[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 1.7.2009

COM(2009) 323 konč.

2009/0083 (CNS)

Predlog

UREDBA SVETA (ES) št. …/…

z dne […]

o uvedbi eura

(Kodificirana različica)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. V okviru Evrope državljanov Komisija daje veliko pomembnost poenostavitvi in pojasnitvi evropskega prava, da bi ga naredili bolj jasnega in dosegljivega navadnemu državljanu in mu tako dali nove priložnosti in možnost, da uporablja posebne pravice, ki mu jih to pravo podeljuje.

Tega cilja ni mogoče doseči dokler številni predpisi, ki so bili večkrat spremenjeni, pogosto zelo bistveno, ostanejo razpršeni tako, da jih je treba iskati delno v izvirnem aktu in delno v kasnejših aktih, ki ga spreminjajo. Za ugotovitev obstoječih pravil, je potrebno precejšnje raziskovalno delo s primerjavo številnih različnih aktov.

Kodifikacija predpisov, ki so bili pogosto spremenjeni, je eno izmed bistvenih sredstev za to, da bi bilo evropsko pravo jasno in transparentno.

2. Zato je 1. aprila 1987 Komisija sprejela odločitev[1] s katero je svojemu osebju dala navodilo, da bi morali biti vsi zakonodajni akti kodificirani po ne več kot desetih spremembah, ob tem pa poudarila, da je to minimalna zahteva in da bi si morali vsi oddelki prizadevati za kodifikacijo besedil, za katere so odgovorni, v še krajših intervali, da bi zagotovili, da so predpisi skupnosti jasni in lahko razumljivi.

3. To je bilo potrjeno v sklepih Evropskega sveta, sprejetih v Edinburghu (december 1992)[2], s poudarkom na pomembnost kodifikacije , saj omogoča gotovost o tem katero pravo se uporablja za določeno zadevo ob določenem času.

Kodifikacije se je treba lotiti ob polnem upoštevanju običajnega zakonodajnega postopka Skupnosti.

Glede na to, da niso dovoljene nobene vsebinske spremembe aktov, ki jih zadeva kodifikacija , so se Evropski parlament, Svet in Komisija z medinstitucionalnim sporazumom z dne 20. decembra 1994 sporazumeli, da se za hitri sprejem kodificiranih aktov lahko uporablja pospešeni postopek.

4. Namen tega predloga je začeti s kodifikacijo Uredbe Sveta (ES) št. 974/98 z dne 3. maja 1998 o uvedbi eura[3]. Nova direktiva bo nadomestila različne akte, ki bodo vanjo vključeni[4]; ta predlog v celoti ohranja vsebino aktov, ki se jih kodificira in jih torej zgolj združuje skupaj s samo tistimi oblikovnimi spremembami , ki so potrebne za samo izvedbo kodifikacije.

5. Predlog za kodifikacijo je bil sestavljen na podlagi predhodne konsolidacije , v vseh uradnih jezikih, Uredbe (ES) št. 974/98 in aktov o njeni spremembi, ki jo je opravil Urad za uradne objave Evropskih skupnosti, s pomočjo sistema za obdelavo podatkov . Kjer so bili členi preštevilčeni, je primerjava med starimi in novimi številkami prikazana v tabeli, navedeni v Prilogi III h kodificirani uredbi.

ê 974/98 (prilagojeno)

2009/0083 (CNS)

Predlog

UREDBA SVETA …/…/ES

z dne […]

o uvedbi eura (kodificirana različica)

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti tretjega stavka člena Ö 123(4) Õ Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke[5],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[6],

ob upoštevanju naslednjega:

ê

(1) Uredba Sveta (ES) št. 974/98 z dne 3. maja 1998 o uvedbi eura[7] je bila večkrat[8] bistveno spremenjena. Zaradi jasnosti in racionalnosti bi bilo treba navedeno uredbo kodificirati.

ê 974/98 uv. izjava 1 (prilagojeno)

(2) Ta Uredba Ö bi morala Õ opredeljevati določbe monetarne zakonodaje držav članic, ki so sprejele euro. Določbe o neprekinjeni veljavnosti pogodb, o zamenjavi sklicevanja na ekuje v sklicevanje na eure v pravnih instrumentih so bile opredeljene v Uredbi Sveta (ES) št. [1103/97 z dne 17. junija 1997] o nekaterih določbah v zvezi z uvedbo eura[9]. Uvedba eura zadeva vsakodnevne operacije celotnega prebivalstva sodelujočih držav članic.

