1.Uvod

Med decembrom 2017 in marcem 2018 je Komisija izvedla obsežna posvetovanja z zainteresiranimi stranmi, vključno s širšo javnostjo, javnimi organi, ki delujejo na področju ohranjanja narave in kmetijstva, akademskimi krogi, okoljskimi nevladnimi organizacijami, čebelarskim sektorjem, kmetijskim sektorjem in drugimi sektorji na področju gospodarjenja z zemljišči. To poročilo povzema prejeta mnenja po: (i) odprtem javnem posvetovanju, v katerem je bilo zbranih več kot 66 000 odzivov; (ii) dvodnevni strokovni delavnici; in (iii) posvetovanju s številnimi strokovnimi skupinami in odbori Komisije. Poročilo je strukturirano glede na tri prednostna področja pobude, kot so določena v načrtu.

2.Rezultati dejavnosti posvetovanja

2.1.Prednostna naloga I: izboljšanje znanja o opraševalcih

V javnem posvetovanju so skoraj vsi anketiranci (več kot 95 %) menili, da je pomembno izboljšati znanje o opraševalcih ter vzrokih in posledicah zmanjševanja njihovega števila. Najmanj dve tretjini zainteresiranih strani v vseh skupinah sta menili, da zmanjševanje števila opraševalcev vzbuja skrb, vendar se jim zdi pomembno, da se obravnavajo vrzeli v znanju, ki bi lahko prikrivale razsežnost problema.

Ena glavnih vrzeli, ki so jo strokovnjaki ugotovili na delavnici, je pomanjkanje podatkov o številčnosti in populacijskih trendih divjih opraševalcev. Poudarili so, da je za zapolnitev podatkovnih vrzeli potreben postopek spremljanja po vsej EU. Strokovnjaki so predlagali razvoj različnih orodij in pristopov za olajšanje postopka spremljanja, kot sta DNK-črtna koda in strojno učenje. To bi bilo mogoče doseči tudi s spodbujanjem javnosti k večjemu vključevanju v znanost.

Skoraj vsem anketirancem v javnem posvetovanju se je zdelo pomembno raziskati nevarnosti za opraševalce ter učinke zmanjšanja njihovega števila na naravne ekosisteme in človeško družbo. Na delavnici so strokovnjaki poudarili potrebo po nadaljnjem raziskovanju skupnega učinka različnih nevarnosti, odpornosti populacij opraševalcev ter funkcionalnih povezav med opraševalci in oprašenimi rastlinami. Poudarili so tudi potrebo po boljši razpoložljivosti podatkov, predvsem o stanju habitatov opraševalcev, rabi kmetijskih zemljišč in gospodarjenju z njimi ter rabi pesticidov.

Na splošno so znanstveniki poudarili potrebo po povečanju raziskovalnih zmogljivosti, zlasti v manj raziskanih regijah EU. Različne instrumente financiranja so šteli za pomembne, bistven pa naj bi bil okvirni program EU za raziskave in inovacije.

2.2.Prednostna naloga II: spopadanje z vzroki zmanjševanja števila opraševalcev

Velika večina anketirancev v javnem posvetovanju (75 % v agroživilskem sektorju in več kot 90 % v drugih skupinah) je menila, da sta največji nevarnosti za opraševalce intenzivno gospodarjenje s kmetijskimi zemljišči in raba pesticidov. Po mnenju treh četrtin anketirancev iz agroživilskega sektorja sta to pomembna povzročitelja zmanjševanja števila opraševalcev. V drugih skupinah zainteresiranih strani je bil ta odstotek še veliko večji (95 % ali več). Vsaj polovica anketirancev v vsaki skupini zainteresiranih strani je menila, da so pomembne še druge nevarnosti, kot so urbanizacija, onesnaženost, invazivne tujerodne vrste, bolezni in podnebne spremembe. Posameznikom so se podnebne spremembe in bolezni zdele pomembnejše kakor drugim skupinam zainteresiranih strani.

