Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi programa za okoljske in podnebne ukrepe (LIFE) /* COM/2011/0874 konč. - 2011/0428 (COD) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA Sporočilo Komisije o večletnem finančnem okviru za obdobje 2014–2020 (v nadaljnjem besedilu: sporočilo o večletnem finančnem okviru)[1] določa proračunski okvir in glavne usmeritve za uresničitev strategije Evropa 2020.[2] V predlogu se je Komisija odločila, da bo okoljske in podnebne ukrepe obravnavala kot sestavni del vseh glavnih instrumentov in ukrepov. Ta tako imenovani pristop „glavne usmeritve“ pomeni, da se morajo okoljski in podnebni cilji „odražati v vseh glavnih instrumentih, da se zagotovi njihov prispevek k nizkoogljičnemu gospodarstvu, ki gospodarno izkorišča vire in se uspešno odziva na podnebne spremembe ter ki bo povečalo evropsko konkurenčnost, ustvarilo več in okolju prijaznejših delovnih mest, povečalo energetsko varnost ter prispevalo k zdravju“. Vendar pa instrumenti financiranja Unije ne obravnavajo vseh posebnih okoljskih in podnebnih potreb. Izvajanje okoljske in podnebne zakonodaje je v Uniji še naprej neenakomerno in nezadostno, kar vodi v utrjevanje okoljskih in podnebnih težav. Zaradi teh razmer so potrebni novi in učinkovitejši načini za izvajanje zakonodaje ter tudi razvoj in razširjanje najboljših praks v Uniji, da bi se tako države članice in zainteresirane strani učile druga od druge. Zato Komisija poleg usmerjevanja predlaga tudi nadaljnjo izvajanje programa LIFE, ki je zdaj urejen z Uredbo LIFE+.[3] Združevanje pristopa usmerjevanja s posebnim instrumentom bo povečalo skladnost in dodano vrednost ukrepov Unije. Namenski instrument Komisiji omogoča bolje oblikovati prednostne naloge, neposredno spremljati izvajanje ter zagotavljati, da se razpoložljiva sredstva učinkovito porabljajo za varstvo okolja in podnebja. Ta pristop Komisiji omogoča, da izbere najboljše projekte v Uniji, s tem pa obravnava napake pri usklajevanju. Okoljske dobrine so javno dobro, v Uniji pa so neenakomerno porazdeljene. Zaradi dolžnosti ohranjanja in večanja teh dobrin je potrebno dosledno izvajanje načel solidarnosti in skupno prevzemanje odgovornosti. V sklopu tega člen 8 direktive o habitatih[4] izrecno povezuje zagotavljanje ukrepov za ohranitev z zagotavljanjem sofinanciranja Unije. Program LIFE ima ključno vlogo pri boljši porazdelitvi solidarnosti ter skupnem prevzemanju odgovornosti pri ohranjanju okoljskega in podnebnega javnega dobra v Uniji. Poseben program financiranja za okoljske in podnebne ukrepe: · z okrepljenim združevanjem virov in strokovnega znanja ter s privabljanjem partnerstev, ki bi jih bilo drugače težko vzpostaviti, zagotavlja učinkovitejše ukrepanje kot ukrepi posameznih držav članic; · zagotavlja platformo za razvoj in izmenjavo najboljših praks in izmenjavo znanja, kar izboljšuje, usmerja in pospešuje spremembe pri izvajanju okoljskega in podnebnega pravnega reda, hkrati pa državam članicam in zainteresiranim stranem omogoča, da se učijo druga od druge ter se učinkoviteje spopadajo s temi izzivi; · ustvarja sinergije v skladih Unije in nacionalnih skladih z usklajevanjem njihovih ukrepov za skupno uresničevanje okoljskih in podnebnih ciljev, hkrati pa krepi dodatna javna sredstva in sredstva zasebnega sektorja. To povečuje skladnost in učinkovitost ukrepov Unije ter spodbuja bolj usklajeno izvajanje pravnega reda; · povečuje prepoznavnost okoljskih in podnebnih ukrepov, s tem ko Unijo približuje njenim državljanom, ter kaže zavezanost Unije okoljskim in podnebnim ciljem, ki so zaradi tega pomembnejši. Različne ocene[5] potrjujejo, da je program LIFE uspešen instrument za izvajanje okoljske politike in zakonodaje Unije s precejšnjo dodano vrednostjo. Vendar pa so ocene poudarile, da je politični vpliv programa LIFE omejen zaradi pomanjkanja strateške usmeritve. To delno drži zaradi njegovega pristopa k izbiri projektov, ki je izključno od spodaj navzgor, zaradi česar Komisija ni mogla usmerjati povpraševanja na podlagi potreb okoljske in podnebne politike Unije. Zato je potrebna jasna osredotočenost na ukrepe in sektorje, kjer lahko program LIFE prinese spremembe. Zaradi novih prihodnjih izzivov in uresničevanja ciljev strategije Evropa 2020 je treba spremeniti program. Boj proti podnebnim spremembam in manjša dovzetnost Unije za povezana tveganja sta eden izmed največjih izzivov, s katerimi se srečuje Unija, prav tako pa so potrebni nujni ukrepi, kar je razvidno tudi iz strategije Evropa 2020. Komisija se zaveda tega izziva in v sporočilu o večletnem finančnem okviru navaja, da namerava delež proračuna Unije, ki je namenjen podnebnim ukrepom, povečati vsaj za 20 %, in sicer s prispevki iz različnih politik. Finančni instrument za okolje (LIFE) mora zato prispevati k uresničevanju tega cilja. 2. REZULTATI POSVETOVANJA Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN PRESOJE VPLIVOV Ta uredba temelji na obsežni analizi mnenj, ki so bila ocenjena v presoji vplivov[6] in na obsežnem posvetovanju z zainteresiranimi stranmi. Opravljena so bila predvsem naslednja posvetovanja in študije: – naknadna ocena programa LIFE (1996–2006)[7] in vmesna ocena programa LIFE + (2007–2009);[8] – študije, ki so jih opravili zunanji svetovalci, in sicer: „Skupna presoja vplivov in predhodna ocena pregleda Uredbe LIFE+“[9] in „Podnebne spremembe v prihodnjem večletnem finančnem okviru“;[10] – odprto spletno posvetovanje „Vaš glas v Evropi“;[11] – posvetovanje, ki ga je izvedel Odbor regij;[12] – posvetovanje članic odbora LIFE+ in okoljskih atašejev držav članic ter priložnostno srečanje zainteresiranih strani.[13] Posvetovanja so pokazala, da je program LIFE na splošno obravnavan kot program, ki dobro deluje z okoljskega vidika in vidika dodane vrednosti. Zainteresirane strani podpirajo nadaljevanje programa LIFE ter tudi različne ukrepe in predloge, ki jih je predložila Komisija, tudi glede novih oblik projektov, integriranih projektov. Čeprav zainteresirane stani podpirajo večjo osredotočenost programa LIFE na izvajanje in vključevanje okoljskih in podnebnih ciljev v druge politike, niso naklonjene omejitvi pri vključenih tematskih področjih. Zainteresirane strani na splošno prav tako podpirajo prehod od pristopa, ki je izključno od spodaj navzgor, na pristop od zgoraj navzdol, nasprotujejo pa uvedbi letnih in izčrpnih prednostnih nalog. Glavni razlog za to je, da morajo biti prednostna področja razmeroma trdna, saj le tako omogočajo morebitnim vlagateljem, da predloge načrtujejo, pripravijo in jih predložijo. Presoja vplivov je bila tako osredotočena na priporočila, ki izhajajo iz ocen in Računskega sodišča,[14] da bi se tako povečala učinkovitost in dodana vrednost programa LIFE, hkrati pa bi bili vključeni glavni pomisleki in predlogi zainteresiranih strani. Možnosti za vzpostavitev prednostnih nalog, ki so bile analizirane v presoji vplivov, so namenjene vzpostavljanju ravnotežja med potrebo po stabilnosti za morebitne vlagatelje in potrebo po boljši osredotočenosti na potrebe politike v Uniji. Analizirani so bili trije scenariji. Prvi ohranja nespremenjeno stanje, pri čemer je pristop od spodaj navzgor deloma izboljšan z zbiranjem dodeljenih sredstev za podnebne ukrepe. Drugi je prožen pristop od zgoraj navzdol k vsem vrstam projektov, pri katerem Komisija razvije večletne delovne programe, v katerih navede tematske prednostne naloge, povezane z uresničevanjem posebnih ciljev, in spodbuja povpraševanje po obravnavanju tematskih prednostnih nalog v različnih komponentah. Integrirani projekti bi bili zaradi svojih značilnosti osredotočeni le na nekatere sektorje, dokler ne bi bili uresničeni cilji. Tretji scenarij združuje pristop od zgoraj navzdol za integrirane projekte in pristop od spodaj navzgor za vse druge vrste projektov. Pri tej možnosti bi Komisija predhodno omejila tematsko osredotočenost integriranih projektov na štiri sektorje v podprogramu za okolje, dokler ne bi bili cilji uresničeni, vlagatelji pa lahko predložijo predloge za druge vrste projektov v vseh okoljskih sektorjih. Prednost ima prožen pristop od zgoraj navzdol. V presoji vplivov so bile analizirane možnosti za področja, na katera bi morala bi morali biti osredotočeni integrirani projekti, ob ugotovitvi, da so bili sektorji Natura 2000, voda, odpadki in zrak sektorji z največjo možnostjo za uspeh ter sektorji, kjer je bilo mogoče doseči večje okoljske prednosti. Tudi zainteresirane strani, predvsem regionalni organi, so poudarile te sektorje. Ker je bil podprogram za podnebne ukrepe vzpostavljen na novo, je mogoče integrirane projekte, pomembne za prilagoditev na podnebne spremembe in njihovo omilitev, postopoma vključiti v 2 do 3 letih v programsko obdobje. S presojo vplivov je bilo prav tako analizirano, ali je 50 % sredstev za projekte, namenjene naravi in biotski raznovrstnosti, še vedno smiselnih, in ugotovljeno je bilo, da je. Zainteresirane strani menijo, da je biotska raznovrstnost najpomembnejša prednostna naloga programa LIFE. V presoji vplivov so bile prav tako ocenjene možnosti za geografsko porazdelitev projektov, vključno z možnostjo za nacionalne dodelitve (podobno kot Uredba LIFE+). Predvidene so bile tri možnosti: le sistem na podlagi ustreznosti, pri čemer se pri izbiri ne upošteva geografsko merilo; sistem geografske uravnoteženosti, ki jo zagotovi Komisija v skladu z načeli solidarnosti in skupnem prevzemanju odgovornosti; ter sistem nacionalnih dodelitev za integrirane projekte. Prednostna možnost je zagotavljanje geografske uravnoteženosti za integrirane projekte. Močan poudarek je bil namenjen tudi poenostavitvam, da bi bilo tako mogoče nadgraditi spremembe, izvedene s programom LIFE+, kot je uporaba predlogov v elektronski obliki. Ugotovljeno je bilo, da je mogoče še dodatno poenostaviti naslednja področja: dvofazni pristop k izbiri integriranih projektov, obsežnejša uporaba pavšalnih zneskov in neupravičenost nekaterih stroškov. Da te poenostavitve ne bi prizadele upravičencev, je bila v presojo vplivov vključena možnost za povečanje deležev sofinanciranja. Kot del ukrepov za poenostavitev so bile analizirane tudi možnosti, da bi bila za vodenje projektov odgovorna izvajalska agencija, vključno s popolnim zunanjim izvajanjem in kombinacijo možnosti. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA Okoljski cilji Unije so zapisani v Naslovu XX Pogodbe o delovanju Evropske unije. Najosnovnejša podlaga za okoljsko in podnebno zakonodajo je člen 192 Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki omogoča Evropskemu parlamentu in Svetu, da se odločata o ukrepih, ki jih mora izvesti Unija, da bi uresničila okoljske cilje, določene v členu 191 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Lizbonska pogodba zelo močen poudarek namenja podnebnim ukrepom, s tem ko boj proti podnebnim spremembam označuje kot izrecen del okoljskih ciljev. Člen 11 Pogodbe o delovanju Evropske unije določa obveznost o vključitvi zahtev za varstvo okolja v opredelitev in izvajanje politik in ukrepov Unije, predvsem z namenom spodbujanja trajnostnega razvoja. Člen 8 direktive o habitatih izrecno povezuje zagotavljanje ukrepov za ohranitev z zagotavljanjem sofinanciranja Unije. Ta predlog za novo uredbo LIFE je označen kot program LIFE z dvema podprogramoma: enim za okolje in enim za podnebne ukrepe. Uvedba podprograma za podnebne ukrepe nadgrajuje prejšnjo tematsko vejo „podnebne spremembe“ v delu LIFE+ Okoljska politika in upravljanje. Obstaja velika možnost za sinergije med okoljskimi in podnebnimi cilji, saj so projekti lahko koristni na različne načine. Projekti, povezani z varstvom gozdov, lahko na primer ugodno vplivajo tudi na biotsko raznovrstnost in blažitev posledic podnebnih sprememb s krepitvijo pogozdovanja, s tem pa se izboljša absorpcijska sposobnost ogljika. Projekti za obnovo naplavnih ravnic lahko olajšajo prilagajanje podnebnim spremembam in prehodu na družbo, ki bo odpornejša proti podnebnim spremembam. Namen programa LIFE je, da se uporablja kot katalizator za spodbujanje izvajanja in vključevanja okoljskih in podnebnih ciljev v druge politike in prakse držav članic. Poseben poudarek je namenjen boljšemu vodenju, saj je neločljivo povezano z izboljšanjem izvajanja. Pomembna sprememba za izboljšanje učinkovitosti programa LIFE in vzpostavitve tesnejših povezav s prednostnimi nalogami politike EU je prehod s pristopa od