SL    SL SL 
SL    SL  KOMISIJA EVROP SKIH SKUPNOSTI 
Bruselj, 27.5.2009 
SEC(2009) 716 
  
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
Spremni dokument k 
 
SPOROČILU KOMISIJE 
 
Evropski finan čni nadzor  
 
POVZETEK OCENE U ČINKA  
  
 
{COM(2009) 252 kon č.} 
{SEC(2009) 715} 
SL 2   SL 1. UVOD 
Evropska komisija se je v svojem sporo čilu „Spodbujanje okrevanja evropskega 
gospodarstva“ z dne 4. marca 2009 zavezala, da bo prip ravila predloge za reformo okvira EU 
za finančni nadzor. Ukrepi Komisije na tem podro čju temeljijo na poro čilu de Larosièrove 
skupine o finan čnem nadzoru v EU, ki je predlagala nov evropski finan čni nadzorni okvir za 
nadzor posameznih finan čnih institucij (mikrobonitetni nadzor) in nadzor stabilnosti 
finančnega sistema (makrobonitetni nadzor).  
Posvetovanja 
Komisija je med 10. marcem in 10. apri lom 2009 opravila javno pisno posvetovanje o 
de Larosièrovem poro čilu. Prejela je 116 odgovorov, od katerih jih je velika ve čina na splošno 
podprla predloge glede nadzora v poro čilu.  
Organizacijski odbor za oceno u činka, katerega naloga je us merjati pripravo te ocene u činka 
in ga sestavljajo predstavniki razli čnih GD, se je sestal dvakrat. 
2. OPREDELITEV PROBLEMA  
Splošni problemi 
Finančni trgi EU so vse bolj povezani in na nj ih prevladujejo vseevropske skupine, katerih 
funkcije za upravljanje s tveg anji so centralizirane na se dežih skupin. Tuje finan čne skupine 
prevladujejo zlasti na ban čnih trgih v EU-12.  
Nedavni dogodki so pokazali, da je zelo težko dose či enoten finan čni trg in stabilnost 
finančnega sistema ter hkrati ohraniti nadzor na nacionalni ravni.  Kriza je opozorila na 
pomanjkljivosti v obstoje či ureditvi EU, ki preve č pozornosti posve ča preprečevanju in 
upravljanju kriz v posameznih podjetjih, prem alo pa tveganjem, ki ogrožajo stabilnost 
celotnega finan čnega sistema.  
Sedanjo organizacijo finan čnega nadzora v EU torej zaznamuje splošen problem 
neskladnosti med stopnjo evropskega povezovanja finan čnih trgov EU in nacionalno 
organizacijo odgovornosti za nadzor . 
Ta problem je še toliko ve čji zaradi drugih  splošnih problemov , ki so posledica finan čne 
krize:  
• povečano tveganje čezmejnih negativnih medsebojnih vplivov za finan čne trge EU, ki je 
povezano z vse ve čjim povezovanjem tako na ravni EU  kot tudi na svetovni ravni; 
• porušeno zaupanje potrošni kov, zaposlenih, upokojencev, malih podjetij in malih 
investitorjev, ki prispeva h gospodarski recesiji; 
• zmanjšana svetovna konkuren čnost evropske finan čne industrije v primer javi s stanjem, ki 
bi ga bilo mogo če doseči z boljšimi nadzornimi praksami; 
SL 3   SL • tveganja neusklajenih politik, ki se osredoto čajo na nacionalna stališ ča in negativno 
vplivajo na enotni trg. 
Prizadete zainteresirane strani 
Finančna nestabilnost zaradi mo čnega vpliva na finan čni sektor in cel otno gospodarstvo 
prizadeva zelo veliko število za interesiranih strani, in sicer: 
• finančne institucije, vklju čno z njihovimi delni čarji in zaposlenimi; 
• uporabnike finan čnih storitev, vklju čno z vlagatelji, investitorji, upokojenci in 
nefinančnimi družbami, ter 
• javne organe, vklju čno z nadzornimi organi, cen tralnimi bankami in ministrstvi za finance. 
3. ANALIZA SUBSIDIARNOSTI  
Glede mikrobonitetnega nadzora je Evropska unija dosegla vse, kar je mogo če doseči z 
obstoječimi svetovalnimi odbori nadzornih organov EU . Notranji trg potrebuje mehanizem, ki 
bo zagotovil, da nacionalni nadzorni or gani sprejemajo najboljše možne odlo čitve za 
mednarodne finan čne skupine. Povezan finan čni trg EU, vklju čno z družbami, ki delujejo na 
mednarodni ravni, ne mo re ustrezno delovati, če ostaja nadzor razd robljen na nacionalni 
ravni. Zato je treba pristojnos ti prenesti na raven Skupnosti.  
