EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 2.3.2022 COM(2022) 91 final 2022/0069(NLE) Predlog IZVEDBENI SKLEP SVETA o ugotovitvi obstoja množičnega prihoda razseljenih oseb iz Ukrajine v smislu člena 5 Direktive Sveta 2001/55/ES z dne 20. julija 2001 in z učinkom uvedbe začasne zaščite



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji Aktivacija uporabe Direktive Sveta 2001/55/ES z dne 20. julija 2001 z Izvedbenim sklepom Sveta o ugotovitvi obstoja množičnega prihoda razseljenih oseb iz Ukrajine v smislu člena 5 Direktive Sveta 2001/55/ES z dne 20. julija 2001 z učinkom uvedbe začasne zaščite v skladu z določbami navedene direktive Po začetku ruske vojaške invazije na Ukrajino 24. februarja 2022 je Evropski svet v sklepih z istega dne najostreje obsodil neizzvano in neupravičeno vojaško agresijo Ruske federacije (v nadaljnjem besedilu: Rusija) proti Ukrajini, pri čemer je poudaril hude kršitve mednarodnega prava in načel Ustanovne listine ZN ter ogrožanje evropske in svetovne varnosti in stabilnosti. Evropski svet je zahteval, da Rusija v celoti spoštuje ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine znotraj njenih mednarodno priznanih meja, kar vključuje pravico Ukrajine do odločanja o lastni usodi. Voditelji držav in vlad držav članic EU so potrdili tudi, da je ruska vlada v celoti odgovorna za agresijo, ki povzroča človeško trpljenje in izgubo življenj, ter da bo odgovarjala za svoja dejanja. Evropski svet se je v solidarnosti z Ukrajino dogovoril o drugem svežnju sankcij. V zvezi s tem je Evropski svet pozval k nadaljevanju dela na področju pripravljenosti na vseh ravneh ter naročil Komisiji, naj predlaga ukrepe ob nepredvidljivih dogodkih. Na Evropsko unijo neposredno vpliva vojna na njenih zunanjih mejah, zlasti zaradi vse večjega migracijskega pritiska, ki je posledica tega, da več tisoč oseb išče zaščito v državah članicah EU. V nekaj dneh je do začetka marca prek Poljske, Slovaške, Madžarske in Romunije v Evropsko unijo prispelo več kot 650 000 razseljenih oseb. Pričakuje se, da se bodo te številke še povečale. Združeni narodi so pripravili poziv za takojšnjo humanitarno pomoč in zaščito v Ukrajini ter regionalni načrt za Ukrajino za pomoč beguncem, v katerem je navedeno, koliko ljudi potrebuje pomoč in katerim skupinam bo ta pomoč namenjena. Državljani Ukrajine lahko v EU vstopajo brez vizumov. Zato so imetniki ukrajinskih biometričnih potnih listov izvzeti iz vizumske obveznosti, ko potujejo v EU. Na podlagi izkušenj po nezakoniti ruski priključitvi Avtonomne republike Krim in mesta Sevastopol ter vojni v vzhodni Ukrajini se pričakuje, da se bo polovica Ukrajincev, ki prihajajo v Evropsko unijo in so upravičeni do potovanja brez vizumov, pridružila družinskim članom ali iskala zaposlitev v Evropski uniji, druga polovica pa bo morda zaprosila za mednarodno zaščito. Odvisno od tega, kako se bo konflikt razvijal, bo EU verjetno gostila precejšnje število ljudi. Po ocenah naj bi bilo zaradi oboroženega spopada razseljenih med 2,5 milijona in 6,5 milijona oseb, od katerih bi jih lahko med 1,2 in 3,2 milijona zaprosilo za mednarodno zaščito. Visoki komisar Združenih narodov za begunce ocenjuje, da bi lahko po najslabšem scenariju iz Ukrajine zbežalo do 4 milijone ljudi. Te številke, resnost vojne in bližina zunanjih meja EU kažejo, da se bo Evropska unija verjetno soočala z množičnim prihodom Ukrajincev in drugih državljanov tretjih