POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU O DEJAVNOSTIH EVROPSKE UNIJE V ZVEZI Z NAJEMANJEM IN DAJANJEM POSOJIL V LETU 2012 /* COM/2013/0752 final */





Kazalo 1........... Uvod. 3 2........... Dejavnosti Evropske unije v zvezi z dajanjem posojil 3 2.1........ Plačilnobilančna pomoč. 3 2.2........ Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo. 5 2.3........ Makrofinančna pomoč. 7 2.4........ Pomoč Euratoma. 9 3........... Dejavnosti Evropske unije v zvezi z najemanjem posojil 9 3.1........ Plačilnobilančna pomoč. 10 3.2........ EFSM... 10 3.3........ Makrofinančna pomoč. 10 3.4........ Euratom.. 11 4........... Evropska investicijska banka (EIB) 11 4.1........ Dejavnosti EIB v zvezi z dajanjem posojil 11 4.2........ Dejavnosti EIB v zvezi z najemanjem posojil 11 5........... Zagotavljanje finančne stabilnosti v euroobmočju. 12 5.1........ Posojilo Grčiji 12 5.2........ Evropski instrument za finančno stabilnost (EFSF) 13 5.3........ Evropski mehanizem za stabilnost (EMS) 13 1. Uvod Komisija mora Evropski parlament in Svet vsako leto obvestiti o uporabi različnih instrumentov Evropske unije v zvezi z dajanjem posojil. Za izpolnitev teh zahtev glede obveščanja sta v tem poročilu za vsak instrument opisana dajanje posojil in ustrezno najemanje posojil. 2. Dejavnosti Evropske unije v zvezi z dajanjem posojil Komisija na podlagi različnih pravnih aktov Sveta ali Sveta in Evropskega parlamenta, odvisno od ciljev, ki se poskušajo doseči, zagotavlja finančno podporo tretjim državam in državam članicam v obliki dvostranskih posojil, ki jih financirajo kapitalski trgi in so zavarovana s proračunskim jamstvom EU[1]. Skladnost finančne podpore, odobrene tretjim državam, s splošnimi cilji zunanjega delovanja EU zagotavljata Komisija in visoki predstavnik ob podpori ESZD. 2.1. Plačilnobilančna pomoč Plačilnobilančna pomoč ima v skladu s členom 143 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) in Uredbo Sveta (ES) št. 332/2002 z dne 18. februarja 2002 o ustanovitvi aranžmaja za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči za plačilne bilance držav članic[2] obliko srednjeročnih posojil, ki jih zagotovi Unija, ter se običajno zagotavlja skupaj s finančnimi sredstvi Mednarodnega denarnega sklada (MDS) in drugih večstranskih posojilodajalcev, kot je Evropska investicijska banka (EIB), Evropska banka za obnovo in razvoj ali Svetovna banka, ali z dvostransko pomočjo držav članic. Plačilnobilančna pomoč je izjemna in jo odobri Svet s kvalificirano večino za vsak primer posebej. Možne upravičenke so države članice zunaj euroobmočja, ki imajo resne plačilnobilančne težave. Pomoč je namenjena ublažitvi zunanjih finančnih omejitev držav članic prejemnic in ponovni vzpostavitvi plačilnobilančnega ravnovesja države. Izplačevati se začne, če so izpolnjeni pogoji gospodarske politike, ki jih določi Svet – po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom o osnutku programa za prilagoditev – ter o katerih se dogovorita Komisija in država članica upravičenka v memorandumu o soglasju pred sklenitvijo sporazuma o posojilu. Stalna skladnost z ukrepi v programu za prilagoditev se redno preverja in je pogoj za izplačila nadaljnjih obrokov. Potrebna sredstva zbere Komisija na kapitalskih trgih v