SL Uradni list Evropske unije C 43/26

Mnenje Odbora regij o „Predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o izboljšanju varnosti v pristaniščih“

(2005/C 43/08)

ODBOR REGIJ JE

na podlagi predloga direktive Evropskega parlamenta in Sveta o izboljšanju varnosti v pristaniščih (COM(2004) 76 final– 2004/0031 (COD));

na podlagi sklepa Sveta z dne 22. februarja 2004, da bi ga v skladu s členoma 265 in 80 Pogodbe o Evropski skupnosti zaprosili za mnenje o tej temi;

na podlagi sklepa svojega predsednika z dne 27. januarja 2004, da bo strokovno komisijo za kohezijsko politiko zadolžil za pripravo mnenja na to temo;

na podlagi osnutka stališča (OR 163/2003 rev. 1), ki ga je strokovna komisija za kohezijsko politiko sprejela dne 7. julija 2004 (poročevalec: g. Knape, član občinskega mestnega sveta (SE/ELS));

in upoštevajoč:

1) da nezakonita dejanja in terorizem pomenijo eno največjih groženj idealom demokracije in svobode ter vrednotam miru, ki tvorijo bistvo Evropske unije.

2) da je tako v pristaniščih kot tudi na pomembnih bližnjih območjih treba ljudi, infrastrukturo in opremo, med drugim transportna sredstva, zaščititi pred nezakonitimi dejanji in njihovimi uničevalnimi učinki. Takšna zaščita je v prid uporabnikom prometnih površin, gospodarstvu in družbi kot celoti.

3) da sta dne …/…/2003 Evropski parlament in Svet Evropske unije sprejela Uredbo (ES) št. [725/2004] o povečanju zaščite na ladjah in v pristaniščih. Vendar pa ukrepi za izboljšanje varnosti v pomorskem prometu, predpisani s to uredbo, ne zadostujejo za zagotovitev ustrezne ravni varnosti v vseh transportnih verigah, s katerimi so povezane pomorske prometne poti. Področje uporabe te uredbe je omejeno na varnostne ukrepe na krovu ladij in na neposrednem območju stičišča ladja/pristanišče.

4) da bi brez poseganja v predpise držav članic na področju nacionalne varnosti in morebitne ukrepe, sprejete na podlagi Naslova IV Pogodbe o Evropski uniji, bilo treba cilj varnosti, naveden pod 2. točko uvodnega dela, doseči s primernimi ukrepi na področju pristaniške politike in sicer z določitvijo skupnih predpisov, ki bodo zagotavljali ustrezno raven varnosti v vseh pristaniščih Skupnosti.

5) da bi se pri določanju natančnih meja pristaniškega območja, ki je občutljivo z vidika varnosti, ter različnih ukrepov, potrebnih za zagotavljanje zadovoljive stopnje varnosti, države članice morale opreti na podrobne varnostne ocene in upoštevati stališča njihovih regionalnih in lokalnih skupnosti. Takšni ukrepi so odvisni od obstoječe stopnje varnosti in v njih se odražajo razlike v vrstah tveganja na različnih segmentih pristanišča.

6) da bi države članice oz. eventualno lokalne in regionalne skupnosti morale izdelati načrte za varnost v pristaniščih, po katerih bi se dosledno odzivali na izsledke varnostnih ocen za pristanišča. Predpostavka za učinkovito izvajanje zaščitnih ukrepov je tudi natančna porazdelitev nalog na vse udeležene stranke in redno izvajanje ukrepov. Dodelitev določenih nalog in določitev postopka izvedbe v okviru načrta za varnost v pristaniščih naj bi prispevala k učinkovitosti tako preprečevalnih kot tudi reševalnih varnostnih ukrepov v pristaniščih.

7) da naj bi države članice zagotovile, da bi začel delovati osrednji kontaktni organ kot povezava med Komisijo in državami članicami.

8) da so v tej direktivi so upoštevane osnovne pravice in načela, priznane zlasti z Listino o temeljnih pravicah Evropske unije.