Glede makrobonitetnega nadzora je jasno, da so pomanjkljivosti obstoje če ureditve vplivale 
na sedanje pretrese v finan čnem sektorju. Evropska unija bi morala po vzoru G20 in ZDA 
ustanoviti nov organ, ki bi bil odgovoren  za ugotavljanje tveganj za finan čno stabilnost na 
evropski ravni ter bi po potre bi izdajal opozorila o tveganjih in zagotavljal nadaljnje 
ukrepanje. Le z ukre pi Skupnosti je mogo če zagotoviti oceno na ravni  EU, ki bi upoštevala 
vseevropsko stališ če, in učinkovit odziv na sistemska tveganja, ki zadevajo celotno Evropsko 
unijo.  
4. CILJI 
V zvezi z reformo nadzornega okvira EU je treba dose či naslednje splošne cilje : 
(1) vzpostavitev u činkovitejšega okvira za finan čni nadzor v EU, ki bo prilagojen stopnji 
povezovanja finan čnega trga; 
(2) okrepitev finan čne stabilnosti v EU (ter hkrati zmanjšanje možnih tveganj za realno 
gospodarstvo in javne finance); 
(3) zaščita interesov potrošnikov, investitorjev, drugih uporabnikov finan čnih storitev in 
drugih zainteresiranih stra ni, zlasti zaposlenih;  
(4) povečanje konkuren čnosti finan čnih trgov EU in  
(5) spodbujanje povezovanja finan čnih trgov EU, ki podpirajo trajnostni razvoj. 
Na področjih mikro- in makrobonitetnega nadzora so bili dolo čeni naslednji posebni cilji:  
SL 4   SL Posebni cilji 
Mikrobonitetni nadzor  Makrobonitetni nadzor  
(1) Uravnoteženost interesov mati čne države in 
države gostiteljice na podro čju nadzora, tj. 
okrepitev postopkov in praks za izpodbijanje odločitev nacionalnih nadzornih organov na 
mednarodni ravni. 
(2) Zagotovitev enakih pogojev za finan čne 
institucije, ki delujejo v razli čnih državah 
članicah. 
(3) Izboljšanje prepre čevanja kriz in kriznega 
upravljanja na evropski ravni. 
(4) Izboljšanje uspešnosti in stroškovne 
učinkovitosti nadzora za nadzorovane družbe. (1) Razvoj evropske makrobonitetne ocene 
tveganja. 
(2) Povečanje uspešnosti mehanizmov zgodnjega 
opozarjanja. 
(3) Možnost, da ustrezni organi ukrepajo na 
podlagi ocene tveganja.  
 
5. MOŽNOSTI POLITIKE  
5.1. Mikrobonitetni nadzor   
Možnosti za organizacijo mikrobonite tnega nadzora v EU so bile prou čene na dveh stopnjah: 
Stopnja 1: Nadzorni sistem  
1. Dinamični status quo : temelji na nadaljevanju obstoje čega modela mati čne države in 
Lamfalussyjevega okvira. 
2. Korak nazaj – model države gostiteljice : nacionalni nadzorni orga ni v dani državi dobijo 
polno odgovornost za nadzor tako na d družbami, ki so v doma či lasti, kot tudi  nad družbami, 
ki so v tuji lasti, vklju čno s hčerinskimi družbami in podružnicami.  
3. Model vodilnega nadzornega organa : organ, ki je pristo jen za nadzor nad mati čno družbo 
mednarodne skupine, dobi ve čja pooblastila. V praksi bi to pomenilo, da je organ mati čne 
države mednarodne skupine v celoti odgovoren za vseevropske posle h čerinskih družb in 
podružnic. Ta možnost bi pomenila napredek v primerjavi z obstoje čim nadzornim okvirom.  
4. De Larosièrov predlog – evropski sistem finan čnega nadzora : obstoje či odbori 
nadzornih organov EU se preoblikujejo v enega, dva ali tri evropske nadzorne organe. Novi 
evropski nadzorni organ(-i) bi delo val(-i) v omrežju z nacionalnimi finan čnimi nadzornimi 
organi, ki bi bili še naprej odgovorni za izvajanje teko čega nadzora posameznih institucij. Ti 
organi bi usklajevali nadzor  mednarodnih skupin v kolegijih nadzornih organov, prispevali k 
uskladitvi podrobnih pravil, dolo čali smernice in imeli poobl astila za posredovanje v 
nekaterih strogo dolo čenih primerih nesoglasja med nacionalnimi nadzornimi organi.  
