ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.6.3

Odbor meni, da je stališče držav globalnega partnerstva za bioenergijo, vključno z ZDA in Kitajsko, ki so podpisale mednarodni sporazum o nadzoru uporabe biogoriv ter njihovega vpliva na okolje in prehrambeno ravnovesje, v skladu z zgoraj navedenimi načeli. Vsaka država lahko izmeri okoljsko trajnost bioenergije s pomočjo 24 neobveznih meril in kazalnikov.
5.1

Odbor že od začetka opozarja na pomen vključevanja civilne družbe v projekt vzhodnega partnerstva. V tem duhu je bil vzpostavljen forum civilne družbe. Leta 2009 je bil organiziran izbirni postopek za organizacije civilne družbe, ki so želele sodelovati v tem forumu, in sicer na podlagi meril iz konceptualnega dokumenta (angl. concept paper) Komisije (geografski izvor in nacionalnost, raznolikost in sorazmernost ter izkušnje v zvezi z vprašanji na področju EU, evropske sosedske politike in vzhodnega partnerstva) (9). Odbor v zvezi s tem obžaluje, da merila ne vključujejo specifičnih zahtev glede zastopanosti; čeprav so v drugem merilu izrecno navedene organizacije delodajalcev, sindikati in strokovna združenja, to pomeni, da so precej slabše zastopani socialni partnerji.
5.9

Skupine, konzorciji in sekundarne zadruge omogočajo posameznim podjetjem, da ohranijo svojo majhnost in hkrati izkoriščajo ekonomije obsega. Italija je dober primer konzorcijev v gradbenem in storitvenem sektorju ter konzorcijev socialnih zadrug, ki bistveno prispevajo k razvoju malih in novih zadrug. Male konzorcije socialnih zadrug lahko najdemo tudi v drugih državah, na primer na Švedskem. Pomembne zadružne skupine so prisotne tudi v drugih sektorjih, kot so kmetijstvo, proizvodnja, bančništvo in distribucija, v več državah EU, med drugim v Franciji, Nemčiji, Španiji in na Nizozemskem.
2.7

Na srečanju 24. in 25. septembra 2009 v Pittsburghu (ZDA) so voditelji držav skupine G20 sprejeli odločitve, ki bodo bistveno spremenile način upravljanja mednarodnih organizacij. V skladu s temi odločitvami bo skupina G20 postala glavni forum za mednarodno gospodarsko sodelovanje. Sklenili so, da si bodo še naprej prizadevali za regulacijo finančnih trgov in da bodo kakovostna delovna mesta v ospredju oživitve gospodarstva. Hkrati so se dogovorili, da vzpostavijo okvir za močno, trajnostno in uravnoteženo gospodarsko rast, s čimer so se zavezali, da bodo oblikovali skupne srednjeročne cilje za svojo makroekonomsko, davčno in trgovinsko politiko, ki bodo v skladu s trajnostno in uravnoteženo rastjo svetovnega gospodarstva. MDS so pooblastili, da jim pomaga pri ocenjevanju politik in tako olajša njihov dialog. S to potezo so precej povečali vlogo MDS, ki so mu že pred tem namenili dodatna sredstva v višini 500 milijard ameriških dolarjev. Pooblastila Svetovne banke na področju zmanjšanja revščine so dodatno okrepili z dodatnim posojilom (100 milijard ameriških dolarjev), s posebnim poudarkom na zanesljivi preskrbi s hrano in energijo za revne. Voditelji skupine G20 se bodo znova srečali junija 2010 v Kanadi, novembra 2010 v Koreji in leta 2011 v Franciji.
10.2

