SL Uradni list Evropske unije C 231/83

Mnenje Odbora regij o območju svobode, varnosti in pravice: vloga regionalnih in lokalnih oblasti pri izvajanju Haaškega programa

(2005/C 231/13)

ODBOR REGIJ JE,

OB UPOŠTEVANJU sklepa predsedstva Odbora z dne 15. junija 2004, ki je komisijo za ustavne zadeve in evropsko upravo pooblastil, da oblikuje mnenje o sporočilu o območju svobode, varnosti in pravice: vloga regionalnih in lokalnih oblasti pri izvajanju Haaškega programa;

OB UPOŠTEVANJU sporočila Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu — Območje svobode, varnosti in pravice: ocena programa Tampere in prihodnje usmeritve (COM(2004) 401 final) in sklepa Evropske komisije z dne 2. junija 2004, da bo Odbor regij zaprosila za mnenje o tej temi;

OB UPOŠTEVANJU Pogodbe o Ustavi za Evropo, ki je bila podpisana dne 29. oktobra 2004, in še zlasti njenega določila o vzpostavitvi območja svobode, varnosti in pravice iz I. dela (člen I-42) in III. dela (členi III-257 do III-277) Pogodbe;

OB UPOŠTEVANJU sklepov Evropskega sveta v Bruslju dne 4. in 5. novembra 2004 (14292/04), ki je sprejel novi večletni oziroma tako imenovan Haaški program, za krepitev območja svobode, varnosti in pravice v obdobju naslednjih pet let;

OB UPOŠTEVANJU mnenja o lokalni in regionalni razsežnosti območja svobode, varnosti in pravice (CdR 61/2003 fin (1));

OB UPOŠTEVANJU mnenja o preprečevanju kriminala v Evropski uniji (CdR 355/2003 fin) (2);

OB UPOŠTEVANJU osnutka mnenja o četrtem poročilu Komisije o državljanstvu Unije in o sporočilu Komisije o Agenciji za temeljne pravice (poročevalka g. du Granrut, članica regionalnega sveta Pikardije (FR/PPE) (CdR 280/2004));

OB UPOŠTEVANJU priporočila Evropskega parlamenta Svetu in Evropskemu svetu o prihodnosti območja svobode, varnosti in pravice (A6-0010/2004);

OB UPOŠTEVANJU osnutka mnenja (CdR 223/2004 rev. 1), ki ga je komisija za ustavne zadeve in evropsko upravo odobrila dne 3. marca. Poročevalec: Risto Koivisto, predsednik regionalnega sveta Tampereja, župan občine Pirkkala (FI-ELS);

1) KER je lokalna in regionalna razsežnost bistvenega pomena za uresničitev območja svobode, varnosti in pravice;

2) KER se cilji Haaškega programa v veliki meri skladajo s pristojnostmi lokalnih in regionalnih oblasti,

je na svojem 59. plenarnem zasedanju 13. in 14. aprila 2005 (seja z dne 14. aprila) sprejel naslednje mnenje:

1. Pripombe Odbora regij

ODBOR REGIJ,

a) Splošne pripombe

1.1 meni, da je Haaški program pretehtano besedilo in zato dobra osnova za vzpostavitev območja svobode, varnosti in pravice, vendar ugotavlja, da program ne upošteva v zadostni meri vloge, ki jo imajo pri vzpostavljanju območja svobode, varnosti in pravice lokalne in regionalne oblasti;

1.2 ugotavlja, da so v številnih državah članicah za zakonodajo in njeno izvajanje na področju pravosodja, policije in notranjih zadev odgovorne regionalne in lokalne oblasti. Slednje tudi zagotavljajo vrsto storitev javnega interesa, ki pomagajo preprečevati kriminal in spodbujajo socialno ter gospodarsko integracijo;

1.3 poudarja, da je na tem področju potreben nadaljnji napredek in ugotavlja, da je prvotni program iz Tamperja še zmeraj ustrezen, zato mora biti popolna izvedba ciljev programa iz Tamperja tudi v prihodnje temelj ukrepov Unije;

1.4 ugotavlja, da so spoštovanje demokracije, človekovih pravic in pravnega reda ter pristop, ki temelji na samoupravi in neodvisnosti državljanov, ključni dejavniki za vzpostavitev varne in pravične družbe;

1.5 poudarja, da temelji vzpostavitev območja svobode, varnosti in pravice na splošnem družbenem razvoju, ki bo prispeval k uresničitvi teh ciljev, saj območja svobode, varnosti in pravice ni mogoče vzpostaviti zgolj s policijskimi in drugimi nadzornimi ukrepi;

