco, se doda v spis. Nezaupna različica te dokumentacije, skupaj s kratko opombo, ki jo pripravi Generalni direktorat za konkurenco, bo dostopna strankam, v zvezi s katerimi poteka preiskava, med njihovim dostopom do spisa, če bo Komisija nadaljevala postopek v zvezi z zadevo. Ob upoštevanju zahtev za anonimnost (37) bodo v tej opombi omenjeni podjetje ali podjetja, ki so se udeležila sestanka (ali sodelovala v telefonskem pogovoru v zvezi z vsebinskimi vprašanji), ter časovni razpored in tema ali teme, obravnavane na sestanku (ali med telefonskim pogovorom) (38). Takšna kratka opomba bo pripravljena tudi, kadar sestanek poteka na pobudo Komisije (npr. sestanki o trenutnem stanju).

45. Komisija lahko po sestanku ali drugem neuradnem stiku s strankami, pritožniki ali tretjimi osebami zahteva, da predložijo informacije v pisni obliki na podlagi člena 18 Uredbe (ES) št. 1/2003, ali jih povabi, naj podajo izjavo v skladu s členom 19 navedene uredbe.

2.5.6 Pooblastilo za sprejemanje izjav (razgovori)

46. Uredba (ES) št. 1/2003 in izvedbena uredba vzpostavljata poseben postopek za sprejemanje izjav fizičnih ali pravnih oseb, ki imajo morda uporabne informacije v zvezi z domnevno kršitvijo členov 101 in 102 PDEU (glej člen 19 Uredbe (ES) št. 1/2003 in člen 3 izvedbene uredbe) (39).

47. Komisija lahko v okviru tega postopka z vsemi razpoložljivimi sredstvi, na primer prek telefona ali videokonference, opravi razgovor z vsemi fizičnimi ali pravnimi osebami, ki v razgovor privolijo, zaradi zbiranja informacij v zvezi z vsebino preiskave.

48. Preden sprejme take izjave, bo Generalni direktorat za konkurenco osebo, s katero se opravi razgovor, obvestil o pravni podlagi za razgovor, njegovi prostovoljni naravi in pravici te osebe, da se posvetuje z odvetnikom. Generalni direktorat za konkurenco bo osebo, s katero se opravi razgovor, obvestil tudi o namenu razgovora ter da namerava izdelati pisni, zvočni ali slikovni zapis razgovora. V praksi bo to opravljeno z izročitvijo dokumenta, ki pojasnjuje postopek, ki ga mora oseba, s katero se opravi razgovor, podpisati. Da bi povečali točnost izjav, bo kmalu po izdelavi zapisa osebi, ki s katero se je opravil razgovor, v odobritev na voljo kopija zapisa.

49. Postopek sprejemanja izjav v skladu s členom 19 Uredbe (ES) št. 1/2003 in člena 3 izvedbene uredbe velja samo takrat, ko se oseba, s katero se opravi razgovor, in Generalni direktorat za konkurenco izrecno dogovorita, da bo izdelan zapis pogovora kot uradnega razgovora v skladu s členom 19. Komisija ima pravico, da prosto presodi, kdaj bo predlagala razgovore. Stranka pa lahko Generalnemu direktoratu za konkurenco predloži zahtevo, da se izdela zapis njene izjave kot razgovora. Taka zahteva bo načeloma sprejeta, če bodo to dopuščale potrebe in zahteve ustreznega vodenja preiskave.

2.6 Inšpekcijski pregledi

50. V okviru preiskave je Komisija pooblaščena za opravljanje inšpekcijskih pregledov v prostorih podjetja in v določenih okoliščinah v drugih prostorih, tudi zasebnih. Praksa Komisije v zvezi s pregledi v prostorih podjetja je trenutno opisana v pojasnilu, na voljo na spletni strani Generalnega direktorata za konkurenco (40).

2.7 Varovanje zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko

51. V skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije (41), katere glavne značilnosti so povzete v nadaljevanju, lahko za nekatera sporazumevanja med odvetnikom in stranko, v skladu s strogimi pogoji, velja varovanje zaupnosti in so torej zaupna kar zadeva Komisijo, z izjemo pristojnosti Komisije v zvezi s preiskavami in pregledom dokumentov (42). Za sporazumevanje med odvetnikom in stranko velja varovanje zaupnosti pod pogojem, da je bilo povezano z uveljavljanjem strankine pravice do obrambe v postopku o konkurenci ter da izvira od neodvisnih odvetnikov (43).

52. Podjetje, ki se sklicuje na zaščito v okviru varovanja zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko v zvezi z nekim dokumentom, mora Komisiji predložiti primerno utemeljitev in ustrezne dokaze za podkrepitev svoje trditve, čeprav mu ni treba razkriti vsebine takega dokumenta (44). Treba je predložiti redigirane različice, iz katerih so odstranjeni deli, za katere velja varovanje zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko. Kadar Komisija meni, da takšni dokazi niso bili predloženi, lahko zahteva izdelavo zadevnega dokumenta in, če je potrebno, podjetju naloži globe ali periodične denarne kazni, če odkloni bodisi zagotovitev takšnega dodatnega potrebnega dokaza bodisi predložitev spornega dokumenta (45).

53. V veliko primerih bo že bežen pregled splošne predstavitve listine, glave, naslova ali drugih površinskih značilnosti listine, ki ga opravijo uslužbenci Komisije, običajno med inšpekcijskim pregledom, tem omogočil, da preverijo točnost utemeljitev, ki jih navaja podjetje. Toda podjetje ima pravico, da uslužbencem Komisije zavrne možnost, da pregledajo listino, čeprav bežno, če ustrezno pojasni, zakaj meni, da tak bežen pregled ni mogoč, ne da bi se razkrila vsebina listine (46).

54. Kadar med potekom inšpekcijskega pregleda uslužbenci Komisije menijo, da podjetje (i) ni utemeljilo svoje trditve, da za zadevni dokument velja varovanje zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko; (ii) se je sklicevalo samo na razloge, ki v skladu s sodno prakso ne morejo upravičiti take zaščite; ali (iii) se sklicuje na trditve o dejstvih, ki so očitno napačne, lahko uslužbenci Komisije nemudoma preberejo vsebino dokumenta in ga kopirajo (brez uporabe postopka zapečatene ovojnice). Če pa uslužbenci Komisije med inšpekcijskim pregledom menijo, da dokazi, ki jih je predložilo podjetje, niso takšne narave, da bi dokazali, da za zadevni dokument velja varovanje zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko, kakor je opredeljeno v sodni praksi Sodišča Evropske unije, zlasti če podjetje zavrne, da bi uslužbenci Komisije opravili bežen pregled listine, hkrati pa ni mogoče izključiti, da za dokument velja zadevno varovanje, lahko uslužbenci Komisije vložijo kopijo zadevne listine v zapečateno ovojnico in jo odnesejo s seboj v prostore Komisije v pričakovanju poznejše rešitve spora.

55. Podjetja ali podjetniška združenja lahko pooblaščenca za zaslišanje prosijo, da prouči vlogo, da za dokument, ki ga zahteva Komisija v okviru izvrševanja členov 18, 20 ali 21 Uredbe (ES) št. 1/2003 in ki je bil Komisiji zamolčan, velja varovanje zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko v smislu sodne prakse, če podjetje zadeve ni moglo razrešiti z Generalnim direktoratom za konkurenco (47). Podjetje, ki je vložilo vlogo, lahko predloži zadevo pooblaščencu za zaslišanje, če se strinja, da pooblaščenec za zaslišanje pregleda informacije, za katere trdi, da zanje velja varovanje zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko, ter katero koli drugo gradivo, ki ga pooblaščenec za zaslišanje potrebuje za svojo oceno. Pooblaščenec za zaslišanje odgovornemu direktorju in zadevnemu podjetju ali podjetniškemu združenju sporoči svoje predhodno mnenje, ne da bi razkril morebitno varovano vsebino informacij, ter lahko sprejme ustrezne ukrepe za spodbuditev obojestransko sprejemljive rešitve.

56. Če se rešitev ne doseže, lahko pooblaščenec za zaslišanje oblikuje utemeljeno priporočilo za pristojnega člana Komisije, ne da bi razkril morebitno varovano vsebino dokumenta. Stranka, ki je vložila vlogo, prejme kopijo tega priporočila. Če se zadeva ne razreši na ta način, jo bo Komisija nadalje obravnavala. Če bo primerno, bo sprejela sklep o zavrnitvi vloge.

57. V primerih, ko se je podjetje sklicevalo na zaščito v okviru varovanja zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko ter je predložilo razloge za utemeljitev svojih trditev, Komisija (z izjemo pooblaščenca za zaslišanje, če mu je bila zadeva predložena na podlagi člena 4(2)(a) mandata pooblaščenca za zaslišanje) ne bo prebrala vsebine dokumenta, dokler ne bo sprejela odločitve o zavrnitvi te vloge in dovolila zadevnemu podjetju, da predloži zadevo Sodišču Evropske unije. Če torej podjetje vloži tožbo za razglasitev ničnosti in zaprosi za sprejetje začasnih ukrepov v predpisanem roku, Komisija ne bo odprla zapečatene ovojnice in ne bo prebrala dokumentov, dokler Sodišče Evropske unije ne odloči o tej vlogi za sprejetje začasnih ukrepov (48).

58. Podjetjem, ki se očitno neutemeljeno sklicujejo na zaščito v okviru varovanje zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko samo zaradi zavlačevanja ali brez objektivne utemeljitve nasprotujejo vsakemu bežnemu pregledu dokumentov med preiskavo, se lahko naložijo globe v skladu s členom 23(1) Uredbe (ES) št. 1/2003, če so izpolnjeni drugi pogoji te določbe. Podobno se lahko taka ravnanja upoštevajo kot oteževalne okoliščine v katerem koli sklepu, ki nalaga globo za kršenje členov 101 in/ali 102 PDEU (49).

2.8 Izmenjava informacij med organi, pristojnimi za konkurenco

59. V okviru preiskav lahko Komisija tudi izmenja informacije z nacionalnimi organi, pristojnimi za konkurenco, na podlagi člena 12 Uredbe (ES) št. 1/2003. Praksa Komisije v zvezi s temi izmenjavami je trenutno opisana v Obvestilu Komisije o sodelovanju v okviru mreže organov, pristojnih za konkurenco (50).

2.9 Sestanki o trenutnem stanju

60. Ves čas postopka si Generalni direktorat za konkurenco prizadeva, da bi, na lastno pobudo ali na zahtevo, dal strankam, v zvezi s katerimi poteka postopek, dovolj priložnosti za odprte in iskrene razprave – ob upoštevanju stopnje preiskave – ter za izražanje njihovih stališč.