ê 974/98 uv. izjava 2 (prilagojeno)

(3) Na zasedanju Evropskega sveta v Madridu, dne 15. in 16. decembra 1995, je bila sprejeta odločitev, da je izraz „eku“, ki se uporablja v pogodbi in označuje evropsko valuto, generične narave. Vlade 15 držav članic so dosegle skupni dogovor, da je ta odločitev dokončno sprejeta razlaga ustreznih določb pogodbe. „Euro“ je ime evropske valute. Euro se kot valuta sodelujočih držav članic deli na sto podenot, imenovanih „cent“. Opredelitev imena „cent“ ne preprečuje uporabe različic tega izraza v splošni rabi v državah članicah. Evropski svet tudi meni, da mora biti ime enotne valute isto v vseh uradnih jezikih Evropske unije ob upoštevanju obstoja različnih abeced.

ê 974/98 uv. izjava 3 (prilagojeno)

(4) Svet mora v skladu s tretjim stavkom člena Ö 123(4) Õ Pogodbe poleg sprejema menjalnih razmerij sprejeti potrebne ukrepe za hitro uvedbo eura

ê 974/98 uv. izjava 4 (prilagojeno)

(5) Kadar država članica na podlagi člena Ö 122(2) Õ Pogodbe postane sodelujoča država članica, mora Svet v skladu s členom Ö 123(5) Õ Pogodbe sprejeti druge potrebne ukrepe za hitro uvedbo eura kot enotne valute v tej državi članici.

ê 974/98 uv. izjava 5 (prilagojeno)

(6) Svet Ö je Õ na prvi dan tretje faze Ö v skladu s prvim stavkom Õ člena Ö 123(4) Õ Pogodbe Ö sprejel Õ menjalna razmerja, po katerih Ö so Õ se nepreklicno Ö določila Õ razmerja valute sodelujočih držav članic, euro pa Ö je nadomestil Õ te valute po teh nepreklicno določenih razmerjih.

ê 974/98 uv. izjava 6

(7) Zaradi odsotnosti tveganja menjalnega razmerja med enoto eura in enotami nacionalnih valut ali med enotami nacionalnih valut je treba v tem smislu razlagati tudi zakonske določbe.

ê 974/98 uv. izjava 7 (prilagojeno)

(8) Namen izraza „pogodba“, ki se uporablja pri opredelitvi pravnih instrumentov, Ö bi moral Õ vključevati vse vrste pogodb, ne glede na to, kako so bile sklenjene.

ê 974/98 uv. izjava 8 (prilagojeno)

(9) Potrebno je prehodno obdobje za pripravo neoviranega prehoda na euro, in to med zamenjavo valut sodelujočih držav članic z eurom in uvedbo bankovcev in kovancev eura. V tem obdobju Ö bi morale biti Õ enote nacionalne valute opredeljene kot podenote eura. S tem je določena zakonita enakovrednost med enoto eura in enotami nacionalnih valut.

ê 974/98 (prilagojeno)

(10) Vsaki sodelujoči državi članici Ö bi moralo biti omogočeno, da Õ v prehodnem obdobju dovoli polno uporabo enote eura na svojem ozemlju.

(11) V prehodnem obdobju Ö naj bi bilo mogoče, da Õ se pogodbe, nacionalne zakonodaje in drugi pravni instrumenti veljavno pripravijo z uporabo enote eura ali enote nacionalne valute. V tem obdobju ne sme nič, kar je v tej uredbi navedeno, vplivati na veljavnost kakršnega koli sklicevanja na enoto nacionalne valute v katerem koli pravnem instrumentu.

(12) Gospodarski subjekti Ö bi Õ morajli, razen če ni drugače dogovorjeno, upoštevati valuto pravnega instrumenta pri izpolnjevanju vseh določb, ki jih navaja ta instrument.

