POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

o oceni financ Unije glede na dosežene rezultate

1. Uvodne pripombe

To je prvo poročilo o oceni financ Unije glede na dosežene rezultate, ki ga je Komisija predložila Evropskemu parlamentu in Svetu skladno s členom 318 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU).

V členu 318 PDEU je določeno, da Komisija:

„predloži Evropskemu parlamentu in Svetu tudi finančno poročilo Unije glede na dosežene rezultate, zlasti v zvezi z navedbami Evropskega parlamenta in Sveta v skladu s členom 319“.

V členu 319 PDEU je navedeno, da Evropski parlament na priporočilo Sveta Komisiji da razrešnico glede izvrševanja proračuna EU. V tem členu je tudi določeno, da Svet in Evropski parlament v ta namen pregledata račune, izkaz stanja in finančno poročilo iz člena 318 PDEU, letno poročilo Računskega sodišča skupaj z odgovori revidiranih institucij na ugotovitve Računskega sodišča in izjavo o zanesljivosti poslovnih knjig ter zakonitosti in pravilnosti poslovnih dogodkov v skladu s členom 287 PDEU.

Komisija proučuje načine za uskladitev poročil, ki se zahtevajo v okviru različnih postopkov, ob ustreznem upoštevanju različnih časovnih razporedov ter pokritosti dela v zvezi z ocenami in razrešnico proračuna, ter kako preprečiti podvajanje dela, kakor je pojasnjeno v nadaljevanju tega poročila. To bo proces, ki se bo odvijal postopno in bo vsako leto temeljil na izkušnjah iz preteklih let. Komisija bo od postopka razrešnice za leto 2011 naprej vsako leto skušala sprejeti poročilo o oceni financ do sredine novembra.

2. Uvod

Eden glavnih elementov člena 318 PDEU je, da se poročilo o oceni financ osredotoča na finance Unije z vidika rezultatov, doseženih v okviru zadevnih programov.

Komisija kot prispevek k oceni splošnih rezultatov in učinkov ocenjuje programe financiranja med njihovim izvajanjem in po njihovem zaključku, da bi proučila, v kolikšni meri so bili v okviru programov doseženi cilji ter koliko so vplivali na družbo.

Izvajanje programov zajema krepitev zmogljivosti na začetku in zagon za spremembe se lahko okrepi in pospeši šele čez več let, zato je treba zadevne odhodke porazdeliti na več let. Dolgoročni učinki se pokažejo šele čez čas in ne nujno enotno ali redno vsako leto.

Za dobre sklepne ugotovitve je tudi pomembno, da ocena rezultatov in odločitve, ki ji sledijo, temeljijo trendnih podatkih in ne na posamičnih sklopih podatkov. Zadostni in zanesljivi podatki o rezultatih in učinkih posameznih programov so običajno na voljo šele več let po zaključku celotnega programa.

Nasprotno pa je postopek razrešnice glede izvrševanja letnih odhodkov v proračunu EU specifičen in oblikovan tako, da zagotavlja dokončne rezultate o vsakoletnih odhodkih. Poteka po določenem časovnem razporedu, ki omogoča, da je postopek za leto, ko so odhodki nastali, zaključen maja dve leti pozneje. Poleg tega se je postopek proračunske razrešnice v preteklosti osredotočal na zakonitost in pravilnost, zdaj pa bo poudarek širši.

Med časovno razporeditvijo in pokritostjo ocen finančnih programov na eni strani ter razrešnico glede letnih odhodkov na drugi torej ni nobene neposredne povezave. Navedbe, ki jih Evropski parlament in Svet predložita v zvezi s postopkom finančne razrešnice za odhodke, ki so nastali v določenem letu, se ne nanašajo nujno na zadevno obdobje finančnega programa in rezultate ocen, ugotovljene v približno istem časovnem obdobju.

Veliko podrobnih informacij o oceni rezultatov in učinkov različnih programov financiranja EU je že na voljo v okviru posameznih ocen in ocen učinka ter letnih poročil o dejavnostih[1], sinteznih letnih poročilih o dosežkih na področju upravljanja, izjavah o dejavnostih[2] ter poročilih o nadaljnjem ukrepanju na podlagi resolucij in priporočil o razrešnici, ki se vsa objavljajo letno. Poleg tega se v okviru poročila o oceni financ iz člena 318 PDEU ne sme podvajati že opravljeno delo, opravljeno v okviru ocen, ki jih določajo temeljni akti o vzpostavitvi programov EU.

Zato je Komisija proučila, ali mora poročilo o oceni financ vsako leto sistematično zajemati vse programe ali pa samo tiste, za katere je takrat na voljo dovolj relevantnih in novih informacij. Če bi poročila vsako leto vključevala vse programe, ki jih financira EU, obstaja tveganje, da bi bila preveč obširna in neosredotočena ter da bi zajemala tudi informacije iz prejšnjih poročil v zvezi s programi, ki se od prejšnjega poročila niso bistveno razvili. Poročila, ki bodo vsako leto vključevala omejeno število programov, pa bodo bolj jasna in osredotočena, saj bodo odražala pomen posameznih programov in razpoložljivost nedavnih rezultatov ocen ter hkrati zagotavljala, da bodo srednjeročno zajeti številni finančni sektorji.

Da se prepreči podvajanje in začne uporabljati novi postopek poročanja, se je Komisija odločila to poročilo o oceni financ osredotočiti na izbrana področja politik. Poročilo tako zajema dve področji: izobraževanje in kulturo ter raziskave. Področji se zdita za to prvo poročilo najprimernejši, saj prispevata k uresničevanju glavnih ciljev in vodilnih pobud strategije Evropa 2020[3]. Vključujeta tudi znatne odhodke, in sicer skoraj 8 milijard EUR v letu 2010. Poleg tega sta ključna primera politik, ki se izvajajo centralizirano in ne v okviru deljenega upravljanja z državami članicami. Komisija namerava v prihodnjih letih v poročila zajeti glavne programe financiranja, ki se izvajajo s centraliziranim, deljenim ali decentraliziranim upravljanjem, pri čemer bo vsako leto izbrala drug izbor področij, kot so regionalna politika ali katero drugo področje strukturnih skladov, podjetništvo, obdavčenje, energetika, mobilnost in promet ali informacijska družba.