61. V zvezi s tem bo Komisija predlagala sestanke o trenutnem stanju na nekaterih stopnjah postopka. Sestanki o trenutnem stanju, ki so popolnoma prostovoljne narave za stranke, lahko prispevajo h kakovosti in učinkovitosti postopka odločanja ter zagotovijo preglednost in sporazumevanje med Generalnim direktoratom za konkurenco in strankami, zlasti, da jih obvestijo o stanju postopkov na ključnih točkah v postopku. Sestanki o trenutnem stanju bodo predlagani le strankam, v zvezi s katerimi poteka preiskava, in niti pritožniku (razen če je Komisija začela postopke na podlagi člena 11(6) Uredbe (ES) št. 1/2003 in namerava obvestiti pritožnika, da bo zavrnila njegovo pritožbo z uradnim dopisom v skladu s členom 7(1) izvedbene uredbe) niti tretjim osebam. Če preiskava poteka v zvezi z več strankami, se sestanek o trenutnem stanju predlaga vsaki stranki posebej. V kartelnih postopkih se predlaga sestanek o trenutnem stanju, kakor je določeno v odstavku 65.

2.9.1 Oblika sestankov o trenutnem stanju

62) Sestanki o trenutnem stanju se običajno izvajajo v prostorih Komisije, če je primerno, pa lahko potekajo tudi po telefonu ali prek videokonference. Običajno bodo sestanku predsedovali višji uradniki Generalnega direktorata za konkurenco (direktor ali namestnik generalnega direktorja). V zadevah z več strankami pa lahko sestanku predseduje odgovorni vodja enote.

2.9.2 Časovna razporeditev sestankov o trenutnem stanju

63. Generalni direktorat za konkurenco bo sestanke predlagal na različnih ključnih stopnjah zadeve. Te načeloma ustrezajo (čeprav običajno ne v postopkih v kartelnih zadevah) naslednjim dogodkom: 1. Kmalu po začetku postopka: Generalni direktorat za konkurenco bo stranke, v zvezi s katerimi poteka postopek, obvestil o vprašanjih, ugotovljenih na tej stopnji, ter pričakovanem obsegu preiskave. Ta sestanek strankam daje možnost, da se takoj odzovejo na ugotovljene težave in lahko tudi pomaga Generalnemu direktoratu za konkurenco pri odločanju o primernem okviru za njegovo nadaljnjo preiskavo. Ta sestanek lahko služi tudi za razpravo s strankami o kakršnih koli ustreznih jezikovnih opustitvah, ki bi lahko bile primerne za vodenje preiskave. Generalni direktorat za konkurenco bo običajno na tej stopnji predstavil okviren časovni razpored za zadevo. Takšen okviren časovni razpored bo posodobljen na prihodnjem sestanku o trenutnem stanju. 2. Ko je preiskava že dovolj napredovala: ta sestanek strankam, v zvezi s katerimi poteka postopek, omogoča razumevanje predhodnih stališč Komisije v zvezi s statusom zadeve po njeni preiskavi in o ugotovljenih pomislekih v zvezi s konkurenco. Generalnemu direktoratu za konkurenco in strankam lahko sestanek služi tudi za razjasnitev nekaterih vprašanj in dejstev, relevantnih za izid zadeve.

64. Kadar je izdano obvestilo o nasprotovanju, bo strankam predlagan tudi sestanek o trenutnem stanju po njihovem odgovoru na obvestilo o nasprotovanju ali po ustnem zaslišanju, če bo sestanek izveden: stranke bodo na tem sestanku običajno obveščene o predhodnem stališču Komisije o tem, kako namerava v prihodnje nadaljevati postopek v zvezi z zadevo.

65. V okviru postopkov v kartelnih zadevah bo en sestanek o trenutnem stanju predlagan po ustnem zaslišanju. Poleg tega bosta predlagana dva posebna sestanka o trenutnem stanju v okviru postopkov, ki vodijo do sklepov o zavezah (glej oddelek 4 v nadaljevanju) ter pritožnikom, kadar je Komisija začela postopek v skladu s členom 11(6) Uredbe (ES) št. 1/2003 in namerava obvestiti pritožnika, da bo zavrnila njegovo pritožbo z uradnim dopisom v skladu s členom 7(1) izvedbene uredbe (glej oddelek 5 v nadaljevanju).

66. Sestanki o trenutnem stanju nikakor ne preprečujejo razprav med strankami, pritožniki ali tretjimi strankami in Generalnim direktoratom za konkurenco v zvezi z vsebino ali vprašanji časovnega razporeda ob drugih primernih priložnostih ves čas poteka postopka.

2.10 Tristranski sestanki

67. Poleg dvostranskih sestankov med Generalnim direktoratom za konkurenco in vsako posamezno stranko, na primer sestankov o trenutnem stanju, se lahko Komisija izjemoma odloči povabiti stranke, v zvezi s katerimi poteka postopek, morda pa tudi pritožnika in/ali tretje osebe, na t. i. tristranski sestanek. Takšen sestanek bo organiziran, če bo po mnenju Generalnega direktorata za konkurenco v interesu preiskave, da na enem samem sestanku sliši stališča vseh strank o vprašanjih v zvezi z dejstvi ali da preveri točnost teh vprašanj. Tak sestanek bi bil lahko uporaben za preiskavo, kadar sta bili na primer predstavljeni dve ali več nasprotujočih si stališč ali informacij v zvezi s ključnimi podatki ali dokazi.

68. Vsak tristranski sestanek bi praviloma potekal na pobudo Komisije in prostovoljno. Tristranskim sestankom običajno predsedujejo višji uradniki Generalnega direktorata za konkurenco (direktor ali namestnik generalnega direktorja). Tristranski sestanek ne more nadomestiti uradnega ustnega zaslišanja.

69. Kadar potekajo tristranski sestanki, je to treba storiti čim prej med preiskovalno fazo postopka (po začetku postopka in pred kakršno koli izdajo obvestila o nasprotovanju), da lahko tako Komisija lažje sprejme odločitev v zvezi z vsebinskimi vprašanji, preden se odloči izdati obvestilo o nasprotovanju, čeprav izvedba takih sestankov po izdaji obvestila o nasprotovanju v ustreznih primerih ni izključena. Tristranske sestanke je treba pripraviti na podlagi dnevnega reda, ki ga določi Generalni direktorat za konkurenco po posvetu z vsemi strankami, ki privolijo v udeležbo na sestanku. Priprava sestanka lahko vključuje medsebojno izmenjavo nezaupnih pisnih stališč med strankami, ki se udeležijo sestanka, dovolj časa pred sestankom.

2.11 Sestanki s komisarjem ali generalnim direktorjem

70. Če to zahtevajo stranke, se v skladu z običajno prakso višjim uradnikom strank, v zvezi s katerimi poteka postopek, in pritožniku omogoči priložnost, da o zadevi razpravljajo bodisi z generalnim direktorjem za konkurenco, namestnikom generalnega direktorja za protimonopolno politiko, ali, če je primerno, s komisarjem, odgovornim za konkurenco. Višje uradnike lahko spremljajo njihovi pravni in/ali gospodarski svetovalci.

2.12 Pregled ključnih stališč

71. Komisija bo v duhu spodbujanja odprte izmenjave stališč v zadevah, ki temeljijo na uradnih pritožbah, strankam, v zvezi s katerimi poteka postopek, v zgodnji fazi (razen če bo menila, da bi to verjetno ogrozilo na preiskavo) in najpozneje kmalu po začetku postopka, dala priložnost, da predložijo pripombe na nezaupno različico pritožbe (51). Toda to morda ni tako, če se pritožba v zgodnji fazi zavrne brez dodatne podrobne preiskave (npr. ker ni „zadostnih razlogov za ukrepanje“, kar je znano tudi kot „pomanjkanje interesa Evropske unije“).

72. Zgodnji dostop do pritožbe lahko strankam omogoči, da predložijo uporabne informacije v zgodnji fazi postopka, kar olajša oceno zadeve.

73. V enakem duhu bo cilj Komisije strankam, v zvezi s katerimi poteka postopek, kmalu po začetku postopka dati priložnost, da pregledajo nezaupne različice drugih „ključnih stališč“, ki so bila že predložena Komisiji. To bi vključevalo pomembna stališča pritožnika ali zainteresiranih tretjih oseb, ne pa na primer odgovorov na zahteve po informacijah. Po tej zgodnji fazi se bodo druga taka stališča pokazala strankam le, če bo to v interesu preiskave in ne bi obstajalo tveganje za nezaželeno upočasnitev faze preiskave. Komisija bo spoštovala utemeljene zahteve pritožnika ali zainteresiranih tretjih oseb za nerazkritje njihovih stališč pred izdajo obvestila o nasprotovanju, kadar imajo upravičene pomisleke glede zaupnosti, vključno s strahovi glede povračilnih ukrepov in varovanjem poslovnih skrivnosti.

74. V postopkih v kartelnih zadevah pregled ključnih stališč ne bo predlagan (glej odstavek 4 zgoraj).

2.13 Možni izidi faze preiskave

75. Ko Komisija sprejme predhodno stališče v zvezi z glavnimi vprašanji v zadevi, se lahko predvidijo različni poteki postopka: — Komisija se lahko odloči, da bo postopek nadaljevala s sprejetjem obvestila o nasprotovanju z namenom, da se sprejme sklep o prepovedi v zvezi z vsemi ali nekaterimi vprašanji, navedenimi ob začetku postopka (glej oddelek 3 v nadaljevanju); — stranke, v zvezi s katerimi poteka preiskava, lahko razmislijo o tem, da bi ponudile zaveze, ki bi odpravile pomisleke v zvezi s konkurenco, ki izhajajo iz preiskave, ali vsaj pokažejo svojo pripravljenost na pogovor o takšni možnosti; v takem primeru se lahko Komisija odloči začeti pogovore z namenom sprejetja sklepa o zavezah (glej oddelek 4 v nadaljevanju); — Komisija lahko odloči, da ni razlogov za nadaljevanje postopka v zvezi z vsemi ali nekaterimi strankami ter v skladu s tem zaključi postopek. Če se je zadeva začela s pritožbo, Komisija pred zaključkom zadeve pritožniku omogoči, da izrazi svoja stališča (glej oddelek 5 o zavrnitvi pritožb).

76. Kadar Komisija v zadevah z več strankami zaključi zadevo v zvezi z eno ali več strankami v zgodnji fazi po tem, ko se je postopek uradno začel, bo običajno uradno obvestila te stranke o tej odločitvi, v zadevah, v katerih je bil začetek postopka objavljen, pa tudi objavila obvestilo o zaključku na svojem spletišču in/ali izdala sporočilo za javnost. Enako velja v zadevah, v katerih se postopek ni uradno začel, Komisija pa je že objavila svojo preiskavo (npr. je potrdila, da so se izvedli inšpekcijski pregledi).

3. POSTOPKI, KI VODIJO DO SKLEPOV O PREPOVEDI

77. Pomemben ukrep v postopkih, ki lahko vodijo do sklepa o prepovedi, je sprejetje obvestila o nasprotovanju. Vendar pa izdaja obvestila o nasprotovanju ne vpliva na končni izid preiskave. Lahko vodi tudi do zaključka zadeve brez sprejetja sklepa o prepovedi ali sklepa o zavezah.

3.1 Pravica do zaslišanja

78. Pravica strank v postopku do zaslišanja pred sprejetjem končnega sklepa, ki škoduje njihovim interesom, je temeljno načelo prava EU. Komisija si prizadeva zagotoviti, da se v njenih postopkih spoštuje učinkovito uveljavljanje pravice do zaslišanja (52).

