EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 21.8.2015 COM(2015) 406 final POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU Letno poročilo o politiki Evropske unije na področju humanitarne pomoči in civilne zaščite ter njenem izvajanju v letu 2014



Kazalo Uvod…. Ključna dejstva Razmere po svetu Nenehno povečevanje števila humanitarnih kriz Kršitve mednarodnega humanitarnega prava Operacije humanitarne pomoči Pripravljenost na nesreče in odpornost Pobuda EU Otroci miru Povezava z drugimi instrumenti EU Operacije civilne zaščite Finančni in človeški viri Okvirni sporazum o partnerstvu Politika humanitarne pomoči in civilne zaščite Zaključek Dodatne informacije in viri

Uvod V tem poročilu so predstavljeni glavne dejavnosti in cilji politike Komisije v letu 2014 na področju humanitarne pomoči in civilne zaščite, ki jih je izvedel Generalni direktorat za humanitarno pomoč in civilno zaščito (ECHO). Christos Stylianides je 1. novembra 2014 nasledil Kristalino Georgievo na položaju komisarja za humanitarno pomoč in krizno upravljanje, njegova naloga pa je zagotoviti pomoč za ublažitev humanitarnih kriz po svetu in krepiti sodelovanje med organi za civilno zaščito po Evropi pri odzivanju na naravne nesreče ali nesreče, ki jih povzroči človek, v Evropi in drugje po svetu. GD ECHO svoje poslanstvo, tj. pomoč pri reševanju in zaščiti človeških življenj, preprečevanje in ublažitev trpljenja ter ohranjanje integritete in človekovega dostojanstva prebivalstva, ki so ga prizadele krize, uresničuje z operacijami humanitarne pomoči in civilne zaščite. Komisija prek GD ECHO mobilizira pomoč za ljudi v stiski po vsem svetu. Ta pomoč je temeljni izraz evropske solidarnosti in temelji na členih 196 in 214 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU, pravna podlaga EU za humanitarno pomoč in civilno zaščito). Humanitarna pomoč EU omogoča preživetje skupnostim in žrtvam novih, ponavljajočih se in dolgotrajnih kriz. Omogoča jim, da se bolje pripravijo na prihodnje izredne razmere. Operacije civilne zaščite, ki dopolnjujejo humanitarno pomoč, zagotavljajo takojšnjo podporo s strokovnimi ekipami, reševalno opremo in sprotnim spremljanjem razvoja nesreč, v EU in drugje po svetu. Ko se zgodi nesreča, lahko pravočasno in učinkovito posredovanje mednarodne skupnosti reši življenja. EU in njene države članice so se v letu 2014 odzvale na velike potrebe ter še naprej zagotavljale večji delež celotnega mednarodnega humanitarnega odziva, o katerem se je poročalo. Ključna dejstva EU je v letu 2014 z instrumenti humanitarne pomoči in civilne zaščite zagotovila precejšnjo nujno pomoč na podlagi potreb, in sicer za skupaj 1 273 milijonov EUR obveznosti: EU in njene države članice so bile skupaj največje donatorke mednarodne pomoči ter so imele vodilno vlogo pri odzivu na vse večje krize po svetu, zlasti na krize v Siriji, Iraku, Južnem Sudanu, Srednjeafriški republiki in Ukrajini, ter pri izbruhu ebole; približno 121 milijonov ljudi, ki so jih prizadele naravne nesreče, nesreče, ki jih povzroči človek, ali dolgotrajne krize, je prejelo pomoč; humanitarna pomoč je bila zagotovljena najbolj ranljivim ljudem v več kot 80 državah; Center za usklajevanje nujnega odziva (ERCC), ki deluje 24 ur na dan in sedem dni v tednu, ima vlogo vozlišča za sistem Komisije za krizno odzivanje znotraj EU in tudi zunaj EU, kjer je to mogoče. Ta center je tudi prva vstopna točka za vse prošnje za pomoč v okviru solidarnostne klavzule; konflikt v Siriji se je v nezmanjšani meri nadaljeval že četrto leto ter ostaja največja humanitarna in varnostna kriza na svetu. Humanitarni odziv na to zapleteno krizo je še naprej močno obremenjeval proračune za humanitarno pomoč. EU je, da bi pomagala najbolj prizadetim, zagotovila pomoč v višini več kot 3 milijarde EUR, s čimer je Evropa postala največja posamična donatorka pomoči; na ravni EU so bila izvedena izjemna prizadevanja za reševanje hudega izbruha ebole v zahodni Afriki. Komisija je bila med prvimi mednarodnimi donatorji, ki so se marca odzvali na nastajajočo krizo, in je z različnimi instrumenti prispevala neposredno pomoč v višini več kot 414 milijonov EUR za države in medicinske raziskave, zaradi česar je skupni prispevek EU v letu 2014 znašal 1,2 milijarde EUR. Da bi se okrepil evropski odziv, je Evropski svet komisarja Stylianidesa oktobra imenoval za koordinatorja EU za boj proti eboli;  Prvi forum EU o odpornosti , ki sta ga 28. aprila skupaj organizirala GD ECHO in Generalni direktorat Komisije za mednarodno sodelovanje in razvoj (GD DEVCO), je privabil več kot 160 udeležencev iz več organizacij in okolij. Komisija je izrazila močno mednarodno zavezanost odpornosti, ponovno potrdila veljavnost tematskega pristopa k politiki in zagotovila smernice za nadaljnjo krepitev odpornosti; Pobuda EU Otroci miru je bila v letu 2014 financirana v višini 6,7 milijona EUR in je pomagala 155 000 otrokom;  Uredba o prostovoljcih EU za humanitarno pomoč , sprejeta 3. aprila, bo podprla humanitarno delovanje in do leta 2020 ustvarila priložnosti za 18 000 prostovoljcev v operacijah po vsem svetu; Novi mehanizem Unije na področju civilne zaščite za izvajanje zakonodaje, sprejete konec leta 2013, je uvedel nove elemente, kot so prostovoljni nabor, zmogljivosti za ublažitev posledic, svetovalne misije in medsebojni pregledi. Dostop do mnogih dejavnosti bodo poleg sedanjih udeleženk mehanizma imele tudi države kandidatke in države evropskega sosedstva; Ta mehanizem je bil v letu 2014 aktiviran tridesetkrat, zlasti kot odziv na naravne nesreče, a tudi kot odziv na devet nesreč, ki jih je povzročil človek (državljanski nemiri, konflikti, onesnaženje z nafto in nesreče). Razmere po svetu Trend po svetu je jasen: humanitarnih izzivov je vse več in postajajo vedno bolj zapleteni. Zaradi vedno večje ranljivosti nekaterih skupin prebivalstva so humanitarne katastrofe vse hujše. Endemični notranji konflikti, ki segajo vse od asimetričnega terorizma do konvencionalne vojne in so pogosto zelo ideološki, so vedno hujši.

