P6_TA(2005)0153

Finančni trgi

Resolucija Evropskega parlamenta o trenutnem stanju povezovanja finančnih trgov EU (2005/2026(INI))

Evropski parlament,

- ob upoštevanju izvajanja akcijskega načrta za finančne storitve (FSAP) (KOM(1999)0232), ki ga je sprejela Komisija, zlasti Direktive 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o prospektu, ki se objavi ob javni ponudbi ali sprejemu vrednostnih papirjev v trgovanje [1], Direktive 2003/6/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o trgovanju z notranjimi informacijami in tržnimi manipulacijami (zloraba trga) [2], Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov [3] in Direktive 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o uskladitvi zahtev o preglednosti informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu [4],

- ob upoštevanju Direktiv 2001/107/ES [5] in 2001/108/ES [6] Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. januarja 2002 o spremembi Direktive Sveta 85/611/EGS o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) [7],

- ob upoštevanju tretjega poročila medinstitucionalne skupine za spremljanje postopka Lamfalussy,

- ob upoštevanju štirih poročil štirih neodvisnih skupin strokovnjakov o položaju finančnega povezovanja v bančnem in zavarovalniškem sektorju, sektorju trga vrednostnih papirjev in sektorju za upravljanje s sredstvi, ki jih je Komisija objavila maja 2004, in komentarjev udeležencev na finančnih trgih na ta poročila,

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 21. novembra 2002 o pravilih bonitetnega nadzora v Evropski uniji [8],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 15. januarja 2004 o prihodnosti skladov za zavarovanje vlaganj v tvegane naložbe in izvedenih finančnih instrumentov [9],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 10. februarja 2004 o vlogi in metodah agencij za ocenjevanje kreditne sposobnosti [10],

- ob upoštevanju poročila Odbora evropskih regulativnih organov s področja vrednostnih papirjev (CESR) o "nadzornih orodjih za trge vrednostnih papirjev v EU", znanega kot poročilo "Himalaja",

- ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,

- ob upoštevanju poročila Odbora za ekonomske in monetarne zadeve (A6-0087/2005),

A. ker je 11. maja 1999 Komisija sprejela akcijski načrt za finančne storitve, katerega cilj je povečati vlaganje, rast in konkurenčnost, izboljšati varnost in stabilnost ter zagotoviti preglednost in varstvo za vse vpletene stranke,

B. ker je čezmejna trgovina, še posebej prodaja finančnih proizvodov na drobno, še vedno razdrobljena ter jo onemogočajo pravne in davčne ovire, kulturne razlike in močno se razlikujoči nacionalni zakoni, še posebej na področju zaščite potrošnika,

C. ker mora biti obseg za nadaljnje zakonodajne ali nezakonodajne ukrepe na ravni EU jasno opredeljen in je treba o njem razpravljati, in ker je treba v celoti oceniti vpliv takih ukrepov na interesne skupine, veljavna pravila in zlasti na dokončno oblikovanje notranjega trga, vključno z vplivi stroškov, sporazumno z vsemi ustreznimi interesnimi skupinami, in ker je treba slediti načelu boljših predpisov ter izvajati analize stroškov in koristi,

D. ker mora regulativno in nadzorno okolje zagotoviti okvir, ki prispeva k uresničitvi enotnega trga finančnih storitev, v katerem lahko podjetja delujejo uspešno in učinkovito; ker se mora takšen okvir uporabljati in izvajati dosledno, ne glede na državo članico, v kateri se dejavnost izvaja,

E. ker postopek Lamfalussy stremi k zagotavljanju visoke stopnje kakovosti in prožnosti zakonodaje, doslednosti izvajanja in nadzorovanja, institucionalni preglednosti ter visokim standardom posvetovanj; ker je treba doseganje teh ciljev, politične in demokratične odgovornosti celotnega postopka ter vključenost nezakonodajnih interesnih skupin skrbno oceniti,