79. Naloga pooblaščencev za zaslišanje je varovanje učinkovitega uveljavljanja procesnih pravic, zlasti pravice do zaslišanja, v postopkih o konkurenci (53). Pooblaščenci za zaslišanje izvajajo svoje naloge popolnoma neodvisno od Generalnega direktorata za konkurenco in spori med generalnim direktoratom in katero koli stranko, v zvezi s katerimi poteka postopek, se lahko predložijo v razrešitev zadevnemu pooblaščencu za zaslišanje.

80. Pooblaščenec za zaslišanje je neposredno udeležen v protimonopolnih postopkih, vključno z organizacijo in vodenjem ustnega zaslišanja, če se tako zaslišanje izvede. Pooblaščenec za zaslišanje po ustnem zaslišanju in ob upoštevanju pisnih odgovorov strank na obvestilo o nasprotovanju poroča komisarju, odgovornemu za konkurenco, o zaslišanju in ugotovitvah, ki jih je mogoče sprejeti na podlagi zaslišanja. Poleg tega pooblaščenec za zaslišanje kolegij komisarjev pred njegovim sprejetjem končnega sklepa obvesti o tem, ali je bila pravica do učinkovitega uveljavljanja procesnih pravic spoštovana ves čas poteka upravnega postopka. Končno poročilo se skupaj s končnim sklepom Komisije pošlje strankam, v zvezi s katerimi poteka postopek, in se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

3.1.1 Obvestilo o nasprotovanju

81. Pred sprejetjem sklepa, ki negativno vpliva na interese naslovnika, zlasti sklepa o ugotovitvi kršitve členov 101 in 102 PDEU in njeni odpravi (člen 7 Uredbe (ES) št. 1/2003) ter/ali naložitvi glob (člen 23 Uredbe (ES) št. 1/2003) bo Komisija dala strankam, v zvezi s katerimi poteka postopek, priložnost za zaslišanje v zvezi z zadevami, ki jim je Komisija nasprotovala (54). Komisija bo to storila s sprejetjem obvestila o nasprotovanju, ki se vroči vsaki stranki, v zvezi s katero poteka postopek.

3.1.1.1 Namen in vsebina obvestila o nasprotovanju

82. V obvestilu o nasprotovanju je navedeno predhodno stališče Komisije o domnevni kršitvi členov 101 in/ali 102 PDEU po podrobni preiskavi. Njegov namen je obvestiti zadevne stranke o nasprotovanjih proti njim, z namenom, da se jim omogoči pisno in ustno (na zaslišanju) uveljavljanje njihovih pravic do obrambe. Pomeni torej bistveno procesno jamstvo, ki zagotavlja spoštovanje pravice do zaslišanja. Zadevnim strankam bo omogočen dostop do vseh informacij, ki jih potrebujejo za učinkovito obrambo in za pripombe na obtožbe proti njim.

3.1.1.2 Možna naložitev ukrepov in trditve strank

83. Če Komisija namerava strankam naložiti ukrepe v skladu s členom 7(1) Uredbe (ES) št. 1/2003, bodo v obvestilu o nasprotovanju navedeni predvideni ukrepi, ki bi bili lahko potrebni za odpravo domnevne kršitve. Podane informacije morajo biti dovolj podrobne, da strankam omogočijo obrambo v zvezi z nujnostjo in sorazmernostjo predvidenih ukrepov. Če so predvideni strukturni ukrepi v skladu s členom 7(1) Uredbe (ES) št. 1/2003, bo v obvestilu o nasprotovanju navedeno, zakaj ni enako učinkovitega ravnalnega ukrepa ali zakaj Komisija meni, da bi kakršen koli ravnalni ukrep bolj obremenil zadevno podjetje kot strukturni ukrep.

3.1.1.3 Možna naložitev glob in trditve strank

84. V obvestilu o nasprotovanju bo jasno navedeno, ali namerava Komisija podjetjem naložiti globe, če bodo nasprotovanja sprejeta (člen 23 Uredbe (ES) št. 1/2003). V takih primerih se bo obvestilo o nasprotovanju sklicevalo na ustrezna načela, določena v smernicah o določanju glob (55). Komisija bo v obvestilu o nasprotovanju navedla bistvena dejstva in pravne okoliščine, na podlagi katerih se lahko naložijo globe, na primer trajanje in teža kršitve ter da je bila kršitev storjena naklepno ali iz malomarnosti. V obvestilu o nasprotovanju bo dovolj podrobno navedeno tudi, da lahko nekatera dejstva povzročijo oteževalne okoliščine in, kolikor je mogoče, olajševalne okoliščine.

85. Čeprav Komisija za to ni pravno obvezana, si bo za povečanje preglednosti prizadevala v obvestilo o nasprotovanju (z uporabo dodatnih informacij) vključiti dodatne zadeve v zvezi z naknadnim izračunom glob, tudi z zadevnimi podatki o prodaji, ki se bodo upoštevali, in leto (ali leta), ki se bodo štela za izračun vrednosti te prodaje. Te informacije se lahko predložijo strankam tudi po obvestilu o nasprotovanju. V obeh primerih bodo imele stranke možnost za pripombe.

86. Če bi se Komisija nameravala v svojem končnem sklepu oddaljiti od dejanskih ali pravnih elementov, navedenih v obvestilu o nasprotovanju, v škodo ene ali več strank ali če bi Komisija nameravala upoštevati dodatne obremenilne dokaze, bo stranki ali strankam vedno omogočeno, da na primeren način izrazijo svoja stališča v zvezi s tem.

87. Komisija v obvestilu o nasprotovanju tudi obvesti stranke, da lahko v izjemnih primerih na zahtevo upošteva nezmožnost podjetja za plačilo in zmanjša ali prekliče globo, ki bi bila sicer morda naložena, če bi ta globa nepopravljivo ogrozila sposobnost ekonomskega preživetja podjetja v skladu s točko 35 smernic o določanju glob (56).

88. Podjetje, ki vloži tako zahtevo, mora bit pripravljeno predložiti podrobne in ažurne finančne informacije za utemeljitev svoje zahteve. Ponavadi je Generalni direktorat za konkurenco v stiku s strankami, da zbere dodatne informacije in/ali dobi pojasnila o že zbranih informacijah, kar bo strankam omogočilo, da Komisijo opozorijo na dodatne relevantne informacije. Pri oceni trditve podjetja, da ni sposobno plačati globe, Komisija pregleda predvsem finančne izkaze za zadnja leta ter napovedi za tekoče leto in prihodnja leta, razmerja za izračun finančne moči, donosnost, solventnost in likvidnost ter odnose podjetja z zunanjimi finančnimi partnerji in delničarji. Komisija prouči tudi posebno socialno in ekonomsko ozadje vsakega podjetja ter oceni, ali bi se verjetno njegovim sredstvom zaradi globe znatno znižala vrednost (57).

89. Ocena finančnega stanja se za vsa podjetja, ki so vložila zahtevo za nezmožnost za plačilo, izvede malo pred sprejetjem sklepa in na podlagi ažurnih informacij, ne glede na to, kdaj je bila zahteva predložena.

90. Stranke lahko prav tako predstavijo svoje trditve v zvezi z zadevami, ki bi bile lahko pomembne za morebitno naložitev glob, na ustnem zaslišanju (58).

3.1.1.4 Preglednost

91. Da bi izboljšali preglednost postopkov, bo Komisija načeloma objavila sporočilo za medije, v katerem bodo navedena glavna vprašanja iz obvestila o nasprotovanju, kmalu po tem, ko ga bodo prejeli naslovniki. V tem sporočilu za medije bo izrecno navedeno, da obvestilo o nasprotovanju ne določa vnaprej končnega izida postopka po zaslišanju strank.

3.1.2 Vpogled v spis

92. Naslovnikom obvestila o nasprotovanju se odobri vpogled v spis Komisije v skladu s členom 27(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 ter členoma 15 in 16 izvedbene uredbe, da se jim omogoči učinkovito izraziti svoja stališča v zvezi s predhodnimi ugotovitvami Komisije iz obvestila o nasprotovanju.

93. Praktične podrobnosti vpogleda v spis ter podrobne navedbe o vrsti dokumentov, ki bodo dostopni, in vprašanja zaupnosti so zajeti v posebnem obvestilu o vpogledu v spis (59). Odobritev vpogleda v spis Komisije je v prvi vrsti odgovornost Generalnega direktorata za konkurenco. Pooblaščenec za zaslišanje bo odločal v primerih spora med strankami, predložitelji informacij in Generalnim direktoratom za konkurenco glede dostopa do informacij iz spisa Komisije v skladu z obvestilom o vpogledu v spis, veljavnimi predpisi in načeli, ki jih določa zadevna sodna praksa. Nazadnje, posebni predpisi urejajo dostop do izjav podjetij v kartelnih zadevah in postopkih poravnave (60).

94. Učinkovit vpogled v spis je precej odvisen od sodelovanja strank in drugih podjetij, ki so predložile informacije, vsebovane v spisu. Kakor je navedeno v odstavku 41 zgoraj, morajo predložitelji informacij v skladu s členom 16(3) izvedbene uredbe utemeljiti svoje zahteve po zaupnosti in predložiti nezaupno različico informacij. Taka nezaupna različica se mora predložiti v enaki obliki kot zaupna različica, izbrisani deli besedila pa se nadomestijo z njihovimi povzetki. Če ni drugače dogovorjeno, je treba nezaupno različico predložiti hkrati z izvirnim stališčem. Če nezaupna različica ni predložena, se lahko domneva, da dokumenti ne vsebujejo zaupnih informacij (61).

3.1.3 Postopki, ki omogočajo izmenjavo zaupnih informacij med strankami v postopku

95. Poleg možnosti, opisanih v obvestilu o vpogledu v spis, se lahko za olajšanje bremena izdelave nezaupnih različic stališč uporabita dva dodatna postopka: izpogajano razkritje v okviru omejenega kroga oseb in postopek „varne sobe“.

96. Prvič, Generalni direktorat za konkurenco lahko v nekaterih zadevah, zlasti tistih z obsežnimi spisi, dovoli da se stranke prostovoljno dogovorijo o uporabi postopka izpogajanega razkritja. V okviru tega postopka se stranka, upravičena do vpogleda v spis, dvostransko dogovori s predložitelji informacij, ki se sklicujejo na zaupnost, da pridobi vse ali nekatere informacije, ki so jih ti predložili Komisiji, vključno z zaupnimi informacijami. Stranka, ki ji je odobren vpogled v spis, omeji dostop do informacij na omejen krog oseb (o katerem stranke odločijo za vsako zadevo posebej, in če se zahteva, pod nadzorom Generalnega direktorata za konkurenco). Če bi bila posledica takšnega izpogajanega vpogleda v spis omejitev pravice ene od strank do vpogleda v preiskovalni spis, se mora ta stranka odpovedati uveljavljanju svoje pravice do vpogleda v spis pri Komisiji. Običajno bi stranka prejela informacije, v zvezi s katerimi poteka postopek o izpogajanem razkritju, neposredno od predložitelja informacij. Če pa bi informacije, ki so predmet takega dogovora, omejenemu krogu oseb izjemoma zagotovila Komisija, se morajo predložitelji informacij odpovedati uveljavljanju svoje pravice do zaupnosti pri Komisiji.