Nenehno povečevanje števila humanitarnih kriz Kot v prejšnjih letih se je število humanitarnih kriz v letu 2014 še naprej povečevalo, vključno z doslej največjim številom (štiri) izrednih razmer tretje stopnje (najvišje stopnje v okviru sistema ocenjevanja kriz Združenih narodov), in sicer v Siriji, Južnem Sudanu, Srednjeafriški republiki in Iraku. Po svetu se nadaljujejo oboroženi spopadi in napadi na civiliste, naravne nesreče pa so vedno pogostejše in hujše. Nenehno narašča število ljudi, ki so jih prizadeli konflikti in razselitev ali ki nimajo najosnovnejših življenjskih potrebščin, kot so hrana, voda, zdravstvena oskrba in zavetje. Čeprav nesreče pogosto prizadenejo najbolj osiromašene dele sveta, sta bila tudi EU in njeno sosedstvo priča nekaterim konfliktom in izrednim razmeram. Trendi dolgotrajnih kriz po svetu vzbujajo zaskrbljenost. Potrebe so vse pogosteje večje od virov, zagotavljanje humanitarne pomoči in civilne zaščite pa je vse bolj zapleteno. Obširno delo, ki so ga v letu 2014 opravile EU in njene države članice, je močno vplivalo na življenja ljudi. V letu 2014 je v 290 naravnih nesrečah umrlo okoli 16 000 ljudi, več kot 100 milijonov ljudi po svetu pa je bilo prizadetih. V hidroloških dogodkih, kot so poplave in plazovi, je umrlo več kot 8 000 ljudi. Od več kot 100 milijonov ljudi so jih 34 % prizadele poplave, 39 % pa suša. Podnebne spremembe so eden od pomembnih vzrokov vedno pogostejših dogodkov, povezanih s podnebjem, skupaj z rastjo števila prebivalcev in vzorci gospodarskega razvoja. Zaradi razvoja naselij na potresnih območjih, poplavnih ravnicah in drugih območjih z visokim tveganjem se je povečala verjetnost, da bo rutinska ogroženost privedla do hude katastrofe, ki bo prizadela veliko ljudi. Kršitve mednarodnega humanitarnega prava Oboroženi spopadi so še vedno glavni razlog za humanitarne nesreče, ki jih povzroči človek. Civilno prebivalstvo je vse bolj izpostavljeno nasilju in trpljenju. Mednarodno humanitarno pravo in njegova načela pogosto niso upoštevani. Kot v preteklih letih so se tudi v letu 2014 humanitarne organizacije spopadale z vse večjimi težavami pri dostopu do ljudi, ki so najbolj potrebovali pomoč. Take omejitve dostopa so prevladovale na območjih spopadov in/ali na območjih, kjer pravna država ne deluje. Splošne razmere in delovno okolje za humanitarne delavce so se še naprej slabšali, zlasti v Siriji, Afganistanu, Jemnu in Ukrajini. V drugih državah, zlasti Somaliji, Nigeriji, Srednjeafriški republiki in Južnem Sudanu, so bile varnostne razmere še naprej nestabilne. Na mnogih konfliktnih območjih, na primer v Somaliji in Siriji, so bili humanitarni delavci priča posebno nasilnim metodam bojevanja, vključno s pobijanjem civilistov in uporabo spolnega nasilja kot orožja. Glavni izziv, s katerim se humanitarni sistem sooča v zadnjih letih, je rastoča vrzel med naraščajočim številom ljudi v stiski in pomanjkanjem virov, s katerimi bi jim pomagali. Združeni narodi so leta 2014 objavili skupni poziv za financiranje v višini 18 milijard USD za humanitarne potrebe, kar je najvišji znesek doslej, ki je delno posledica naraščajočih stroškov odziva, dejstva, da imajo konflikti dolgotrajnejše učinke, in poglabljanja ranljivosti okolja v nekaterih delih sveta. Zaradi večjih izzivov se morajo donatorji na nesreče odzvati učinkoviteje in bolje uporabiti omejene vire. Za Komisijo to pomeni naslednje: proučiti mora, kako bi lahko izboljšala učinkovitost pri sodelovanju s partnerji; še naprej mora imeti osrednjo usklajevalno vlogo s humanitarnimi akterji po vsem svetu; ter najti mora inovativne možnosti financiranja. Operacije humanitarne pomoči GD ECHO si prizadeva reševati in zaščititi človeška življenja, preprečiti in ublažiti trpljenje ter ohraniti integriteto in dostojanstvo ljudi, ki so jih prizadele naravne nesreče in krize, ki jih povzroči človek (glej člen 214 PDEU, uredbo o humanitarni pomoči in evropsko soglasje o humanitarni pomoči). Komisija spodbuja usklajevanje z državami članicami EU in med njimi, da bi zagotovila učinkovitost in dopolnjevanje humanitarne pomoči EU. Glavna prednostna naloga je izboljšati učinek pomoči EU za ljudi v stiski in zagotoviti, da je pomoč vedno zagotovljena v skladu z mednarodnim humanitarnim pravom. EU ob vsaki priložnosti zagovarja humanitarna načela nepristranskosti, nevtralnosti, človečnosti in neodvisnosti ter zagotavlja pomoč najbolj ranljivim posameznikom, ne glede na njihovo narodnost, veroizpoved, spol, etnično poreklo ali politično pripadnost. EU se je tudi v letu 2014 na krize odzvala na podlagi potreb in posebnih okoliščin. Pomoč je bila zagotovljena v različnih oblikah in na različnih področjih, vključno z zdravjem (npr. psihološka podpora, financiranje klinik), zaščito (npr. ukrepi proti spolnemu nasilju), hrano in ostalimi potrebščinami, zavetišči, oskrbo z vodo in sanitarnimi storitvami ter obnovo in rehabilitacijo. EU je še naprej podpirala operacije pomoči v odziv na več kriz, ki jih je povzročil človek, pri čemer mnoge od njih postajajo dolgotrajnejše in vedno bolj zapletene: konflikt v Siriji se je v nezmanjšani meri nadaljeval že četrto leto ter predstavlja največjo humanitarno in varnostno krizo na svetu. V spopadih je umrlo več deset tisoč ljudi. Polovica prebivalstva je morala zapustiti domove, od tega je več kot 3,8 milijona ljudi zatočišče poiskalo v sosednjih državah. EU je ljudem v stiski poleg pomoči v naravi, zagotovljene prek mehanizma Unije na področju civilne zaščite, dala na voljo tudi sredstva v višini več kot 3 milijarde EUR. Pomoč je bila zagotovljena okoli 12,2 milijona ljudem, ki so potrebovali humanitarno pomoč v Siriji, ter več milijonom sirskih beguncev in njihovim gostiteljskim skupnostim v regiji. S pomočjo EU so se financirali nujna medicinska pomoč, zaščita, podpora pri preskrbi s hranilno ustrezno hrano, oskrba z vodo, sanitarne storitve in higiena, zavetišča in logistične storitve.