Ker so za izbrani področji na voljo rezultati nedavnih ocen, navedeni v nadaljevanju tega poročila, sta ti področji primerni za vključitev v poročilo, ne glede na to, da so letos zaradi priprave novega večletnega finančnega okvira na voljo rezultati nedavnih ocen za številne finančne programe. Druga leta dostopnost aktualnih podatkov niha, saj se ocene večinoma načrtujejo tako, da se lahko na njihovi podlagi sprejemajo odločitve. Komisija si zato prizadeva za večjo usklajenost dejavnosti spremljanja in ocenjevanja s ciklusom načrtovanja programov, kar pomeni, da bo verjetno v času priprave novih predlogov na voljo več rezultatov ocen, medtem ko jih bo druga leta manj.

Skladno s členom 318 PDEU bi moral biti pregled izbranih področij politik povezan s priporočilom o razrešnici za leto 2009, tj. z zahtevami, ki jih Evropski parlament in Svet predložita v zvezi s tema področjema. Vendar pa organ, ki da razrešnico, v svojih resolucijah in priporočilih za leto 2009 ni navedel posebnih napotkov glede rezultatov politike s področij izobraževanja in kulture ter raziskav.

V poglavjih, ki sledijo, so najprej opredeljeni programi, ki jih poročilo zajema, sledi pa povzetek njihove vloge in trenutnih ciljev. Proučeni so tudi zadnji rezultati ocen in obseg, v katerem so bili v okviru programov uresničeni cilji in doseženi pričakovani učinki. Ker programi še potekajo, so v tem poročilu o oceni financ predstavljene glavne sklepne ugotovitve o dosedanjem napredku. Da bi bila končna slika kar se da popolna in usklajena, se poročilo včasih sklicuje tudi na ocene prejšnjih programov. V priloženem delovnem dokumentu služb Komisije je seznam referenčnih dokumentov.

3. izobraževanje in kultura 3.1. Uvod

Splošni cilji politike na področju izobraževanja in kulture so:

(1) dvigniti raven in izboljšati ustreznost znanja in spretnosti, ki prispevajo k odličnosti in pravičnosti, ter omogočiti mobilnost za vse mlade učeče se in raziskovalce;

(2) spodbujati ustvarjalnost, medkulturni dialog ter kulturno in jezikovno bogastvo ter krepiti potencial ustvarjalnega gospodarstva za ustvarjanje delovnih mest;

(3) okrepiti sodelovanje, solidarnost in izmenjave med ljudmi, zlasti med mladimi;

(4) sodelovati s partnerskimi državami in regijami ter mednarodnimi organizacijami za spodbujanje evropskih vrednot po vsem svetu in krepitev medčloveških stikov;

(5) program Vseživljenjsko učenje, Evropski inštitut za inovacije in tehnologijo, ukrepi Marie Curie (program Človeški viri iz sedmega okvirnega programa), Mladi v akciji ter programa Kultura in Media 2007 so glavni finančni instrumentu, ki se uporabljajo za dosego splošnih ciljev, s proračunom v višini skoraj 14 milijard EUR za obdobje 2007–2013. Kot taki pripomorejo tudi k uresničevanju številnih vodilnih pobud strategije Evropa 2020 (na primer Mladi in mobilnost, Program za nova znanja in spretnosti ter delovna mesta, Unija inovacij, Evropska digitalna agenda in Evropska platforma za boj proti revščini) in krovnih ciljev strategije Evropa 2020 na področju izobraževanja[4].

Dodana vrednost teh programov je v nadnacionalnem značaju njihovih dejavnosti, ki se izvajajo poleg nacionalnih ali regionalnih. Poleg tega ukrepanje na ravni EU zagotavlja večje razširjanje rezultatov, kar lahko pripomore k bolj utemeljenemu odločanju v Uniji in zunaj nje.

3.2. Vseživljenjsko učenje

Program Vseživljenjsko učenje sestavlja pet sektorskih programov:

(1) Comenius (osnovno in srednje šolstvo),

(2) Erasmus (višje in visoko šolstvo),

(3) Leonardo da Vinci (poklicno izobraževanje in usposabljanje),

(4) Grundtvig (izobraževanje odraslih),

(5) medsektorski program in Jean Monnet (podpora medsektorskim dejavnostim, kot so sodelovanje na področju politik in inovacije).

Program Vseživljenjsko učenje podpira mobilnost študentov, učencev in izobraževalnega osebja iz vseh sektorjev izobraževanja, da se lahko nekaj časa izobražujejo v okviru izobraževalnega sistema v drugi državi članici. Skladno s strategijo Evropa 2020 je splošni cilj tega programa prispevati k razvoju Evropske unije kot napredne družbe, ki temelji na znanju, s trajnostnim gospodarskim razvojem, več in boljšimi delovnimi mesti ter večjo socialno kohezijo.

V vmesni oceni iz leta 2011[5] je bilo ugotovljeno, da program na splošno uspešno obravnava potrebe zadevnih sektorjev in da dejavnosti, ki se izvajajo v okviru programa, prinašajo nacionalnim dejavnostim jasno dodano vrednost. Navedeno je, da program bodisi dosega večino svojih ciljev bodisi da izvajanje in doseženi rezultati kažejo, da bodo ti cilje verjetno doseženi. Poleg tega program dosega glavne ciljne skupine. Program po oceni sodeč spodbuja znanje in spretnosti, prilagodljivost in zaposljivost študentov, obenem pa krepi odprtost in učinkovitost trgov dela. Pospešuje poklicni razvoj izobraževalnega osebja in s tem izboljšuje učinkovitost evropskega šolstva.

Vmesna ocena je tudi pokazala, da je od leta 1987 kar 2,4 milijona študentov sodelovalo v podprogramu Erasmus, ki je bil sprva sicer bolj malo izkoriščen, a naj bi do leta 2013 v njem sodelovalo 3 milijone študentov. Tržno vrednost tovrstnih izmenjav potrjuje več kot 40 % delodajalcev, ki menijo, da imajo diplomanti z mednarodnimi izkušnjami boljše sposobnosti kot tisti brez njih. V programu vsako leto sodeluje več kot 40 000 članov univerzitetnega osebja.