1.6 opozarja, da program za vzpostavitev območja svobode, varnosti in pravice ne bo ustrezno deloval, če ne bo od spodaj navzgor ustreznih pobud za odpravo vzrokov za negotovost, denimo socialne neenakosti. Območja svobode, varnosti in pravice ni mogoče vzpostaviti le z ukrepi „od zgoraj“, zato imajo lokalne in regionalne oblasti pri vzpostavitvi območja svobode, varnosti in pravice v Evropi ključno vlogo;

1.7 je prepričan, da bo z začetkom veljave Pogodbe o Ustavi za Evropo dana podlaga za pomemben napredek glede območja svobode, varnosti in pravice, kajti pogodba poenostavlja postopke za sprejemanje novih zakonov in Evropskemu parlamentu dodeljuje pomembnejšo vlogo.

b) Temeljne pravice in državljanstvo

1.8 soglaša z ugotovitvijo Haaškega programa, da bo z vključitvijo Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v ustavno pogodbo Evropska unija pravno zavezana, da v okviru svojega delovanja ne le upošteva, temveč tudi spodbuja uresničevanje temeljnih pravic;

1.9 soglaša z idejo o ustanoviti Evropske agencije za temeljne pravice, v upravnem odboru katere bi sodeloval tudi predstavnik lokalnih in regionalnih oblasti, saj se državljanske in temeljne pravice v prvi vrsti uresničujejo na ravni ljudstva.

c) Azil in migracijska politika

1.10 izraža zadovoljstvo ob dejstvu, da bo EU z začetkom veljave Pogodbe o Ustavi za Evropo lahko oblikovala ustrezno politiko priseljevanja;

1.11 ugotavlja, da napredek na področju migracijske politike ni popolnoma zadovoljiv, saj nekatere predlagane direktive niso bile izvedene. Za že sprejete direktive pa je pomembno, da se učinkovito izvajajo;

1.12 poudarja potrebo po oblikovanju evropskega sistema za nadzor legalnih migracij, ki predstavlja resnično upanje za morebitne priseljence in si prizadeva odpraviti obup, ki številne izmed njih vodi v mreže trgovcev z ljudmi.

1.13 ugotavlja, da je nadzorovanje nezakonitega priseljevanja in tihotapljenja ter trgovanja z ljudmi — slednje še posebej hudo prizadene ženske in otroke — bistveni element celostnega pristopa k priseljevanju in da je treba nadaljevati s pobudami na področju nezakonitega priseljevanja in izgona ali vračanja;

1.14 poudarja, da je pri preprečevanju nezakonitega priseljevanja in tihotapljenja ljudi ter varovanja beguncev in zakonitega priseljevanja pomembno sodelovanje s tretjimi državami;

d) Boj proti organiziranemu kriminalu in terorizmu ter strategija EU za boj proti drogam

1.15 poudarja, da je treba v boju proti kriminalu, drogam in terorizmu poleg učinkovitih čezmejnih nadzornih ukrepov prepoznati in preprečevati tudi vzroke za socialno marginalizacijo in radikalizacijo. Pri tem so ključnega pomena ukrepi lokalnih in regionalnih oblasti, kot denimo zagotavljanje storitev javnega interesa državljanom, načrtovanje varnih stanovanjskih naselij in vključevanje priseljencev;

1.16 pozdravlja sklep Evropskega sveta, da v Haaški program vključi tudi strategijo EU o boju proti drogam 2005-2012, in podpira cilj strategije, da je treba preprečevanje uživanja in tihotapljenja drog obravnavati v okviru zdravstvenega varstva, socialne kohezije in javne varnosti;

1.17 bi podprl predlog Komisije o okrepitvi sodelovanja in izmenjavanje informacij med policijskimi organi na nacionalni, regionalni in lokalni ravni in carinskimi organi držav članic;

1.18 meni, da morata preprečevanje in boj proti terorizmu ostati prednostni nalogi, in poudarja, da so za preprečevanje financiranja terorizma potrebni učinkovitejši instrumenti. V boju proti finančnemu kriminalu je potrebna večja preglednost, da bo mogoče slediti finančnim transakcijam.

e) Pravosodno sodelovanje

1.19 se strinja z Evropsko komisijo, da morata splošno izvajanje zakonodaje Skupnosti in pravosodno sodelovanje postati učinkovita v vseh državah članicah;

