[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 19.12.2007

COM(2007) 828 konč.

LETNO POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

o prizadevanjih držav članic v letu 2006, da bi dosegle trajnostno ravnovesje med ribolovno zmogljivostjo in ribolovnimi možnostmi {SEC(2007) 1703} {SEC(2007) 1704}

KAZALO

1. Uvod 3

2. Povzetek letnih poročil držav članic 3

2.1. Opis flot v razmerju do ribištva 3

2.2. Vpliv shem zmanjševanja napora na zmogljivost 6

2.3. Skladnost s sistemom vstopa/izstopa in referenčnimi ravnmi 8

2.4. Prednosti in slabosti sistemov za upravljanje flote 8

3. Skladnost s pravili za upravljanje ribolovne zmogljivosti. Skupni rezultati 9

3.1. Rezultati za matično floto (razen plovil, registriranih v najbolj oddaljenih regijah) 9

3.2. Rezultati za flote, registrirane v najbolj oddaljenih regijah 10

4. Sklepi Komisije 10

UVOD

V členu 14 Uredbe št. 2371/2002[1] in členu 12 Uredbe št. 1438/2003[2] se zahteva, da države članice predložijo Komisiji vsako leto do 1. maja poročilo o svojih prizadevanjih v prejšnjem letu, da bi dosegle trajnostno ravnovesje med ribolovno zmogljivostjo in razpoložljivimi ribolovnimi možnostmi. Poročila držav članic so na voljo na spletni strani Europa[3]. Komisija je na podlagi teh poročil in podatkov iz registra ribolovne flote Skupnosti (CFR)[4] sestavila povzetek za leto 2006, ki ga je predložila Znanstvenemu, tehničnemu in gospodarskemu odboru za ribištvo (STEFC) ter Odboru za ribištvo in ribogojstvo. Komisija v tem poročilu Svetu in Evropskemu parlamentu predstavlja navedeni povzetek poročil držav članic ter tehnično prilogo in mnenji navedenih odborov. Priloga vsebuje podrobne pripombe o upravljanju zmogljivosti[5] ter razpredelnice in grafe, ki prikazujejo splošne trende v ribolovni floti EU in skladnost držav članic s sistemom vstopa/izstopa. Poleg tega so na spletni strani Europa v angleščini na voljo naslednje informacije:

- podrobni rezultati o skladnosti posameznih držav članic;

- rezultati za posamezne najbolj oddaljene regije Skupnosti;

- poročila držav članic.

POVZETEK LETNIH POROčIL DRžAV čLANIC

Letos je svoja poročila pravočasno predložilo le 12 držav članic; sedem poročil je bilo predloženih z zamudo dveh do sedmih tednov; Združeno kraljestvo je poročilo poslalo 31. oktobra 2007, kar je bilo prepozno, da bi se njegova vsebina vključila v to poročilo Komisije. Kljub tem zamudam je Komisija zbirno poročilo predložila navedenim odborom do 31. julija 2007. Dodati je treba, da predložene informacije niso bile vedno zadovoljive za namene tega poročila, čeprav so mnoge države članice upoštevale navodila za oblikovanje poročila iz člena 13 Uredbe št. 1438/2003.

To poročilo povzema opise ribiških flot držav članic, vpliv sedanjih shem na zmanjšanje ribolovnega napora, skladnost držav članic s sistemom vstopa/izstopa ter slabosti in prednosti njihovih sistemov za upravljanje flote.

Opis flot v razmerju do ribištva

Države članice so zagotovile splošen opis svojih flot na podlagi različnih segmentacij. Nekatere so ohranile staro segmentacijo flot MAGP IV, druge pa so uporabile kombinirano segmentacijo po ribolovni opremi, značilnostih plovil, ciljnih vrstah, ribolovnih območjih ali splošnejše razvrščanje ribiških plovil po vrsti ali dejavnosti. Več držav članic je poročalo, da ima njihova flota za mali priobalni ribolov (ta predstavlja več kot 80 % ribolovne flote EU) zelo pomemben socialno-ekonomski vpliv na priobalne skupnosti in ji je zato treba nameniti posebno pozornost. Estonsko, grško, špansko, francosko, italijansko, ciprsko, litovsko, malteško in slovensko poročilo ne vključujejo zanesljive ocene zmogljivosti flote glede na razpoložljive vire. Splošni vtis, ki ga dajejo poročila držav članic, je optimističen; v skladu s temi poročili naj bi bila flota Skupnosti v ravnovesju z viri, razen v nekaterih primerih. Komisija se s tem ne strinja, kot je razloženo v nadaljevanju.

