SPOROČILO KOMISIJE SVETU

v skladu s členom 395 Direktive Sveta 2006/112/ES

1.OZADJE

V skladu s členom 395 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (v nadaljnjem besedilu: direktiva o DDV) lahko Svet na predlog Komisije soglasno dovoli katerikoli državi članici, da uvede posebne ukrepe, ki odstopajo od določb te direktive, za poenostavitev postopka obračunavanja davka ali za preprečevanje nekaterih vrst davčnih utaj ali izogibanja davkom. Ker ta postopek določa odstopanja od splošnih načel DDV, bi morala biti takšna odstopanja sorazmerna in omejena po obsegu.

V dopisu, ki ga je Komisija evidentirala 23. decembra 2015, je Republika Avstrija zaprosila za dovoljenje za uvedbo ukrepa, ki odstopa od posebne maržne ureditve za potovalne agencije. V skladu s členom 395(2) direktive o DDV je Komisija z dopisom z dne 20. aprila 2016 obvestila druge države članice o zahtevi Republike Avstrije. Z dopisom z dne 21. aprila 2016 je Komisija uradno obvestila Republiko Avstrijo, da ima na voljo vse informacije, potrebne za presojo zahteve.

2.ZAHTEVA

V členih 306 do 310 direktive o DDV je določena posebna „maržna“ ureditev za potovalne agencije, v skladu s katero se obdavči samo razlika (ali marža) med ceno (brez DDV), ki jo plača stranka, in dejanskimi stroški potovalne agencije. Ta ureditev se uporablja, kadar potovalna agencija deluje v svojem imenu in ne zgolj kot posrednik.

Glede zadevne marže člen 308 določa naslednje: „Davčna osnova in cena brez DDV v smislu točke 8 člena 226 glede enotne storitve, ki jo opravi potovalna agencija, je marža potovalne agencije, kar pomeni razliko med celotnim zneskom, brez DDV, ki ga plača potnik, in dejanskimi stroški potovalne agencije za dobave blaga in storitev, ki jih opravljajo drugi davčni zavezanci, če so te transakcije v neposredno korist potnika“.

V tem okviru je Sodišče Evropske unije odločilo, da ta člen ne predvideva nobene možnosti za določitev skupne davčne osnove za profitno maržo potovalnih agencij in da je zato treba davčno osnovo določiti s sklicevanjem na vsako posamezno storitev, ki jo opravi potovalna agencija.

Avstrija želi s svojo zahtevo odstopati od člena 308 direktive o DDV, kot ga razlaga Sodišče Evropske unije, ter omogočiti potovalnim agencijam, da za posamezno leto izračunajo enotno profitno maržo za vse opravljene storitve potovanj, za katere velja posebna ureditev DDV (tj. kadar potovalna agencija ne deluje kot posrednik).

3.STALIŠČE KOMISIJE

Ko Komisija prejme zahteve v skladu s členom 395 direktive o DDV, jih preuči, da bi zagotovila izpolnjevanje osnovnih pogojev za njihovo odobritev, tj. da predlagan poseben ukrep poenostavlja postopke za davčne zavezance in/ali davčno upravo oziroma da predlog preprečuje nekatere vrste davčnih utaj ali izogibanja davkom. V tem okviru se je Komisija vedno odločila za omejen in previden pristop za zagotovitev, da odstopanja ne ogrozijo delovanja splošnega sistema DDV ter so omejena po obsegu, potrebna in sorazmerna.

Poleg tega je Sodišče Evropske unije razsodilo, da morajo biti ukrepi, sprejeti v skladu s členom 395 direktive o DDV za poenostavitev postopka obračunavanja davka ali za preprečevanje nekaterih vrst davčnih utaj ali izogibanja davkom, nujno potrebni in primerni za dosego posebnega cilja, ki mu sledijo, ter čim manj vplivati na cilje in načela direktive o DDV.

V skladu z navedeno sodbo Sodišča Evropske Unije bi bilo torej treba odstopanja na podlagi člena 395 direktive o DDV odobriti samo, če določene razmere v državi članici zahtevajo poseben ukrep. Vendar v obravnavanem primeru ni utemeljeno, zakaj natančno bi bilo v Avstriji potrebno tako odstopanje, ki se zahteva kot ukrep za poenostavitev. Nasprotno, posebna ureditev za potovalne agencije se izvaja povsod v EU, maržo pa je treba v vseh državah članicah izračunati na enak način, tj. za vsako posamezno opravljeno storitev. Možnost posebnega odstopanja, da se spremeni razmere, ki so enake v vseh državah članicah, bi zato pomenilo izogibanje običajnemu postopku, ki ga sestavlja soglasno sprejetje spremembe direktive o DDV v Svetu na predlog Komisije in po posvetovanju z Evropskim parlamentom.

Poleg tega Komisija meni, da bi tak ukrep odstopanja potovalnim agencijam s sedežem v Avstriji zagotovil posebno ugodnost v primerjavi s potovalnimi agencijami s sedežem v drugih državah članicah. Ker se kot kraj obdavčitve uporablja kraj sedeža, bi lahko taka prednost ustvarila težave v zvezi s konkurenco na notranjem trgu, zlasti ker stranke danes vedno več storitev kupujejo na spletu. Potovalne agencije, ki imajo sedež v Avstriji (ali ga tja preselijo), bi imele v skladu z obrazložitvijo iz zahteve za odobritev odstopanja možnost izračuna skupne profitne marže za posamezno koledarsko leto. Zato bi lahko, v nasprotju s potovalnimi agencijami v drugih državah članicah, konsolidirale negativne marže, ki so posledica nekaterih posebnih opravljenih storitev, s pozitivnimi maržami pri drugih opravljenih storitvah, zaradi česar bi bile njihove obveznosti iz naslova DDV in poznejše plačilo davka upravi nižji.

Komisija je leta 2002 že predlagala novo ureditev za potovalne agencije za namene DDV. Vendar se Svet ni uspel dogovoriti o (spremenjenem) predlogu, ki ga je Komisija dokončno umaknila leta 2014. Ne glede na to pa Komisija še naprej preučuje možnosti za izboljšanje te ureditve, kjer je to potrebno, ob upoštevanju učinkov prej omenjene sodbe Sodišča Evropske unije o potovalnih agencijah ter načela obdavčitve v namembni državi članici, ki je bilo v Evropski uniji sprejeto kot glavno načelo za prihodnjo zakonodajo o DDV, pozneje pa ga je Komisija razvila v akcijskem načrtu za DDV. V ta namen bo Komisija kmalu začela študijo za oceno celotne ureditve za potovanja (vključno z metodo za izračun marže), ki trenutno temelji na poreklu, pri čemer bo eden od ciljev kar najbolj zmanjšati upravna bremena.

4.SKLEPNA UGOTOVITEV

Na podlagi navedenega Komisija nasprotuje zahtevi Republike Avstrije.