A. Splošni načrti

1. ugotavlja, da je akcijski načrt za finančne storitve uspešen, predvsem glede zakonodajnih postopkov, pri čemer je bilo 39 od 42 ukrepov že sprejetih; vseeno pa ugotavlja, da je prezgodaj, da bi izrekli dokončno sodbo, glede na to, da številni ukrepi za izvajanje še niso bili sprejeti, da roki za izvajanje še niso potekli in da prenos v nacionalno zakonodajo še ni bil izveden; predlaga, da Komisija vodi celovito in javno ocenjevanje trenutnega akcijskega načrta za finančne storitve v zvezi z njegovo učinkovitostjo, ko bo prenos opravljen;

2. poudarja, da bosta učinkovit prenos in izvrševanje, skupaj z večjo konvergenco nacionalnih nadzornih praks, ključ do uspeha akcijskega načrta za finančne storitve; poziva evropske institucije, da zagotovijo učinkovitost delovanja postopka Lamfalussy na vseh stopnjah, še zlasti, da odbori na 3. stopnji vršijo svoje vloge, in da je s postopki za uveljavitev pravic na 4. stopnji zagotovljen točen in pravočasen prenos pravil EU v nacionalno zakonodajo;

3. priporoča, da se več politične pozornosti nameni izvajanju in uporabi obstoječe zakonodaje; na sistematični osnovi namerava organizirati dialoge na ravni pristojnega odbora z vsemi ustreznimi udeleženci, tako da se zagotovi demokratični nadzor nad postopkom izvajanja;

4. opominja, da je priznanje pravice Parlamenta, da izpodbija ukrepe izvajanja na 2. stopnji in določb v ta namen v Pogodbi ES predpogoj za podporo Evropskega parlamenta postopku Lamfalussy in njegovo širitev na bančni in zavarovalniški sektor, sektor pokojninskih skladov in sektor kolektivnih naložbenih podjemov za vlaganje v prenosljive vrednostne papirje ter na klavzule sončnega zahoda v različnih direktivah;

5. verjame, da je treba upoštevati načela boljših predpisov, kot so določena v Akcijskem načrtu za boljše predpise Komisije iz leta 2000 (KOM(2002)0278); zlasti vsi nadaljnji ukrepi, katerih cilj mora biti odstranitev posebnih tržnih nepravilnosti, bi moral vključevati analizo stroškov in koristi nezakonodajnih možnosti za obravnavanje neuspeha;

6. verjame, da je posvetovanje vseh zainteresiranih strani zelo pomembno za razvoj ustrezne zakonodaje in poziva Komisijo, da to razširi z vključitvijo formalnega dialoga s predstavniki združenj ponudnikov in potrošnikov finančnih storitev, vključno z združenji malih delničarjev, socialnih partnerjev ter malih in srednje velikih podjetij;

7. obžaluje pomanjkanje prispevkov potrošnikov in uporabnikov v zvezi z zakonodajo o finančnih storitvah; poziva Komisijo in države članice, da spodbudijo in podprejo programe ozaveščanja potrošnikov, izobraževalne pobude ter oblikovanje posebnih pobud potrošnikov v finančnem sektorju; opozarja na pomen posvetovalnega postopka, ki ga vodi Odbor evropskih regulativnih organov s področja vrednostnih papirjev in v katerega so vključeni predstavniki zvez potrošnikov, ter poziva interesne skupine, naj aktivno sodelujejo in nudijo svojo dragoceno pomoč v postopku sprejemanja odločitev;