http://ec.europa.eu/echo/files/aid/countries/factsheets/syria_en.pdf#view=fit Prebivalci Iraka trpijo zaradi posledic vedno slabših varnostnih razmer v državi. Stopnjevanje nasilja v letu 2014 je močno vplivalo na humanitarne razmere, saj je domove moralo zapustiti več kot dva milijona ljudi. V nekaterih delih regije so razseljeni ljudje ujeti med frontne linije, zaradi česar jih pomoč ne more doseči. Poleg tega se je v Irak pred spopadi zateklo skoraj četrt milijona beguncev iz sosednje Sirije. EU je okrepila operacije in povečala proračun za humanitarno pomoč na 163 milijonov EUR, da bi lahko izpolnila potrebe najbolj ranljivih. V letu 2014 je pomagala zagotoviti zdravstveno oskrbo, ki rešuje življenja, hrano, osnovno zatočišče, oskrbo z vodo, sanitarne storitve in zaščito ter prek mehanizma Unije na področju civilne zaščite zagotovila humanitarno pomoč v naravi, kot so hrana in druge nujne potrebščine. http://ec.europa.eu/echo/files/aid/countries/factsheets/iraq_en.pdf#view=fit Srednjeafriška republika, ki jo pestijo nemiri, negotovost in politična nestabilnost, je še eno humanitarno žarišče. Zaradi zelo nevarne kombinacije nasilja med skupnostmi, pogostih naravnih nesreč in splošne šibkosti državnih ustanov več kot polovica 4,6-milijonskega prebivalstva potrebuje humanitarno pomoč. EU si je neumorno prizadevala, da bi mednarodno skupnost opozorila na krizo v Srednjeafriški republiki in na njene učinke na sosednje države. EU je kot največja donatorka življenjsko pomembne pomoči za državo v letu 2014 zagotovila več kot 128 milijonov EUR pomoči za humanitarno posredovanje, od tega je Komisija od decembra 2013 izplačala 55 milijonov EUR, vključno s 14 milijoni EUR za begunce iz Srednjeafriške republike v sosednjih državah. Poleg tega je Komisija organizirala več letalskih prevozov humanitarnih delavcev in materiala za pomoč v državo. http://ec.europa.eu/echo/files/aid/countries/factsheets/car_en.pdf#view=fit V Južnem Sudanu, najmlajši državi na svetu in tudi eni od najrevnejših, je prišlo do porasta notranjih napetosti in bojevanja. Najmanj 10 000 ljudi je umrlo, odkar je konec leta 2013 politični konflikt v državi privedel do nasilja. Domove je zapustilo skoraj dva milijona moških, žensk in otrok, okoli 470 000 jih je zatočišče poiskalo v sosednjih državah. Zaradi konflikta so se povečale humanitarne potrebe. Do konca leta 2014 je 3,8 milijona ljudi v Južnem Sudanu, vključno z več kot 245 000 begunci, prejelo humanitarno pomoč. V letu 2014 je Komisija v okviru odziva na krizo zagotovila več kot 110 milijonov EUR v humanitarni pomoči. Skupna pomoč EU (vključno z državami članicami) je znašala več kot 267 milijonov EUR. Strokovnjaki za humanitarno pomoč EU so trajno prisotni v regiji, kjer tesno sodelujejo s humanitarnimi organizacijami in spremljajo učinkovito uporabo sredstev EU glede na humanitarne potrebe. http://ec.europa.eu/echo/files/aid/countries/factsheets/south-sudan_en.pdf#view=fit Več milijonov ljudi po svetu potrebuje humanitarno pomoč, in sicer so poleg izrednih razmer tretje stopnje razlogi za nastali položaj dolgotrajne krize zaradi konfliktov, nasilje in naravne nesreče, vključno s sušami in poplavami. V letu 2014 je EU financirala operacije za odzivanje na več novonastalih ali dolgotrajnih izrednih razmer: do konca leta 2014 je bilo zaradi konflikta v vzhodni Ukrajini razseljenih več kot 600 000 ljudi, humanitarne potrebe pa so se povečale. Komisija je okrepila prizadevanja, da bi se na krizo dejavno odzvala. Pomoč je dvakrat povečala, in sicer s prvotnih 2,5 milijona EUR na podlagi odločitve o nujni pomoči, sprejete na začetku avgusta 2014, na skupaj 11,05 milijona EUR. Poleg tega je bil večkrat aktiviran mehanizem Unije na področju civilne zaščite za olajšanje prevoza pomoči v naravi iz držav članic. http://ec.europa.eu/echo/files/aid/countries/factsheets/ukraine_en.pdf#view=fit Novembra 2013 je Filipine prizadel tajfun Haiyan, ena najhujših naravnih nesreč v zadnjih letih. Prebivalstvo še vedno čuti posledice. Več mesecev po tem, ko je tajfun opustošil državo, zaradi česar je umrlo več kot 6 200 ljudi, razseljenih pa je bilo več kot štiri milijone ljudi, so si ljudje še vedno prizadevali obnoviti domove in možnosti za preživljanje. EU je več kot 1,2 milijona ljudem pomagala s humanitarno pomočjo v vrednosti več kot 180 milijonov EUR, tako da je prispevala k zagotavljanju zavetišč, hrane, čiste vode in sanitarnih storitev. Podprla je prizadevanja lokalnih prebivalcev za obnovo in boljšo pripravljenost na prihodnje naravne nesreče. Center za usklajevanje nujnega odziva je imel vodilno vlogo pri usklajevanju, izmenjavi informacij, oceni potreb, napotitvi strokovnjakov ter zagotavljanju humanitarne pomoči EU in pomoči EU za civilno zaščito. http://ec.europa.eu/echo/where/asia-and-oceania/philippines_en V zahodni Afriki je v doslej največjem zabeleženem izbruhu ebole umrlo skoraj 8 000 ljudi. Prizadete države in humanitarne organizacije, ki so si prizadevale omejiti širjenje bolezni, so naletele na zapletene izzive, vključno z visoko stopnjo okuženosti zdravstvenih delavcev, pomanjkanjem medicinske opreme, vedno bolj neustrezno prehransko varnostjo ter omejenim dostopom do varne pitne vode in sanitarnih storitev. Komisija je bila med prvimi mednarodnimi donatorji, ki so se marca odzvali na nastajajočo krizo. Prek nujnega postopka v okviru programa Obzorja 2020 in programa Ebola+ pobude za inovativna zdravila je Komisija skoraj 140 milijonov EUR in dodatnih 100 milijonov EUR, ki jih je prispevala farmacevtska industrija, v kratkem času dodelila 13 raziskovalnim projektom za možna zdravljenja, cepiva in diagnostične teste, in sicer. Komisija je skupaj z drugimi vlagatelji v raziskave o pripravljenosti financirala globalno raziskovalno sodelovanje za pripravljenost na nalezljive bolezni, tj. GloPID-R. Skupaj je Komisija prispevala več kot 414 milijonov EUR neposredne pomoči za države in medicinske raziskave, zaradi česar je celotni prispevek EU znašal več kot 1,2 milijarde EUR. S sredstvi se je financiralo življenjsko pomembno delo humanitarnih partnerjev, omogočila se je napotitev zdravstvenega osebja in mobilnih laboratorijev ter zagotovila proračunska podpora sistemom zdravstvenega varstva v prizadetih državah. EU je zagotovila kritično logistično podporo za hiter letalski in pomorski prevoz opreme in strokovnjakov v regijo. Center za usklajevanje nujnega odziva (ERCC) je zagotovil platformo za usklajevanje evropske pomoči, namenjene regiji (za dodatne informacije glej oddelek o operacijah civilne zaščite). Projektna skupina za ebolo se je sestajala dnevno ter državam članicam EU, organom, službam, mednarodnim organizacijam in drugim pomembnim partnerjem omogočala izmenjavo informacij in usklajevanje njihovega delovanja. GD ECHO je vzpostavil tudi sistem EU za medicinsko evakuacijo mednarodnih humanitarnih delavcev ter olajšal zagotavljanje znatne pomoči v naravi iz držav UCPM na območja, kjer je izbruhnila ebola. http://ec.europa.eu/echo/ebola-in-west-africa_en EU je poleg tega v letu 2014 še naprej posvečala pozornost tudi „pozabljenim krizam“ po svetu, pri čemer je 17 % prvotnih sredstev namenila za pomoč ljudem, ujetim v dolgotrajnih nesrečah, ki ne pritegnejo veliko pozornosti mednarodne skupnosti, kot na primer: Alžirija – begunska kriza etnične skupine Sahrawi; Bangladeš – begunska kriza ljudstva Rohingja in hribovito območje Čitagong; Indija – konflikti v zvezni državi Džamu in Kašmir, osrednji Indiji (upor naksalitov) in v severovzhodni Indiji; Mjanmar/Burma – konflikt v zvezni državi Kačin in kriza v zvezni državi Rakhine; kriza v Kolumbiji – prebivalstvo, prizadeto zaradi notranjega oboroženega spopada v Kolumbiji, ter kolumbijski begunci v Ekvadorju in Venezueli.