spodaj navzgor na prožen pristop od zgoraj navzdol. Komisija bo ob posvetovanju z državami članicami pripravila delovne programe, ki bodo veljavni vsaj dve leti. Vključevali bodo prednostne naloge, razporejanje sredstev med različnimi oblikami financiranja in cilje za posamezno obdobje. Vključene prednostne naloge ne bodo izčrpne in bodo vlagateljem omogočale, da predložijo predloge na drugih področjih ter da vključijo nove ideje in se odzovejo na nove izzive. Komisiji bo pomagal Odbor za program LIFE za okoljske in podnebne ukrepe, ki bo imel dvojno funkcijo, predvsem različna predsednika in različno sestavo glede na to, ali bodo obravnavana vprašanja povezana s podprogramom za okolje ali s podprogramom za podnebne ukrepe. Komisija bo druge posebne vidike programa LIFE, kot so dodatna opredelitev meril upravičenosti pri izbiri projektov, meril za izvajanje geografske uravnoteženosti pri integriranih projektih in kazalnikov uspešnosti, ki veljajo za posebna prednostna področja, sprejela z delegiranimi akti. Drug velik izziv je uvedba nove vrste projektov: „integriranih projektov“. Namen je izboljšati izvajanje okoljske in podnebne politike ter njeno vključevanje v druge politike, predvsem z zagotavljanjem usklajene mobilizacije drugih sredstev Unije, nacionalnih in zasebnih sredstev za uresničevanje okoljskih ali podnebnih ciljev. Integrirani projekti bodo potekali na obsežni ozemeljski ravni (predvsem na regionalno, večregionalno ali nacionalno medsektorsko), hkrati pa bodo usmerjeni k izvajanju okoljskih in podnebnih akcijskih načrtov ali strategij skladno z zahtevami okoljske ali podnebne zakonodaje, v skladu z drugimi zakoni Unije ali tistimi, ki jih razvijejo organi držav članic. Poudarek integriranih projektov za okoljski podprogram bo predvsem izvajanje načrtov in programov, povezanih z direktivo o pticah[15] in habitatih, z okvirno direktivo o vodah[16] ter zakonodajo o odpadkih in kakovosti zraka. Ti integrirani projekti morajo prav tako omogočati doseganje rezultatov pri drugih politikah, predvsem pa pri Okvirni direktivi o morski strategiji.[17] Pri podprogramih za podnebne ukrepe je lahko poudarek integriranih projektov na izvajanju strategij za ublažitev podnebnih sprememb in akcijskih načrtov ter prilagoditev nanje. Ko bo to mogoče, bo poudarek integriranih projektov tudi na mobilizaciji drugih finančnih sredstev Unije, in sicer z izrabljanjem sinergij in zagotavljanjem doslednosti med različnimi programi financiranja Unije. Odgovornim organom bodo zagotovili primere, kako je z usklajevanjem različnih instrumentov financiranja mogoče doseči boljše izvajanje okoljske in podnebne zakonodaje Unije. To usklajevanje med programom LIFE in drugimi programi financiranja Unije je na ravni Unije mogoče zagotoviti v sklopu Skupnega strateškega okvira. Ta uredba prav tako zagotavlja natančnejšo opredelitev ukrepov, ki so financirani na vsakem posameznem prednostnem področju. Podprogram za okolje je sestavljen iz treh prednostnih področij, katerih poudarek bo vedno bolj na izvajanju in vključevanju. Prednostno področje biotska raznovrstnost širi pomoč za razvoj najboljših praks pri pomembnejših izzivih za biotsko raznovrstnost, kljub temu pa njen poudarek ostaja na programu Natura 2000. Poudarek prednostnega področja okolje in učinkovitost rabe virov vse bolj prehaja na izvajanje okoljske politike in zakonodaje Unije, hkrati pa izključuje inovacije, osredotočene na uporabo na trgu, saj bo to bolje obravnavano v pobudi Obzorje 2020.[18] Kot del vse večjega poudarka na spodbujanju boljšega upravljanja, prednostno področje upravljanje in informacije nadomešča prejšnji del LIFE+ Informacije in obveščanje ter bo aktivnejše spodbujalo širjenje znanja, potrebnega za sprejemanje odločitev in razvoj najboljših praks, kar bo poleg kampanj za krepitev ozaveščenosti omogočilo boljšo in učinkovitejšo skladnost. V dokumentu Načrt 2050[19] je navedeno, da bo preskušanje novih pristopov k omejevanju podnebnih sprememb tudi v prihodnje ključnega pomena za prehod na gospodarstvo z nizkimi emisijami ogljika. Hkrati bo treba zagotoviti, da bo prilagajanje na podnebne spremembe postalo medsektorska prednostna naloga Unije. Poleg tega sta za zagotavljanje konstruktivnih rezultatov in vključenost zainteresiranih strani potrebna tudi spodbujanje upravljanja in krepitev ozaveščenosti. Zato mora podprogram podnebnih ukrepov podpirati prizadevanja, ki prispevajo k naslednjih trem posebnim prednostnim področjem: omejevanju podnebnih sprememb, prilagajanju podnebnim spremembam ter upravljanje podnebja in informacije. Glavni namen programa LIFE je sprožiti spremembe pri razvoju in izvajanju politik, in sicer z zagotavljanjem in razširjanjem rešitev in najboljših praks za uresničevanje okoljskih in podnebnih ciljev. Zato omogoča priložnost za sofinanciranje z jasnimi okoljskimi in podnebnimi koristmi, hkrati pa širi sedanjo bazo znanja. Komisija bo zagotovila sinergije med programom LIFE in drugimi instrumenti Unije, na primer uporabi lahko rezultate raziskav in inovacij, pridobljenih s pobudo Obzorje 2020 ter s preteklimi okvirnimi programi na področju raziskav in inovacij. Program LIFE mora vključevati vse vrste financiranja, potrebne za obravnavo njegovih ciljev in prednostnih nalog. Glavni ukrepi financiranja so predvsem donacije za dejavnosti, namenjene financiranju projektov. Prav tako so mogoče donacije za poslovanje nevladnih organizacij in drugih subjektov, zanimivih za Unijo, ki delujejo predvsem na področju okolja in podnebja. Program LIFE dopušča uporabo finančnih instrumentov.[20] Komisija mora pri izvajanju teh donacij za dejavnosti prav tako spodbujati uporabo zelenih javnih naročil. Program LIFE širi ozemeljsko območje uporabe s prožnejšim pristopom glede financiranja okolja in podnebja zunaj Unije: prvič, s tem ko v izrednih primerih in pod določenimi pogoji uradno omogoča dejavnosti zunaj Unije in v državah zunaj Unije, ki sodelujejo v programu; in drugič, z zagotavljanjem pravne podlage za sodelovanje z mednarodnimi organizacijami, zainteresiranimi za okoljsko in podnebno politiko, za katere pa ni nujno, da spadajo na področje zunanjega ukrepanja Unije (npr. mednarodne študije). Kot del postopka poenostavitve so bili v programu LIFE sprejeti enostavnejši postopki. Pomembno je, da pri določanju prednostnih nalog programa LIFE sodelujejo tudi države članice, predvsem zaradi tega, da bi te prednostne naloge ustrezno upoštevale razlike med državami članicami ter učinkovito prispevale k izboljšanju in pospešitvi izvajanja okoljske in podnebne politike. Poleg tega se bodo v programu LIFE še naprej izboljševali sistemi IT, s tem pa se bo olajšalo in pospešilo pošiljanje vlog v elektronski obliki. Da bi bilo mogoče še dodatno poenostaviti sodelovanje malih zainteresiranih strani, kot so mala in srednje velika podjetja ali nevladne organizacije, bo posebna pozornost namenjena jasnim, čitljivim in poenotenim prijavnim obrazcem, časovnim rokom, ki bodo omogočali dovolj časa za predložitev vlog, pomoči pri pripravi vlog in javno dostopnim časovnim rokom za zavrnitev ali odobritev predloga projekta, skupaj z jasnimi razlogi za zavrnitev. Pri obravnavi vlog bodo analizirani tudi socialno-ekonomski vplivi projekta. Povečala se bo uporaba pavšalnih zneskov, da bi se tako poenostavili postopki za oddajo vlog in poročanje, hkrati pa se bodo poenostavile zahteve glede poročanja pri integriranih projektih. Predvsem bo mogoče uvesti dvofazni pristop k izbiri integriranih projektov. Poročanje in reprogramiranje bi lahko temeljilo na dvoletnem ciklu in načrtu plačil, ki je bil sprejet, zato da bi zagotavljal počasnejši denarni tok za projekte. Prav tako nekateri stroški, ki so se izkazali za zahtevne z vidika spremljanja in poročanja, ne bodo več upravičeni (npr. DDV), upravičenost drugih stroškov, kot so stroški osebja, povezani z zaposlenimi za nedoločen čas, ki niso bili posebej najeti za projekt, pa bi lahko bila omejena ali izključena, hkrati pa bo ohranjen mehanizem, ki omogoča, da stalno prispevajo k dejavnostim projekta. Da upravičenci ne bi bili prikrajšani in da bi ohranili podobno raven podpore za projekte, financirane z donacijami za dejavnosti, kot v Uredbi LIFE+, se bodo stopnje sofinanciranja povečale s 50 % na 70 %, v posebnih primerih na 80 %, hkrati pa bo zagotovljen enak učinek vzvoda kot danes. Višja stopnja 80 % bi veljala za integrirane projekte kot nadomestilo za dejstvo, da morajo zaposleni za nedoločen čas precej prispevati k tem projektom, čeprav to mogoče ne šteje kot upravičen strošek, pa tudi k projektom za posebne projekte v obliki podpore pri posebnih potrebah za izvajanje in razvoj politike ali zakonodaje Unije ob upoštevanju strateške vrednosti teh projektov, ter da bi bila tako zagotovljena privlačna stopnja sofinanciranja. In zadnje, program LIFE mora biti še naprej centralno upravljan, da bi se tako čim bolj okrepile povezave s politiko, kakovost ukrepov, dobro finančno upravljanje in stabilna sredstva ter da bi bilo tako pri oblikovanju politik Unije zagotovljeno financiranje projektov LIFE. Evropski parlament, države članice in zainteresirane strani na to gledajo kot na temeljno sredstvo. Sedanje upravljanje bi bilo mogoče izboljšati s prenosom številnih nalog na izvajalsko agencijo. Komisija bo glede na značilnosti programa LIFE in da bi bilo mogoče okrepiti sinergije z drugimi programi financiranja Unije, preučila druge možnosti obsežnega prenosa nalog v zvezi z izbiro in nadzorom na Evropsko agencijo za konkurenčnost in inovativnost, program LIFE pa bo še naprej upravljala Komisija. Ker ciljev predlaganih ukrepov, kot so določeni v členu 3, države članice zaradi njihove narave ne morejo ustrezno uresničiti ter jih je tako zaradi obsega in učinkov ukrepov mogoče bolje uresničiti na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti, kot je določeno v členu 5 Pogodbe o Evropski uniji. Ta uredba v skladu z načelom subsidiarnosti, kot je prav tako določeno v tem členu, ne presega okvirov tega, kar je potrebno za uresničitev teh ciljev. 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE Celotna finančna sredstva za program LIFE v sporočilu o večletnem finančnem okviru za obdobje 2014–2020, izražena v veljavnih cenah, znašajo 3 618 milijonov EUR.[21] Od tega zneska je 2 713,5 milijona EUR namenjenih podprogramu za okolje, polovica teh sredstev, namenjenih projektom, ki se financirajo z donacijami za dejavnosti, pa se dodeli za podporo pri ohranjanju narave in biotske raznovrstnosti. 904,5 milijona EUR je namenjenih podprogramu za podnebne ukrepe. 