(13) Enota eura in enote nacionalnih valut imajo isto veljavnost. Zagotoviti je treba, da se plačila na neki račun znotraj sodelujoče države članice lahko izvedejo v enoti eura ali v ustrezni enoti nacionalne valute. Določbe o plačilih na račun se uporabljajo tudi za čezmejna plačila, imenovana v enoti eura ali enoti nacionalne valute računa upnika. Zagotoviti je treba neovirano delovanje plačilnega sistema, tako da se opredelijo določbe, ki urejajo nakazila na račune s plačilnimi instrumenti, ki se plačujejo prek teh sistemov. Določbe o plačilih na račune ne pomenijo, da morajo finančni posredniki zagotoviti druge načine plačila ali proizvode, imenovane v neki določeni enoti eura. Določbe o plačilih na račune Ö naj ne bi Õ prepovedovale finančnim posrednikom Ö usklajevanja Õ uvajanja plačilnih ugodnosti, imenovanih v enoti eura, ki se opirajo na skupno tehnično infrastrukturo Ö v prehodnem obdobju Õ.

(14) V skladu s sklepi, sprejetimi na zasedanju Evropskega sveta v Madridu, Ö so Õ sodelujoče države članice s 1. januarjem 1999 začele nov javni dolg Ö za prosto trgovanje Õ izdajati v enoti eura. Zaželeno je dovoliti izdajateljem dolga preimenovanje valute neporavnanih dolgov v enoto eura. Določbe o preimenovanju valute bi morale biti take, da se lahko uporabljajo tudi za področja pristojnosti tretjih držav. Izdajateljem se mora omogočiti, da preimenujejo valuto neporavnanega dolga, če je ta izražen v nacionalni valuti države članice, ki je preimenovala del ali celoten neporavnani dolg svojih vladnih ustanov. Te določbe ne urejajo uvedbe dodatnih ukrepov za spreminjanje pogojev neporavnanega dolga, da bi se med drugim spremenil nominalni znesek neporavnanega dolga, ker so to zadeve, ki jih ureja ustrezna nacionalna zakonodaja. Zaželeno je, da se dovoli državam članicam izvesti ustrezne ukrepe za zamenjavo obračunske enote operativnih postopkov organiziranega trga.

ê 974/98

(15) Morda bodo potrebni dodatni ukrepi na ravni Skupnosti za razjasnitev učinka uvedbe eura na uporabo obstoječih določb zakonodaje Skupnosti, zlasti glede neto izravnave, kompenzacije in podobnih učinkov.

ê 974/98 (prilagojeno)

(16) Obveznost uporabe enote eura se lahko zahteva Ö samo Õ na podlagi zakonodaje Skupnosti. V transakcijah z javnim sektorjem Ö bi moralo biti Õ sodelujočim državam članicam Ö omogočeno, da Õ dovolijo uporabo enote eura. V skladu z referenčnim scenarijem, ki ga je določil Evropski svet na madridskem zasedanju, zakonodaja Skupnosti, ki opredeljuje časovni okvir splošne uporabe enote eura, dopušča določeno svobodo posameznim državam članicam.

(17) Svet lahko v skladu s členom Ö 106(2) Õ Pogodbe sprejme ukrepe za uskladitev apoenov in tehničnih specifikacij vseh kovancev.

ê 974/98

(18) Bankovci in kovanci zahtevajo ustrezno zaščito pred ponarejanjem.

ê 974/98 (prilagojeno)

(19) Bankovci in kovanci, izraženi v enotah nacionalne valute, Ö bi naj Õ izgubili status zakonitega plačilnega sredstva najpozneje šest mesecev po Ö ustreznem datumu prehoda na eurogotovino. Õ Omejitve plačil v bankovcih in kovancih, ki so jih iz razlogov Ö javnega interesa Õ določile države članice, niso nezdružljive s statusom bankovcev in kovancev eura kot zakonitega plačilnega sredstva, pod pogojem, da so na razpolago druga zakonska sredstva za poravnavo monetarnih dolgov.