8. verjame, da morata politika in zakonodaja, usmerjeni k finančnemu povezovanju, temeljiti na ključnih načelih in ciljih, ki jih priporočata Lamfalussyjevo poročilo in poročilo strokovne skupine za vrednostne papirje, vključno s tem, da mora zakonodaja: ohraniti zaupanje v trge EU in visoko stopnjo skrbnega nadzora; prispevati k sistemski stabilnosti; zagotoviti primerne stopnje varstva potrošnikov, sorazmerne z različnimi stopnjami tveganja; spoštovati načeli subsidiarnosti in sorazmernosti; spodbujati konkurenco; zagotoviti, da so predpisi učinkoviti ter spodbujajo in ne odvračajo od novosti; upoštevati evropske in širše mednarodne razsežnosti trgov; temeljiti na dokazih in biti predmet analize regulativnih vplivov; spodbujati nezakonodajne rešitve; temeljiti na skrbnem posvetovanju in utemeljeni oceni odziva na posvetovanje; ohraniti mednarodno konkurenčnost evropskih trgov; ter biti učinkovito izvedena na nacionalni ravni in na ravni EU;

9. verjame, da je pri upoštevanju vpliva uredbe o finančnih storitvah v EU na konkurenčnost finančnih družb in središč s sedežem v EU potrebna globalna perspektiva, ob upoštevanju dejstva, da so finančni trgi globalni in zahtevajo mednarodne rešitve, ne zgolj rešitev na ravni EU;

B. Nadzorni in regulativni sistem

10. ugotavlja, da je konvergenca nadzornih praks v državah članicah ključ za učinkovito čezmejno delovanje; meni, da sta sodelovanje in medsebojno zaupanje nadzornih organov bistvenega pomena in poziva te organe, da okrepijo sodelovanje;

11. opozarja na pomembnost usklajevanja prenosa s strani držav članic, tako da se prepreči izguba koristi usklajenosti na stopnji prenosa; podpira pobudo Komisije za organiziranje neuradnih delovnih sestankov na to temo za države članice in predlaga, da v procesu sodeluje predstavnik ustreznega odbora; poziva k temu, da prejme poročila o rezultatih teh sestankov, da se omogoči uspešnejše izvajanje posebnih pravic, kot je določeno v postopku Lamfalussy;

12. pozdravlja tako imenovano poročilo "Himalaja", ki ga je v posvetovanje posredoval Odbor evropskih regulativnih organov s področja vrednostnih papirjev kot dobro odskočno desko za nadaljnjo razpravo, in se strinja z bistvenimi priporočili o konvergenci nadzornih pooblastil, odgovornosti in dejavnosti, podvrženih parlamentarnemu nadzoru; priporoča vlogo primerjalne analize in spremljanja za Odbor evropskih regulativnih organov s področja vrednostnih papirjev, Odbor evropskih bančnih nadzornikov in Odbor evropskih zavarovalnih in pokojninskih nadzornikov, gradeč na trenutnem okviru nadzora in tesnem sodelovanju med njimi in predvsem primerno ukrepanje držav članic za prilagoditev načina dela in povečanje virov nacionalnih nadzornih sistemov;

13. se zaveda, da je konvergenco regulativnih pooblastil in kazenskih sistemov težje doseči kot nadzorno konvergenco zaradi različnih nacionalnih tradicij in pravnih sistemov; kljub temu pa poziva Komisijo, da skupaj z Odborom za finančne storitve ter Odborom evropskih regulativnih organov s področja vrednostnih papirjev, Odborom evropskih bančnih nadzornikov in Odborom evropskih zavarovalnih in pokojninskih nadzornikov jasno opredeli, kje bi ta različnost lahko povzročila težave in bi lahko ogrozila izvajanje ukrepov akcijskega načrta za finančne storitve;

14. poziva, da se zagotovi demokratična odgovornost in da se Parlamentu omogoči celovito izvajanje njegovih posebnih pravic iz postopka Lamfalussy, da regulativni odbori, odgovorni ne samo za vrednostne papirje, ampak tudi za bančništvo in zavarovanje, dvakrat na leto poročajo o svojih dejavnostih v ustreznem odboru Parlamenta; poziva tudi k temu, da ta odbor postane uradni prejemnik pisem in vseh drugih dokumentov, ki jih regulativni odbori pošljejo Komisiji in Svetu;

15. podpira postopen, prostovoljen pristop od spodaj navzgor za zagotovitev konvergence praks za oblikovanje vrste evropskih meril, ki bi zagotavljala večjo preglednost in varnost za udeležence na trgu kjer koli v Evropski uniji;

