EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 12.9.2018 COM(2018) 646 final 2017/0230(COD) Spremenjeni predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Uredbe (EU) št. 1094/2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine), Uredbe (EU) št. 1095/2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge), Uredbe (EU) št. 345/2013 o evropskih skladih tveganega kapitala, Uredbe (EU) št. 346/2013 o evropskih skladih za socialno podjetništvo, Uredbe (EU) št. 600/2014 o trgih finančnih instrumentov, Uredbe (EU) 2015/760 o evropskih dolgoročnih investicijskih skladih, Uredbe (EU) 2016/1011 o indeksih, ki se uporabljajo kot referenčne vrednosti v finančnih instrumentih in finančnih pogodbah ali za merjenje uspešnosti investicijskih skladov, Uredbe (EU) 2017/1129 o prospektu, ki se objavi ob ponudbi vrednostnih papirjev javnosti ali njihovi uvrstitvi v trgovanje na reguliranem trgu, in Direktive (EU) 2015/849 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma (Besedilo velja za EGP)



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji Namen predloga Komisije o pregledu uredb o evropskih nadzornih organih (v nadaljnjem besedilu: predlog o pregledu) iz septembra 2017 je okrepitev njihove sposobnosti zagotavljanja usklajenega in učinkovitega finančnega nadzora, vendar predlog nima posebnega cilja okrepiti pooblastila organov v zadevah, povezanih s preprečevanjem pranja denarja in financiranja terorizma ter bojem proti njima. Kljub okrepljenemu zakonodajnemu okviru na tem področju je več nedavnih primerov pranja denarja v evropskih bankah pokazalo, da so še vedno potrebne izboljšave nadzornega okvira Unije, da bi se izboljšalo zaupanje v bančno unijo in unijo kapitalskih trgov. Te izboljšave je treba izvesti hitro in odločno. Najučinkovitejši način za izvedbo tega je sprememba predloga o pregledu in zlasti močna okrepitev vloge Evropskega bančnega organa. Komisija poziva zakonodajalce, naj te nove spremembe, skupaj s predlogom o pregledu, sprejmejo v najkrajšem možnem času. Cilji tega predloga o spremembi so naslednji: 1) optimizacija uporabe strokovnega znanja in virov pri Evropskem bančnem organu s centralizacijo nalog, povezanih s preprečevanjem pranja denarja in financiranja terorizma ter bojem proti njima; 2) pojasnitev obsega in vsebine nalog, povezanih s preprečevanjem pranja denarja, za katere je pooblaščen Evropski bančni organ; 3) krepitev orodij za izvajanje nalog preprečevanja pranja denarja; 4) krepitev usklajevalne vloge Evropskega bančnega organa za mednarodna vprašanja v zvezi s preprečevanjem pranja denarja. V ta namen se predlaga, da se vodilna in usklajevalna vloga zaupa Evropskemu bančnemu organu, da se tako centralizirajo viri, ki so trenutno razpršeni med tri evropske nadzorne organe, ter se mu zagotovi trdnejša podporna struktura, tudi ob upoštevanju dejstva, da je najverjetneje, da imata tveganje pranja denarja in financiranja terorizma sistemski učinek prav v bančnem sektorju. Na podlagi obstoječih orodij in pooblastil organov, kot bi bili spremenjeni s predlogom o pregledu, se predlaga, da se Evropskemu bančnemu organu dodeli bolj natančno in celovito pooblastilo za zagotovitev učinkovite in dosledne vključitve tveganj pranja denarja in financiranja terorizma v finančnem sistemu Unije v nadzorne strategije in prakse vseh zadevnih organov. Evropski bančni organ bo lahko tudi zahteval, da pristojni organi raziščejo morebitne kršitve zadevnih pravil, in nadzoroval nacionalne postopke na tem področju. V določenih omejenih okoliščinah bo lahko odločitve v zadevah pranja denarja naslovil neposredno na posamezne izvajalce v finančnem sektorju ter začel zavezujoče posredovanje med nacionalnimi pristojnimi organi v takšnih zadevah. • Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Ta predlog spremembe je skladen s tekočimi prizadevanji Komisije za okrepitev okvira Unije za finančni nadzor, razvoj unije kapitalskih trgov ter boj proti pranju denarja in financiranju terorizma. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Pravna podlaga za vse spremembe iz tega predloga je člen 114 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU). •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) Ker so evropski nadzorni organi organi Unije, lahko predpise, ki veljajo zanje, spremeni le zakonodajalec Unije. Poleg tega je cilj tega predloga izboljšati učinkovitost nadzora, spodbujati sodelovanje med pristojnimi organi in optimizirati uporabo strokovnega znanja in izkušenj ter virov na ravni Unije v zadevah, povezanih s tveganji pranja denarja in financiranja terorizma. To bo zagotovilo bolj dosledno in učinkovito delovanje notranjega trga, ta cilj pa ne more biti dosežen, če države članice ukrepajo posamično. •Sorazmernost Spremembe, vsebovane v tem predlogu, so ciljno usmerjene spremembe za izboljšanje nadzornega okvira Unije, ki ne presegajo tistega, kar je potrebno za doseganje v njem zastavljenih ciljev. Predlagane spremembe bodo prispevale k izboljšanju celovitosti, stabilnosti in učinkovitosti finančnega sistema po vsej Uniji.

•Izbira instrumenta Ta predlog spreminja obstoječi predlog o pregledu. Spreminja uredbe, ki urejajo tri evropske nadzorne organe, in direktivo o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma ter je po obliki uredba. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj V tem predlogu se upoštevajo razmisleki skupne delovne skupine, ki jo sestavljajo predsedniki evropskih nadzornih organov, predsednik nadzornega odbora enotnega mehanizma nadzora, predsednik pododbora za preprečevanje pranja denarja skupnega odbora in Komisija, ter izmenjave z zadevnimi zainteresiranimi stranmi. •Ocena učinka Zaradi nujnosti ohranjanja evropskega bančnega sistema in njegovega varovanja pred potencialno škodljivimi primeri pranja denarja je bila ta pobuda pripravljena brez ocene učinka ali javnega posvetovanja, ampak so se uporabile praktične izkušnje in strokovno znanje, na katerih temeljijo navedeni razmisleki. •Ustreznost in poenostavitev ureditve Gre za ciljno usmerjeno spremembo okvira Unije za bonitetni nadzor in nadzor, namenjen preprečevanju pranja denarja, nad finančnimi institucijami in udeleženci na finančnem trgu z namenom centralizacije nalog evropskih nadzornih organov, povezanih s preprečevanjem pranja denarja in financiranja terorizma ter bojem proti njima v finančnem sektorju, na ravni evropskega bančnega organa ter okrepitve orodij za izvajanje nalog in usklajevanje na področju preprečevanja pranja denarja. Spremembe bi morale izboljšati učinkovitost in uspešnost nadzora na ravni Unije ter bodo izboljšale pravno in ekonomsko varnost. To je skladno z agendo Komisije za boljše pravno urejanje. •Temeljne pravice Ta predlog spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, uveljavljena zlasti z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Finančni in proračunski učinek tega predloga je podrobno pojasnjen v dopolnilni oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga na koncu tega predloga. 5.DRUGI ELEMENTI •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Izvajanje te uredbe se bo pregledovalo vsaka tri leta v okviru rednih pregledov okvira za organe. •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga Večja vloga Evropskega bančnega organa Predlagane spremembe člena 1(2) razširjajo področje delovanja Evropskega bančnega organa na ciljno usmerjen način, da se med njegove pristojnosti vključijo zadeve v zvezi z bojem proti pranju denarja in financiranju terorizma v finančnem sektorju, s čimer se dopolnijo njegove obstoječe pristojnosti v bančnem sektorju. Predlagane spremembe člena 4(2) zagotavljajo namensko opredelitev izvajalcev v finančnem sektorju, ki vključuje vse zadevne finančne institucije, za katere se uporablja Direktiva 2015/849, vključno s tistimi, ki sodijo na področje uporabe Uredbe (EU) št. 1094/2010 in Uredbe (EU) št. 1095/2010.

Predlagani člen 8(1)(l) poudarja poseben pomen, ki ga ima delo Evropskega bančnega organa pri boju proti pranju denarja in financiranju terorizma. Predlagani novi člen 9a Evropskemu bančnemu organu zagotavlja okrepljena orodja za spodbujanje doslednega, sistematičnega in učinkovitega ukrepanja na področju preprečevanja pranja denarja in financiranja terorizma v finančnem sistemu Unije ter boja proti njima. Zlasti pooblašča Evropski bančni organ, da zbira informacije o pomanjkljivostih, ugotovljenih v procesih in postopkih, pri upravljanju, poslovnem modelu in dejavnostih finančnih institucij, da se prepreči pranje denarja in financiranje terorizma, pa tudi o ukrepih, ki jih sprejmejo pristojni organi, in da te informacije po potrebi na voljo ustreznim pristojnim organom. Poudarja tudi pomembnost izvajanja pregledov pristojnih organov ter ocenjevanja tveganja za preiskušanje strategij in virov pristojnih organov v zvezi s tveganji pranja denarja in financiranja terorizma. V predlaganem členu je predvidena tudi vloga Evropskega bančnega organa v zvezi s sodelovanjem in povezovanjem z zadevnimi nadzorniki na področju preprečevanja pranja denarja iz tretjih držav, da bi se na ravni Unije bolje usklajevali ukrepi v pomembnih primerih pranja denarja ali financiranja terorizma z razsežnostjo tretjih držav. Nazadnje, v predlaganem členu se predvideva, da se bodo vprašanja usklajevanja in sodelovanja v zvezi s preprečevanjem pranja denarja in financiranja terorizma obravnavala prek odbora za preprečevanje pranja denarja, ki bo vključen v Evropski bančni organ. V tem odboru bodo vodilni iz organov in teles držav članic in organov, pristojnih za zagotavljanje skladnosti finančnih institucij z zahtevami Direktive (EU) 2015/849, ter opazovalci iz Evropskega organa za zavarovanja in poklicne pokojnine, Evropskega organa za vrednostne papirje in trge, Evropskega odbora za sistemska tveganja, Evropske komisije in Nadzornega odbora Evropske centralne banke. Namen predlaganega člena 9b je okrepiti zmogljivost Evropskega bančnega organa, da se zagotovi učinkovitost prava Unije na področju preprečevanja pranja denarja in financiranja terorizma ter boja proti njima. Organu daje pooblastilo, da v primeru znakov pomembnih kršitev od pristojnih organov zahteva, da začnejo preiskave o morebitnih kršitvah zadevnih pravil ter razmislijo o sprejetju odločitev in uvedbi sankcij za izvajalce v finančnem sektorju. Spremembe člena 17 o postopku v primeru kršitve prava Unije in člena 19 o postopku zavezujočega posredovanja predvidevajo možnost, da Evropski bančni organ v okviru svojih nalog v zvezi s preprečevanjem pranja denarja in financiranja terorizma ter bojem proti njima, sprejema posamezne odločitve, naslovljene na izvajalce v finančnem sektorju, tudi kadar se materialna pravila ne uporabljajo neposredno za take izvajalce v finančnem sektorju. To bo vključevalo materialna pravila, določena v nacionalni zakonodaji, s katero so bile prenesene direktive, in nacionalni zakonodaji o izvajanju možnosti, ki jih uredbe omogočajo državam članicam. Predlagane spremembe člena 54 pojasnjujejo, da skupni odbor treh nadzornih organov služi kot forum za sodelovanje med temi tremi organi na področju zadev, povezanih z interakcijo med bonitetnim vidikom in vidikom preprečevanja pranja denarja. Predlagane spremembe uredbe, ki ureja Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine, ter uredbe, ki ureja Evropski organ za vrednostne papirje in trge, umikajo Direktivo 2015/849 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma iz področja dela teh dveh organov ter pojasnjujejo, da bi moral skupni odbor služiti kot forum za sodelovanje na področju zadev, povezanih z interakcijo med bonitetnim vidikom ter vidikoma preprečevanja pranja denarja in financiranja terorizma. Predlog vključuje tudi manjše spremembe Direktive 2015/849 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, da se sklicevanja na evropske nadzorne organe nadomestijo s sklicevanjem na Evropski bančni organ. To so tehnične spremembe, da se zagotovi skladnost s predlagano novo vlogo Evropskega bančnega organa. 2017/0230 (COD) Spremenjeni predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Uredbe (EU) št. 1093/2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Uredbe (EU) št. 1094/2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine), Uredbe (EU) št. 1095/2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge), Uredbe (EU) št. 345/2013 o evropskih skladih tveganega kapitala, Uredbe (EU) št. 346/2013 o evropskih skladih za socialno podjetništvo, Uredbe (EU) št. 600/2014 o trgih finančnih instrumentov, Uredbe (EU) 2015/760 o evropskih dolgoročnih investicijskih skladih, Uredbe (EU) 2016/1011 o indeksih, ki se uporabljajo kot referenčne vrednosti v finančnih instrumentih in finančnih pogodbah ali za merjenje uspešnosti investicijskih skladov, Uredbe (EU) 2017/1129 o prospektu, ki se objavi ob ponudbi vrednostnih papirjev javnosti ali njihovi uvrstitvi v trgovanje na reguliranem trgu, in Direktive (EU) 2015/849 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 114 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora,