9) da bi bilo ukrepe, potrebne za izvedbo te direktive, treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999, ki določa postopke za izvajanje izvedbenih pristojnosti, prenesenih na Komisijo. Določiti bi bilo treba postopek prilagoditve te direktive, upoštevajoč razvoj mednarodnih instrumentov, da bi lahko na podlagi pridobljenih izkušenj prilagodili ali dopolnili posamezne določbe iz prilog k tej direktivi, ne da bi se pri tem razširilo njeno področje veljave.

10) da, ker ciljev obravnavanih ukrepov, namreč harmoničnega uvajanja in izvajanja smotrnih predpisov na področju pomorsko prevozne in pristaniške politike ni mogoče zadovoljivo uresničevati na ravni držav članic in jih je zaradi njene evropske razsežnosti lažje uresničevati na ravni Skupnosti, lahko Skupnost v skladu s členom 5 Pogodbe o Evropski skupnosti ukrepa v skladu z načelom subsidiarnosti. Po načelu sorazmernosti v skladu z istim členom se ta direktiva omejuje na minimalne predpise, potrebne za dosego cilja varnosti v pristaniščih in ne presega tega, kar je za to potrebno;

na svojem 56. plenarnem zasedanju z dne 29. in 30. septembra 2004 (zasedanje z dne 30. septembra) sprejel naslednje mnenje:

1. Stališča odbora regij

Odbor se strinja z mnenjem, da nezakonita dejanja in terorizem spadajo k najhujšim grožnjam idealom demokracije in svobode ter vrednotam miru, ki tvorijo bistvo Evropske unije.

Odbor ugotavlja, da terorizem in podobna kriminalna dejanja segajo čez državne meje in da se je proti njim treba boriti s čezmejnimi ukrepi. Ogroženosti pristanišč in drugih infrastrukturnih naprav zaradi terorizma praviloma ni mogoče kvantificirati in ovrednotiti le z lokalnega ali regionalnega vidika.

Odbor je mnenja, da je zaščita pred terorističnimi napadi in drugimi kaznivimi dejanji predvsem naloga države in bi morale države članice zato prevzeti tako finančno kot tudi splošno odgovornost za varnostne ukrepe, sprejete na državni ravni ali ravni Evropske unije. Ukrepe, ki naj bi jih sprejeli za izboljšanje varnosti v pristaniščih, bi morali prilagoditi ogroženosti posameznega pristanišča. V skladu z načelom subsidiarnosti pa bi morali izdelati načrte za varnost v pristaniščih na lokalni in regionalni ravni.

Odbor opaža, da je sporočilo Komisije o izboljšanju varnosti v pomorskem prometu [COM(2003) 22 final] obsegalo predlog za izboljšanje varnosti na ladjah in na pristaniških napravah, ki je trenutno v zakonodajnem postopku.

Obor je mnenja, da se bo s spremenjeno mednarodno konvencijo o varstvu človeškega življenja na morju (SOLAS), z mednarodnim kodeksom o zaščiti ladij in pristanišč pred terorističnimi dejanji (ISPS Code) in Uredbo Komisije (ES) št. [725/2004] izboljšala varnost v pomorskem prometu s pripravo ukrepov za varnost na ladjah in pristaniških napravah. Vendar pa Uredba pokriva le tisti del pristanišča, ki predstavlja stičišče med ladjo/pristaniščem, to je terminal.

Odbor priznava, da mora biti izboljšanje varnosti v pristanišču pri uresničevanju in ocenjevanju Uredbe (ES) št. [725/2004] pri določenih pristaniščih nujen drugi korak, s katerim naj bi zaščitili tako pristanišče samo kot tudi stičišče med pristaniščem in zaledjem. Zaščititi je treba ljudi, ki delajo v pristanišču, ali se tam zadržujejo le kratkoročno, infrastrukturo in opremo, vključno s transportnimi sredstvi. Odbor opaža, da Mednarodna pomorska organizacija (IMO) in Mednarodna organizacija dela (ILO) trenutno oblikujeta kodeks vedenja za varnost v pristaniščih.