16. ugotavlja, da so evropski finančni trgi zelo dinamični in da predvsem koncentracija evropskih borz ter nadaljnja posvetovanja glavnih evropskih bank in finančnih konglomeratov zahtevajo odgovor Evrope, ki zagotavlja ustrezen, učinkovit in usklajen nadzor; opozarja, da lahko nastopijo težave za učinkovito delovanje trga finančnih instrumentov, če ne bo takšnega usklajenega nadzora; v zvezi s tem ugotavlja izziv vzpostavitve integriranega evropskega nadzornega sistema, ki odraža potrebo, da je vsaka država članica sposobna prevzeti odgovornost, v skladu z načelom medsebojnega priznavanja za varovanje interesov njihovih družb in državljanov, kjer koli je njihov sedež;

17. poziva evropske institucije, naj spodbujajo h konvergenci z neprestanim ocenjevanjem ali je stopnja sodelovanja med nadzornimi organi zadostna ali pa bi bilo treba pravočasno razmisliti o oblikovanju integriranega nadzora na evropski ravni, vključno z možnostjo dvotirnega sistema nadzora na evropski ravni za večje čezmejne udeležence, brez izkrivljanja pogojev za čezmejne in lokalne udeležence;

18. meni, da je pojem "vodilnega" ali "trdnega" nadzornika s čezmejnimi pooblastili, kot je določeno v predlogu direktive o kapitalskih zahtevah (KOM(2004)0486), pomemben in pozitiven; zavzema se za oblikovanje ustreznih smernic ali, v primernem času kjer je to potrebno, pravil za prenos pooblastil za odločanje med nadzorniki, reševanje sporov in odločanje v skrajnih primerih; ugotavlja, da bi lahko bilo posredovanje Odbora evropskih regulativnih organov s področja vrednostnih papirjev, Odbora evropskih bančnih nadzornikov ali Odbora evropskih zavarovalnih in pokojninskih nadzornikov v primerih, za katere je vsak od njih odgovoren, napredna odločitev; poziva Komisijo, da prouči možnost sestavljanja predlogov, ki bi dovolili odborom Evropske skupnosti opravljati te vloge;

19. medtem ko priznava potrebo po tem, da so se nacionalni nadzorniki sposobni organizirati pri izvajanju svojih pooblastil, ki so jim bile dodeljene z direktivami in uredbami Skupnosti ter njihovi nacionalni zakoni, dodaja izredno pomembnost zajamčeni politični odgovornosti nadzornega sistema na evropski in nacionalni ravni; ugotavlja vrzeli v parlamentarnem pregledu in demokratičnem nadzoru, zlasti v zvezi z delom, opravljenim na 3. stopnji zaradi prenosa pristojnosti na evropsko raven ali pobud nadzornikov v njihovih evropskih usklajevalnih strukturah, ki imajo lahko pomemben vpliv na enotni trg; poziva vse odbore na 3. stopnji, da posvetijo kar največ pozornosti zagotavljanju trdne pravne podlage njihovim dejavnostim, izogibanju sodelovanja pri političnih vprašanjih in preprečevanju kakršnih koli predsodkov do prihodnje zakonodaje Skupnosti; na ravni ustreznega odbora na redni in formalizirani osnovi namerava organizirati zaslišanja s strokovnjaki in razprave s Komisijo, Evropskim sistemom centralnih bank, Odborom evropskih regulativnih organov s področja vrednostnih papirjev, Odborom evropskih bančnih nadzornikov in Odborom evropskih zavarovalnih in pokojninskih nadzornikov;