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Po finančni krizi in na podlagi priporočil skupine strokovnjakov na visoki ravni pod vodstvom Jacquesa de Larosièra je Unija v obliki enotnega pravilnika dosegla pomemben napredek pri oblikovanju ne le trdnejših, ampak tudi bolj usklajenih pravil za finančne trge. Poleg tega je Unija vzpostavila tudi evropski sistem finančnega nadzora (v nadaljnjem besedilu: ESFS), zgrajen na dvostebrnem sistemu, ki združuje mikrobonitetni nadzor, ki ga usklajujejo evropski nadzorni organi (ESA), z makrobonitetnim nadzorom z ustanovitvijo Evropskega odbora za sistemska tveganja (v nadaljnjem besedilu: ESRB). Trije evropski nadzorni organi, tj. Evropski bančni organ (v nadaljnjem besedilu: EBA), ustanovljen z Uredbo (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta, Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine (v nadaljnjem besedilu: EIOPA), ustanovljen z Uredbo (EU) št. 1094/2010 Evropskega parlamenta in Sveta, in Evropski organ za vrednostne papirje in trge (v nadaljnjem besedilu: ESMA), ustanovljen z Uredbo (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta, (v nadaljnjem besedilu skupaj: uredbe o ustanovitvi) so začeli delovati januarja 2011. Skupni cilj evropskih nadzornih organov je trajnostno okrepiti stabilnost in učinkovitost finančnega sistema po vsej Uniji ter povečati varstvo potrošnikov in vlagateljev. (2)Evropski nadzorni organi so podpirali Komisijo pri njenih pobudah za uredbe in direktive, ki jih sprejmeta Svet in Parlament, ter tako odločilno prispevali k uskladitvi pravil za finančne trge v Uniji. Poleg tega so Komisiji predložili osnutke podrobnih tehničnih pravil, ki so bili sprejeti kot delegirani in izvedbeni akti. (3)Evropski nadzorni organi so prispevali tudi h konvergenci na področju finančnega nadzora in nadzornih praks v Uniji, tako da so uvedli smernice za pristojne organe in usklajevali preglede nadzornih praks. Vendar so jim postopki odločanja iz njihovih uredb o ustanovitvi, omejeni viri in narava instrumentov, ki jih imajo na voljo, preprečevali, da bi v celoti dosegli svoje skupne cilje. (4)Po sedmih letih delovanja in na podlagi ocen in javnih posvetovanj Komisije se zdi, da so evropski nadzorni organi, kar zadeva njihovo zmogljivost uresničevati cilje nadaljnjega povezovanja finančnih trgov in storitev ter izboljšanja varstva potrošnikov, v okviru obstoječega zakonodajnega okvira v Uniji ter med Unijo in tretjimi državami vedno bolj omejeni. (5)Morebitna povečana pooblastila evropskih nadzornih organov, ki bi jim omogočila uresničevanje navedenih ciljev, bi zahtevala tudi ustrezno upravljanje in zadostno financiranje. Samo okrepljena pooblastila ne bodo zadostovala za dosego ciljev evropskih nadzornih organov, če nimajo na voljo zadostnih sredstev ali se ne upravljajo na učinkovit in uspešen način. (6)V Sporočilu Komisije z dne 8. junija 2017 o vmesnem pregledu akcijskega načrta za unijo kapitalskih trgov je bilo poudarjeno, da je bolj učinkovit in usklajen nadzor finančnih trgov in storitev bistvenega pomena za odpravo regulativne arbitraže med državami članicami pri izvajanju njihovih nadzornih nalog, za pospeševanje povezovanja trgov ter za ustvarjanje priložnosti na enotnem trgu za finančne subjekte in vlagatelje. (7)Za dokončanje unije kapitalskih trgov je zato zlasti pomemben nadaljnji napredek pri nadzornem povezovanju. Deset let po začetku finančne krize in vzpostavitvi novega nadzornega sistema bosta imela na finančne storitve in unijo kapitalskih trgov vedno večji vpliv dva pomembna dejavnika: trajnostno financiranje in tehnološke inovacije. Oba lahko spremenita finančne storitve in naš sistem finančnega nadzora bi moral biti na to pripravljen. (8)Zato je bistvenega pomena, da finančni sistem v celoti izpolnjuje svojo vlogo pri spopadanju s ključnimi izzivi glede vzdržnosti. To bo zahtevalo temeljito preoblikovanje finančnega sistema, h kateremu bi morali evropski nadzorni organi dejavno prispevati, začenši z reformami za vzpostavitev pravega regulativnega in nadzornega okvira za mobilizacijo in usmerjanje tokov zasebnega kapitala v trajnostne naložbe. (9)Evropski nadzorni organi bi morali imeti pomembno vlogo pri prepoznavanju tveganja, ki ga okoljski in socialni dejavniki ter dejavniki upravljanja predstavljajo za finančno stabilnost, in poročanju o tem tveganju ter pri usklajevanju dejavnosti na finančnih trgih s cilji trajnostnega razvoja. Morali bi zagotavljati smernice o tem, kako se lahko vidiki trajnosti učinkovito izrazijo v ustrezni finančni zakonodaji EU, ter spodbujati usklajeno izvajanje teh določb po njihovem sprejetju. (10)Tehnološke inovacije imajo vse večji vpliv na finančni sektor in pristojni organi so zato sprejeli različne pobude za upoštevanje tega tehnološkega razvoja. Da bi spodbujali boljšo nadzorno konvergenco in izmenjavo najboljših praks med ustreznimi organi na eni strani ter med ustreznimi organi in finančnimi institucijami ali udeleženci na finančnem trgu na drugi strani, bi bilo treba okrepiti nadzorno funkcijo evropskih nadzornih organov in njihovo vlogo na področju usklajevanja nadzora. (11)Tehnološki napredek na finančnih trgih lahko izboljša finančno vključenost, zagotovi dostop do financiranja, okrepi celovitost trga in operativno učinkovitost ter tudi zniža ovire za vstop na te trge. Če so tehnološke inovacije relevantne za veljavne materialnopravne predpise, bi bilo treba usposabljanje pristojnih organov razširiti tudi na ta področja. S tem bi preprečili, da države članice na tem področju razvijejo različne pristope. (11a) Vse bolj pomembno je spodbujati dosledno, sistematično in učinkovito spremljanje in ocenjevanje tveganj v zvezi s pranjem denarja in financiranjem terorizma v finančnem sistemu Unije. Zaradi posledic za finančno stabilnost, ki lahko izvirajo iz zlorab finančnega sektorja za pranje denarja ali financiranje terorizma, ter na podlagi izkušenj, ki jih je EBA že pridobil pri zaščiti bančnega sektorja pred takšnimi zlorabami, bi moral EBA prevzeti vodilno vlogo na ravni Unije za zaščito finančnega sistema pred tveganji pranja denarja in financiranja terorizma. Zato je nujno, da se EBA, poleg njegovih obstoječih pristojnosti, pooblasti za delovanje na področju uporabe Uredbe (EU) št. 1094/2010 in Uredbe (EU) št. 1095/2010, če se takšna pristojnost nanaša na preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma ter boj proti njima, če zadeva izvajalce v finančnem sektorju in pristojne organe, ki jih nadzorujejo, za katere se uporabljajo navedene uredbe. Poleg tega bi se, če bi se ta pristojnost za celotni finančni sektor združila v EBA, s tem optimizirala uporaba njegovih strokovnih izkušenj in znanj ter virov, pri čemer to ne posega v bistvene obveznosti iz Direktive (EU) 2015/849. (11b) Da bi EBA lahko učinkovito izvajal svoje pristojnosti, bi moral v celoti uporabljati vsa svoja pooblastila in instrumente iz Uredbe. V skladu z njegovo novo vlogo je pomembno, da EBA zbira vse pomembne informacije v zvezi z dejavnostmi pranja denarja in financiranja terorizma, ki jih odkrijejo ustrezni organi Unije in nacionalni organi, brez poseganja v naloge, dodeljene organom v skladu z Direktivo (EU) 2015/849. EBA bi moral te informacije hraniti v centralizirani podatkovni zbirki in spodbujati sodelovanje med organi z zagotavljanjem ustreznega razširjanja zadevnih informacij. Poleg tega bi moral EBA izvajati preglede pristojnih organov ter ocene tveganja v zvezi s pranjem denarja in financiranjem terorizma. Prav tako bi moral EBA imeti tudi nalogo sodelovanja in povezovanja z zadevnimi organi tretjih držav na področju teh zadev, da bi se na ravni Unije bolje usklajevali ukrepi v pomembnih primerih preprečevanja pranja denarja in financiranja terorizma, ki imajo čezmejno razsežnost in razsežnost tretjih držav. (11c) Za izboljšanje učinkovitosti nadzora nad skladnostjo na področju pranja denarja in financiranja terorizma ter za zagotovitev, da so nacionalni pristojni organi bolje usklajeni pri pregonu kršitev neposredno veljavnega prava Unije ali nacionalnih ukrepov za prenos, bi moral imeti EBA pooblastilo, da v primeru znakov pomembnih kršitev zahteva od pristojnih organov, da preiščejo vse morebitne kršitve zadevnih pravil, razmislijo o sprejemu odločitev in uvedbi sankcij za finančne institucije ter od njih zahtevajo, da izpolnijo svoje pravne obveznosti. To pooblastilo bi bilo treba uporabiti le, kadar EBA razpolaga z znaki, da gre za pomembne kršitve. (12)Nekateri nacionalni organi v uredbah o ustanovitvi niso opredeljeni kot pristojni organi, kljub temu pa imajo pristojnosti za zagotavljanje, da se na področju finančnih storitev in trgov uporablja zakonodaja Unije. Za zagotavljanje usklajenih, uspešnih in učinkovitih nadzornih praks v okviru ESFS je treba tudi te organe določiti kot pristojne organe. To bi evropskim nadzornim organom predvsem omogočilo, da tem nacionalnim organom izdajo smernice in priporočila. (13)Da bi ustrezno zaščitili interese zainteresiranih strani, bi morale imeti različne interesne skupine možnost, da izdajo mnenje, kadar dve tretjini njihovih članov menita, da je zadevni evropski nadzorni organ pri izdaji smernic ali priporočil prekoračil svoje pristojnosti. V tem primeru bi morala biti Komisija pooblaščena, da od evropskega nadzornega organa po ustrezni presoji zahteva, da po potrebi umakne navedene smernice ali priporočila. (14)Za namene postopka iz člena 17 uredb o ustanovitvi in zaradi pravilne uporabe prava Unije je poleg tega primerno, da se evropskim nadzornim organom olajša in pospeši dostop do informacij. Zato jim mora biti omogočeno, da zahtevajo informacije neposredno z ustrezno utemeljeno in obrazloženo zahtevo od vseh zadevnih pristojnih organov, finančnih institucij in udeležencev na finančnem trgu, tudi če sami organi, institucije ali udeleženci na trgu niso kršili nobene določbe prava Unije. Evropski nadzorni organi bi morali obvestiti zadevni pristojni organ o takih zahtevah in pristojni organ bi jim moral pomagati pri zbiranju zahtevanih informacij. (15)Za usklajen nadzor finančnega sektorja je potreben usklajen pristop med pristojnimi organi. Zato bi morali evropski nadzorni organi redno in neodvisno pregledovati dejavnosti pristojnih organov, pri tem pa bi jim moral pomagati odbor za preglede, ki ga ustanovi vsak izmed njih. Evropski nadzorni organi bi morali tudi razviti metodološki okvir za take preglede. Neodvisni pregledi se ne bi smeli osredotočati le na konvergenco nadzornih praks, ampak tudi na sposobnost pristojnih organov, da pri nadzoru dosežejo visoko kakovost rezultatov, in neodvisnost teh pristojnih organov. Rezultate takšnih pregledov bi bilo treba objaviti, da se spodbuja upoštevanje predpisov in poveča preglednost, razen če bi taka objava vključevala tveganje za finančno stabilnost.