Podobno je vmesna ocena programa Vseživljenjsko učenje pokazala, da je več kot 77 000 oseb izkoristilo možnost mobilnosti pri učenju ali poučevanju, ki jo podpira podprogram Leonardo da Vinci. Kar 85 % udeležencev tega podprograma Leonardo da Vinci je menilo, da jim je usposabljanje v tujini koristilo pri njihovem poklicnem razvoju.

Vmesna ocena kaže tudi, da je program Vseživljenjsko učenje dokazal svojo dodano vrednost v smislu krepitve evropske razsežnosti učenja na vseh področjih in v vseh podprogramih. Na podlagi ocene je evropska dodana vrednost[6] visokošolskega podprograma Erasmus dovolj velika, da se da meriti, in ni le „spodbudna“ ali „vplivna“.

Na splošno je bilo ugotovljeno, da sta uspešnost in učinkovitost programa Vseživljenjsko učenje dobri ter da so njegovi cilji še vedno ustrezni. Izvedbene težave so večinoma posledica negativnih zunanjih vplivov, kot je preslabo jezikovno znanje potencialnih udeležencev. Podprogram Erasmus to vprašanje najbolj neposredno obravnava.

Vendar pa glede na izsledke vmesne ocene obstajajo tudi jasni kazalniki, da so podprogrami različno uspešni ter da ambicioznost ciljev v nekaterih primerih ni sorazmerna z dodeljenimi sredstvi, kar zlasti velja za podprogram Comenius. Posebnih in operativnih ciljev je preveč, kar lahko negativno vpliva na že tako razdrobljeno naravo programa Vseživljenjsko učenje. Poleg tega nekateri posebni cilji niso jasno povezani s splošnimi, včasih pa se cilji tudi prekrivajo med seboj. Te ugotovitve so pomembno prispevale k racionalizirani zasnovi predlaganega programa „Erasmus za vse“.

3.3. Evropski inštitut za inovacije in tehnologijo

Nedavno ustanovljeni Evropski inštitut za inovacije in tehnologijo je namenjen povezovanju visokega šolstva, raziskav in inovacij. Njegova prednostna naloga je uporaba dolgoročnih dejavnosti na področju inovacij v komercialne namene, zlasti v okviru novih (start-up) in odcepljenih (spin-off) podjetij.

Prve skupnosti znanja in inovacij, ki jih je podprl Evropski inštitut za inovacije in tehnologijo, so začele delovati leta 2010, vendar 75 % njihovega proračuna zagotavljajo drugi viri. Prva ocena je potrdila, da je Evropski inštitut za inovacije in tehnologijo na splošno dosegel svoje ključne operativne cilje zagonske faze, čeprav z določeno zamudo, ki je posledica njegove kompleksnosti[7].

V oceni pa je tudi navedeno, da Evropski inštitut za inovacije in tehnologijo v tej zgodnji fazi svojega razvoja še vedno skuša uresničiti svoj cilj, da bi bil vzorčni model. Prav tako še nima zadostnih izkušenj in strokovnega znanja na vseh področjih svojega delovanja. Ugotovljeno je bilo tudi, da bi se lahko izboljšalo sodelovanje univerz in inovacijskih centrov svetovnega razreda ter okrepila povezava med inštitutom in drugimi programi EU. Postopek in merila za izbor sodelujočih bi bili lahko bolj jasni. Komisija je na podlagi ugotovitev ocene pripravila nedavni predlog spremembe uredbe o Evropskem inštitutu za inovacije in tehnologijo (Uredba (ES) št. 294/2008), upoštevala pa jih bo tudi pri pripravi zadevnega akcijskega načrta.

3.4. Ukrepi Marie Curie[8]

Ukrepi Marie Curie za podporo mobilnosti in usposabljanja raziskovalcev se financirajo iz posebnega programa „Človeški viri“ v okviru sedmega okvirnega programa za raziskave. V zadnji vmesni oceni sedmega okvirnega programa je bilo ugotovljeno, da je bil program „Človeški viri“ do zdaj uspešen ter da so ukrepi, sprejeti v njegovem okviru, dobro strukturirani in uravnovešeni. Ukrepi določajo koristna merila za delovne pogoje in standarde zaposlitve za raziskovalce EU. Za preostala leta sedmega okvirnega programa je bilo priporočeno, naj se ne uvajajo nove sheme pomoči.

3.5. Mladi v akciji

Namen programa Mladi v akciji, ki je del strategije Evropa 2020, je spodbujati priložnosti za čezmejno mobilnost pri učenju in zaposljivost mladih in mladinskih delavcev, pa tudi osebni razvoj in podjetniški duh. Vmesna ocena programa Mladi v akciji je pokazala, da je od leta 2007 v projektih, ki jih podpira program, sodelovalo več kot 500 000 mladih ali mladinskih delavcev[9]. Do leta 2011 je bilo podeljenih več kot 130 000 potrdil „Youth pass“ o neformalnem učenju, ki dokazujejo boljša in izboljšana znanja in spretnosti, ki naj bi povečale možnosti za zaposlitev.

Vmesna ocena potrjuje dodano vrednost programa. Ugotovljeno je bilo, da pomaga mladim, ki imajo manj možnosti, kar je v primerjavi z drugimi programi nekaj edinstvenega. Kar 95 % mladih, ki so sodelovali v programu, meni, da so se naučili bolje komunicirati z ljudmi, ki ne govorijo njihovega jezika, 66 % pa jih je dejalo, da so se njihove možnosti za zaposlitev zaradi izkušnje pri sofinanciranem projektu izboljšale. Poleg tega so ocena in nedavne ankete, narejene v okviru spremljanja[10], potrdile uspešnost programa pri spodbujanju aktivne udeležbe mladih v družbi.

Vendar pa je bilo ugotovljeno tudi, da program, ki ima preveč ciljev in dejavnosti, ni dovolj osredotočen in notranje usklajen. Okvir prihodnjega enotnega programa „Erasmus za vse“ zagotavlja priložnost za prerazporeditev in pregled sedanjih ciljev, da bodo bolj dosledni in skladni.