Pravična trgovina je socialno-ekonomska inovacija, ki jo podpira civilna družba, da bi spremenili mednarodne trgovinske prakse in tako v večji meri spoštovali človekove pravice. Morala bi: — ohraniti svoj vpliv na področju družbene in okoljske odgovornosti podjetij; — skupaj s sindikati, potrošniškimi združenji, okoljevarstveniki in zadrugami lokalnih proizvajalcev ustvariti družbeno platformo; — razširiti in diverzificirati svoj trg, saj morajo trgovci povečati svoj izbor izdelkov in razširiti mreže; — dodano vrednost v večji meri prerazporediti proizvajalcem; — podpreti organizacije proizvajalcev iz južnih držav, da bi jim zagotovili večjo samostojnost; — omogočiti lokalni razvoj in več temeljnih ekonomskih, socialnih in kulturnih pravic ter — biti sposobna na splošno izboljšati pravila in prakse konvencionalne trgovine.
4.6

Izboljšave, ki jih je uvedla Komisija leta 2005, so pripomogle k večji učinkovitosti mehanizma za civilno zaščito v EU in omogočile, da deluje kot instrument medregionalne in mednarodne solidarnosti. Zato je treba vsa prizadevanja usmeriti v to, da se omogoči čim hitrejši in čim učinkovitejši odziv na nesreče vseh vrst. To zahteva vnaprej določene postopke ali načrte za pomoč, ki jih je treba z vajami preizkusiti za vse primere in posodobiti na podlagi teh izkušenj.
—

Življenjsko pomembni viri (kot so pitna voda, energija, surovine, življenjski prostor in obdelovalne površine) so omejeni, kar vodi do pojavov pomanjkanja in nezadostne gospodarske diverzifikacije. To prav tako povzroča težavo ene same dejavnosti (mono-activity), kar je poudarjeno v Analizi otoških in najbolj oddaljenih regij Evropske unije (3), v kateri je izpostavljeno predvsem pomanjkanje pitne vode, ki poleti na sredozemskih otokih, ko je veliko turistov, povzroča resne težave. Postavljeni so bili sicer obrati za razsoljevanje, vendar tradicionalni obrati porabijo velike količine elektrike. Številni otoki nimajo zadostne oskrbe z energijo in morajo uvažati fosilno gorivo ali, s podmorskimi kabli, elektriko.
5.9

Na koncu so vprašani ponovno dobili priložnost, da spregovorijo o odprtih vprašanjih varstva potrošnikov na prihodnjem notranjem trgu storitev. Ponovno se je pokazalo, da je glavna težava na tem področju pomanjkanje pravne jasnosti in varnosti, in sicer v zvezi z garancijami, odgovornostjo (na primer v primeru plačilne nesposobnosti), zahtevki iz naslova za napake (pomanjkanje usklajenosti, vprašanja v zvezi z dokaznim bremenom) in uveljavljanjem odškodninskih zahtevkov (postopki trajajo predolgo in so preveč zapleteni, želeli bi si več usklajenosti). Na drugem mestu je zagotavljanje zadostnih informacij o storitvah in ponudnikih. Kot pomanjkljivost so vprašani navedli tudi dejstvo, da ni skupnih standardov kakovosti in da ni mogoče primerjati usposobljenosti in poklicne izobrazbe. Predpisi s področja varstva potrošnikov se po navedbah vprašanih pogosto ne izvajajo pravilno ali pa na posameznih področjih manjkajo (na primer pri zasebnih pokojninah, zdravstvenih storitvah). Pomembna so tudi vprašanja s socialnega področja (plače, ki so nižje od zajamčene, delo na črno, migracija) in bojazen, da bi izgubili okoljske standarde ter standarde kakovosti. Treba bi bilo opredeliti najnižjo raven javnih storitev, ki bi bile splošno dostopne in ki zagotavljajo socialno vključenost. Ostale bojazni so povezane z izkrivljanjem konkurence za lokalne ponudnike (npr. različne socialne obremenitve) in težavami z valutnimi razlikami.
1.3