(15a)Glede na to, kako pomembno je zagotoviti, da se nadzorni okvir Unije za boj proti pranju denarja in financiranju terorizma učinkovito uporablja, so izjemnega pomena neodvisni pregledi, saj zagotovijo objektivne in pregledne vpoglede v nadzorne prakse. Kadar se med takšnimi pregledi razkrijejo resne težave, ki jih pristojni organ ne odpravi, bi moral EBA o tem obvestiti Evropski parlament, Svet in Komisijo. (15b) EBA bi za opravljanje svojih nalog in izvajanje svojih pooblastil moral imeti možnost sprejemati posamezne odločitve, naslovljene na izvajalce v finančnem sektorju, v okviru postopka v primeru kršitve prava Unije in postopka zavezujočega posredovanja, tudi če se materialna pravila ne uporabljajo neposredno za izvajalce v finančnem sektorju, in sicer po tem ko sprejme odločitev, naslovljeno na pristojni organ. Kadar so materialna pravila določena v direktivah, bi moral EBA uporabljati nacionalno zakonodajo, s katero se prenašajo te direktive. Kadar zadevno pravo Unije sestavljajo uredbe in kadar na datum začetka veljavnosti te uredbe zadevne uredbe državam članicam izrecno odobrijo možnosti, bi moral EBA uporabljati nacionalno zakonodajo o izvajanju teh možnosti. (16)Usklajen nadzor finančnega sektorja tudi zahteva, da se učinkovito rešujejo spori med pristojnimi organi različnih držav članic v čezmejnih zadevah. Obstoječi predpisi za reševanje takih sporov niso povsem zadovoljivi. Zato bi jih bilo treba prilagoditi, da bi se lažje uporabljali. (17)Prizadevanje evropskih nadzornih organov za konvergenco nadzornih praks je povezano s spodbujanjem nadzorne kulture v Uniji. Vendar evropski nadzorni organi nimajo vseh potrebnih orodij za dosego tega cilja. Evropskim nadzornim organom je treba omogočiti, da določijo splošne nadzorne cilje in prednostne naloge v večletnem strateškem nadzornem načrtu, ki naj bi pomagal pristojnim organom pri prepoznavanju in osredotočanju na področja, ki povzročajo največ težav za celovitost trga in finančno stabilnost v EU, vključno z bonitetnim nadzorom podjetij, ki se ukvarjajo s čezmejnimi dejavnostmi. Strateški nadzorni načrt bi moral temeljiti na oceni tveganja in upoštevati splošne ekonomske in regulativne smernice za nadzorne ukrepe ter relevantne mikrobonitetne trende, potencialna tveganja in ranljivosti, ki so jih odkrili evropski nadzorni organi v svojih pregledih pristojnih organov in na podlagi stresnih testov na ravni Unije. Pristojni organi bi morali nato pripraviti letne delovne programe za izvajanje strateškega nadzornega načrta, v katerih se prednostne naloge in cilji Unije preoblikujejo v operativne cilje za te organe. Za doseganje svojega cilja uskladitve nadzornih praks bi morali biti evropski nadzorni organi pooblaščeni za pregledovanje izvajanja letnih delovnih programov na podlagi tekočega nadzora, vključno z naključno vzetimi vzorci nadzornih ukrepov, sprejetih v posameznih primerih. (18)Sedanje nadzorne prakse glede zunanjega izvajanja, prenosa nalog in tveganja (back-to-back poslovanje ali fronting) z enega subjekta z dovoljenjem na drugega se med državami članicami razlikujejo. Ti različni regulativni pristopi pomenijo tveganje regulativne arbitraže med državami članicami (t. i. tekmovanje v zniževanju standardov). Neučinkovit nadzor dejavnosti, ki se zunanje izvajajo oziroma so prenesene, izpostavlja Unijo tveganjem za finančno stabilnost. Ta tveganja so zlasti velika, ko nadzorovani subjekti oddajo dejavnosti v zunanje izvajanje, jih prenesejo ali prenesejo tveganje na tretje države, kjer nadzorni organi morda nimajo potrebnih orodij, da bi ustrezno in učinkovito nadzorovali pomembne dejavnosti in ključne funkcije. Evropski nadzorni organi bi morali imeti aktivno vlogo pri spodbujanju nadzorne konvergence, tako da zagotavljajo skupno razumevanje in nadzorne prakse za zunanje izvajanje, prenos tveganja in prenos pomembnih dejavnosti in ključnih funkcij v tretje države v skladu s pravom Unije in ob upoštevanju morebitnih smernic, priporočil in mnenj, ki so jih morda sprejeli. Evropski nadzorni organi bi zato morali imeti potrebna pooblastila za učinkovito usklajevanje nadzornih dejavnosti, ki jih izvajajo nacionalni nadzorni organi pri izdaji dovoljenja ali registraciji podjetja in kot del tekočega pregleda nadzornih praks. Pri izvajanju te usklajevalne vloge bi se morali evropski nadzorni organi zlasti osredotočati na primere, ki bi lahko privedli do izogibanja pravilom, in spremljati finančne institucije ali udeležence na finančnem trgu, ki nameravajo v veliki meri uporabljati zunanje izvajanje, prenos nalog in tveganja v tretje države držav z namenom, da bi izkoristili dovoljenje EU za čezmejno opravljanje storitev, medtem ko bi pomembne dejavnosti ali funkcije predvsem izvajali zunaj Unije. (19)Da bi bila dosežena trajna finančna stabilnost, se morajo sklepi o enakovrednosti ureditev tretjih držav, ki jih je sprejela Komisija, neprestano spremljati. Evropski nadzorni organi morajo tako preveriti, ali so merila, na podlagi katerih so bili sprejeti sklepi o enakovrednosti ureditev tretjih držav, in vsi pogoji iz teh sklepov še vedno izpolnjeni. Poleg tega bi morali evropski nadzorni organi spremljati razvoj regulativnih in nadzornih ureditev ter praks izvrševanja v teh tretjih državah. V zvezi s tem bi morali s pristojnimi organi tretjih držav tudi skleniti upravne dogovore, da bi pridobili informacije za namene spremljanja in usklajevanje nadzornih dejavnosti. Ta okrepljen nadzorni okvir bo zagotavljal, da bo enakovrednost ureditev tretje države preglednejša, predvidljivejša za zadevne tretje države in bolj usklajena po vseh sektorjih. (20)Zbiranje in pridobivanje točnih in popolnih informacij s strani evropskih nadzornih organov je bistvenega pomena za izvajanje njihovih nalog in funkcij ter za doseganje njihovih ciljev. Da se prepreči podvajanje obveznosti poročanja za finančne institucije in udeležence na finančnem trgu, bi morali te informacije zagotoviti zadevni pristojni organi ali nacionalni nadzorni organi, ki so najbliže finančnim trgom in institucijam. Če pa pristojni organ takih informacij ne zagotovi ali jih ne more zagotoviti v določenem obdobju, bi morali imeti evropski nadzorni organi pristojnost, da naslovijo ustrezno utemeljeno zahtevo po informacijah neposredno na finančne institucije ali udeležence na finančnem trgu. Za zagotavljanje učinkovitosti pravice evropskih nadzornih organov do zbiranja informacij bi morali imeti tudi možnost, da naložijo periodične denarne kazni ali globe tistim finančnim institucijam ali udeležencem na finančnem trgu, ki zahteve ali odločitve o predložitvi informacij ne izpolnijo natančno, v celoti ali pravočasno. Izrecno bi bilo treba zagotoviti pravico zadevne finančne institucije ali zadevnega udeleženca na finančnem trgu, da evropskim nadzornim organom poda izjavo. (21)V uredbah o ustanovitvi evropskih nadzornih organov je bilo predvideno, da bi pristojni organi v strukturi upravljanja teh organov igrali ključno vlogo. Določeno je bilo tudi, da naj bi za preprečevanje navzkrižja interesov člani odbora nadzornikov in upravnega odbora delovati neodvisno in izključno v interesu Unije. Prvotna struktura upravljanja evropskih nadzornih organov pa ni zagotovila zadostnih zaščitnih ukrepov za preprečevanje navzkrižja interesov v celoti, kar lahko vpliva na zmožnost evropskih nadzornih organov glede sprejemanja vseh potrebnih odločitev na področju nadzorne konvergence ter zagotavljanja, da se pri odločitvah v celoti upoštevajo širši interesi Unije. Za zagotovitev uspešnosti in učinkovitosti postopka odločanja evropskih nadzornih organov bi bilo zato treba na novo opredeliti, kako so razdeljene pristojnosti za sprejemanje odločitev v teh organih. (22)Poleg tega bi bilo treba v postopku odločanja v odboru nadzornikov okrepiti razsežnost Unije, tako da se kot člani odbora vključijo neodvisni člani s polnim delovnim časom, za katere ne obstaja nevarnost navzkrižja interesov. Odbor nadzornikov bi moral biti še naprej v celoti pristojen za odločanje o vprašanjih regulativne narave in o neposrednem nadzoru. Upravni odbor bi bilo treba preoblikovati v izvršni odbor, ki bi bil sestavljen iz članov s polnim delovnim časom in bi odločal o nekaterih neregulativnih vprašanjih, vključno z neodvisnimi pregledi pristojnih organov, reševanjem sporov, kršitvami prava Unije, strateškim nadzornim načrtom, spremljanjem zunanjega izvajanja, prenosom nalog in tveganja na tretje države, stresnimi testi in zahtevami po informacijah. Izvršni odbor bi moral tudi preučiti in pripraviti vse odločitve, ki jih sprejme odbor nadzornikov. Tudi položaj in vloga predsednika bi morala biti okrepljena, s tem da se mu zaupajo uradne naloge in odločilni glas v izvršnem odboru. Nazadnje bi bilo treba v upravljanju evropskih nadzornih organov okrepiti tudi razsežnost Unije, in sicer tako da se spremeni postopek izbire predsednika in članov izvršnega odbora, da bi se vključila vloga Sveta in Evropskega parlamenta. Izvršni odbor bi moral biti sestavljen uravnoteženo. (23)Za zagotovitev ustrezne ravni strokovnega znanja in odgovornosti bi morali biti predsednik in člani izvršnega odbora imenovani na podlagi zaslug, znanja, poznavanja področja kliringa, potrgovanja in finančnih zadev ter izkušenj, povezanih s finančnim nadzorom. Da bi se zagotovila preglednost in demokratični nadzor ter zaščitile pravice institucij Unije, bi bilo treba predsednika in člane izvršnega odbora izbrati na podlagi odprtega izbirnega postopka. Komisija bi morala pripraviti ožji seznam in ga predložiti v odobritev Evropskemu parlamentu. Po tej odobritvi bi moral Svet sprejeti sklep o imenovanju članov izvršnega odbora. Predsednik in člani izvršnega odbora s polnim delovnim časom bi morali biti odgovorni Evropskemu parlamentu in Svetu za vse sklepe, sprejete na podlagi uredb o ustanovitvi. (24)Da bi se zagotovilo učinkovitejše dodeljevanje operativnih nalog na eni strani in vodenje tekočih upravnih dejavnosti na drugi, bi moral sedanje naloge izvršnega direktorja vsakega od evropskih nadzornih organov prevzeti eden od članov izvršnega odbora, ki bi ga bilo treba izbrati na podlagi teh posebnih nalog. (24a)Za zagotovitev, da odločitve v zvezi z ukrepi za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma temeljijo na ustreznem strokovnem znanju, je treba ustanoviti odbor, ki bo sestavljen iz vodilnih oseb organov in teles, pristojnih za skladnost z zakonodajo o preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma, ki bo preučil in pripravil odločitve, ki jih bo sprejel EBA. Da bi preprečili podvajanje, bo ta novi odbor nadomestil obstoječi pododbor za preprečevanje pranja denarja, ki je bil ustanovljen v okviru skupnega odbora evropskih nadzornih organov. (25)Finančne institucije in udeleženci na finančnem trgu bi morali prispevati k financiranju dejavnosti evropskih nadzornih organov, saj je splošni cilj dejavnosti teh organov prispevati k finančni stabilnosti in z izogibanjem izkrivljanju konkurence k pravilnemu delovanju enotnega trga. Dejavnosti evropskih nadzornih organov koristijo vsem finančnim institucijam in udeležencem na finančnem trgu ne glede na to, ali poslujejo čezmejno. Evropski nadzorni organi prispevajo k temu, da poslujejo v stabilnem okolju in pod enakimi konkurenčnimi pogoji. Finančne institucije in udeleženci na finančnem trgu, ki niso pod neposrednim nadzorom evropskih nadzornih organov, bi morali zato tudi prispevati k financiranju teh dejavnosti evropskih nadzornih organov, ki so za njih koristne. Poleg tega pa bi morali evropski nadzorni organi tudi prejeti pristojbine od finančnih institucij in udeležencev na finančnem trgu, ki so neposredno pod njihovim nadzorom. (26)Znotraj vsake kategorije finančnih institucij in udeležencev na finančnem trgu bi bilo pri ravni prispevkov treba upoštevati, kakšne koristi ima posamezna finančna institucija in udeleženec na finančnem trgu od dejavnosti evropskih nadzornih organov. Zato bi bilo treba posamezne prispevke finančnih institucij in udeležencev na finančnem trgu določiti glede na njihovo velikost, da bi se odražal njihov pomen na zadevnem trgu. Za zbiranje zelo majhnih prispevkov bi moral veljati najnižji prag, s čimer bi se zagotovila ekonomičnost, hkrati pa večjim podjetjem ne bi bilo treba zagotavljati nesorazmerno visokih prispevkov. (27)Za določitev, kako se izračunajo letni prispevki posameznih finančnih institucij in udeležencev na finančnem trgu, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo za sprejemanje aktov v skladu s členom 290 Pogodbe. Z delegiranimi akti bodo določeni metodologija za razdelitev predvidenih odhodkov po kategorijah finančnih institucij ali udeležencev na trgu in merila za določitev stopnje posameznih prispevkov na podlagi velikosti. Zlasti je pomembno, da se Komisija pri svojem pripravljalnem delu ustrezno posvetuje, vključno na ravni strokovnjakov, in da se ta posvetovanja izvedejo v skladu z načeli, določenimi v Medinstitucionalnem sporazumu o boljši pripravi zakonodaje z dne 13. aprila 2016 . Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov Evropski parlament in Svet vse dokumente prejmeta istočasno s strokovnjaki iz držav članic, njuni strokovnjaki pa se sistematično lahko udeležujejo sestankov strokovnih skupin Komisije, ki zadevajo pripravo delegiranih aktov. (28)Da bi se ohranila zaupnost dela evropskih nadzornih organov, bi se morale zahteve glede poklicne skrivnosti uporabljati tudi za vse osebe, ki neposredno ali posredno, redno ali občasno opravljajo kakršno koli storitev, povezano z nalogami zadevnega evropskega nadzornega organa. (29)V skladu z uredbami (ES) št. 1093/2010, št. 1094/2010 in št. 1095/2010 ter sektorsko zakonodajo na področju finančnih storitev se od evropskih nadzornih organov zahteva, da si prizadevajo za učinkovite upravne ureditve, ki zajemajo izmenjavo informacij z nadzorniki iz tretjih držav. Potreba po učinkovitem sodelovanju in izmenjavi informacij bi morala postati vse pomembnejša, če v skladu s to uredbo o spremembah nekateri evropski nadzorni organi prevzamejo dodatne, širše odgovornosti v zvezi z nadzorom subjektov in dejavnosti zunaj EU. Ko v zvezi s tem evropski nadzorni organi obdelujejo osebne podatke, vključno s prenosom takih podatkov zunaj Unije, za njih veljajo zahteve iz Uredbe (EU) št. 2018/XXX (uredba o varstvu podatkov za institucije in organe EU). Če niso bili sprejeti sklep o ustreznosti ali ustrezni zaščitni ukrepi, na primer na podlagi upravnih ureditev v smislu člena 49(3) Uredbe o varstvu podatkov za institucije in organe EU, lahko evropski nadzorni organi izmenjujejo osebne podatke z organi tretjih držav v skladu z odstopanjem na podlagi javnega interesa iz člena 51(1)(d) Uredbe in pod pogoji tega odstopanja, ki velja zlasti za mednarodne izmenjave podatkov med organi finančnega nadzora. (30)Bistveno je, da postopki odločanja EBA zagotovijo ustrezne zaščitne ukrepe za države članice, ki ne sodelujejo v bančni uniji, hkrati pa omogočijo EBA, da še naprej učinkovito sprejema odločitve, ko se število nesodelujočih držav članic zmanjša. Treba bi bilo ohraniti sedanja pravila glede glasovanja, v skladu s katerimi je za sprejetje odločitve EBA potrebna večina sodelujočih držav članic in večina nesodelujočih držav članic. Potrebni pa so dodatni zaščitni ukrepi, da se prepreči scenarij, ko odločitev ni mogoče sprejeti samo zaradi odsotnosti pristojnih organov države članice, in za zagotavljanje, da je pri glasovanju prisotnih čim več pristojnih nacionalnih organov, da bi bil rezultat glasovanja trden in legitimen. (31)Uredbe o ustanovitvi evropskih nadzornih organov določajo, da bi morali evropski nadzorni organi v sodelovanju z ESRB začeti izvajati in usklajevati stresne teste po vsej Uniji, da se oceni odpornost finančnih institucij ali udeležencev na finančnem trgu na neugoden razvoj na trgu. Zagotoviti bi morale tudi, da se na nacionalni ravni pri takih testih, kolikor je mogoče, uporablja usklajena metodologija. Da bi bilo doseženo ustrezno ravnovesje med pomisleki pristojnih organov glede nadzora in pomisleki po vsej Uniji, je primerno, da se na izvršni odbor evropskih nadzornih organov prenese pooblastilo za začetek in usklajevanje stresnih testov. V zvezi z vsemi evropskimi nadzornimi organi bi bilo treba tudi pojasniti, da obveznosti pristojnih organov glede varovanja poklicne skrivnosti tem organom ne preprečujejo, da sporočijo rezultate stresnega testa evropskim nadzornim organom z namenom objave. (32)Da se zagotovi visoka stopnja konvergence na področju nadzora in odobritve notranjih modelov, bi moralo biti EIOPA omogočeno, da izda mnenja za zmanjšanje morebitnih neskladnosti in pristojnim organom pomaga pri doseganju sporazuma v zvezi z odobritvijo notranjih modelov. Pristojni organi bi morali sprejeti svoje odločitve v skladu s temi mnenji ali razložiti, zakaj mnenja niso upoštevali.

