P6_TA(2006)0214
Javne finance v EMU
Resolucija Evropskega parlamenta o javnih financah v Ekonomski in monetarni uniji (EMU)
(2005/2166(INI))
Evropski parlament,
—ob upoštevanju sporočila Komisije o javnih financah v EMU –leto 2005 (KOM(2005)0231),
—ob upoštevanju integriranih smernic Komisije za rast in delovna mesta (2005-2008) (KOM(2005)0141),
—ob upoštevanju gospodarskih napovedi Komisije jeseni 2005 (1),
—ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1056/2005 z dne 27. junija 2005 o spremembi Uredbe (ES)
št. 1467/97 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (2),
—ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 12. julija 2005 Italiji za odpravo stanja čezmernega javnofinanč-
nega primanjkljaja (3),
—ob upoštevanju Sklepa Sveta (ES) št. 729/2005 z dne 7 junija 2005 o odpravi Sklepa (ES) št. 136/2005
o obstoju čezmernega primanjkljaja na Nizozemskem (4),
—ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 7. oktobra 2005 za odpravo stanja čezmernega javnofinančnega
primanjkljaja na Portugalskem (5),
—ob upoštevanju Sklepa Sveta (ES) št. 843/2005 z dne 8. novembra 2005, ki v skladu s členom 104(8)
Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti ugotavlja, da so ukrepi, ki jih je Madžarska sprejela kotodgovor na priporočilo Sveta z dne 8. marca 2005 na podlagi člena 104(7) Pogodbe, neustrezni (
6),
—ob upoštevanju Sklepa Sveta z dne 24. januarja 2006 o obstoju čezmernega primanjkljaja v Združenem
kraljestvu (7),
—ob upoštevanju letnega poročila 2005 Evropskega sindikalnega inštituta o usklajevanju kolektivnih poga-
janj v Evropi,
—ob upoštevanju Izgledov za svetovno gospodarstvo o globalizaciji in zunanjih neravnovesjih Mednarod-
nega denarnega sklada (MDS) iz aprila 2005,
—ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,
—ob upoštevanju poročila Odbora za ekonomske in monetarne zadeve (A6-0162/2006),
1. izraža zaskrbljenost, prvič zaradi vztrajne počasne rasti v Evropi od leta 2002, ki se je v euro območju
le postopno zviševala z 0,6 % leta 2003 na 1,3 % leta 2005, v nasprotju s stopnjo rasti v ZDA, ki je bila leta2005 3,5 %, in prebujenjem japonskega gospodarstva, ki mu daje zagon končno domače zasebno povpraše-vanje, drugič zaradi vztrajne visoke stopnje nezaposlenosti, ki je bila v EU-25 9 % in v EU-15 8,1 % ter,
tretjič, zaradi proizvodne vrzeli, ki je trenutno –1 % BDP, kar dokazuje, da je gospodarska rast EU še naprej
znatno pod dolgoročnim potencialom, saj jo omejujejo strukturna togost, šibko domače povpraševanje in
pomanjkanje pravega ravnovesja v makroekonomski kombinaciji politik; poudarja, da možnost rasti evrop-skega gospodarstva ostaja izredno majhna, približno 2 %, kar je veliko nižje od pričakovane rasti drugje posvetu, meni, da ta možnost rasti ne zadostuje za ustvarjanje delovnih mest in zmanjšanje stopenj brezposel-nosti ali razvoj EU-25;7.12.2006 C 297 E/233 Uradni list Evropske unije
Sreda, 17. maj 2006SL
(1) Evropska ekonomija, št. 5/2005.
(2) UL L 174, 7.7.2005, str.5.
(3) 11124/05, Ekonomsko-finančni svet 242.
(4) UL L 274, 20.10.2005, str. 89.
(5) 12401/05, Ekonomsko-finančni svet 289.
(6) UL L 314, 30.11.2005, str. 18.
