SL Uradni list Evropske unije C 225/3

Objava zahteve po registraciji na podlagi člena 6(2) Uredbe (EGS) št. 2081/92 o zaščiti označb porekla in geografskih označb

(2005/C 225/03)

Ta objava podeljuje pravico do ugovora na podlagi členov 7 in 12d navedene uredbe. Vsak ugovor tej zahtevi mora biti poslan s posredovanjem pristojnega organa države članice, države članice STO ali tretje države, priznano v skladu s členom 12(3) v roku šestih mesecev od te objave. Spremljajoče utemeljitve za objavo so navedene spodaj in zlasti po točki 4.6 jih je treba šteti za upravičene na podlagi Uredbe (EGS) št. 2081/92.

POVZETEK

UREDBA SVETA (EGS) ŠT. 2081/92

„HUILE D'OLIVE DE NIMES“

ŠT. ES: FR/00441/18.11.2004

ZGP (X) ZGO ( )

Ta povzetek je informativne narave. Za podrobnejše informacije so zlasti proizvajalci zadevnih proizvodov ZGP ali ZGO vabljeni, da si na nacionalni ravni ali pri službah Evropske komisije ogledajo celotno različico specifikacije (1).

1. Pristojna služba države članice

Ime: Institut National des Appellations d'Origine Naslov: 138, Champs Elysées — F-75008 Paris Od 1. januarja 2005 naprej: 51 rue d'Anjou — F-75008 Paris Tel.: 01 53 89 80 00 Telefaks: 01 42 25 57 97

2. Skupina

2.1 Ime: Syndicat des Oléiculteurs du Gard et Environs pour la Défense et la Promotion des Appellations d'Origine Contrôlées Huile d'Olive de Nîmes et Olive de Nîmes (Sindikat oljarjev iz departmaja Gard in okolice za zaščito in promocijo kontroliranega geografskega porekla oljčnega olja in oljke iz Nîmesa). 2.2 Naslov: Mas des Abeilles — F-30000 Nîmes Tel.: 04 66 04 50 34 Telefaks: 04 66 04 5031 2.3 Sestava: proizvajalci/predelovalci (X) drugo ( )

3. Vrsta proizvoda

razred 1.5 Oljčno olje

4. Opis iz specifikacije

(povzetek pogojev iz člena 4(2))

4.1 Ime: „Huile d'olive de Nîmes“

4.2 Opis: Za „Huile d'olive de Nîmes“ je značilna prevlada sorte Picholine, ki daje olju posebno pikantnost v ustih, včasih s ščepcem grenkobe. V nosu začutimo prijetne vonje artičok in zelenja. V ustih se ti vonji zelenja razvijejo k vonjem grmišča in jagodičevja.

Njegova barva je zelena z možnimi rumenimi odtenki.

4.3 Geografsko območje: Območje pridelave „Huile d'olive de Nîmes“ se razprostira na 183 občinah v departmaju Gard in 40 občinah v departmaju Hérault. Popoln seznam občin je naveden v specifikaciji.

Za geografsko območje je značilna pokrajina s hribčki in griči, katerih nadmorska višina je na splošno nižja od 350 metrov; tla večinoma sestavljajo terciarna molasa, kredni in lapornati apnenci ter naplavine.

Podnebje je sredozemsko in pod vplivom mistrala.

4.4 Dokazilo o poreklu: Oljčna olja se ne morejo tržiti pod kontroliranim geografskim poreklom „Huile d'olive de Nîmes“ brez pridobljenega potrdila o ustreznosti, ki ga izda Nacionalni inštitut za označbe porekla, po pogojih, opredeljenih z nacionalnimi predpisi v zvezi z odobritvijo proizvodov iz oljarstva, ki so upravičeni do kontroliranega geografskega porekla.

Vsi postopki v zvezi s proizvodnjo surovin in pridelavo oljčnega olja morajo potekati v okviru določenega geografskega območja.

V zvezi s proizvodnjo surovin postopek določa:

parcelsko identifikacijo, kar pomeni izdelavo seznama parcel, primernih za pridelavo olj z označbo porekla „Huile d'olive de Nîmes“, ki izpolnjujejo merila v zvezi s krajem nasada oljk in okoliščine pridelave;

prijavo pridelka, ki jo vsako leto sestavi oljar, s katero prijavlja pridelovalno površino, pridelano količino oljk ob upoštevanju določenega donosa, namembni kraj oljk (oljarna, kraj predelave).