Poudariti je treba, da so podnebne spremembe, ki jih zdaj opažamo in jih skušamo obvladovati, komaj začetek dolgega procesa, ki je pred nami. V prihodnjih 15 do 20 letih se bodo sedanje podnebne spremembe še poslabšale, saj je človek že do sedaj poskrbel za dovolj „materiala“ v obliki toplogrednih plinov (in to počne še naprej). Zato se moramo torej pripraviti na podnebne spremembe in se jim prilagoditi. Vendar so za to, kar se bo zgodilo čez 15 in 20 let, odgovorne tudi sedanje generacije, saj bi lahko z ostrimi ukrepi danes ublažili spremembe podnebja v daljni prihodnosti. Razprave v okviru UNFCC (Okvirna konvencija Združenih narodov o podnebnih spremembah) in Kjotskega protokola nudijo priložnost za ukrepe po letu 2012, ki jo je treba izkoristiti. Če bomo to priložnost zamudili, se bo podnebje še naprej slabšalo in potrebni bodo še strožji ukrepi za spremembo teh trendov. Ne preseneča, da vse več držav podnebnim spremembam posveča izredno veliko pozornost. Vendar to ne pomeni, da se ta pozornost pozna tudi v praksi.
6.2

Zdi se nujno, da ne pozabimo na vprašanje odgovornosti, ki jo ima razvoj omrežij za visoke hitrosti pri pojavljanju protislovij, ki so značilna za železnice, kot denimo prepletanje tradicionalnega in sodobnega. Izgradnja teh omrežij je bila v središču zanimanja namreč ravno zato, ker je pomenila odvrnitev od konvencionalnega železniškega sistema. Razvoj omrežij za visoke hitrosti spremljajo velikanski stroški, zaradi česar so drugi razvojni projekti lahko prikrajšani za finančna sredstva. Tako je v Franciji razvoj vlakov za visoke hitrosti (TGV) povzročil takšno poslabšanje stanja na nekaterih delih konvencionalnega omrežja, da je bilo ponekod treba uvesti velike omejitve hitrosti. To za uporabnike (potniški in tovorni promet) pomeni veliko izgubo časa in vprašamo se lahko, ali jo lahko nadoknadimo s hitrejšim potovanjem potnikov na progah za visoke hitrosti.
1.2

EU in njene države članice si še posebej aktivno prizadevajo za doseganje ciljev, ki bi proces segrevanja ozračja upočasnili. Na različnih področjih so EU in države članice sprejele številne spremembe v politikah, da bi dosegle boljše rezultate. V mednarodnem boju proti segrevanju ozračja ima EU vodilno vlogo, saj gre za velikansko grožnjo za okolje, družbo in gospodarstvo, ki lahko postane daljnosežna in globalna. EU bi morala še naprej krepiti svoja prizadevanja za varstvo podnebja in se pri tem zavzemati tudi za zmanjševanje toplogrednih emisij kmetijstva, gozdarstva in ribištva, kajti to zahtevajo obveznosti iz okvirnega programa Združenih narodov o podnebnih spremembah in iz Kjotskega protokola. To mnenje naj bi spodbudilo razmišljanja za okrepljena prizadevanja EU glede podnebnih sprememb in njihovih učinkov na gozdarstvo, kmetijstvo in ribištvo. Opozoriti velja, da so raziskave doslej pomembno prispevale k poglabljanju našega znanja o učinkih podnebnih sprememb na gozdarstvo, vendar pa je znanstvenih spoznanj o učinkih na kmetijstvo manj, in še veliko manj vemo o učinkih na ribištvo.
6.2

Leta 2001 so se razlike nad ceno na kmetiji za jagnjetino povečale v VB in na Irskem in zmanjšale v Franciji in Nemčiji. V primeru sadja in zelenjave pa razlike nad ceno na kmetiji ne kažejo nobenega posebnega trenda oziroma le manjši upad. Trg sadja in zelenjave na debelo je v upadanju že nekaj časa, medtem ko je trg za takojšnja gotovinska plačila ostal pomemben za sveže pridelke; cene pa so včasih zelo nihale, kar je bila posledica vremenskih razmer in stanja dobave. Veliki kupci se vedno bolj odločajo za sezonske in letne pogodbe z majhnim številom dobaviteljev, da bi na področje svežih pridelkov vnesli stabilnost in znižali stroške. To bo stabiliziralo razlike med cenami na drobno in na kmetiji. Ko se bodo začele cenovne vojne, pa bi to lahko pomenilo, da bodo primarni proizvajalci vzeli nižje marže, s tem pa se jim bodo povečali stroški.
7.4