Anketiranci v javnem posvetovanju so menili, da so najpomembnejši ukrepi pri obravnavanju zmanjševanja števila opraševalcev naslednji: (i) ocena tveganj, ki jih za opraševalce pomenijo pesticidi, in (ii) podpora njihovim habitatom, predvsem na podeželju, na območjih Natura 2000 in zunaj njih. Velika večina anketirancev (vsaj polovica v vsaki skupini zainteresiranih strani) pa je menila, da se je treba lotiti tudi drugih nevarnosti za opraševalce, vključno z vključevanjem zasebnega sektorja in lokalnih skupnosti v ukrepe.

Strokovnjaki na delavnici so se osredotočili predvsem na obnavljanje in ohranjanje habitatov opraševalcev v podeželskih in mestnih pokrajinah ter na obravnavanje nevarnosti, ki jih za opraševalce pomenijo pesticidi. Večina strokovnjakov je menila, da sta direktiva o habitatih in skupna kmetijska politika EU glavna instrumenta za zaščito in podporo habitatov opraševalcev. Strokovnjaki so se na splošno strinjali, da bi bilo sodelovanje kmetov ključno pri ustvarjanju ugodnega okolja za opraševalce na podeželju. Poudarili so tudi pomen mestnih območij in potencial velikih infrastruktur, kakršni sta prometna in energetska, za oskrbovanje habitatov in zagotavljanje njihove povezanosti s širšo pokrajino.

Strokovnjaki so poudarili, da je treba za zmanjševanje nevarnosti, ki jo pomenijo pesticidi, izboljšati oceno tveganj in zmanjšati izpostavljenost opraševalcev pesticidom. Menili so tudi, da je treba v oceno vključiti vrste divjih opraševalcev in v okviru direktive EU o trajnostni rabi pesticidov sprejeti izrecne ukrepe za zmanjšanje učinkov pesticidov na opraševalce.

2.3.Prednostna naloga III: ozaveščanje ter izboljšanje sodelovanja in izmenjave znanja

Več kot 90 % anketirancev v javnem posvetovanju je poudarilo pomen večanja ozaveščenosti, sodelovanja javnosti pri rešitvah ter pospeševanja sodelovanja in izmenjave znanja. Anketiranci so poudarili potrebo po pobudi EU za podpiranje ukrepov na nacionalni, regionalni in lokalni ravni. Predlogi o tem, kako omogočiti splošno razpoložljivost znanja, so bili različni, zainteresirane strani pa so se v glavnem strinjale, da je potrebna osrednja prosto dostopna platforma znanja.

Strokovnjaki so v glavnem podprli vključitev javnosti v znanost in priznali pospeševalno vlogo, ki jo imajo lahko pri tem izobraževalne ustanove, kot so šole in muzeji. Čeprav obstajajo številne platforme, ki podpirajo sodelovanje zainteresiranih strani, so strokovnjaki menili, da je treba možnosti sodelovanja še povečati.

3.Zaključek

Upoštevani so bili vsi prispevki k posvetovanju, vendar končni dokument politike zaradi velikega obsega izraženih mnenj morda ne odraža nujno vseh mnenj. Pobuda se bo ugotovljenih potreb po znanju lotila z ukrepi, ki združujejo obstoječe znanje na tem področju, omogočanjem splošne razpoložljivosti tega znanja in pridobivanjem novega znanja, da se zapolnijo vrzeli. Obravnavala bo tudi prepoznane nevarnosti za opraševalce, in sicer neposredne (intenzivno gospodarjenje s kmetijskimi zemljišči in raba pesticidov, invazivne tujerodne vrste) in posredne (podnebne spremembe, bolezni in onesnaženost). Pobuda bo podpirala sodelovanje in ukrepe na vseh ravneh, da se zagotovi usklajen odziv EU na problem. Poleg tega si bo prizadevala za vključitev širše družbe s spodbujanjem in podpiranjem ukrepov širše javnosti in zasebnega sektorja.