V zvezi s predelavo postopek določa:

izjavo o proizvodnji, ki jo sestavi strokovnjak, s katero vsako leto prijavlja skupno količino predelanega proizvoda;

zahtevek za potrdilo o ustreznosti, ki omogoča identifikacijo kraja skladiščenja proizvodov ter vseh zabojnikov, ki vsebujejo zahtevane proizvode.

Vse te postopke dopolnjuje analitični in organoleptični pregled, ki omogoča, da se zagotovi kakovost in tipičnost proizvodov.

Poleg tega mora vsak pridelovalec, ki je pridobil potrdilo o ustreznosti, vsako leto sestaviti izjavo o zalogah.

4.5 Metoda pridobivanja: Oljke morajo biti pridelane in predelane na območju pridelave, opredeljenem v točki 4.3.

Sorte:

Oljčna olja morajo izvirati iz naslednjih sort: Picholine, Négrette, Noirette. Te sorte morajo skupaj biti zastopane pri najmanj 85 % dreves v vseh sadovnjakih kmetijskih gospodarstev. Delež sorte Picholine mora biti najmanj 70 % števila dreves v vseh sadovnjakih kmetijskih gospodarstev. Vendar pa lahko ta delež do vključno leta 2015 znaša 60 %.

Druge sorte so Sauzen vert, Rougette, Olivastre, Broutignan, Cul blanc, Verdale de l'Hérault ali Groussaldo, Aglandau, Amellau, Pigalle, Piquette ter vse druge stare lokalne sorte, ki so obstajale pred pozebo leta 1956.

Znotraj vsakega sadovnjaka je nasaditev oljk opraševalnih sort dovoljena, kadar so razporejene uravnoteženo in njihovo število ne presega 5 % števila debel zadevnega sadovnjaka. Uporaba oljk iz teh sort je dovoljena, če njihov delež ne presega 5 % mase oljk za predelavo.

Upravljanje sadovnjaka:

Sadovnjake je treba vsa leta vzdrževati bodisi z obdelovanjem bodisi z zatravljanjem in košenjem. Vsako drevo ima na voljo površino, veliko najmanj 24 m2. Razdalja med drevesi je najmanj 4 metre.

Obrezovanje je obvezno vsaj vsaki dve leti.

Namakanje med obdobjem rasti oljke je dovoljeno do zorenja.

Donos ne sme biti večji od 10 ton na hektar. Za določeno letino se lahko v primeru izrednih podnebnih razmer donos zniža ali poveča, vendar ne sme presegati 12 ton oljk na hektar.

Olja se pridelujejo iz oljk, ki so rasle na drevesih, starih najmanj pet let.

Obiranje:

Začetek obiranja je določen s prefekturnim odlokom na predlog služb INAO.

Olja se pridobivajo iz obranih zrelih oljk, kadar je najmanj 25 % oljk spremenilo barvo od čisto zelene do rumene.

Oljke se obirajo neposredno na drevesu ali pobirajo s tresenjem, klatenjem, odsesavanjem ali vsakim drugim sistemom, ki ne poškoduje zunanjega videza oljk, pri katerem se plodovi zbirajo na mrežah ali drugih zbiralnikih pod drevesom. Proizvodi za izrezovanje so prepovedani.

Oljke, pobrane s tal, je treba hraniti ločeno od serij oljk, ki bi jih želeli uporabiti za pridelavo olja z označbo porekla.

Oljke se shranjujejo in prevažajo v nizkih luknjičastih zabojih ali na paletah.

Pogoji predelave:

Čas skladiščenja oljk od obiranja do predelave ne sme biti daljši od osmih dni.

Mešanje oljk različnih sort je dovoljeno pred mletjem, pri čemer mora biti delež sorte Picholine najmanj 60 % predelanih oljk.

Ekstrakcija se opravi z mehanskimi postopki brez segrevanja oljčne pašte nad temperaturo 30 °C.

Dovoljeni postopki obdelave so pranje, čiščenje, centrifugiranje in filtriranje. Razen vode je prepovedana uporaba dodatkov za lažjo ekstrakcijo olj.

Pridobljeno olje mora biti oljčno olje, katerega vsebnost prostih kislin, izraženih kot oleinska kislina, je lahko največ 0,8 grama na 100 gramov.

4.6 Povezava: Zaradi kombinacije elementov naravnega okolja, zgodovine in strokovnega znanja je „Huile d'olive de Nîmes“ enkraten in izviren proizvod.