EU je zagotovila tudi humanitarno pomoč za odpravljanje posledic naslednjih naravnih nesreč: poplave in/ali plazovi v Bangladešu, Afganistanu, Indiji, Nepalu, Keniji, na Salomonovih otokih, v Boliviji, Paragvaju, na Saint Vincentu in Grenadinah, na Sveti Luciji, Kavkazu, v Etiopiji, južni Afriki, Bosni in Hercegovini, Srbiji, Kazahstanu in Tadžikistanu; epidemije in kuge v zahodni Afriki, Kamerunu, Nigeriji, Južnem Sudanu, Čadu, Demokratični republiki Kongo, Etiopiji, Slonokoščeni obali, Nigru, Ugandi, Afganistanu, Boliviji, na Haitiju, v Salvadorju, Hondurasu, Gvatemali in Nikaragvi; gozdni požari v Čilu; suša na Haitiju, v Pakistanu, na Šrilanki, v Džibutiju, Etiopiji, Keniji in južni Afriki; huda zima v Armeniji; cikloni, hurikani, tropska neurja in vulkanski izbruhi na Filipinih, v Indoneziji, Bangladešu, južni Afriki, na Karibih in v Ekvadorju; ter potresi na Karibih, v Bangladešu, na Haitiju, v Nikaragvi, Gvatemali in na Kavkazu. Komisija je sprejela dvojno strategijo za odzivanje na nesreče: hiter odziv z zagotavljanjem humanitarne pomoči ter spodbujanjem in usklajevanjem pomoči za civilno zaščito; ter pripravljenost na nesreče z opredelitvijo najbolj ranljivih geografskih območij in populacij, ki bi bili vključeni v posebne programe za pripravljenost na nesreče. EU je v letu 2014 še naprej namenjala podporo programom DIPECHO za Afriko in Indijski ocean, srednjo Azijo in Kavkaz, jugovzhodno Azijo ter Srednjo in Južno Ameriko. Pripravljenost na nesreče in odpornost Povečanje odpornosti je del programov EU, da bi se povečala dodana vrednost pomoči EU najbolj ranljivim. To je ključnega pomena, da se lahko vprašanje dolgoročne rehabilitacije in razvojnih potreb v okviru humanitarnega odziva ustrezno obravnava že v najzgodnejših fazah. Strategija Komisije združuje odpornost, zmanjševanje tveganja nesreč in programe DIPECHO z namenom povečanja splošne učinkovitosti in izvajanja akcijskega načrta za odpornost. S posredovanjem programa DIPECHO se razvija odpornost znotraj humanitarnega ukrepanja ter povečujejo nacionalne in lokalne zmogljivosti. Humanitarni delavci in akterji na področju razvoja morajo tesno sodelovati, da bi zmanjšali uničujoče posledice ponavljajočih se nesreč in izboljšali možnosti trajnostnega razvoja. EU je razvila okvir za obvladovanje tveganja nesreč, ki spodbuja celostni pristop k naravnim tveganjem in tveganjem, ki jih povzroči človek, v vseh sektorjih. To vključuje ocene tveganja in načrtovanje, izboljšano zbiranje podatkov in znanja, izmenjavo dobrih praks (npr. prek kazalnika INFORM, z medsebojnimi pregledi), razvoj minimalnih standardov za preprečevanje nesreč in povečanje odpornosti na nesreče z vključitvijo obvladovanja tveganja nesreč v druga področja politike, vključno s prilagajanjem podnebnim spremembam, kohezijo, razvojem, presojo vplivov na okolje, strategijo notranje varnosti ter pobudami za raziskave, zdravje, jedrsko varnost in zavarovanje. EU spodbuja odpornost in obvladovanje tveganja nesreč na mednarodnih forumih, tudi prek oblikovanja trajnostnih razvojnih ciljev. GD ECHO je v letu 2014 intenzivno sodeloval z drugimi službami Komisije, da bi pripravil stališče EU in imel vodilno vlogo pri oblikovanju hjoškega akcijskega okvira 2015 za zmanjševanje tveganja nesreč (HFA po letu 2015) pred vrhom v Sendaiju (ki je bil marca 2015). Ocene so pokazale, da so ukrepi za zmanjševanje tveganja nesreč, ki jih je financiral GD ECHO, lokalnim skupnostim in ustanovam omogočili, da so se na naravne nesreče bolje pripravile, bolje ublažile njihove posledice in se nanje bolje odzvale, s čimer se je povečala odpornost in zmanjšala ranljivost. GD ECHO tesno sodeluje z organi držav članic za civilno zaščito, da bi izboljšal preprečevanje nesreč ter pripravljenost in odziv nanje. Ker so nesreče v EU in po svetu vedno pogostejše in bolj zapletene, je namen GD ECHO izboljšati usklajevanje in načrtovanje operacij civilne zaščite EU ter kar najbolje uporabiti razpoložljivo strokovno znanje in vire ter zagotoviti popolno dopolnjevanje s humanitarno pomočjo EU. Hkrati GD ECHO skupaj z državami članicami razvija politike za učinkovito preprečevanje in pripravljenost ter si prizadeva najti ravnovesje med nacionalnimi odgovornostmi in evropsko solidarnostjo. EU je kot del mednarodnega humanitarnega sistema imela ključno vlogo pri spodbujanju drugih držav in regij, naj povečajo svoj prispevek k humanitarnim prizadevanjem za pripravljenost na humanitarne krize in odzivanje nanje. To je vključevalo sodelovanje z gospodarstvi v vzponu za učinkovitejšo mobilizacijo sredstev za humanitarne dejavnosti in odzivanje na nesreče. Pobuda EU Otroci miru Otroci so med najbolj ranljivimi žrtvami humanitarnih kriz, hkrati pa sta v izrednih razmerah zaščita in izobraževanje otrok med najslabše financiranimi oblikami humanitarnega delovanja. Za izobraževanje je potreben dolgoročen pristop, ki ga humanitarna pomoč ne more v celoti zagotoviti, zato so službe Komisije (zlasti GD ECHO in GD DEVCO) v letu 2014 tesno sodelovale na področju politike izobraževanja v izrednih razmerah. Na ravni EU je bilo vzpostavljeno usklajevanje, dejavno pa se spodbujata dopolnjevanje in sinergija med pobudo EU Otroci miru in drugimi instrumenti financiranja EU, zlasti za razvoj in krizno upravljanje (vključno z globalnim partnerstvom za izobraževanje). V letu 2014 je pobuda Otroci miru 155 000 otrokom zagotovila pomoč v vrednosti 6,7 milijona EUR. Povezava z drugimi instrumenti EU