5. Enotni nadzorni organ na ravni EU : pristojnost za izvajanje teko čega nadzora nad 
institucijami, ki opravljajo mednarodne dejavnosti  na ravni Skupnosti, dobi en sam nadzorni 
organ, nacionalni nadzorni organi pa ostane jo pristojni za družbe , katerih dejavnosti so 
omejene na nacionalno ozemlje.  
SL 5   SL Stopnja 2: Institucionalna struktura  
A. En organ, tj. celostni pristop : pokriva celoten finan čni sektor (ban čni in zavarovalniški 
trg ter trg vrednostnih papirjev) in vse vidike finan čnega nadzora1. 
B. Dva organa, tj. pristop glede na cilj (pogosto imenovan tudi „dvoglavi“ pristop): temelji 
na delitvi nalog med dvema nadzornima organo ma: eden izvaja bonitet ni nadzor, drugi pa 
nadzor nad izvajanjem dejavnosti2. Delo obeh organov bi lahko usklajeval usmerjevalni 
odbor. 
C. Trije organi, tj. sektorski pristop : vključuje nadzorni organ na podro čju bank, nadzorni 
organ na podro čju zavarovalništva in pokojnin ter nadzorni organ na podro čju vrednostnih 
papirjev3 ter je tako v skladu s finan čno zakonodajo EU, ki je r azdeljena na posamezne 
sektorje4. Ta model bi lahko dopolnjev al skupni usmerjevalni odbor. 
D. Štirje organi, tj. institucionalni pristop : poleg treh organov, pristojnih za nadzor nad 
posameznimi sektorji, bi se lahko ustanovil poseben četrti organ, ki bi izvajal nadzor nad 
finančnimi konglomerati. 
5.2. Makrobonitetni nadzor   
V zvezi z evropskim okvirom za makrobonitetni nadzor je bilo ocenjenih pet možnosti:  
A. Dinamični status quo : v skladu s tem scenarijem bi se makrobonitetni nadzor izvajal z 
obstoječo ureditvijo EU ter bi vklju čeval številne institucije in organe, manjkal pa bi 
mehanizem za zagotovitev ustreznega nadalj njega ukrepanja ob opozorilih in priporo čilih. 
B. Graditev na obstoje čih ali predlaganih strukturah :  
Dodelitev nalog Ekonomsko-finan čnemu odboru : ta organ zagotavlja oceno razvoja 
dogodkov na podro čju finančnih trgov in storitev na viso ki ravni ter svetuje Ekonomsko-
finančnemu svetu in Evropski komisiji.  V okviru te možnosti bi Ekonomsko-finan čni odbor 
prevzel klju čno nalogo v prihodnjem okviru  za makrobonitetni nadzor.   
Dodelitev nalog Evropskemu sistemu central nih bank (ESCB)/Evrop ski centralni banki 
(ECB): v okviru te možnosti bi bila ECB zaupana  naloga izvajanja makrobonitetnega nadzora 
v EU. Nove naloge in z nj imi povezana pooblastila bi, če bi bila skladna s Pogodbo in 
statutom ECB, lahko izvajala ECB sa ma ali ob podpori „razširjenega in pooblaš čenega“ 
Odbora za ban čni nadzor (vklju čno npr. s predsedujo čimi odborov nadzornih organov). 
Dodelitev nalog evropskemu sistemu finan čnega nadzora : v okviru te možnosti bi se 
novemu(-im) evropskemu(-im) organu(-om), predlaganemu(-im) v de Larosièrovem poro čilu 
                                                 
1 Države članice z enotnim nadzornim modelom, ki je lo čen od centralnih bank: DE, AT, DK, HU, MT, 
PL, UK, SE. Države članice z enotnim nadzornim modelom, ki je povezan s centralnimi bankami (ali 
vanje vklju čen): FI, IE, SK, BE, EE.  
2 Ta model v EU uporablja le NL.  
3 Države članice s sektorskim modelom: CZ, ES, FR, EL, IT, LT, LU, PT, SI. 
4 Npr. Direktiva o trgih finan čnih instrumentov za sektor vrednostnih papirjev, Direktiva o kapitalskih 
zahtevah za ban čni sektor in Direktiva o solventnosti II (še ni bila sprejeta) za zavarovalniški sektor. 
