15.

POZIVAJO DRŽAVE ČLANICE IN KOMISIJO, naj si v skladu s svojimi pristojnostmi ter načeli subsidiarnosti, sorazmernosti in boljše priprave zakonodaje prizadevajo za nadaljnji napredek na navedenih osmih področjih ukrepanja, in sicer s potrebnimi in primernimi koraki, med katerimi so: (a) splošna politika (i) spodbujanje ratifikacije in uporabe Konvencije ZN v prizadevanjih za pozitivne spremembe odnosa do invalidov ter po potrebi uskladitev zakonodaje EU in nacionalnih zakonodaj pri izvajanju Konvencije; (ii) okrepitev prizadevanj za redno zbiranje statističnih podatkov o položaju invalidov na ravni EU, če je to primerno in potrebno; (iii) ustrezna uporaba razpoložljivih finančnih programov in sredstev EU za izvajanje predlogov ukrepov, brez poseganja v pogajanja o prihodnjem finančnem okviru; (iv) upoštevanje vprašanj invalidnosti pri pripravi nacionalnih programov reform in, bolj splošno, spodbujanje vključevanja invalidnosti v strategijo Evropa 2020; (b) dostopnost (i) podpora ustreznim prizadevanjem za izboljšanje dostopa do blaga in storitev, zlasti grajenega okolja, prevoza ter informacijskih in komunikacijskih tehnologij, vključno s tehnologijami in storitvami na vseh zadevnih področjih, kar bi bilo mogoče, če bi preučili oživitev trga s pomočjo javnih naročil in morebitne potrebe po oblikovanju usklajenih zahtev v skladu z evropskimi standardi; (ii) spodbujanje vključevanja dostopnosti in univerzalnega oblikovanja v izobraževalne programe ter usposabljanja za relevantne poklice in strokovne dejavnosti, zlasti za inženirstvo in arhitekturo; (c) sodelovanje (i) spodbujanje samostojnosti invalidov in njihovega vključevanja v skupnost, zlasti z razvojem različnih storitev na domu ter nastanitvenih ali drugih podpornih storitev v skupnosti, prilagojenih njihovim potrebam in v skladu z enakimi možnostmi za izbiro, kot jih imajo drugi; (ii) zagotavljanje enakega dostopa do politične udeležbe, tudi do evropskih volitev; (iii) spodbujanje sporočanja in informiranja, med drugim v dostopni obliki, s čimer bi izboljšali ozaveščenost ter povečali udeležbo in socialno vključenost invalidov; (d) enakost (i) spodbujanje in varovanje dostojanstva invalidov, nadaljnje preprečevanje diskriminacije proti njim in po potrebi preučitev obstoječega pravnega okvira o zaščiti pred diskriminacijo na podlagi invalidnosti, tako na nacionalni kot evropski ravni; (ii) spodbujanje izmenjave dobrih praks v okviru skupine na visoki ravni za invalidnost, s posebnim poudarkom na izkušnjah pri izvajanju Konvencije ZN na ravni Unije in držav članic; (e) zaposlovanje (i) spodbujanje invalidov k pridobivanju prenosljivega znanja ter veščin in spretnosti, da bi jim tako olajšali vključevanje na odprti trg dela in napredovanje na njem; (ii) spodbujanje zaposlovanja invalidov na podlagi obstoječih socialnih določb v okviru javnih naročil in državne pomoči v skladu z veljavnimi pravili; (iii) podpiranje raziskav in uporabe podpornih tehnologij za spodbujanje zaposlovanja invalidov; (iv) prizadevanja za izboljšanje zaposlitvenih možnosti invalidov, tudi oseb z zmanjšano delovno sposobnostjo, in vzpostavitev sodelovanja v okviru trga dela, na primer tudi s podprto in po potrebi zaščiteno zaposlitvijo, ter v okviru sistema socialnega varstva in izobraževanja; (f) izobraževanje in usposabljanje (i) podpora ustreznim pobudam, s katerimi bi invalidom omogočili enak dostop do kakovostnega izobraževanja in usposabljanja, kot ga imajo drugi; s tem bi izboljšali njihovo znanje, veščine in spretnosti in kvalifikacije ter tako spodbudili njihovo mobilnost in zaposljivost; (ii) spodbujanje izmenjave dobrih praks, tudi primerjalnih študij, pri podpori in pomoči invalidom, da bi jim omogočili boljši dostop do izobraževalnega sistema na vseh ravneh, na primer tudi z uporabo podporne tehnologije; (g) socialno varstvo (i) posebna pozornost potrebam invalidom v okviru prostovoljnega evropskega okvira kakovosti za socialne storitve, ki ga je 6. oktobra 2010 sprejel Odbor za socialno zaščito; (ii) zagotavljanje socialnega varstva invalidov s sprejetjem in/ali ohranjanjem zaščitnih ukrepov ter ob upoštevanju splošnih gospodarskih razmer in njihovih posledic za invalide; (h) zdravstvo izboljšanje enakega in učinkovitega dostopa do kakovostnega zdravstvenega varstva, med drugim z odpravljanjem neenakosti ter podpiranjem preventivnih zdravstvenih pregledov zaradi preprečevanja invalidnosti v skladu s pristojnostmi držav članic ter usposabljanjem zdravstvenih delavcev za ozaveščanje o invalidnosti, po potrebi pa tudi z razvojem prilagojenih zdravstvenih storitev za invalide; (i) zunanji ukrepi spodbujanje pravic invalidov ter povečanje prepoznavnosti invalidnosti kot vprašanja človekovih pravic v zunanjih ukrepih, vključno v programih širitve EU ter sosedskimi in razvojnimi programi ter na področju pomoči v izrednih razmerah in humanitarne pomoči, pa tudi podpora izvajanju Konvencije ZN v tretjih državah.