Odbor je mnenja, da morajo biti ukrepi za boljše izboljšanje pomorske varnosti in varnosti v pristaniščih, obravnavani v Uredbi in Direktivi, učinkoviti, ne da bi se zaradi tega povečali stroški ali število osebja, ki je potrebno z vidika zaščite in varnosti in še zlasti upoštevaje velikost, geografsko lego in dejavnost pristanišča.

Odbor zastopa stališče, da morajo biti zahteve po urejanju dejavnosti, ukrepov in nadzora v sorazmerju z ogroženostjo in s potrebami učinkovitega in konkurenčnega prometa, zato da bi močneje koristili pomorski promet in razbremenili druge nosilce javnega prometa.

Odbor je mnenja, da bi bilo treba zagotoviti odobritev varnostnih ocen in načrtov za izboljšanje varnosti v smislu te direktive in njihovo izvajanje s strani inšpekcij, ki jih nadzoruje posamezna država članica.

Po mnenju Odbora bi bilo treba pojem pristanišča kot kraja, ki predstavlja stičišče ladja/pristanišče, razširiti, tako da bi poleg terminala obsegal tudi dodatna območja, kot npr. priveze, sidrišča in dostope do pristanišč na morski strani in bi določili, katera območja, kjer se skladišči blago, štejejo k pristaniškemu območju.

Odbor je mnenja, da je treba notranja pristanišča obravnavati kot izjemo;

Odbor zagovarja načelo, da je direktiva glede na raznolikost pristanišč v Skupnosti in njihove različne dejavnosti najbolj primeren pravni instrument, ki lahko zagotavlja potrebno fleksibilnost in hkrati predpiše potrebno enotno raven varnosti v pristaniščih.

Odbor se zaveda, da v državah članicah že uporabljajo vrsto predpisov za varnost v pristaniščih in bodo lahko obstoječe varnostne ukrepe in strukture ohranili, če bodo ustrezali predpisom direktive.

1.1 Vsebina direktive o okrepitvi varnosti v pristaniščih

1.1.1 Odbor zastopa mnenje, da bi bilo treba izboljšanje varnosti na ladjah in na stičišču ladja/pristanišče v določenih pristaniščih po potrebi dopolniti s izboljšanjem varnosti v pristanišču, s čimer bo zagotovljeno, da bodo obstoječi varnostni ukrepi izboljšani z varnostnimi ukrepi na celotnem območju pristanišča. V določenih pristaniščih bo protiteroristične ukrepe morda potrebno dopolniti z varnostnimi ukrepi za zaščito bližnjih podjetij, ki bi lahko predstavljala cilje terorističnih napadov; mednje sodijo skladišča goriv ter obrati za kemične snovi in gnojila.

1.1.2 Odbor je mnenja, da bi morale posamezne države članice sporazumno z lokalnimi in regionalnimi skupnostmi ter zadevnimi predstavniki pristanišč odločati o nujnosti in obsegu ukrepov.

1.1.3 Odbor zastopa mnenje, da določanje stopenj nevarnosti od normalne, prek povečane do akutne ogroženosti ni v pristojnosti pristojnega organa za varnost v pristanišču, temveč jih je treba določiti s splošno uredbo.

1.2 Splošna načela

1.2.1 Odbor poudarja pomembnost načela subsidiarnosti, zlasti v luči Ustavne pogodbe in njenega protokola o uporabi načel subsidiarnosti in sorazmernosti;

1.2.2 Odboru se zdi primerno, da so v Predlogu predvidene enake varnostne strukture in službe kot v Uredbi (ES) št. [725/2004], s katerimi bo zagotovljen obsežen varnostni sistem za celotno pomorsko logistično verigo, od ladje prek stičišča ladja/pristanišče in celotnega pristanišča do stičišča pristanišče/zaledje.

1.2.3 Odbor pozdravlja dejstvo, da lahko države članice same določijo meje, v okviru katerih se bo direktiva uporabljala v njihovih pristaniščih. To naj bi bilo določeno v posvetovanju z lokalnimi in regionalnimi telesi. Da bi lahko odločale o tem, v katerih pristaniščih so potrebni okrepljeni varnostni ukrepi, je treba izvesti obsežno analizo tveganj in nujnosti.