2011/0428 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi programa za okoljske in podnebne ukrepe (LIFE) (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 192 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[22], ob upoštevanju mnenja Odbora regij[23], po rednem zakonodajnem postopku, ob upoštevanju naslednjega: (1) Okoljska in podnebna politika Unije sta precej prispevali k izboljšanju stanja okolja. Kljub temu pa še naprej ostajajo veliki podnebni in okoljski izzivi, ki bodo imeli precejšnje posledice za Evropo, če jih ne bomo obravnavali. (2) Zaradi obsega in celovitosti teh okoljskih in podnebnih izzivov morajo biti financirani predvsem iz glavnih programov financiranja Unije. Komisija je v sporočilu Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij „Proračun za strategijo Evropa 2020“[24] („sporočilu o večletnem finančnem okviru“), v katerem se zaveda izzivov zaradi podnebnih sprememb, navedla, da namerava povečati delež proračuna, namenjenega podnebju, za vsaj 20 %, in sicer s prispevki iz različnih politik. Ta uredba prav tako prispeva k uresničitvi tega cilja. (3) S temi programi financiranja Unije ni mogoče obravnavati vseh posebnih potreb okoljskih in podnebnih ukrepov. Za okoljske in podnebne ukrepe so potrebni posebni pristopi, ki odpravljajo neenako vključevanje njihovih ciljev v prakse držav članic, neenakomerno in nezadostno izvajanje zakonodaje v državah članicah ter premajhno razširjanje in spodbujanje ciljev politike. Primerno je nadaljevati s programom LIFE, ki ga ureja Uredba (ES) št. 614/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. maja 2007 o finančnem instrumentu za okolje (LIFE+)[25] in sprejeti novo uredbo. S to uredbo mora biti vzpostavljen namenski program financiranja okoljskih in podnebnih ukrepov („program LIFE“). (4) Okoljske dobrine so v Uniji neenakomerno porazdeljene, vendar pa so njihove prednosti pomembne za celotno Unijo in jih ta tudi čuti. Zaradi dolžnosti Unije, da ohrani te dobrine, je potrebno dosledno izvajanje načel solidarnosti in skupnega prevzemanja odgovornosti, kar pomeni, da je nekatere okoljske in podnebne težave Unije bolje obravnavati na regionalni ali lokalni ravni. Program LIFE ima ključno vlogo pri boljši delitvi solidarnosti in skupnega prevzemanja odgovornosti pri ohranjanju okoljskega in podnebnega javnega dobrega Unije. (5) Program LIFE glede na značilnosti in obseg ne more rešiti vseh okoljskih in podnebnih težav. Namenjen bi moral biti spodbujanju sprememb v razvoju in izvajanju politik, s tem ko zagotavlja in razširja rešitve in najboljše prakse za uresničevanje okoljskih in podnebnih ciljev. (6) Ta uredba določa finančna sredstva v višini 3 618 milijonov EUR[26] za celotno obdobje trajanja programa LIFE in pomeni v letnem proračunskem postopku prednostni referenčni okvir za proračunski organ v smislu točke 17 predloga Komisije za Medinstitucionalni sporazum[27] z dne 29. junija 2011 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju. (7) V skladu s sklepi zasedanj Evropskega sveta v Luxembourgu decembra 1997 in Evropskega sveta v Solunu junija 2003 bi morale biti države kandidatke in države Zahodnega Balkana, ki so vključene v stabilizacijsko-pridružitveni proces,ter države, za katere velja evropska sosedska politika, upravičene do sodelovanja v programih Unije v skladu s pogoji iz ustreznih dvostranskih sporazumov, sklenjenih s temi državami. (8) Če želimo, da bodo naložbe povezane z okoljskimi in podnebnimi ukrepi v Uniji učinkovite, je nekatere ukrepe treba izvesti zunaj njenih meja. Ni nujno, da so te naložbe vedno financirane z instrumenti Unije za zunanje ukrepe. Ukrepi v državah, ki ne sodelujejo neposredno v programu LIFE in sodelovanje zadevnih pravnih oseb v dejavnostih, ki so financirane s programom LIFE, so izjemoma mogoče, če so izpolnjeni posebni pogoji. (9) Ta uredba prav tako zagotavlja okvir za sodelovanje z in za podporo ustreznim mednarodnim organizacijam z namenom uresničevanja potreb okoljske in podnebne politike, ki ne spadajo v sklop instrumentov zunanjega ukrepanja, kot so nekatere študije. (10) Okoljske in podnebne potrebe morajo biti vključene v politike in dejavnosti Unije. Program LIFE mora torej dopolnjevati druge programe financiranja Unije, tudi Evropski sklad za regionalni razvoj,[28] Evropski socialni sklad,[29] Kohezijski sklad,[30] Evropski kmetijski usmerjevalni in jamstveni sklad,[31] Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja,[32] Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo[33] in Obzorje 2020.[34] Komisija in države članice to dopolnjevanje zagotovijo na vseh ravneh. Na ravni Unije je treba dopolnjevanje zagotoviti z vzpostavitvijo strukturnega sodelovanja med programom LIFE in deljenim vodenjem programov financiranja Unije v skupnem strateškem okviru,[35] predvsem za spodbujanje financiranja ukrepov, ki dopolnjujejo integrirane projekte ali podpirajo uporabo rešitev, metod in pristopov, razvitih s programom LIFE. S programom LIFE je prav tako treba spodbujati izvajanje okoljskih in podnebnih raziskav ter rezultate inovacij pobude Obzorje 2020. V sklopu tega mora zagotavljati možnosti sofinanciranja projektov z jasnimi okoljskimi in podnebnimi koristmi, da bi bilo tako mogoče zagotoviti sinergije. Za preprečevanje podvajanja financiranja je potrebno usklajevanje. (11) Ključni izzivi Unije so še naprej zaustavitev in zmanjšanje izgube biotske raznovrstnosti ter izboljšanje učinkovitosti sredstev, skupaj s pomisleki glede okolja in zdravja. Zaradi teh izzivov so potrebna okrepljena prizadevanja na ravni Unije, s katerimi bo mogoče zagotoviti rešitve in najboljše prakse, ki bodo pomagale pri uresničevanju sporočila Komisije „Evropa 2020: Strategija za pametno, trajnostno in vključujočo rast“ (v nadaljnjem besedilu: „strategija Evropa 2020“)[36]. Poleg tega je ključnega pomena za uresničevanje okoljskih ciljev tudi izboljšano upravljanje, predvsem s krepitvijo ozaveščenosti in vključevanjem zainteresiranih strani. Zato mora imeti podprogram za okolje pri ukrepih tri prednostna področja: okolje in učinkovitost rabe virov, biotska raznovrstnost ter okoljsko upravljanje in informacije. Zagotovljeno mora biti, da bodo lahko projekti, financirani s programom LIFE, prispevali k uresničevanju posebnih ciljev na več kot le enem izmed teh prednostnih področij in da bodo vključevali sodelovanje več kot le ene države članice. (12) V sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z naslovom „Časovni okvir za Evropo, gospodarno z viri“[37] (v nadaljnjem besedilu: „Časovni okvir za Evropo, gospodarno z viri“) so določeni mejniki in ukrepi, ki jih Unija potrebuje za prehod na pot k trajnostni rasti z učinkovito rabo virov. Prednostno področje okolje in učinkovitost rabe virov mora zato podpirati učinkovito izvajanje okoljske politike Unije v javnih in zasebnih sektorjih, predvsem v okoljskih sektorjih, vključenih v Časovni okvir za Evropo, gospodarno z viri, in sicer z lajšanjem razvoja in izmenjave novih rešitev in najboljših praks. Ne sme pa vključevati tistih dejavnosti okoljskih inovacij, ki se prekrivajo s pobudo Obzorje 2020. (13) V sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z naslovom „Naše življenjsko zavarovanje, naš naravni kapital: strategija EU za biotsko raznovrstnost do leta 2020“[38] (v nadaljevanju „Strategija EU za biotsko raznovrstnost do leta 2020“) so določeni cilji za zaustavitev in odpravo izgube biotske raznovrstnosti. Cilji med drugim vključujejo popolno izvajanje Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst[39] in Direktive 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic[40], kot tudi ohranjanje in obnavljanje ekosistemov in njihove funkcije. Program LIFE mora prispevati k uresničevanju teh ciljev. Prednostno področje biotska raznovrstnost mora zato biti osredotočeno na izvajanje in vodenje mreže Natura 2000, določene v Direktivi Sveta 92/43/EGS, predvsem v zvezi s prednostnimi okviri ukrepanja, predvidenimi v členu 8 te direktive, o razvoju in razširjanju najboljših praks v zvezi z biotsko raznovrstnostjo in v direktivah 2009/147/ES in 92/43/EEG ter tudi o širših izzivih biotske raznovrstnosti, navedenih v Strategiji EU za biotsko raznovrstnost do leta 2020, (14) Gozdovi imajo pomembno vlogo za okolje in podnebje, na primer v zvezi z biotsko raznovrstnostjo, vodo, tlemi ter prilagoditvijo na podnebne spremembe in njihovo ublažitvijo. Gozdovi in tla pomagajo urejati podnebje, saj iz ozračja jemljejo ogljikov dioksid (CO2) in hranijo ogromne količine ogljika. Za optimizacijo te vloge so potrebni podatki in informacije. Zaradi tega mora biti uredba tudi okvir za podporo okoljskih in podnebnih sinergijskih ukrepov, povezanih z gozdovi in tlemi. Druga področja, kjer so mogoče večje sinergije, so pomanjkanje vode in suše, pa tudi obvladovanje poplavne ogroženosti. (15) V sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z naslovom Načrt za prehod na konkurenčno gospodarstvo z nizkimi emisijami ogljika do leta 2050[41] (V nadaljevanju „časovni načrt 2050“) je navedeno, da bo preskušanje novih pristopov k ublažitvi podnebnih sprememb tudi v prihodnje ključnega pomena za prehod na gospodarstvo z nizkimi emisijami ogljika. Hkrati bo treba kot medsektorsko prednostno nalogo Unije zagotoviti prilagoditev na podnebne spremembe. Spodbujanje upravljanja in krepitev ozaveščenosti sta ključnega pomena za zagotavljanje konstruktivnih rezultatov in vključenost zainteresiranih strani. Zato bi v podprogramu za podnebne ukrepe morala biti zagotovljena podpora prizadevanjem, ki krepijo tri posebna prednostna področja: omejevanje podnebnih sprememb, prilagajanje podnebnim spremembam ter upravljanje podnebja in informacije. Zagotovljeno mora biti, da bodo lahko projekti, financirani s programom LIFE, prispevali k uresničevanju posebnih ciljev na več kot le enem izmed teh prednostnih področji in da bodo vključevali sodelovanje več kot le ene države članice. (16) Prednostno področje omejevanje podnebnih sprememb mora okrepiti razvoj in izvajanje politike in zakonodaje Unije, povezane s podnebjem, predvsem v zvezi s spremljanjem in poročanjem o toplogrednih plinih, s politikami, povezanimi z izrabo zemljišč, spremembo izrabe zemljišč in gozdarstvom, sistemom za trgovanje z emisijami, prizadevanji držav članic za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, zajemanjem in shranjevanjem ogljika, obnovljivo energijo, energetsko učinkovitostjo, prevozom in gorivom, varovanjem ozonskega plašča in fluoriranimi plini. (17) V Evropi in svetu je že mogoče opaziti prve posledice podnebnih sprememb, kot so skrajne vremenske razmere, ki povzročajo poplave in suše, ter dvigovanje temperatur in morske gladine. Prednostno področje prilagajanje podnebnim spremembam mora okrepiti prilagajanje takim vplivom na prebivalstvo, gospodarske sektorje in regije, da bi bilo tako mogoče s sprejetjem posebnih prilagoditvenih ukrepov in strategij zagotoviti prožnejšo Unijo. Ukrepi na tem področju dopolnjujejo ukrepe, ki so upravičeni do financiranja v skladu s finančnim instrumentom za civilno zaščito. (18) Celovita izvedba okoljske in podnebne zakonodaje ter politike je neločljivo povezana z doseganjem boljšega upravljanja, izboljšanjem vključenosti zainteresiranih strani in razširjanjem informacij. Zato morata prednostni področji upravljanje in informacije v obeh podprogramih podpirati razvoj platform in izmenjavo najboljših praks za boljšo skladnost in izvajanje ter pridobivanje podpore javnosti in zainteresiranih strani pri prizadevanjih za pripravo politiko Unije na področju okolja in podnebja. Predvsem morajo biti podprte izboljšave razširjanja baze znanja, krepitev ozaveščenosti, udeležbe javnosti, dostop do informacij in dostop do pravnega varstva v okoljskih zadevah. (19) V okviru te uredbe mora biti zagotovljena podpora v skladu z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti.[42] Projekti, financirani s programom LIFE, morajo izpolnjevati merila upravičenosti, da bi bilo tako mogoče zagotoviti najboljšo izrabo sredstev Unije in evropsko dodano vrednost. Spodbujati je treba tiste, ki imajo medsektorske vplive. Komisija mora prav tako spodbujati in zagovarjati uporabo zelenih javnih naročil, predvsem pri izvajanju projektov. (20) Za ohranjanje enakih pogojev za vse subjekte, ki delujejo na notranjem trgu, in da bi se bilo mogoče izogniti neupravičenemu izkrivljanju konkurence, bi moralo biti financiranje v skladu s programom LIFE po potrebi namenjeno tržnim neuspehom. Kjer gre za državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, mora biti oblikovano skladno s pravili glede državne pomoči, da bi bilo tako mogoče preprečiti izkrivljanje trga, kot je izrivanje zasebnega financiranja, ustvarjanje neučinkovitih tržnih struktur ali ohranjanje neučinkovitih podjetij, in ne sme biti uveljavljeno, dokler tega ne odobri Komisija v skladu s členom 108(3) Pogodbe, če ni v skladu z uredbo, sprejeto v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 994/98 z dne 7. maja 1998 o uporabi členov 92 in 93 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za določene vrste horizontalne državne pomoči[43]. (21) Da bi bilo mogoče izboljšati izvajanje okoljske in podnebne politike ter okrepiti vključevanje podnebnih in okoljskih ciljev v druge politike, program LIFE spodbuja projekte, ki podpirajo celostne pristope k izvajanju podnebne in okoljske zakonodaje in politike. Pri podprogramu za okolje morajo biti ti projekti osredotočeni predvsem na izvajanje Strategije EU za biotsko raznovrstnost do leta 2020 s posebnih poudarkom na učinkovitem vodenju in utrjevanju omrežja Natura 2000, vzpostavljenega z Direktivo Sveta 92/43/EGS, in sicer z izvajanjem prednostnih okvirov ukrepanja, predvidenih v členu 8 iste direktive, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike[44] ter zakonodaje o odpadkih in zraku. Čeprav so ti projekti osredotočeni na navedene teme, bodo večnamenski mehanizmi za izvajanje (npr. namenjeni okoljskim prednostim in krepitvi zmogljivosti), ki omogočajo doseganje rezultatov na drugih področjih politik, predvsem pa pri Direktivi 2008/56/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju politike morskega okolja (Okvirna direktiva o morski strategiji).