P6_TA(2005)0360

Sporazum EU-ZDA o vinogradništvu

Resolucija Evropskega parlamenta o Sporazumu o vinogradništvu med EU in ZDA

Evropski parlament,

- ob upoštevanju dvostranskega sporazuma o vinogradništvu, ki sta ga Evropska unija in Združene države Amerike podpisali 15. septembra 2005,

- ob upoštevanju kmetijskega dela pogajanj, ki potekajo s Svetovno trgovinsko organizacijo (STO),

- ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1493/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za vino [1],

- ob upoštevanju okvirnega sporazuma med Evropskim parlamentom in Komisijo z dne 26. maja 2005 [2], po katerem je Komisija v okviru mednarodnih sporazumov, vključno s trgovinskimi sporazumi, dolžna Parlament jasno in pravočasno obveščati tako o pripravah sporazumov kot o poteku in zaključku mednarodnih pogajanj, kar velja za osnutke pogajalskih smernic, sprejete pogajalske direktive, izvedbo kasnejših pogajanj in njihov zaključek,

- ob upoštevanju člena 103(4) svojega Poslovnika,

A. ker so politični in gospodarski odnosi temeljni kamen odnosov med Evropsko unijo in ZDA, njihov obseg pa se neprestano veča,

B. ker je vsebina tega prvega sporazuma med Evropsko unijo in ZDA, sprejetega po dvajsetih letih neuspešnih pogajanj, precej skromna in vprašanja v zvezi z dvostransko trgovino z vinom, ki bodo predmet druge faze sporazumov, obravnava nezadovoljivo,

C. ker dvostranski sporazum še čaka na postopek ratifikacije, zlasti v ameriškem kongresu,

D. ker moramo upoštevati negativne posledice, ki jih lahko ima neomejeno vzajemno priznavanje enoloških postopkov za evropske pridelovalce vina,

E. ker si tretje države nezakonito prilaščajo geografske označbe porekla Evropske unije, kar predstavlja kršitev pravic intelektualne lastnine in povzroča gospodarsko škodo zakonitim imetnikom geografskih označb zaradi izgubljanja tržnega deleža,

F. ker je pravni okvir geografskih označb pomemben element politike Skupnosti, saj priznava pomen večfunkcionalnega kmetijstva in socialni in okoljski vpliv pridelave vina v hribovitih predelih in slabše razvitih območjih,

G. ker se zelo pogosto dogaja, da lažne geografske označbe porekla povzročajo hudo konkurenco pravim označbam; ker ZDA ne upoštevajo vin z zaščiteno geografsko označbo porekla in jih na domačem trgu obravnavajo samo kot pol-generične izdelke,

H. ker evropski vinski sektor predstavlja pomemben vir delovnih mest in dohodka za male družinske kmetije in mala vinska podjetja; ker temelji na teritorialnem pristopu evropske politike s področja vinogradništva,

I. ob upoštevanju odmika od pristopa, ki je predhodno veljal pri dvostranskih sporazumih, in tudi od zamisli o mednarodnem standardu za vino in predelavo vinske trte, predlaganega s strani Mednarodnega urada za vinsko trto in vino (O.I.V),

J. ker je večina vin, ki se ponašajo z geografsko označbo porekla, plod uporabe tradicionalnih načinov pridelave, ki so dragi in sledijo predpisom o kakovosti in ker jih je nemogoče primerjati z industrijsko pridelavo, uporabljeno pri ameriških vinih, ki se pojavljajo ob boku vin, označenih z evropskimi geografskimi označbami porekla,

K. ker bi ta sporazum predstavljal precedenčen primer glede obravnave po načelu največjih ugodnosti STO,

L. ob upoštevanju neugodnega položaja, v katerem so se znašla posebna vina na evropskem vinskem trgu zaradi opredelitve pojma "vino";

1. ugotavlja, da je dvostranski sporazum, dosežen po 20 letih pogajanj, potreben, če naj prispeva k zagotavljanju izvoza v ZDA, ki predstavlja najpomembnejše tržišče za evropske vinogradnike, če vzpostavlja ozračje zaupanja in zagotavlja nemoteno trgovinsko menjavo;