(33)Zaradi vse večje čezmejne razsežnosti trgovalnih dejavnosti, zlasti dejavnosti nekaterih investicijskih podjetij, ki imajo lahko zaradi svoje sistemske narave čezmejne učinke, ki vplivajo na finančno stabilnost, bi moral imeti ESMA okrepljeno usklajevalno vlogo pri priporočanju pristojnim organom, naj začnejo ustrezne preiskave. Poleg tega bi ji bilo treba omogočiti, da lahko olajša izmenjavo informacij, pomembnih za te preiskave, kadar ima utemeljene razloge za sum, da se izvaja dejavnost s pomembnimi čezmejnimi učinki, ki ogroža pravilno delovanje in celovitost finančnih trgov ali finančno stabilnost v Uniji. V ta namen bi moral ESMA vzdrževati pomnilnik za zbiranje in razširjanje vseh ustreznih informacij med pristojnimi organi. (34)Glavni cilji Uredbe (EU) št. 345/2013 Evropskega parlamenta in Sveta, Uredbe (EU) št. 346/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbe (EU) 2015/760 Evropskega parlamenta in Sveta so spodbujanje ustvarjanja delovnih mest in rasti, financiranja MSP, socialnih in dolgoročnih naložb ter naložbene kulture v EU. Vendar kljub uskladitvi, doseženi s temi tremi uredbami, še vedno prihaja do različne uporabe diskrecijske pravice nacionalnih pristojnih organov, različnih upravnih praks teh organov ter razlik v nadzornih kulturah in uspešnosti. Te razlike predstavljajo oviro za enake konkurenčne pogoje, potrebne med upravitelji kvalificiranih skladov tveganega kapitala, kvalificiranih skladov za socialno podjetništvo in dolgoročnih investicijskih skladov v različnih državah članicah, ter hkrati povečujejo transakcijske in operativne stroške teh upraviteljev. (35)Da bi se znižali transakcijski in operativni stroški, okrepil izbor vlagateljev in povečala pravna varnost, je primerno s pristojnih organov na ESMA prenesti nadzorna pooblastila, vključno z odobritvijo in preklicem registracij in dovoljenj, za upravitelje kvalificiranih skladov tveganega kapitala in skladov iz Uredbe (EU) št. 345/2013, upravitelje kvalificiranih skladov za socialno podjetništvo ali skladov iz Uredbe (EU) št. 346/2013 in evropskih dolgoročnih investicijskih skladov iz Uredbe (EU) 2015/760. Za ta namen bi moral imeti ESMA možnost, da opravlja preiskave in inšpekcijske preglede na kraju samem, naloži globe ali periodične denarne kazni, da osebe prisili v odpravo kršitve, zagotavljanje popolnih in pravilnih informacij, ki jih zahteva ESMA, ali privolitev v preiskavo ali inšpekcijski pregled na kraju samem. (36)Uredba (EU) 2015/760 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2015 o evropskih dolgoročnih investicijskih skladih določa enotne zahteve, ki jih morajo izpolnjevati dolgoročni skladi, da dobijo dovoljenje za delovanje kot ELTIF. Uredba (EU) 2015/760 določa pravila za kvalificirane naložbe, kvalificirana portfeljska podjetja, pravila glede koncentracije in upravičene vlagatelje. Pravila določajo tudi nadzorna pooblastila, vključno z zahtevami za izdajo dovoljenj in stalni nadzor. V tej uredbi se ob ohranitvi bonitetnih pravil iz Uredbe (EU) 2015/760 ESMA podelijo nadzorna pooblastila, vključno z izdajo dovoljenj, stalnim nadzorom in odvzemi dovoljenj. V skladu s to uredbo se ji zaupa priprava osnutkov regulativnih tehničnih standardov, ki niso povezani z odločitvami politike, in predložitev teh standardov Komisiji za zagotavljanje, da so pravne obveznosti in področje uporabe diskrecijske pravice ESMA v skladu z Uredbo (EU) 2015/760 dovolj jasni. S podobnimi spremembami uredb (EU) št. 345/2013 in št. 346/2013 so se na ESMA prenesla nadzorna pooblastila. (37)Za učinkovito izvajanje nadzornih pooblastil glede kvalificiranih skladov tveganega kapitala, kvalificiranih skladov za socialno podjetništvo in evropskih dolgoročnih investicijskih skladov in njihovih upraviteljev bi ESMA moral imeti možnost, da opravi preiskave in inšpekcijske preglede na kraju samem. Da bi se okrepile zmogljivosti ESMA glede nadzora, bi moral imeti pooblastila za naložitev glob ali periodičnih denarnih kazni, da osebe prisili v odpravo kršitve, zagotavljanje popolnih in pravilnih informacij, ki jih zahteva ESMA, ali privolitev v preiskavo ali inšpekcijski pregled na kraju samem. Ta uredba bi morala zato jasno opredeliti meje takšnih upravnih sankcij ali drugih upravnih ukrepov, ki bi morali biti učinkoviti, sorazmerni in odvračilni ter zagotavljati enoten pristop in odvračilni učinek. Preiskovalne in izvršilne dejavnosti ESMA bi morali, kjer je to potrebno in se zahteva, podpirati nacionalni organi. ESMA bi moral biti pooblaščen za prenos nekaterih od teh funkcij, ki se lahko prenesejo nazaj na pristojne nacionalne organe. (38)Člen 40 Uredbe (EU) št. 600/2014 je ESMA zagotovil pooblastila za začasno poseganje, ki ESMA pod določenimi pogoji dovolijo, da v Uniji začasno prepove ali omeji trženje, razširjanje ali prodajo nekaterih finančnih instrumentov ali finančnih instrumentov, ki imajo nekatere opredeljene značilnosti, ali vrsto finančnega posla ali prakse. Izrecno je navedeno, da se ta pooblastila na področju poseganja v zvezi s produkti v skladu z Uredbo (EU) št. 600/2014 uporabljajo za investicijska podjetja in kreditne institucije, ki se ukvarjajo s trženjem, razširjanjem ali prodajo finančnih instrumentov, vključno z enotami kolektivnih naložbenih podjemov. Ker lahko družbe za upravljanje kolektivnih naložbenih podjemov za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje in investicijska podjetja, ki imajo dovoljenje v skladu z Direktivo 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta, ter upravitelji alternativnih investicijskih skladov (UAIS), ki imajo dovoljenje v skladu z Direktivo 2011/61/EU Evropskega parlamenta in Sveta, tudi neposredno tržijo, razširjajo ali prodajajo enote kolektivnih naložbenih podjemov, je treba zaradi okrepitve pravne varnosti izrecno navesti, da zgoraj navedena pooblastila glede poseganja v zvezi s produkti v skladu z Uredbo (EU) št. 600/2014 veljajo tudi za družbe za upravljanje KNPVP in investicijske družbe KNPVP ter tudi za UAIS. (39)V natančno določenih in izjemnih primerih lahko ESMA uporabi svoja pooblastila glede poseganja, da omeji ali prepove trženje, prodajo ali razširjanje enot ali delnic v KNPVP ali AIS tudi s strani njihovih upraviteljev. To bi bilo primerno, ko se predlagani ukrep nanaša na resen zadržek glede zaščite vlagateljev ali nevarnost za pravilno delovanje in celovitost finančnih trgov ali stabilnost celotnega finančnega sistema v Uniji ali njegovega dela; kadar v regulativnih zahtevah v skladu s pravom Unije, ki veljajo za zadevni finančni instrument ali posel, ta nevarnost ni obravnavana; in kadar eden ali več pristojnih organov niso sprejeli ukrepov, s katerimi bi odpravili nevarnost, ali pa sprejeti ukrepi ne zadostujejo za njeno odpravo. (40)Nedoslednosti glede kakovosti, oblikovanja, zanesljivosti in stroškov podatkov o trgovanju negativno vplivajo na preglednost, zaščito vlagateljev in tržno učinkovitost. Da bi okrepili spremljanje in obnovo podatkov o trgovanju, izboljšali usklajenost in kakovost teh podatkov ter zagotovili njihovo razpoložljivost in dostopnost za ustrezna mesta trgovanja po sprejemljivih cenah v vsej Uniji, se z Direktivo 2014/65/EU uvaja nov pravni režim za storitve sporočanja podatkov, vključno s predpisi za izdajo dovoljenj in nadzorom izvajalcev storitev sporočanja podatkov. (41)Kakovost podatkov o trgovanju ter obdelava in zagotavljanje teh podatkov, vključno s čezmejno obdelavo in zagotavljanjem podatkov, so ključnega pomena za doseganje glavnega cilja Uredbe (EU) št. 600/2014, ki je okrepiti preglednost finančnih trgov. Storitve zagotavljanja osnovnih podatkov so zato nujne za uporabnike, da dobijo želeni vpogled v dejavnosti trgovanja na finančnih trgih Unije, za pristojne organe pa, da dobijo točne in celovite informacije o zadevnih poslih. (42)Poleg tega so podatki o trgovanju vse pomembnejše orodje za učinkovito izvajanje zahtev, ki izhajajo iz Uredbe (EU) št. 600/2014. Glede na čezmejno razsežnost obdelave podatkov, kakovosti podatkov in potrebe po doseganju ekonomij obsega ter zato, da se prepreči negativni učinek morebitnih odstopanj na kakovost podatkov in naloge izvajalcev storitev sporočanja podatkov, je koristno in upravičeno, da se pooblastila za izdajo dovoljenj in nadzor izvajalcev storitev sporočanja podatkov prenesejo s pristojnih organov na ESMA in da se ta pooblastila opredelijo v Uredbi (EU) št. 600/2014, kar omogoča tudi konsolidacijo koristi, ki izhajajo iz združevanja pristojnosti v zvezi s podatki znotraj ESMA. (43)Mali vlagatelji bi morali biti pri odločanju za naložbe v finančni instrument ustrezno obveščeni o možnih tveganjih. Namen pravnega okvira Unije je zmanjšati nevarnost zavajajoče prodaje finančnih proizvodov malim vlagateljem, ki ne ustrezajo njihovim potrebam ali pričakovanjem. Zato se z Direktivo 2014/65/EU in Uredbo (EU) št. 600/2014 krepijo organizacijske zahteve in zahteve glede vodenja poslov za zagotavljanje, da investicijska podjetja delujejo v skladu z najboljšimi interesi svojih strank. Te zahteve vključujejo okrepljeno razkritje tveganj strankam, boljšo oceno ustreznosti priporočenih produktov ter obveznost, da se finančni instrumenti prodajajo na določenem ciljnem trgu, ob upoštevanju dejavnikov, kot je plačilna sposobnost izdajateljev. ESMA bi moral v celoti izkoristiti svoja pooblastila za zagotavljanje nadzorne konvergence in podpirati nacionalne organe pri doseganju visoke ravni zaščite vlagateljev in učinkovitega nadzora tveganj, povezanih s finančnimi produkti. (44)Pomembno je, da se zagotovijo uspešna in učinkovita predložitev, zbiranje, analiza in objava podatkov za namene izračunov, s katerimi se določijo zahteve glede preglednosti pred trgovanjem in po njem ter ureditve obveznosti trgovanja, pa tudi za namene referenčnih podatkov v skladu z Uredbo (EU) št. 600/2014 in Uredbo (EU) št. 596/2014. ESMA bi zato v zvezi z zahtevami po preglednosti pred trgovanjem in po njem ter izdajo dovoljenj in nadzorom izvajalcev storitev sporočanja podatkov moral dobiti pristojnosti za neposredno zbiranje podatkov od udeležencev na trgu. (45)S podelitvijo teh pristojnosti ESMA bi se omogočilo centralno upravljanje izdaje dovoljenj in nadzora, s čimer bi se izognili sedanjim razmeram, v katerih morajo več mest trgovanja, sistematični internalizatorji, APA in CTP predložiti podatke več pristojnim organom, ki so šele nato predloženi ESMA. Takšen centralno upravljan sistem bi izredno koristil udeležencem na trgu v smislu večje preglednosti podatkov, zaščite vlagateljev in učinkovitosti trga. (46)Prenos pooblastil za zbiranje podatkov, izdajanje dovoljenj in nadzor s pristojnih organov na ESMA je ključnega pomena tudi za druge naloge, ki jih ESMA izvaja v skladu z Uredbo (EU) št. 600/2014, kot so spremljanje trga, pooblastila ESMA za začasno poseganje in pooblastila na področju upravljanja pozicij ter zagotavljanje doslednega upoštevanja zahtev po preglednosti pred trgovanjem in po njem. (47)Da bi ESMA učinkovito izvajal svoja nadzorna pooblastila na področju obdelave in zagotavljanja podatkov, bi ji moralo biti omogočeno, da opravlja preiskave in inšpekcijske preglede na kraju samem. ESMA bi moral imeti možnost, da naloži globe ali periodične denarne kazni, da izvajalce storitev sporočanja podatkov prisili v odpravo kršitve, zagotavljanje popolnih in pravilnih informacij, ki jih zahteva ESMA, ali privolitev v preiskavo ali inšpekcijski pregled na kraju samem, ter da naloži upravne sankcije ali druge upravne ukrepe, če ugotovi, da je oseba namerno ali iz malomarnosti prekršila Uredbo (EU) št. 600/2014. (48)Finančni produkti, ki uporabljajo ključne referenčne vrednosti, so na voljo v vseh državah članicah. Te referenčne vrednosti so zato zelo pomembne za delovanje finančnih trgov in finančno stabilnost v Uniji. Pri nadzoru ključnih referenčnih vrednosti bi bilo zato treba celostno pregledati možne vplive ne le v državi članici, v kateri ima upravljavec sedež, in državah članicah, v katerih imajo sedež prispevajoče osebe, ampak v celotni Uniji. Zato je ustrezno, da ESMA nadzoruje ključne referenčne vrednosti na ravni Unije. Da bi se izognili podvajanju nalog, bi morala upravljavce ključnih referenčnih vrednosti, vključno s kakršnimi koli referenčnimi vrednostmi, ki niso ključne in jih upravljavci upravljajo, nadzorovati samo ESMA. (49)Kadar pa je referenčna vrednost ključnega pomena le v eni državi članici, je zaradi tega, ker je pristojni organ navedene države članice bliže trgu, morda primerno, da ESMA v celoti ali delno prenese nadzor nad to referenčno vrednostjo na pristojni organ države članice, v kateri ima upravljavec sedež, če je ESMA za ta namen pridobil predhodno privolitev tega pristojnega organa. (50)Ker za upravljavce in prispevajoče osebe h ključnim referenčnim vrednostim veljajo strožje zahteve kot za upravljavce in prispevajoče osebe k drugim referenčnim vrednostim, bi morala referenčne vrednosti kot ključne označiti Komisija ali ESMA, kodificirati pa bi jih morala Komisija. Ker imajo pristojni nacionalni organi najboljši dostop do podatkov in informacij o referenčnih vrednostih, ki jih nadzorujejo, bi morali uradno obvestiti Komisijo ali ESMA o referenčnih vrednostih, ki po njihovem mnenju izpolnjujejo merila za opredelitev kot ključne . (51)Kolegiji nadzornikov za ključne referenčne vrednosti bi morali prvotno prispevati k usklajeni uporabi pravil iz Uredbe (EU) 2016/1011 in konvergenci nadzornih praks. Ker pa je ESMA v neposrednem stiku z vsemi nacionalnimi nadzorniki ali je sestavljena iz teh nadzornikov, ti kolegiji nadzornikov ne bodo več potrebni. (52)Postopek za določitev referenčne države članice za upravljavce referenčnih vrednosti s sedežem v tretjih državah, ki predložijo vlogo za priznanje v Uniji, je zapleten in dolgotrajen tako za prosilce kot tudi za pristojne nacionalne organe. Prosilci in drugi upravljavci referenčnih vrednosti s sedežem v tretjih državah, ki si prizadevajo za dostop do Unije prek sistema odobritve, bi lahko v upanju na nadzorno arbitražo poskušali vplivati na ta postopek. Ti upravljavci referenčnih vrednosti lahko strateško izberejo svojega pravnega zastopnika v državi članici, kjer se jim zdi nadzor manj strog. Usklajen pristop z ESMA kot pristojnim organom za referenčne vrednosti tretjih držav in njihove upravljavce preprečuje ta tveganja in zmanjšuje stroške določanja referenčne države članice ter naknadnega nadzora. Poleg tega ta vloga, ki jo ima ESMA kot pristojni organ za referenčne vrednosti tretjih držav, uveljavlja ESMA kot sogovornika v Uniji za nadzor v tretjih državah, zaradi česar je čezmejno sodelovanje učinkovitejše in uspešnejše.