Agenda za odpornost je spodbudila nove pristope za učinkovitejše združevanje humanitarne pomoči in razvoja. S sodelovanjem na področju analize tveganj in ranljivosti ter pri določitvi strateških prednostnih nalog so tisti, ki upravljajo humanitarno pomoč in druge instrumente EU, lahko opredelili posebna področja sinergije in skladnosti v več okvirih, vključno z naslednjim: Etiopija – GD ECHO in delegacija EU sta začela program RESET, ki združuje humanitarne in razvojne pristope k odpornosti; Srednjeafriška republika – novo vzpostavljeni Skrbniški sklad EU (EUTF) je namenjen povezovanju pomoči, rehabilitacije in razvoja ter odpornosti s prispevki Evropskega razvojnega sklada (ERS), instrumenta za razvojno sodelovanje, GD ECHO in držav članic. Delovanje EUTF dopolnjuje posredovanje v okviru instrumenta za stabilnost; akcijski program za odpornost (PRO-ACT), ki ga financira GD DEVCO v okviru instrumenta za razvojno sodelovanje, se osredotoča na preprečevanje kriz in strategijo odziva po krizi ter prispeva k programom varnostne mreže v sinergiji s pomočjo GD ECHO v zadevnih državah; Instrumenti EU za raziskave in razvoj prispevajo h krepitvi znanja o zmanjšanju tveganja nesreč, civilni zaščiti in kriznem upravljanju prek širokega izbora projektov, ki vključujejo različne zainteresirane strani (industrijo / mala in srednja podjetja, službe za prvi odziv, enote civilne zaščite, nosilce odločanja) s področja raziskav, oblikovanja politik in operacij na terenu. Zlasti v okviru sedmega okvirnega programa EU za raziskave in razvoj, vključno z okoljskim programom (za katerega je pristojen GD RTD) in programom za varne družbe (za katerega je pristojen GD HOME), so bili financirani ukrepi v podporo politikam na področju humanitarne pomoči in civilne zaščite, ki se zdaj izvajajo v okviru programa Obzorja 2020 v tesnem sodelovanju z GD ECHO. Operacije civilne zaščite Eden od glavnih orodij EU za zagotavljanje pomoči v izrednih razmerah je mehanizem Unije na področju civilne zaščite (UCPM). Komisija (GD ECHO) spodbuja in poenostavlja sodelovanje med 34 državami UCPM, da bi izboljšala preprečevanje naravnih in tehnoloških nesreč ali nesreč, ki jih povzroči človek, v Evropi in drugje po svetu ter pripravljenost nanje in zaščito pred njimi. V letu 2014 je bil ta mehanizem uporabljen 30-krat, zlasti kot odziv na prošnje za pomoč, za predhodna opozorila in za spremljanje. V večini primerov je šlo za naravne nesreče, med drugim za: poplave v Bosni in Hercegovini, Srbiji in na Hrvaškem; gozdne požare na Švedskem in v Grčiji; izredne vremenske razmere v Sloveniji; ter tropske ciklone, potrese in cunamije. V devetih primerih je šlo za nesreče, ki jih povzroči človek, med drugim za državljanske nemire ali konflikte in za onesnaževanje morja ali nesreče (npr. na Norveškem in na Cipru). Pomoč se lahko zagotovi kot pomoč v naravi, opremi in pripadajočih ekipah, lahko pa vključuje tudi napotitev strokovnjakov, ki izvedejo ocenjevanja in pospešijo usklajevanje. Če pomoč potrebuje država, ki ni članica EU, se mehanizem UCPM financira iz državnih sredstev in običajno deluje vzporedno s humanitarno pomočjo ali pa se naloge prenesejo na humanitarne delavce. V središču mehanizma Unije na področju civilne zaščite deluje center za usklajevanje nujnega odziva (ERCC), ki deluje neprekinjeno in prek katerega lahko za pomoč zaprosi vsaka država v EU ali zunaj nje, ki jo je prizadela nesreča s posledicami, s katerimi se ne more spopasti sama. Centru za usklajevanje nujnega odziva je v letu 2014 pooblastila za usklajevanje potrdil Evropski svet. Komisija je v podporo operacijam na terenu državam članicam EU in pridruženim uporabnikom zagotovila referenčne zemljevide, zemljevide obsega škode in zemljevide z oceno različnih stopenj prizadetosti območij z uporabo storitve Copernicus (začetne operativne dejavnosti evropskega programa za opazovanje Zemlje (GMES) – storitev za ukrepanje v izrednih razmerah), katere enotna vstopna točka za aktivacijo je center za usklajevanje nujnega odziva. Storitev je bila uporabljena 50-krat (od tega 26-krat v zvezi s poplavami, 3-krat v zvezi z gozdnimi požari in 4-krat v zvezi s krizami beguncev in notranje razseljenih oseb) in je zagotovila zemljevide na podlagi satelitskih slik za različne vrste nesreč ali kriz. Centru za usklajevanje nujnega odziva je bila zagotovljena tudi analitična in tehnična podpora Skupnega raziskovalnega središča, tj. znanstvene službe, ki deluje znotraj Komisije (npr. prek GDACS). Nova zakonodaja o mehanizmu Unije na področju civilne zaščite (UCPM) v večji meri poudarja krizno upravljanje, preprečevanje nesreč in pripravljenost nanje. V Mozambik, na Salomonove otoke in v Bangladeš so bile napotene misije za pripravljenost na nesreče / okoljske misije, skupaj z UNOCHA/UNEP. Veliko držav UCPM je ponudilo pomoč Južnemu Sudanu, Ukrajini in Iraku, da bi podprle prizadevanja nacionalnih vlad in/ali mednarodnih organizacij pri obravnavi vedno slabših humanitarnih razmer. V vseh primerih je bilo zagotovljeno dopolnjevanje humanitarne pomoči s pomočjo za civilno zaščito. Države UCPM, GD ECHO in njegovi partnerji so si močno prizadevali pri odzivu na izbruh virusa ebole v zahodni Afriki. Center za usklajevanje nujnega odziva je imel pri usklajevanju odziva EU že od začetka glavno vlogo, od začetka poletja 2014 je namreč organiziral redne usklajevalne sestanke, in sicer še preden je Svetovna zdravstvena organizacija (SZO) izbruh razglasila za „izredne razmere mednarodnih razsežnosti na področju javnega zdravja“. Ustanovljena je bila projektna skupina EU za ebolo, ki je združevala vse pomembne službe Komisije (na uradnem sedežu in terenu), Evropsko službo za zunanje delovanje (ESZD), vključno z delegacijami EU v prizadetih državah, različne organe ZN in humanitarne partnerje Komisije, da se zagotovi stalna izmenjava informacij med vsemi udeleženci. Za krepitev evropskega odziva je Evropski svet komisarja Stylianidesa oktobra imenoval za koordinatorja EU za boj proti eboli. Center za usklajevanje nujnega odziva je usklajeval odziv, hkrati pa je deloval kot vozlišče, saj je usklajeval prošnje za pomoč s ponudbami za pomoč ter imel pomembno vlogo pri poenostavitvi logistike in prevoza. Ko je bil avgusta na zahtevo SZO aktiviran mehanizem Unije na področju civilne zaščite, je prek njega pomoč v naravi in strokovno znanje zagotovilo 14 držav UCPM, devet držav pa je zagotovilo dvostransko pomoč. EU je usklajevala in sofinancirala prevoze, na primer dve povratni plovbi nizozemskega vojaškega plovila z 10 000 tonami pomoči, darovane v Evropi. Center za usklajevanje nujnega odziva je podprl več kot 100 letalskih prevozov tovora v prizadete države. Do konca leta so države UCPM predložile prošnje za sofinanciranje prevoza v višini več kot 8 milijonov EUR. Mehanizem Unije na področju civilne zaščite je napotil štiri strokovnjake, ki so sodelovali pri misijah ZN za ocenjevanje in koordinacijo ob nesrečah (UNDAC) v Liberiji, Gani in Maliju. Nazadnje je treba poudariti, da je Komisija vzpostavila sistem EU za medicinsko evakuacijo mednarodnih zdravstvenih delavcev, ki ga je upravljal center za usklajevanje nujnega odziva. Sistem je bil uspešno uporabljen ob več priložnostih in je zagotovil medicinsko evakuacijo mednarodnih humanitarnih delavcev v dobro opremljene bolnišnice v Evropi.