[45] Te vrste projektov je mogoče predvideti pri drugih okoljskih področjih. Pri podprogramu podnebni ukrepi morajo biti navedeni projekti predvsem usmerjeni na strategije in akcijske načrte za prilagoditev na podnebne spremembe in njihovo omilitev. Te vrste projektov morajo biti namenjene le določenim dejavnostim in ukrepom, medtem ko se druge dejavnosti, ki dopolnjujejo v projekt vključene dejavnosti, financirajo iz drugih programov za financiranje Unije, pa tudi iz nacionalnih, regionalnih sredstev in sredstev zasebnega sektorja. Financiranje iz programa LIFE mora izrabljati sinergije in zagotavljati skladnost med različnimi viri financiranja Unije, s tem ko zagotavlja strateško osredotočenost na podnebje in okolje. (22) Unija je podpisnica konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah (v nadaljevanju „aarhuška konvencija“) Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (ECE). Zato je treba podpreti delo nevladnih organizacij, saj učinkovito podpirajo cilje aarhuške konvencije, s tem ko zagovarjajo pomisleke in stališča državljanov Unije kot del procesa pri razvoju politike, prav tako pa podpirajo njegovo izvajanje in krepitev ozaveščenosti o težavah, povezanih s podnebjem in okoljem, ter odzive politike. Za program LIFE je primerno, da podpira najrazličnejše nevladne organizacije, ki zastopajo interese Unije in so predvsem dejavne na področju okoljskih in/ali podnebnih ukrepov, in sicer s konkurenčnim in preglednim dodeljevanjem pomoči za delovanje, da bi tako lahko učinkovito prispevale k politiki Unije, hkrati pa razširile in okrepile svoje zmožnosti, da postanejo učinkovitejše partnerice. (23) Da bi lahko Komisija opravljala svojo vlogo pri začetku razvoja in izvajanju okoljske in podnebne politike, sredstva iz programa LIFE porabi za podporo zagonu, izvedbi in postavljanju v ospredje okoljske in podnebne politike in zakonodaje, vključno z nakupom blaga in storitev. Finančna sredstva, ki so v skladu s to uredbo dodeljena komunikacijskim dejavnostim, prav tako vključujejo korporativno komuniciranje o političnih prednostnih nalogah Unije. [46] (24) Zaradi finančne krize se vrzel na trgu med ponudbo kreditov, lastniškega in tveganega kapitala ter povpraševanjem po njih verjetno ne bo zmanjšala, zato je ustrezno, da je s finančnimi instrumenti mogoče podpreti projekte, ki lahko ustvarijo prihodke na področju okolja in podnebja. Finančni instrumenti, ki jih podpira program LIFE, se morajo stroškovno učinkovito uporabljati za obravnavo posebnih potreb trga, in sicer skladno s cilji programa, pri tem pa ne smejo izriniti zasebnega financiranja. Finančne instrumente je mogoče združiti z donacijami iz proračuna Unije, tudi v skladu s to uredbo. (25) Izkušnje pri preteklih instrumentih so pokazale potrebo po programiranju na večletni podlagi ter po osredotočanju na dejanske prednostne naloge okoljske in podnebne politike in področja ukrepanja. Taki večletni delovni programi morajo biti prožni, da je z njimi mogoče uresničiti cilje in načrte, hkrati pa morajo zagotoviti potrebno stabilnost prednostnih področij, da lahko morebitni vlagatelji načrtujejo, pripravijo in predložijo predloge. Tako ti večletni delovni programi ostanejo veljavni vsaj dve leti in vključujejo prednostne naloge, ki pa niso dokončne. (26) Za poenostavitev programa LIFE ter zmanjšanje upravnega bremena za vlagatelje in upravičence je treba v večji meri uporabiti pavšalne zneske, financiranje pa mora biti osredotočeno na posebne kategorije stroškov. Kot splošno pravilo naj bi bile stopnje sofinanciranja 70 % in 80 % v posebnih primerih, s tem pa bi bilo mogoče s programom LIFE zagotoviti nadomestilo za neupravičene stroške in ohraniti učinkovito raven pomoči. (27) Program LIFE in podprograme je treba redno spremljati in ocenjevati na podlagi ustreznih kazalnikov, to pa omogoča izvajanje prilagoditev. Da bi bilo mogoče zagotoviti dokaze o vzporednih koristih, ki jih lahko imata podprograma na podnebne ukrepe in biotsko raznovrstnost, hkrati pa zagotoviti informacije na ravni porabe, je treba v nadzor programa LIFE vključiti tudi spremljanje izdatkov, povezanih s podnebjem in biotsko raznovrstnostjo, kot je navedeno v sporočilu o večletnem finančnem okviru. Tako spremljanje se izvaja na podlagi enostavne metodologije z razvrščanjem izdatkov v eno izmed treh kategorij: povezani le s podnebjem/biotsko raznovrstnostjo (obravnavani 100 %), pomembno povezani s podnebjem/biotsko raznovrstnostjo (obravnavani 40 %) in nepovezani s podnebjem/biotsko raznovrstnostjo (obravnavani 0 %). Ta metodologija ne izključuje uporabe natančnejših metodologij, kjer je to ustrezno. (28) Finančni interesi Unije so zaščiteni s sorazmernimi ukrepi v ciklu izdatkov, vključno s preprečevanjem, zaznavanjem in raziskovanjem nepravilnosti, vračanjem nepravilno plačanih ali uporabljenih in izgubljenih sredstev ter, kjer je to primerno, kaznimi. (29) Za zagotavljanje enakih pogojev pri izvajanju te uredbe, ki je povezano s sprejetjem večletnih delovnih programov, je treba izvedbena pooblastila prenesti na Komisijo. Ta pooblastila se izvajajo v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije.[47] (30) Da bi bilo mogoče zagotoviti najboljšo uporabo sredstev Unije in evropsko dodano vrednost, se pooblastilo za sprejemanje aktov v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije prenese na Komisijo glede meril upravičenosti pri izbiri projektov, merila za izvajanje geografske uravnoteženosti „integriranih projektov“ in kazalnike uspešnosti, ki veljajo za posamezna prednostna področja. Zelo pomembno je, da Komisija v pripravljalnih delih opravi ustrezna posvetovanja, tudi na strokovni ravni. Komisija pri pripravi in sestavi delegiranih aktov zagotovi hkratno, pravočasno in ustrezno predložitev dokumentov Evropskemu parlamentu in Svetu. (31) Uredbo (ES) št. 614/2007 je zato treba razveljaviti. (32) Za zagotavljanje učinkovitega prehoda med programom LIFE in ukrepi, sprejetimi v skladu z Uredbo (ES) št. 614/2007, je treba tudi v prihodnje spremljati, revidirati in kvalitativno ocenjevati dejavnosti, financiranje v skladu z Uredbo, potem ko preneha veljati. (33) Dodana vrednost programa LIFE je v posebnosti njegovega pristopa in osredotočenosti, zaradi česar so njegovi ukrepi posebej prilagojeni okoljskim in podnebnim potrebam. Program LIFE lahko okrepi izvajanje okoljskih politik, ki je učinkovitejšo od posameznih ukrepov držav članic, saj krepi združevanje virov in strokovnega znanja. Prav tako zagotavlja platformo za razvoj in izmenjavo najboljših praks in znanja za izboljšanje, prečiščevanje in pospeševanje sprememb pri izvajanju pravnega reda ter za krepitev zmogljivosti ob pomoči zasebnim akterjem pri preskušanju tehnologij in rešitev majhnega obsega, predvsem malim in srednje velikim podjetjem, državam članicam in zainteresiranim stranem pa zagotavlja, da se učijo druga od druge. Program LIFE ustvarja sinergije pri nacionalnih sredstvih in sredstvih Unije, hkrati pa krepi dodatna sredstva zasebnega sektorja ter s tem povečuje skladnost ukrepov Unije in spodbuja bolj homogeno izvajanje pravnega reda. (34) Ker države članice ne morejo ustrezno izpolniti ciljev predlaganih ukrepov, in sicer krepitev izvajanja in razvoja okoljske in podnebne politike in zakonodaje Unije, vključno z vključevanjem okoljskih in podnebnih ciljev v druge politike, in spodbujanje boljšega upravljanja, ter jih je mogoče zaradi obsega in vplivov ukrepov bolje uresničiti na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom solidarnosti, kot je določeno v členu 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti, kot je določeno v tem členu, ta uredba ne presega obsega, potrebnega za uresničevanje teh ciljev – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: NASLOV I Program za okoljske in podnebne ukrepe (LIFE) Člen 1 Vzpostavitev S tem dokumentom je vzpostavljen Program za okoljske in podnebne ukrepe (v nadaljevanju „program LIFE“), ki traja od 1. januarja 2014 do 31. decembra 2020. Člen 2 Opredelitve Za namene te uredbe se uporabljajo naslednje opredelitve: (a) „pilotni projekti“ so projekti, pri katerih se uporablja tehnika ali metoda, ki pred tem še ni bila uporabljena ali preskušena ter ki prinaša morebitne okoljske in podnebne prednosti v primerjavi z veljavno najboljšo prakso; (b) „predstavitveni projekti“ so projekti, s katerimi se preskusi izvajajo v praksi, ki ocenjujejo in razširjajo ukrepe, metodologije ali pristope, ki so novi ali nepoznani v posebnem sklopu projekta, kot so geografski, ekološki in socialno-ekonomski sklop, ter ki bi jih bilo mogoče v podobnih okoliščinah uporabiti tudi drugje; (c) „projekti najboljše prakse“ so projekti, pri katerih se uporabljajo ustrezne, stroškovno učinkovite, najsodobnejše tehnike, metode in pristopi, hkrati pa se upošteva poseben sklop projekta; (d) „integrirani projekti“ so projekti, pri katerih se na trajnostni način, na velikem ozemeljskem območju, predvsem na regionalni, medregionalni ali nacionalni ravni, izvajajo okoljske, podnebne strategije ali akcijski načrti, ki so potrebni v skladu s posebno okoljsko ali podnebno zakonodajo Unije in ob upoštevanju drugih aktov Unije ali ki so jih razvili organi držav članic; (e) „projekti tehnične pomoči“ so projekti, namenjeni podpori pri pripravi integriranih projektov, opredeljenih v točki (d); (f) „pripravljalni projekti“ so projekti v podporo posebnih potreb za izvajanje in razvoj okoljske ali podnebne politike in zakonodaje Unije. Člen 3 Cilji in kazalniki 1. Program LIFE ima predvsem naslednje splošne cilje: (a) prispevati k prehodu na trajnejše nizkoogljično gospodarstvo, ki bo učinkovito uporabljalo vire, k varovanju in izboljševanju kakovosti okolja in k zaustavitvi ali zmanjševanju izgube biotske raznovrstnosti; (b) izboljšati razvoj, izvajanje in uveljavljanje okoljske in podnebne politike in zakonodaje Unije, spodbuditi in zagovarjati vključevanje in postavljanje v ospredje okoljskih in podnebnih ciljev v drugih politikah Unije ter v javni in zasebni praksi, tudi s povečevanjem njihove zmogljivosti; (c) podpreti boljše okoljsko in podnebno upravljanje na vseh ravneh. S tem pa bo program LIFE prispeval k trajnostnemu razvoju in uresničevanju ciljev strategije Evropa 2020. 2. Uspešnost programa LIFE se ocenjuje predvsem z naslednjimi kazalniki: (a) okoljske in podnebne izboljšave, v zvezi s ciljem, navedenim v točki (a) odstavka 1. Okoljske izboljšave se v zvezi s ciljem o zaustavitvi ali zmanjševanju izgube biotske raznovrstnosti merijo z odstotkom obnovitve ali zagotovitve ustreznega vodenja omrežja Natura 2000, obsega obnovitve funkcij ekosistemov ter števila in vrst habitatov in živalskih vrst, v katerih se je izboljšalo varstveno stanje; (b) število razvitih in izvedenih ukrepov za izvajanje načrtov, programov ali strategij v skladu z okoljsko ali podnebno politiko in zakonodajo Unije ter število ukrepov, ki so primerni za ponavljanje ali prenos v zvezi s cilji, povezanimi z razvojem in izvajanjem, navedenim v točki (b) odstavka 1; (c) število ukrepov, s katerimi so bile dosežene sinergije z ali so bili vključeni v druge programe financiranja Unije ali ki so bili vključeni v prakse javnega ali zasebnega sektorja v zvezi s cilji, povezanimi z izvajanjem in vključevanjem, navedenim v točki (b) odstavka 1; (d) število ukrepov za zagotavljanje boljšega upravljanja, razširjanja informacij in ozaveščenosti o okoljskih in podnebnih vidikih v zvezi s ciljem, navedenim v točki (c) odstavka 1. Komisija ima pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 30 v zvezi s kazalniki uspešnosti glede na njihovo uporabo pri posameznih prednostnih področjih, kot je opredeljeno v večletnih delovnih programih v členu 24. 3. V odstavku 1 navedeni cilji se uresničujejo z izvajanjem podprogramov (v nadaljevanju „podprogrami“): (a) podprogram za okolje, (b) podprogram za podnebne ukrepe. Člen 4 Proračun 1. Finančna sredstva za izvajanje programa LIFE so 3 618 000 000 EUR.