(53)Številni upravljavci referenčnih vrednosti ali celo večina njih so banke ali podjetja za finančne storitve, ki se ukvarjajo z upravljanjem denarja strank. Da ne bi ogrozili boja Unije proti pranju denarja ali financiranju terorizma, bi moral biti predpogoj za sklenitev dogovora o sodelovanju s pristojnim organom na podlagi sistema enakovrednosti, da država pristojnega organa ni na seznamu jurisdikcij, ki imajo v svojih nacionalnih ureditvah za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma strateške pomanjkljivosti, ki bistveno ogrožajo finančni sistem Unije. (54)Skoraj vse referenčne vrednosti so povezane s finančnimi produkti, ki so na voljo v več državah članicah, če ne v celotni Uniji. Pri odkrivanju tveganj v zvezi z zagotavljanjem referenčnih vrednosti, ki morda niso več zanesljive ali ne predstavljajo več tržnega ali gospodarskega stanja, ki naj bi ga merile, bi morali pristojni organi, vključno z ESMA, kadar je to primerno, sodelovati in si medsebojno pomagati. (55)Določene vrste prospektov, pripravljenih v skladu z Uredbo (EU) 2017/1129, zaradi narave zadevnih vrednostnih papirjev in izdajateljev vključujejo čezmejno razsežnost znotraj Unije, stopnjo tehnične zahtevnosti in/ali potencialno tveganje regulativne arbitraže, ki so takšni, da bi njihov centraliziran nadzor s strani ESMA dosegel bolj učinkovite in uspešne rezultate kot nadzor na nacionalni ravni. Konsolidacija potrditev teh prospektov ter s tem povezane dejavnosti nadzora in izvrševanja na ravni ESMA bi morale zmanjšati stroške zagotavljanja skladnosti in upravne ovire, hkrati pa izboljšati kakovost, skladnost in učinkovitost nadzora v Uniji. (56)Prodaja nelastniških vrednostnih papirjev zaprtemu krogu vlagateljev je pomemben vir kapitala za izdajatelje in je čezmejne narave. Medtem ko prodaja zaprtemu krogu kvalificiranih vlagateljev ne zahteva prospekta, je za poznejšo uvrstitev vrednostnih papirjev v trgovanje na reguliranem trgu treba objaviti prospekt v skladu z Uredbo (EU) 2017/1129. Ureditev na področju prospektov zagotavlja izdajateljem prožnost, da izberejo svojo matično državo članico, če nominalna vrednost nelastniških vrednostnih papirjev na enoto presega 1 000 EUR. Ker imajo nelastniški vrednostni papirji, ki se prodajajo zaprtemu krogu izdajateljev, običajno nominalno vrednost na enoto, ki presega 1 000 EUR, to ustvarja možnosti za regulativno prakso izbire najugodnejše jurisdikcije. S tem, ko se ESMA zadolži za potrditev takih prospektov za nelastniške vrednostne papirje za velike vlagatelje, ki so uvrščeni v trgovanje na reguliranem trgu ali njegovem specifičnem segmentu, do katerega imajo lahko dostop le kvalificirani vlagatelji, bi moral biti dosežen dvojen cilj, tj. zagotavljanje enakih konkurenčnih pogojev za izdajatelje in višja raven učinkovitosti s poenostavitvijo postopkov za potrditev. (57)Za potrditev prospektov v zvezi z vrednostnimi papirji s premoženjskim kritjem in odobritev prospektov, ki jih pripravijo specializirani izdajatelji, kot so na primer nepremičninska podjetja, rudarske družbe, družbe, ki temeljijo na znanstvenih raziskavah, ali ladjarske družbe, morajo imeti pristojni nacionalni organi na voljo visoko specializirano osebje, ki se bo v večini primerov ukvarjalo s precej majhno količino prospektov. Poleg tega nekatere nefinančne informacije, ki jih razkrijejo specializirani izdajatelji, niso določene v delegiranih aktih iz člena 13 Uredbe (EU) 2017/1129, ampak ostajajo v pristojnosti nacionalnih pristojnih organov. To je potencialen vzrok za neučinkovitost in regulativno arbitražo. Zadolžitev ESMA za potrditev teh vrst prospektov bi morala po eni strani zagotoviti enake konkurenčne pogoje glede razkritja informacij in odpraviti tveganje regulativne arbitraže, po drugi strani pa bi se z uveljavitvijo ESMA kot središča strokovnega znanja optimiziralo dodeljevanje sredstev za nadzor na ravni Unije in s tem okrepila učinkovitosti nadzora zadevnih prospektov. (58)Izdajatelji iz tretjih držav, ki pripravijo prospekt v skladu s pravom Unije, imajo na voljo nekaj prožnosti glede izbire svoje matične države članice za namen potrditve prospekta, kar pomeni tveganje, da lahko pride do izbiranja, katera država članica ima najugodnejšo jurisdikcijo na področju nadzora. Konsolidacija takih potrditev na ravni ESMA bi zagotovila popolnoma usklajen pristop do izdajateljev iz tretjih držav in odpravila možnosti regulativne arbitraže. Za izdajatelje iz tretjih držav bi bil tako ESMA enotna kontaktna točka v Uniji, ne glede na državo članico, v kateri ponujajo svoje vrednostne papirje ali zaprosijo za uvrstitev v trgovanje. To odpravlja potrebo po določitvi matične države članice za take izdajatelje iz tretjih držav. (59)Sistem enakovrednosti za prospekte, pripravljene v skladu z nacionalno zakonodajo tretjih držav, bi bilo treba spremeniti za zagotavljanje, da ocena enakovrednosti in poznejše sprejetje sklepa Komisije ne temeljita samo na zahtevah po informacijah v skladu z nacionalnimi zakoni teh tretjih držav, ampak tudi na obstoju okvira za pregled in potrditev prospekta, vključno z njegovimi morebitnimi dodatki, s strani nadzornika iz tretje države ter učinkovitem nadzoru in izvrševanju ponudb in uvrstitev v trgovanje v okviru takšnih prospektov. Zaradi skladnosti s pristopom, ki ga Komisija predlagala v delovnem dokumentu „Sklepi EU o enakovrednosti v politiki finančnih storitev: ocena“ (SWD(2017) 102 final), bi morala Komisija imeti možnost, da svoj sklep o enakovrednosti veže na dodatne pogoje z namenom zaščite celovitosti trga v Uniji ter spodbujanja notranjega trga za finančne storitve ter skupnih vrednot in regulativnih ciljev na mednarodni ravni. Takšni pogoji lahko vključujejo zahtevo, da mora tretja država zagotoviti učinkovit enakovreden sistem za priznavanje prospektov, pripravljenih v skladu z Uredbo (EU) 2017/1129, ali omogočanje ESMA, da sodeluje z zadevnim nadzornikom v tretji državi, da bi stalno spremljala pravila tretje države. (60)Če Komisija pravne in nadzorne ureditve v tretji državi v zvezi s prospekti, pripravljenimi v skladu z nacionalno zakonodajo te tretje države, razglasi za enakovredne in če je bil med ESMA in nadzornim organom te tretje države sklenjen ustrezen dogovor o sodelovanju, bi moral biti vsak prospekt, ki ga potrdi nadzorni organ navedene tretje države in se v Uniji uporablja za javno ponudbo vrednostnih papirjev ali uvrstitev v trgovanje na reguliranem trgu, vložen pri ESMA, pravila za določitev matične države članice pa bi bilo treba razveljaviti. (61)Ker sistem enakovrednosti iz Uredbe (EU) 2017/1129 zahteva, da se pristojni organi in ESMA v zvezi s ponudbami in uvrstitvijo v trgovanje v Uniji na podlagi prospekta, pripravljenega v skladu s pravili tretje države, zanašajo na nadzornike iz tretjih držav, morajo biti tudi prepričani, da je v zadevni tretji državi zagotovljeno preprečevanje uporabe finančnega sistema za namene pranja denarja in financiranja terorizma. Zaradi tega in da ne bi ogrozili boja Unije proti pranju denarja in/ali financiranju terorizma, bi moral biti predpogoj za sklenitev dogovora o sodelovanju med ESMA in nadzornikom iz tretje države na podlagi sistema enakovrednosti iz Uredbe (EU) 2017/1129, da tretja država ni na seznamu jurisdikcij, ki imajo v svojih nacionalnih ureditvah za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma strateške pomanjkljivosti, ki bistveno ogrožajo finančni sistem Unije. (62)ESMA bi moral biti pri kršitvah Uredbe (EU) 2017/1129, ki se nanašajo na posebne vrste prospektov, katerih potrditev ji je zaupana, pooblaščena za nalaganje upravnih kazni ali sprejemanje drugih upravnih ukrepov. Ta uredba bi morala zato jasno opredeliti meje takšnih upravnih kazni ali drugih upravnih ukrepov, ki bi morali biti učinkoviti, sorazmerni in odvračilni. (63)Tudi nadzor nad oglasi, povezanimi s temi prospekti, katerih potrditev je zaupana ESMA, bi se moral prenesti na ESMA. ESMA bi moral imeti možnost izvajanja nadzora nad skladnostjo teh oglasov s predpisi. Takšen nadzor pa bi moral ESMA vedno izvajati v zvezi z vsakim oglasom, ki se razširja v državi članici, katere pristojni organ je ESMA uradno zaprosil, naj uporabi svoja nadzorna pooblastila, kadar se prospekt, ki ga je potrdil ESMA, uporablja za ponudbo ali uvrstitev v trgovanje v njegovi jurisdikciji. Za opravljanje te naloge bi moral imeti ESMA ustrezne človeške vire z zadostnim poznavanjem ustreznih nacionalnih predpisov o varstvu potrošnikov. (64)ESMA bi moral pregledati in potrditi vse vrste prospektov, določene v tej uredbi, ki so predložene v potrditev od datuma začetka uporabe te uredbe. Vrste prospektov, določene v tej uredbi, ki jih je potrdil pristojni organ pred datumom začetka uporabe te uredbe ali so bile predložene v potrditev pristojnemu organu, vendar na ta datum še niso bile potrjene, bi moral še naprej nadzirati navedeni pristojni organ. Da bi se izognili vsakršni zmedi, bi moral tak nadzor zajemati zlasti dokončanje postopka pregleda in potrditve tistih prospektov, ki še niso bili potrjeni , ter vse morebitne naloge v zvezi s potrditvijo in priglasitvijo, ki se uporabljajo za morebitne s tem povezane dodatke in končne pogoje. (65)Primerno je določiti razumen rok, da se uredi vse potrebno za predvideno strukturo upravljanja ter delegirane in izvedbene akte, da bi lahko evropski nadzorni organi in druge zadevne stranke uporabljali pravila, ki jih uvaja ta uredba. (66)Uredbo (EU) št. 1093/2010, Uredbo (EU) št. 1094/2010, Uredbo (EU) št. 1095/2010, Uredbo (EU) št. 345/2013 Uredbo (EU) št. 346/2013 Uredbo (EU) št. 600/2014; Uredbo (EU) št. 2015/760; Uredbo (EU) št. 2016/2011 in Uredbo (EU) 2017/1129 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: Člen 1