(20) Na koncu prehodnega obdobja Ö bi Õ se pravni instrumenti, ki obstajajo na koncu prehodnega obdobja, morali brati, kakor da so imenovani v enoti eura, glede na ustrezno menjalno razmerje. Ni potrebna fizična sprememba valute obstoječih pravnih instrumentov za dosego tega rezultata. Pravila zaokroževanja, določena v Uredbi (ES) št. [1103/97], Ö bi Õ se Ö morala Õ uporabiti tudi na koncu prehodnega obdobja ali po prehodnem obdobju. Morda je zaželeno, da se zaradi jasnosti fizično preimenovanje valute opravi, kakor hitro je to mogoče.

(21) Odstavek 2 Protokola o nekaterih določbah v zvezi z Združenim kraljestvom Velike Britanije in Severne Irske Ö , ki je priložen k Pogodbi predvideva Õ, da odstavek 5 tega protokola med drugim učinkuje, če Združeno kraljestvo obvesti Svet, da ne namerava vstopiti v tretjo fazo. Združeno kraljestvo je obvestilo Svet na dan 30. oktobra 1997, da ne namerava vstopiti v tretjo fazo. Odstavek 5 med drugim Ö predvideva Õ, da se člen Ö 123(4) Õ Pogodbe ne Ö uporablja Õ za Združeno kraljestvo.

(22) Danska je, sklicujoč se na odstavek 1 Protokola, Ö ki je priložen k Pogodbi, Õ o nekaterih določbah v zvezi z Dansko, sporočila, po Edinburškem sklepu z dne 12. decembra 1992, da ne bo sodelovala v tretji fazi. V skladu z odstavkom 2 navedenega protokola vsi členi in določbe Pogodbe in Statuta ESCB, k se nanašajo na odstopanje, Ö naj bi veljali Õ tudi za Dansko.

(23) Enotna valuta Ö naj bi se Õ, v skladu s členom Ö 123(4) Õ Pogodbe, uvedla samo v državah članicah brez odstopanja.

(24) Ta uredba Ö bi Õ se Ö morala Õ uporabljati na podlagi člena Ö 249 Õ Pogodbe, skladno s Protokolom o nekaterih določbah v zvezi z Združenim kraljestvom Velike Britanije in Severne Irske in Protokolom o nekaterih določbah v zvezi z Dansko in ter členom Ö 122(1) Pogodbe Õ, –

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I

OPREDELITVE

ê 2169/2005 čl. 1, tč. 1 (prilagojeno)

Člen 1

1. Za namene te uredbe:

(a) „sodelujoče države članice“ pomenijo države članice, naštete v tabeli v Prilogi I;

(b) „pravni instrumenti“ pomenijo zakonske predpise, upravne akte, sodne odločbe, pogodbe, enostranske pravne akte, plačilna sredstva, ki niso bankovci in kovanci, in druge instrumente s pravnim učinkom;

(c) „menjalno razmerje“ pomeni nepreklicno določeno menjalno razmerje, ki ga je Svet sprejel za valute vseh sodelujočih držav članic v skladu s prvim stavkom člena 123(4) Pogodbe ali v skladu z odstavkom 5 navedenega člena;

(d) „datum sprejetja eura“ pomeni bodisi datum, ko zadevna država članica vstopi v tretjo fazo iz člena 121(3) Pogodbe, ali datum, ko začne veljati odprava odstopanja zadevne države članice iz člena 122(2) Pogodbe, kakor je ustrezno;

(e) „datum prehoda na eurogotovino“ pomeni datum, ko dobijo eurobankovci in eurokovanci v sodelujoči državi članici status zakonitega plačilnega sredstva;

(f) „enota eura“ pomeni enoto valute iz drugega stavka člena 3;

(g) „enote nacionalnih valut“ pomenijo enote valute sodelujoče države članice, kakor so te enote opredeljene na dan pred sprejetjem eura v tej državi članici;

(h) „prehodno obdobje“ pomeni obdobje največ treh let, ki se začne ob 00.00 na datum sprejetja eura in izteče ob 00.00 na datum prehoda na eurogotovino;

(i) „obdobje opuščanja“ pomeni obdobje največ enega leta, začenši z datumom sprejetja eura, ki se lahko uporablja le za države članice, kjer datum sprejetja eura in datum prehoda na eurogotovino sovpadata;

(j) „preimenovati“ pomeni zamenjati enoto, v kateri je imenovan znesek neporavnanega dolga, iz enote nacionalne valute v enoto eura; to preimenovanje pa ne spreminja drugih pogojev dolga, ker se za to uporablja ustrezna nacionalna zakonodaja;