SL 6   SL za okrepitev makrobonitetnega nadzora na ravni EU, lahko zaupala tudi naloga 
makrobonitetnega nadzora. Podpiralo bi ga ( jih) omrežje nacionalnih nadzornih organov. 
C. Ustanovitev novega organa – Evrops kega sveta za sistemska tveganja : ta možnost v 
skladu s priporo čili de Larosièroeve skupine predvi deva ustanovitev nove ga organa, tj. 
Evropskega sveta za sistemska tveganja. Evropski  svet za sistemska tv eganja bi bil neodvisen 
organ, ki bi deloval zunaj ECB, vendar pod vodstvom predsednika ECB. Operativno in 
tehnično pomo č bi zagotavljala predvsem ECB/ESCB . Njegove glavne naloge bi bile 
odkrivanje makrobonitetn ih tveganj, dolo čanje ustreznih ukrepov za zmanjšanje teh tveganj in 
uvedba sanacijskih ukrepov s strani pristojnih organov prek opozarjanja.  
6. PREDHODNA OCENA U ČINKOV IN PRIMERJAVA MOŽNOSTI  
6.1. Mikrobonitetni nadzor   
Možnosti na prvi stopnji so bile ocenjene gled e na uspešnost pri izpol njevanju ciljev reforme 
(glej zgornjo razpredelnico). Glede na to anal izo so bile možnosti 1 (status quo), 2 (korak 
nazaj) in 3 (vodilni nadzorni organ) zav rnjene, saj ne izpolnjujejo velike ve čine posebnih 
ciljev.  
V zvezi z možnostmi 4 (evropski sistem finan čnega nadzora) in 5 (nadzorni organ na ravni 
EU) se je opravila nadaljnja primerja lna ocena glede meril uspešnosti, u činkovitosti, 
skladnosti, subsidiarnosti in sorazmernosti. Na p odlagi tega je bila vz postavitev evropskega 
sistema finan čnega nadzora opredeljena kot najpri mernejša možnost za reformo finan čnega 
nadzornega sistema EU. Glede uspešnosti je vpra šljivo, ali bi bil enotni nadzorni organ na 
ravni EU dovolj blizu dejavnostim finan čne skupine, da bi lahko zagotovil ustrezno varstvo 
vlagateljev, zavarovancev in  investitorjev ter finan čno stabilnost finan čnih institucij v EU. 
Poleg tega ne bi imel pravnih pooblastil za upora bo predpisov, sprejetih na nacionalni ravni, v 
državah članicah. V evropskem sistemu finan čnega nadzora bi teko či nadzor izvajali 
nacionalni nadzorni organi. Gre za decentraliz iran in razvojen model, ki po potrebi s časoma 
omogoča prenos dodatnih odgovornosti za na dzor na raven EU. Druga klju čna točka, ki 
zagovarja decentralizirano rešitev, kot je evropski sistem finan čnega nadzora, je dejstvo, da 
trenutno na ravni EU ni finan čnega mehanizma, ki bi se upor abil, kadar je treba pomagati 
instituciji, ki se je znašla v težavah. Obe možnosti sta enako skladni z drugimi ustreznimi 
politikami EU.  
Štiri možnosti za institucionalno ureditev so se na to analizirale v skladu z merili uspešnosti, 
učinkovitosti in skladnosti. Čeprav na podlagi te an alize nobena od možnos ti ni izstopala, se 
je na tej stopnji za najbolj sorazmerno rešite v, ki bi zahtevala najmanj sprememb, štela 
možnost ohranitve sedanje sektorske st rukture treh odborov nadzornih organov z 
ustanovitvijo treh evropskih or ganov, ki bi imeli enake sekt orske pristojnosti kot obstoje či 
odbori, v kombinaciji z analizo delova nja novih struktur tri leta po za četku delovanja 
evropskega sistema finan čnega nadzora.  
6.2. Makrobonitetni nadzor   
Evropski svet za sistemska tveganja se jasno zdi najboljša rešitev za okvir EU za 
makrobonitetni nadzor. Bil bi u činkovit, saj bi centraliziral odgovornost za opozarjanje o 
makrobonitetnih tveganjih, njegova sestava pa bi okrepila pomembne sinergije, zagotovila 
uravnoteženo zastopanost vseh zadevnih evrops kih in nacionalnih institucij in organov ter 
SL 7   SL prispevala k stabilnosti finan čnega sistema. Dodelitev nalog Ekonomsko-finan čnemu odboru 
bi zaradi njegove politi čne razsežnosti lahko ogrozila objek tivnost njegovih analiz. Glavna 
pomanjkljivost dodelitve nalog evropskemu sistemu finan čnega nadzora je v veliki razliki 
med podro čjem uporabe makrobonitetnega nadzora in podro čjem uporabe mikrobonitetnega 
nadzora. In kon čno, proti možnosti dodelitve nalog E CB/ESCB obstajajo trije glavni 
argumenti: možno navzkrižje interesov med finan čno in monetarno stab ilnostjo, tveganje 
izgube ugleda zaradi izvajanja makrobonitetneg a nadzora in prevelika koncentracija mo či 
glede na nadzor nad finan čnim sistemom EU. 