imenu Evropske unije. Komisija Ekonomsko-finančnemu odboru in Svetu redno poroča o izvajanju uredbe o plačilni bilanci. Plačilnobilančna pomoč je bila ponovno uporabljena leta 2008 zaradi mednarodne gospodarske in finančne krize, pri čemer se je decembra 2008[3] njena zgornja meja zvišala z 12 milijard EUR na 25 milijard EUR, maja 2009[4] pa na 50 milijard EUR, da bi se lahko EU hitro odzvala na morebitne dodatne potrebe po plačilnobilančni pomoči. Do 31. decembra 2012 so bila Madžarski[5], Latviji[6] in Romuniji[7] odobrena sredstva v skupnem znesku 14,6 milijarde EUR, pri čemer je bilo do konca leta 2012 od tega izplačanih 13,4 milijarde EUR. Poleg plačilnobilančne pomoči v višini 5 milijard EUR, ki se je iztekla 6. maja 2012, je Svet leta 2011 sprejel sklep, da bo Romuniji zagotovil preventivno finančno pomoč v višini do 1,4 milijarde EUR[8]. Vendar ni bilo izvedeno nobeno izplačilo in pomoč se je iztekla 31. marca 2013. Finančna pomoč, odobrena Madžarski, se je iztekla novembra 2010, pomoč, odobrena Latviji, pa januarja 2012. Leta 2012 v zvezi s plačilnobilančno pomočjo ni bila sprejeta nobena odločitev in ni bilo izvedeno nobeno izplačilo. Razpredelnica 1: Stanje plačilnobilančne pomoči 31. decembra 2012 (v milijardah EUR) Država || Odobren znesek || Izplačan znesek || Povrnjen znesek || Neporavnan znesek || Povprečna zapadlost posojila (leta) Madžarska || 6,5 || 5,5 || 2,0 || 3,5 || 6,1 Latvija || 3,1 || 2,9 || 0 || 2,9 || 6,6 Romunija (plačilnobilančna pomoč) || 5,0 || 5,0 || 0 || 5,0 || 7,0 Romunija (preventivna finančna pomoč) || 1,4 || 0 || 0 || 0,0 || 0 Skupaj || 16,0 || 13,4 || 2,0 || 11,4 || 2.2. Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo (EFSM) je bil vzpostavljen z Uredbo Sveta (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2010 na podlagi člena 122(2)[9] PDEU. EFSM se v celoti financira iz proračuna EU, njegova skupna posojilna zmožnost pa je največ 60 milijard EUR. Morebitne upravičenke pomoči EFSM so države članice v euroobmočju, ki imajo težave zaradi resnega poslabšanja mednarodnega gospodarskega in finančnega okolja. Za uporabo EFSM je treba izpolnjevati pogoje politike v okviru programa za gospodarsko in finančno prilagoditev, kot je dogovorjeno v memorandumu o soglasju, sklenjenem med Komisijo in državo članico upravičenko, pri tem pa se upošteva podoben proces odločanja kot pri plačilnobilančni pomoči. Ocena finančnih potreb in reden nadzor izvajanja programa se izvajata v posvetovanju z ECB vsaj vsakih šest mesecev v zvezi s splošnimi pogoji gospodarske politike programa za prilagoditev in vsake tri mesece glede preverjanja, ali države članice izpolnjujejo pogoje gospodarske politike, povezane s pomočjo. O spremembah, ki bi lahko bile potrebne v programu za prilagoditev, se razpravlja z državo članico upravičenko. Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije odloči o morebitnih prilagoditvah prvotnih splošnih pogojev gospodarske politike ter odobri revidiran program za prilagoditev, ki ga pripravi država članica upravičenka. Komisija Ekonomsko-finančnemu odboru in Svetu redno poroča o izvajanju uredbe o EFSM in o nadaljevanju izjemnih okoliščin, ki upravičujejo njeno sprejetje. EFSM je bil uporabljen leta 2011, ko je bilo Irski dodeljeno posojilo v višini 22,5 milijarde EUR, Portugalski pa v višini 26 milijard EUR. Skupna sredstva, dodeljena tema državama upravičenkama, vključno s sredstvi iz EFSF ter sredstvi MDS in drugih držav članic, znašajo 85 milijard EUR oziroma 78 milijard EUR. Razpredelnica 2: Razčlenitev dodeljenih sredstev (v milijardah EUR) Država || EFSM || EFSF || MDS || Drugo || Skupaj Irska || 22,5 || 17,7 || 22,5 || 22,3* || 85 Portugalska || 26,0 || 26,0 || 26,0 || || 78 Skupaj || 48,5 || 43,7 || 48,5 || 22,3 || 163 * 4,8 milijarde EUR od drugih držav članic (Združeno kraljestvo, Švedska in Danska) ter 17,5 milijarde EUR od Irske. Poleg tega sta bila v skladu z izjavo voditeljev držav ali vlad euroobmočja in institucij EU z dne 21. julija 2011 odobrena podaljšanje zapadlosti[10] in znižanje marže obrestnih mer[11], ki sta bila uporabljena retroaktivno za vse izplačane tranše posojil. V skladu z Izvedbenim sklepom Sveta 2011/77/EU[12] in Izvedbenim sklepom Sveta 2011/344/EU[13] je bilo leta 2012 Irski izplačanih 7 800 milijonov EUR, Portugalski pa 8 000 milijonov EUR. Konec leta 2012 je skupni neporavnan znesek v okviru mehanizma znašal 43 800 milijonov EUR. Razpredelnica 3: Seznam posojil, izplačanih leta 2012 v okviru EFSM (v milijonih EUR) Država || Sklep || Odobren znesek || Datum obroka || Izplačan znesek || Kupon || Zapadlost || Povprečna zapadlost posojila (v letih) Irska || 2011/77/EU || 22 500 || 16. 1. 2012 5. 3. 2012 3. 7. 2012 30. 10. 2012 || 1 500 3 000 2 300 1 000 || 3,75 % 3,375 % 2,875 % 2,50 % || 4. 4. 2042 4. 4. 2032 4. 4. 2028 4. 11. 2027 || 10,2 11,8 12,3 12,4 Vmesni seštevek || || || || 7 800 || || || 12,4 Portugalska || 2011/344/EU || 26 000 || 16. 1. 2012 24. 4. 2012 4. 5. 2012 30. 10. 2012 || 1 500 1 800 2 700 2 000 || 3,75 % 3,375 % 2,75 % 2,50 % || 4. 4. 2042 5. 4. 2038 4. 4. 2022 4. 11. 2027 || 10,9 12,5 12,2 12,4 Vmesni seštevek || || || || 8 000 || || || 12,4 Skupaj || || 48 500 || || 15 800 || || || 2.3. Makrofinančna pomoč Cilj makrofinančne pomoči je podpreti države kandidatke EU, potencialne države kandidatke in sosednje države pri reševanju kratkoročnih plačilnobilančnih težav in stabilizaciji javnih financ ter jih spodbuditi k izvajanju strukturnih reform. Makrofinančna pomoč je izjemna in začasna ter temelji na strogih pogojih gospodarske politike. Običajno dopolnjuje programe MDS za prilagoditev. Zagotavlja se lahko v obliki posojil in/ali nepovratnih sredstev. Komisija lahko v primeru, ko država upravičenka ne poravna svojih obveznosti v zvezi z vračilom, uporabi sredstva iz Jamstvenega sklada za zunanje ukrepe[14], s katerimi se zagotovi vračilo zadevnih posojil Komisije[15]. Podrobne informacije o ukrepih makrofinančne pomoči so navedene v letnem poročilu Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu o izvajanju makrofinančne pomoči tretjim državam[16]. V letu 2012 je bil zaključen ukrep makrofinančne pomoči za Armenijo, ki je bil sprejet leta 2009[17]. Druga in zadnja tranša sta zajemali posojilo v višini 39 milijonov EUR, ki je bilo armenskim organom izplačano februarja 2012. Prva tranša ter nepovratna sredstva v okviru druge tranše so bili izplačani leta 2011. S tem je bil zaključen ukrep makrofinančne pomoči v višini 100 milijonov EUR, ki je zajemal posojilo v višini 65 milijonov EUR in nepovratna