(k) „kreditne institucije“ pomenijo kreditne institucije, kakor so opredeljene v Ö točki (1) člena 4 Õ Direktive Ö 2006/48/ES Õ Evropskega parlamenta in Sveta.[10]

2. V tej uredbi se institucije, navedene v členu 2 Ö Direktive 2006/48/ES Õ, z izjemo poštnih institucij, ki opravljajo storitev brezgotovinskega nakazovanja, ne obravnavajo kot kreditne institucije Ö v pomenu točke k odstavka 1) Õ.

ê 2169/2005 čl. 1, tč. 2

Člen 2

Datum sprejetja eura, datum prehoda na eurogotovino in obdobje opuščanja, če se uporabljajo, so za vsako sodelujočo državo članico določeni v Prilogi I.

ê 974/98

POGLAVJE II

ZAMENJAVA VALUT SODELUJOČIH DRŽAV ČLANIC Z EUROM

ê 2169/2005 čl. 1, tč. 3

Člen 3

Od datumov sprejetja eura postane valuta sodelujočih držav članic euro. Enota valute je en euro. En euro se deli na sto centov.

ê 974/98 (prilagojeno)

Člen 4

Valute vseh sodelujočih držav članic se zamenjajo z eurom po menjalnem razmerju.

Člen 5

Euro je obračunska enota Evropske centralne banke (ECB) in centralnih bank sodelujočih držav članic.

POGLAVJE III

PREHODNE DOLOČBE

ČLEN 6

Členi 7 do 10 se uporabljajo v prehodnem obdobju.

Člen 7

1. Euro se deli v enote nacionalne valute po menjalnih razmerjih. Vsaka delitev na nižje enote te valute se ohrani. Ob upoštevanju določb te uredbe se še naprej uporablja monetarno pravo sodelujočih držav članic.

2. Če je pravni instrument izražen v enoti nacionalne valute, ta navedba velja, kakor če bi se uporabljala enota eura po menjalnem razmerju.

Člen 8

Zamenjava valut sodelujočih držav članic z eurom ne sme imeti sama na sebi učinka spremembe valute, v kateri so imenovani pravni instrumenti, ki so obstajali na dan zamenjave.

Člen 9

1. Ukrepe, ki jih je treba izvesti na podlagi pravnih instrumentov, ki določajo uporabo ali so izraženi v enoti nacionalne valute, je treba opraviti v tej enoti nacionalne valute. Ukrepe, ki jih je treba izvesti na podlagi pravnih instrumentov in določajo uporabo, ali so izraženi v valuti eura, je treba opraviti v tej enoti.

2. Stranke lahko z dogovorom odstopijo od določb odstavka 1.

3. Ne glede na odstavek 1, lahko dolžnik vse zneske, izražene v enoti eura ali v enoti nacionalne valute neke sodelujoče države članice in plačljive znotraj te države članice z nakazilom na račun upnika, plača v enoti eura ali v ustrezni enoti nacionalne valute. Znesek se nakaže na račun upnika v valuti njegovega računa ob menjavi, opravljeni po menjalnem razmerju.

4. Ne glede na odstavek 1, lahko vsaka sodelujoča država članica izvede potrebne ukrepe, da se:

(a) neporavnani dolg, ki so ga izdale vladne ustanove države članice, preimenuje v enoto eura, kakor določa Evropski sistem integriranih računov, izražen v enoti svoje nacionalne valute in izdan na podlagi lastnega prava. Če je neka država članica izvedla tak ukrep, izdajatelji lahko dolg, imenovan v tej enoti nacionalne valute države članice, preimenujejo v enoto eura, razen če tako preimenovanje pogodbeni pogoji izrecno izključujejo; ta določba velja za dolg, ki so ga izdale vladne ustanove države članice, in tudi za obveznice in druge oblike jamstvenega dolga, prenosljive na trgih kapitala, in za instrumente denarnega trga, ki jih izdajo drugi dolžniki;

(b) omogoči sprememba obračunske enote njihovih operativnih postopkov, in sicer se enota nacionalne valute spremeni v enoto eura:

(i) na trgih običajne menjave, kliringa in poravnave vseh instrumentov, navedenih v Ö Oddelku C Õ Priloge Ö I Õ k Direktivi Ö 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta Õ[11] in blaga; in

(ii) v sistemih za običajno menjavo, kliring in poravnavo plačil.