20. prav tako je zaskrbljen glede zagotavljanja politične in demokratične odgovornosti, kjer se druga regulativna telesa, kot je Uprava za mednarodne računovodske standarde, ukvarjajo s "tehničnimi ukrepi", ki lahko vplivajo ne le na tehnično raven, ampak se dotikajo tudi glavnih političnih načel, o katerih je treba odločati na politični ravni; zato predlaga medinstitucionalno delovno skupino za vzpostavitev postopkov za proces odločanja na evropski ravni v primerih, ko bodo EU obvezovali takšni zunanji ukrepi; verjame, da morata biti v katerem koli izbranem postopku udeležena Evropski parlament in Svet, ki morata imeti pravico do zavrnitve standardov, ki so v nasprotju z evropskim interesom;

21. poudarja pomembnost vzpostavitve in ohranjanja tesnih odnosov z ustreznimi partnerji v ZDA in na ostalih pomembnih globalnih finančnih trgih; poziva Komisijo in Odbor evropskih regulativnih organov s področja vrednostnih papirjev, Odbor evropskih bančnih nadzornikov in Odbor evropskih zavarovalnih in pokojninskih nadzornikov, da tesno usklajujejo stike z zadevnimi političnimi in nadzornimi organi ter da obveščajo pristojni odbor o teh stikih in ohranjajo dialog z vsemi interesnimi skupinami v EU; namerava okrepiti stike pristojnega odbora z njegovimi parlamentarnimi partnerji v Kongresu ZDA in drugod;

C. Nadaljevanje akcijskega načrta za finančne storitve

22. ugotavlja, da bi morala Komisija razen zakonodajnih pobud, ki so še vedno v pripravi, kot na primer pobude o kapitalskih zahtevah za kreditne institucije in investicijske družbe, pozavarovanju, solventnosti II, obvezni reviziji, pranju denarja, zakonskem okviru za izplačila, knjižnem obračunu medsebojnih terjatev in poravnavi, ter dejavnosti na področju upravljanja podjetij in prava gospodarskih družb, skupaj s precejšnjim številom ukrepov 2. stopnje, ki so v pripravi, predložiti le ciljne, skrbno utemeljene in ocenjene predloge, ki ji spremlja analiza učinkov in utemeljitev izbire zakonodajnega ali nezakonodajnega sredstva za dosego želenega cilja;

23. opaža obstoj prekrivajočih se direktiv, kar bi lahko povzročilo protislovja in podvajanje zahtev; podpira pristop, ki temelji na funkcionalnem tveganju za (prihodnjo) zakonodajo, ki predvideva enake konkurenčne pogoje za podobne produkte različnih izdajateljev; poziva Komisijo, da uporabi obstoječe klavzule o pregledu v direktivah Skupnosti, da oceni in, če je potrebno, preoblikuje vrsto instrumentov v tem okviru, predvsem tam, kjer obstaja nevarnost izkrivljanja konkurence in/ali pravnih praznin ali celo kršitev; poziva Komisijo, naj pri ocenjevanju ali oblikovanju nadaljnjih predlogov iz akcijskega načrta za finančne storitve zagotovi, da so horizontalne direktive na tem področju skladne z direktivami, ki urejajo varstvo potrošnikov; nadalje poziva Komisijo, da dajo prednost spremembi ali odstranitvi katere koli zakonodaje, ki ovira nemoteno delovanje evropskih finančnih trgov;

24. predlaga tak pristop k zakonodaji, ki bo zagotovil pravično konkurenco med številnimi ponudniki, njihovimi poslovnimi modeli, strukturami, distribucijskimi potmi in raznolikimi izdelki;

25. poziva Komisijo, da, v okviru analize upravljanja s sredstvi v Evropi in nejasnih meja med različnimi vrstami upravljanja s sredstvi, prouči potrebo po splošnem horizontalnem regulativnem pristopu za upravljanje premoženja, ne v novem, ločenem stebru, temveč s pokrivanjem in usklajevanjem pomembnih vidikov na trgih finančnih instrumentov, v kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje, v direktivah o institucijah pokojninskih dajatev in življenjskem zavarovanju, da bi dosegli dobro delujoč, resnično integriran, varen in globalno konkurenčen enotni trg upravljanja s sredstvi;