Belgija: Študija je pokazala, da je bilo leta 2006 zaželeno zmanjšanje flote za 10 000 kW. Ker so ribiška plovila z močjo motorja nad 221 kW glavni porabniki ribolovnih kvot, je bila ena od prednostnih nalog umik zmogljivosti iz tega segmenta flote. Nazadnje je bilo leta 2006 razrezanih šest plovil iz flote velikih plovil in tri iz flote malih plovil, zato se je zmogljivost flote zmanjšala za 9 %. Kratkoročno je predvideno dodatno zmanjšanje zmogljivosti flote do 10 %.

Danska: Za izračun najmanjšega števila plovil, potrebnih za ulov dodeljenih kvot v 14 segmentih flote, razvrščenih v kategorije v skladu z Uredbo o zbiranju podatkov[6], je bil uporabljen ekonomski model. Število dni na morju, ki so jih ta plovila porabila, je največje možno število dni na leto. Na podlagi tega modela so bile ugotovljene različne stopnje prekomerne zmogljivosti v vseh segmentih glede na sedanje stanje staležev. Vendar se je v dolgoročnem predvidenem poteku pokazala možnost za premajhno zmogljivost v nekaterih segmentih. Rezultat je odvisen predvsem od sedanjega celotnega dovoljenega ulova/kvot in števila dovoljenih dni na morju na plovilo.

Nemčija: Za preučitev ravnovesja med ribolovno zmogljivostjo in ribolovnimi možnostmi posameznega segmenta flote je bil uporabljen kvalitativen biološki pristop. Na podlagi tega pristopa je bilo ocenjeno, ali je bil trend zmogljivosti v posameznem segmentu flote skladen s trendom količine in ravnijo ribolova zadevnih glavnih staležev. Zmogljivost flote v Nemčiji (5 % v BT, 4 % v kW) se je leta 2006, enako kot leta 2005, rahlo zmanjšala brez državne pomoči.

Estonija: V Baltskem morju in na upravnem območju NAFO leta 2006 niso bili sprejeti novi večletni načrti za upravljanje in obnovitev. Estonske flote se morajo prilagoditi zmanjšanju celotnega dovoljenega ulova za trsko v Baltskem morju in obnovitvenemu načrtu NAFO.

Grčija: Zmanjšanje zmogljivosti je bilo leta 2006 še naprej financirano z državno pomočjo. Skupno zmanjšanje zmogljivosti (1 183 BT in 8 926 kW) je bilo skoraj v celoti doseženo z državno pomočjo. Velika večina grške ribolovne flote je sestavljena iz čolnov za mali priobalni ribolov, ki uporabljajo različno ribolovno opremo.

Španija: Španija je še naprej uporabljala javna sredstva za zmanjšanje zmogljivosti flote; leta 2006 je bilo razrezanih nekaj več kot 11 000 BT. Flota se upravlja na podlagi ločenih segmentov, kot se je upravljala v skladu z VLUP IV.

Francija: Zmogljivost francoske celinske flote se je tako kot leta 2005 dodatno zmanjšala za približno 2 % glede tonaže in moči motorja. Poročilo povzema ukrepe upravljanja, kot so celotni dovoljeni ulov in kvote, ki so bili sprejeti med letom na različnih mednarodnih ali nacionalnih ravneh.

Irska: Leta 2006 se je nadaljeval program za razgradnjo flote za ribolov na belo ribo iz leta 2005 in doseženo je bilo zmanjšanje tega segmenta flote za 10 %. Program se bo nadaljeval, da se doseže 45-odstotno zmanjšanje zmogljivosti. V poročilu je opisano tudi prestrukturiranje flote za pelagični ribolov, ki ga vodi industrija.