Slabitev sredstev za regulacijo trgov kmetijskih proizvodov, klimatske spremembe in ukrepi, povezani s sanitarnimi krizami, že nekaj let ponovno izpostavljajo pomen doseženega prometa kmetijskih gospodarstev. V okviru reforme SKP iz leta 2003 je Komisija predvidela, da bo v obliki poročila preučila možnost, da bi se del modulacij lahko uporabil na nacionalni ravni za posebne ukrepe, namenjene za spoprijem s tveganji, krizami in naravnimi nesrečami. Odbor ponavlja, da mora Komisija to poročilo predati pred koncem leta 2004 in bi morala obdelati tudi poti – na nacionalni in evropski ravni – za razvoj sistemov kmetijskega zavarovanja. Zahteva, da se eventualno razmisli o prispevku drugega stebra SKP kot o spremljevalnem instrumentu.
2.1.4

Področij, ki so nezadostno prilagojena, je na žalost veliko. Med drugim lahko naštejemo naslednje primere: — financiranje pokojnin: v več državah članicah se je to vprašanje predolgo odlagalo, kar je najmanj, kar lahko rečemo; lotili so se ga pozno, ko je bilo že „vroče“, v konfliktni situaciji, ki bi se ji lahko izognili; — delovna mesta in prispevki vse več starostnih skupin v delovanju podjetij in uprav: tu ali tam sprejete določbe za reševanje vprašanja zaposlenih in znižanja operativnih stroškov so bile sprejete, ne da bi se dovolj ubadali s „kolateralno škodo“ in sprevrženimi učinki kratkoročnih sredstev; — vseživljenjsko učenje: skrbi glede podaljšanja poklicnega življenja so se tu in tam prepogosto zanemarjale, ko je šlo za „starejše“ delavce; — urbanizem, življenjski prostor in postavitev javne in gospodarske infrastrukture: zasnova, ki je na teh področjih prevladala, pogosto ni upoštevala posebnih potreb najmlajših in najstarejših ter združenih ali ločenih družin; — prenos materialne dediščine: zakonska in davčna določila se sploh niso ponovno preučila in prilagodila demografskemu razvoju; — odnosi med izobraževanjem in delom: tu se je samo nekaj držav bolje izkazalo od večine, ki zamuja; — ohranitev, valorizacija, izkoriščanje in delitev pridobljenih izkušenj in kolektivnega spomina: tehnološki napredek, novosti v vodenju in nekakšna posvečenost „mladostništva“ niso bili dovolj pozorni na nevarnosti izgube znanja, sposobnosti, izkušenj in spomina; — kulture: včasih smo morda preveč popustljivo povzdigovali kulture (3), ki so se pojavljale, ne da bi razlikovali tisto, kar je bilo posledica mode, od tistega, kar je bilo posledica trajnega napredka. Dopustili smo razvoj amnezije, zaničevanja, groze, obžalovanja, in s tem medgeneracijskega prepada.
6.2

Nujno je treba vlagati v digitalno in finančno pismenost, da bi okrepili izobraženost in varstvo potrošnikov. Razvoj digitalnih in finančnih zmogljivosti potrošnikov je bistvenega pomena za doseganje ciljev digitalne agende, vključno z razvojem delujočega trga in povečanjem varstva potrošnikov. EESO razume pomen varstva podatkov in podpira pravico potrošnikov, do popolnega jamstva zanj. Prepričan je, da je uravnotežen razvoj trženja finančnih produktov na daljavo lahko uspešen le, če imajo države članice dovolj sredstev za reševanje teh izzivov in spodbujajo zaupanje v spletno trgovino s finančnimi storitvami ter če merijo napredek na tem področju in poročajo Komisiji, ki bo ocenila rezultate in priporočila najboljše prakse.
3.9