(7) 5366/06, Ekonomsko-finančni svet 11.
2. poudarja nevarnost hitrih prilagoditev globalnim neravnovesjem, ki lahko privedejo do zmanjšanja
povpraševanja v ZDA, kar bi imelo za posledico manjši izvoz in šibkejšo rast v EU, ter poudarja, da bi se
zaradi nihanj menjalnega te čaja med evrom in ameriškim dolarjem ta učinek lahko še povečal;
3. ugotavlja neugodne posledice nestabilnosti in naraščanja cen nafte na domače povpraševanje in rast v
EU ter grožnjo, ki jo predstavljajo njuni sekundarni učinki; pozdravlja odgovorno ravnanje družbenih ingospodarskih dejavnikov, ki si prizadevajo preprečiti navedene posledice kljub šibki domači porabi; poudarja,
da so stabilne, navzven usmerjene in konkurenčne makroekonomske politike potreben predpogoj za traj-nostno politiko javnih financ;
4. izraža svojo zaskrbljenost v zvezi s šibko zasebno porabo, zlasti v nekaterih državah članicah, ki
prispeva k nizki stopnji rasti v EU in torej tudi k trenutnim globalnim neravnovesjem in ki je posledica
prevladujočih negotovih razmer glede zaposlitev in pokojnin ter vztrajno visoke stopnje brezposelnosti inpočasne rasti dejanskih plač; opozarja na obvezo glede spodbujanja napredka pri nominalnih plačah in stro-ških dela, ki bi skladnega s stabilnostjo cen in srednjeročnim trendom produktivnosti v integrirani smernicišt. 4;
5. pozdravlja porast investicijskih izdatkov, ki je posledica oživitve zaupanja med podjetniki in trenutne
visoke stopnje stabilnih dobičkovnih marž, kakor je navedeno v jesenskih gospodarskih izgledih MDS in
Komisije za 2005; meni, da je še prostor za nadaljnje pospeševanje investicijskih dejavnosti in da je to še
potrebno, zato poziva k strukturnim reformam in dodatnim ukrepom za trajno izboljšanje razmer zanaložbe in za povečanje naložb;
6. podpira preusmeritev javnih politik in porabe v smeri inovacij, obnovljivih virov energije, izobraževanja
in usposabljanja, raziskav, informacijskih tehnologij, telekomunikacij, prometnih omrežij itd.;
7. obžaluje, da Finančna perspektiva 2007-2013 ne odraža v zadostni meri prednosti, ki jo cilji Lizbonske
strategije namenjajo porabi; poudarja, da bi bilo treba prispevke v evropski proračun obravnavati glede na
prihodnje prednosti ter pri tem upoštevati njihove pozitivne učinke (prelivanja in finančnega vzvoda), pod
pogojem, da je proračun EU v zadostni meri usmerjen k porabi, ki prinaša jasno dodano vrednost;
8. ugotavlja, da zdrave javne finance niso cilj same po sebi, ampak sredstvo za izpolnjevanje javnih obvez-
nosti držav članic; poudarja pomen bolj zdravih fiskalnih stanj za kakovostno rast, ustvarjanje delovnih mest
in uresničevanje Lizbonske strategije, vendar ugotavlja, da zaradi neustrezne uporabe pakta stabilnosti inrasti, kljub fiskalnemu okviru, od lani ni bilo doseženo občutno izboljšanje glede fiskalnih stanj v državahčlanicah; ugotavlja, da večina držav članic še ni dosegla srednjeročnih ciljev uravnotežene plačilne bilance;
ugotavlja, da je primanjkljaj za 2005 v euro območju dosegel 2,9 % BDP in v celi EU 2,7 %, in da primanjk-
ljaj v enajstih državah članicah presega 3 % BDP, med katerimi so štiri najve čja gospodarstva EU (Francija,
Nemčija, Italija in Združeno kraljestvo), od poletja 2004 pa velja za deset držav članic postopek v zvezi s
presežnim primanjkljajem;