Spremembe Uredbe (EU) št. 1093/2010 Uredba (EU) 1093/2010 se spremeni: (1)Člen 1 se spremeni: (a)odstavek 2 se nadomesti z naslednjim: „2. Organ deluje v okviru pooblastil, podeljenih s to uredbo, ter v okviru področja uporabe Direktive 2002/87/ES, Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta*, Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta, Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta, Direktive 2014/49/EU Evropskega parlamenta in Sveta**, Direktive 2014/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta***, Uredbe (EU) 2015/847**** Evropskega parlamenta in Sveta*****, Direktive (EU) 2015/2366 Evropskega parlamenta in Sveta****** in, kadar se ti akti uporabljajo za kreditne in finančne institucije ter pristojne organe, ki jih nadzorujejo, v okviru ustreznih delov Direktive 2002/65/ES in Direktive (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta*******, vključno z vsemi direktivami, uredbami in sklepi, ki temeljijo na teh aktih, ter v okviru vsakega drugega pravno zavezujočega akta Unije, ki na Organ prenaša naloge. Organ deluje tudi v skladu z Uredbo Sveta (EU) št. 1024/2013********.

*Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL L 133, 22.5.2008, str. 66). **Direktiva 2014/49/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o sistemih jamstva za vloge, Besedilo velja za EGP (UL L 173, 12.6.2014, str. 149). ***Direktiva 2014/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 2014 o primerljivosti nadomestil, povezanih s plačilnimi računi, zamenjavi plačilnih računov in dostopu do osnovnih plačilnih računov, Besedilo velja za EGP (UL L 257, 28.8.2014, str. 214). ****Uredba (EU) 2015/847 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o informacijah, ki spremljajo prenose sredstev, in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1781/2006 (UL L 141, 5.6.2015, str. 1). ****Direktiva (EU) 2015/2366 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremembah direktiv 2002/65/ES, 2009/110/ES ter 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 1093/2010 ter razveljavitvi Direktive 2007/64/ES (UL L 337, 23.12.2015, str. 35). ***** Direktiva (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES (UL L 141, 5.6.2015, str. 73).“; *****Uredba Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL L 287, 29.10.2013, str. 63).“; (b)v členu 1(2) se doda naslednji pododstavek: „Organ deluje tudi v okviru pooblastil, ki so mu podeljena s to uredbo, ter v okviru področja uporabe Direktive (EU) 2015/849(*) Evropskega parlamenta in Sveta, v kolikor se navedena direktiva uporablja za izvajalce v finančnem sektorju in pristojne organe, ki jih nadzorujejo. EBA samo v ta namen opravlja naloge, ki jih kateri koli pravno zavezujoč akt Unije podeljuje Evropskemu organu za zavarovanja in poklicne pokojnine, ustanovljenemu z Uredbo (EU) št. 1094/2010, ali Evropskemu organu za vrednostne papirje in trge, ustanovljenemu z Uredbo (EU) št. 1095/2010. Organ pri opravljanju teh nalog navedena organa obvešča o svojih dejavnostih v zvezi s katerim koli subjektom, ki je „finančna institucija“, kakor je opredeljena v členu 4(1) Uredbe (EU) št. 1094/2010, ali „udeleženec na finančnem trgu“, kakor je opredeljen v členu 4(1) Uredbe (EU) št. 1095/2010.“; (*) Direktiva (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES (UL L 141, 5.6.2015, str. 73)“; (2)v odstavku 5 člena 2 se vstavi naslednji pododstavek: „Sklici na nadzor v tej uredbi vključujejo dejavnosti vseh pristojnih organov, ki jih izvajajo v skladu z zakonodajnimi akti iz člena 1(2).“; (3)člen 4 se spremeni: (a) točka 1 se nadomesti z naslednjim: „(1) ,finančne institucije‘ pomeni vsako podjetje, za katerega veljajo predpisi in nadzor v skladu z akti Unije iz člena 1(2); “; (aa) vstavi se naslednja točka 1a: „(1a) ,izvajalci v finančnem sektorju‘ pomeni vsak subjekt, za katerega se uporablja Direktiva (EU) 2015/849 in ki je ‚finančna institucija‘, kakor je opredeljena v členu 4(1) te uredbe in v členu 4(1) Uredbe (EU) št. 1094/2010, ali ‚udeleženec na finančnem trgu‘, kakor je opredeljen v členu 4(1) Uredbe (EU) št. 1095/2010;“; (b) točka (i) točke (2) se nadomesti z naslednjim: „(i) pristojne organe, kakor so opredeljeni v točki (40) člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013, vključno z Evropsko centralno banko v zvezi z nalogami, ki so nanjo prenesene z Uredbo (EU) št. 1024/2013;“; (c) točka (ii) točke (2) se nadomesti z naslednjim:

„(ii) glede Direktive 2002/65/ES in (EU) 2015/849 organe in telesa, ki so pristojni za zagotavljanje, da kreditne in finančne institucije izpolnjujejo zahteve iz navedene direktive;“; (iia) glede Direktive (EU) 2015/849 organe in telesa, ki nadzorujejo finančne institucije in so pristojni za zagotavljanje njihove skladnosti z zahtevami navedene direktive;“; (d) točka (iii) točke (2) se nadomesti z naslednjim: „(iii) glede sistemov jamstva za vloge organe, ki upravljajo sisteme jamstva za vloge v skladu z Direktivo 2014/49/EU Evropskega parlamenta in Sveta, oziroma, kadar sistem jamstva za vloge upravlja zasebna družba, javni organ, ki nadzoruje take sisteme v skladu z navedeno direktivo, in zadevne upravne organe iz navedene direktive ter“; (e) vstavita se točki (v) in (vi) točke (2): „(v) pristojne organe iz Direktive 2014/17/EU, Uredbe (EU) 2015/751, Direktive (EU) 2015/2366, Direktive 2009/110/ES, Uredbe (ES) št. 924/2009 in Uredbe (EU) št. 260/2012; (vi) telesa in organe, navedene v členu 20 Direktive 2008/48/ES.“; (4)člen 6 se spremeni: (a) točka (2) se nadomesti z naslednjim: „(2) izvršni odbor, ki izvaja naloge iz člena 47;“; (b) točka 4 se črta; (5) člen 8 se spremeni: (a) odstavek 1 se spremeni: (i) točka (aa) se nadomesti z naslednjim: (1) „(aa) oblikuje in posodablja nadzorniški priročnik Unije o nadzoru finančnih institucij v Uniji;“; (ii) vstavi se naslednja točka (ab): (2)„(ab) oblikuje in posodablja priročnik Unije za reševanje finančnih institucij v Uniji, ki določa najboljše nadzorniške prakse ter visokokakovostne metodologije in postopke;“; (iii) točki (e) in (f) se nadomestita z naslednjim: (3)„(e) pripravlja in izvaja preglede pristojnih organov in v tem okviru izdaja smernice in priporočila ter opredeljuje najboljše prakse, da se izboljša usklajenost rezultatov nadzora; (4)(f) v okviru svojih pristojnosti spremlja in ocenjuje razvoj dogodkov na trgu, po potrebi vključno v zvezi s trendi kreditiranja, zlasti gospodinjstev ter malih in srednjih podjetij, ter na področju inovativnih finančnih storitev;“;

(iv) točka (h) se nadomesti z naslednjim: (5)„(h) spodbuja varstvo imetnikov vlog, potrošnikov in vlagateljev;“; (v) doda se naslednja točka (l): „(l) prispeva k preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma.“; (b) v odstavek 1a se vstavi naslednja točka (c): „(c) upošteva tehnološke inovacije, inovativne in trajnostne poslovne modele ter povezovanje dejavnikov, povezanih z okoljem, družbo in upravljanjem.“; (c) odstavek 2 se spremeni: (i) vstavi se točka (ca): „(ca) izdajanje priporočil, kakor je določeno v členih 29a in 31a;“; (ii) točka (h) se nadomesti z naslednjim: „(h) zbiranje potrebnih informacij o finančnih institucijah, kakor je določeno v členih 35 in 35b;“; (6)člen 9 se spremeni: odstavek 2 se nadomesti z naslednjim: „2. Organ nadzoruje nove in obstoječe finančne dejavnosti ter lahko sprejme smernice in priporočila za spodbujanje varnosti in trdnosti trgov ter za konvergenco regulativnih in nadzornih praks.“; odstavek 4 se nadomesti z naslednjim: „4. Organ kot svoj sestavni del ustanovi odbor za finančne inovacije, ki združuje vse ustrezne pristojne organe in organe, odgovorne za varstvo potrošnikov, da bi vzpostavil usklajen pristop za regulativno in nadzorniško obravnavo novih ali inovativnih finančnih dejavnosti ter da bi za Organ pripravljal mnenja, namenjena za predložitev Evropskemu parlamentu, Svetu in Komisiji. Organ lahko v odbor vključi tudi nacionalne organe za varstvo podatkov.“; (6a) vstavita se naslednja člena 9a in 9b: „Člen 9a

Posebne naloge, povezane z bojem proti pranju denarja in financiranju terorizma 1.Organ ima vodilno vlogo pri spodbujanju celovitosti, preglednosti in varnosti v finančnem sistemu, in sicer s sprejetjem ukrepov za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma ter boj proti njima, vključno z: (a)zbiranjem informacij pristojnih organov o pomanjkljivostih, ugotovljenih v procesih in postopkih, ureditvah upravljanja, ustreznih in pravilnih ocenah, poslovnih modelih in dejavnostih izvajalcev v finančnem sektorju, da se prepreči pranje denarja in financiranje terorizma, ter informacij o ukrepih, ki so jih sprejeli pristojni organi. Pristojni organi zagotovijo organu vse tovrstne informacije poleg vseh obveznosti iz člena 35. Organ tesno sodeluje s finančnimi obveščevalnimi enotami;