3.6. Kultura

Program Kultura spodbuja čezmejno mobilnost oseb, dejavnih na področju kulture, nadnacionalno kroženje kulturnih in umetniških del ter medkulturni dialog.

Bistvena dodana vrednost programa je njegov prispevek k večji ozaveščenosti o obstoju skupne evropske dediščine, k medkulturnemu dialogu, varstvu in krepitvi raznolikosti in bogastva evropskih kultur ter spodbujanju nadnacionalne mobilnosti umetnikov in kulturnih delavcev in njihovih del. V skladu s strategijo Evropa 2020 kulturni in ustvarjalni sektorji, ki jih podpirajo ukrepi EU (npr. evropske prestolnice kulture, prevajanje leposlovja, nagrade EU itd.), prispevajo k inovacijam, ustvarjanju delovnih mest, lokalnemu in regionalnemu razvoju ter socialnemu vključevanju.

Zaradi zagotovljene podpore je samo v letu 2010 pri projektih nadnacionalnega sodelovanja zunaj matične države članice sodelovalo skoraj 20 000 umetnikov in kulturnih delavcev, več tisoč umetniških del pa je krožilo znotraj EU. Tako so milijoni Evropejcev dobili dostop do evropskih kulturnih del; približno 25 milijonov ljudi je na primer v letu 2010 v okviru dnevov evropske dediščine, ki se sofinancirajo s sredstvi programa, obiskalo 22 600 kulturnih dogodkov, odprtih za javnost.

Program ima glede na vmesno oceno edinstveno vlogo pri spodbujanju čezmejnega sodelovanja, podpiranju vzajemnega učenja in profesionalizacije sektorja ter povečevanju dostopa evropskih državljanov do del iz drugih evropskih držav[11].

Vendar je bilo v oceni tudi ugotovljeno, da je treba tri sedanje posebne cilje programa prilagoditi dejanskim potrebam nosilcev projektov. Izkušnje pri projektih sodelovanja so pokazale, da je lahko način, kako se cilji programa razumejo, oblikujejo in spodbujajo, velik problem. Upravljanje samih programov bi se lahko z nekaterih vidikov informacijskih sistemov, ki podpirajo programe, še izboljšalo. Tako se na podlagi izkušenj v predlogu Komisije za okvirni program „Ustvarjalna Evropa“ skušajo upoštevati potrebne prilagoditve glede na izzive v evropskem kulturnem in ustvarjalnem sektorju.

3.7. MEDIA 2007

Skladno s strategijo Evropa 2020 je glavni cilj programa MEDIA okrepiti konkurenčnost evropskega avdiovizualnega sektorja. Program podpira usposabljanje strokovnjakov in njihovo povezovanje v omrežja ter razvoj čezmejnega kroženja evropskih filmov in avdiovizualnih del. Novi jamstveni sklad za produkcijo MEDIA omogoča dostop do financiranja evropskim podjetjem za avdiovizualno produkcijo. Program MEDIA Mundus podpira sodelovanje med strokovnjaki iz EU in tretjih držav.

Po ocenah Komisije naj bi filmski producenti zaradi učinka finančnega vzvoda jamstvenega sklada za produkcijo MEDIA pridobili več kot 100 milijonov EUR posojil. V okviru sheme za razvoj MEDIA se vsako leto zagotovi podpora za približno 300 novih filmov, kar 50 % evropskih filmov, ki se prikazujejo v kinematografih, pa prejme pomoč v okviru sheme za distribucijo MEDIA. Po ocenah naj bi vsak evro, investiran v okviru programa MEDIA 2007, privabil še dodatnih šest evrov iz zasebnih virov financiranja, ta znesek pa naj bi se nato v kinematografskem sektorju še 14-krat povečal.

V vmesni oceni programa MEDIA 2007 je bilo ugotovljeno, da program uresničuje svoj glavni cilj, tj. da znatno prispeva h krepitvi kulturne raznolikosti v Evropi. V njej sta bili tudi potrjeni učinkovitost ukrepov, ki se sofinancirajo, in dodana vrednost, ki jo prinašajo ukrepom na nacionalni ravni. Razpoložljive ocene programov MEDIA Plus in MEDIA 2007 kažejo, da sta programa prispevala k bolj uravnovešeni produkciji avdiovizualnih del v evropskih državah, ki imajo različne zmogljivosti za njihovo produkcijo[12].

Vendar pa je bilo v vmesni oceni tudi ugotovljeno, da podpora programa MEDIA za radiodifuzijo ter razvoj spletnih in nespletnih interaktivnih del ni zelo učinkovita. Prizadevanja za prilagoditev programa MEDIA sicer potekajo, vendar v nekaterih primerih tradicionalni načini podpore, ki jih ponuja program, ne omogočajo popolnega upoštevanja potreb v tem hitro se spreminjajočem sektorju. Komisija je predlagala, da se to izboljša v okviru prihodnjega programa „Ustvarjalna Evropa“.

4. Raziskave[13] 4.1. Uvod

Evropska raziskovalna politika ima skladno s Pogodbo, strategijo Evropa 2020 in vodilno pobudo Unija inovacij[14] tri splošne cilje:

(6) razvoj gospodarstva, ki temelji na znanju in inovacijah,

(7) ustrezno spodbujanje in usklajevanje prizadevanj na področju raziskav in inovacij za uspešno spopadanje z družbenimi izzivi, kot so podnebne spremembe, energetska učinkovitost in učinkovitost virov, zdravje in staranje prebivalstva;

(8) krepitev baze znanja in doseganje odličnosti na področju raziskav v Evropi.

Sedmi okvirni program je glavno orodje politik Evropske unije na področju raziskav s skupnim proračunom v višini več kot 50 milijard EUR[15].

Sedmi okvirni program podpira vodilne raziskovalne projekte svetovnega razreda. Izvaja se v okviru štirih posebnih programov: Sodelovanje, Zamisli, Človeški viri[16] in Zmogljivosti.

Posebni program „Sodelovanje“ zagotavlja sredstva za skupne raziskovalne projekte, ki jih izvajajo nadnacionalni konzorciji iz gospodarstva in univerz in so organizacijsko razdeljeni na deset tematskih področij: zdravje; hrana, kmetijstvo in ribištvo, biotehnologija; informacijske in komunikacijske tehnologije; nanoznanosti, nanotehnologije, materiali in nove proizvodne tehnologije; energetika; okolje (vključno s podnebnimi spremembami); promet (vključno z aeronavtiko); družbeno-ekonomske in humanistične znanosti; vesolje; varnost[17].