9. poudarja pomen ukrepov za reševanje težav v zvezi s stalnim davčnim pritiskom; pozdravlja obliko-
vanje politik s strani oblasti držav članic in javne obveznosti za zmanjšanje davčnih primanjkljajev;
10. izraža zaskrbljenost v zvezi z obeti za dolgoročno proračunsko vzdržnost glede na porast deležev
javnega dolga z 69,2 % v letu 2002 na 71,7 % v letu 2005 v euro območju in z 61,4 % v letu 2002 na
64,1 % v letu 2005 v EU-25 kot posledica šibke rasti BDP, kratkoročnih politik za nadzor primanjkljaja in
pomanjkanja odločnih prizadevanj za zmanjšanje proračunskih neravnovesij s pomočjo strukturnih reform;
11. poudarja, da je v kontekstu EU z nizkim zaupanjem potrošnikov in investitorjev temeljnega pomena
zmanjšanje javnega primanjkljaja; je razočaran nad razvojem javnih financ, ugotavlja, da primanjkljaj državčlanic ostaja veliko višji od tistega, ki ga zahteva evropsko gospodarstvo; ugotavlja, da vlade uporabljajonizko rast kot argument, s katerim utemeljujejo primanjkljaj, čeprav ti primanjkljaji v resnici preprečujejo
okrevanje gospodarstva in zaostrujejo ciklus; poziva k zmanjšanju javnih primanjkljajev v letu 2006, ki bo
veliko ambicioznejši kot le zgolj gospodarska prilagoditev ob predvidevanju višje evropske rasti;7.12.2006 C 297 E/234 Uradni list Evropske unije
Sreda, 17. maj 2006SL
12. poziva k večji preglednosti javnih financ posameznih držav članic, vključno z nespremenljivimi obve-
znostmi, kakor so pokojninske obveze v javnem sektorju, ki bodo občutno povečale breme dolga javnega
sektorja v prihodnjih letih;
13. ponovno opozarja na svojo zahtevo, da se je treba izogibati procikličnih politik; poudarja pomen
uvedbe strukturnih in davčnih reform, obenem pa opozarja, da je treba ustrezno pozornost nameniti njihovi
ustrezni časovni razporeditvi;
14. spodbuja nadaljnje raziskave različnih vrst in ukrepov strukturnih in makroekonomskih reform in
njihove interakcije in vzajemno delovanje v različnih fazah gospodarskega cikla, da se ugotovijo najboljša
možna sredstva za okrepitev javnih financ in obenem uresniči Lizbonska strategija;
15. poudarja, da so pomanjkanje politične volje za omejitev javne porabe, pretirano optimistične napovedi
glede prihodkov, ustvarjalno računovodstvo in izboljšanje javnih financ, ki je temeljilo predvsem na
enkratnih ukrepih, močno prispevali k proračunskem odstopanju in slabosti javnofinančnega okvira;
16. priporoča, da se preuči možnost določitve enotnega koledarja za proračunske postopke v celotni EU,
po možnosti na dveletni osnovi; meni, da mora proračunsko načrtovanje držav članic temeljiti na skupnih
predpostavkah glede ekonomskih parametrov, na primer gibanju cen nafte in deviznih te čajih; zato poziva k
enotni ocenitvi in določitvi ključnih ekonomskih parametrov na ravni EU;
17. poziva države članice, da čim prej odgovorijo na izziv staranja družbe in se spopadejo z dinamiko
dolga, zlasti v državah članicah, kjer je dolgoročna vzdržnost resno ogrožena;
18. podpira večjo osredotočenost na vzdržnost proračunskih reform, glede ukrepov tako v zvezi s porabo
kakor s prihodki, ki ohranjajo vzdržno stanje javnih financ, ter kakor glede ustreznega zagotavljanja javnih
storitev, vključno z davčno disciplino in s tveganjem eksplicitnih in implicitnih potencialnih obveznosti;