1.2.4 Odbor tudi odobrava, da morajo države članice same poskrbeti za pravilno izdelavo varnostnih ocen in načrtov za varnost v pristaniščih, pri tem določiti in sporočiti veljavne stopnje varnosti in spremembe ter imenovati pristojni organ za preprečevanje nevarnosti. V skladu z načelom subsidiarnosti mora vsaka posamezna država članica sporazumno s pristojnimi državnimi organi kot tudi lokalnimi in regionalnimi področnimi organizacijami odločati o potrebah po izvedenskih mnenjih, načrtih in pristojnih organih za ocenitev tveganja s strani posamezne države članice z ozirom na lokalne in regionalne danosti.

1.2.5 Odbor odobrava, da se za vsako posamezno pristanišče imenuje pristojna oseba za varnost, zato da izdelava, aktualizacija in nadzor varnostnih ocen ter načrtov za varnost v pristaniščih – vključno z varnostnimi načrti za podjetja, ki nanje mejijo –, ki se zdijo posamezni državi članici v dogovoru s pristojno osebo nujna, potekajo usklajeno; prav tako odobrava določitev osrednjih kontaktnih organov v državah članicah, pristojnih za vso potrebno komunikacijo tako z drugimi državami članicami kot tudi s Komisijo.

1.2.6 Odboru se ne zdi potrebno, da bi ustanovili odbor za varnost v pristaniščih za vsako pristanišče; odbore naj bi ustanavljali po potrebi.

1.2.7 Odbor je mnenja, da bi morale predlagane minimalne zahteve za varnostne ocene in načrte za varnost v pristaniščih oz. inšpekcijske postopke za nadzor nad izvajanjem ukrepov za varnost v pristaniščih služiti kot splošne smernice, priporočila pa naj bi imela prednost pred predpisi.

1.3 Pravni premisleki

1.3.1 Odbor zastopa mnenje, da bi morale posamezne države članice določiti sankcije za kršitve pravnih predpisov o izvajanju te direktive v posameznih državah. Večina držav članic že ima primerne pravne predpise, zato se zdijo dodatni predpisi o sankcijah praviloma nepotrebni.

1.4 Ocena posledic

1.4.1 Pretežen del dodatnih stroškov, ki po predlogu nastajajo s pripravo načrtov, z različnimi ukrepi, z nadzorom in s kontrolo kot posledico te direktive, morajo nositi države članice, da bi tako preprečili takšno povišanje stroškov za prevoz oseb in blaga po morju, da bi ta prevoz nadomestila manj ekološka in manj varna prevozna sredstva.

2. Priporočila Odbora regij

Predlogi amandmajev

1. priporočilo

točka 1a uvodnega dela (novo)

Predlog Komisije Predlog spremembe Odbora regij (1a) Terorizem in podobna kriminalna dejanja segajo čez državne meje, zato se je treba proti njim boriti predvsem s čezmejnimi ukrepi. Ogroženosti pristanišč in drugih infrastrukturnih naprav zaradi terorizma praviloma ni mogoče kvantificirati in ovrednotiti z lokalnega ali regionalnega vidika. Zaščita pred terorističnimi napadi in drugimi kaznivimi dejanji je predvsem naloga države, zaradi česar bi morale države članice prevzeti tako finančno kot tudi splošno odgovornost za varnostne ukrepe, sprejete na državni ravni ali ravni EU. Zaščita pred terorističnimi napadi in drugimi kaznivimi dejanji je predvsem naloga države, zaradi česar bi morale države članice prevzeti tako finančno kot tudi splošno odgovornost za varnostne ukrepe, sprejete na državni ravni ali ravni EU.

Obrazložitev

V uvodnem delu bi bilo treba izrecno poudariti, da terorizem in podobna kriminalna dejanja segajo čez državne meje in se je treba zato proti njim boriti predvsem s čezmejnimi ukrepi, odgovornost zanje pa naj bi prevzele države članice. Načelo, da upravni organi sami financirajo sklepe, ki jih sprejemajo v okviru določene uredbe, je pomembno, zato da se izognemo nevarnosti pretiranega uvajanja novih predpisov in iz tega izhajajočim negativnim posledicam za skupno gospodarstvo. Iz teh razlogov izhaja naravna posledica, da je državna raven tudi finančno odgovorna za preventivne ukrepe in preprečevanje takih dejanj.