5. Določbe, ki niso vsebovane v odstavku 4, zahtevajo pa uporabo enote eura, lahko sodelujoče države članice sprejmejo v skladu s časovnim okvirom, ki ga določa zakonodaja Skupnosti.

6. Nacionalne zakonske določbe sodelujoče države članice, ki dovoljujejo ali zahtevajo neto izravnavo, kompenzacijo ali metode s podobnim učinkom, veljajo za monetarne obveznosti, ne glede na njihovo valuto, če je ta valuta v enoti eura ali v enoti nacionalne valute ob zamenjavi, opravljeni po menjalnem razmerju.

ê 2169/2005 čl. 1, tč. 4

Člen 10

Bankovci in kovanci, izraženi v enoti nacionalne valute, obdržijo status zakonitega plačilnega sredstva znotraj teritorialnega območja do dne pred datumom uvedbe eura v sodelujoči državi članici.

ê 2169/2005 čl. 1, tč. 5

Člen 11

V državi članici z obdobjem „opuščanja“ se uporablja naslednja ureditev. Sklicevanje na enoto nacionalne valute se lahko nadaljuje v pravnih instrumentih, ki so nastali v obdobju opuščanja in ki se bodo uporabljali v tej državi članici. Ta sklicevanja pomenijo sklicevanja na enoto eura v skladu z ustreznimi menjalnimi razmerji. Brez poseganja v člen 17 se akti, izvedeni v skladu s temi pravnimi instrumenti, izvedejo samo v enoti eura. Uporabljajo se pravila zaokroževanja, določena v Uredbi (ES) št. [1103/97].

Zadevna država članica omeji uporabo prvega odstavka na nekatere vrste pravnih instrumentov ali na pravne instrumente, sprejete na nekaterih področjih.

Zadevna država članica lahko obdobje skrajša.

ê 974/98

POGLAVJE IV

BANKOVCI IN KOVANCI EURA

ê 2169/2005 čl. 1, tč. 6 (prilagojeno)

Člen 12

Z začetkom veljavnosti od ustreznih datumov prehoda na eurogotovino dajo ECB in centralne banke sodelujočih držav članic v teh državah v obtok bankovce, izražene v eurih.

Brez poseganja v člen 17 so ti bankovci, izraženi v eurih, edini bankovci, ki imajo status zakonitega plačilnega sredstva v sodelujočih državah članicah.

Člen 13

Z datumom prehoda na eurogotovino sodelujoče države članice izdajo kovance, izražene v eurih ali centih in skladne z apoeni in tehničnimi specifikacijami, ki jih lahko določi Svet v skladu z drugim stavkom člena 106(2) Pogodbe. Brez poseganja v člen 17 Ö te uredbe Õ in določbe katerega koli sporazuma iz člena 111(3) Pogodbe v zvezi z denarnimi zadevami so ti kovanci edini, ki imajo status zakonitega plačilnega sredstva v sodelujočih državah članicah. Razen organa, pristojnega za izdajo, in tistih oseb, ki so posebej določene v nacionalni zakonodaji države članice izdaje, ni nobena stran zavezana sprejeti več kot 50 kovancev pri vsakem posameznem plačilu.

ê 974/98

Člen 14

Sodelujoče države članice morajo zagotoviti zadostne sankcije zoper ponarejanje in zlorabo bankovcev in kovancev eura.

POGLAVJE V

KONČNE DOLOČBE

ê 2169/2005 čl. 1, tč. 7

Člen 15

Členi 12, 13, 16, 17 in 18 se uporabljajo od datuma prehoda na eurogotovino v vsaki sodelujoči državi članici.

Člen 16

Sklicevanja na enote nacionalnih valut v pravnih instrumentih na dan pred datumom prehoda na eurogotovino pomenijo sklicevanja na enoto eura v skladu s posameznimi menjalnimi razmerji. Uporabljajo se pravila zaokroževanja, določena v Uredbi (ES) št. [1103/97].