2. se zaveda potrebe po dvostranskem sporazumu o vinogradništvu med Evropsko unijo in ZDA in izraža upanje, da bo naslednja faza pogajanj prinesla zadovoljive rezultate za tradicionalno pridelavo, družinsko vinogradništvo in kakovost naših vin; poudarja, da sporazum, četudi nezadosten in ne povsem ustrezen, vseeno predstavlja prvi korak na poti mednarodnega priznavanja tradicionalnih zaščitenih oznak Evropske unije;

3. kritizira delovanje Komisije, ki je dvostranski dogovor z ZDA sklenila, ne da bi o tem pravočasno obvestila Parlament, ki zaradi tega ni mogel izraziti svojega stališča in Komisija ni mogla upoštevati njegove mnenja, kot sicer določa točka 19 okvirnega sporazuma;

4. opozarja na posledice, ki bi jih novi sporazum lahko imel na politiko Evropske unije na področju trgovine z vinom in možne posledice za tradicionalne načine pridelave, na katere stavi politika Skupnosti za priznavanje kakovosti;

5. obžaluje dejstvo, da bo sporazum bistveno oslabil položaj Evropske unije v pogajanjih o kmetijstvu v okviru STO, saj izpodkopava teritorialni in v kakovost usmerjeni pristop, ki se izvaja v precejšnjem delu vinogradniškega sektorja;

6. poziva Komisijo, da okrepljena nadaljnja pogajanja z ZDA in drugimi državami partnericami STO za vzpostavitev registra mednarodno priznanih geografskih označb porekla, opredeli kot prednostno nalogo v večstranskih kmetijskih pogajanjih; nadalje Komisijo poziva, da v okviru priprav na drugo fazo pogajanj oblikuje skupni odbor za vinogradništvo in jasno določi načine pridelave vina, izdajanje certifikatov in uporabo tradicionalnih izrazov;

7. poziva Komisijo, da čim prej pripravi naslednjo fazo pogajanj, predvideno s sporazumom z ZDA, še zlasti za dosego priznavanja sedemnajstih geografskih označb porekla iz priloge II, s čimer bi se ameriške oblasti morale obvezati, da na domačem trgu v najkrajšem možnem času ustrezno uveljavijo zaščito vseh evropskih geografskih označb porekla;

8. meni, da je najpozneje v roku dveh let treba doseči podpis dokončnega kompromisa, predvidenega v dvostranskem sporazumu, da bi enkrat za vselej prekinili s prakso ZDA, da nezakonito uporabljajo geografske označbe porekla, zaščitene z zakonodajo Skupnosti, zlasti ker te označbe za evropsko vinogradništvo predstavljajo dodatno vrednost;

9. poziva k pripravi posebnega pozitivnega seznama dovoljenih enoloških praks pri trgovanju s tretjimi državami; ki naj bo pripravljen v okviru O.I.V. s ciljem izvedbe predhodnih ocen bodočih novih dovoljenj;

10. izrecno prosi Komisijo, da nemudoma spodbudi pogajanja na mednarodni ravni o zavezujoči opredelitvi vin, ki bo zaustavila razvoj nekaterih enoloških praks, z namenom zaščite vloženih prizadevanj za ohranjanje kakovosti v EU, da pridelovalci Skupnosti niso podvrženi škodljivi nelojalni konkurenci in se prepreči neravnovesje na trgu;

11. priznava, da je za nadaljnja pogajanja v vinogradniškem sektorju potrebno oblikovanje okvira, zlasti zaradi predvidene reforme skupne ureditve trga za vino, ki je napovedana za 2006;

12. ocenjuje, da je v okviru naslednje reforme skupne organizacije trga neobhodno potrebno spodbujati ukrepe Skupnosti za izboljšanje in spodbujanje kakovosti proizvodov Skupnosti, z namenom soočiti se s povečano konkurenco tretjih držav;

13. meni, da bi bilo koristno zaprositi za pravno mnenje o združljivosti tega dvostranskega sporazuma z zakonodajo Skupnosti;

14. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, vladam držav članic ter kongresu Združenih držav Amerike.

[1] UL L 179, 14.7.1999, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1795/2003 (UL L 262, 14.10.2003, str. 13).

[2] Sprejeta besedila, P6_TA(2005)0194.

--------------------------------------------------