2. priporočilo

točka 4 uvodnega dela

Predlog Komisije Predlog spremembe Odbora regij Za čim boljšo zaščito pomorskega prometa in pristaniških dejavnosti bi bilo treba uvesti varnostne ukrepe v pristaniščih. Poleg stičišča ladja/pristanišče naj bi obsegali celotno pristanišče, tako da bi ščitili samo območje pristanišča, hkrati pa podpirali zaščitne ukrepe na bližnjih območjih, sprejetih na podlagi Uredbe (ES) št. [725/2004]. Ti ukrepi naj bi veljali za vsa pristanišča, ki obsegajo eno ali več pristaniških naprav, zaobseženih v Uredbi (ES) št. [725/2004]. Za čim boljšo zaščito pomorskega prometa in pristaniških dejavnosti bo morda potrebno uvesti varnostne ukrepe v pristaniščih. Takšni ukrepi bi se naj nanašali na stičišče ladja/pristanišče in dele pristanišča, ki jih je treba vključiti iz varnostnih razlogov. Države članice bi naj določile, za katere pristaniške naprave, zaobsežene v Uredbi (ES) št. [725/2004], so potrebni dodatni ukrepi.

Obrazložitev

Kadar bo mogoče predvideti učinke Uredbe, bo morda treba uvesti dodatne ukrepe, ki bodo presegali Uredbo (ES) [725/2004]. Po načelu subsidiarnosti naj bi posamezna država članica odločala o zadevnih pristaniščih. Ni potrebe, da bi potreba po dodatnih varnostnih ukrepih veljala za vsa pristanišča, za katera velja Uredba.

3. priporočilo

točka 5a uvodnega dela (novo)

Predlog Komisije Predlog spremembe Odbora regij Odbor regij meni, da Ukrepi za izboljšanje pomorske varnosti in varnosti v pristaniščih, ki se obravnavajo v uredbi in direktivi, morajo biti učinkoviti, ne da bi bili zaradi tega stroški ali število osebja večji, kot je to potrebno z vidika varnosti in zaščite ter še posebej upoštevaje velikost, geografsko lego in dejavnost pristanišča.

Obrazložitev

Da ne bi ovirali prevoza tovora in potnikov po morju morajo biti sprejeti varnostni ukrepi smotrni in stroškovno učinkoviti. V nasprotnem primeru obstaja nevarnost negativnih posledic za skupno gospodarstvo. V direktivi je treba poudariti, da morajo biti varnostni ukrepi z vidika skupnega gospodarstva stroškovno učinkoviti.

4. priporočilo

točka 8 uvodnega dela

Osnutek mnenja Sprememba (8) Države članice bi morale zagotoviti, da bodo vse udeležene stranke jasno priznavale odgovornost za varnost v pristaniščih. Države članice morajo nadzorovati upoštevanje varnostnih predpisov in ustanoviti enoznačno pristojen organ za vsa svoja pristanišča, odobriti vse varnostne ocene in načrte za varnost v svojih pristaniščih, določiti in sporočiti varnostne stopnje, zagotoviti učinkovito posredovanje, izvajanje in usklajevanje ukrepov ter skrbeti za to, da se bosta učinkovitost varnostnih ukrepov in budnost izboljševali s pomočjo posvetovalnice znotraj pristanišča. (8) Države članice bi morale zagotoviti, da bodo vse udeležene stranke, tudi pristojne lokalne in regionalne skupnosti, jasno priznavale odgovornost za varnost v pristaniščih. Države članice morajo nadzorovati upoštevanje varnostnih predpisov in ustanoviti enoznačno pristojen organ za vsa svoja pristanišča, odobriti vse varnostne ocene in načrte za preprečevanje nevarnosti v svojih pristaniščih, določiti in sporočiti varnostne stopnje, zagotoviti učinkovito posredovanje, izvajanje in usklajevanje ukrepov ter skrbeti za to, da se bosta učinkovitost varnostnih ukrepov in budnost izboljševali s pomočjo posvetovalnice znotraj pristanišča.