1.20 ugotavlja, da se večina zakonodaje Skupnosti izvaja na lokalni in regionalni ravni.

f) Mejne kontrole

1.21 pozdravlja ukrepe iz Haaškega programa, katerih cilj je boljši nadzor zunanjih meja;

1.22 podpira ustanovitev evropskega sklada za varovanje meja;

1.23 opozarja, da se svoboda, pravna država, nadzor zunanjih meja, boj proti terorizmu in notranja varnost ne smejo obravnavati ločeno;

1.24 pozdravlja sklep o ustanovitvi evropske agencije za operativno sodelovanje na zunanjih mejah; da bi lahko agencija začela delovati že 1. maja 2005, je treba zagotoviti ustrezne finančne in druge vire.

g) Financiranje ukrepov

1.25 opozarja, da akcijskega načrta za območje svobode, varnosti in pravice ni mogoče ustrezno izvajati brez primernih finančnih sredstev za ukrepanje;

1.26 izraža zadovoljstvo, da omenja Evropska komisija v svojem sporočilu o političnih izzivih in proračunskih sredstvih razširjene Unije 2007–2013 svobodo, varnost in pravico kot bistvene vrednote, ki so ključne sestavine evropskega družbenega modela, in meni, da je evropsko državljanstvo ena izmed prihodnjih finančnih prednostnih nalog Evropske unije. Odbor soglaša z mnenjem Komisije, da temelji državljanstvo Unije kot političen pojem na vzpostavitvi prostora, kjer vladata svoboda in pravica, in kjer sta zagotovljena varnost ter dostop do osnovnih javnih dobrin.

2. Priporočila Odbora regij

ODBOR REGIJ,

a) Splošna priporočila

2.1 podpira odločitev, da se dejavnost Unije na tem področju nadaljuje na temelju novega evropskega programa za območje svobode, varnosti in pravice, v katerem bodo natančno opredeljene prednostne naloge in časovni razpored;

2.2 meni, da je bistveno, da se pri oblikovanju programa upošteva vloga, ki jo imajo lokalne in regionalne oblasti pri uresničevanju območja svobode, varnosti in pravice.

b) Temeljne pravice in državljanstvo

2.3 poudarja, da je treba človekove in temeljne pravice upoštevati v vseh ukrepih, ki so namenjeni vzpostavljanju območja svobode, varnosti in pravice.

2.4 z zadovoljstvom ugotavlja, da je Haaški program prepoznal velik pomen krepitve pravic, ki izhajajo iz državljanstva, in odločno podpira zaščito teh pravic, saj mora biti razvoj državljanstva še naprej eno ključnih načel Unije.

c) Azil in migracijska politika

2.5 opozarja, da imajo lokalne in regionalne oblasti ključno vlogo pri socialni integraciji priseljencev in zahteva, da se za integracijske ukrepe namenijo primerna sredstva;

2.6 opozarja, da na vključevanje priseljencev močno vplivata nacionalna zakonodaja in socialna varnost. Pri odločitvah o skupnem evropskem okviru je treba upoštevati razlike med nacionalnimi sistemi;

2.7 meni, da je pomembno, da bodo nacionalne vlade tudi v prihodnje odločale, ali obstaja potreba po dodeljevanju delovnih dovoljenj državljanom tretjih držav. Priseljevanje mora temeljiti na dejanski potrebi po delovni sili v različnih sektorjih in v raznih državah članicah; poudarja, da morajo države članice določiti število sprejetih delavcev migrantov.

2.8 ugotavlja, da stopnja mobilnosti znotraj EU ni previsoka, da je v nekaterih pogledih povečanju mobilnosti znotraj Unije treba posvetiti pozornost. Nadalje meni, da je treba izboljšati prost pretok državljanov Unije in njihovih družin;

d) Boj proti organiziranemu kriminalu in terorizmu ter strategija EU za boj proti drogam

2.9 meni, da je na področju kazenskega prava treba dati prednost težjim čezmejnim kaznivim dejanjem, preprečevanje manjših in lokalnih deliktov pa naj ostane naloga nacionalnih zakonodaj. S tem priznava, da je preprečevanje kriminala področje, na katerem lahko EU dejansko prispeva k temu, da se v ukrepe na nacionalni, regionalni in lokalni ravni uvede resnična „evropska dodana vrednost“. Vzajemnemu priznavanju pravosodnih odločb je treba dati prednost pred usklajevanjem kazenskopravnega sistema;