Italija: Zmogljivost italijanske flote je bila dodatno zmanjšana z razrezom, ki je bil financiran z državno pomočjo. Leta 2006 je bilo razgrajenih 137 plovil s skupno tonažo 7 267 BT in skupno močjo motorjev 27 016 kW. V skladu z poročilom Italije se je povprečno število ribolovnih dni po velikem zmanjšanju v prejšnjih letih ustalilo na 134, kar je enako kot leta 2005.

Ciper: V skladu s shemo za razgradnjo 2004–2006 je bilo leta 2006 z državno pomočjo razrezanih pet večnamenskih plovil. Zmogljivost flote se je leta 2006 znatno zmanjšala zaradi izvoza največjega ciprskega ribiškega plovila z vlečnimi mrežami v ZDA. To plovilo z vlečnimi mrežami je predstavljalo približno eno tretjino zmogljivosti ciprske flote, izvoz tega plovila pa je glede BT pomenil zmanjšanje skupne zmogljivosti v letu 2006 za 87 %.

Latvija: Za flote za ribolov na odprtem morju ribolovne možnosti zadostujejo za zagotovitev polne zaposlenosti. V floti, ki lovi v Baltskem morju (vključno z Riškim zalivom), so plovila, daljša od 24 metrov, ulovila največjo količino trske, papalina in sleda. Več kot polovico ulova trske so opravila plovila, dolga od 24 do 40 metrov. Ta plovila zato bistveno vplivajo na stalež trsk v Baltskem morju.

Litva: Leta 2006 je bilo pet ribiških plovil izbrisanih iz registra. Istega leta je lahko zaradi odstranitve zmogljivosti, ki je bila opravljena brez pomoči EU, vstopilo šest novih plovil.

Malta: Flota je sestavljena iz plovil za polni in krajši delovni čas. Flota se uporablja predvsem za ribolov v manjšem obsegu. Na splošno so sezonski in ribolovni vzorci leta 2006 ostali enaki kot v prejšnjih letih, ne da bi kar koli kazalo na povečanje ribolovnega napora v katerem koli ribištvu. Ulov navadnega tuna je ostal precej pod količino, ki jo je Malti dodelila ICCAT.

Nizozemska: Zmogljivost flote kuterjev ni sledila trendu zmanjševanja staležev morske plošče in morskega lista. Za preostanek flote se sedanja zmogljivost šteje kot uravnotežena s stanjem staležev rib. Za nizozemsko floto je bilo leto 2006 precej mirno.

Poljska: Z gospodarskega vidika je trska ključnega pomena za poljske ribiče, vendar se v naslednjih petih letih ne pričakuje znatno izboljšanje biomase te vrste. Skupna zmogljivost poljske flote se je s trajnimi umiki, financiranimi z državno pomočjo, zmanjšala za 18 840 BT (39,8 %) in 54 500 kW (36 %) v primerjavi s stanjem 1. maja 2004.

Portugalska: Leta 2006 sta se znatno zmanjšala število plovil in ribolovna zmogljivost v primerjavi z letom 2005. To zmanjšanje je bilo večje glede na število plovil (4,4 %) kot na bruto tonažo (0,72 %) ali moč motorja (0,2 %).

Slovenija: Leta 2006 je bila ribolovna flota obremenjena s stalnimi strukturnimi težavami, predvsem z zastarelo in neprimerno ribiško floto, sezonskim značajem ribištva in veliko verjetnostjo, da se bo stalež rib še naprej zmanjševal. Poleg tega na ribolovne dejavnosti vpliva majhnost morskega ribolovnega območja, ki obsega približno 180 km².

Finska: Število plovil in zmogljivost finske flote sta se leta 2006 zmanjšala v vseh segmentih, razen v enem. V primerjavi z začetno ravnijo 1. januarja 2003 je bilo doseženo zmanjšanje za 17 % v BT in 11 % v kW.

Švedska: Približno 40 % iztovarjanj na Švedskem je bilo opravljenih na vzhodni obali, vendar jih je bilo glede na vrednost 60 % opravljenih na zahodni obali, približno 30 % na južni obali in le 10 % na vzhodni obali. Velika plovila s pelagičnimi vlečnimi mrežami, daljša od 24 metrov, plovila s pridnenimi vlečnimi mrežami, daljša od 12 metrov, in ribiška plovila s pasivno ribolovno opremo, krajša od 12 metrov, največ prispevajo k vrednosti iztovorov.