Posebni program „Zamisli“ zagotavlja sredstva za posameznike in skupine, ki se ukvarjajo s pionirskimi raziskavami na novih področjih znanstvenega in tehnološkega napredka. Program izvaja Evropski raziskovalni svet. Evropski raziskovalni svet je bil ustanovljen, da bi se okrepile odličnost, dinamika in ustvarjalnost ter privlačnost Evrope za najboljše raziskovalne projekte, ki se izvajajo na pobudo raziskovalcev.

Posebni program „Zmogljivosti“ financira ukrepe, namenjene izboljšanju evropske raziskovalne infrastrukture in raziskovalnih zmogljivosti MSP. Zajema tudi manjše programe s področja znanosti in družbe, regij znanja, raziskovalnega potenciala, mednarodnega sodelovanja ter skladnega razvoja raziskovalnih politik.

V prvih štirih letih sedmega okvirnega programa (med letoma 2007 in 2010) je bilo na 245 objavljenih razpisov poslanih 59 140 predlogov[18], ki so vključevali približno 312 600 sodelujočih. Od tega je bilo skoraj 12 500 predlogov, ki so vključevali približno 69 300 sodelujočih, izbranih za pogajanja o financiranju, kar pomeni skupni načrtovani prispevek EU v višini 20,4 milijarde EUR[19].

V letu 2010 je bilo 35 % sodelujočih v izbranih predlogih iz sektorja visokega ali srednjega šolstva, zlasti z univerz, 27 % iz gospodarstva in 24 % iz raziskovalnih organizacij.

Komisija namenja posebno pozornost financiranju MSP v okviru posebnega programa Sodelovanje, s čimer uresničuje svoj cilj (15 %) iz sedmega okvirnega programa[20]. Ker se v temah programa Sodelovanje poudarja predvsem sodelovanje MSP, je dobrih 14 % sredstev tega programa predvideno za MSP. Z razpisi za MSP, predvidenimi v delovnih programih za leti 2011 in 2012, naj bi bil cilj 15 % dosežen pred koncem sedmega okvirnega programa leta 2013.

Izrazit mednarodni značaj okvirnega programa potrjuje dejstvo, da v dejavnostih sedmega okvirnega programa sodeluje 169 držav.

Sedmi okvirni program traja od leta 2007 do leta 2013. Navedeni podatki temeljijo na vmesni oceni sedmega okvirnega programa, izvedeni leta 2010, in na nekoliko bolj razširjeni naknadni oceni šestega okvirnega programa, ki je bila predstavljena leta 2009.

4.2. Šesti in sedmi okvirni program

V poročilu o naknadni oceni šestega okvirnega programa je potrjeno, da je ta okvirni program močan mehanizem za pospeševanje raziskav in razvoja v Evropi, ki se lahko uporabi le z ukrepanjem na ravni EU. Navedeno je tudi, da so dejavnosti iz sedmega okvirnega programa prinesle evropsko dodano vrednost, na splošno prispevale k večji konkurenčnosti gospodarstva, zagotovile zunanje omrežne učinke in okrepile infrastrukturo znanja v Evropi[21].

Konkretno, a še vedno v zvezi z uspešnostjo celotnega programa, je bilo ugotovljeno, da je program vključeval prvovrstne projekte, v katerih so sodelovali najboljši raziskovalci in dobro vodeni konzorciji. Ti so prispevali k večji mobilnosti raziskovalcev in internacionalizaciji raziskovalnih skupin. To je pripomoglo, da je Evropa okrepila svoje zmogljivosti za izvajanje mednarodno konkurenčnih raziskav na pionirskih področjih znanosti in tehnologije ter na področjih raziskav, ki so pomembna za družbo in gospodarstvo.

Kar zadeva področja, potrebna nadaljnjih izboljšav, je treba za dosego cilja 40-odstotne udeležbe žensk še marsikaj storiti, zlasti ker je v EU med raziskovalci le približno 30 % žensk. Poleg tega so ženske manj zastopane tudi na najvišjih položajih, kar pa naj bi se sčasoma postopno izboljšalo.

Čeprav je znano, da je pomembno sodelovanje velikih podjetij in MSP v raziskavah, namenjenih zmanjšanju vrzeli med izsledki raziskav in inovacijami, pa sodelovanje gospodarstva upada, in sicer tako merjeno z deležem financiranja kot tudi s številom sodelujočih. Udeležba gospodarstva je z 39 %, kolikor je znašala v četrtem okvirnem programu, padla na 31% v šestem okvirnem programu in trenutno, v sedmem okvirnem programu, znaša le 25 %. V praksi je še vedno tako, da zapletenost postopkov in zamude pri sklepanju pogodb od sodelovanja bolj odvračajo majhna podjetja, in to kljub temu, da naj bi skupne tehnološke pobude spodbudile večjo udeležbo gospodarstva, vendar se razvijajo le počasi.

Kljub temu je bilo ocenjeno, da sedmi okvirni program ustvarja in spodbuja najrazličnejše dejavnosti povezovanja v omrežja med številnimi nacionalnimi raziskovalnimi centri ter s tem odpira možnosti znanstvenikom in dopolnjuje obstoječe financiranje, na primer v okviru Sklada za financiranje delitve tveganja. Potrjena je bila njegova vloga spodbujevalca skupnih raziskav z močno mednarodno razsežnostjo, ki se kaže v sodelovanju 169 držav s celega sveta[22].Tako z vidika števila sodelujočih raziskovalcev, geografske razširjenosti skupin ali obsega zajetih področij je bilo v oceni ugotovljeno, da ima sedmi okvirni program zelo velik doseg[23].