(b)razvojem skupnih standardov za boj proti pranju denarja in financiranju terorizma v finančnem sektorju ter spodbujanjem njihovega doslednega izvajanja; (c)spremljanjem razvoja trga in ocenjevanjem ranljivosti za pranje denarja in financiranje terorizma v finančnem sektorju. 2.Organ vzpostavi in posodablja osrednjo podatkovno zbirko informacij, zbranih v skladu s točko (a) odstavka 1. Organ zagotovi, da se informacije analizirajo in dajo na voljo pristojnim organom, če je to potrebno in pod pogojem ohranjanja zaupnosti informacij. 3.Organ spodbuja konvergenco postopkov nadzorniškega pregledovanja iz Direktive (EU) 2015/849, vključno z izvajanjem rednih pregledov, v skladu s členom 30. Kadar tak pregled razkrije resne pomanjkljivosti pri identifikaciji, oceni ali obravnavi tveganj pranja denarja in financiranja terorizma ter pristojni organ ne sprejme ukrepov za sprejetje nadaljnjih ukrepov iz poročila iz člena 30(3), Organ o tem obvesti Evropski parlament, Svet in Komisijo. 4.Organ redno izvaja ocene tveganja pri pristojnih organih, pri čemer je glavni poudarek na pristojnih organih iz točke (iia) člena 4(2), da preveri njihove strategije in vire za obravnavo in spremljanje najpomembnejših nastajajočih tveganj, povezanih s pranjem denarja in financiranjem terorizma. Organ obvesti Komisijo o rezultatih teh ocen tveganja, med drugim tako, da analizo rezultatov vključi v mnenje, ki ga mora predložiti v skladu s členom 6(5) Direktive (EU) 2015/849. 5.V pomembnih primerih pranja denarja ali financiranja terorizma, ki zadevajo čezmejne odnose s tretjimi državami, ima Organ vodilno vlogo pri olajševanju sodelovanja med pristojnimi organi v Uniji in zadevnimi organi v tretjih državah. 6.Organ ustanovi stalni notranji odbor za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma, ki usklajuje ukrepe za boj proti pranju denarja in financiranju terorizma ter pripravlja osnutke odločitev, ki jih organ sprejema v skladu s členom 44. 7.Odboru predseduje predsednik odbora nadzornikov, v njem pa so vodje organov in teles, pristojnih za zagotavljanje, da finančne institucije izpolnjujejo zahteve iz Direktive (EU) 2015/849. Poleg tega lahko Komisija, ESRB, nadzorni odbor Evropske centralne banke, Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine ter Evropski organ za vrednostne papirje in trge vsak imenujejo visokega predstavnika, ki se sestankov udeležuje kot opazovalec.“; Člen 9b

Zahteva za preiskavo, povezana s preprečevanjem pranja denarja in financiranja terorizma 1.V zadevah, povezanih s preprečevanjem uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma v skladu z Direktivo (EU) 2015/849, lahko Organ, če razpolaga z znaki, da gre za pomembne kršitve, od pristojnega organa iz točke (iia) člena 4(2) zahteva, naj preišče možne kršitve prava Unije ter, če je tako pravo Unije sestavljeno iz direktiv ali izrecno dodeljuje možnosti državam članicam, kršitve nacionalnih zakonov, s katerimi se prenašajo direktive ali izvajajo možnosti, ki jih državam članicam dodeljuje pravo Unije, s strani izvajalca finančnega sektorja ter razmisli o uvedbi sankcij za tega izvajalca zaradi takih kršitev. Po potrebi lahko od pristojnega organa iz točke (iia) člena 4(2) zahteva tudi, da razmisli o sprejetju posamezne odločitve, naslovljene na zadevnega izvajalca finančnega sektorja, s katero od njega zahteva, da sprejme vse potrebne ukrepe za izpolnitev svojih obveznosti v skladu s pravom Unije, ki se neposredno uporablja, ali nacionalno zakonodajo, s katero se prenašajo direktive ali izvajajo možnosti, ki jih državam članicam dodeljuje pravo Unije, vključno s prenehanjem vsakršnih dejavnosti. 2.Pristojni organ izpolni vsako zahtevo, ki je nanj naslovljena v skladu z odstavkom 1, ter Organ v 10 dneh obvesti o ukrepih, ki jih je sprejel ali jih namerava sprejeti za izpolnitev te zahteve. 3.Brez poseganja v pooblastila Komisije iz člena 258 PDEU se, kadar pristojni organ ne ravna v skladu z odstavkom 2 tega člena, uporablja člen 17.“; (7)člen 16 se spremeni: (a) v odstavku 1 se doda naslednji pododstavek: „Organ lahko smernice in priporočila naslovi tudi na organe držav članic, ki v skladu s to uredbo niso opredeljeni kot pristojni organi, vendar so pooblaščeni za zagotavljanje uporabe aktov iz člena 1(2).“; (b) odstavek 2 se nadomesti z naslednjim: „2. Razen v izjemnih primerih Organ izvede odprta javna posvetovanja o smernicah in priporočilih, ki jih izda, ter analizira morebitne stroške in koristi, povezane z izdajo takšnih smernic in priporočil. Navedena posvetovanja in analize so sorazmerni glede na obseg, naravo in učinek smernic ali priporočil. Razen v izjemnih primerih Organ tudi zaprosi za mnenje ali nasvet interesno skupino za bančništvo iz člena 37.“; (c) v odstavku 4 se doda naslednji stavek: „V poročilu je pojasnjeno tudi, kako je Organ upravičil izdajo priporočil in smernic, in povzete povratne informacije o teh smernicah in poročilih, pridobljene v javnih posvetovanjih.“;

(d) doda se naslednji odstavek 5: „5. Kadar dve tretjini članov interesne skupine za bančništvo menita, da je z izdajo določenih smernic ali priporočil Organ prekoračil svoje pristojnosti, lahko Komisiji pošljeta obrazloženo mnenje. Komisija od Organa zahteva pojasnilo, ki upravičuje izdajo zadevnih smernic ali priporočil. Komisija po prejemu pojasnila od Organa oceni področje uporabe smernic ali priporočil glede na pristojnosti Organa. Kadar Komisija meni, da je Organ prekoračil svoje pristojnosti, in po tem, ko je Organu omogočila, da pojasni svoja stališča, lahko sprejme izvedbeni sklep, s katerim od Organa zahteva, da umakne zadevne smernice ali priporočila. Sklep Komisije se objavi.“; (8) člen 17 se spremeni: (a)v odstavku 2 se dodajo naslednji pododstavki: „Brez poseganja v pooblastila iz člena 35 lahko Organ na druge pristojne organe ali zadevne finančne institucije neposredno naslovi ustrezno utemeljeno zahtevo po informacijah, kadar meni, da je to potrebno za preiskovanje domnevne kršitve ali neuporabe prava Unije. Kadar je utemeljena zahteva naslovljena na finančne institucije, je v njej pojasnjeno, zakaj so informacije potrebne za preiskovanje domnevne kršitve ali neuporabe prava Unije. Naslovnik takšne zahteve Organu brez nepotrebnega odlašanja predloži jasne, točne in popolne informacije. Kadar je zahteva po informacijah naslovljena na finančno institucijo, Organ o taki zahtevi obvesti ustrezne pristojne organe. Pristojni organi Organu pomagajo pri zbiranju informacij, če ta to od njih zahteva.“; (b)odstavka 6 in 7 se nadomestita z naslednjim: „6. Če pristojni organ ne ravna v skladu z uradnim mnenjem iz odstavka 4 v roku iz navedenega odstavka in če je treba čim prej ukrepati zaradi neizpolnjevanja obveznosti, da se ohranijo ali obnovijo nevtralni konkurenčni pogoji na trgu ali se zagotovita pravilno delovanje in celovitost finančnega sistema, lahko Organ, kadar se ustrezne zahteve aktov iz člena 1(2) neposredno uporabljajo za finančne institucije ali v zadevah, ki se nanašajo na preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma ali boja proti njima, na izvajalce v finančnem sektorju, brez poseganja v pooblastila Komisije iz člena 258 PDEU, sprejme individualno odločitev, naslovljeno na finančno institucijo ali izvajalca v finančnem sektorju, v kateri zahteva, da ta sprejme vse ukrepe, potrebne za izpolnitev njegovih obveznosti v skladu s pravom Unije, vključno s prenehanjem vsakršnih dejavnosti. V zadevah v zvezi s preprečevanjem uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma, lahko Organ, kadar se zadevne zahteve iz aktov iz člena 1(2) ne uporabljajo neposredno za izvajalce v finančnem sektorju, sprejme odločitev, s katero od pristojnega organa zahteva, da ravna v skladu z uradnim mnenjem iz odstavka 4 v roku, ki je v njem določen. Če organ ne ravna v skladu s to odločitvijo, lahko Organ sprejme tudi odločitev v skladu s prvim pododstavkom. Organ v ta namen uporablja vso zadevno pravo Unije ter, kadar to pravo Unije sestavljajo direktive, nacionalno zakonodajo, s katero se prenašajo te direktive. Kadar zadevno pravo Unije sestavljajo uredbe in kadar trenutno te uredbe državam članicam izrecno podeljujejo možnosti, Organ uporablja tudi nacionalno zakonodajo, s katero se te možnosti izvajajo. Odločitev Organa je v skladu z uradnim mnenjem, ki ga na podlagi odstavka 4 tega člena izda Komisija. 7. Odločitve, sprejete v skladu z odstavkom 6, prevladajo nad vsemi predhodnimi odločitvami pristojnih organov o isti zadevi. Kadar pristojni organi ukrepajo v zvezi z vprašanji, obravnavanimi v uradnem mnenju na podlagi odstavka 4 tega člena ali odločitvi na podlagi odstavka 6, ravnajo v skladu s tem uradnim mnenjem ali odločitvijo.“; (9)člen 19 se spremeni: (a) Odstavek 1 se nadomesti z: „1. V primerih, opredeljenih v aktih Unije iz člena 1(2), in brez poseganja v pooblastila iz člena 17 lahko Organ pristojnim organom pomaga pri doseganju sporazuma v skladu s postopkom iz 2 do 4 v naslednjih primerih: (a) na zahtevo enega ali več zadevnih pristojnih organov, kadar se pristojni organ ne strinja s postopkom ali vsebino ukrepa, predlaganega ukrepa ali neukrepanjem drugega pristojnega organa; (b) na lastno pobudo, kadar se lahko na podlagi objektivnih meril ugotovi, da obstaja nesoglasje med pristojnimi organi. Če se v aktih iz člena 1(2) zahteva, da pristojni organi sprejmejo skupno odločitev, ter ti organi v rokih iz teh aktov skupne odločitve ne sprejmejo, se domneva, da med njimi obstaja nesoglasje.“;

(b) vstavita se naslednja odstavka 1a in 1b: „1a. Zadevni pristojni organi takoj obvestijo Organ, da sporazum ni bil dosežen, v naslednjih primerih: (a) kadar je v aktih Unije iz člena 1(2) določen rok za dosego sporazuma med pristojnimi organi in pride do zgodnejšega od naslednjih dogodkov: (i) rok je potekel; (ii) en ali več zadevnih pristojnih organov na podlagi objektivnih dejavnikov sklene, da obstaja nesoglasje; (b) kadar v aktih Unije iz člena 1(2) ni določenega roka za dosego sporazuma med pristojnimi organi in pride do zgodnejšega od naslednjih dogodkov: (i) en ali več zadevnih pristojnih organov na podlagi objektivnih dejavnikov sklene, da obstaja nesoglasje, ali (ii) pristojni organ je pred dvema mesecema prejel zahtevo drugega pristojnega organa po uvedbi določenih ukrepov za zagotovitev skladnosti z navedenimi akti Unije in v tem času še ni sprejel odločitve, ki izpolnjuje zahtevo. 1b. Predsednik oceni, ali bi moral Organ ukrepati v skladu z odstavkom 1. Kadar Organ ukrepa na lastno pobudo, o svoji odločitvi glede ukrepanja obvesti zadevne pristojne organe. Dokler Organ ne sprejme odločitve v skladu s postopkom iz člena 47(3a), v primerih, ko akti iz člena 1(2) zahtevajo sprejetje skupne odločitve, vsi pristojni organi, ki sodelujejo pri sprejemanju skupne odločitve, odložijo posamezne odločitve. Kadar se Organ odloči za ukrepanje, vsi pristojni organi, vključeni v skupno odločitev, odložijo svoje odločitve, dokler se ne zaključi postopek iz odstavkov 2 in 3.“; (c) Odstavek 3 se nadomesti z naslednjim: „Kadar zadevni pristojni organi v fazi spravnega postopka iz odstavka 2 ne dosežejo sporazuma, lahko Organ sprejme odločitev, s katero od navedenih organov zahteva, da za dosego sporazuma o zadevi in zagotovitev skladnosti s pravom Unije sprejmejo poseben ukrep ali se vzdržijo določenih ukrepov. Odločitev Organa je za zadevne pristojne organe zavezujoča. . Organ lahko z odločitvijo od pristojnih organov zahteva, da prekličejo ali spremenijo odločitev, ki so jo sprejeli, ali uporabijo pooblastila, ki jih imajo v skladu z zadevnim pravom Unije.“; (d) vstavi se naslednji odstavek 3 a: „3a. Organ obvesti zadevne pristojne organe o dokončanju postopkov iz odstavkov 2 in 3, kadar je ustrezno, skupaj z odločitvijo, sprejeto na podlagi odstavka 3.“; (e) odstavek 4 se nadomesti z naslednjim: „4. Brez poseganja v pooblastila Komisije na podlagi člena 258 Pogodbe lahko Organ, kadar pristojni organ ne ravna v skladu z odločitvijo Organa in zato ne zagotavlja, da finančna institucija izpolnjuje zahteve, ki se na podlagi aktov iz člena 1(2) neposredno uporabljajo zanjo, sprejme individualno odločitev, naslovljeno na finančno institucijo, s katero zahteva ukrepe, potrebne za izpolnitev njenih obveznosti na podlagi prava Unije, vključno s prenehanjem posamezne dejavnosti.“; „4. Brez poseganja v pooblastila Komisije iz člena 258 PDEU lahko Organ, kadar pristojni organ ne ravna v skladu z odločitvijo Organa in zato ne zagotavlja, da finančna institucija ali v zadevah, ki se nanašajo na preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma ali boja proti njima, izvajalec finančnega sektorja izpolnjuje zahteve, ki se na podlagi aktov iz člena 1(2) neposredno uporabljajo zanju, sprejme posamezno odločitev, naslovljeno na zadevno finančno institucijo ali izvajalca finančnega sektorja, v kateri zahteva, da sprejme vse potrebne ukrepe za izpolnitev njegovih obveznosti v skladu s pravom Unije, vključno s prenehanjem vsakršne dejavnosti. V zadevah v zvezi s preprečevanjem uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma, lahko Organ sprejme odločitev v skladu s prvim pododstavkom tudi, kadar se zadevne zahteve iz aktov iz člena 1(2) ne uporabljajo neposredno za izvajalce v finančnem sektorju. Organ v ta namen uporablja vso zadevno pravo Unije ter, kadar to pravo Unije sestavljajo direktive, nacionalno zakonodajo, s katero se prenašajo te direktive. Kadar zadevno pravo Unije sestavljajo uredbe in kadar trenutno te uredbe državam članicam izrecno podeljujejo možnosti, Organ uporablja tudi nacionalno zakonodajo, s katero se te možnosti izvajajo.“; (10)člen 22 se spremeni: (a)odstavek 1a se črta;