Po mnenju EESO je dobro, da so obrtni in industrijski izdelki zaščiteni z evropskim naslovom, ki nadomešča obstoječe nacionalne ureditve. S to možnostjo se izognemo soobstoju dveh sistemov (evropskega in nacionalnega) in zagotovimo enoten pristop. To je zlasti pomembno za lažje izvajanje postopkov zaščite v čezmejnih regijah in z vidika poenotenja postopkov.
4.7

EESO meni, da digitalne pravice izvirajo iz obstoječih temeljnih pravic in so opredeljene z njimi. Spadajo k vrednotam in načelom EU, ki tvorijo večplastno in večrazsežnostno celoto, v kateri soobstajajo različne pravice in svoboščine, vrednote pa tudi postavljajo meje in zagotavljajo pravično uravnoteženost. To na primer velja za načeli svobode izražanja in nediskriminacije v okviru sovražnega govora, ki se vse pogosteje pojavlja na spletu.
4.7.3

EESO opozarja, da se enotni trg ne bi smel več šteti za olepšano različico svetovnega trgovinskega sporazuma, katerega lastnosti se lahko prilagodijo s pogajanji, saj je veliko več kot to. Pri enotnem trgu gre tudi za izboljšanje blaginje s socialno in ekonomsko konvergenco, da bi zmanjšali neenakost in zagotovili, da vedno večja socialna neravnovesja in splošno povečevanje revščine ne bodo začeli resno ovirati evropskega povezovanja. V ta namen EESO opozarja na temeljne socialne pravice in pravice delavcev do dostojne plače in delovnih pogojev, in sicer ne le na področju gospodarskih svoboščin, ampak tudi v zvezi z notranjim trgom in trgom dela, konkurenco in vsemi drugimi ukrepi politike Unije, med drugim na področjih, kot so ekonomsko upravljanje, trgovina, digitalizacija in okolje. Namen enotnega trga je tudi varovati in okrepiti avtonomijo socialnih partnerjev ter vzpostaviti jasno povezavo s spoštovanjem in spodbujanjem kolektivnih socialnih pravic. Hkrati je ključnega pomena, da so temeljne pravice v celoti zaščitene in zapisane v pogodbah.
2.1

V akcijskem načrtu za socialno gospodarstvo se predlaga večletna perspektiva do leta 2030, priložena pa sta mu dva delovna dokumenta. Prvi prinaša nadaljnje smernice v zvezi s sporočilom „Ustvarjanje gospodarstva po meri ljudi: akcijski načrt za socialno gospodarstvo“ v skladu z izvajanjem evropskega stebra socialnih pravic. Drugi dokument z naslovom „ Scenarios towards co-creation of a transition pathway for a more resilient, sustainable and digital proximity and social economy industrial ecosystem “ (Scenariji za soustvarjanje poti za prehod na odpornejši, trajnosten in digitalen industrijski ekosistem lokalnega in socialnega gospodarstva) je v skladu z novo evropsko industrijsko strategijo, v kateri ima lahko socialno gospodarstvo inovativno vlogo v poštenem in pravičnem prehodu v strateških sektorjih, kot sta digitalno in zeleno gospodarstvo.
2.6

Za hiter prenos prihodnjih priporočil ICCAT v pravo Unije je predvideno, da se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje sklepov o naslednjih vprašanjih: omejitve zmogljivosti glede tropskega tuna in poročanje o letni zmogljivosti in ribolovnem načrtu zanj; letna kvota za prenos veleokega tuna, severnoatlantskega in južnoatlantskega belega tuna ter severnoatlantske in južnoatlantske mečarice; načrti upravljanja za naprave za zbiranje rib; število instrumentalnih boj; zahteve glede naprav za zbiranje rib in obdobja prepovedi njihove uporabe; omejitev števila plovil, ki lovijo severnoatlantskega belega tuna; pogoji za ulov in obdržanje na krovu atlantskega maka; možnosti preživetja morskih želv; minimalni odstotek prisotnosti opazovalcev in merjenje njihove prisotnosti v odstotkih ter sprememba seznama vrst ICCAT.
C 290/153