sredstva v višini 35 milijonov EUR. Kar zadeva makrofinančno pomoč Moldaviji[18], ki zajema nepovratna sredstva v višini 90 milijonov EUR, je Komisija tretjo in zadnjo tranšo (30 milijonov EUR) izplačala aprila 2012. Izvajanje makrofinančne pomoči Ukrajini, ki je bila odobrena leta 2010[19] in skupaj s sredstvi iz predhodnega ukrepa, odobrenega leta 2002, znaša 610 milijonov EUR v obliki posojil, je bilo leta 2012 dodatno odloženo, ker se je bilo treba z ukrajinskimi organi dogovoriti o nekaterih pogojih memoranduma o soglasju in ker se program MDS ni izvajal, nato pa se je decembra 2012 iztekel. Dogovor glede memoranduma o soglasju je bil dosežen sredi leta 2012, memorandum o soglasju pa je bil podpisan na vrhu med Ukrajino in EU februarja 2013. Vendar je prvo izplačilo tega ukrepa makrofinančne pomoči odvisno od dogovora o novem programu finančne pomoči, ki ga morajo skleniti ukrajinski organi in MDS. V zvezi z makrofinančno pomočjo Bosni in Hercegovini[20], ki je bila odobrena leta 2009 (v skupni višini 100 milijonov EUR v obliki posojil), je bila veljavnost memoranduma o soglasju in sporazuma o posojilu podaljšana za eno leto do novembra 2013. Prva tranša tega ukrepa v višini 50 milijonov EUR je bila izplačana februarja 2013. Leta 2012 sta Evropski parlament in Svet razpravljala o dveh zakonodajnih predlogih za nova ukrepa makrofinančne pomoči, ki ju je Komisija sprejela leta 2011: o predlogu, da se makrofinančna pomoč Gruziji poveča za 23 milijonov EUR v obliki posojil in za 23 milijonov EUR v obliki nepovratnih sredstev, ter o predlogu, da se izredna[21] makrofinančna pomoč Kirgiški republiki poveča za 15 milijonov EUR v obliki posojil in za 15 milijonov EUR v obliki nepovratnih sredstev. Odločitev glede Gruzije je bila sprejeta avgusta 2013. 2.4. Pomoč Euratoma Instrument Euratoma za posojila se lahko uporabi za financiranje projektov v državah članicah (Sklep Sveta 77/270/Euratom) ali v nekaterih tretjih državah (Ukrajini, Rusiji ali Armeniji) (Sklep Sveta 94/179/Euratom). Svet je leta 1990 omejil najemanje posojil na 4 milijarde EUR, pri čemer je bilo odločeno o najetju in izplačilu posojil v višini približno 3,4 milijarde EUR. Komisija je leta 2002 predlagala, da se zgornja meja pri najemanju posojil zviša na 6 milijard EUR, vendar je Svet odložil svojo odločitev, dokler izplačila ne bodo dosegla 3,8 milijarde EUR. Razprave glede posojila Ukrajini v višini 300 milijonov EUR, ki bo namenjeno posodobitvi obstoječih jedrskih objektov, še niso končane. Leta 2012 ni bila sprejeta nobena odločitev oziroma ni bilo izvedeno nobeno izplačilo v zvezi z instrumentom Euratoma za posojila. 3. Dejavnosti Evropske unije v zvezi z najemanjem posojil Komisija je pooblaščena, da se za financiranje dajanja posojil, o katerih odloča Svet, v imenu Evropske unije in Euratoma zadolžuje na kapitalskih trgih. Najemanje in dajanje posojil sta med seboj vzajemno povezana, s čimer se zagotavlja, da proračun EU ni obremenjen z obrestnim ali tečajnim tveganjem[22]. Neporavnani dolgovi so izravnani z neporavnanimi posojili. Razpredelnica 4: Razvoj skupnega najemanja posojil Evropske unije (neporavnani zneski kapitala(1) v milijonih EUR) || ESPJ v. l.