26. poziva Komisijo, da oceni številne nacionalne sheme za tvegani kapital, predvsem za inovativne začetke in mikrokredite; podpira predlog direktive o kapitalskih zahtevah, ki bi tem shemam omogočil ugodnejše obravnavanje; poziva k razvoju ustreznih promocijskih, nadzornih in protidiskriminacijskih ukrepov za čezmejno večanje kapitala od zapletenih vlagateljev in naložb prek skladov tveganega kapitala;

27. ugotavlja, da zasebni lastniški kapital trenutno napreduje, in poziva Komisijo, da spremlja ta razvoj z namenom spodbujanja svojega prispevka k inovacijam in rasti v gospodarstvu ter tudi ocenitve nevarnosti za nestrokovne vlagatelje in izboljšanja zahtev v zvezi s preglednostjo;

28. poziva k izvedbi analiz tistih družb, za katere se je izkazalo, da predstavljajo večje finančne ali sistemske nevarnosti, in da se posveti posebna pozornost offshore tvorbam (vključno z vsemi tistimi, ki uporabljajo vozila za posebni namen v neprimernih vlogah ali okoliščinah);

29. poudarja vlogo konkurenčne politike pri spremljanju in izboljševanju delovanja finančnih trgov v Evropski uniji; poziva, da vpleteni komisarji in direktorati tesno sodelujejo in postanejo bolj učinkoviti v zvezi z morebitno koncentracijo evropskih borz;

30. poziva Komisijo, da obravnava kakršne koli pomembnejše še prisotne ovire pri čezmejnem izvajanju finančnih storitev v EU, kot jih na primer opredeljujejo Giovanninijeva poročila; in da, ob upoštevanju pristojnosti držav članic na tem področju, oceni načine za preprečevanje diskriminatornih in protikonkurenčnih davčnih ovir;

31. spodbuja države članice k napredku pri izvajanju direktive o zavodih za poklicno pokojninsko zavarovanje [11] in oblikujejo integriran notranji trg za vlaganje sredstev dodatnega pokojninskega zavarovanja z namenom, da se ustvari možnosti ter alternative za varčevalce in da se jim zagotovi kar največji možni donos od njihovih vlaganj, ob upoštevanju ključne vloge, ki jo taki sistemi imajo pri integriranju in zagotavljanju učinkovitosti ter likvidnosti evropskih trgov ter njihovo naraščajočo pomembnost za zagotavljanje vzdržnosti sistemov socialne varnosti glede na dejstvo, da se prebivalstvo Unije stara;

32. poziva Komisijo, da se odzove na samoiniciativna poročilaEvropskega parlamenta, sprejeta v prejšnjem parlamentarnem obdobju; z zanimanjem opaža trud Mednarodne organizacije komisij za vrednostne papirje in Odbora evropskih regulativnih organov s področja vrednostnih papirjev za izboljšanje preglednosti in vodenje agencij za ocenjevanje kreditne sposobnosti in predlaga, da Komisija oceni stanje glede konkurenčnosti in morebitnega konflikta interesov, z ozirom na vzpostavitev sistema EU za priznavanje zunanjih agencij za ocenjevanje kreditnega tveganja v skladu s členom 81 osnutka direktive o kapitalskih zahtevah; poziva Komisijo, da Evropski parlament obvesti o svojih zaključkih na tem področju;

33. opaža večanje obsega premoženja, s katerim upravljajo skladi za zavarovanje vlaganj v tvegane naložbe, in ostalih produktov kolektivnega varčevanja izven področja uporabe Direktive KNPVP; opaža pobude Komisije za vrednostne papirje iz ZDA za registriranje upravljavcev in/ali svetovalcev skladov za zavarovanje vlaganj v tvegane naložbe in poziva Komisijo, da presodi, ali so v EU potrebni ukrepi;

