Samostojni distributer prodaja izdelke A, B in C. Izdelka A in B pripadata istemu proizvodnemu trgu, ki zajema diferencirane izdelke, ki imajo objektivno različne značilnosti. Izdelek C pripada drugemu proizvodnemu trgu.

Dobavitelj izdelka B načeloma distribuira svoje izdelke prek samostojnih distributerjev. Vendar želi za distribucijo določene vrste istega izdelka, tj. izdelka A, ki ima novo funkcionalnost, uporabiti pogodbo o trgovskem zastopanju, ki jo ponuja svojim obstoječim neodvisnim distributerjem na istem proizvodnem trgu, ne da bi od njih pravno ali dejansko zahteval, naj sklenejo tako pogodbo.

Da pogodba o trgovskem zastopanju ne spada na področje uporabe člena 101(1) PDEU in izpolnjuje pogoje iz odstavkov 28 do 31 teh smernic, mora naročitelj kriti vse zadevne naložbe za dejavnost prodaje posameznih izdelkov A in B (in ne samo izdelkov A), saj pripadajo istemu proizvodnemu trgu. Na primer, vsi stroški, nastali zaradi prilagoditve ali opremljanja prodajalne za razstavljanje in prodajo izdelkov A in B, bodo verjetno vezani na posamezni trg. Podobno bodo na posamezni trg verjetno vezani tudi stroški usposabljanja osebja za prodajo izdelkov A in B ter stroški, povezani s posebno opremo za shranjevanje, ki je morda potrebna za izdelka A in B. Te zadevne naložbe, običajno potrebne, da lahko zastopnik vstopi na trg in začne prodajati izdelka A in B, bi moral kriti naročitelj, tudi če je določen zastopnik že uveljavljen na zadevnem trgu kot samostojni distributer.

Vendar naročitelju ne bi bilo treba kriti naložb za prodajo izdelka C, ki ne pripada istemu proizvodnemu trgu kot izdelka A in B. Poleg tega v primeru, če prodaja izdelka B zahteva posebne naložbe, ki niso potrebne za prodajo izdelka A (npr. posebno pohištvo ali usposabljanje osebja), take naložbe ne bi bile pomembne in jih zato naročitelju ne bi bilo treba kriti, če lahko distributer deluje na upoštevnem trgu, ki zajema izdelka A in B, samo s prodajo izdelka A.

Kar zadeva oglaševanje, bi naložbe v oglaševanje za prodajalno zastopnika kot tako (namesto oglaševanja, specifičnega za izdelek A) koristile prodajalni zastopnika na splošno ter prodaji izdelkov A, B in C, čeprav bi se samo izdelek A prodajal na podlagi pogodbe o trgovskem zastopanju. Ti stroški bi bili zato delno pomembni za oceno pogodbe o trgovskem zastopanju, če bi se nanašali na prodajo izdelka A, ki se prodaja na podlagi pogodbe o trgovskem zastopanju, hkrati pa bi bili pomembni tudi za splošno dejavnost prodaje izdelkov A in B. Stroški oglaševalske kampanje, ki bi se nanašali izključno na izdelek B ali C, ne bi bili pomembni in jih zato naročitelju ne bi bilo treba kriti, če distributer lahko deluje na upoštevnem trgu samo s prodajo izdelka A.

Enako načelo se uporablja za naložbe v spletno mesto ali spletno trgovino, saj del teh naložb ne bi bil pomemben, ker bi jih bilo treba izvesti ne glede na izdelke, ki se prodajajo na podlagi pogodbe o trgovskem zastopanju. Zato splošnih naložb v oblikovanje spletnega mesta ne bi bilo treba povrniti, če bi se sama struktura spletnega mesta lahko uporabljala za prodajo izdelkov, ki ne pripadajo upoštevnemu proizvodnemu trgu (npr. izdelki C ali, splošneje, izdelki razen izdelkov A in B). Naložbe, povezane z dejavnostjo prodaje ali oglaševanja izdelkov na upoštevnem proizvodnem trgu (tj. izdelkov A in B) na spletnem mestu, pa bi bile pomembne. Zato bi moral naročitelj glede na raven naložb, potrebno za oglaševanje in prodajo izdelkov A in B na spletnem mestu, kriti del stroškov vzpostavitve spletnega mesta ali spletne trgovine. Ne bi pa bilo treba kriti nobene posebne naložbe za oglaševanje ali prodajo samo izdelka B, če distributer lahko deluje na upoštevnem trgu samo s prodajo izdelka A.