97. Drugič, Generalni direktorat za konkurenco lahko organizira t. i. postopek „varne sobe“. Ta postopek se običajno uporablja za razkritje kvantitativnih podatkov, pomembnih za ekonometrično analizo. V okviru tega postopka se del spisa, vključno z zaupnimi informacijami, prenese v sobo v prostorih Komisije („varna soba“). Dostop do varne sobe se odobri omejeni skupini oseb, tj. zunanjim pravnim svetovalcem in/ali ekonomskim svetovalcem stranke (skupaj imenovani: svetovalci), pod nadzorom uslužbenca Komisije. Svetovalci lahko uporabijo informacije, ki jih vsebuje varna soba, za obrambo svoje stranke, vendar svoji stranki ne smejo razkriti nobenih zaupnih informacij. Varna soba je opremljena z več namiznimi računalniki in potrebno programsko opremo (in če je ustrezno, potrebnimi podatkovnimi nizi in seznam regresij, uporabljenih za podporo trditev Komisije). Omrežne povezave ni in dovoljena ni nikakršna zunanja komunikacija. Svetovalci lahko ostanejo v varni sobi v običajnem delovnem času in, če je potrebno, se dostop odobri za več dni. Svetovalcem je strogo prepovedano prepisovanje dokumentov, izdelava zapiskov o njih ter njihovih povzetkov, iz „varne sobe“ pa lahko odnesejo le končno poročilo, ki ga mora preveriti skupina, odgovorna za zadevo, da se zagotovi, da ne vsebuje zaupnih informacij. Vsak svetovalec bo podpisal sporazum o zaupnosti in bo pred vstopom v varno sobo seznanjen s pogoji za poseben dostop do „varne sobe“. Če bi uporaba takšne „varne sobe“ omejevala pravico ene od strank stranke do polnega dostopa do preiskovalnega spisa, veljajo procesna jamstva, določena v členu 8 mandata pooblaščenca za zaslišanje.

98. Pooblaščenec za zaslišanje se lahko v skladu s členom 8(4) mandata pooblaščenca za zaslišanje odloči, da se bo postopek varne sobe uporabil v tistih omejenih primerih, v katerih je dostop do nekaterih zaupnih informacij nujen za pravice stranke do obrambe in kadar pooblaščenec za zaslišanje meni, da je za ohranitev ravnovesja konflikt med spoštovanjem zaupnosti in pravico do obrambe najbolje rešiti na ta način. Pooblaščenec za zaslišanje ne bo sprejel takih odločitev, če bo menil, da varna soba ni primerna in da bi bilo treba dostop do informacij omogočiti drugače (npr. z nezaupnimi različicami).

3.1.4 Pisni odgovor na obvestilo o nasprotovanju

99. V skladu s členom 27(1) Uredbe (ES) št. 1/2003 bo Komisija dala naslovnikom obvestila o nasprotovanju priložnost za zaslišanje v zvezi z zadevami, ki jim je Komisija nasprotovala. V pisnem odgovoru imajo stranke, v zvezi s katerimi poteka postopek, priložnost, da predstavijo svoja stališča v zvezi z nasprotovanji Komisije.

100. Pri roku za odgovor na obvestilo o nasprotovanju se bosta upoštevala čas, potreben za pripravo stališča, in nujnost zadeve (62). Naslovniki obvestila o nasprotovanju imajo za pisni odgovor pravico do obdobja najmanj štirih tednov (63). Daljše obdobje (običajno obdobje dveh mesecev, čeprav je to lahko daljše ali krajše, odvisno od okoliščin v zadevi) bo odobril Generalni direktorat za konkurenco ob upoštevanju naslednjih elementov: — obseg in kompleksnost spisa (na primer število kršitev, domnevno trajanje kršitve ali kršitev, obseg in število dokumentov ter/ali obseg in kompleksnost strokovnih študij in/ali — ali je imel naslovnik izjave o nasprotovanju, ki je podal zahtevo, že dostop do informacij (na primer ključna stališča, prijave zaradi prizanesljivosti) in/ali — katere koli druge objektivne ovire, s katerimi se lahko pri izražanju svojih stališč sooča naslovnik izjave o nasprotovanju, ki je podal zahtevo.

101. Naslovnik obvestila o nasprotovanju lahko v okviru prvotnega roka za odgovor zaprosi za podaljšanje tega roka z obrazloženo zahtevo Generalnemu direktoratu za konkurenco vsaj 10 delovnih dni pred potekom prvotnega roka. Če taka zahteva ni odobrena ali se naslovnik obvestila o nasprotovanju, ki je podal zahtevo, ne strinja z dolžino odobrenega podaljšanja, lahko zadevo pred potekom prvotnega roka predloži v proučitev pooblaščencu za zaslišanje.

102. Rok bo začel teči od dne odobritve dostopa do glavnih dokumentov v spisu (64). Predvsem roki običajno ne začnejo teči, dokler se naslovniku obvestila o nasprotovanju ne ponudi dostop do dokumentov, do katerih se lahko dostopa samo v prostorih Komisije, npr. izjave podjetij. Dejstvo, da ni bil odobren dostop do celotnega spisa, posledično ne pomeni samodejno, da rok ni začel teči (65).

103. Kadar je to potrebno zaradi pravice do obrambe (66) ali kadar bi po mnenju Komisije to lahko pripomoglo k dodatni pojasnitvi vprašanj v zvezi z dejstvi in pravnih vprašanj, relevantnih v zadevi, lahko Komisija strankam da kopijo nezaupne različice (ali njenih določenih delov) pisnih odgovorov drugih strank na obvestilo o nasprotovanju. To se običajno stori pred ustnim zaslišanjem, da stranke lahko na ustnem zaslišanju v zvezi s tem podajo pripombe. Komisija se prav tako lahko odloči, da bo v primernih zadevah enako ravnala v zvezi s pritožniki in tretjimi strankami, vključenimi v postopek. Če je odobren dostop do odgovorov drugih strank, ker je to potrebno za pravice obrambe, so stranke upravičene tudi do dovolj dodatnega časa za pripombe na te odgovore.

3.1.5 Pravice pritožnikov in zainteresiranih tretjih oseb

104. Pritožniki so v tesni povezavi s postopkom. V skladu s členom 6(1) izvedbene uredbe imajo pravico prejeti nezaupno različico obvestila o nasprotovanju in Komisija določi rok, v katerem lahko pritožnik pisno izrazi svoja stališča. Pravočasno pred potekom prvotnega roka se lahko z obrazloženo zahtevo Komisiji vloži zahteva za podaljšanje tega roka. Če taki zahtevi ni ugodeno ali se Generalni direktorat za konkurenco in pritožnik ne strinjata glede zahtevanega podaljšanja, lahko pritožnik zadevo predloži pooblaščencu za zaslišanje z obrazloženo zahtevo (67).

105. Komisija v skladu s členom 13 izvedbene uredbe na zahtevo zasliši tudi druge fizične ali pravne osebe, ki lahko izkažejo zadosten interes za izid postopka. Pooblaščenec za zaslišanje odloči, ali se take tretje osebe vključijo v postopek. Osebe, ki so bile vključene, se pisno obvestijo o vrsti in vsebini postopka, Komisija pa določi rok, v katerem lahko pisno izrazijo svoja stališča. Pravočasno pred potekom prvotnega roka se lahko z obrazloženo zahtevo Generalnemu direktoratu za konkurenco vloži zahteva za podaljšanje tega roka. Če taka zahteva ni odobrena ali se Generalni direktorat za konkurenco in tretja oseba, ki je vključena v postopek, ne strinjata glede zahtevanega podaljšanja, lahko tretja oseba zadevo predloži pooblaščencu za zaslišanje z obrazloženo zahtevo (68).

3.1.6 Ustno zaslišanje

106. Vsaka stranka, na katero je bilo naslovljeno obvestilo o nasprotovanju, ima pravico do ustnega zaslišanja. Ustno zaslišanje se lahko zahteva v roku, določenem za njen pisni odgovor na obvestilo o nasprotovanju.

107. Ustno zaslišanje omogoča strankam, da ustno pojasnijo trditve, ki so jih predložile pisno, ter da po potrebi dopolnijo pisne dokaze ali Komisijo obvestijo o drugih morebiti relevantnih zadevah. Na ustnem zaslišanju lahko stranke tudi predstavijo svoje trditve v zvezi z zadevami, ki bi bile lahko pomembne za morebitno naložitev glob. Dejstvo, da zaslišanje ni javno, zagotavlja, da se lahko vsi udeleženci prosto izražajo. Vse informacije, razkrite med zaslišanjem, se uporabijo le za namene sodnih in/ali upravnih postopkov za uporabo členov 101 in 102 PDEU ter jih noben udeleženec zaslišanja ne razkrije ali uporabi za kakršne koli druge namene. Ta omejitev velja tudi za izdelavo zapisa ustnega zaslišanja ter vse slikovne predstavitve. Če bi bile informacije, razkrite na zaslišanju, uporabljene v kakršen koli drug namen kot za sodne in/ali upravne postopke za uporabo členov 101 in 102 PDEU kadar koli z udeležbo zunanjih svetovalcev, lahko Komisija prijavi dogodek zbornici teh svetovalcev z namenom uvedbe disciplinskih ukrepov.

108. Glede na pomembnost ustnega zaslišanja Generalni direktorat za konkurenco v praksi zagotavlja stalno prisotnost višjih uradnikov Generalnega direktorata za konkurenco (direktorja ali namestnika generalnega direktorja) skupaj z uslužbenci Komisije iz skupine, ki se ukvarja z zadevo, odgovornih za preiskavo. Pooblaščenec za zaslišanje prav tako pozove organe držav članic, pristojne za konkurenco, skupino glavnega ekonomista in povezane službe Komisije (69), vključno s pravno službo, da se udeležijo zaslišanja.

3.1.7 Dodatno obvestilo o nasprotovanju in dopis o dejstvih

109. Če se po izdaji obvestila o nasprotovanju najdejo novi dokazi, na katere se namerava Komisija opreti, ali če Komisija namerava spremeniti svojo pravno oceno v škodo zadevnih podjetij, bodo imela zadevna podjetja možnost, da predstavijo svoja stališča o teh novih vidikih.

110. Če se izdajo dodatna nasprotovanja ali je spremenjena sama narava kršitve, katere je obtoženo podjetje (70), Komisija v zvezi s tem stranke uradno obvesti v dodatnem obvestilu o nasprotovanju. Preden to stori, bo strankam običajno predlagala sestanek o trenutnem stanju. Veljajo pravila o določanju roka za odgovor na obvestilo o nasprotovanju (glej zgoraj), čeprav bo za to običajno določen krajši rok.