(1) (2) || Euratom (1) || Plačilnobilančna pomoč || Makrofinančna pomoč || EFSM || Skupaj 2008 || 266 || 484 || 2 000 || 654 || || 3 404 2009 || 214 || 481 || 9 200 || 584 || || 10 479 2010 || 219 || 466 || 12 050 || 500 || || 13 235 2011 2012 || 225 183 || 447 423 || 11 400 11 400 || 590 545 || 28 000 43 800 || 40 662 56 351 (1) Uporabljeni so menjalni tečaji 31. decembra vsako leto. (2) Evropska skupnost za premog in jeklo je od leta 2002 v postopku likvidacije. Zadnja obveznica, ki jo je izdala ESPJ, zapade leta 2019. || 3.1. Plačilnobilančna pomoč Leta 2012 na trgu niso bila najeta nobena posojila v okviru plačilnobilančne pomoči. 3.2. EFSM Leta 2012 je bilo zbranih 15,8 milijarde EUR sredstev, ki so bila financirana s šestimi referenčnimi obveznicami EU („referenčne“ se nanašajo na obveznice z nominalnim zneskom neporavnanih obveznosti v višini 1 milijarde EUR ali več za vsako serijo obveznic). Zaradi velikega povpraševanja po teh obveznicah EU na trgu je bilo ponudb za njihov nakup veliko preveč. Te obveznice EU so kupile vse pomembne skupine vlagateljev, zlasti dolgoročnih vlagateljev (investicijski skladi, upravitelji premoženja, zavarovalni in pokojninski skladi) ter uradne institucije. Te obveznice EU so bile uspešne tudi na sekundarnem trgu, s čimer se je potrdil močan položaj EU kot izdajateljice referenčnih obveznic. Po naših izračunih in ob upoštevanju podatkov 22 bank je promet z referenčnimi obveznicami EU na sekundarnem trgu leta 2012 znašal 50 milijard EUR (v primerjavi s 40 milijardami EUR leta 2011). Razpredelnica 5: Pregled sredstev in izplačanih posojil v okviru EFSM (v milijardah EUR) Država || Datum najema || Datum zapadlosti || Velikost Irska (1,5), Portugalska (1,5) || 16. 1. 2012 || 4. 4. 2042 || 3,00 Irska || 5. 3. 2012 || 4. 4. 2032 || 3,00 Portugalska || 24. 4. 2012 || 5. 4. 2038 || 1,80 Portugalska || 4. 5. 2012 || 4. 4. 2022 || 2,70 Irska || 3. 7. 2012 || 4. 4. 2028 || 2,30 Irska (1), Portugalska (2) || 30. 10. 2012 || 4. 11. 2027 || 3,00 Skupaj || || || 15,80 Konec leta 2012 je skupni znesek, zbran za EFSM, znašal 43,8 milijarde EUR. 3.3. Makrofinančna pomoč Leta 2012 je bilo uspešno najeto eno posojilo (39 milijonov EUR za Armenijo). Razpredelnica 6: Zasebno plasiranje EU leta 2012 (v milijonih EUR) Država || Opis || Datum izdaje || Datum zapadlosti || Velikost Armenija || SSD EU 3,137/2026 || 9. 2. 2012 || 4. 12. 2026 || 39 Skupaj || || || || 39 3.4. Euratom V okviru Euratoma ni bilo leta 2012 najeto nobeno posojilo. 4. Evropska investicijska banka (EIB) 4.1. Dejavnosti EIB v zvezi z dajanjem posojil EIB finančna sredstva zagotavlja neposredno za posamezne naložbene projekte ali prek finančnih posrednikov za manjše projekte, ki jih izvajajo mala in srednje velika podjetja ali lokalni organi in občine. EIB zagotavlja tudi jamstva za posojila, tehnično pomoč in tvegani kapital. EIB je leta 2012 odobrila finančna sredstva v skupnem znesku 52,2 milijarde EUR (v primerjavi z 61 milijardami EUR leta 2011). Financiranje v državah članicah EU je znašalo 44,8 milijarde EUR. Ta znesek ni zavarovan z jamstvom EU. Zunaj EU je bilo odobrenih 7,4 milijarde EUR, pri čemer je bilo na podlagi zunanjega mandata z jamstvom EU od tega zavarovanih 4 milijarde EUR. Po začetku veljavnosti odločitve, ki so jo države članice sprejele konec leta 2012 glede povečanja vplačanega kapitala EIB