[48] 2. Uporablja se naslednja razporeditev proračunskih sredstev: (a) 2 713 500 000 EUR celotnih finančnih sredstev, navedenih v odstavku 1, je dodeljenih podprogramu za okolje; (b) 904 500 000 EUR celotnih finančnih sredstev, navedenih v odstavku 1, je dodeljenih podprogramu za podnebne ukrepe. Člen 5 Sodelovanje tretjih držav v programu LIFE V programu LIFE lahko sodelujejo naslednje države: (a) države Evropskega združenja za prosto trgovino (EFTA), ki so podpisnice Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (EEA); (b) države kandidatke, morebitne kandidatke in države pristopnice; (c) države, za katere velja evropska sosedska politika; (d) države, ki so postale članice Evropske agencije za okolje v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 993/1999 z dne 29. aprila 1999, ki spreminja Uredbo Sveta (EGS) št. 1210/90 o ustanovitvi Evropske agencije za okolje in Evropskega okoljskega informacijskega in opazovalnega omrežja[49]. Tako sodelovanje poteka v skladu s pogoji, določenimi v ustreznih dvo- in večstranskih sporazumih, ki navajajo splošna načela za sodelovanje v programih Unije. Člen 6 Dejavnosti zunaj Unije 1. S programom LIFE je brez poseganja v člen 5 mogoče financirati dejavnosti zunaj Unije, če brez teh dejavnosti ni mogoče uresničiti okoljskih in podnebnih ciljev Unije ali ni mogoče zagotoviti učinkovitosti ukrepov, ki jih izvajajo države članice. 2. Pravne osebe s sedežem zunaj Unije so lahko upravičene do sodelovanja v projektih, navedenih v členu 18, če ima upravičenec, ki usklajuje projekt, sedež v Uniji in če dejavnost, ki bo izvedena zunaj Unije, izpolnjuje zahteve, določene v odstavku 1. Člen 7 Mednarodno sodelovanje Med izvajanjem projekta LIFE je sodelovanje z ustreznimi mednarodnimi organizacijami, njihovimi institucijami in organi mogoče, če je to potrebno za uresničevanje ciljev, navedenih v členu 3. Člen 8 Dopolnjevanje 1. Komisija in države članice zagotovijo, da bo podpora programa LIFE skladna s politikami in prednostnimi nalogami Unije ter bo dopolnjevala druge instrumente Unije. 2. Dejavnosti, financirane s programom LIFE, so skladne z nacionalnim pravom in pravom Unije, tudi s pravili Unije o državni pomoči. Države članice Komisijo obveščajo predvsem o financiranju iz programa LIFE, ki v smislu člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije šteje kot državna pomoč, prav tako pa ne sme biti izvedeno, dokler ga ne potrdi Komisija v skladu s členom 108(3) Pogodbe, razen če je skladno s predpisom, sprejetim v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 994/98. 3. Komisija in države članice v skladu s svojimi ustreznimi odgovornostmi zagotovijo usklajevanje med programom LIFE in Evropskim skladom za regionalni razvoj, Evropskim socialnim skladom, Kohezijskim skladom, Evropskim kmetijskim skladom za razvoj podeželja in Evropskim skladom za pomorstvo in ribištvo, da bi tako zagotovile sinergije, predvsem v sklopu integriranih projektov, navedenih v členu 18(d) in podprle uporabo rešitev, metod in pristopov, razvitih s programom LIFE. Na ravni Unije poteka usklajevanje s Skupnim strateškim okvirom, navedenim v členu 10 Uredbe (EU) št. … (Uredba CFS). 4. Komisija prav tako zagotovi skladnost in sinergije ter prepreči prekrivanje med programom LIFE in drugimi politikami in instrumenti Unije, predvsem s pobudo Obzorje 2020 in tistimi v okviru zunanjih ukrepov Unije. NASLOV II PODPROGRAMI POGLAVJE 1 Podprogram za okolje Člen 9 Posebna prednostna področja programa za okolje 1. Podprogram za okolje ima tri prednostna področja: – okolje in učinkovitost rabe virov, – biotska raznovrstnost, – okoljsko upravljanje in informacije. 2. Vsaj 50 % proračunskih sredstev, dodeljenih za projekte, ki so podprti z donacijami za dejavnosti iz podprograma za okolje, je namenjenega projektom za ohranjanje narave in biotske raznovrstnosti. Člen 10 Posebni cilji za prednostno področje okolje in učinkovitost rabe virov Posebni cilji podprograma za okolje za prednostno področje okolje in učinkovitost rabe virov so predvsem: (a) razvoj, preskus in ponazoritev politike ali pristopov vodenja, najboljših praks in rešitev okoljskih izzivov, ki so primerni za ponavljanje, prenos ali postavljanje v ospredje, vključno v zvezi s povezavo med okoljem in zdravjem ter v podporo politike in zakonodaje, povezane z učinkovito rabo virov, vključno s Časovnim okvirom za Evropo, gospodarno z viri; (b) podpora uporabe, razvoja, preskušanja in ponazarjanja integriranih pristopov k izvajanju načrtov in programov v skladu z okoljsko politiko in zakonodajo Unije, predvsem na področjih vode, odpadkov in zraka; (c) izboljšanje baze znanja za razvoj, ocenjevanje, spremljanje in vrednotenje okoljske politike in zakonodaje Unije ter za ocenjevanje in spremljanje dejavnikov, pritiskov in odzivov, ki vplivajo na okolje v Uniji in zunaj nje. Člen 11 Prioritetni cilji za prednostno področje biotska raznovrstnost Posebni cilji podprograma za okolje za prednostno področje biotska raznovrstnost so zlasti: (a) pospešitev izvajanja politike in zakonodaje Unije na področju biotske raznovrstnosti, vključno s Strategijo EU za biotsko raznovrstnost do leta 2020, direktivama 2009/147/ES in 92/43/EGS, predvsem z uporabo, razvojem, preskušanjem in ponazarjanjem pristopov, najboljših praks in rešitev; (b) podpora nadaljnjega razvoja, izvajanja in vodenja omrežij Natura 2000, ki je vzpostavljeno v členu 3 Direktive 92/43/EGS, predvsem uporaba, razvoj, preskušanje in ponazoritev integriranih pristopov za izvajanje prednostnih okvirov ukrepanja, navedenih v členu 8 Direktive 92/43/EGS; (c) izboljšanje baze znanja za razvoj, ocenjevanje, spremljanje in vrednotenje politike in zakonodaje Unije na področju biotske raznovrstnosti ter za ocenjevanje in spremljanje dejavnikov, pritiskov in odzivov, ki vplivajo na biotsko raznovrstnost v Uniji in zunaj nje. Člen 12 Posebni cilji za prednostno področje okoljsko upravljanje in informacije Posebni cilji podprograma za okolje za prednostno področje okoljsko upravljanje in informacije so predvsem: (a) spodbujanje večje ozaveščenosti o okoljskih zadevah, vključevane podpore javnosti in zainteresiranih strani v oblikovanje politik Unije na področju okolja ter spodbujanje izobraževanja za trajnostni razvoj; (b) podpora komunikacij, vodenje in razširjanje informacij na področju okolja ter lajšanje izmenjave znanja o uspešnih okoljskih rešitvah in praksi, vključno z razvojem platform sodelovanja med zainteresiranimi stranmi in usposabljanjem; (c) spodbujanje in krepitev učinkovitejše skladnosti in uveljavljanje okoljske zakonodaje Unije, predvsem s spodbujanjem razvoja in razširjanja najboljših praks in pristopov k politiki; (d) spodbujanje boljšega okoljskega upravljanja s krepitvijo sodelovanja zainteresiranih strani, tudi nevladnih organizacij pri posvetovanjih o in izvajanju politik. POGLAVJE 2 Podprogram za podnebne ukrepe Člen 13 Posebna prednostna področja podprograma za podnebne ukrepe Podprogram za podnebne ukrepe ima tri prednostna področja: – omejevanje podnebnih sprememb, – prilagajanje na podnebne spremembe, – podnebno upravljanje in informacije. Člen 14 Posebni cilji za prednostno področje ublažitev podnebnih sprememb Z namenom zmanjšanja emisij toplogrednih plinov ima prednostno področje ublažitev podnebnih sprememb predvsem naslednje posebne cilje: (a) prispevati k izvajanju in razvoju politike in zakonodaje Unije pri ublažitvi, vključno s postavljanjem v ospredje na področjih politike, predvsem z razvojem, preskušanjem in ponazarjanjem pristopov politike ali vodenja, najboljših praks in rešitev za ublažitev podnebnih sprememb; (b) izboljšati bazo znanja za razvoj, ocenjevanje, spremljanje, vrednotenje in izvajanje učinkovitih ukrepov za ublažitev ter za krepitev zmogljivosti pri uporabi tega znanja v praksi; (c) olajšati razvoj in izvajanje integriranih pristopov, kot so strategije za ublažitev in akcijski načrti na lokalni, regionalni ali nacionalni ravni; (d) prispevati k razvoju in ponazoritvi inovativnih tehnologij, sistemov, metod in instrumentov za ublažitev, ki jih je mogoče ponoviti, prenašati ali postaviti v ospredje. Člen 15 Posebni cilji za prednostno področje prilagajanje podnebnim spremembam Z namenom okrepiti prizadevanja, ki povečujejo odpornost proti podnebnim spremembam, ima prednostno področje prilagajanje podnebnim spremembam predvsem naslednje posebne cilje: (a) prispevati k razvoju in izvajanju politike in zakonodaje Unije pri prilagajanju, vključno s postavljanjem v ospredje na področjih politike, predvsem z razvojem, preskušanjem in ponazarjanjem pristopov politike ali vodenja, najboljših praks in rešitev za prilagajanje podnebnim spremembam; (b) izboljšati bazo znanja za razvoj, ocenjevanje, spremljanje, vrednotenje in izvajanje učinkovitih ukrepov za prilagajanje ter za krepitev zmogljivosti pri uporabi tega znanja v praksi; (c) olajšati razvoj in izvajanje integriranih pristopov, kot so strategije za prilagajanje in akcijski načrti na lokalni, regionalni ali nacionalni ravni; (d) prispevati k razvoju in ponazoritvi inovativnih tehnologij, sistemov, metod in instrumentov za prilagajanje, ki jih je mogoče ponoviti, prenašati ali postaviti v ospredje. Člen 16 Posebni cilji za prednostno področje podnebno upravljanje in informacije Posebni cilji prednostnega področja podnebno upravljanje in informacije so predvsem: (a) spodbujanje večje ozaveščenosti o okoljskih zadevah, vključevanje podpore javnosti in zainteresiranih strani v oblikovanje politik Unije na področju okolja in spodbujanje izobraževanja za trajnostni razvoj; (b) podpora komunikacij, vodenje in razširjanje informacij na področju okolja ter lajšanje izmenjave znanja o uspešnih okoljskih rešitvah in praksi, vključno z razvojem platform sodelovanja med zainteresiranimi stranmi in usposabljanjem; (c) spodbujanje in krepitev učinkovitejše skladnosti z in uveljavljanje podnebne zakonodaje Unije, predvsem s spodbujanjem razvoja in razširjanja najboljših praks in pristopov k politiki; (d) spodbujanje boljšega podnebnega upravljanja s krepitvijo sodelovanja zainteresiranih strani, tudi nevladnih organizacij pri posvetovanjih o in izvajanju politik. NASLOV III SKUPNE IZVEDBENE DOLOČBE POGLAVJE 1 Financiranje Člen 17 Oblike financiranja 1. Sredstva Unije so lahko v naslednjih pravnih oblikah: (a) donacije; (b) javna naročila; (c) prispevki v finančne instrumente v skladu s splošnimi določbami za finančne instrumente, določenimi v Uredbi (ES, Euratom) št. 1605/2002 in z drugimi operativnimi zahtevami, določenimi v posebnih aktih Unije; (d) vsi drugi ukrepi, potrebni za namene uresničevanja ciljev, navedenih v členu 3. 2. Komisija izvaja to uredbo v skladu z Uredbo (ES, Euratom) št. 1605/2002. 3. Financiranje v skladu s to uredbo, ki pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, se izvede v skladu z ustreznimi pravili Unije glede državnih pomoči. Člen 18 Projekti Z donacijami za dejavnosti je mogoče financirati naslednje projekte: (a) pilotne projekte; (b) predstavitvene projekte; (c) projekte najboljših praks; (d) integrirane projekte, zlasti na področjih narave, vode, odpadkov, zraka ter prilagoditev na podnebne spremembe in njihovo ublažitev; (e) projekte tehnične pomoči; (f) pripravljalne projekte; (g) projekte za informiranje, ozaveščenost in razširjanje; (h) vse druge projekte, potrebne za uresničevanje ciljev, navedenih v členu 3. Člen 19 Merila upravičenosti za projekte 1. Projekti, navedeni v členu 18, izpolnjujejo naslednja merila upravičenosti: (a) so v interesu Unije, s tem ko precej prispevajo k uresničevanju enega izmed ciljev programa LIFE, kot je določeno v členu 3; (b) zagotavljajo stroškovno učinkovit pristop ter so tehnično in finančno usklajeni; (c) jih je mogoče razumno izvesti. Komisija ima pooblastilo, da sprejme delegirane akte v skladu s členom 30 glede pogojev za uporabo meril, navedenih v odstavku 1(a), da bi tako prilagodila merila posebnim prednostnim področjem, kot je določeno v členih 9 in 13. 2. Kjer je to mogoče, projekti, financirani s programom LIFE, spodbujajo sinergije med različnimi cilji, hkrati pa spodbujajo uporabo zelenih javnih naročil. 3. Pri integriranih projektih, navedenih v točki (d) člena 18, sodelujejo zainteresirane strani, kjer je to ustrezno, ti projekti pa spodbujajo, kjer je to mogoče, usklajevanje z drugimi viri financiranja Unije in njihovo mobilizacijo. Komisija v postopku dodeljevanja integriranih projektov zagotovi geografsko uravnoteženost v skladu z načeli solidarnosti in porazdelitve prizadevanj. Komisija ima pooblastilo, da sprejme delegirane akte v skladu s členom 30 glede meril za uporabo geografske uravnoteženosti na vsakem posameznem tematskem prednostnem področju, določenem v točki (d) člena 18. 