111. Če pa novi dokazi, na katere se namerava opreti Komisija, le potrjujejo nasprotovanja, v zvezi s katerimi so bila podjetja že obtožena v obvestilu o nasprotovanju, bo o tem le obvestila stranke v preprostem dopisu o dejstvih (71). Dopis o dejstvih daje podjetjem priložnost, da predložijo pisne pripombe na nove dokaze v določenem roku. Zahteva za podaljšanje tega roka se lahko Komisiji predloži z obrazloženo zahtevo. Če se Generalni direktorat za konkurenco in naslovnik ne strinjata glede zahtevanega podaljšanja, lahko naslovnik zadevo predloži pooblaščencu za zaslišanje z obrazloženo zahtevo.

112. Procesne pravice, ki jih lahko stranka začne uveljavljati, ko ji je poslano obvestilo o nasprotovanju, se lahko smiselno uveljavljajo tudi ob izdaji dodatnega obvestila o nasprotovanju, vključno s pravico strank do zahteve za ustno zaslišanje. Zagotovljen bo tudi dostop do vseh dokazov, zbranih med izdajo prvotnega obvestila o nasprotovanju in dodatnega obvestila o nasprotovanju. Če je izdan dopis o dejstvih, se na splošno odobri dostop do dokazov, zbranih po izdaji obvestila o nasprotovanju do dne omenjenega dopisa o dejstvih. Toda v zadevah, v katerih se namerava Komisija opirati le na posebne dokaze, ki zadevajo eno stranko ali omejeno število strank in/ali posamezna vprašanja (zlasti tista v zvezi z določitvijo zneska globe ali vprašanja odgovornosti matičnih družb), se dostop omogoči samo strankam, ki jih to neposredno zadeva, in samo do dokazov, ki se nanašajo na zadevno vprašanje ali vprašanja.

3.2 Možni izidi te faze

113. Če so ob upoštevanju odgovorov strank, podanih pisno in/ali na ustnem zaslišanju, ter na podlagi temeljite ocene vseh informacij, pridobljenih do te stopnje, nasprotovanja potrjena, bo Komisija nadaljevala s sprejetjem sklepa o ugotovitvi kršitve zadevnih pravil o konkurenci. Komisija se lahko tudi odloči, da bo umaknila določena nasprotovanja in nadaljevala s sprejetjem sklepa o kršitvi za preostali del.

114. Če pa nasprotovanja na tej stopnji niso dokazana, bo Komisija končala zadevo. V tem primeru bi veljali tudi ukrepi v zvezi z informacijami, opisani v odstavku 76.

4. POSTOPKI O ZAVEZAH

115. Člen 9 Uredbe (ES) št. 1/2003 podjetjem omogoča, da ponudijo zaveze, s katerimi nameravajo odpraviti pomisleke zvezi s konkurenco, ki jih je izrazila Komisija. Če Komisija sprejme te zaveze, lahko sprejme sklep, zavezujoč za stranke, v zvezi s katerimi poteka postopek. Komisija lahko prosto presodi, ali bo zaveze sprejela ali ne. Glede na načelo sorazmernosti mora Komisija preveriti, ali zaveze odpravljajo ugotovljene pomisleke v zvezi s konkurenco ter ali ponujene zaveze očitno ne presegajo potrebnega za odpravo teh pomislekov. Pri tej oceni bo Komisija upoštevala interese tretjih strank. Ni pa ji treba primerjati takih prostovoljnih zavez z ukrepi, ki bi jih lahko naložila na podlagi člena 7 Uredbe (ES) št. 1/2003, in šteti za nesorazmerne vse zaveze, ki presegajo take ukrepe (72).

116. Sklepi o zavezah niso primerni v zadevah, v katerih Komisija meni, da bi bilo zaradi narave kršitve primerno naložiti globo (73). Posledično Komisija ne uporablja postopka iz člena 9 za skrite kartele, ki spadajo v okvir obvestila o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah.

117. Glavna razlika med sklepom o prepovedi na podlagi člena 7 in sklepa o zavezah na podlagi člena 9 Uredbe (ES) št. 1/2003 je, da prvi vsebuje ugotovitev kršitve, z drugim pa zaveze postanejo zavezujoče, ne da bi se ugotovilo, ali je obstajala in ali še obstaja kršitev. V sklepu o zavezah je ugotovljeno, da ni več razlogov za ukrepanje Komisije. Poleg tega podjetja ponudijo zaveze prostovoljno. Nasprotno pa lahko Komisija s sklepom na podlagi člena 7 podjetjem naloži ukrepe, ki so nujni za končanje kršitve (in/ali globe).

4.1 Začetek pogovorov o zavezah

118. Podjetja se lahko kadar koli obrnejo na Generalni direktorat za konkurenco, da se pozanimajo, ali bi bila Komisija pripravljena nadaljevati zadevo s ciljem sprejetja sklepa o zavezah. Komisija spodbuja podjetja, da na čim zgodnji stopnji izrazijo svoje zanimanje za pogovor o zavezah.

119. Strankam bo nato predlagan sestanek o trenutnem stanju. Generalni direktorat za konkurenco bo podjetju sporočil časovni okvir, v katerem bi bilo treba končati pogovore o morebitnih zavezah, in mu bo predstavil predhodne pomisleke v zvezi s konkurenco, ki izvirajo iz preiskave.

120. Da bi se izognili zamudam zaradi prevodov, se lahko ta sestanek in naslednji ukrepi v postopku izvedejo v dogovorjenem jeziku na podlagi ustrezno predložene „jezikovne opustitve“, s katero stranke sprejmejo, da bodo prejele in predložile dokumente v jeziku, ki ni jezik države članice, v kateri imajo sedež (glej zgoraj oddelek 2.4).

4.2 Predhodna ocena

121. Ko je Komisija prepričana, da podjetje zares namerava predložiti zaveze, ki bi učinkovito odpravile pomisleke v zvezi s konkurenco, bo izdana predhodna ocena. V skladu s členom 9 Uredbe (ES) št. 1/2003 predhodna ocena povzema glavna dejstva zadeve in ugotavlja pomisleke v zvezi s konkurenco, zaradi katerih bi bil potreben sklep, s katerim bi se zahtevalo prenehanje kršitve. Pred izdajo predhodne ocene se strankam predlaga tudi sestanek o trenutnem stanju.

122. Predhodna ocena bo služila tudi kot osnova, na kateri stranke oblikujejo ustrezne zaveze, s katerimi bi odpravile pomisleke v zvezi s konkurenco, ki jih je izrazila Komisija, ali da bolje opredelijo zaveze, o katerih so že potekali pogovori.

123. Če je bilo strankam že poslano obvestilo o nasprotovanju, se lahko v primernih zadevah še vedno sprejmejo zaveze. V teh okoliščinah obvestilo o nasprotovanju izpolnjuje zahteve za predhodno oceno, saj vsebuje povzetek glavnih dejstev ter oceno ugotovljenih pomislekov v zvezi s konkurenco.

124. Stranke v postopku, ki ponudijo zaveze za odpravo pomislekov, ki jih je Komisija izrazila v svoji predhodni oceni, se lahko kadar koli med postopkom na podlagi člena 9 obrnejo na pooblaščenca za zaslišanje za zagotovitev učinkovitega uveljavljanja njihovih procesnih pravic (74).

125. Komisija ali zadevna podjetja se lahko kadar koli med postopkom o zavezah odločijo, da ne bodo nadaljevali pogovorov. Komisija lahko nato normalno nadaljuje formalne postopke na podlagi člena 7 Uredbe (ES) št. 1/2003 (75).

4.3 Predložitev zavez

126. Po prejetju predhodne ocene imajo stranke običajno na voljo en mesec za uradno predložitev zavez. Če so stranke prejele obvestilo o nasprotovanju in se pozneje odločijo za predložitev zavez, se rok za odgovor na obvestilo o nasprotovanju na splošno ne podaljša. Predložitev zavez ne pomeni nujno, da se stranke strinjajo s predhodno oceno Komisije.

127. Stranke lahko ponudijo zaveze ravnalnega ali strukturnega značaja, ki v zadostni meri odpravljajo ugotovljene pomisleke v zvezi s konkurenco. Komisija ne bo sprejela zavez, ki teh pomislekov ne odpravljajo v zadostni meri.

128. Zaveze morajo biti nedvoumne in samoizvršljive (76). Po potrebi se lahko v pomoč Komisiji pri njihovem izvajanju imenuje skrbnik (skrbnik spremljanja in/ali upravitelj odprodaje). Poleg tega bi moralo podjetje, kadar se zaveze ne morejo izvesti brez strinjanja tretjih strank (npr. kadar ima tretja stranka, ki ne bi bila primeren kupec v okviru zavez, predkupno pravico), predložiti dokaze o strinjanju tretje stranke.

4.4 „Preverjanje tržnega odziva“ in nadaljnji pogovori s strankami

129. V skladu s členom 27(4) Uredbe (ES) št. 1/2003 mora Komisija izvesti preverjanje tržnega odziva na zaveze, preden s sklepom postanejo zavezujoče. Komisija bo preverjanje tržnega odziva izvedla le, če meni, da ponujene zaveze na prvi pogled odpravljajo ugotovljene pomisleke v zvezi s konkurenco. Komisija mora v Uradnem listu Evropske unije objaviti obvestilo („obvestilo o preverjanju tržnega odziva“), ki vsebuje kratek povzetek zadeve in glavno vsebino zavez ob spoštovanju obveznosti poklicne skrivnosti (77). Prav tako bo na spletni strani Generalnega direktorata za konkurenco objavila celotno besedilo zavez (78) v verodostojnem jeziku (79). Za izboljšanje preglednosti postopka bo Komisija objavila tudi sporočilo za medije, ki bo vsebovalo ključna vprašanja v zadevi in predlagane zaveze. Če je bila podlaga za zadevo pritožba, bo Komisija na tej stopnji o preverjanju tržnega odziva obvestila tudi pritožnika in ga pozvala, naj predloži pripombe. Podobno bodo obveščene in k predložitvi pripomb pozvane tretje osebe v postopku. Po prosti presoji Komisije se lahko izvedejo tristranski sestanki s strankami in pritožnikom in/ali vključenimi tretjimi osebami.

130. Zainteresirane tretje osebe so pozvane k predložitvi svojih stališč v okviru določenega roka, ki ni krajši od enega meseca v skladu s členom 27(4) Uredbe (ES) št. 1/2003.

131. Komisija lahko pošlje dokumente v zvezi s preverjanjem tržnega odziva drugim zainteresiranim strankam, ki bi jih lahko morda zadeval izid zadeve (npr. potrošniška združenja).

132. Po prejetju odgovorov na preverjanje tržnega odziva bo s strankami organiziran sestanek o trenutnem stanju. Komisija bo stranke ustno ali pisno obvestila o vsebini odgovorov.

133. Kadar Komisija na podlagi rezultatov preverjanja tržnega odziva (in katerih koli drugih razpoložljivih informacij) meni, da pomisleki v zvezi s konkurenco niso bili odpravljeni ali da so za učinkovitost zavez potrebne spremembe v njihovem besedilu, bo na to opozorila podjetja, ki so ponudila zaveze. Če so ta pripravljena odpraviti težave, ki jih je ugotovila Komisija, morajo predložiti spremenjeno različico zavez. Če spremenjena različica zavez spreminja sámo naravo ali obseg zavez, se bo izvedlo novo preverjanja tržnega odziva. Če podjetja niso pripravljena predložiti spremenjene različice zavez, če je to potrebno na podlagi Komisijine ocene rezultatov preverjanja tržnega odziva, lahko Komisija nadaljuje s postopkom na podlagi člena 7.