Obrazložitev

Tudi lokalne in regionalne skupnosti so lahko pristojne za nekatere vidike varnosti v pristanišču, kot na primer za zdravniške storitve v pristanišču, pregled ladijskega tovora inšpektorja za okolje ter za druge možne ukrepe.

5. priporočilo

točka 9 uvodnega dela

Predlog Komisije Predlog spremembe Odbora regij Države članice morajo odobriti varnostne ocene in načrte ter nadzorovati izvajanje le-teh v svojih pristaniščih. Učinkovitost nadzora nad izvajanjem bi preverjali z inšpekcijami pod nadzorom Komisije. Države članice morajo odobriti varnostne ocene in načrte ter nadzorovati izvajanje le-teh v svojih pristaniščih. Učinkovitost nadzora nad izvajanjem bi preverjali z inšpekcijami pod nadzorom Komisije posamezne države članice. Komisiji se izda poročilo.

Obrazložitev

Predlog komisije za nadzor z inšpekcijami je bolj obsežen in urejen, kot to zahteva trenutno stanje. Tako ukrepi kot pregledi in nadzor bi morali biti sorazmerni s stanjem varnosti in zaščite ter še posebej upoštevati velikost, geografski položaj in aktivnosti pristanišč. Preglede in inšpekcije bi bilo treba izvajati na ravni držav članic.

6. priporočilo

člen 2(2)

Predlog komisije Predlog za spremembo Odbora regij Ukrepe, določene s to direktivo, naj bi izvajali v vseh pristaniščih na območju države članice z eno ali več pristaniških naprav, ki so zaobsežene v Uredbi (ES) št. [725/2004]. Ukrepe, določene s to direktivo, naj bi izvajali v vseh tistih pristaniščih na območju države članice z eno ali več pristaniških naprav, ki so zaobsežene v Uredbi (ES) št. [725/2004] in, za katera država članica ugotovi, da je v njih treba povečati varnost.

Obrazložitev

Sprememba izhaja iz spremembe točke 4 uvodnega dela. Predlog Komisije obsega vsa pristanišča na področju države članice, ki obsegajo eno ali več pristaniških naprav, zaobseženih v Uredbi (ES) št. [725/2004]. Odbor regij ni prepričan, da je potrebno sprejemati dodatne ukrepe za vsa pristanišča.

7. priporočilo

člen 3(1)

Predlog Komisije Predlog za spremembo Odbora regij „Pristanišče“ ali „obmorsko pristanišče“ je območje z deleži kopnega in vode, katerega privezi in naprave v prvi vrsti omogočajo sprejem ladij ter njihovo natovarjanje in raztovarjanje, skladiščenje blaga, sprejem in dostavo tega blaga s sredstvi za kopenski promet ter vkrcavanje in izkrcavanje potnikov. „Pristanišče“ ali „obmorsko pristanišče“ je območje z deleži kopnega in vode, ki ga določijo in razmejijo države članice, katerega privezi in naprave v prvi vrsti omogočajo prevoz po morju v gospodarske namene in je neposredno povezano s pristaniško napravo. sprejem ladij ter natovarjanje in raztovarjanje le-teh, skladiščenje blaga, sprejem in dostavo tega blaga s sredstvi za kopenski promet ter vkrcavanje in izkrcavanje potnikov.

Obrazložitev

Katero območje imamo za pristanišče, je treba določiti za vsak primer posebej in opis le-tega ne sme privesti do obširne razlage pojma „pristanišče“. Tukaj predlagana sprememba daje državam članicam dovolj svobode, da same določijo in razmejijo ta območja, hkrati pa ne dovoljuje, da bi dobilo pristaniško območje nesorazmerno velike razsežnosti.