Maja so Srbijo ter Bosno in Hercegovino prizadele najhujše poplave v zadnjih sto letih. Center za usklajevanje nujnega odziva se je takoj odzval na prošnje za pomoč in aktiviral mehanizem Unije na področju civilne zaščite, 23 držav članic pa je podporo zagotovilo z reševalnimi čolni, helikopterji, visoko zmogljivimi črpalkami in opremo za čiščenje vode, zaradi česar je bila to največja tovrstna operacija civilne zaščite v Evropi doslej. Ekipe EU so neposredno rešile več kot 1 700 ljudi. Takojšen odziv civilne zaščite je bil dopolnjen s 3 milijoni EUR humanitarne pomoči, ki je bila namenjena najbolj ranljivim v obeh državah. Humanitarna pomoč je bila zagotovljena pol milijona ljudem, ki so čutili posledice zaradi nesreče. V okviru vaje ARETE 2014, ki sta jo v Belgiji izvedla GD ECHO in GD HOME, sta bili uspešno prikazani medresorska koordinacija in krepitev pripravljenost EU na nesreče. Med vajo ARETE 2014 je bila simulirana kompleksna situacija, ki je vključevala kemijsko nevarnost in terorizem z zajetjem talcev. To je bil prvi primer visoko reprezentativne in vizualno okrepljene uporabe modela za posredovanje civilne zaščite in organov kazenskega pregona na lokalni, regionalni, nacionalni ravni in ravni EU. Finančni in človeški viri Skupni proračun GD ECHO je bil v odobritvah za prevzem obveznosti nižji kot v letih 2012 in 2013, in sicer zaradi omejitev plačil v razdelku 4 (Evropa v svetu) in zaradi proračuna EU kot takega. To je omejevalo možnosti za povečanje humanitarnega proračuna za leto 2014. Hkrati pa je bilo izvrševanje proračuna (v smislu odobritve plačil) najobsežnejše doslej. GD ECHO je decembra za humanitarno pomoč prejel dodatna sredstva v višini 346 milijonov EUR v odobritvah plačil (256 milijonov EUR iz spremembe proračuna, 30 milijonov EUR iz EAR in 60 milijonov EUR, preusmerjenih iz drugih področij politike). Sredstva so bila uporabljena za neporavnana plačila predhodnega financiranja nevladnim organizacijam (NVO) in mednarodnim organizacijam, za nove pogodbe za krize v Siriji in Iraku ter za končna plačila zaključenih operacij. Preden so bila konec leta odobrena dodatna sredstva, je v letu 2014 prevladovala nezadostna raven odobritev plačil, kar se je kazalo že v drugi polovici leta 2013. Odredbodajalec na podlagi prenosa pooblastil je, skladno s prakso dobrega finančnega poslovodenja in za zagotovitev neprekinjenega delovanja, zahteval povečanje proračuna in uvedel previdnostne ukrepe, da bi se omejilo tveganje za porabo sredstev za plačila pred poletnimi počitnicami zmanjkalo sredstev za plačila. To je vključevalo zmanjšanje stopenj predhodnega financiranja in dvofazno izvedbo odločitve Komisije iz leta 2014 na svetovni ravni. Ti ukrepi za ublažitev so izvajalskim partnerjem GD ECHO povzročili precejšnje operativne in upravne težave. Povečanje števila kriz, povezanih s konflikti in naravnimi nesrečami, ki trajajo več let, pomeni, da GD ECHO potrebuje čim manj namenskih sredstev, da je lahko bolj prožen pri vodenju operacij. To je tudi ključni razlog za izboljšanje učinkovitosti in uspešnosti operacij ter iskanje inovativnih možnosti financiranja. V letu 2014 je GD ECHO še učinkoviteje uporabil nove možnosti financiranja v okviru finančne uredbe iz leta 2012. V skladu s členom 21(2)(b) je učinkoviteje uporabil zunanje namenske prejemke, in sicer: julija je Avstrija prispevala 250 000 EUR pobudi Otroci miru; novembra je bil z ministrstvom za mednarodni razvoj Združenega kraljestva sklenjen sporazum o prispevku v višini 107,5 milijona GBP (približno 134 milijonov EUR) za ukrepanje v Sahelu za obdobje treh let; prav tako novembra je bilo v okviru tristranskega sodelovanja med GD ECHO, vlado Slonokoščene obale in francosko Agencijo za razvoj okoli 2,5 milijona EUR prenesenih za dejavnosti pripravljenosti na ebolo v Slonokoščeni obali; ter decembra je bil z Avstrijo sklenjen sporazum o prispevku v višini 1 milijona EUR za dejavnosti pripravljenosti na ebolo v Burkini Faso. Sredstva EU so bila zagotovljena za naslednje regije:



IZVAJANJE PRORAČUNA GD ECHO V LETU 2014

(odobritve za prevzem obveznosti, zaokrožene številke) Regija/država v mio EUR v % Afrika 572 45 % Sudan in Južni Sudan 143 Osrednja Afrika 77 Velika jezera 56 Afriški rog 116 Južna Afrika, Indijski ocean 7 Zahodna Afrika 174 Bližnji vzhod, Sredozemlje in sosednje evropske države 340 27 % Bližnji vzhod 315 Sredozemlje 12 Sosednje evropske države 14 Azija, Pacifik 133 10 % Srednja Azija 8 Jugozahodna Azija 94 Jugovzhodna Azija in Pacifik 31 Srednja in Latinska Amerika, Karibi 48 4 % Srednja in Latinska Amerika 24 Karibi 24 Nesreče po svetu 38 3 % Civilna zaščita 48 4 % V EU 29 Zunaj EU 19 Prostovoljci EU za humanitarno pomoč 12 1 % Dopolnilne operacije 82 6 % SKUPAJ 1 273 100 % Kot v prejšnjih letih je bila večina sredstev EU (45 %) namenjena Afriki. Znatna pomoč je bila prav tako zagotovljena Bližnjemu vzhodu (Siriji in sosednjim državam). Približno 98 % proračunskih sredstev za humanitarno pomoč in civilno zaščito EU v letu 2014 je bilo uporabljenih za operativne dejavnosti, približno 2 % pa za upravne in politične vidike. Operativno osebje predstavlja 64 % človeških virov, preostali delež pa si delita upravna in politična podpora. GD ECHO je zagotovil hitro in učinkovito nujno pomoč EU s pomočjo 328 uslužbencev na sedežu v Bruslju in prek obširne mreže na terenu. Za izboljšanje odziva Komisije na nesreče v državah, ki niso članice EU, je bilo 31. decembra 2014 v področnih uradih v okviru GD ECHO zaposlenih 156 mednarodnih strokovnjakov za humanitarno pomoč in 325 lokalnih uslužbencev. Mreža področnih uradov po vsem svetu omogoča posodobljeno analizo obstoječih in predvidenih potreb v določeni državi ali regiji, kar zagotavlja primerno spremljanje posredovanja in poenostavitev usklajevanja donatorjev na terenu. Okvirni sporazum o partnerstvu