5. POSTOPEK ZAVRNITVE PRITOŽB

134. Formalne pritožbe so pomembno orodje pri izvajanju pravil konkurence in jih zato Komisija skrbno proučuje. Toda po ustrezni oceni okoliščin v zvezi z dejstvi in pravnih okoliščin posamezne zadeve lahko Komisija zavrne pritožbo v skladu s spodaj določenima podlago in postopkom (80).

5.1 Razlogi za zavrnitev

135. Razlog za zavrnitev pritožb je lahko to, da „ni zadostnih razlogov za ukrepanje“ (kar je znano tudi kot „pomanjkanje interesa Evropske unije“), pomanjkanje pristojnosti ali pomanjkanje dokazov za ugotovitev obstoja kršitve.

136. Zavrnitve, ki temeljijo na pomisleku, da „ni zadostnih razlogov za ukrepanje“ (81), se nanašajo zlasti na pritožbe, pri katerih bi bil, glede na omejeno verjetnost ugotovitve dokazov o domnevnih kršitvah in obsežne vire preiskave, ki bi jih morala Komisija vložiti, da bi preverila njihov obstoj, vložek potrebnih virov za dodatno preiskavo zadeve nesorazmeren v smislu njegovega pričakovanega omejenega vpliva na delovanje notranjega trga in/ali možnost pritožnikov, da uporabijo druga sredstva (82).

137. Komisija lahko zavrne pritožbe tudi zaradi pomanjkljive utemeljitve (kadar pritožnik ne predloži niti najmanjšega očitnega dokaza, potrebnega za utemeljitev kršitve členov 101 in/ali 102 PDEU) ali na vsebinski podlagi (odsotnost kršitve).

138. Če nacionalni organ, pristojen za konkurenco, obravnava ali je že obravnaval isto zadevo (83), Komisija o tem obvesti pritožnika. V takih razmerah lahko pritožnik umakne pritožbo. Če pritožnik vztraja pri pritožbi, jo lahko Komisija zavrne s sklepom na podlagi člena 13 Uredbe (ES) št. 1/2003 in v skladu s členom 9 izvedbene uredbe (84). Če nacionalno sodišče obravnava ali je že obravnavalo isto zadevo, lahko Komisija zavrne pritožbo, ker „ni zadostnih razlogov za nadaljnje ukrepanje“ (85).

5.2 Postopek

139. Če Komisija po temeljiti proučitvi zadeve sprejme predhodni sklep, da ne bi smela nadaljevati zadeve zaradi katerega koli zgoraj omenjenega razloga, bo najprej obvestila pritožnika na sestanku ali po telefonu, da je sprejela predhodno stališče, da se zadeva lahko zavrne. Ko je pritožnik o tem obveščen, se lahko odloči, da bo umaknil pritožbo. Sicer bo Komisija pritožnika z uradnim dopisom na podlagi čelna 7(1) izvedbene uredbe obvestila o svojem predhodnem stališču, da ni zadostnih razlogov za ukrepanje, in določila rok za njegova pisna stališča (86). V tem smislu ima pritožnik pravico zahtevati vpogled v dokumente, na katerih temelji začasna ocena Komisije (87). Če je Komisija med pregledom pritožbe začela postopek na podlagi člena 11(6) Uredbe (ES) št. 1/2003, se bo pritožniku pred pošiljanjem takega uradnega dopisa predlagal sestanek o trenutnem stanju. Rok, določen v uradnem dopisu, bo vsaj štiri tedne (88). Rok bo začel teči od dne odobritve dostopa do glavnih dokumentov, na podlagi katerih je bila oblikovana ocena. Če je ustrezno in na podlagi predložitve obrazložene zahteve Generalnemu direktoratu za konkurenco pred potekom prvotnega roka, se lahko rok podaljša (89). Če taka zahteva ni odobrena ali se Generalni direktorat za konkurenco in pritožnik ne strinjata o zahtevanem podaljšku, lahko naslovnik z obrazloženo zahtevo predloži zadevo pooblaščencu za zaslišanje (90).

140. Če se pritožnik ne odzove na omenjeni dopis Komisije v roku, se v skladu s členom 7(3) izvedbene uredbe šteje, da je pritožba umaknjena. Pritožnik bo v skladu s tem obveščen o upravnem zaključku zadeve.

141. Če stališča pritožnika v odgovor na omenjeni dopis Komisije ne spremenijo njene ocene pritožbe, bo Komisija zavrnila pritožbo v skladu s členom 7(2) izvedbene uredbe. Če na podlagi stališč pritožnika Komisija oblikuje drugačno oceno pritožbe, bo Komisija nadaljevala preiskavo.

6. OMEJITVE UPORABE INFORMACIJ

142. Informacije, izmenjane med temi postopki, zlasti v okviru vpogleda v spis in pregleda ključnih stališč, se lahko uporabljajo samo za namene sodnih ali upravnih postopkov za uporabo členov 101 in 102 PDEU (91).

143. Na vseh stopnjah postopka bo Komisija spoštovala upravičene zahteve pritožnikov ali predložiteljev informacij v zvezi z zaupno naravo njihovih stališč ali stikov s Komisijo, po potrebi vključno z njihovo identiteto, da bi zavarovala njihove upravičene interese (zlasti v primeru morebitnih povračilnih ukrepov) in preprečila, da bi jih to odvrnilo od pristopa h Komisiji (92).

144. Uslužbence Komisije in člane svetovalnega odbora zavezuje obveznost poslovne skrivnosti, določene v členu 28 Uredbe (ES) št. 1/2003. Tem je torej prepovedano razkritje katere koli informacije, ki jo zajema ta obveznost in ki so jo pridobili ali si jo izmenjali v okviru preiskave in priprav ter odločanja v svetovalnem odboru. Kar zadeva svetovalni odbor, njegovi člani prav tako ne smejo razkriti mnenja svetovalnega odbora pred njegovo objavo, če se objavi, ali katere koli informacije v zvezi z odločanjem, ki je privedlo do oblikovanja mnenja.

7. SPREJETJE, VROČITEV IN OBJAVA SKLEPOV

145. Vse sklepe na podlagi členov 7, 9, 23 in 24 Uredbe (ES) št. 1/2003 sprejme Komisija na predlog komisarja, odgovornega za politiko konkurence.

146. Takoj po sprejetju sklepa bodo naslovniki obveščeni o njem. Generalni direktorat za konkurenco si prizadeva strankam poslati informativno kopijo. Naslovnikom bo nato po hitri pošti vročena overjena kopija celotnega besedila sklepa ter kopija končnega poročila pooblaščenca za zaslišanje.

147. Sporočilo za medije bo objavljeno potem, ko Komisija sprejme sklep. V sporočilu za medije sta opisana obseg zadeve in vrsta kršitve. Kjer je primerno, je naveden tudi znesek globe za vsako zadevno podjetje in/ali predlagani ukrepi ali, v sklepih na podlagi člena 9 Uredbe (ES) št. 1/2003, zaveze, ki se štejejo za zavezujoče.

148. Povzetek sklepa, končno poročilo pooblaščenca za zaslišanje in mnenje svetovalnega odbora bodo kmalu po sprejetju sklepa objavljeni v Uradnem listu Evropske unije v vseh uradnih jezikih (93).

149. Poleg zahtev, določenih v členu 30(1) Uredbe (ES) št. 1/2003, si bo Generalni direktorat za konkurenco prizadeval čim prej na svoji spletni strani objaviti nezaupno različico sklepa v verodostojnih jezikih in v dodatnih jezikih, če bodo take različice na voljo. Nezaupna različica sklepa se bo poslal tudi pritožniku. Naslovniki sklepa bodo običajno pozvani, naj Komisiji v dveh tednih pošljejo nezaupno različico sklepa ter odobrijo povzetek. Če bi nastali spori zaradi izbrisa poslovnih skrivnosti, bo na spletni strani Generalnega direktorata za konkurenco na voljo začasna različica sklepa, iz katerega bodo izključene vse informacije, v zvezi s katerimi se zahteva zaupnost, v katerem koli uradnem jeziku v pričakovanju končne različice po razrešitvi spornih delov.

150. V interesu preglednosti namerava Komisija na svoji spletni strani objaviti sklepe o zavrnitvi pritožb (na podlagi člena 7 izvedbene uredbe) ali njihove povzetke. Če je to potrebno za varovanje upravičenih interesov pritožnika, ta v objavljeni različici ne bo naveden. Sklepi, sprejeti na podlagi člen 7 Uredbe (ES) št. 1/2003, ali sklepi o spremembi zavez, ki so postale zavezujoče, na podlagi člena 9 Uredbe, bodo prav tako objavljeni na spletni strani. Druge vrste sklepov so lahko prav tako objavljene v ustreznih zadevah.

8. PRIHODNJE REVIZIJE

151. To obvestilo se lahko revidira za upoštevanje sprememb v veljavni zakonodaji, pomembnih dogodkov v sodni praksi Sodišča Evropske unije ali dodatnih izkušenj, pridobljenih pri uporabi pravil konkurence. Komisija namerava redno izvajati pogovore s podjetji in pravno skupnostjo ter drugimi zainteresiranimi stranmi o izkušnjah, pridobljenih ob uporabi tega obvestila, Uredbe (ES) št. 1/2003, izvedbene uredbe ter različnih povezanih obvestil in smernic.

(1) Z učinkom od 1. decembra 2009 sta člena 81 in 82 Pogodbe ES postala člen 101 oziroma člen 102 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Določbe novih členov so vsebinsko povsem enake prejšnjima členoma. V tem dokumentu je treba sklicevanje na člena 101 in 102 Pogodbe o delovanju Evropske unije razumeti kot sklicevanje na člena 81 in 82 Pogodbe ES, kadar je primerno.

(2) Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, 4.1.2003, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 411/2004 z dne 26. februarja 2004 o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 3975/87 in o spremembi Uredbe (EGS) št. 3976/87 in Uredbe (ES) št. 1/2003 v zvezi z zračnimi prevozi med Skupnostjo in tretjimi državami (UL L 68, 6.3.2004, str. 1) ter Uredbo Sveta (ES) št. 1419/2006 z dne 25. septembra 2006 o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 4056/86 o podrobnih pravilih za uporabo členov 85 in 86 Pogodbe v zvezi s pomorskim prometom in spremembi Uredbe (ES) št. 1/2003 glede povečanja področja uporabe za vključitev kabotaže in mednarodnih prevoznih storitev v prosti plovbi (UL L 269, 28.9.2006, str. 1).

(3) Uredba Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 in 82 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (UL L 123, 27.4.2004, str. 18), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 622/2008 z dne 30. junija 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 773/2004 glede vodenja postopkov poravnave v kartelnih zadevah (UL L 171, 1.7.2008, str. 3).

(4) To obvestilo velja izključno za postopke Komisije za izvrševanje členov 101 in 102 PDEU in ne zadeva nacionalnih organov za konkurenco, kadar uporabljajo te določbe.