za 10 milijard EUR, naj bi EIB v obdobju 2013–2015 povečala svoj obseg sredstev za posojila za 60 milijard EUR. Financiranje EIB vpliva na proračun EU, kadar je povezano z jamstvi EU. To velja za naslednje: – posojila EIB, izvedena na podlagi zunanjega mandata (za predpristopne države, sosednje in partnerske države, Azijo in Latinsko Ameriko, Južno Afriko in v okviru mandata za podnebne spremembe), so zavarovana s proračunskim jamstvom EU, da se krijejo državna ali politična tveganja. Komisija bo v drugi polovici leta 2013 izdala ločeno poročilo o zunanjih posojilnih dejavnostih EIB v letu 2012; – mehanizme financiranja na osnovi delitve tveganja, ki vključujejo uporabo proračuna EU za podpiranje politik EU (npr. sklad za financiranje na osnovi delitve tveganja za raziskovalne in razvojne projekte ter pobuda za projektne obveznice). 4.2. Dejavnosti EIB v zvezi z najemanjem posojil Zaradi nestabilnih razmer na trgu je bilo tveganje pri izvrševanju celo leto visoko, zlasti pri velikih transakcijah referenčnih vrednosti. Znatno povpraševanje po obveznicah EIB je na začetku podprlo zmanjšanje razmikov s krajšimi roki, zlasti v eurih. Bonitetne agencije so za EIB ohranile bonitetno oceno AAA, kar je temeljilo na načrtih glede povečanja kapitala, medtem ko nekatere evropske nadnacionalne finančne ustanove niso dosegle takšnega rezultata. EIB je s prilagodljivim krmarjenjem med temi tržnimi pogoji uspelo že septembra zaključiti prvotno predviden program financiranja v višini 60 milijard EUR, pri tem pa je še naprej izkoriščala priložnosti za izdajo na privlačnih ravneh, dokler niso trgi proti koncu leta postali manj likvidni. Leta 2012 so dejavnosti EIB v zvezi z najemanjem posojil znašale 71,3 milijarde EUR s povprečno zapadlostjo 8,4 leta. 5. Zagotavljanje finančne stabilnosti v euroobmočju Svet in države članice euroobmočja so se na svetovno gospodarsko in finančno krizo odzvali s sprejetjem ukrepov za ohranitev finančne stabilnosti v euroobmočju in v celotni Evropi. Ti ukrepi so opisani spodaj in se ne zagotavljajo iz proračuna EU. 5.1. Posojilo Grčiji Po dogovoru o podpori Grčiji, ki so ga finančni ministri euroobmočja soglasno sprejeli 2. maja 2010[23], je bil vzpostavljen triletni skupni program z MDS za pomoč Grčiji, ki je vključeval finančni sveženj v višini največ 110 milijard EUR in je bil dopolnjen s strogimi pogoji politike[24], o katerih so se grški organi dogovorili s Komisijo in MDS v povezavi z ECB. Prvotni finančni sveženj držav članic euroobmočja (80 milijard EUR) – MDS je odobril 30 milijard EUR – je bil na koncu znižan za 2,7 milijarde EUR, glede na to, da se je Slovaška odločila, da ne bo sodelovala, ter da sta Irska in Portugalska odstopili od posojila Grčiji, ko sta sami zaprosili za finančno pomoč. Posojila, ki so jih odobrile države članice euroobmočja v okviru tega prvega programa, znašajo 52,9 milijarde EUR in 20,1 milijarde EUR od MDS. Finančni pogoji posojila so bili ponovno prilagojeni decembra 2012. Dokončna zapadlost je bila podaljšana na 30 let, hkrati pa je bilo ohranjeno 10-letno obdobje odloga. Poleg tega je bila marža znižana na 0,5 %. Vendar se bo marža v višini 1,5 % še naprej uporabljala v zvezi z zneski, ki jih je treba plačati državam članicam euroobmočja, vključene v celoten