2.10 opozarja, da najpomembnejši cilj v okviru boja proti terorizmu, ki je zagotavljanje varnosti državljanov, v praksi ne sme voditi k kršenju temeljnih pravic, in Evropsko komisijo poziva, naj v okviru boja proti terorizmu poda predlog za varstvo osebnih podatkov;

2.11 meni, da je treba k boju proti drogam tudi v prihodnje pristopiti na več ravneh, tako na strani ponudbe kot na strani povpraševanja;

2.12 Evropsko komisijo ponovno poziva, naj v obstoječih in morebitnih novih programih predvidi ukrepe, s katerimi bi dopolnili strategije na socialnem področju, področju urbanizma, izobraževanja ter na področju spodbujanja udeležbe državljanov in njihovega občutka za skupnost;

2.13 ponovno poudarja nujnost, da se ustanovi evropska opazovalnica za mestno varnost — s preprosto strukturo –, ki bi Evropski uniji in državam članicam služila kot instrument za zbiranje, organiziranje in obdelavo podatkov o žrtvah kriminala in občutku negotovosti ter podpirala in usklajevala raziskave in oblikovanje politik. Ti ukrepi naj se ne bi izvajali zgolj na področjih, ki so v pristojnosti Evropske unije, temveč tudi pri vzpostavitvi regionalnih in lokalnih partnerstev;

2.14 podpira predlog Evropske komisije, da naj novi instrument za evropsko sosedsko politiko in partnerstvo vključuje tudi krepitev sodelovanja na področju pravosodja in notranjih zadev, vključno z vprašanji azila, migracijskih tokov, preprečevanja terorizma in organiziranega kriminala.

e) Pravosodno sodelovanje

2.15 zahteva, da se predstavniki regionalnih in lokalni oblasti tesneje vključujejo v načrtovalne in izvajalne ukrepe, potem ko bo zakonodaja o vzpostavljanju območja svobode, varnosti in pravice na nacionalni ravni stopila v veljavo;

2.16 priporoča, da se v okviru pravosodnega sodelovanja posebna pozornost nameni spodbujanju načela vzajemnega priznavanja sodb in da se državljanom ter oblastem omogoči boljši dostop do informacij o pravnih sistemih in organizaciji drugih držav članic.

f) Mejne kontrole

2.17 meni, da je koristno sklepati posebne sporazume — če so upravičeni in temeljijo na pravni podlagi, določeni za vsak primer posebej — o ohranjanju tradicionalnih čezmejnih odnosov na zunanjih mejah EU, če ti ne ogrožajo varnost državljanov in zagotavljajo varovanje zemeljskih meja med EU in sosednjimi državami.

g) Financiranje ukrepov

2.18 poziva Evropsko komisijo, da nemudoma sprejme finančne ukrepe za uresničevanje območja svobode, varnosti in pravice in da pri tem upošteva finančne potrebe regionalnih in lokalnih oblasti;

2.19 priporoča, da se v finančnih programih predvidi ustrezna podpora za ukrepe lokalnih in regionalnih oblasti v okviru vključevanja priseljencev, in opozarja, da kriteriji za podporo ne bi smeli biti preveč omejevalni. Pri tem omenja predvsem omejitve zaradi motivov za priseljevanje, ki se z vidika vključevanja v praksi niso izkazali za učinkovite;

2.20 priporoča, da programi omogočijo tudi medsebojno izmenjavo uradnikov lokalnih in regionalnih oblasti različnih držav članic, s čimer bi kar najučinkoviteje pripomogli k širjenju uporabe preverjenih postopkov;

2.21 meni, da je treba lokalnim in regionalnim oblastem omogočiti sodelovanje v okviru organov, ki upravljajo finančne programe;

2.22 poudarja, da je treba medsebojno uskladiti in dopolniti finančne programe in sredstva iz strukturnih skladov, namenjena izvajanju območja svobode, varnosti in pravice, kar zahteva tesno sodelovanje različnih generalnih direkcij Komisije pri oblikovanju finančnih programov;

2.23 poziva Evropsko komisijo, da izdela obsežno komunikacijsko strategijo o možnostih financiranja območja svobode, varnosti in pravice, da bodo odgovorni pri izvajanju ukrepov imeli dostop do informacij o različnih virih financiranja.

V Bruslju, 14. aprila 2005 Predsednik Odbora regij Peter STRAUB

(1) UL C 73 z dne 23.3.2004, str. 41.

(2) UL C 43 z dne 18.2.2005, str. 10.