Vpliv shem zmanjševanja napora na zmogljivost

Države članice so poročale o različnih obnovitvenih ukrepih in shemah zmanjševanja napora, ki so jih uporabljale v letu 2006. Zadevali so zlasti ribolov v Kattegatu, Severnem morju in Skagerraku, zahodno od Škotske, v vzhodnem delu Rokavskega preliva, Irskem morju, Biskajskem zalivu, Kantabrijskem morju in Zahodni Iberiji ter Baltskem morju. Na splošno iz poročil držav članic ni jasno, ali so bile ali bodo sheme zmanjševanja ribolovnega napora učinkovito orodje za doseganje trajnostnega ravnovesja med zmogljivostjo in viri. Komisija meni, da so splošni rezultati glede velikosti flote slabi in da je treba na tem področju narediti več.

Belgija: Za ribolovno floto sta veljali shema iz Priloge II[7] in ureditev zahodnih voda. Skupno število dni na morju za celotno floto ni bilo preseženo, ker nekatera plovila svojih dni niso porabila v celoti. Zaradi omejitve števila dni na morju ni prišlo do tega, da razpoložljive kvote ne bi bile porabljene v celoti. Razpoložljive ribolovne možnosti za pokrovačo so bile skoraj v celoti izkoriščene. Vendar je bila na območju ICES VIII dodelitev ribolovnega napora nezadostna in veliko kvot je bilo treba izmenjati z Nizozemsko.

Danska: V skladu s Prilogo II se je kot del načrta obnovitve staleža trske število plovil zmanjšalo za 149. To je predstavljalo 3 676 BT ali 4 % skupne zmogljivosti. Leta 2006 je 652 plovil za ribolov uporabljalo opremo, ki jo zajema Uredba o številu dni na morju. Leta 2005 je bilo takih plovil 697, kar pomeni zmanjšanje za 6 %. Leta 2006 je bilo porabljenih 61 062 dni na morju, v nasprotju z 71 701 dnem leta 2005, kar pomeni zmanjšanje za 15 %. Zmanjšanje glede skupnih kW na dan je bilo 15 %.

Nemčija: Tako kot leta 2005 so sheme zmanjševanja ribolovnega napora neznatno vplivale na floto, predvsem v Baltskem morju. To ni bilo količinsko opredeljeno.

Estonija: Med letoma 2005 in 2006 se je zmogljivost flote zmanjšala za 17 %. Leta 2006 so se dejavnosti modernizacije plovil okrepile, kljub temu pa se pritisk na ribolovne vire verjetno ne bo povečal.

Grčija: Ribolovna zmogljivost se je stabilizirala z izdajanjem poklicnih ribolovnih dovoljenj izključno v primerih obnovitve flote. Za upravljanje ribolovnega napora so bili sprejeti različni nacionalni ukrepi, kot so omejitve za vrste in specifikacije plovil in ribolovne opreme, prepovedi za nekatera obdobja in ribolovno opremo ter določitev najmanjših razdalj in globin, na katerih je ribolov še dovoljen.

Španija: Na floto so vplivali ukrepi za zmanjševanje ribolovnega napora za globokomorske vrste ter za južnega osliča in škampa (Priloga IIB). Na nacionalni ravni so bili sprejeti tudi načrti upravljanja za Sredozemlje, Cadiški zaliv in vode Kanarskih otokov. Vendar v poročilu ni razloženo, v kakšnem obsegu je trajno zmanjšanje zmogljivosti, financirano z državno pomočjo, za približno 100 plovil in 12 000 BT povezano s takšnimi ukrepi za zmanjšanje ribolovnega napora.

Francija: Zmogljivost flote je bila leta 2006 z državno pomočjo zmanjšana za 85 plovil in 6 162 BT, predvsem zaradi ukrepov za zmanjšanje ribolovnega napora za trsko, osliča in morski list. Flota plovil z vlečnimi mrežami, ki je dejavna v Sredozemskem morju, se je zmanjšala za 21 plovil ali 1 800 BT, vendar ni jasno, ali je bil to rezultat ukrepov za zmanjšanje ribolovnega napora.