program finančne pomoči, ki ga financira EFSF ali EFSM. Finančni ministri euroobmočja in MDS so 14. marca 2012 odobrili drugi program za gospodarsko prilagoditev, v okviru katerega je bilo dodanih 130 milijard EUR k neizplačanim zneskom iz prvega programa. Pri tem drugem programu je torej predvidena skupna finančna pomoč v višini 164,5 milijarde EUR s prispevkom MDS v višini 19,8 milijarde EUR. Medtem ko je bil prvi program vzpostavljen kot dogovor med upniki pri združenih dvostranskih posojilih podpornih držav članic euroobmočja ter ga je usklajevala in upravljala Komisija, se drugi program financira prek EFSF. Grčiji je bilo na dan 31. decembra 2012 skupaj izplačanih 182,9 milijarde EUR.[25] 5.2. Evropski instrument za finančno stabilnost (EFSF) Evropski instrument za finančno stabilnost (EFSF) so s sklepi, sprejetimi 9. maja 2010 v okviru Sveta za ekonomske in finančne zadeve, ustanovile države članice euroobmočja kot družbo s sedežem v Luksemburgu, ki je v njihovi lasti. EFSF je bil zasnovan kot začasen rešilni mehanizem za nadaljnje dajanje posojil državam članicam euroobmočja v težavah z izdajanjem obveznic z jamstvom držav članic euroobmočja. Oktobra 2010 je bilo odločeno, da se vzpostavi trajni rešilni mehanizem, tj. Evropski mehanizem za stabilnost (EMS). 5.3. Evropski mehanizem za stabilnost (EMS) Vzpostavitev novega trajnega kriznega mehanizma, tj. Evropskega mehanizma za stabilnost (EMS), je bila dogovorjena 2. februarja 2012 in potrjena 8. oktobra 2012. Mehanizem bi moral prevzeti naloge, ki jih zdaj izvaja EFSF glede zagotavljanja finančne pomoči državam članicam euroobmočja, kadar je to potrebno, z največjo posojilno zmožnostjo 500 milijard EUR, medtem ko je skupna zgornja meja EFSF/EMS 700 milijard EUR. Odobreni kapital znaša 700 milijard EUR, kar vključuje 80 milijard EUR vplačanega kapitala, ki ga zagotovijo države članice euroobmočja. Vpis vplačanega kapitala naj bi bil izveden v petih obrokih in naj bi bil končan v prvi polovici leta 2014. Odobreni neplačani kapital se lahko vpokliče za ponovno vzpostavitev ravni vplačanega kapitala, če je ta zmanjšan zaradi pokritja izgub. V obdobju uvajanja kapitala bo ohranjeno vsaj 15-odstotno razmerje med vplačanim kapitalom in neporavnanim zneskom izdaje EMS; vplačani kapital ni na voljo za posojila – vloži se v visokokakovostna likvidna sredstva. EMS[26] bi moral biti od oktobra 2012 glavni instrument za financiranje novih programov. [1] Podrobna predstavitev dejavnosti Komisije v zvezi z najemanjem in dajanjem posojil je na voljo na http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/index_en.htm. [2] UL L 53, 23.2.2002, str. 1. [3] Uredba Sveta (ES) št. 1360/2008 z dne 2. decembra 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 332/2002 o ustanovitvi aranžmaja za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči za plačilne bilance držav članic (UL L 352, 31.12.2008, str. 11). [4] Uredba Sveta (ES) št. 431/2009 z dne 18. maja 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 332/2002 o ustanovitvi aranžmaja za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči za plačilne bilance držav članic (UL L 128, 27.5.2009, str. 1). [5] Odločba Sveta 2009/102/ES z dne 4. novembra 2008. [6] Odločba Sveta 2009/290/ES z dne 20. januarja 