Kar zadeva u činkovitost, bi Evropski svet za sist emska tveganja dobival operativno in 
tehnično pomoč od ECB/ESCB in bi potreboval le omejena dodatna sredstva. 
7. UČINEK IZBRANIH MOŽNOSTI  
Z izbranimi možnostmi bi se morali v celoti dose či cilji iz to čke 4, saj bi povzro čile številne 
takojšnje spremembe v organizaciji finan čnega nadzora v EU. Te pri čakovane spremembe se 
odražajo tudi v operativnih ciljih, dolo čenih za evropski sistem finan čnega nadzora in 
Evropski svet za sistemska tveganja. Na sp lošno bi predlagani novi okvir prispeval k 
varovanju finan čne stabilnosti in u činkovitejšemu nadzoru nad upravljanjem finan čnih družb 
ter tako izboljšal položaj ve čine skupin zainteresiranih strani na notranjem trgu: 
finančnih institucij, vklju čno z njihovimi delni čarji in zaposlenimi: z izboljšanjem 
poslovnega okolja zaradi ve čje finančne stabilnosti in u činkovitejšega prepre čevanja kriz v 
EU, zagotovitvijo enakih pogojev in zmanjš anjem stroškov usklajevanja za mednarodne 
družbe, privabljanjem naložb iz tr etjih držav na notranji trg zaradi ve čje finančne stabilnosti 
ter ohranjanjem in ustvarjanjem novih delovnih mest v finan čnem sektorju; 
uporabnikov finan čnih storitev, vklju čno z vlagatelji, investit orji, upokojenci in 
nefinančnimi družbami: s povečanjem zaupanja potrošnikov in investitorjev zaradi ve čje 
zanesljivosti finan čnega sektorja, zmanjšanjem tveganj neizpolnjevanja obveznosti 
posameznih finan čnih institucij, izboljšanjem st abilnosti pokojninsk ih skladov in 
zagotavljanjem spodbud za razvoj mednarodnega  poklicnega pokojninskega zavarovanja ter 
lajšanjem dostopa do financiranja s krepit vijo enotnega kapita lskega trga v EU; 
potrošnikov in zaposlenih v širšem gospodarstvu : uspešno odkrivanje in prepre čevanje 
sistemskih finan čnih kriz, ki se lahko prenesejo na r ealno gospodarstvo, s strani Evropskega 
sveta za sistemska tveganja lahko pozitivno vpliva na prepre čevanje ali zmanjšanje 
makroekonomskih recesij ter njihovih posledic za proizvodnjo, potrošnjo in zaposlovanje; 
javnih organov, vklju čno z nadzornimi organi, centralni mi bankami in ministrstvi za 
finance:  z jasno dolo čitvijo vlog in pristojnosti na n acionalni ravni in ravni Skupnosti ter 
vzpostavitvijo u činkovitega okvira za reševanje spor ov, s posredno krepitvijo neodvisnosti 
nadzora, vzpostavitvijo okvira , ki bi mikrobonitetni nadzor  povezoval z makrobonitetnim 
nadzorom, priporo čili vladam in drugim zadevnim organom za ukrepe, ki so potrebni za 
zaščito makroekonomske stabilnosti v EU in posameznih državah članicah, ter u činkovito 
uporabo analiz makrobonitetnega razvoja, ki so  se opravile v centralnih bankah, kot tudi z 
zmanjšanjem tveganja potrebe po finan čnih injekcijah državnega denarja finan čnemu sistemu. 
SL 8   SL 8. SPREMLJANJE IN OCENJEVANJE  
Za učinkovito spremljanje u činka ukrepov EU na podro čju mikro- in makrobonitetnega 
nadzora je treba razviti posebne kazalce, s katerimi bo mogo če oceniti uspešnost evropskega 
sistema finan čnega nadzora in Evropskega sveta za sistemska tveganja. To bi moralo biti 
predmet ocene u činka zakonodajnih predlogov, s katerimi  se bo izvajala reforma nadzora.