Vmesna ocena sedmega okvirnega programa je tudi pokazala, da ima program kljub temu, da je opredeljen kot predkonkurenčni raziskovalni in razvojni program, nekatere ključne sestavine, ki spodbujajo inovativne postopke in zmogljivosti, kar prispeva k industrijski in tržni učinkovitosti. To velja za načine sodelovanja med skupinami raziskovalcev iz različnih držav in sektorjev, ki so bistvena značilnost sistemov dinamične inovativnosti. To potrjuje ugotovitev, da sta za udeležence iz sektorjev gospodarstva, raziskovalnih ustanov in visokega šolstva značilni visoka stopnja meddisciplinarnega sodelovanja in aplikativna usmerjenost[24].

Ocene potrjujejo pravilnost izvajanja okvirnih programov in poudarjajo, da se je način izvedbe ocen okvirnih programov v zadnjih letih znatno izboljšal[25], da so bili, kar zadeva raven postopkov, razpisi učinkovito pripravljeni in izpeljani ter da so ti postopki zagotovili časovno ustrezno in pošteno dodelitev sredstev[26].

Obenem pa je bilo v obeh ocenah ugotovljeno, da so nujna nadaljnja prizadevanja za poenostavitev okvirnih programov, saj so bile izpostavljene različne težave, povezane z zapletenostjo njihovega delovanja. V naknadni oceni šestega okvirnega programa je navedeno, da je ta program še vedno vključeval znatno upravno breme. Strokovnjaki poudarjajo, da je to breme posebej veliko za nove udeležence, ne glede na to, ali so to MSP, mladi raziskovalci, udeleženci iz novih držav članic ali iz „tretjih držav“[27].

Dve leti pozneje, leta 2010, je odbor za vmesno oceno sedmega okvirnega programa poudaril, da je raziskovalna skupnost z zadovoljstvom sprejela več sprememb, uvedenih s sedmim okvirnim programom, ki so bile nedvomno uspešne, zlasti enotni instrument za registracijo (URF), spletni sistem za oddajo predlogov v elektronski obliki in manj stroge revizijske zahteve. Kljub temu pa so strokovnjaki izrazili razočaranje, ker reševanje številnih znanih težav ni napredovalo[28].

4.2.1. Program Sodelovanje

Program Sodelovanje je eden glavnih virov javnega financiranja za sodelovanje prek nacionalnih meja znotraj EU, ki zagotavlja evropsko dodano vrednost. V obstoječih ocenah je poudarjen pomen, ki ga ima program za ustvarjanje omrežij v celotni Evropi. V vmesni oceni sedmega okvirnega programa je navedeno, da so projekti sodelovanja jedro Evropskega raziskovalnega prostora ter da sedmi okvirni program zapolnjuje pomembne vrzeli v nacionalnih raziskovalnih dejavnostih, s čimer na številnih področjih zagotavlja kritično maso in dodano vrednost. Navedeno je tudi, da brez financiranja na ravni EU številnih dejavnosti sedmega okvirnega programa najverjetneje ne bi bilo[29].

Ena glavnih ugotovitev študij o raziskovalnih omrežjih in njihovem oblikovanju je, da so okvirni programi pomembno prispevali k spodbujanju vse bolj razširjene kulture delitve znanja. Glede na eno od teh študij je šesti okvirni program omogočil oblikovanje Evropskega raziskovalnega prostora, saj je izboljšal povezovanje in usklajevanje na področju raziskav v Evropi ter pripomogel k večji konkurenčnosti. V študiji je poudarjeno, da so številni sodelujoči v šestem okvirnem programu znatno spremenili svoj odnos in vedenje ter postali zlasti bolj odprti za mednarodne izmenjave znanja in skupne raziskave[30].

Ena od ugotovitev ocene sedmega okvirnega programa je tudi, da glavna dodana vrednost skupnih raziskav na področju zdravja na ravni EU nastane z nadnacionalnim sodelovanjem, vključitvijo različnih dejavnosti in sodelujočih v različne projekte ter osredotočenjem evropskih prizadevanj na manj prednostnih nalog, ki pa so pomembnejše. V oceni je tudi navedeno, da je pri raziskavah prometnih dejavnosti iz sedmega okvirnega programa dan večji poudarek spopadanju z izzivi, ki vključuje povezovanje različnih vrst prevoza, pomen vloge infrastrukture in vzorce uporabe. Potrjeno je bilo, da večmodalne dejavnosti, ki združujejo različne vrste prometa, na primer cestni, železniški, zračni in vodni, prinašajo veliko evropsko dodano vrednost, saj nacionalni programi redkeje obravnavajo ta vprašanja. Ocena sedmega okvirnega programa je tudi pokazala, da se s programom Sodelovanje razvijajo potencial in zmogljivosti manjših držav članic za udeležbo in sodelovanje.

4.2.2. Program Zamisli

Rezultati vmesne ocene sedmega okvirnega programa v zvezi s programom Zamisli kažejo, da je bilo načelo odličnosti pri izbiri programov na splošno upoštevano, zlasti ker se financirajo vodilni raziskovalci, ker je kakovost predlogov po ocenah na splošno visoka in ker za sredstva obstaja velika konkurenca med prosilci. Poudarjeno je bilo, da je Evropski raziskovalni svet uspešno privabljal in financiral raziskave svetovnega razreda, s čimer je pomembno prispeval k privabljanju talentov s področja raziskav v EU.

Ugotovljeno je bilo, da je financiranje mešanice predlogov konkurenčnih raziskav, ki se izvajajo na pobudo raziskovalcev, omogočalo, da Evropski raziskovalni svet financira raziskave, ki so neposredno pomembne za potrebe politik EU in imajo potencial za spopadanje z morebitnimi prihodnjimi izzivi. Raziskovalna skupnost je znanstvene izsledke projektov, ki jih financira Evropski raziskovalni svet, ocenila kot „mejnike“ in “izreden napredek“.

4.2.3. Program Zmogljivosti

Po trenutnih rezultatih sodeč je sedmi okvirni program okrepil evropske zmogljivosti za raziskave in znanje na visoki ravni, saj je postal izhodišče za povezovanje v omrežja več kot 500 nacionalnih raziskovalnih infrastruktur[31] z različnih področij ter s povezovanjem, ki se spodbuja v okviru nacionalnih raziskovalnih infrastruktur, mladim raziskovalcem zagotovil izobraževanje in usposabljanje na visoki ravni. Poleg tega je bilo ocenjeno, da nacionalne raziskovalne infrastrukture, ki se financirajo iz sedmega okvirnega programa, vplivajo na evropsko konkurenčnost kot testne naprave za spodbujanje inovacij in ustvarjanje priložnosti na „trgu raziskav“ za gospodarstvo[32].