2009. [7] Odločba Sveta 2009/459/ES z dne 6. maja 2009. [8] Sklep Sveta 2011/288/EU z dne 12. maja 2011 o zagotovitvi preventivne srednjeročne finančne pomoči EU Romuniji (UL L 132, 19.5.2011, str. 15). [9] Člen 122(2) PDEU predvideva finančno podporo državam članicam, ki so v težavah zaradi izjemnih okoliščin, nad katerimi države članice nimajo nadzora. [10] Izvedbeni sklep Sveta 2013/313/EU z dne 21. junija 2013 o spremembi Izvedbenega sklepa 2011/77/EU (Irska) (UL L 173, 26.6.2013, str. 40) in Izvedbeni sklep Sveta št. 2013/323/EU z dne 21. junija 2013 o spremembi Izvedbenega sklepa 2011/344/EU (Portugalska) (UL L 175, 27.6.10.2013, str. 47). [11] Izvedbeni sklep Sveta 2011/682/EU z dne 11. oktobra 2011 o spremembi Izvedbenega sklepa 2011/77/EU (Irska) (UL L 269, 14.10.2011, str. 31) in Izvedbeni sklep Sveta 2011/683/EU z dne 11. oktobra 2011 o spremembi Izvedbenega sklepa 2011/344/EU (Portugalska) (UL L 269, 14.10.2011, str. 32). [12] Izvedbeni sklep Sveta°2011/77/EU z dne 7. decembra 2010 o finančni pomoči Unije Irski (UL L 30, 4.2.2011, str. 34). [13] Izvedbeni sklep Sveta°2011/344/EU z dne 30. maja 2011 o finančni pomoči Unije Portugalski (UL L 159, 30.5.2011, str. 88). [14] Glej Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 480/2009. V zvezi s posojili makrofinančne pomoči do zdaj ni bilo primerov neplačila. [15] Čeprav je vračilo posojil na koncu krito iz proračuna EU, deluje Jamstveni sklad kot likvidnostni blažilec, ki varuje proračun EU pred tveganjem za unovčenje jamstva zaradi neplačila. Za celotno poročilo o delovanju Sklada glej COM(2010) 418 in priloženi delovni dokument služb Komisije (SEC(2010) 968). [16] COM(2013)426 in SWD(2013)211. [17] Sklep Sveta 2009/890/ES z dne 30. novembra 2009. [18] Sklep Sveta in Evropskega parlamenta št. 938/2010/EU z dne 7. septembra 2010. [19] Sklep Sveta in Evropskega parlamenta št. 388/2010/EU z dne 7. julija 2010. [20] Sklep Sveta 2009/891/ES z dne 30. novembra 2009. [21] „Izredna“ v smislu, da se odobri državi zunaj običajnega geografskega območja makrofinančne pomoči, tj. državi kandidatki/potencialni kandidatki in sosednjim državam. [22] Uredba o EFSM omogoča predfinanciranje, saj Komisijo pooblašča, „da na kapitalskih trgih ali od finančnih institucij najame posojilo v najugodnejšem času med načrtovanimi izplačili, da tako optimizira stroške financiranja in ohrani svoj ugled izdajatelja Unije na teh trgih“. Vendar vse nastale stroške izvajanja nosi posojilojemalec. [23] Podpora je zagotovljena v obliki dvostranskih posojil drugih držav članic euroobmočja, ki jih zbira Komisija, in sicer v skladu s pogoji iz izjave z dne 11. aprila 2010. [24] Glavni pogoji politike so določeni v dokumentu Sklep Sveta z dne 10. maja 2010, naslovljen na Grčijo za okrepitev in poglobitev fiskalnega nadzora ter poziv Grčiji, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja, ki so potrebni za odpravo čezmernega primanjkljaja (2010/320/EU). Pogoji so podrobneje razdelani v memorandumu o soglasju, sklenjenem med grškimi organi in Komisijo v imenu držav članic euroobmočja. [25] Dodatni podatki o posojilu Grčiji so na voljo na http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms//greek_loan_facility. [26] Dodatne podrobnosti o ESM so na voljo na http://esm.europa.eu.