držav ali oseb brez državljanstva, ki v času konflikta zakonito prebivajo v Ukrajini in so bili prisiljeni zapustiti Ukrajino zaradi ruske invazije. V odgovor na te razmere Komisija predlaga izvedbeni sklep Sveta, ki bo Svetu omogočil, da ugotovi obstoj množičnega prihoda razseljenih Ukrajincev in drugih državljanov tretjih držav ter oseb brez državljanstva, ki v času konflikta zakonito prebivajo v Ukrajini, na podlagi Direktive 2001/55/ES z dne 20. julija 2001 o začasni zaščiti. Navedena direktiva je bila sprejeta po konfliktu v nekdanji Jugoslaviji, ko se je Evropa prvič po drugi svetovni vojni soočala z množičnim razseljevanjem ljudi po Evropi zaradi konflikta na evropskih tleh. Namenjena je bila posebej spodbujanju ravnotežja prizadevanj za skupno obvladovanje razseljevanja znotraj Evrope z zagotavljanjem takojšnje zaščite osebam, ki bežijo pred vojno, in s tem preprečitvi preobremenitve azilnih sistemov držav članic. Določbe, vključene v direktivo o začasni zaščiti, in nacionalni izvedbeni ukrepi bi državam članicam omogočili nadzorovano in učinkovito upravljanje prihoda razseljenih oseb, ki bežijo iz Ukrajine, ob polnem spoštovanju temeljnih pravic in mednarodnih obveznosti. Cilj tega predloga je aktivirati uporabo direktive o začasni zaščiti ter v skladu s členom 5 Direktive navesti glavne elemente, vključno z opisom posebnih skupin oseb, za katere bi se uporabljala začasna zaščita, in datum začetka učinkovanja začasne zaščite. Ko bo izvedbeni sklep Sveta sprejet, bodo države članice morale uporabljati ukrepe, ki so jih sprejele za prenos in izvajanje direktive o začasni zaščiti, ter tako izpolniti svoje obveznosti do oseb, ki uživajo začasno zaščito, iz poglavja III Direktive. Predlog uvaja začasno zaščito za tri kategorije oseb: ·ukrajinske državljane, ki prebivajo v Ukrajini in so po vojaški invaziji ruskih oboroženih sil 24. februarja 2022 od navedenega datuma razseljeni; ·državljane tretjih držav in osebe brez državljanstva, ki zakonito prebivajo v Ukrajini in so po vojaški invaziji ruskih oboroženih sil 24. februarja 2022 od navedenega datuma razseljeni ter se zaradi prevladujočih razmer v državi ali regiji izvora ne morejo vrniti vanjo v varne in trajne pogoje. To bi lahko vključevalo osebe, ki uživajo status begunca ali enakovredno zaščito ali so imeli v Ukrajini v času dogodkov, ki so privedli do množičnega prihoda, status prosilca za azil. Državljani tretjih držav, ki so v času dogodkov, ki so privedli do množičnega prihoda, dolgoročno zakonito prebivali v Ukrajini, bi morali uživati začasno zaščito, ne glede na to, ali bi se lahko v svojo državo ali regijo izvora vrnili v varne in trajne pogoje; ter ·družinske člane navedenih kategorij oseb, če je družina že obstajala v Ukrajini v času nastanka okoliščin množičnega prihoda, ne glede na to, ali bi se lahko družinski član vrnil v svojo državo izvora v varne in trajne pogoje. V skladu z Direktivo Sveta 2001/55/ES se za družinskega člana štejejo zakonci navedenih kategorij oseb ali njihovi neporočeni partnerji v trajni skupnosti, kadar zakonodaja ali praksa v zadevni državi članici obravnava v svoji zakonodaji o tujcih neporočene pare na način, ki je primerljiv z obravnavanjem poročenih parov; neporočeni mladoletni otroci navedenih kategorij oseb ali njihovih zakonskih partnerjev, ne glede na to ali so rojeni v zakonski ali zunajzakonski skupnosti ali so posvojeni; drugi ožji družinski člani, ki so