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi prehodnih pravil za ovojnino in označevanje zdravil za uporabo v veterinarski medicini, odobrenih v skladu z Direktivo 2001/82/ES in Uredbo (ES) št. 726/2004

(COM(2022) 76 final – 2022/0053 (COD))

(2022/C 290/27)

Zaprosili Evropski parlament, 7. 3. 2022 Svet, 11. 3. 2022 Pravna podlaga členi 114, 168(4)(b) in 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Pristojnost strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju 23. 3. 2022 Plenarno zasedanje št. 568 Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani) 193/0/4

Odbor se strinja z vsebino predloga in nima nobenih pripomb, zato je na 568. plenarnem zasedanju 23. in 24. marca 2022 (seja z dne 23. marca) s 193 glasovi za in 4 vzdržanimi glasovi sklenil o tem predlogu podati pozitivno mnenje.
5.13

Veliko podatkov o emisijah fosilnega metana se trenutno ne sporoča. EESO pozdravlja predloge o spremljanju, poročanju in preverjanju, zlasti v zvezi s preprečevanjem uhajanja vzdolž plinovodov. Pobude, kot je Mednarodna opazovalnica emisij metana (IMEO) in uporaba satelitskih tehnologij za odkrivanje takšnega uhajanja, bi bilo treba racionalizirati in jih prednostno obravnavati. V EU bi bilo treba prepovedati prakse neupravičenega izpuščanja in sežiganja. Izjeme od tega pravila bi morale biti omejene na izredne razmere in razmere, povezane z varnostjo. Kar zadeva biometan, je več držav članic EU že uvedlo tehnične in regulativne ukrepe za spremljanje in preprečevanje. To bi lahko pripomoglo k oceni emisij metana zaradi izkoriščanja fosilnih goriv.
2.1.1

EESO se strinja z oceno Evropske komisije, da so se pravila direktive Solventnost II, ki temeljijo na treh stebrih (kvantitativni cilji glede lastnih sredstev, organizacija poslov in nadzor, poročanje in preglednost), izkazala za uspešna. Na podlagi teh pravil je evropski zavarovalniški sektor dobro vzdržal pretrese, ki jih je povzročila državna dolžniška kriza, in prebrodil še vedno trajajočo politiko nizkih obrestnih mer ter prvotne posledice pandemije COVID-19, ki še zdaleč ni končana. EESO meni, da je smiselno in nujno, da se na podlagi izkušenj z uporabo pravil pripravijo ustrezni zaključki, zlasti glede vprašanja sorazmernosti ter predpisov o kapitalski ustreznosti in preprečevanju tveganja. Ti so odločilni za potrebe podjetij po kapitalu in s tem vlogo, ki jo lahko imajo zavarovalnice v gospodarstvu kot ponudnik produktov in vlagatelj.
3.4.3

EESO predlaga, da se kampanje ozaveščanja o prehodu zgledujejo po pristopu BIMBY (Build In My Backyard – gradite na mojem dvorišču), ki je odziv na pristop NIMBY (Not In My Backyard – ne na mojem dvorišču). Pri pristopu BIMBY se izpostavljajo primeri, ki prispevajo k posnemanju pozitivnega družbenega vedenja in h koristim za prebivalstvo, tj. zbirka pozitivnih pričevanj in konkretnih uspešnih zgledov iz različnih regij in držav, s katerimi se lahko vsi poistovetijo.
1.5

EESO želi nadgraditi predlog Evropske komisije in priporoča, da se obveznost, ki velja za polnilnike mobilnih telefonov in podobnih naprav, razširi na vse radijske, elektronske in povezane naprave, naprave, ki jih je mogoče ponovno napolniti, in tudi na polnilnike prenosnih računalnikov. Tako bi lahko mobilno napravo polnili tudi z računalniškim polnilnikom USB tipa C z močjo 65 W namesto z 2,1 W, osebam na poti pa bi bilo prihranjeno prenašanje različnih polnilnikov.
6.3