ê 974/98

è1 2169/2005 čl. 1, tč. 8(a)

Člen 17

1. Bankovci in kovanci, izraženi v enoti nacionalne valute, kakor je navedeno v členu 7(1), ostanejo zakonito plačilno sredstvo znotraj ozemeljskih meja največ šest mesecev è1 od ustreznega datuma prehoda na eurogotovino ç; to obdobje se lahko skrajša z nacionalno zakonodajo.

2. Vsaka sodelujoča država članica lahko za obdobje do šest mesecev è1 od ustreznega datuma prehoda na eurogotovino ç določi pravila za uporabo bankovcev in kovancev, imenovanih v enoti svoje nacionalne valute, kakor je omenjeno v členu 7(1), in lahko izvede vse potrebne ukrepe za njihovo odstranitev iz obtoka.

ê 2169/2005 čl. 1, tč. 8(b) (prilagojeno)

3. Kreditne institucije sodelujočih držav članic, ki sprejmejo euro po 1. januarju 2002, menjajo bankovce in kovance – izražene v enoti nacionalne valute države članice – svojih komitentov v obdobju iz odstavka 1 za eurobankovce in eurokovance brezplačno in do zgornje meje, ki se lahko določi na podlagi nacionalne zakonodaje. Kreditne institucije lahko zahtevajo predhodno obvestilo, če menjavi namenjen znesek presega zgornjo mejo, ki je bila določena na podlagi nacionalne zakonodaje, ali mejo – če takšne zakonodaje ni – ki so jo določile same, ali mejo, ki je v skladu z zneskom, običajnim za enoto gospodinjstva.

Kreditne institucije iz prvega pododstavka menjajo bankovce in kovance – izražene v enoti nacionalne valute države članice – oseb, ki niso njihovi komitenti, za eurobankovce in eurokovance brezplačno in do zgornje meje, ki se določi na podlagi nacionalne zakonodaje; če pa takšne zakonodaje ni, določijo zgornjo mejo kreditne institucije same.

Z nacionalno zakonodajo se lahko omeji obveznost iz prvega in drugega pododstavka na posebne oblike kreditnih institucij. Z nacionalno zakonodajo se lahko ta obveznost tudi razširi na druge osebe.

ê 974/98

Člen 18

V skladu z zakoni ali prakso sodelujočih držav članic morajo posamezni izdajatelji bankovcev in kovancev še naprej sprejemati, za eure po menjalnem razmerju, bankovce in kovance, ki so jih predhodno izdali.

ê

Člen 19

Uredba ( ES) št. 974/98 se razveljavi.

Sklici na razveljavljeno uredbo, se upoštevajo kot sklici na to uredbo in se berejo v skladu s primerjalno tabelo v Prilogi III.

ê 974/98 (prilagojeno)

POGLAVJE VI

ZAČETEK VELJAVNOSTI

ČLEN 20

Ta uredba začne veljati Ö na dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije Õ.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah v skladu Ö z členom 249 Pogodbe Õ, v skladu s Protokolom o nekaterih določbah v zvezi z Združenim kraljestvom Velike Britanije in Severne Irske in Protokolom o nekaterih določbah v zvezi z Dansko in členom Ö 122(1) Pogodbe Õ.

ê 974/98

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

ê 2169/2005 čl. 1, tč. 9 in Priloga

PRILOGA I

Država članica | Datum sprejetja eura | Datum prehoda na eurogotovino | Država članica z obdobjem „opuščanja“ |