živeli skupaj kot del družine v času nastanka okoliščin množičnega prihoda in so bili v tem času v celoti ali večinoma odvisni od navedenih kategorij oseb. Začasna zaščita je ustrezen instrument v trenutnih razmerah. Glede na izredno in izjemno naravo vojaške invazije Rusije na Ukrajino ter obseg množičnega prihoda bi morala začasna zaščita razseljenim osebam hitro omogočiti, da po vsej Uniji uživajo usklajene pravice, ki zagotavljajo ustrezno raven zaščite, vključno z dovoljenjem za prebivanje, možnostjo zaposlitve ali samozaposlitve, dostopom do primerne nastanitve, potrebno socialno, zdravstveno ali drugo pomočjo ter sredstvi za preživljanje. V primeru mladoletnikov brez spremstva bi jim morala začasna zaščita še naprej omogočati, da jih zastopajo zakoniti skrbniki. Osebe, mlajše od 18 let, bi morale imeti tudi dostop do izobraževanja. Uvedba začasne zaščite bi koristila tudi državam članicam, ki se soočajo z množičnim prihodom, saj bi se s pravicami, ki spremljajo začasno zaščito, omejila potreba, da te razseljene osebe nemudoma zaprosijo za mednarodno zaščito in preobremenijo azilne sisteme teh držav članic, formalnosti pa bi se morale zaradi nujnosti razmer čim bolj zmanjšati. Ukrepi, vključeni v direktivo o začasni zaščiti, in nacionalni izvedbeni ukrepi bi torej državam članicam omogočili nadzorovano in učinkovito upravljanje prihoda razseljenih oseb, ob polnem spoštovanju temeljnih pravic in mednarodnih obveznosti. Začasna zaščita bi državam članicam omogočila, da se pripravijo na soočenje s sedanjim in skorajšnjim prihodom razseljenih oseb iz Ukrajine, ki prosijo za mednarodno zaščito. Državam članicam bi omogočila tudi obravnavo tistih Ukrajincev, ki bodo zaradi potovanj brez vizumov po izteku 90-dnevnega zakonitega bivanja v Uniji skušali pridobiti drugo obliko statusa. Glede na izkušnje iz leta 2014 je mogoče pričakovati, da bodo mnogi nato začeli zaprošati za mednarodno zaščito, saj bo to njihova edina možnost. Ta predlog je zato tudi odgovor na poziv Evropskega sveta k delu na področju pripravljenosti in je del odziva Unije na migracijski pritisk, ki je posledica ruskega vojaškega vdora v Ukrajino.

Nenazadnje določbe instrumenta direktive o začasni zaščiti spodbujajo uravnoteženje prizadevanj in posledic za države članice pri sprejemanju razseljenih oseb iz Ukrajine. Ukrajinski državljani se bodo lahko kot potniki, ki ne potrebujejo vizumov, po vstopu na ozemlje EU po njej prosto gibali, kar jim bo omogočilo, da se pridružijo svoji družini ali prijateljem v obširnih diasporah, ki trenutno prebivajo po vsej Evropski uniji, s čimer se bo olajšalo uravnoteženje prizadevanj med državami članicami. Instrument bi Uniji in njenim državam članicam pomagal zagotoviti učinkovito in nadzorovano upravljanje toka razseljenih oseb iz Ukrajine znotraj Evropske unije v času množičnega prihoda. Ta izvedbeni sklep Sveta bo EU omogočil usklajevanje in pozorno spremljanje sprejemnih zmogljivosti v državah članicah, da bi lahko ukrepala in po potrebi zagotovila dodatno podporo. Direktiva od držav članic zahteva, da v povezavi s Komisijo sodelujejo in si izmenjujejo informacije za lažje izvajanje začasne zaščite. To je mogoče doseči prek solidarnostne platforme, kjer si države članice izmenjujejo informacije o svojih sprejemnih zmogljivostih in številu oseb, ki uživajo začasno zaščito na njihovih ozemljih. V ta namen predlog vključuje usklajevalno vlogo Komisije. Poleg tega