EU kot donatorka humanitarne pomoči ne izvaja programov humanitarne pomoči. Svojo nalogo izpolnjuje s financiranjem humanitarnih dejavnosti, ki jih izvajajo partnerske organizacije, ki so z njo podpisale okvirni sporazum o partnerstvu. V okvirni sporazum o partnerstvu iz leta 2014 je bil vključen sklop ukrepov za poenostavitev za izboljšanje učinkovitosti in uporabe virov. Posledice tega so: postopek kandidature za partnerje je bil poenostavljen, kar je močno skrajšalo čas, potreben za podpis okvirnega sporazuma o partnerstvu, in sicer s 7–10 mesecev na 2–3 mesece. Postopek zdaj vključuje srečanje s kandidatom v zaključni fazi izbora, da se zagotovi natančnejša, pregledna in učinkovita ocena; in vsebino „enotnega obrazca“, ki ga partnerske organizacijo uporabijo za predložitev projektnih predlogov in za operativno poročanje, je mogoče prilagoditi glede na specifičnosti partnerjev in naravo krize; in „enotni obrazec“ je bil oblikovan tako, da lahko GD ECHO bolje pridobi informacije, ki jih potrebuje za izboljšanje svojih zmogljivosti poročanja (npr. označevalci za spol in starost, razčlenjeni podatki o upravičencih itd.), prav tako pa zagotavlja skladnost financiranih ukrepov s prednostnimi nalogami in politikami GD ECHO; ter obseg informacij, ki se navedejo v „enotnem obrazcu“, je bil zmanjšan, sistem kodiranja pa je bil čim bolj poenostavljen. Partnerske organizacije vključujejo vrsto strokovnih organov (evropske nevladne organizacije in mednarodne organizacije, kot so Rdeči križ in razne agencije ZN) ter specializirane agencije v državah članicah. Raznolikost njenih izvajalskih partnerjev EU omogoča, da lahko uresničuje vse daljši seznam potreb v različnih delih sveta in pogosto v vse bolj zapletenih razmerah. Donacije in prispevki, ki jih upravlja Komisija, se dodeljujejo projektom, ki so izbrani na podlagi predlogov. Od dejavnosti v letu 2014 na podlagi podpisanih humanitarnih sporazumov: so jih 48 % izvedle nevladne organizacije (109 partnerjev); so jih 36 % izvedle agencije ZN (15 partnerjev); so jih 14 % izvedle mednarodne organizacije (3 partnerji); je bil 1 % izveden prek neposredne pogodbe v okviru programa letalskih prevozov GD ECHO (1 partner); ter je bil 1 % izveden prek pogodbe z univerzo, članico zveze univerz NOHA (1 partner). Politika humanitarne pomoči in civilne zaščite Dejavnosti GD ECHO v letu 2014 sta usmerjala naraščajoče število in intenzivnost nastajajočih kriz. Na operativni ravni je GD ECHO pomembno prispeval k usklajenim prizadevanjem mednarodne skupnosti za odziv na rekordno število večjih kriz, ki so nastopile ob istem času. Na ravni politike je bil napredek dosežen pri več pomembnih pobudah. Komisija in države članice so razvile skupna strateška stališča ter povečale usklajenost podpore v zvezi z vrsto pobud „dobre prakse“, kot je inovativno izboljšanje pri dodeljevanju humanitarne pomoči na podlagi ocenjenih potreb. To je v skladu z evropskim soglasjem o humanitarni pomoči, zlasti z zavezo k vzpostavljenim humanitarnim načelom in dobrim praksam, na katerih temelji humanitarna pomoč EU, vključno s človečnostjo, nevtralnostjo, nepristranskostjo in neodvisnostjo, mednarodnim humanitarnim pravom, pravom o človekovih pravicah in begunskim pravom ter načeli „dobrega humanitarnega donatorstva“. Skladnost med humanitarno in razvojno pomočjo je visoko na dnevnem redu institucij EU in držav članic, ki so v zvezi s tem v letu 2014 sprejele več pobud. Komisija je uvedla humanitarne ukrepe, da bi izboljšala možnosti preživetja ljudi, ki so jih prizadele krize in nesreče. Ta cilj je bil dosežen s pomočjo za neposredno prizadete ljudi, z izboljšanjem pogojev ranljivih skupnosti ter z izboljšanjem zmogljivosti in odpornosti na nesreče. Glede na navedeno in glede na upad sredstev, ki so donatorjem na voljo, je vedno bolj pomembno, da operativno ukrepanje in odločitve o financiranju temeljijo na trdnih dokazih ter da se zagotovita skladnost in dopolnjevanje. V ta namen je Komisija med predsedovanjem podporni skupini za donatorje Urada ZN za usklajevanje humanitarnih dejavnosti (od julija 2013 do junija 2014) uvedla pobude za učinkovitejši humanitarni sistem; te pobude so privedle do priprav na Svetovni humanitarni vrh, ki bo potekal leta 2016. Komisija je na konferenci partnerjev GD ECHO, ki je potekala 25. in 26. novembra 2014 v Bruslju, z državami članicami in partnerji vodila poglobljene razprave, da bi pripravila v prihodnost usmerjene dokumente o politikah za evropsko posvetovanje, ki je februarja 2015 potekalo v Budimpešti. GD ECHO kot donator pomoči na svetovni ravni želi oblikovati in spodbuditi globalni humanitarni odziv z novimi in inovativnimi pristopi v sektorjih, kot so oskrba s hrano, sanitarne storitve, zavetišča, izobraževanje in komunikacije, ter razviti inovativne rešitve za spremljanje nesreč in pripravljenost nanje. Strokovnjaki iz nevladnih organizacij, držav članic, zasebnega sektorja, Združenih narodov, akademskih krogov in drugih služb Komisije so se 15. januarja 2014 sestali na okrogli mizi o inovacijah na področju humanitarne pomoči in obvladovanja nesreč. To je bila za Komisijo priložnost, da je proučila možnosti razvoja boljše povezave med znanostjo in politiko pri obvladovanju tveganja nesreč, predvsem z boljšo uporabo rezultatov raziskav in operativnih rezultatov. GD ECHO meni, da je učinkovito usklajevanje med civilno in vojaško sfero bistveno za spodbujanje spoštovanja humanitarnih načel, zato je v letu 2014 močno okrepil usklajevanje z Vojaškim štabom EU. Na primer, misija EU v okviru skupne varnostne in obrambne politike za izboljšanje splošne varnosti v Banguiju (EUFOR CAR) se je začela februarja 2014, vendar je bil GD ECHO z odgovornimi v ESZD sistematično v stiku že od začetka postopka načrtovanja. To je bilo v skladu s celovitim pristopom EU h konfliktom in krizam ter je zagotovilo, da so vojaški akterji jasno razumeli humanitarna vprašanja in spoštovali način delovanja humanitarne pomoči.