(5) To obvestilo ne obravnava posebnih postopkov, na primer za nalaganje glob podjetjem, ki so predložila zavajajoče podatke, niso dopustila inšpekcijskih pregledov ali so prelomila pečate, ki so jih namestili uradniki (glej člen 23(1) Uredbe (ES) št. 1/2003). Ne zajema niti sklepov o začasnih ukrepih v skladu s členom 8 Uredbe (ES) št. 1/2003 niti sklepov o ugotavljanju neuporabe v skladu s členom 10 Uredbe (ES) št. 1/2003.

(6) Glej Uredbo Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (UL L 24, 29.1.2004, str. 1). V tej zvezi glej dokument Dobre prakse GD za konkurenco pri vodenju postopkov nadzora nad združevanjem v ES z dne 20. januarja 2004, objavljenega na spletni strani GD za konkurenco: http://ec.europa.eu/competition/mergers/legislation/proceedings.pdf

(7) Glej Uredbo Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 (zdaj člen 108 PDEU) Pogodbe ES (UL L 83, 27.3.1999, str. 1). V tej zvezi glej Obvestilo Komisije o Kodeksu najboljših praks pri izvajanju postopkov za nadzor državne pomoči (UL C 136, 16.6.2009, str. 13).

(8) Obvestilo Komisije o pravilih za vpogled v spis Komisije v zadevah na podlagi členov 81 in 82 Pogodbe ES, členov 53, 54 in 57 Sporazuma EGP in Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 (UL C 325, 22.12.2005, str. 7).

(9) Obvestilo Komisije o obravnavi pritožb s strani Komisije v skladu s členoma 81 in 82 Pogodbe ES (UL C 101, 27.4.2004, str. 65).

(10) Sklep C(2011) 5742 predsednika Evropske komisije z dne 13. oktobra 2011 o nalogah in mandatu pooblaščenca za zaslišanje v nekaterih postopkih o konkurenci.

(11) Delovni dokument služb Komisije o dobrih praksah za predložitev ekonomskih dokazov in zbiranje podatkov v zadevah v zvezi z uporabo členov 101 in 102 PDEU ter združitvami, http://ec.europa.eu/competition/index_en.html

(12) Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah (UL C 298, 8.12.2006, str. 17) (v nadaljnjem besedilu: obvestilo o prizanesljivosti), tj. „dogovori in/ali usklajena ravnanja med dvema ali več konkurenti, katerih cilj je usklajevanje njihovega konkurenčnega vedenja na trgu in/ali vplivanje na ustrezne parametre konkurence z ravnanji, kot so določanje nakupnih in prodajnih cen ali drugih tržnih pogojev, dodeljevanje proizvodnih ali prodajnih kvot, delitev trgov, vključno z manipulacijami razpisov za zbiranje ponudb, omejitev uvoza ali izvoza in/ali protikonkurenčni ukrepi zoper druge konkurente. Taka ravnanja spadajo med najhujše kršitve (člena 101 Pogodbe PDEU)“.

(13) Uredba Komisije (ES) št. 622/2008 z dne 30. junija 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 773/2004 glede vodenja postopkov poravnave v kartelnih zadevah (UL L 171, 1.7.2008, str. 3); Obvestilo Komisije o vodenju postopkov poravnave za sprejetje odločb v skladu s členoma 7 in 23 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 v kartelnih zadevah (UL C 167, 2.7.2008, str. 1).

(14) Treba je opozoriti, da lahko Komisija zahteve za imuniteto pred globami ne upošteva, ker je bila vložena po izdaji obvestila o nasprotovanju (glej odstavka 14 in 29 obvestila o prizanesljivosti).

(15) Komisija lahko zavrne vsako zahtevo za imuniteto pred globami ali znižanje glob na podlagi obvestila o prizanesljivosti z utemeljitvijo, da je bila vložena po preteku roka, v katerem stranke podajo pisno izjavo o pripravljenosti za sodelovanje v pogovorih o poravnavi (glej odstavek 13 obvestila o postopkih poravnave).

(16) V zvezi z zadevami, ki so še v obravnavi v času objave tega dokumenta, bo dokument veljal za vse korake postopka, ki jih bo treba še storiti po objavi.

(17) Ali, če je primerno, ustrezni nacionalni organ za konkurenco.

(18) V skladu s členom 7(2) Uredbe (ES) št. 1/2003. V skladu s členi 5 do 9 izvedbene uredbe morajo uradne pritožbe izpolnjevati določena zahteve. Informacije, vsebovane v predložitvah, ki niso v skladu s temi zahtevami, se lahko kljub temu upoštevajo kot tržne informacije.

(19) Glej člen 5(1) izvedbene uredbe.

(20) Sodišče Evropske unije je priznalo, da je Komisija upravičena do tega, da prejetim pritožbam nameni različne stopnje prednosti. Ta sodna praksa je ustaljena vse od sodbe Sodišča prve stopnje z dne 18. septembra 1992 v zadevi Automec proti Komisiji (v nadaljnjem besedilu: Automec II) (T-24/90, Recueil, str. II-2223, točka 85).

(21) Komisija je objavila neizčrpen seznam meril, ki jih namerava uporabljati pri presoji, ali pritožbe izkazujejo zadosten „interes Evropske unije“. Merila so bila objavljena v Letnem poročilu o politiki konkurence za leto 2005, sprejetem junija 2006. Prav tako glej odstavek 44 obvestila o obravnavi pritožb.

(22) Glej odstavke 5 do 15 Obvestila Komisije o sodelovanju v okviru mreže organov, pristojnih za konkurenco (UL C 101, 27.4.2004, str. 43).

(23) Glej sodbo Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2008 v zadevi AC-Treuhand proti Komisiji (T-99/04, Recueil, str. II-1501, točka 56).

(24) V tem obvestilu je izraz „stranke“ opredeljen kot stranke, v zvezi s katerimi poteka preiskava. Če ni izrecno omenjeno, izraz „stranke“ ne vključuje pritožnikov in tretjih oseb, vključenih v postopek (v tem obvestilu se uporablja tudi izraz: tretje osebe).

(25) Člen 4(2)(d) mandata pooblaščenca za zaslišanje.

(26) Obvestilo o obravnavi pritožb, odstavek 61.

(27) V skladu s členom 2 izvedbene uredbe se lahko Komisija odloči za začetek postopka za sprejetje odločitve (npr. sklepa, s katerim je ugotovljena kršitev ali sklepa o zavezah) kadar koli, vendar najpozneje do datuma, ko izda obvestilo o nasprotovanju, predhodno oceno (kakor je navedeno v členu 9(1) Uredbe (ES) št. 1/2003) ali objavo v skladu s členom 27(4) Uredbe (ES) št. 1/2003, pri čemer se upošteva zgodnejši datum.

(28) Začetek postopka nacionalne organe za konkurenco razreši njihove pristojnosti za uporabo členov 101 in 102 PDEU, glej člen 11(6) Uredbe (ES) št. 1/2003.

(29) Svet EGS: Uredba št. 1 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (UL 17, 6.10.1958, str. 385, prečiščena različica z dne 1.1.2007).

(30) Neupoštevanje sklepa na podlagi člena 18(3) o zahtevi po informacijah (predložitev nepopolnih informacij ali neupoštevanje predpisanega roka) lahko privede do glob in periodičnih kazni, glej člena 23 in 24 Uredbe (ES) št. 1/2003. Predložitev napačnih ali zavajajočih informacij lahko privede do naložitve glob v primeru dopisa iz člena 18(2) in sklepa iz člena 18(3) (glej člen 23 Uredbe (ES) št. 1/2003).

(31) Kar zadeva pravico do proste presoje Komisije glede izvedbe preiskave glej sodbo Sodišča prve stopnje z dne 11. marca 1999 v zadevi Thyssen Stahl AG proti Komisiji Evropskih skupnosti (T-141/94, Recueil, str. II-347, točka 110); sodbo Sodišča prve stopnje z dne 20. marca 2002 v zadevi HFB Holding für Fernwärmetechnik Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. KG in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti (T-9/99, Recueil, str. II-1087, točka 384); sodbo Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2004 v zadevi Corus UK Ltd, nekdanji British Steel plc proti Komisiji Evropskih skupnosti (T-48/00, Zodl., str. II-2325, točka 212). Komisijo pri izvrševanju pravice do proste presoje zavezujeta načelo sorazmernosti, pri sklepih na podlagi člena 18(3) pa mora spoštovati privilegij zoper samoobtožbo.

(32) Glej Dobre prakse za predložitev ekonomskih dokazov.

(33) Glej na primer sodbo Sodišča z dne 29. junija 2006 v zadevi Komisija Evropskih skupnosti proti SGL Carbon AG (C-301/04 P, ZOdl., str. I-5915), ki določa, da se lahko od naslovnikov sklepa na podlagi člena 18(3) zahteva, da predložijo že obstoječe dokumente, na primer zapisnike s sestankov kartela, čeprav lahko ti dokumenti obremenijo stranko, ki jih predloži.

(34) Člen 4(2)(b) mandata pooblaščenca za zaslišanje.

(35) Prim. opombo 33.

(36) Člen 4(2)(c) mandata pooblaščenca za zaslišanje.

(37) Glej odstavek 143 v nadaljevanju.

(38) Določbe v tem oddelku se nanašajo na sestanke o trenutnem stanju in tristranske sestanke (glej oddelek 2.10 v nadaljevanju).

(39) To pooblastilo za sprejemanje izjav na podlagi člena 19 Uredbe (ES) št. 1/2003 je treba razlikovati od pooblastil Komisije, da med inšpekcijskim pregledom od katerega koli predstavnika ali člana osebja podjetja ali podjetniškega združenja zahteva pojasnila glede dejstev ali dokumentov v povezavi z vsebino in namenom inšpekcijskega pregleda ter da zabeleži odgovore v skladu s členom 20(2)(e) Uredbe (ES) št. 1/2003.

(40) Glej: http://ec.europa.eu/competition/antitrust/legislation/legislation.html

(41) Izvzetje nekaterih sporazumevanj med odvetniki in strankami iz pristojnosti Komisije v zvezi s preiskavami izhaja iz splošnih pravnih načel, skupnih pravnim sistemom držav članic, kakor je pojasnilo Sodišče Evropske unije. Sodba Sodišča z dne 18. maja 1982 v zadevi AM&S Europe Limited proti Komisiji (v nadaljnjem besedilu: AM&S) (155/79, Recueil, str. 1575); sklep z dne 4. aprila 1990 v zadevi Hilti Aktiengesellschaft proti Komisiji Evropskih skupnosti (v nadaljnjem besedilu: Hilti) (T-30/89, Recueil, str. II-163); sodba Sodišča prve stopnje z dne 17. septembra 2007 v združenih zadevah Akzo Nobel Chemicals Ltd in Akcros Chemicals Ltd proti Komisiji Evropskih skupnosti (v nadaljnjem besedilu: Akzo) (T-125/03 in T-253/03, ZOdl., str. II-3523), kakor je bila potrjena s sodbo Sodišča z dne 14. septembra 2010 v zadevi Akzo Nobel Chemicals Ltd in Akcros Chemicals Ltd proti Evropski komisiji (C-550/07 P, še ni objavljena v zbirki).