19. poudarja pomembnost prizadevanj Komisije in Sveta, da okrepita statistično upravljanje z izboljšanjem
poročanja o proračunskih podatkih ter s priporočilom državam članicam glede standardnih pogojev z veljav-
nostjo na celotnem območju EU o statističnih inštitutih, vključno z načeli strokovne neodvisnosti in zaup-
nosti, zanesljivosti in pravočasnosti podatkov, ustreznosti sredstev statističnih inštitutov ter večjih pravicKomisije glede spremljanja;
20. meni, da je še možno izboljšati računovodstvo javnih sredstev in implicitnih obveznosti, da se poveča
preglednost in primerljivost ter da se zagotovijo trdnejši temelji za odločanje; meni, da lahko Komisija lahkosproži pobudo na tem področju;
21. priporoča Komisiji, da pripravi študijo o najboljših praksah v zvezi s statističnim upravljanjem poro-
čanja o dav čnih podatkih in računovodenjem javnih sredstev in obveznosti v državah članicah;
22. spodbuja izdelavo nacionalnih poročil o dolgoročni vzdržnosti javnih financ, da se poveča ozave ščanje
o nacionalnih obveznosti in njihovo verodostojnost, ter meni, da bi morali pri tem sodelovati nacionalni
parlamenti;
23. meni, da je pomembno, da fiskalne politike novih držav članic zasledujejo povprečno višino dohodka
in finančnega razvoja v EU z izvajanjem učinkovitih, preglednih in zanesljivih davčnih politik in politik
porabe, ki vsebujejo potrebne elemente za večjo rast, vzdržnost ter za posodobitev in stabilizacijo gospodar-
stva;
24. obžaluje pomanjkanje političnega usklajevanja v euro območju in opozarja na razhajanje med fiskal-
nimi politikami držav članic v euro območju ter izraža zaskrbljenost glede možnih nasprotnih učinkov
takega pomanjkanja usklajenosti;7.12.2006 C 297 E/235 Uradni list Evropske unije
Sreda, 17. maj 2006SL
25. obžaluje slabosti v trenutnem okviru makroekonomskega usklajevanja znotraj Ekonomsko-finančnega
sveta pa tudi pomanjkanje usklajenosti med državami članicami; poziva Komisijo, da izvede študijo glede
ekonomskih koristi in meja večjega usklajevanja gospodarske politike; poziva k bolj dejavnemu makroeko-nomskemu dialogu v okviru Kölnskega procesa med Ekonomsko-finančnim svetom, Evropsko centralnobanko in evropskimi socialnimi partnerji;
26. poziva Svet, naj prilagodi časovni razpored makroekonomskega usklajevanja, da bo imel Parlament
dovolj časa za predložitev svojega prispevka;
27. poziva predsednika Evroskupine, da predlaga natančen delovni načrt, ki zajema trajanje njegovega
mandata, in jasno opredeli svoje cilje in načrtovane ukrepe; pričakuje redna poročila o doseženi stopnji izva-janja;
28. poziva države članice, da v skladu s členom 99 Pogodbe prevzamejo odgovornost, da bodo obravna-
vale svoje ekonomske politike kot zadevo skupnega pomena in da bodo usklajevale te politike; opozarja
države članice, da bolj usklajena politika in boljša kombinacija politik lahko izboljšata skupni rezultat teh
politik; poziva k večjemu ozaveščanju o vplivu nacionalne gospodarske politike na ravni EU in o obveznosti,da se gospodarsko politiko obravnava kot politiko skupnega interesa in se jo kot tako usklajuje;
29. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, vladam in parlamentom držav
članic ter evropskim socialnim partnerjem.7.12.2006 C 297 E/236 Uradni list Evropske unije
Sreda, 17. maj 2006SL