4. Komisija posebej upošteva nacionalne projekte, kjer je nadnacionalno sodelovanje ključnega pomena za uresničevanje ciljev varstva okolja in podnebja, ter zagotovi, da je vsaj 15 % proračunskih sredstev, namenjenih projektom, dodeljenih nadnacionalnim projektom. Člen 20 Stopnje sofinanciranja in upravičenost stroškov za projekte 1. Najvišja stopnja sofinanciranja projektov, navedenih v členu 18, je 70 % upravičenih stroškov. Izjemoma je najvišja stopnja sofinanciranja za projekte, navedene v točkah (d) in (f) člena 18, 80 % upravičenih stroškov. 2. DDV ne šteje kot upravičen strošek za projekte, navedene v členu 18. Stroški, povezani z nakupom zemljišč, štejejo kot upravičeni do financiranja Unije pri projektih, navedenih v členu 18, če: – se bo z nakupom izboljšala, ohranila in obnovila celovitost omrežja Natura 2000, opredeljena v členu 3 Direktive 92/43/EGS; – je nakup zemljišča edini ali stroškovno najučinkovitejši način za uresničevanje želenega cilja ohranjanja; – je nakup zemljišča dolgoročno namenjen za uporabo, skladno s cilji, določenimi v členih 11, 14 ali 15; – zadevne države članice s prenosom ali kakor koli drugače zagotovijo dolgoročno dodelitev takega zemljišča za namene ohranjanja narave. Člen 21 Donacije za poslovanje 1. Donacije za poslovanje so namenjene kritju nekaterih operativnih in upravnih stroškov neprofitnih subjektov, ki si prizadevajo za cilje v splošnem evropskem interesu, so dejavni predvsem na področju okoljskih in/ali podnebnih ukrepov in sodelujejo pri razvoju, izvajanju in uveljavljanju politike in zakonodaje Unije. 2. Najvišja stopnja sofinanciranja Unije za donacije za poslovanje, navedene v odstavku 1, je 70 % upravičenih stroškov Člen 22 Druge vrste dejavnosti S programom LIFE je mogoče financirati dejavnosti, ki jih izvede Komisija za namene podpore pri sprožitvi, izvajanju in postavljanju v ospredje okoljskih in podnebnih politik ter zakonodaje Unije za uresničevanje ciljev, navedenih v členu 3. Take dejavnosti lahko vključujejo: (a) izdatke za informacije in obveščanje, vključno s kampanjami za krepitev ozaveščenosti. Finančna sredstva, namenjena komunikacijskim dejavnostim, v skladu s to uredbo prav tako vključujejo korporativno komuniciranje o političnih prednostnih nalogah Unije; (b) študije, raziskave, izdelavo in pripravo scenarijev; (c) pripravo, izvajanje, spremljanje, preverjanje in ocenjevanje projektov, politik, programov in zakonodaje; (d) delavnice, konference in sestanke; (e) platforme za povezovanje v mreže in najboljše prakse; (f) vse druge dejavnosti, potrebne za uresničevanje ciljev, določenih v členu 3. Člen 23 Upravičenci S programom LIFE je mogoče financirati javne in zasebne subjekte. POGLAVJE 2 Izvedbeni ukrepi Člen 24 Večletni delovni programi 1. Komisija sprejme večletne delovne programe za podprograme. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 29(2). 2. Vsak večletni delovni program traja vsaj dve leti in v skladu s cilji iz člena 3 določa: (a) trajanje večletnega delovnega programa; (b) razporeditev sredstev med posameznimi prednostnimi področji in med različnimi vrstami financiranja v podprogramu; (c) tematske prednostne naloge za projekte, ki bodo financirani v obdobju trajanja večletnega delovnega programa; (d) kakovostne in količinske rezultate, kazalnike in cilje za vsako prednostno področje in vrsto projekta za obdobje trajanja večletnega delovnega programa; (e) merila za izbiro in dodelitev donacij; (f) okvirne časovne razporede za pozive za zbiranje predlogov v obdobju trajanja večletnega delovnega programa. 3. Komisija ponovno pregleda, kjer je to potrebno, večletne delovne programe. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 29(2). Člen 25 Načini izvajanja Komisija izvaja ukrepe v skladu s cilji iz člena 3 v skladu z načini upravljanja iz člena 53 Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002, zlasti neposredno ali posredno centralizirano upravljanje Komisije ali skupno upravljanje z mednarodnimi organizacijami. Člen 26 Upravna in tehnična pomoč Z dodeljenimi finančnimi sredstvi programa LIFE je mogoče pokriti tudi potrebne izdatke, povezane s pripravami, spremljanjem, nadzorom, revizijo, obveščanjem in ocenjevanjem, potrebnim za vodenje programa LIFE in uresničevanje njegovih ciljev. Člen 27 Spremljanje in ocenjevanje 1. Komisija redno spremlja in poroča o izvajanju programa LIFE in njegovih podprogramov, vključno z zneskom izdatkov, povezanih s podnebjem in biotsko raznovrstnostjo. Prav tako pregleda sinergije med programom LIFE in drugimi dopolnilnimi programi Unije, predvsem pa med njegovimi podprogrami. 2. Komisija Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij predloži: (a) najpozneje do 30. septembra 2017 zunanje poročilo o vmesni oceni programa LIFE in njegovih podprogramov, vključno s kakovostnimi in količinskimi vidiki njegovega izvajanja, zneskom izdatkov, povezanih s podnebjem in biotsko raznovrstnostjo, ter njegovo dopolnjevanje z drugimi ustreznimi programi Unije, uresničevanjem ciljev pri vseh ukrepih (na ravni rezultatov in vplivov, kjer je to mogoče), učinkovitostjo izrabe virov in njegovo evropsko dodano vrednost, da bi bilo tako mogoče podaljšati, spremeniti ali prekiniti izvajanje ukrepov. Ocena lahko dodatno obravnava možnosti za poenostavitev, njegovo interno in zunanjo skladnost, ustreznost vseh ciljev, pa tudi prispevek ukrepov k prednostnim nalogam Unije glede pametne, trajnostne in vključujoče rasti. Upošteva tudi oceno rezultatov dolgoročnih vplivov predhodnika tega programa. Poročilu so priložene pripombe Komisije, vključno z načinom, na katerega naj bodo upoštevane ugotovitve vmesne ocene pri izvajanju programa LIFE, predvsem pa pri pripravi večletnih delovnih programov; (b) najpozneje do 31. decembra 2023 zunanje in neodvisno naknadno poročilo o oceni, ki vključuje izvajanje in rezultate programa LIFE in njegovih podprogramov, vključno z zneskom izdatkov za podnebje in biotsko raznovrstnost, obsegom uresničitve ciljev celotnega programa LIFE in vsakega njegovega posameznega podprograma ter prispevkom programa LIFE k uresničevanju ciljev strategije Evropa 2020. 3. Komisija v skladu s tem členom zagotovi, da so rezultati opravljenih ocen javno dostopni. Člen 28 Zaščita finančnih interesov Unije 1. Komisija zagotovi, da se pri izvajanju ukrepov, ki se financirajo na podlagi te uredbe, zaščitijo finančni interesi Unije z uporabo preventivnih ukrepov proti goljufiji, korupciji in katerim koli drugim nezakonitim dejavnostim z izvajanjem učinkovitih pregledov in z izterjavo neutemeljeno plačanih zneskov, kjer je to ustrezno, ter v primeru, da se odkrijejo nepravilnosti, z uporabo učinkovitih, sorazmernih in odvračilnih kazni. 2. Komisija ali njeni predstavniki in Računsko sodišče so pristojni za revizijo na podlagi dokumentacije in na kraju samem pri vseh izvajalcih in podizvajalcih, ki so iz tega programa prejeli sredstva Unije. Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) lahko opravi preglede in inšpekcije na kraju samem pri gospodarskih subjektih, ki jih neposredno ali posredno zadeva tako financiranje, v skladu s postopki iz Uredbe Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96, da bi ugotovil, ali je v povezavi s sporazumom ali sklepom o donaciji ali pogodbo o financiranju s strani Unije prišlo do goljufije, korupcije ali katerega koli drugega protipravnega ravnanja, ki škodi finančnim interesom Evropske unije, Ne glede na prvi in drugi pododstavek se v sporazumih o sodelovanju s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami ter sporazumih in sklepih o donacijah ter pogodbah, ki izhajajo iz izvajanja te uredbe, Komisija, Računsko sodišče in OLAF izrecno pooblastijo za opravljanje takih revizij ter pregledov in inšpekcij na kraju samem. 3. Upravičenec do finančne pomoči hrani in da na voljo Komisiji vso dokazno dokumentacijo v zvezi z izdatki za vse projekte v obdobju petih let po zadnjem plačilu. NASLOV IV KONČNE DOLOČBE Člen 29 Postopek v odboru 1. Komisiji pomaga Odbor za program LIFE za okoljske in podnebne ukrepe. Odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011. 2. Pri sklicevanju na ta odstavek velja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011. Člen 30 Izvajanje pooblastila 1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov se prenese na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu. 2. Pooblastilo za sprejetje delegiranih aktov iz členov 3(2), 19(1) in 19(3) se Komisiji podeli za nedoločen čas od [datuma začetka veljavnosti te uredbe]. 3. Evropski parlament in Svet lahko kadar koli prekličeta prenos pooblastila iz členov 3(2), 19(1) in 19(3). Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši datum, ki je v njem naveden. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov. 4. Takoj ko Komisija sprejme delegiran akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet. 5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členi 3(2), 19(1) in 19(3), začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotujeta delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu, ali če pred iztekom tega roka Evropski parlament in tudi Svet obvestita Komisijo, da ne bosta nasprotovala. Na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta se ta rok lahko podaljša za dva meseca. Člen 31 Razveljavitev Uredba (ES) št. 614/2007 se razveljavi. Sklicevanja na razveljavljeno uredbo se šteje za sklicevanje na to uredbo. Člen 32 Prehodni ukrepi 1. Za ukrepe, ki so se začeli izvajati pred 31. decembrom 2013 na podlagi Uredbe (ES) št. 614/2007, se do njihovega zaključka še naprej uporablja navedena uredba in ustrezajo v njej navedenim tehničnim določbam. Odbor iz člena 29(1) nadomesti odbor iz Uredbe (ES) št. 614/2007 od datuma uveljavitve te uredbe. 2. Finančna sredstva, dodeljena programu LIFE, lahko pokrivajo tudi stroške tehnične in upravne pomoči, vključno s celotnim spremljanjem, obveščanjem in ocenjevanjem v skladu z Uredbo (ES) št. 614/2007, ko preneha veljati, da bi bil tako zagotovljen prehod med programom LIFE in ukrepi, sprejetimi v skladu z Uredbo (ES) št. 614/2007. 3. Za zneske, ki so v skladu s finančnimi sredstvi potrebni za zagotovitev spremljanja, obveščanja in ukrepov revizije v obdobju po 31. decembru 2020, se šteje, da so potrjeni le, če so v skladu z novim finančnim okvirom, ki se uporablja od 1. januarja 2021. 4. Proračunska sredstva v višini prihodkov iz vračil nepravilno plačanih zneskov v skladu z Uredbo (ES) št. 614/2007 se ob upoštevanju člena 18 Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 porabijo za financiranje programa LIFE. Člen 33 Začetek veljavnosti Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, Za Evropski parlament Za Svet Predsednik Predsednik ZAKONSKI FINANČNI IZKAZ ZA PREDLOGE 1. OKVIR PREDLOGA/POBUDE 1.1 Naslov predloga/pobude 1.2 Zadevna področja ABM/ABB 1.3 Vrsta predloga/pobude 1.4 Cilj(i) 1.5 Utemeljitev predloga/pobude 1.6 Trajanje ukrepa in finančnih posledic 1.7 Predvidene metode vodenja 2. UKREPI UPRAVLJANJA 2.1 Določbe glede spremljanja in poročanja 2.2 Sistem upravljanja in nadzora 2.3 Ukrepi preprečevanja goljufij in nepravilnosti 3. OCENA FINANČNEGA VPLIVA PREDLOGA/POBUDE 3.1 Zadevni razdelki večletnega finančnega okvira in odhodkovne proračunske vrstice 3.2 Ocenjeni vpliv na odhodke 3.2.1 Povzetek ocenjenega vpliva na odhodke 3.2.2 Ocenjeni vpliv na odobritve za poslovanje 3.2.3 Ocenjeni vpliv na odobritve upravne narave 3.2.4 Skladnost z veljavnim večletnim finančnim okvirom 3.2.5 Udeležba tretjih oseb pri financiranju 3.3 Ocenjeni vpliv na prihodke ZAKONSKI FINANČNI IZKAZ ZA PREDLOGE 1. OKVIR PREDLOGA/POBUDE 1.1 Naslov predloga/pobude „Predlog Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi programa za okoljske in podnebne ukrepe (LIFE)“ 1.2 Zadevna področja ABM/ABB[50] OKOLJSKI IN PODNEBNI UKREPI 1.3 Vrsta predloga/pobude ¨ Predlog/pobuda se nanaša na nov ukrep ¨ Predlog/pobuda se nanaša na nov ukrep po pilotnem projektu/pripravljalnem ukrepu[51] X Predlog/pobuda se nanaša na podaljšanje obstoječega ukrepa ¨ Predlog/pobuda se nanaša na nadaljevanje obstoječega ukrepa z novo usmeritvijo 1.4 Cilji 1.4.1 Večletni strateški cilji Komisije, ki naj bi bili doseženi s predlogom/pobudo Večletni finančni okvir 2014–2020 1.4.2 Posebni cilji in zadevne dejavnosti ABM/ABB Posebni cilj št. 1. Okolje in učinkovitost rabe virov 2. Biotska raznovrstnost 3. Okoljsko upravljanje in informacije 4. Blažitev posledic podnebnih sprememb 5. Prilagajanje podnebnim