5. Sklepne ugotovitve

Komisija želi s tem poročilom iz člena 318 PDEU zagotoviti pregled glavnih rezultatov zadnjih ocen, ki se osredotočajo na različne razvojne faze dveh glavnih področij, na katerih EU zagotavlja financiranje: izobraževanja in kulture ter raziskav.

Poročilo se osredotoča predvsem na rezultate in učinke, za katere je bilo v najnovejših in bistvenih ocenah izbranih programov in ukrepov, ki jih je včasih dopolnjevalo sklicevanje na prejšnje rezultate ocen, ugotovljeno, da so rezultat financiranja EU. Poročilo v primerjavi s podrobnejšimi poročili in drugimi dokumenti o posameznih elementih programov, ki so že na voljo, zagotavlja pregled glavnih rezultatov nedavnih ocen, pomembnih za izbrane programe.

Poročilo zajema področji izobraževanja in kulture ter raziskav, pri čemer se osredotoča zlasti na povezavo s krovnimi cilji in vodilnimi pobudami strategije Evropa 2020, razpoložljivimi informacijami o uspešnosti in ocenjevanju ter metodo centraliziranega upravljanja. Poročilo temelji na podrobnih informacijah iz številnih virov, navedenih v besedilu. Zagotoviti skuša pregled ciljev programov, ki jih financira Unija, ter doseženih učinkov in rezultatov, ki so odvisni od faze, v kateri je bilo izvajanje programa v času izvedbe zadevne ocene.

Glede področja izobraževanja in kulture poročilo kaže, da vzpostavljeni finančni instrumenti ob upoštevanju stopnje izvedbe dajejo oprijemljive rezultate ter so dosegli ali bodo verjetno dosegli večino svojih ciljev. Poleg tega so v poročilu navedeni konkretni primeri povečanja dodane vrednosti, na primer z uvedbo nadnacionalne razsežnosti, s čezmejnim sodelovanjem in večjim razširjanjem znanja, ali pa z učinkom finančnega vzvoda, recimo pri programu Media 2007. V poročilu so navedena tudi področja, ki bi jih bilo treba izboljšati, na primer potreba po boljši določitvi in večji osredotočenosti ciljev ter po boljšem upravljanju – oboje je že bilo izboljšano v predlogih za programe, ki naj bi nasledili stare.

Kar zadeva področje raziskav, je bilo v poročilu ugotovljeno, da so okvirni programi zagotovili ali da so v procesu zagotovitve pričakovanih rezultatov. Znano je, da so okvirni programi učinkoviti mehanizmi za pospeševanje raziskav, ki se lahko izvedejo le z ukrepanjem na evropski ravni. Poleg tega zagotavljajo evropsko dodano vrednost, večjo gospodarsko konkurenčnost in zunanje omrežne učinke ter krepijo infrastrukturo znanja v Evropi. Jasno je, da sedmi okvirni program pomembno prispeva k evropski znanosti in razvoju Evropskega raziskovalnega prostora ter da ima ogromen in pomemben doseg. V poročilu je tudi potrjeno, da so potrebna nadaljnja prizadevanja pri poenostavitvi in izvajanju okvirnih programov. Ukrepi so bili že sprejeti, in sicer v okviru predlogov novih programov za naslednji finančni okvir, zlasti predloga za program Obzorje 2020.

To poročilo bo letno zajemalo le omejeno število programov, za katere bodo takrat na voljo zadevne ocene, zato bo lahko srednjeročno obravnavalo vrsto finančnih programov v okviru različnih načinov upravljanja.

Ocene, navedene v tem poročilu, so bile upoštevane tudi pri pripravi predlogov za novi večletni finančni okvir za obdobje 2014–2020. Izkušnje, pridobljene pri izvajanju ocen, se bodo uporabile tudi pri oblikovanju prihodnjih ocen, da bi se postopek okrepil in izboljšali rezultati. Komisija si bo prizadevala za zagotovitev večje usklajenosti, izmenjave informacij ter doslednosti pri načrtovanju, organizaciji in uporabi spremljanja in ocenjevanja v naslednjem finančnem okviru, in sicer tako znotraj Komisije kot tudi pri delu z državami članicami.

S predložitvijo tega poročila se postavlja tudi vprašanje njegovega namena in časovne ustreznosti glede na letno razrešnico proračuna, zlasti glede na različna časovna obdobja in dolžino obdobij, ki jih zajemajo ocene, v primerjavi z bolj specifičnim letnim ciklom postopka razrešnice proračuna.

Komisija bo tudi dodatno pretehtala vsebinsko zasnovo tega poročila ob upoštevanju merila iz člena 318 PDEU ter interesov, ki sta jih izrazila Parlament in Svet, ter jo je pripravljena prilagoditi skladno z odzivi na to poročilo.

[1] Vsak generalni direktor / vodja službe svoji instituciji vsako leto predloži poročilo o dejavnostih skupaj s finančnimi in upravljavskimi informacijami. To je poročilo o dosežkih v zvezi s ključnimi cilji politik in ključnimi dejavnostmi generalnega direktorata ali službe ob upoštevanju porabljenih sredstev.

[2] Poročila o dejavnostih zagotavljajo glavne elemente za utemeljitev obsega sredstev, ki jih Komisija zahteva v predlogu proračuna. Vsebujejo podrobnosti o (človeških in finančnih) virih, dodeljenih za posamezno dejavnost, ter z njimi povezanih ciljih, kazalnikih in načrtovanih rezultatih. Vključujejo tudi glavne dosežke in ocene doseženih rezultatov. Tako utemeljujejo predlog proračuna Komisije v smislu informacij o uspešnosti (cilji, kazalniki, rezultati ocen in doseženi rezultati), kar pomeni, da ponazarjajo, kakšne koristi imajo upravičenci programov EU.

[3] COM(2010) 2020 konč.