V številnih državah so bile pridobljene izkušnje glede uvedbe in potrjevanja mehanizmov financiranja glede na rezultat ( pay by result ), v Franciji na primer s pogodbami s socialnim učinkom, kjer se posebna pozornost namenja modelom, kjer so skladi vezani na rezultate ( outcome funds ), v katere so vključeni zasebni vlagatelji, ki želijo mobilizirati sredstva za politike, dogovorjene z vlado, zlasti na področju socialnih politik, in pri katerih je plačilo povezano z doseganjem pričakovanih rezultatov. Spodbujanje takih praks bi moralo temeljiti na predhodni oceni, katere namen je opredeliti morebitna odstopanja, kot so prenosi zmogljivosti na podjetja zunaj področja socialne ekonomije ali morebiten umik držav.
4.17

EESO načeloma podpira predlog Komisije, ki države članice poziva, naj upoštevajo „vzdrževanje nacionalnih gozdnih ponorov ogljika in ekosistemov“, pa tudi načela „kaskadne uporabe biomase“ in krožnega gospodarstva. To pomeni, da je treba dati prednost uporabi preostalega lesa, kot so majhne veje, štori in drugi stranski proizvodi, ter recikliranim lesnim proizvodom za bioenergijo. Zato je smiselno ponovno oceniti podporo elektrarnam na biomaso na tem področju, pri čemer je treba upoštevati, da so ostanki iz žag in celulozne industrije viri energije. Poleg tega je, kot je navedeno v predlogu, smiselno preusmeriti biogoriva na biološki osnovi v prometni sektor, in sicer v načine prevoza, ki jih je težko elektrificirati, kot so pomorski promet, potovanja na dolge razdalje ali celo zračni promet. V zvezi s tem bi bilo treba upoštevati tudi težave z razpoložljivostjo in stroške. Za uresničitev te zamisli bi morali v členu 25 razlikovati med biogorivi na biološki osnovi in električno energijo iz obnovljivih virov na podlagi meritev zmanjšanja toplogrednih plinov. Tako imajo v prometnem sektorju prednost električna energija iz obnovljivih virov in biogoriva na osnovi ostankov. Posledica tega je vse večji pritisk, da bi se prometni sektor razogljičil z neposredno elektrifikacijo.
4.10

MSP čutijo nesorazmerno obremenitev zaradi birokracije in upravnih stroškov, povezanih z ustanovitvijo in vodenjem podjetja na področju akvakulture. Ker v sektorju prevladujejo MSP in majhna družinska podjetja, EESO poziva k vzpostavitvi informacijskih središč „vse na enem mestu“ v vseh državah članicah. Biti morajo popolnoma digitalizirana ter proizvajalcem, vlagateljem in potrošnikom nuditi posodobljene informacije v realnem času. EESO tudi meni, da je treba ustanoviti več organizacij proizvajalcev, saj so izjemno pomembne za konkurenčnost sektorja, zlasti MSP, in da je poleg tega potrebna posebna platforma, ki podpira neprekinjeno poslovanje in prevzeme.
3.2

EESO meni, da sta glavna cilja pri pripravi direktive, in sicer (i) zmanjšanje škode za potrošnike, ki jemljejo posojila na spreminjajočem se trgu, in (ii) lajšanje čezmejnega zagotavljanja potrošniških kreditov ter konkurenčnosti notranjega trga, med seboj tesno povezana in bistvena za ustrezno pokritost in enotno uporabo nove direktive. Na primer, predlog obvezne uvedbe omejitev stroškov potrošniških kreditov mora biti v direktivi o potrošniških kreditih natančnejše določen in usklajen na podlagi jasne metodologije. To je potrebno za zagotovitev enotne ravni varstva potrošnikov ob učinkovitem preprečevanju neodgovornih praks posojanja po vsej EU in razvoja produktov potrošniških kreditov z oderuškimi obrestnimi merami ali pretiranimi stroški, ki pogosto ciljajo na najranljivejše potrošnike in lahko večkrat privedejo do prezadolženosti. Harmonizirana metodologija je potrebna tudi za zagotovitev enakih konkurenčnih pogojev za kreditodajalce iz različnih držav.