GD ECHO in GD DEVCO sta 28. aprila skupaj organizirala prvi forum EU o odpornosti, ki so se ga udeležili komisarja Georgieva in Piebalgs ter več kot 160 udeležencev iz različnih organizacij. Na forumu so poudarili močno mednarodno zavezanost odpornosti, ponovno potrdili veljavnost tematskega pristopa EU k politiki in predložili koristne smernice, kako ga je mogoče optimizirati. GD ECHO je leta 2014 v okviru sklopa tematskih dokumentov o politiki objavil nove konsolidirane Zdravstvene smernice pri humanitarni pomoči. Te smernice navajajo cilje in načela zdravstvenega posredovanja, ki ga financira GD ECHO, merila za vstop in izstop ter ključne dejavnike za posredovanje, vsebujejo pa tudi namenske oddelke o usklajevanju in zagovorništvu zdravstva v okviru humanitarnih dejavnosti. GD ECHO in GD DEVCO sta aprila zadevnim delovnim skupinam v Svetu predstavila skupni razpravni dokument o razvoju in dolgotrajni razseljenosti, vključno z okoliščinami, ki prizadenejo begunce, notranje razseljene osebe in povratnike, kot sta razseljenost v taborišča in mesta ter razseljenost znotraj gostiteljskih skupnosti. V dokumentu je bilo izpostavljenih več vprašanj, ki so privedla do začetka posvetovalnega postopka. Namen postopka je proučiti možnosti za zgodnjo udeležbo akterjev na področju razvoja pri reševanju kriz zaradi razseljenosti, da bi: preprečili dolgotrajno razseljenost; ali našli trajne rešitve v obstoječih dolgotrajnih razmerah. Med zainteresiranimi stranmi (državami članicami, akterji na področju razvoja, mednarodnimi organizacijami, nevladnimi organizacijami itd.) potekajo neformalna posvetovanja. Namen okrepljene zmogljivosti odzivanja (v nadaljnjem besedilu: ERC) je bolj učinkovito in uspešno reševati življenja, predvsem pa: povečati učinek naložb; pospešiti skupni pristop donatorjev; ter zagotoviti dolgoročnejši okvir. ERC financira preskušanje na terenu in uvedbo pomembnih humanitarnih orodij, kot so celostni okvir klasifikacije prehranske varnosti, večsektorska hitra začetna presoja, projekt zmogljivosti ocenjevanja za usklajeno oceno potreb, ekipe za hiter odziv in zmogljivosti za hiter odziv, da se lahko sektorske skupine in orodja bolje odzovejo na izredne razmere velikih razsežnosti. Veliko projektov, ki jih financira ERC, je bilo neposredno ali posredno usmerjenih v krepitev lokalnih zmogljivosti, vendar pa vzdržnost te pomembne dejavnosti zaradi slabega lokalnega upravljanja in redkih virov ostaja velik izziv. Podpora, zagotovljena sistemu globalnih sektorskih skupin, je ključni dosežek financiranja ERC. Odziv „tretje stopnje“ na tajfun Haiyan, v katerem so bili prvič uporabljeni vsi instrumenti preobrazbene agende IASC, je bil veliko hitrejši, trdnejši in celovitejši kot pri prejšnjih nesrečah velikih razsežnosti. Izbruh ebole v zahodni Afriki je razkril šibkosti v odzivu mednarodne skupnosti na večje krize na področju javnega zdravja ter opozoril na potrebo po učinkovitejših „globalnih sektorskih skupinah s področja zdravstva“. S pomočjo financiranja ERC se je GD ECHO pred kratkim vključil v nujne izboljšave sektorskih skupin na podlagi izkušenj in spoznanj, pridobljenih pri sodelovanju ERC z drugimi globalnimi sektorskimi skupinami. EU je leta 2014 oblikovala Evropsko prostovoljsko enoto za humanitarno pomoč, Prostovoljce EU za humanitarno pomoč, da bi državljanom zagotovila možnost sodelovanja pri humanitarnem delovanju. Uredba o prostovoljcih EU za humanitarno pomoč je bila sprejeta 3. aprila, sledil je prvi letni delovni program za leto 2014. Kot je določeno v Lizbonski pogodbi, je cilj programa okrepiti zmožnost Unije, da zagotovi humanitarno pomoč na podlagi potreb, ter usposobiti prihodnje pobudnike humanitarnega delovanja, hkrati pa mladim Evropejcem dati priložnost, da izkažejo solidarnost z ljudmi v stiski. Programa se lahko udeležijo izkušeni strokovnjaki na področju humanitarne pomoči in tudi mladi, ki bi želeli graditi kariero na področju nujne pomoči. Program bo do leta 2020 ustvaril priložnosti za 18 000 ljudi, ki bodo lahko opravljali prostovoljno delo v humanitarnih operacijah po vsem svetu. Sedaj je največ pozornosti usmerjene v pripravo izvedbenih pravil za pobudo, in sicer v zvezi: s standardi (na področju varnosti, upravljanja prostovoljstva, delovnih pogojev itd.), skupaj z mehanizmom certificiranja za organizacije, ki bodo v prihodnosti pošiljale in gostile prostovoljce, ter skupnim programom usposabljanja za vse prihodnje prostovoljce za humanitarno pomoč. Po sprejetju zakonodaje UCPM konec leta 2013 so v prvi polovici leta 2014 potekala intenzivna prizadevanja za njeno izvajanje. Države članice so se strinjale glede vseh potrebnih izvedbenih določb, vključno s pravili za delovanje novega prostovoljnega nabora sredstev za odzivanje na nesreče. Dogovorile so se o prvi zagonski konfiguraciji nabora, ki bo izvedena leta 2015, z več kot 50 moduli civilne zaščite, ekipami in drugimi zmogljivostmi odzivanja, vključno s skupinami za iskanje in reševanje v mestnih območjih, taborišči in zavetišči, naprednimi zdravstvenimi postajami, poljskimi bolnišnicami, sredstvi za medicinsko evakuacijo in številnimi drugimi zmogljivostmi. GD ECHO si je prizadeval za: okvir za svetovalne misije za preprečevanje in pripravljenost (novo orodje, ki ga EU lahko uporabi, da pomaga državam, ki prosijo za pomoč za civilno zaščito); ter nove vidike preprečevanja na podlagi zakonodaje UCPM, vključno z razpravami z državami članicami o novih smernicah Komisije o ocenjevanju zmožnosti obvladovanja tveganja in o novem evropskem programu medsebojnih pregledov. Komisija se je osredotočila na doslednejšo globalno odprtost za strateške partnerje, vključno s Kitajsko, Japonsko in državami ASEAN. Z Japonsko tesneje sodeluje na področju okvira HFA po letu 2015. Potekata usklajevanje in izmenjava politik s sekretariatom ASEAN, operativni stiki s centrom za usklajevanje humanitarne pomoči na področju obvladovanja nesreč ASEAN (Center AHA) pa se krepijo. Za pomoč UCPM, vključno s pomočjo iz prostovoljnega nabora, lahko zaprosijo prizadete države, ali pa se za pomoč zaprosi prek Urada ZN za usklajevanje humanitarnih dejavnosti ali drugih mednarodnih organizacij, kot je IOM.