[4] Zmanjšati delež 18–24-letnikov, ki predčasno opustijo šolanje, pod 10 % do leta 2020 (ta delež se je od leta 2000, ko je znašal 17,6 %, zmanjšal na 14,4 % v letu 2009); povečati delež 30–40-letnikov s terciarno izobrazbo na vsaj 40 % do leta 2020 (ta delež se je od leta 2000, ko je znašal 22,4 %, povečal na 32,3 % v letu 2009).

[5] Vmesna ocena programa Vseživljenjsko učenje (2007–2013), 2011: http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/education/2011/llpreport_en.pdf.

[6] Podrobnosti o evropski dodani vrednosti so na voljo v dokumentu SEC(2011) 867: Delovni dokument služb Komisije – Dodana vrednost proračuna EU – spremni dokument k dokumentu COM(2011) 500: Proračun za strategijo Evropa 2020.

[7] Ocena Evropskega inštituta za inovacije in tehnologijo, 2011: http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/education/2011/eitreport_en.pdf.

[8] Ukrepi Marie Curie so sicer del programa „Človeški viri“, ki ga financira sedmi okvirni program, vendar so skladno z nomenklaturo ABB (oblikovanje proračuna po dejavnostih) vključeni v področje politik Izobraževanje in kultura, zato so vključeni v to poglavje.

[9] Vmesna ocena programa Mladi v akciji, 2011: http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/youth/2011/interimreport_en.pdf.

[10] Ankete o programu Mladi v akciji, narejene v okviru spremljanja: http://ec.europa.eu/youth/focus/doc/monitoring_survey/report_monitoring_survey_2011.pdf.

[11] Vmesna ocena programa Kultura (2007–2013), 2011: http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/culture/2010/progreport_en.pdf.

[12] Vmesna ocena programa MEDIA 2007, 2010: http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/culture/2010/media_en.pdf. Končna ocena programov MEDIA Plus in MEDIA Izobraževanje, 2007: http://ec.europa.eu/culture/media/programme/docs/overview/evaluation/reports/media%20plus/rapport_finale_m_plus.pdf.

[13] To poglavje se osredotoča na raziskovalne dejavnosti iz poglavja 8 (Raziskave) splošnega proračuna. Dejavnosti iz sedmega okvirnega programa, ki skladno z nomenklaturo ABB (oblikovanje proračuna po dejavnostih) spadajo v druga področja politik, niso vključena.

[14] SEC(2010) 1161.

[15] Sklep št. 1982/2006/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o Sedmem okvirnem programu Evropske skupnosti za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007–2013) (UL L 412, 30.12.2006, str. 1).

[16] Uresničevanje ciljev ukrepov Marie Curie je predstavljeno v poglavju Izobraževanje in Kultura, saj od leta 2010 ta program upravlja Generalni direktorat za izobraževanje in kulturo.

[17] Nekatere dele programa Sodelovanje (vesolje in varnost) upravlja Generalni direktorat za podjetništvo, medtem ko področje informacijskih in komunikacijskih tehnologij upravlja Generalni direktorat za informacijsko družbo.

[18] Podatki se nanašajo na upravičene predloge in ne zajemajo predlogov iz prve faze v primeru postopkov za izbiro predlogov, sestavljenih iz dveh faz.

[19] Ti podatki in podatki, uporabljeni v naslednjih odstavkih, so vzeti iz četrtega poročila o spremljanju sedmega okvirnega programa – poročila o spremljanju 2010: http://ec.europa.eu/research/evaluations/index_en.cfm?pg=fp7-monitoring.

[20] Cilj je zagotoviti, da bo vsaj 15 % sredstev iz programa namenjenih MSP.

[21] Ocena programov za raziskave in tehnološki razvoj iz šestega okvirnega programa 2002–2006: http://ec.europa.eu/research/reports/2009/pdf/fp6_evaluation_final_report_en.pdf.

[22] Vmesna ocena sedmega okvirnega programa: http://ec.europa.eu/research/evaluations/pdf/archive/other_reports_studies_and_documents/fp7_interim_evaluation_expert_group_report.pdf.

[23] Vmesna ocena sedmega okvirnega programa: http://ec.europa.eu/research/evaluations/pdf/archive/other_reports_studies_and_documents/fp7_interim_evaluation_expert_group_report.pdf.

[24] Vmesna ocena sedmega okvirnega programa: http://ec.europa.eu/research/evaluations/pdf/archive/other_reports_studies_and_documents/fp7_interim_evaluation_expert_group_report.pdf.

[25] Naknadna ocena šestega okvirnega programa, str. vii.

[26] Vmesna ocena sedmega okvirnega programa, str. 7.

[27] Naknadna ocena šestega okvirnega programa, str. 36.

[28] Vmesna ocena sedmega okvirnega programa, str. 56 in 57.

[29] Vmesna ocena sedmega okvirnega programa: http://ec.europa.eu/research/evaluations/pdf/archive/other_reports_studies_and_documents/fp7_interim_evaluation_expert_group_report.pdf.

[30] NetPact: strukturni učinki na raziskave Skupnosti. Učinek okvirnega programa za raziskave in tehnološki razvoj na oblikovanje omrežij. Končno poročilo Evropski komisiji (Structuring effects of Community research. The impact of the RTD Framework Programme on network formation. Final report to the European Commission): http://ec.europa.eu/research/evaluations/pdf/archive/fp6-evidence-base/evaluation_studies_and_reports/evaluation_studies_and_reports_2009/structuring_effects_of_community_research_-_the_impact_of_the_framework_programme_for_rtd_on_network_formation.pdf#view=fit&pagemode=none.

[31] Raziskovalne infrastrukture na osnovi IKT (e-infrastrukture), ki so del raziskovalnih infrastruktur iz programa Zmogljivosti, upravlja Generalni direktorat za informiranje in družbo.

[32] Fotkis C. (2010): Vmesna ocena sedmega okvirnega programa: Analiza pobud na področju raziskovalnih infrastruktur, ki se financirajo iz sedmega okvirnega programa, v okviru Evropskega raziskovalnega prostora (Analyses of FP7 supported research infrastructures initiatives in the context of the European Research Area), ki je na voljo na naslovu http://ec.europa.eu/research/evaluations/pdf/archive/fp7-evidence-base/experts_analysis/c.%20fotakis_-_research_infrastructure.pdf#view=fit&pagemode=none.