(b)v odstavku 4 se drugi pododstavek nadomesti z naslednjim: „V ta namen lahko Organ uporabi pooblastila, ki jih ima v skladu s to uredbo, vključno s členoma 35 in 35b.“; (11)člen 29 se spremeni: (a) odstavek 1 se spremeni: (i) vstavi se naslednja točka (aa): „(aa) izdaja strateški nadzorni načrt v skladu s členom 29a;“; (ii) točka (b) se nadomesti z naslednjim: „(b) spodbuja učinkovito dvostransko in večstransko izmenjavo informacij med pristojnimi organi v zvezi z vsemi pomembnimi vprašanji, vključno s kibernetsko varnostjo in kibernetskimi napadi, kot je ustrezno, ob popolnem upoštevanju veljavnih določb o zaupnosti in varstvu podatkov iz ustrezne zakonodaje Unije;“; (iii) točka (e) se nadomesti z naslednjim: „(e) vzpostavlja sektorske in medsektorske programe usposabljanja, vključno s programi glede tehnoloških inovacij, omogoča izmenjave osebja in pristojne organe spodbuja, naj povečajo uporabo shem začasne napotitve in drugih orodij.“; (b) v odstavku 2 se doda naslednji pododstavek: „Organ zaradi vzpostavitve skupne nadzorne kulture oblikuje in posodablja nadzorniški priročnik Unije o nadzoru finančnih institucij v Uniji ob upoštevanju spreminjajočih se poslovnih praks in poslovnih modelov finančnih institucij. Organ prav tako oblikuje in posodablja priročnik Unije za reševanje finančnih institucij v Uniji. Nadzorniški priročnik Unije in priročnik Unije za reševanje določata najboljše nadzorniške prakse ter visokokakovostne metodologije in postopke.“; (12)vstavi se naslednji člen 29 a: „Člen 29a Strateški nadzorni načrt 1. Organ ob začetku veljavnosti Uredbe [XXX vstaviti sklic na uredbo o spremembi] in nato vsaka tri leta do 31. marca izda priporočilo, naslovljeno na pristojne organe, v katerem določi nadzorniške strateške cilje in prednostne naloge (v nadaljnjem besedilu: strateški nadzorni načrt) in sicer ob upoštevanju prispevkov pristojnih organov. Organ posreduje strateški nadzorni načrt v vednost Evropskemu parlamentu, Svetu in Komisiji ter ga objavi na svojem spletnem mestu. V strateškem nadzornem načrtu so določene posebne prednostne naloge za nadzorne dejavnosti za spodbujanje doslednih, uspešnih in učinkovitih nadzornih praks ter skupne, enotne in usklajene uporabe prava Unije ter obravnavo relevantnih mikrobonitetnih trendov ter možnih tveganj in ranljivosti, ugotovljeni v skladu s členom 32. 2. Vsak pristojni organ vsako leto do 30. septembra Organu v obravnavo predloži osnutek letnega delovnega programa za naslednje leto in zlasti navede, kako je ta osnutek programa usklajen s strateškim nadzornim načrtom. Osnutek letnega delovnega programa vsebuje konkretne cilje in prednostne naloge za nadzorne dejavnosti ter kvantitativna in kvalitativna merila za izbor finančnih institucij, tržnih praks in vedenja ter finančnih trgov, ki jih bo pristojni organ, ki predloži osnutek letnega delovnega programa, pregledal v letu, ki ga navedeni program zajema. 3. Organ oceni osnutek letnega delovnega programa in kadar obstaja veliko tveganje, da prednostne naloge iz strateškega nadzornega načrta ne bodo dosežene, izda priporočilo ustreznemu pristojnemu organu z namenom uskladitve letnega delovnega programa ustreznega pristojnega organa s strateškim nadzornim načrtom.

Pristojni organi vsako leto do 31. decembra sprejmejo svoje letne delovne programe, pri čemer upoštevajo taka priporočila. 4. Vsak pristojni organ vsako leto do 31. marca Organu posreduje poročilo o izvajanju letnega delovnega programa. Poročilo vsebuje vsaj naslednje podatke: (a) opis nadzornih dejavnosti in pregledov finančnih institucij, tržnih praks in vedenja ter finančnih trgov, pa tudi upravnih ukrepov in sankcij, uvedenih proti finančnim institucijam, odgovornim za kršitve prava Unije in nacionalnega prava; (b) opis dejavnosti, ki so bile izvedene in niso bile predvidene v letnem delovnem programu; (c) seznam dejavnosti, ki so bile navedene v letnem delovnem programu, vendar niso bile izvedene, ter ciljev navedenega programa, ki niso bili doseženi, skupaj z razlogi za neizvedbo navedenih dejavnosti in nedoseganje navedenih ciljev. 5. Organ oceni poročila pristojnih organov o izvajanju. Kadar obstaja veliko tveganje, da prednostne naloge iz strateškega nadzornega načrta ne bodo dosežene, Organ vsakemu zadevnemu pristojnemu organu izda priporočilo, kako lahko odpravi zadevne pomanjkljivosti pri svojih dejavnostih. Organ na podlagi poročil in lastne ocene tveganj opredeli dejavnosti pristojnega organa, ki so ključne za izvajanje strateškega nadzornega načrta, in po potrebi izvaja preglede teh dejavnosti v skladu s členom 30. 6. Organ objavi najboljše prakse, ugotovljene med oceno letnih delovnih programov.“; (13)člen 30 se spremeni: (a) naslov člena se nadomesti z naslednjim: „Pregledi pristojnih organov“; (b) Odstavek 1 se nadomesti z: „1. Organ redno opravlja preglede nekaterih ali vseh dejavnosti pristojnih organov, da bi se dodatno izboljšala skladnost rezultatov nadzora. V ta namen Organ razvija metode za zagotovitev objektivnega ocenjevanja in primerjave med pregledanimi pristojnimi organi. Pri izvajanju pregledov se upoštevajo obstoječe informacije in že izvedene ocene glede zadevnega pristojnega organa, vključno z vsemi informacijami, ki se Organu zagotovijo v skladu s členom 35, in vse informacije deležnikov.“; (c) Doda se naslednji odstavek: 1a. Organ za namen tega člena ustanovi odbor za preglede, ki ga sestavlja izključno osebje Organa. Organ lahko nekatere naloge ali odločitve prenese na odbor za preglede. (d) odstavek 2 se spremeni: (i) uvodni stavek se nadomesti z naslednjim: „Pregled med drugim vključuje oceno:“; (ii) točka (a) se nadomesti z naslednjim:

„(a) ustreznosti virov, stopnje neodvisnosti in ureditev upravljanja pristojnega organa, zlasti ob upoštevanju učinkovite uporabe aktov Unije iz člena 1(2) in zmogljivosti za odzivanje na razvoj dogodkov na trgu;“; (e) odstavek 3 se nadomesti z naslednjim: „3. Organ pripravi poročilo, v katerem so navedeni rezultati pregleda. V poročilu so pojasnjeni in navedeni nadaljnji ukrepi, ki so predvideni kot posledica pregleda. Navedeni nadaljnji ukrepi se lahko sprejmejo v obliki smernic in priporočil v skladu s členom 16 in mnenj v skladu s členom 29(1)(a). Pristojni organi si v skladu s členom 16(3) po najboljših močeh prizadevajo upoštevati te izdane smernice in priporočila. Kadar pristojni organi ne sprejmejo nadaljnjih ukrepov, navedenih v poročilu, Organ izda poročilo o nadaljnjih ukrepih. Organ pri pripravi osnutkov regulativnih ali izvedbenih tehničnih standardov v skladu s členi 10 do 15 ali smernic ali priporočil v skladu s členom 16 upošteva izid pregleda, skupaj z vsemi drugimi informacijami, ki jih je pridobil med izvajanjem svojih nalog, da zagotovi konvergenco najbolj kakovostnih nadzornih praks.“; (f) vstavi se naslednji odstavek 3a: „3a. Kadar Organ ob upoštevanju izida pregleda ali drugih informacij, ki jih je pridobil med izvajanjem svojih nalog, meni, da bi bila potrebna nadaljnja uskladitev pravil, ki se uporabljajo za finančne institucije ali pristojne organe, o tem predloži mnenje Komisiji.“; (g) odstavek 4 se nadomesti z naslednjim: 4. Organ objavi poročila iz odstavka 3, vključno z morebitnim poročilom o nadaljnjih ukrepih, razen če bi objava pomenila tveganje za stabilnost finančnega sistema. Pristojni organ, ki se ga pregleduje, se pred objavo poročila pozove, naj poda pripombe. Te pripombe so javno dostopne, razen če bi njihova objava pomenila tveganje za stabilnost finančnega sistema.“; (14)v členu 31 se doda odstavek: Organ glede dejavnosti pristojnih organov, s katerimi se upravljavce ali produkte, ki se opirajo na tehnološke inovacije, spodbuja k vstopu na trg, spodbuja konvergenco nadzora, zlasti z izmenjavo informacij in najboljših praks. Organ lahko po potrebi sprejme smernice ali priporočila v skladu s členom 16.“; (15)vstavi se naslednji člen 31a: „Člen 31a Usklajevanje prenosa dejavnosti in oddajanja dejavnosti v zunanje izvajanje ter prenosov tveganja 1. Organ stalno usklajuje nadzorne ukrepe pristojnih organov z namenom spodbujanja konvergence nadzora na področjih prenosa dejavnosti in oddajanja dejavnosti v zunanje izvajanje s strani finančnih institucij ter v zvezi s tveganji, ki jih prenesejo, v skladu z odstavki 2, 3, 4 in 5. 2. Pristojni organi obvestijo Organ, kadar nameravajo izdati dovoljenje ali registrirati finančno institucijo, ki je pod nadzorom zadevnega pristojnega organa v skladu z akti iz člena 1(2), in kadar poslovni načrt finančne institucije določa, da se pomemben del njenih dejavnosti ali katera koli ključna funkcija odda v zunanje izvajanje ali prenese ali da se tveganje za pomemben del njenih dejavnosti prenese v tretje države, da bi izkoristila dovoljenje EU za čezmejno opravljanje storitev, vendar bi se dejansko pomemben del njenih dejavnosti ali funkcij opravljal zunaj Unije. Obvestilo za Organ je dovolj podrobno, da mu omogoča ustrezno presojo. Kadar Organ meni, da je treba pristojnemu organu izdati mnenje glede neskladnosti dovoljenja ali registracije, prijavljene v skladu s prvim pododstavkom, z zakonodajo Unije ali smernicami, priporočili ali mnenji, ki jih je izdal Organ, o tem obvesti navedeni pristojni organ v 20 delovnih dneh po prejemu obvestila od tega pristojnega organa. V takem primeru zadevni pristojni organ počaka na mnenje Organa, preden opravi registracijo ali izda dovoljenje. Pristojni organ na zahtevo Organa v 15 delovnih dneh po prejemu take zahteve zagotovi informacije v zvezi s svojo odločitvijo o dovoljenju ali registraciji finančne institucije, ki je pod njegovim nadzorom v skladu z akti iz člena 1(2). Organ izda mnenje brez poseganja v roke iz prava Unije najpozneje 2 meseca po prejemu obvestila v skladu s prvim pododstavkom. 3. Finančna institucija pristojni organ obvesti o oddaji pomembnega dela svojih dejavnosti ali ključnih funkcij v zunanje izvajanje ali o njihovem prenosu ter o prenosu tveganja za pomemben del svojih dejavnosti na drug subjekt ali lastno podružnico s sedežem v tretji državi. Zadevni pristojni organ dvakrat letno obvešča Organ o takih obvestilih.

Ne glede na člen 35 pristojni organ na zahtevo Organa predloži informacije glede ureditev za oddajo v zunanje izvajanje, prenos dejavnosti ali prenose tveganja s strani finančnih institucij. Organ nadzoruje, ali zadevni pristojni organi preverjajo, da so ureditve za oddajo v zunanje izvajanje, prenos dejavnosti ali prenose tveganja iz prvega pododstavka sklenjene v skladu s pravom Unije, skladne s smernicami, priporočili ali mnenji Organa in pristojnim organom ne preprečujejo učinkovitega nadzora in izvrševanja v tretji državi. 4. Organ lahko zadevnemu pristojnemu organu izda priporočila, vključno s priporočili za pregled odločitve ali umik dovoljenja. Kadar zadevni pristojni organ v 15 delovnih dneh ne izpolni priporočil Organa, pristojni organ navede razloge in Organ svoje priporočilo objavi skupaj s temi razlogi.“; (16)člen 32 se spremeni: (a) vstavi se nov odstavek 2a: „2a. Organ vsaj enkrat letno odloči, ali bi bi