Irska: Vrste ribolova, ki jih zajema področje uporabe načrtov za obnovitev staležev (območji ICES VIa in VIIa), so zelo raznolike. Zato je težko oceniti vpliv zmanjšanja napora. V skladu z ureditvijo za zahodne vode se je zaradi razgradnje plovil za ribolov na pokrovačo leta 2005 izboljšalo ravnovesje med zmogljivostjo in dodelitvijo ribolovnega napora, ki je na voljo.

Italija: Čeprav za italijansko floto ni obveznih shem za upravljanje ribolovnega napora, Italija poroča o postopnem zmanjšanju ribolovnega napora glede zmogljivosti in dejavnosti, zaradi česar se je povečal ulov na enoto napora. Posebno pozitiven trend pri številu iztovorov na plovilo je povezan z rastjo, ki je bila zaradi povečanja proizvodnih cen veliko večja v razmerju s prihodki na plovilo.

Ciper: Za ciprsko ribištvo se ne uporabljajo obvezne sheme zmanjševanja napora. Omenjena shema za razrez plovil tako ni rezultat omejitve napora, ki so ga uvedli upravni organi za ribištvo.

Latvija: Edina shema za zmanjševanje ribolovnega napora, ki se je uporabljala leta 2006, je bil program razgradnje, financiran z državno pomočjo, ki jo je zagotovil FIUR. Od 1. maja 2004, ko se je začela uporabljati shema za razrez plovil, je bilo 59 plovil, namenjenih predvsem za ribolov na trsko v Baltskem morju, umaknjenih iz flote. Latvija načrtuje dodatno zmanjšanje zmogljivosti ribolovne flote z razrezom okoli 133 plovil v naslednjih nekaj letih.

Litva: Da bi uravnotežili ribolovni napor in prilagodili ribolovne zmogljivosti razpoložljivemu staležu rib, so organi nadaljevali s politiko trajnega umika nekaterih ribiških plovil iz dejavnosti.

Malta: Leta 2006 so tri plovila prenehala z ribolovnimi dejavnostmi in njihov ribolovni napor ni bil nadomeščen. Vendar je bil vpliv na skupno ribolovno zmogljivost minimalen.

Nizozemska: Za floto velja omejitev „dni na morju“ v Severnem morju (ureditev iz Priloge II). Število ribolovnih dni se je zmanjšalo za 8 % v primerjavi z letom 2005. Pri izvajanju Priloge IIA se je Nizozemska odločila, da uporabi čim večjo prilagodljivost v okviru pravil: dovoljeni so bili prenosi dni med plovili in prenosi obdobij upravljanja.

Poljska: Zaradi programa za zmanjšanje ribolovnega napora se je leta 2006 število dni, ki jih je baltska flota porabila za ribolov, zmanjšalo za 36 % v primerjavi z letom 2004 in za skoraj 70 % v primeru kuterjev, dolgih 24–25 metrov. V obdobju od 2004–2006 se je število dni, ki so jih plovila za ribolov na trsko preživela na morju, zmanjšalo za približno 30 %.

Portugalska: Načrt obnovitve staležev južnega osliča in škampa (Priloga IIB k Uredbi TAC) ni povzročil dodatnega zmanjšanja zmogljivosti pri flotah, ki lovijo ti vrsti. Zaradi načrta obnovitve staležev grenlandske morske plošče (NAFO) se je zmanjšalo število dovoljenj, vendar zmanjšanje zmogljivosti ni bilo potrebno, ker so bila plovila uporabljena za ribolov na druge vrste. Omejitve ribolova na sardino so ostale veljavne pri uporabi nacionalnega načrta obnovitve za te staleže.

Slovenija: Ribolovna flota ni popolnoma v ravnovesju z ribolovnimi viri, ki so na voljo v teritorialnih vodah, v katerih lovi večina flote.

Finska: Velikost ribolovne flote se je v zadnjih letih postopno zmanjšala. Zaradi prekomerne zmogljivosti ribolova na sleda in papalino ter po prepovedi uporabe viseče mreže v Baltskem morju in odredbi o lososu, ki ureja ribolov lososa, se je v obdobju 2004–2006 izvajala posebna shema za razgradnjo. Skupna zmogljivost 1 378 BT in 6 025 kW je bila z državno pomočjo umaknjena. Na splošno se skupni napor flote povečuje, čeprav se je njena zmogljivost v zadnjih letih zmanjšala.