spremembam 6. Podnebno upravljanje in informacije Zadevne dejavnosti AMB/ABB: (na podlagi nomenklature iz leta 2011) 07 03 – Razvoj in izvajanje okoljske politike in zakonodaje Unije 07 12 – Izvajanje politike in zakonodaje Unije o okoljskih ukrepih 1.4.3 in 1.4.4 Pričakovan rezultat, vplivi in kazalniki Navedite učinke, ki jih bo predlog/pobuda imela na upravičence/ciljne skupine. Cilj || Pričakovan rezultat || Kazalnik rezultatov || Predvideni vpliv || Kazalniki vpliva Skupni posebni cilji obeh podprogramov Izboljšati razvoj, izvajanje in uveljavljanje okoljske in podnebne politike in zakonodaje Unije, (člen 3(1)(b)) · z razvojem, preskušanjem in ponazarjanjem pristopov, najboljših praks in rešitev, ki so primerne za ponavljanje ali prenos in členi 10(a), 11(a), 12(c), 14(a), 14(d), 15(a), 15(d) in 16(c) · z izboljšanjem baze znanja za obveščanje nosilcev odločanja členi 10(c), 11(c), 12(b), 14(b), 15(b), 16(b) || Priprava novih ali posodobljenih pristopov ali najboljših praks zasebnih in javnih sektorjev 25 % projektov/ukrepov/pristopov za prenos ali ponavljanje || · Odstotek posodobljenih ali novih pristopov, načinov ali rešitev za prenos ali ponavljanje, ki so bili financirani s programom LIFE · Št. držav članic/regij, ki uporabljajo pristope iz integriranih projektov || Učinkovita vključitev okoljskih in podnebnih pomislekov v prakse javnih in zasebnih sektorjev || · Odstotek posodobljenih ali novih pristopov, razvitih s programom LIFE, ki se v javnih in zasebnih sektorjih uporabljajo načrtno ali so bili izboljšani · Št. držav članic/regij, ki načrtno uporabljajo integrirane pristope in novih držav članic/regij, ki uporabljajo integrirane pristope zaradi primerov iz programa LIFE Izboljšana baza znanja za obveščanje nosilcev odločanja || · Št. orodij, pristopov, študij, ki so bile razvite ali izvedene v programu LIFE · Št. predlogov politik/zakonodaje na podlagi izvedenih študij · Št. predlogov politik/zakonodaje na podlagi rezultatov projektov || Konsolidirane prakse nosilcev odločanja z uporabo kazalnikov ali orodij, ki so bili razviti in preskušeni s programom LIFE || · Št. konsolidiranih praks z uporabo kazalnikov ali orodij, razvitih in preskušeni s programom LIFE · Zmanjšano število primerov kršitev zakonodaje EU zaradi ukrepov v programu LIFE Spodbujanje vključevanja in postavljanja v ospredje okoljskih in podnebnih ciljev pri drugih politikah Unije ter javnih in zasebnih praksah, vključno s povečanjem njihove zmogljivosti, predvsem z uporabo, razvojem, preskušanjem in ponazarjanjem integriranih pristopov, najboljših praks in rešitev, ki jih je mogoče postaviti v ospredje. Člen 3(1)(b), Členi 10(a)–(b), 11(a)–(b), 12(c), 14(a), 14(c), 14(d), 15(a), 15(c) 15(d), 16(c) || Povečano usmerjeno financiranje okoljskih in podnebnih rešitev: · 25 % pristopov vključenih v nacionalne/regionalne programe, · 25 % povečanje mobilizacije drugih sredstev Unije za okolje ali podnebje v primerjavi z obsegom iz leta 2011 || Odstotek pristopov/projektov, financiranih s programom LIFE, ki so vključeni v nacionalne/regionalne programe · Št. ukrepov, ki dopolnjujejo integrirane projekte in so bili financirani z drugimi sredstvi Unije || Učinkovita vključitev okoljskih in podnebnih pomislekov v druge politike Unije || · Št. okvirov večsektorskega sodelovanja/usklajevanja za financiranje okolja in podnebja, ki so bili razviti na podlagi primerov programa LIFE · Št. pristopov ali projektov, financiranih s programom LIFE, ki so nadgrajeni, izvedeni ali razpršeni z drugimi sredstvi Unije Boljša podpora okoljskemu in podnebnemu upravljanju na vseh ravneh Člen 3(1)(c) ter člena 12 in 16 || Povečana udeležba zainteresiranih strani in državljanov pri dejavnostih za povečevanje ozaveščenosti || Št. sodelujočih pri dejavnostih za povečevanje ozaveščenosti || Povečana ozaveščenost glede okoljskih in podnebnih težav in rešitev || Ozaveščenost glede okoljskih in podnebnih težav in rešitev, kot je merjena z raziskavami Eurobarometer Izboljšano sodelovanje državljanov in nevladnih organizacij v postopku sprejemanja odločitev || · Št. državljanov, ki sodelujejo v spletnih posvetovanjih · Št. predlogov, ki jih pripravijo nevladne organizacije, financirane s programom LIFE glede sprememb zakonodajnih aktov || Konsolidirani kanali za sodelovanje javnosti in nadaljnjo krepitev trenda kakovosti in obsega udeležbe državljanov in nevladnih organizacij v postopku sprejemanja odločitev || Sprejetje predlogov, ki so jih pripravile različne zainteresirane strani v zvezi z okoljsko in podnebno politiko in zakonodajnimi akti Posebni cilji za prednostno področje okolje in učinkovitost rabe virov (člen 3(1)(a) in člen (10) Razviti, preskusiti in ponazoriti pristope ali vodenje politik, najboljših praks in rešitev za okoljske izzive, ki so primerni za ponavljanje, prenos ali postavljanje v ospredje, vključno v zvezi s povezavo med okoljem in zdravjem in ki podpirajo politike in zakonodajo, povezane z učinkovito rabo virov, vključno s Časovnim okvirom za Evropo, gospodarno z viri Člen 10(a) || Večja učinkovitost izrabe virov gospodarstva Unije || Št. projektov za razvoj, preskušanje ali ponazarjanje pristopov, najboljših praks ali rešitev za učinkovitejšo izrabo virov || Okrepljen prehod na gospodarstvo, ki učinkoviteje izkorišča vire || Št. okrepljenih pristopov za učinkovito izrabo virov, v katerih se uporabljajo tehnologije ali pristopi, ponazorjeni v programu LIFE in dosežena raven učinkovite rabe Podpora uporabi, razvoju, preskušanju in ponazarjanju integriranih projektov za izvajanje načrtov in programov v skladu z okoljsko in zakonodajno politiko in zakonodajo Unije, predvsem na področjih vode, odpadkov in zraka Člen 10(b) || 10 % vodnih območij, pri katerih je ob koncu programskega obdobja bilo vzpostavljeno ustrezno vodenje || · Št. integriranih projektov, pri katerih je bila vključena okvirna direktiva o vodah in vključeni km2 · Št. vodnih območij, na katerih je bilo vzpostavljeno ustrezno vodenje · Št. vodnih teles z izboljšanim ekološkim stanjem || Okrepljeno in razširjeno ustrezno vodenje ciljnih sektorjev || · Št. vodnih območij, ki so še naprej ustrezno vodene in novih vodnih območij, ki so ustrezno vodena zaradi primerov v programu LIFE · Št. izbranih vodnih teles, v katerih je bilo zagotovljeno dobro ekološko stanje Ob koncu programskega obdobja 12 % regij ustrezno ravna z odpadki || Št. integriranih projektov, v katerih bodo izvedeni načrti za ravnanje z odpadki in programi ter vključeni ha/prebivalstvo || Št. regij, ki še naprej ustrezno ravnajo z odpadki in št. novih regij z izboljšanim vodenjem zaradi primerom v programu LIFE Do konca programskega obdobja se kakovost zraka izboljša za 10 % prebivalstva Unije || Št. integriranih projektov, v katerih bo izvedena direktiva o kakovosti zraka in zajeto prebivalstvo || Št. mest s standardi za nenehno izboljševanje kakovosti zraka in št. novih mest s standardi za boljši zrak zaradi primerov iz programa LIFE Posebni cilji za prednostno področje biotska raznovrstnost (člen 3(1)(b) in člen 11) Krepitev izvajanja politike in zakonodaje Unije na področju biotske raznovrstnosti, vključno z izvajanjem strategije EU za biotsko raznovrstnost do leta 2020, Direktivo 2009/147/ES in Direktivo 92/43/EGS predvsem z uporabo, razvojem, preskušanjem in ponazoritvijo najboljših praks in rešitev Člen 11(a) || Do konca programskega obdobja se v 25 % habitatov, ki so bili vključeni v projekte, izboljša stanje ohranjenosti || Št. in vrsta vključenih habitatov in izboljšano stanje ohranjenosti zaradi ukrepov v sklopu programa LIFE || Živalske vrste in habitati, vključeni v projekte programa LIFE, kjer je bilo doseženo ugodno stanje ohranjenosti || Št. vključenih habitatov in živalskih vrst, kjer je bilo doseženo ugodno stanje ohranjenosti po ukrepih ali primerih iz programa LIFE Do konca programskega obdobja se je pri 25 % vključenih živalskih vrst izboljšalo stanje ohranjenosti || Št. in vrste vključenih živalskih vrst in izboljšanje stanja ohranjenosti zaradi ukrepov programa LIFE Do konca programskega je obnovljenih 3 % funkcij ekosistemov || Ha in vrsta funkcij ekosistemov, ki so bili obnovljeni s programom LIFE || Okrepljena obnovitev funkcij ekosistemov in dodatna obnovitev || Št. ha, na katerih so bile obnovljene funkcije ekosistemov zaradi primerov programa LIFE Podpora dodatnemu razvoju, izvajanju in vodenju omrežja Natura 2000, predvsem uporaba, razvoj, preskus in ponazoritev integriranih pristopov za izvajanje prednostnih okvirov ukrepanja Člen 11(b) || Do konca programskega obdobja je ustrezno vodenega 15 % omrežja Natura 2000 || · Št. integriranih projektov, pri katerih se izvajajo prednostni okviri ukrepanja in ha vključenega omrežja Natura 2000 · Št. mest Natura 2000, v katerih je bilo zagotovljeno ustrezno vodenje || Okrepljeno in razširjeno ustrezno vodenje omrežja Natura 2000 || Št. mest Natura 2000, ki so še naprej ustrezno vodena, in novih mest Natura 2000, v katerih se je zaradi primerov programa LIFE izboljšalo vodenje Posebni cilji prednostnega področja ublažitev podnebnih sprememb (člen 3(1)(a) in člen 14) Lajšanje razvoja in izvajanje integriranih pristopov, kot so pristopi za strategije in akcijski načrti za ublažitev na lokalni, regionalni ali nacionalni ravni Člen 14(c) || Okrepljen razvoj in izvajanje strategij ali akcijskih načrtov za blažitev podnebnih sprememb || Št. in obseg strategij ali akcijskih načrtov za blažitev podnebnih sprememb, razvitih ali izvedenih s programom LIFE || Učinkovita vključitev pomislekov glede blažitve podnebnih sprememb v delovanje javnega in zasebnega sektorja ter trajnostno in neprekinjeno izboljšane zmogljivosti ter učinkovitosti zasebnega in javnega sektorja || Geografski obseg in/ali tržna vrednost razvitih in izvedenih strategij ali akcijskih načrtov za blažitev podnebnih sprememb Krepitev razvoja in ponazoritve inovativnih tehnologij, sistemov, metod in instrumentov za blažitev podnebnih sprememb, ki so primerni za prenos, postavljanje v ospredje ali ponavljanje Člen 14(d) || Okrepljene inovativne tehnologije, sistemi in instrumenti in/ali druge rešitve najboljših praks za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov || Št. pristopov, tehnologij, sistemov in instrumentov za inovativne politike in/ali drugih rešitev najboljših praks za zmanjševanje emisij toplogrednih plinov, ki so bile ponazorjene s programom LIFE || Okrepljen prehod na gospodarstvo z nizkimi emisijami ogljika || Zmanjšanje emisij toplogrednih plinov v tonah zaradi tehnologij, sistemov in instrumentov in/ali drugih rešitev najboljših praks, ki so bile razvite in sprejete na podlagi primerov programa LIFE Posebni cilji prednostnega področja prilagajanje podnebnim spremembam (člen 3(1)(a) in člen 15) Olajšati razvoj in izvajanje integriranih pristopov, kot so strategije in akcijski načrti za prilagajanje podnebnim spremembam na lokalni, regionalni ali nacionalni ravni Člen 15(c) || Povečan razvoj in izvajanje strategij ali akcijskih načrtov za prilagajanje podnebnim spremembam || Št. in obseg razvitih ali izvedenih strategij ali akcijskih načrtov za prilagajanje podnebnim spremembam || Učinkovita vključitev pomislekov glede prilagajanja podnebnim spremembam v delovanje gospodarskih akterjev ter trajnostno in neprekinjeno izboljšane zmogljivosti ter učinkovitosti zasebnega in javnega sektorja || Geografski obseg in/ali tržna vrednost strategij ali akcijskih načrtov za prilagajanje podnebnim spremembam, ki so bili razviti in izvedeni ob upoštevanju primerov programa LIFE Krepitev razvoja in ponazoritve inovativnih tehnologij, sistemov, metod in instrumentov za prilagajanje podnebnim spremembam, ki so primerni za prenos, postavljanje v ospredje ali ponovitev Člen 15(d) || Okrepljeni inovativni pristopi politik, tehnologije, sistemi in instrumenti in/ali druge rešitve najboljših praks za večjo odpornost proti podnebnim spremembam || Št. ponazorjenih inovativnih pristopov politik, tehnologij, sistemov in instrumentov in/ali drugih rešitev najboljših praks za večjo odpornost proti podnebnim spremembam || Okrepljen prehod na gospodarstvo, ki se uspešno odziva na podnebne spremembe || Pripisana in navedena odpornost proti podnebnim spremembam zaradi ponazorjenih novih tehnologij, sistemov, instrumentov in/ali drugih pristopov najboljših praks, ki so bili razviti ali sprejeti na podlagi primerov programa LIFE 1.5 Utemeljitev predloga/pobude 1.5.1 Potrebe, ki jih je treba kratko- ali dolgoročno zadovoljiti Pospešiti izvajanje, posodabljanje in razvoj okoljske in podnebne politike in zakonodaje EU, vključno z vključevanjem okoljskih in podnebnih vidikov v druge politike, s tem pa prispevati k trajnostnemu razvoju in uresničevanju ciljev strategije Evropa 2020. 