34. opaža izredno pomembnost preoblikovanja in usmeritve računovodskih in revizijskih standardov; poudarja potrebo po etičnem in odgovornem vedenju revizorjev in tudi investicijskih bank, odvetniških družb in ostalih, ki so vključeni v svetovanje podjetjem o finančnem poslovodstvu in računovodski praksi; veseli se nadaljnjega razvoja akcijskega načrta za upravljanje družb (KOM(2003)0284); pozdravlja konvergenco nacionalnih pravil upravljanja družb, ki temelji na načelu "upoštevaj ali pojasni"; pozdravlja ustanovitev evropskega foruma za upravljanje družb;

35. zahteva, da Komisija zagotovi izčrpno študijo o finančnih storitvah na drobno, s posebnim poudarkom na bančnih storitvah, v različnih državah članicah, ki bi opredelila glavne ovire konkurence in nadaljnjega povezovanja, vključno s kulturnimi ali socialnimi razlikami; priznava, da nizka raven čezmejne dejavnosti ne pomeni pomanjkanja konkurence na nacionalnih maloprodajnih trgih; priznava tudi pomembnost svobode pri izvajanju dejavnosti za zagotovitev, da udeleženci trga aktivno sodelujejo na različnih nacionalnih trgih storitev na drobno, tudi kjer je čezmejna trgovina omejena;

36. meni, da imajo države članice dolge in raznolike tradicije na področju varstva potrošnikov; opaža poziv določenega dela industrije finančnih storitev za minimalno uskladitev, medtem ko nekateri izvajalci, zlasti bančna industrija, zagovarjajo usmerjeno uskladitev za dosego resnično enakih konkurenčnih pogojev; zato poziva Komisijo, da organizira razpravo o temeljni strukturi trga finančnih storitev EU, ob upoštevanju interesov potrošnikov in izvajalcev ter globalne konkurenčnosti v Evropi;

37. opaža, da lahko razvoj interneta in e-bančništvo poveča povpraševanje po čezmejnih finančnih produktih; poziva Komisijo, da oceni izvajanje in učinkovitost Direktive o trženju finančnih storitev potrošnikom na daljavo [12];

38. opaža, da kljub majhnemu povpraševanju po čezmejnih finančnih storitvah obstaja stalno povpraševanje določenih skupin mednarodno mobilnih potrošnikov, kot so čezmejni vozači in izseljenci, po produktih finančnih storitev, ki jih poznajo; meni, da bi lahko za take skupine in tak namen lahko "vseevropski" sistemi soglasja ponudili prostovoljno možnost po enotnem 26. evropskem režimu (ki je npr. podoben Statutu evropske družbe); poziva Komisijo, da oceni in analizira izvedljivost takih sistemov;

39. se zaveda, da so možne koristi enotnega trga na področju finančnih storitev za druge skupine potrošnikov odvisne od dejavnosti tujih in domačih udeležencev na domačih trgih potrošnikov; opaža, da povečana konkurenca ne sme pripeljati k finančni izključitvi potrošnikov; ugotavlja, da morajo osnovne finančne storitve ostati razpoložljive in dostopne vsakemu evropskemu državljanu; poziva Komisijo, da oceni položaj v državah članicah;

*

* *

40. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji.

[1] UL L 345, 31.12.2003, str. 64.

[2] UL L 96, 12.4.2003, str. 16.

[3] UL L 145, 30.4.2004, str. 1.

[4] UL L 390, 31.12.2004, str. 38.

[5] UL L 41, 13.2.2002, str. 20.

[6] UL L 41, 13.2.2002, str. 35.

[7] UL L 375, 31.12.1985, str. 3.

[8] UL C 25 E, 29.1.2004, str. 394.

[9] UL C 92 E, 16.4.2004, str. 407.

[10] UL C 97 E, 22.4.2004, str. 117.

[11] Direktiva 2003/41/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. junija 2003 o dejavnostih in nadzoru zavodov za poklicno pokojninsko zavarovanje (UL L 235, 23.9.2003, str. 10).

[12] Direktiva 2002/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o trženju finančnih storitev potrošnikom na daljavo (UL L 271, 9.10.2002, str. 16).

--------------------------------------------------