Švedska: Floto zajema Priloga IIA in ribolovni napor se je postopno zmanjšal zaradi manjših celotnih dovoljenih ulovov in manjšega števila dni na morju. Ribolovni napor se je dodatno zmanjšal zaradi nacionalnih pravil, ki omejujejo priobalni ribolov, in uvedbe obveznih vlečnih mrež, ki se izbirajo po velikosti. Število dovoljenih dni na morju za ribolov na trsko v Baltskem morju se je zmanjšalo, zato se je zmanjšal ribolovni napor. Število ribičev, ki lovijo z vlečno mrežo, se je leta 2006 zmanjšalo s 53 na 35 in začasno jim je bila ponujena večja pomoč za razrez. Vendar sta bili leta 2006 razrezani le dve plovili.

Skladnost s sistemom vstopa/izstopa in referenčnimi ravnmi

Po podatkih iz registra ribolovne flote Skupnosti, ki so bili na voljo 23. oktobra 2006, konec leta 2006 skoraj nobena država članica ni presegla zgornje meje največje zmogljivosti flote. Čeprav so nekatere države članice leta 2006 nekoliko presegle zgornje meje vstopa/izstopa v primerjavi s prejšnjimi leti (glej oddelek 3.1), se je zmogljivost flote EU na splošno stalno zmanjševala. Vse zadevne države članice so upoštevale referenčne ravni za matično floto.

Prednosti in slabosti sistemov za upravljanje flote

Glavna prednost, ki jo je poudarilo več držav članic, je, da so nacionalni upravni organi za ribištvo natančno upoštevali sistem vstopa/izstopa in zgornje meje največje zmogljivosti flote. Poleg tega je več držav članic navedlo, da je sedanja shema zmanjševanja ribolovnega napora prispevala k boljšemu ravnovesju med ribolovnim naporom in razpoložljivimi viri. Seveda je zmanjšanje ribolovne zmogljivosti povzročilo zmanjšanje intenzivnosti ribolova. Večina držav članic je poudarila tudi pomembnost različnih načrtov upravljanja in obnovitve, ki so se izvajali, vključno z boljšim upravljanjem ribolovnih dovoljenj in skrbnim spremljanjem dodelitve kvot.

Do konca leta 2006 je večina držav članic imela celovite integrirane sisteme IT za upravljanje ribištva, ki so zajemali različne programske podaplikacije, kot so register flote, upravljanje zmogljivosti, dovoljenja, ladijski dnevniki, iztovori, obvestila o prodaji, sistem VMS, kvote, poročanje o ulovu itd. Ti sistemi IT večinoma povezujejo več upravnih organov med seboj ter tudi osrednje upravne organe z lokalnimi, zato so prispevali k bistveno trdnejšim nacionalnim upravam ribolovnih flot.

Nekatere države članice pa so poudarile, da imajo še vedno težave glede števila zaposlenih in finančnih virov, ki so na voljo za upravljanje ribolovne flote. Poleg tega so nekatere države članice priznale, da je treba izboljšati upravljanje in pomoč za mali priobalni ribolov.

Skladnost s pravili za upravljanje ribolovne zmogljivosti . SKUPNI REZULTATI

Rezultati za matično floto (razen plovil, registriranih v najbolj oddaljenih regijah)

V skladu z registrom ribolovne flote Skupnosti se je v štiriletnem obdobju 2003–2006 skupna zmogljivost flote Skupnosti zmanjšala za 217 000 BT in 773 000 kW, kar pomeni neto zmanjšanje za približno 10 %. „Flota EU-15“ je k temu zmanjšanju prispevala 167 000 BT in 645 000 kW v primerjavi z 51 000 BT in 128 000 kW, ki jih je umaknila „flota EU-10“. V relativnem smislu je bilo zmanjšanje „flote EU-10“ od dneva pristopa večje od zmanjšanja „flote EU-15“ v obdobju 2003–2006 (23 % v primerjavi z 9 %, tako v tonaži kot moči motorja).