8. priporočilo

člen 5(1)

Predlog Komisije Predlog za spremembo Odbora regij Države članice imenujejo za vsako pristanišče, zaobseženo v tej direktivi, pristojni organ za varnost. Pristojni organ za varnost v pristanišču se lahko imenuje za več kot eno samo pristanišče. Države članice imenujejo skrbijo za to, da bo za vsako pristanišče, zaobseženo v tej direktivi, imenovan pristojni organ za varnost na osnovi enotnih meril. Pristojni organ za varnost v pristanišču se lahko imenuje za več kot eno samo pristanišče.

Obrazložitev

Po načelu subsidiarnosti naj bi pristojni organ za varnost v pristaniščih imenovali na regionalni ali lokalni ravni. Države članice pa naj bi v smislu utemeljitve 1. priporočila še naprej nosile splošno in finančno odgovornost za varnost v pristaniščih.

9. priporočilo

člen 5(3)

Predlog Komisije Predlog za spremembo Odbora regij Države članice lahko službo, ki je bila po Uredbi (ES) št. [725/2004] imenovana za „pristojni organ za varnost v pomorskem prometu“ imenujejo za pristojni organ za varnost v pristanišču. Države članice lahko službo Službo, ki je po Uredbi (ES) št. bila imenovana za „pristojni organ za varnost v pomorskem prometu“ [725/2004]se lahko imenuje za pristojni organ za varnost v pristanišču. imenujejo

Obrazložitev

Po načelu subsidiarnosti naj bi pristojni organ za varnost v pristanišču imenovali na regionalni ali lokalni ravni. Sprememba izhaja iz spremembe člena 5(1).

10. priporočilo

člen 9(1)

Predlog Komisije Predlog za spremembo Odbora regij Za vsako pristanišče je treba imenovati pristojno osebo za varnost v pristanišču, pristojno izključno za to pristanišče. Za manjša, bližnja pristanišča je lahko za varnost pristojna ista oseba. Za vsako pristanišče je treba imenovati pristojno osebo za varnost v pristanišču, pristojno izključno za to pristanišče. Za manjša, sosednja pristanišča je lahko za varnost pristojna ista oseba. Izjemoma je lahko ena in ista oseba imenovana za varnost v več kot enem pristanišču, tudi če ne gre za sosednja pristanišča, ampak zaradi manjšega prometa pristanišče ne bi bilo upravičeno do lastne pristojne osebe, pri čemer mora biti zagotovljena ustrezna stopnja varnosti.

Obrazložitev

Sosednja pristanišča naj bi si ne glede na svojo velikost načeloma delila eno pristojno osebo za varnost.

11. priporočilo

člen 10(1)

Predlog Komisije Predlog za spremembo Odbora regij Države članice skrbijo za to, da bodo v pristanišču ustanovljeni odbori za varnost, ki bodo dajali pristaniščem, zaobseženim v tej direktivi, praktične nasvete, če to zaradi posebnih danosti v kakšnem pristanišču ni potrebno. Države članice skrbijo za to, da bodo lahko po potrebi v pristanišču ustanovljeni ustanovijo odbore za varnost, ki bodo dajali pristaniščem, zaobseženim v tej direktivi, praktične nasvete, kolikor to zaradi posebnih danosti v kakšnem pristanišču ni potrebno.

Obrazložitev

Ni verjetno, da bodo vsa pristanišča, zaobsežena v tej direktivi, potrebovala odbor za varnost.To potrebo bodo imela domnevno le večja pristanišča, zato naj bi veljalo načelo, da je treba le po potrebi ustanoviti odbor za varnost v pristanišču.

12. priporočilo

člena 14(2)

Predlog Komisije Predlog za spremembo Odbora regij Šest mesecev po datumu, navedenem v 19. členu, začne Komisija v sodelovanju z osrednjimi kontaktnimi organi, navedenimi v členu 13, z vrsto inšpekcij, med drugim z inšpekcijo primernih vzorčnih pristanišč, da bi preverila, kako države članice izvršujejo to direktivo. Pri teh inšpekcijah bodo upoštevali podatke, prejete od osrednjih kontaktnih organov, še zlasti certifikate. Način izvedbe teh inšpekcij bo določen po postopku iz člena 16(2). Šest mesecev po datumu, navedenem v 19. členu, začne Komisija država članica v sodelovanju z osrednjimi kontaktnimi organi, navedenimi v členu 13, z vrsto inšpekcij, med drugim z inšpekcijo primernih vzorčnih pristanišč, da bi preverila, kako države članice izvršujejo to direktivo. Pri teh inšpekcijah bodo upoštevali podatke, prejete od osrednjih kontaktnih organov, še zlasti certifikate. Način izvedbe teh inšpekcij bo določen po postopku iz člena 16(2).