(42) Sodišče Evropske unije je menilo, da varovanje zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko pomeni nujen dodatek k polnemu uveljavljanju pravic do obrambe (AM&S, točki 18 in 23). V vsakem primeru načelo varovanja zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko odvetnikovi stranki ne more preprečiti razkritja njenega sporazumevanja z odvetnikom, če je to v njenem interesu (AM&S, točka 28 ).

(43) AM&S, točke 21, 22 in 27. V skladu s sodno prakso stvarni obseg varovanja zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko zajema tudi, poleg pisnega sporazumevanja z neodvisnim odvetnikom za namene uveljavljanja strankine pravice do obrambe, (i) interne beležke, razposlane v okviru podjetja, ki so omejene na povzetek besedila ali vsebine komunikacije z neodvisnimi odvetniki, ki vsebuje pravna mnenja (Hilti, točke 13 in od 16 do 18) ter (ii) pripravljalne listine, ki jih je pripravila stranka, čeprav niso bile izmenjane z odvetnikom ali niso bile sestavljene, da bi bile fizično poslane odvetniku, če so bile izdelane izključno za pridobitev pravnega mnenja odvetnika v okviru uveljavljanja pravic do obrambe (Akzo, točke od 120 do 123). Kar zadeva osebno področje uporabe varovanja zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko, ta velja le, če je odvetnik neodvisen (tj. ni vezan na svojo stranko z zaposlitvenim razmerjem); pravniki podjetja so izrecno izključeni iz varovanja zaupnosti sporazumevanja (med odvetnikom in stranko), ne glede na njihovo članstvo v odvetniški zbornici ali podvrženost poklicnim obveznostim in etiki ter zaščito z nacionalnim pravom: AM&S, točke 21, 22, 24 in 27; Akzo, točke od 166 do 168; potrjeno v sodbi Sodišča z dne 14. septembra 2010 v zadevi Akzo Nobel Chemicals Ltd in Akcros Chemicals Ltd proti Evropski komisiji (C-550/07 P), točke od 44 do 51. Poleg tega v skladu s sodno prakso zaščita v okviru varovanja zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko velja samo za odvetnike, upravičene do opravljanja svojega poklica v eni od držav članic EU, ne glede na državo, v kateri prebiva stranka (AM&S, točki 25 in 26), ter se ne razširi na druge poklicne svetovalce, na primer patentne odvetnike, računovodje itd. Nazadnje je treba opozoriti, da zaščita v okviru varovanja zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko načeloma zajema pisno sporazumevanje, izmenjano po začetku upravnega postopka, ki lahko privede do sklepa o uporabi členov 101 in/ali 102 PDEU ali do sklepa, ki podjetju nalaga denarno kazen; ta zaščita se lahko razširi tudi na predhodno pisno sporazumevanje ki je potekalo za namene izvrševanja strankine pravice do obrambe in je povezano z vsebino takega postopka (AM&S, točka 23).

(44) Zato že samo dejstvo, da podjetje trdi, da dokument varuje zaupnost sporazumevanja med odvetnikom in stranko, ni zadosten razlog, da se Komisiji prepreči, da bi ta dokument prebrala, če podjetje ne priskrbi nobenih ustreznih tovrstnih dokazov (Akzo, točka 80; glej v nadaljevanju). Da bi podkrepilo svoje trditve, lahko podjetje zlasti navede Generalnemu direktoratu za konkurenco, kdo je avtor listine in kdo naslovnik, pojasni njuni zadevni funkciji in odgovornosti ter se sklicuje na cilj in okoliščine, v katerih je bila listina sestavljena. Prav tako lahko navede okoliščine, v katerih je bila listina odkrita, način, kako je bila razvrščena, ali druge z njo povezane listine (Akzo, točka 80).

(45) AM&S, točke od 29 do 31. Podjetje lahko naknadno vloži ničnostno tožbo zoper tako odločitev, če je ustrezno, skupaj z zahtevo za sprejetje začasnih ukrepov (AM&S, točka 32; glej v nadaljevanju).

(46) Akzo, točki 81 in 82.

(47) Člen 4(2)(a) mandata pooblaščenca za zaslišanje.

(48) Komisija je torej dolžna počakati, da se izteče rok za vložitev tožbe zoper njen sklep o zavrnitvi, preden se seznani z vsebino spornih listin. Ker pa taka tožba nima odložilnega učinka, mora zadevno podjetje pravočasno vložiti predlog za izdajo začasne odredbe o odložitvi izvrševanja sklepa o zavrnitvi vloge za varovanje zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko.

(49) Akzo, točka 89.

(50) UL C 101, 27.4.2004, str. 43.

(51) Nezaupna različica odgovora stranke, v zvezi s katero poteka preiskava, na pritožbo se lahko nato pošlje pritožniku.

(52) Člen 27 Uredbe (ES) št. 1/2003, omenjen zgoraj.

(53) Člen 1 mandata pooblaščenca za zaslišanje.

(54) Člen 27 Uredbe (ES) št. 1/2003.

(55) Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe (ES) št. 1/2003 (UL C 210, 1.9.2006, str. 2).

(56) Prim. opombo 55.

(57) Glej obvestilo SEC(2010) 737/2 z dne 12. junija 2010.

(58) Glej odstavek 107 v nadaljevanju.

(59) Obvestilo o pravilih za vpogled v spis Komisije, omenjeno zgoraj.

(60) Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah (omenjeno zgoraj), odstavki od 31 do 35, ter obvestilo Komisije o vodenju postopkov poravnave (omenjeno zgoraj), odstavki od 35 do 40.

(61) Glej člen 16(4) izvedbene uredbe.

(62) Glej sodbo Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2004 v zadevi Mannesmannröhren-Werke AG proti Komisiji Evropskih skupnosti (T-44/00, ZOdl., str. II-2223, točka 65).

(63) Glej člen 17(2) izvedbene uredbe. Za pravilo, ki velja za postopke poravnave, glej člen 10(a) izvedbene uredbe.

(64) V večini zadev bo strankam omogočen vpogled v celoten spis s CD-romom, ki bo vseboval vse dokumente iz spisa.

(65) Glej sodbo Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2004 v zadevi Mannesmannröhren-Werke AG proti Komisiji Evropskih skupnosti (T-44/00, ZOdl., str. II-2223, točka 65. Glej tudi uvodno izjavo 15, ki pravi: „V izjemnih okoliščinah lahko pooblaščenec za zaslišanje prekine potek roka, v katerem bi moral naslovnik obvestila o nasprotovanju odgovoriti na to obvestilo, dokler se spor v zvezi z dostopom do spisa ne razreši, če naslovnik ne bi mogel odgovoriti v določenem roku, podaljšanje roka pa v tistem trenutku ne bi bila ustrezna rešitev.“

(66) Glej sodbo Sodišča prve stopnje z dne 30. septembra 2003 v združenih zadevah Atlantic Container Line AB in drugi proti Komisiji Evropskih skupnosti (T-191/98 in T-212/98 do T-214/98 Recueil, str. II-3275); sodbo Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2008 v zadevi Lafarge SA proti Komisiji Evropskih skupnosti (T-54/03 ZOdl., str. II-120, točke 69–73; sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. julija 2008 v zadevi Knauf Gips KG proti Komisiji Evropskih skupnosti (T-52/03, ZOdl., str. II-115, točke 41–47 in 67–79; sodbo Sodišča z dne 1. julija 2010 v zadevi Knauf Gips KG proti Evropski komisiji (C-407/08 P, še ni objavljena v zbirki, točke 23–28).

(67) Člen 9(2) mandata pooblaščenca za zaslišanje.

(68) Prim. opombo 67.

(69) Glej dalje dokument „Key actors and checks and balances“, na voljo na spletni strani Generalnega direktorata za konkurenco.

(70) Na primer, dodatno obvestilo o nasprotovanju bi bilo izdano, če bi novi dokazi Komisiji omogočili, da podaljša trajanje kršitve, razširi geografski obseg oziroma vrsto ali obseg kršitve.

(71) Kadar Komisija stranki le sporoči nezaupno različico (ali posebne dele različice) pisnih odgovorov drugih strank na obvestilo o nasprotovanju in ji da priložnost za predložitev njenih pripomb (glej odstavek 103 zgoraj), to ni dopis o dejstvih.

(72) Sodba Sodišča z dne 29. junija 2010 v zadevi Evropska komisija proti Alrosa Company Ltd. (C-441/07 P, še ni objavljena v zbirki, točka 120).

(73) Glej uvodno izjavo 13 Uredbe (ES) št. 1/2003.

(74) Člen 15(1) mandata pooblaščenca za zaslišanje.

(75) Glej oddelek 3 tega obvestila.

(76) To pomeni, da njihovo izvajanje ne sme biti odvisno od volje tretje stranke, ki je zaveze ne zavezujejo.

(77) Člen 28 Uredbe (ES) št. 1/2003.

(78) Nezaupna različica.

(79) Brez prevoda.

(80) Glej tudi obvestilo Komisije o obravnavi pritožb (omenjeno zgoraj).

(81) Primerjaj zlasti sodbo Sodišča prve stopnje z dne 18. septembra 1992 v zadevi Automec Srl proti Komisiji Evropskih skupnosti (T-24/90, Recueil, str. II-2223) in sodbo Sodišča z dne 4. marca 1999 v zadevi Union française de l'express (Ufex), nekdanji Syndicat français de l'express international (SFEI), DHL International in Service CRIE proti Komisiji Evropskih skupnosti in May Courier (C-119/97 P, Recueil, str. I-1341).

(82) Obvestilo Komisije o obravnavi pritožb v odstavku 44 našteva določena merila, ki se lahko uporabljajo posamično ali skupaj za zavrnitve na podlagi „pomanjkanja interesa Evropske unije“. Poleg tega je Komisija v svojem poročilu o politiki konkurence za leto 2005 navedla nekaj meril, ki bi jih lahko uporabila za ugotovitev, ali obstaja „interes Evropske unije“ ali ne. Glej tudi sodbo Splošnega sodišča z dne 15. decembra 2010 v zadevi CEAHR proti Komisiji (T-427/08, še ni objavljena).

(83) Dejansko velja načelo iste zadeve: kršitev iste narave, na istem proizvodnem trgu, istem geografskem trgu, vsaj eno od istih podjetij, isto časovno obdobje.

(84) Odstavek 25 obvestila Komisije o obravnavi pritožb.

(85) Glej letno poročilo o politiki konkurence za leto 2005, sprejeto junija 2006, str. 25 in naslednje.

(86) Člen 7(1) izvedbene uredbe; odstavek 68 obvestila Komisije o obravnavi pritožb.

(87) Člen 8 izvedbene uredbe; odstavek 69 obvestila Komisije o obravnavi pritožb.

(88) Člen 17(2) izvedbene uredbe.

(89) Člen 17(4) izvedbene uredbe.

(90) Prim. opombo 67.

(91) Primerjaj člen 15(4) izvedbene uredbe.

(92) Glej člen 16(1) izvedbene uredbe.

(93) Razen irščine (glej člen 2 Uredbe Sveta (ES) št. 920/2005 z dne 13. junija 2005).