V štiriletnem obdobju 2003–2006 je bilo iz flote EU (razen najbolj oddaljenih regij) z državno pomočjo umaknjenih približno 173 000 BT in 560 000 kW, od tega 40 000 BT in 127 000 kW leta 2006.

Na splošno se neto zmanjšanja v floti ES še vedno zdijo nezadostna ob upoštevanju stalnih tehnoloških izboljšav, ki nevtralizirajo vplive zmanjšanja zmogljivosti, in slabega stanja na večini področij ribištva Skupnosti, zlasti pri ribolovu pridnenih vrst, za katere so potrebna korenita zmanjšanja ribiškega napora.

Tabeli 1 in 2 v Prilogi k temu poročilu povzemata upoštevanje sistema vstopa/izstopa in referenčnih ravni 31. decembra 2006 s strani držav članic. Večina držav članic je upoštevala ta pravila. Vendar je glede na podatke iz registra ribolovne flote Skupnosti Španija prekoračila zgornjo mejo tonaže vstopa/izstopa za 1,66 %, čeprav je po podatkih v španskem letnem poročilu španska flota upoštevala zgornjo mejo tonaže. Francoska flota je presegla zgornjo mejo tonaže za 0,21 %.

Podrobnejši podatki (razpredelnice in grafi) o trendih zmogljivosti flot držav članic so na voljo na spletni strani Europa[8]. Na podlagi teh podatkov je mogoče preveriti, v kolikšni meri so države članice upoštevale omejitve zmogljivosti od 1. januarja 2003 do 31. decembra 2006. Podatki kažejo, da sta Francija in Italija presegli mejo BT v navedenem referenčnem obdobju. Rahla prekoračitev zgornje meje moči motorja je razvidna tudi iz podatkov za Dansko in Grčijo.

Svet je julija 2007 sprejel spremembo določb o upravljanju flote, ki začnejo veljati 1. januarja 2007 in državam članicam omogočajo, da prerazporedijo 4 % zmogljivosti, razrezane z državno pomočjo, da bi izboljšale varnost na krovu, delovne pogoje, higieno in kakovost proizvodov. Sprememba vključuje tudi možnost, da se zaradi zgoraj omenjenega izboljšanja varnosti prerazporedijo 4 % povprečne letne tonaže, umaknjene z državno pomočjo med 1. januarjem 2003 in 31. decembrom 2006 za države članice, ki so bile članice Skupnosti 1. januarja 2003, ter med 1. majem 2004 in 31. decembrom 2006 za države članice, ki so pristopile k Skupnosti 1. maja 2004. Pravila za izvajanje teh določb v obliki spremembe Uredbe Komisije št. 1438/2003 je Komisija pripravljala med oblikovanjem tega poročila.

Rezultati za flote, registrirane v najbolj oddaljenih regijah

Zmogljivost flot, registriranih v najbolj oddaljenih regijah, in njene spremembe med 1. januarjem 2003 in 31. decembrom 2006 so prikazane v Razpredelnici 4 v Prilogi k temu poročilu. Rezultati kažejo, da se je flota, registrirana v najbolj oddaljenih regijah Španije in Portugalske, znatno zmanjšala tako po tonaži kot po moči. V francoskih čezmorskih departmajih se je nekoliko zmanjšalo skupno število plovil, zmanjšala se je tonaža in povečala moč motorja.

Ob koncu leta 2006 so tako kot v prejšnjih letih trije od 17 segmentov za najbolj oddaljene regije presegli referenčno raven. Segment 4FJ (plovila, krajša od 12 m) za francoski departma Martinique je presegel svojo referenčno raven po moči za 5 622 kW. Enako se je zgodilo v segmentu 4K9 za Azorske otoke, kjer je bila referenčna raven presežena za 138 kW. Segment CA3 (plovila, daljša od 12 m, registrirana na Kanarskih otokih, ki opravljajo ribolovne dejavnosti v mednarodnih vodah in vodah tretjih držav) je presegel svojo referenčno raven po tonaži za 795 BT.