Belgija | 1. januar 1999 | 1. januar 2002 | Ni podatkov |

Nemčija | 1. januar 1999 | 1. januar 2002 | Ni podatkov |

Irska | 1. januar 1999 | 1. januar 2002 | Ni podatkov |

Grčija | 1. januar 1999 | 1. januar 2002 | Ni podatkov |

Španija | 1. januar 1999 | 1. januar 2002 | Ni podatkov |

Francija | 1. januar 1999 | 1. januar 2002 | Ni podatkov |

Italija | 1. januar 1999 | 1. januar 2002 | Ni podatkov |

ê 835/2007 čl. 1 in Priloga

Ciper | 1. januar 2008 | 1. januar 2008 | Ne |

ê 2169/2005 čl. 1, tč. 9 in Priloga

Luksemburg | 1. januar 1999 | 1. januar 2002 | Ni podatkov |

ê 836/2007 čl. 1 in Priloga

Malta | 1. januar 2008 | 1. januar 2008 | Ne |

ê 2169/2005 čl. 1, tč. 9 in Priloga

Nizozemska | 1. januar 1999 | 1. januar 2002 | Ni podatkov |

Avstrija | 1. januar 1999 | 1. januar 2002 | Ni podatkov |

Portugalska | 1. januar 1999 | 1. januar 2002 | Ni podatkov |

ê 1647/2006 čl. 1 in Priloga

Slovenija | 1. januar 2007 | 1. januar 2007 | Ne |

ê 693/2008 čl. 1 in Priloga

Slovaška | 1. januar 2009 | 1. januar 2009 | Ne |

ê 2169/2005 čl. 1, tč. 9 in Priloga

Finska | 1. januar 1999 | 1. januar 2002 | Ni podatkov |

_____________

é

PRILOGA II

Razveljavljena uredba z seznamom njenih zaporednih sprememb

Uredba Sveta (ES) št. 974/98 | (UL L 139, 11.5.1998, str. 1) |

Uredba Sveta (ES) št. 2596/2000 | (UL L 300, 29.11.2000, str. 2) |

Uredba Sveta (ES) št. 2169/2005 | (UL L 346, 29.12.2005, str. 1) |

Uredba Sveta (ES) št. 1647/2006 | (UL L 309, 9.11.2006, str. 2) |

Uredba Sveta (ES) št. 835/2007 | (UL L 186, 18.7.2007, str. 1) |

Uredba Sveta (ES) št. 836/2007 | (UL L 186, 18.7.2007, str. 3) |

Uredba Sveta (ES) št. 693/2008 | (UL L 195, 24.7.2008, str. 1) |

_____________

PRILOGA III

Primerjalna Tabela

Uredba (ES) št. 974/98 | Ta uredba |

Člen 1, točke (a) do (k), prvi stavek | Člen 1(1), točke (a) do (k) |

Člen 1, točka (k), drugi stavek | Člen 1(2) |

Člen 1a | Člen 2 |

Člen 2 | Člen 3 |

Člen 3 | Člen 4 |

Člen 4 | Člen 5 |

Člen 5 | Člen 6 |

Člen 6 | Člen 7 |

Člen 7 | Člen 8 |

Člen 8(1), (2) in (3) | Člen 9(1), (2) in (3) |

Člen 8(4), uvodno besedilo | Člen 9(4), uvodno besedilo |

Člen 8(4), prva alinea | Člen 9(4)(a) |

Člen 8(4), druga alinea, uvodno besedilo | Člen 9(4)(b), uvodno besedilo |

Člen 8(4), druga alinea, (a) | Člen 9(4)(b)(i) |

Člen 8(4), druga alinea, (b) | Člen 9(4)(b)(ii) |

Člen 8(5) in (6) | Člen 9(5) and (6) |

Člen 9 | Člen 10 |

Člen 9a | Člen 11 |

Člen 10 | Člen 12 |

Člen 11 | Člen 13 |

Člen 12 | Člen 14 |

Člen 13 | Člen 15 |

Člen 14 | Člen 16 |

Člen 15 | Člen 17 |

Člen 16 | Člen 18 |

- | Člen 19 |

Člen 17 | Člen 20 |

Priloga | Priloga I |

- | Priloga II |

- | Priloga III |

_____________

[1] COM(87) 868 PV.

[2] Glej Prilogo 3, Del A sklepov.

[3] Izvedena v skladu s sporočilom Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu – Kodifikacija pravnega reda Skupnosti, COM(2001) 645 konč.

[4] Glej Prilogo II, k temu predlogu.

[5] UL C […], […], str. […].

[6] UL C […], […], str. […].

[7] UL L 139, 11.5.1998, str. 1.

[8] Glej Prilogo II.

[9] [UL L 162, 19.6.1997, str. 1].

[10] UL L Ö 177, 30.6.2006, str. 1 Õ.

[11] UL L Ö 145, 30.4.2004, str. 1 Õ.