Obrazložitev

Sprememba izhaja iz spremembe točke 9 uvodnega dela.

13. priporočilo

člen 14(3)

Predlog Komisije Predlog za spremembo Odbora regij Osebe, ki jim Komisija po 2. odstavku poveri izvedbo inšpekcij, predložijo uradu Komisije pred začetkom inšpekcije pisno potrdilo, v katerem so navedeni vrsta in smoter inšpekcije ter predvideni datum začetka inšpekcije. Komisija o inšpekciji pravočasno obvesti države članice, ki jih inšpekcija zadeva. Zadevna država članica pristane na inšpekcijo in poskrbi, da nanjo pristanejo tudi zadevne organizacije ali osebe. Osebe, ki jim je Komisija po 2. odstavku poverila izvedbo inšpekcij predložijo uradu Komisije pred začetkom inšpekcije pisno potrdilo, v katerem so navedeni vrsta in smoter inšpekcije ter predvideni datum začetka inšpekcije. Komisija pravočasno obvesti države članice, kijih inšpekcija zadeva, o inšpekciji. Zadevna država članica Zadevni pristojni organ za varnost v pristanišču pristane na inšpekcijo in poskrbi, da nanjo pristanejo tudi zadevne organizacije ali osebe.

Obrazložitev

Sprememba izhaja iz sprememb člena 14(2) kot tudi točke 9 uvodnega dela.

14. priporočilo

člen 14(4)

Predlog Komisije Predlog za spremembo Odbora regij Poročilo o inšpekciji pošlje Komisija zadevni državi članici, ki v roku treh mesecev po njegovem prejemu sporoči dovolj izčrpne podatke o ukrepih, sprejetih za odpravo morebitnih napak. Poročilo in odgovori se po členu 16 pošljejo Odboru. Poročilo o inšpekciji pošlje Komisija država članica zadevni državi članici Komisiji, ki lahko zahteva, da država članica ki v roku treh mesecev po njihovem prejemu njihovi predaji sporoči dovolj obsežne podatke o ukrepih, sprejetih za odpravo morebitnih napak. Poročilo in odgovori se po členu 16 pošljejo Odboru.Die Kommission.

Obrazložitev

Sprememba izhaja iz sprememb členov 14(2), 14(3) in točke 9 uvodnega dela.

15. priporočilo

člen 17(2)

Predlog Komisije Predlog za spremembo Odbora regij Vsi člani osebja, ki izvajajo varnostne inšpekcije, ali imajo opravka z zaupnimi podatki v zvezi s to direktivo, morajo predhodno opraviti ustrezne varnostne preizkuse v državi članici, katere državljanstvo imajo. Vsi člani osebja, ki izvajajo varnostne inšpekcije, ali imajo opravka z zaupnimi podatki v zvezi s to direktivo, morajo predhodno opraviti ustrezne varnostne preizkuse v državi članici. katere državljanstvo imajo.

Obrazložitev

Sprememba izhaja iz sprememb členov 14(2), 14(3), 14(4) in točke 9 uvodnega dela.

16. priporočilo

Predlog Komisije Predlog za spremembo Odbora regij Odbor predlaga, da se predstavnike za varnost, ki so jih za posamezna pristanišča določile države članice, vsaj enkrat letno povabi na izmenjavo izkušenj.

Obrazložitev

OR v zahtevah in argumentih, ki jih podaja v obrazložitvah predlaganih sprememb k direktivi poudarja, da bi za usklajevanje varnostnih ukrepov, ki zadevajo več kot le stičišče med ladjo in pristaniščem, v največji možni meri morale biti pristojne posamezne države članice.