Sklepi Komisije

Kakovost poročil držav članic se je stalno izboljševala od prvega predloženega poročila, ki je zajemalo leto 2003. Vendar enako kot v prejšnjih letih večina držav članic v svojih poročilih ni opisala flote v zvezi z ribištvom, kot to določa člen 13(1)(a) Uredbe (ES) št. 1438/2003, na podlagi česar bi Komisija lahko analizirala prizadevanje za doseganje ravnovesja med zmogljivostjo ribolovne flote in razpoložljivimi ribolovnimi možnostmi, kot določa člen 14 Uredbe (ES) št. 2371/2002. Namesto tega so države članice poudarile izvajanje sistemov upravljanja nacionalne flote in trende zmogljivosti flote v razmerju do sistema vstopa/izstopa.

Vse zadevne strani (Komisija, države članice, STECF in Odbor za ribištvo Evropskega parlamenta) se strinjajo, da je treba kakovost letnih poročil držav članic izboljšati, kar pomeni, da je treba opredeliti podrobnejše smernice zanje. Zato je Komisija sklicala začasno delovno skupino znotraj STECF, da bi oblikovala usklajeno metodo za ocenjevanje ravnovesja med ribolovno zmogljivostjo in razpoložljivimi ribolovnimi možnostmi. Ta skupina se je sestala konec oktobra 2007, naslednji sestanek pa je predviden za začetek leta 2008. To vprašanje bo tudi ostalo na dnevnem redu Odbora za ribištvo in ribogojstvo.

Leta 2006 se je ribolovna zmogljivost flote EU še naprej počasi, vendar stalno zmanjševala po letni stopnji med 2 % in 3 %. Slike od 3 do 5 v Prilogi prikazujejo, da je bil to na splošno trend v zadnjih 15 letih. To zmanjšanje se zdi preskromno v primerjavi z velikim zmanjšanjem napora, ki je bilo potrebno za nekatere glavne staleže rib, stalnim in postopnim tehnološkim napredkom in slabim ekonomskim učinkom velikega dela flote.

Vpliv ukrepov za zmanjšanje ribolovnega napora na zmanjšanje zmogljivosti je bil na splošno majhen. To pomeni, da pristop, sprejet med reformo skupne ribiške politike, ki je predvideval uporabo politike upravljanja napora kot glavno gonilno silo za prilagoditev flote, ni prinesel pričakovanih rezultatov. Eden od razlogov za to je odsotnost sistemov za upravljanje ribolovnega napora pri več vrstah ribolova ali neučinkovitost sedanjih sistemov (Priloga II, zahodne vode, globokomorski ribolov, nekatere nacionalne sheme itd.). V zvezi s tem se lahko skupna ribiška politika še bistveno izboljša in prihodnji predlogi za izboljšanje se že obravnavajo. Druga pomembna točka, ki jo je treba poudariti, pa je, da morajo države članice zagotoviti boljše ukrepe za spodbujanje prilagoditve zmogljivosti. Operativni programi za obdobje 2007–2013 v okviru Evropskega sklada za ribištvo, s katerimi se lahko olajša prehod na učinkovitejšo floto Skupnosti v ekonomskem, okoljskem in socialnem smislu, so priložnost, ki je ne smemo zamuditi.

[1] Uredba Sveta (ES) št. 2371/2002 (UL L 358, 31.12.2002, str. 59–80).

[2] Uredba Komisije (ES) št. 1438/2003 (UL L 204, 12.8.2003, str. 21–28).

[3] http://ec.europa.eu/fisheries/fleet/index.cfm?method=FM_Reporting.AnnualReport.

[4] Uredba Komisije (ES) št. 26/2004 (UL L 5, 9.1.2004, str. 25–35).

[5] V skladu s skupno ribiško politiko (SRP), sprejeto decembra 2002, se ribolovne flote upravljajo po splošnem pravilu, da nova zmogljivost, vpeljana v floto ter izražena v tonaži in moči, ne sme biti večja od zmogljivosti, ki je bila umaknjena iz flote.

[6] Uredba Komisije (ES) št. 1639/2001 (UL L 222, 17.8.2001, str. 53–115).

[7] Uredba Sveta (ES) št. 51/2006 (UL L 1, 20.1.2006, str. 1–183).

[8] http://ec.europa.eu/fisheries/fleet/index.cfm?method=FM_Reporting.AnnualReport.