Naravno okolje:

Za območje pridelave je značilna pokrajina s hribčki in griči, katerih nadmorska višina je na splošno nižja od 350 metrov.Tla večinoma sestavljajo terciarna molasa, kredni in lapornati apnenci ter naplavine. Podnebje je sredozemsko z izrazito poletno sušo in močnim jesenskim dežjem. Območje je izpostavljeno mistralu in ga lahko prizadenejo hude zime.

Zgodovina:

Prisotnost oljk že od antike je dokaz tesne povezave nîmske regije z gojenjem oljke.

Proizvodnja oljčnega olja je zelo stara v tej regiji, kjer so lahko oljke izkoristile revno prst in tako proizvedle edino mogočo maščobo. Gojenje oljk, uvedeno v času naselitve Grkov, se je okrepilo z nastanitvijo rimskih naselbin. Ta kultura je bila najbolj razširjena v 16. stoletju.

Leta 1789 je oljčno olje, proizvedeno na območju mesta Aramon, veljalo za eno najboljših in Nîmes je bil pomemben kraj za trženje olja.

Površina zemljišč z oljkami se je vseeno zmanjšala zaradi vinogradov in rasti uvoza olj.

19. stoletje je zaznamovalo upadanje oljarstva zaradi konkurence vinogradov in uvoza drugih maščob. Upadanje se je nadaljevalo do 2. svetovne vojne, ko je petletno obdobje spopadov ponovno obudilo interes za proizvodnjo oljčnega olja, povezanega s pomanjkanjem uvoženih olj in maščob.

Velika pozeba leta 1956 je zdesetkala oljčne nasade v nîmski regiji.

Od leta 1990 je opazen nov razmah in priča smo napredovanju proizvodnje „Huile d'olive de Nîmes“.

Strokovno znanje:

„Huile d'olive de Nîmes“ se večinoma prideluje iz sorte Picholine, izjemne zaradi svoje odpornosti, ki ji je omogočila, da se je odlično prilagodila pedopodnebnim razmeram. Ta sorta kaže določeno odpornost na zimski mraz in njeni plodovi so odporni na močne jesenske vetrove.

Prisotnost sorte Picholine je največja v nîmski kotlini, zibelki sorte, medtem ko v pokrajini ob vznožju Sevenov rastejo druge lokalne sorte.

Veter je ljudi prisilil, da gojijo sorazmerno nizke oljke, kar poleg boljše odpornosti na veter olajšuje zgodnje obiranje namiznih oljk. Obiranje je pretežno ročno zaradi tega, ker se prevladujoča sorta Picholine na eni strani uporablja za dva namena (proizvodnjo olja in namizne oljke) in ker je te vrste oljke izredno težko otresti ter na drugi strani zaradi oblike tradicionalnih sadovnjakov (majhna površina, prisotnost nizkih zidov, pogosto omejena dostopnost).

Dobro ravnotežje med tlemi in zlasti sorto Picholine ter kakovost olja, ki se iz nje pridobiva, sta spodbudili razmah in razvoj nîmske oljčne proizvodnje zunaj zgodovinskega jedra Nîmes-Sommières.

4.7 Nadzorna struktura:

Ime: I.N.A.O. Naslov: 138, Champs Elysées — F-75008 Pariz Od 1. januarja 2005 naprej: 51 rue d'Anjou — F-75008 Pariz Ime: D.G.C.C.R.F. Naslov: 59, Bd V. Auriol F-75703 Pariz Cedex 13

4.8 Označevanje: Poleg obveznih navedb, določenih z zakonodajo v zvezi z označevanjem in embaliranjem živil, označevanje olj, ki so upravičena do kontroliranega geografskega porekla „Huile d'olive de Nîmes“, zajema naslednje podatke:

ime označbe porekla „Huile d'olive de Nîmes“;

navedbo: „kontrolirano geografsko poreklo“ ali „KGP“. Kadar je na nalepki ločeno od naslova navedeno ime kmetijskega gospodarstva ali znamke, se ime porekla ponovi med besedama: „kontrolirano“ in „poreklo“.

Ti podatki so združeni v istem vidnem polju in na isti nalepki.

Napisani so z vidnimi, čitljivimi, neizbrisljivimi in dovolj velikimi črkami, ki dobro izstopajo iz okvira, na katerem so natisnjene, da se ti podatki jasno ločijo od vseh drugih napisanih podatkov in slik.

4.9 Nacionalne zahteve: Odlok o kontroliranem geografskem poreklu „Huile d'olive de Nîmes“.

(1) Evropska komisija – Generalni direktorat za kmetijstvo – Politična enota za kakovost kmetijskih proizvodov – B-1049 Bruselj.