1.5.2 Dodana vrednost ukrepanja Evropske unije Evropska dodana vrednost programa LIFE izvira iz posebnosti njegovega pristopa in osredotočenosti, zaradi česar so njegovi ukrepi posebej prilagojeni potrebam na področju okolja in podnebja kot edini instrument s sredstvi, namenjenimi varstvu okolja in podnebnim ukrepom. · Ker gre za evropsko platformo za izmenjavo praks in znanja glede izvajanja zakonodaje in politike EU, program LIFE omogoča akterjem v EU, da se učinkoviteje in uspešneje učijo drug od drugega na področju obravnavanja posebnih okoljskih težav. Program LIFE privablja partnerstva, ki bi jih bilo sicer težko skleniti, ter s povečanim združevanjem virov in strokovnega znanja zagotavlja posredovanje, ki je učinkovitejše od posameznih ukrepov držav članic. · Program LIFE s tem, ko državam članicam pomaga, da skrbijo za najdragocenejši naravni kapital EU ali se spopadajo s čezmejnimi ali nadnacionalnimi okoljskimi in podnebnimi težavami, omogoča boljšo porazdelitev odgovornosti in solidarnosti pri ohranjanju okoljskega skupnega dobra v EU. · Program LIFE deluje kot katalizator pri prvi izvedbi ukrepov, zagotavljanju enkratne naložbe, potrebne za posebna področja, odpravljanju začetnih ovir pri izvajanju okoljske in podnebne politike EU ter preskušanju novih pristopov za prihodnje nadgradnje. · Obravnava vrzeli in zunanje učinke, dviguje ozaveščenost in ponazarja prednosti varovanja okolja in podnebnih ukrepov, pri tem pa zagotavlja trajnost in širjenje rezultatov projektov. · Državam članicam in vpletenim stranem pomaga, da pospešijo in izboljšajo izvajanje zakonodaje EU, s tem ko prispeva k sinergijam v skladih EU in nacionalnih skladih, hkrati pa krepi dodatna sredstva nacionalnega in zasebnega sektorja. · Povečana skladnost ukrepov EU: Namenski instrumenti okoljskih in podnebnih ukrepov omogočajo Komisiji, da bolje oblikuje prednostne naloge ter zagotovi, da so s tem, ko so v EU izbrani najboljši projekti, sredstva učinkovito porabljena za varstvo okolja in podnebne ukrepe. Bolj homogeno izvajanje zakonodaje EU je mogoče doseči z razširjanjem najboljših praks (npr. metodologij, ki so bile razvite in se zdaj uporabljajo v velikem obsegu, načrtov upravljanja, itd.). · Odpravljanje vrzeli in učinkovitejše centralno ukrepanje: Poseben instrument je prožnejši, z njim pa se financirajo projekti, ki jih sicer ne bi bilo mogoče financirati z drugimi sredstvi (npr. projekti, ki jih vodijo upravičenci, neupravičeni do drugih sredstev). · S posebnim instrumentom bi bilo mogoče doseči visoko prepoznavnost okoljskih in podnebnih ukrepov EU, EU bi se lahko s tem približala svojim državljanom ter pokazala svojo zavezanost okoljskim in podnebnim ciljem, zaradi česar bi ti cilji postali še pomembnejši. · Usklajevanje rešitev za nove okoljske izzive z interesi EU: Zainteresirane strani se večkrat srečujejo z okoljskimi težavami, za katere še ni rešitev in bi, če jih ne bi obravnavali, pozneje vodili v veliko višje stroške. 1.5.3 Glavna spoznanja iz podobnih izkušenj Ocene programa LIFE potrjujejo, da je program uspešen instrument EU, ključnega pomena za izvajanje okoljske politike EU, ima pomembno evropsko dodano vrednost, je zadovoljivo učinkovit ter je veliko prispeval k izvajanju okoljske politike in zakonodaje EU. Donacije za dejavnosti (predstavljajo 78 % odobrenih proračunskih sredstev, tj. 300 milijonov EUR v letu 2013) so imele ključno vlogo pri izvedbi direktiv o pticah in habitatih ter pri preskušanju novih pristopov in tehnologij, hkrati pa so okrepile izvajanje nekaterih najzahtevnejših direktiv, s tem pa je bila pripravljena podlaga za nadaljnje vodenje z drugimi sredstvi. Tudi program LIFE+ je okrepil ozaveščenost glede okoljskih in podnebnih skrbi ter dostop državljanov do pomembnih informacij, hkrati pa so bile z njim vzpostavljene platforme sodelovanja in partnerstva za izmenjavo najboljših praks. Donacije za poslovanje nevladnih organizacij so jim olajšale sodelovanje pri razvoju in izvajanju okoljske in podnebne politike in zakonodaje EU, kar je zapisano v aarhuški konvenciji. Vmesne ocene programa LIFE+ so prav tako pokazale, da se je s spremembami Uredbe LIFE+ (združitev treh vrst ukrepov v eno pravno podlago, širitev dela narave, ki zdaj vključuje širša vprašanja biotske raznovrstnosti, širitev okoljskega dela, da bi bil usklajen s prednostnimi nalogami šestega okoljskega akcijskega načrta in novega dela z imenom informacije in obveščanje) povečala zmogljivost programa, da zagotavlja evropsko dodano vrednost in povezavo s cilji politik EU. Ocene so prav tako pokazale na področja, na katerih je treba izboljšati LIFE+, da bi bilo tako mogoče izkoristiti vse možnosti za evropsko dodano vrednost: · boljša osredotočenost in postavljanje prednostnih nalog: Komisija s pristopom od spodaj navzgor in širokim obsegom upravičenih področij delovanja ni mogla dovolj spodbuditi povpraševanja pri pomembnih prednostnih področjih, predvsem v delu LIFE okolje in upravljanje (obe veji prav tako vključujeta podnebne ukrepe); · boljše izkoriščanje rezultatov projektov in prenos znanja: čeprav sta v projektih LIFE obveščanje in mreženje nujna, je treba okrepiti izmenjavo najboljših praks in ustvarjanje zmogljivosti za izvajanje pravnega reda EU; · večje sinergije z drugimi sredstvi EU: čeprav je bilo v programu LIFE+ preskušenih veliko kmetijsko-okoljskih ukrepov, ki so bili pozneje vključeni v programe razvoja podeželja držav članic, je še veliko prostora za izboljšave; · odprava omejitev pri financiranju ukrepov zunaj EU: zaradi teh omejitev se je zmanjšala učinkovitost programa pri uresničevanju nekaterih okoljskih ciljev EU. Evropsko računsko sodišče je v posebnem poročilu, ki ga je objavilo leta 2009, ugotovilo, da je program LIFE dobro voden in da so bile v zadnjih letih dosežene precejšnje izboljšave. 1.5.4 Skladnost in možnosti dopolnjevanja z drugimi relevantnimi instrumenti V naknadni, vmesni in predhodni oceni je bilo ugotovljeno, da bi bilo z drugimi sredstvi (predvsem s sedmim okvirnim programom in programom za konkurenčnost in inovacije) mogoče financirati le majhen del projektov, če ne bi bilo programa LIFE+. Za nekatere veje programa LIFE+, kot je LIFE informacije in obveščanje, skoraj ni drugih sredstev financiranja. Vendar pa se zdi, da so bile inovacije zasebnega sektorja, ki jih je usmerjal trg, prav tako deležne drugih pobud, kot je prihodnja pobuda Obzorje 2020. Prizadevanja za ekološke inovacije ne vključujejo le razvoja novih potrošniških izdelkov in tehnik, ki so resnično čistejši in bolj zeleni. Vključujejo tudi pripravo boljših praks in pristopov v gospodarstvu. Čeprav so napake trga ustrezno obravnavane z drugimi sredstvi Unije, to ne velja tudi za institucionalne pomanjkljivosti. To predvsem velja za dejavnosti, povezane z razvojem rešitev za okoljske in podnebne izzive, ki so usmerjene v javni sektor ter jih usmerjajo politike in imajo omejene možnosti ali nimajo možnosti za ponovitev na trgu, ki pa spodbujajo nove in stroškovno učinkovitejše načine izvajanja. Zato bo program LIFE bolj osredotočen na inovacije, ki so bolj usmerjene na javni sektor, in na financiranje rešitev, ki jih je pogosto najbolje mogoče izvesti z javno-zasebnimi partnerstvi. Tudi razvoj tehnologij z nizkimi emisijami ogljika je otežen zaradi negotovosti in nezadostne izmenjave znanja. Nove tehnike je treba preskusiti v majhnem obsegu. Čeprav so obsežne rešitve in rešitve za uporabo na trgu vse bolj vključene v pobudo Obzorje 2020, je še vedno veliko možnosti za spodbujanje razvoja rešitev, usmerjenih na lokalni in javni sektor kot tudi manj obsežnih tehnologij, osredotočenih na mala in srednje velika podjetja, ki jim pomagajo, da izboljšajo učinkovitost na področju okolja in podnebja. Ti izzivi so bili v programu LIFE običajno obravnavani z zagotavljanjem manj obsežnih rešitev, ki jih je mogoče zelo enostavno ponoviti tudi prek meja. Za zagotavljanje sinergij predvsem na teh področjih bo vzpostavljeno sodelovanje s prihodnjo pobudo Obzorje 2020 ter instrumenti za mala in srednje velika podjetja in za konkurenčnost. Na primer, predvideti je mogoče, da bodo zamisli, razvite s pobudo Obzorje 2020, preskušene in ponazorjene v sklopu izvedbe posebne zakonodaje Unije s projektom LIFE. Program LIFE bi lahko prav tako prispeval k povečanju zmogljivosti in krepitvi ozaveščenosti glede dodatne izvedbe takih ugotovitev. Program LIFE je prav tako povezan z drugimi skladi Unije, kot so kohezijski skladi (ESS, ESRR, kohezijski sklad), Sklad za razvoj podeželja (EKSRP) ali Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo (EMFF). Program te sklade dopolnjuje, saj se z njim financirajo posebne vrste dejavnosti in ukrepov, katerih glavni namen je zagotoviti okoljske in podnebne prednosti ali pa so potrebni za izvajanje okoljske in podnebne zakonodaje. Tako program LIFE odpravlja vrzeli. V tem smislu lahko postane eden izmed glavnih instrumentov EU za financiranje sektorjev na področju ohranjanja narave (na področjih, kjer SKP ne more imeti vidne vloge) in okolja v „bolj razvitih regijah“ glede na to, da bi te regije v skladu z novimi instrumenti kohezijske politike imele omejeno izbiro prednostnih nalog. Poleg tega bo program LIFE povečal pospeševalno in krepilno vlogo, s tem ko bo postal gonilo pri mobilizaciji drugih skladov Unije na primer z integriranimi projekti. Za to bo potreben bolj usklajen pristop z drugimi skladi. V sporočilu o večletnem finančnem okviru je bil vzpostavljen urejen odnos s sklicevanjem na „integrirane projekte“ v skupnem strateškem okviru. Ta urejen odnos za integrirane projekte bo podrobno pripravljen med pripravo skupnega strateškega ovira ter lahko vključuje tudi vzpostavitev usmerjevalnega odbora in urejenih podatkovnih kanalov. Komisija je v sporočilu o večletnem finančnem okviru predlagala, da namerava povečati delež izdatkov za podnebje v proračunu EU na vsaj 20 %, in sicer s prispevanjem iz različnih politik in na podlagi presoje vpliva. Program za okoljske in podnebne ukrepe (program LIFE) bo pripomogel k uresničitvi tega cilja. Podprogram za podnebne ukrepe je bil vključen v program LIFE z namenskimi sredstvi in posebnimi cilji, povezanimi s podnebjem, prav tako pa so opredeljeni kazalniki rezultatov. 1.6 Trajanje ukrepa in finančne posledice ý Časovno omejen predlog/pobuda – ý Trajanje predloga/pobude od 1. 1. 2014 do 31. 12. 2020 – ý Finančne posledice od leta< 2014 do 2023 ¨ Časovno neomejen predlog/pobuda – Izvedba z začetnim obdobjem postopne krepitve med letoma LLLL in LLLL, – ki mu sledi polno delovanje. 1.7 Predvideni načini upravljanja[52] ý Neposredno centralizirano upravljanje – Komisija ý Posredno centralizirano upravljanje – prenos izvrševanja na: – ý izvajalske agencije, – ¨ organe, ki jih ustanovijo Skupnosti,[53] – ¨ nacionalne javne organe/organe, ki opravljajo javne storitve, – ¨ osebe, ki se jim zaupa izvedba določenih ukrepov v skladu z naslovom< V Pogodbe o Evropski uniji in so določene v relevantnem temeljnem aktu v smislu člena 49 finančne uredbe ¨ Deljeno upravljanje z državami članicami ¨ Decentralizirano upravljanje s tretjimi državami ý Skupno upravljanje z mednarodnimi organizacijami: EIB in EIS ali druge finančne institucije, mednarodne organizacije, organi, ki opravljajo javne storitve, ali organi, navedeni v členu 185 Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002, lahko dobijo dodatne naloge. Pri navedbi več kot enega načina upravljanja je treba to natančneje razložiti v oddelku „opombe“. 2. UKREPI UPRAVLJANJA 2.1 Določbe glede spremljanja in poročanja Navedite pogostost in pogoje. Vmesna ocena je pokazala, da je sedanje spremljanje in ocenjevanje večinoma učinkovito in uspešno. Zaželena pa je večja osredotočenost na rezultate. Glede na to okvir spremljanja gradi na okviru, predlaganem v veljavnem instrumentu.[54] Okvir temelji na dveh ravneh: 1. Spremljanje realizacij, rezultatov in vplivov na ravni projekta in programa Spremljanje učinkovitosti programa bo potekalo na ravni projekta in programa. Na ravni projekta, kot velja zdaj, bo vključevalo z