so bile v zadnjih letih vzpostavljene različne platforme za zagotovitev sodelovanja med državami članicami. Od teh platform predlog vključuje uporabo mreže za pripravljenost na migracije in krizno upravljanje (v skladu s Priporočilom Komisije (EU) 2020/1366 z dne 23. septembra 2020 o mehanizmu EU za pripravljenost na krize v zvezi z migracijami in upravljanje takšnih kriz) kot najprimernejšega foruma za upravno sodelovanje, predvidenega v Direktivi 2001/55/ES. V letih od sprejetja Direktive je bilo ustanovljenih več agencij EU ali pa so se njihove pristojnosti okrepile. Zato predlog izrecno vključuje potrebo po sodelovanju Komisije z Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo (Frontex), Agencijo Evropske unije za azil in Agencijo Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol), da bi se razmere redno spremljale in pregledovale. V skladu z Direktivo 2001/55/ES traja začasna zaščita eno leto in se lahko, razen če preneha drugače, samodejno podaljša za šestmesečni obdobji za največ eno leto. Komisija lahko v okviru svoje vloge spremljanja in v skladu s členom 6 Direktive 2001/55/ES Svetu kadar koli predlaga odpravo začasne zaščite na podlagi dejstva, da razmere v Ukrajini omogočajo varno in trajno vrnitev oseb, ki jim je bila odobrena začasna zaščita. Komisija lahko Svetu predlaga tudi podaljšanje začasne zaščite, če se šteje, da začetno obdobje ne zadostuje, da bi se državam članicam omogočilo učinkovito obvladovanje razmer, ali če razmere še vedno ne omogočajo, da bi se osebe, ki uživajo začasno zaščito, lahko varno vrnile v Ukrajino. •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Ta predlog je v celoti skladen s pravnim redom EU na področju azila, saj je direktiva o začasni zaščiti sestavni del skupnega evropskega azilnega sistema in je bila predvidena prav za namene soočanja z izrednimi razmerami množičnega prihoda razseljenih oseb, kot se trenutno dogaja zaradi invazije Ruske federacije na Ukrajino. Prav tako je popolnoma v skladu s ciljem Evropske unije, da se vzpostavi območje svobode, varnosti in pravice, odprto za tiste, ki zaradi neizogibnih okoliščin upravičeno prosijo za mednarodno zaščito v Evropski uniji. Elementi predloga so prav tako skladni s paktom o migracijah in azilu iz septembra 2020 ter spremnimi zakonodajnimi predlogi. Komisija je v okviru pakta predlagala razveljavitev direktive o začasni zaščiti in njeno nadomestitev z izboljšano uredbo, ki ohranja pojem statusa začasne zaščite, vendar širše obravnava krizne razmere in primere višje sile na področju migracij in azila, s čimer bi zagotovila, da bodo nova evropska orodja usklajeno delovala v okviru novega celostnega pristopa, predlaganega v paktu. Ker pa o zadevnih zakonodajnih predlogih trenutno potekajo pogajanja in še ne bodo kmalu sprejeti, uredba, ki obravnava krizne razmere in primere višje sile, ne more služiti kot odziv na neposredne izzive ukrajinske krize. Trenutno veljavni pravni red Unije je direktiva o začasni zaščiti, ki zagotavlja ustrezno orodje za učinkovito in sorazmerno obravnavo razmer. •Skladnost z drugimi politikami Unije Ta predlog je v celoti skladen s potrebo po ohranjanju močnih zunanjih meja, saj državam članicam omogoča, da morebitne prošnje za mednarodno zaščito obravnavajo urejeno, ne da bi bili pri tem njihovi azilni sistemi preobremenjeni zaradi množičnega prihoda razseljenih Ukrajincev, s čimer se preprečijo težave na mejnih prehodih na vzhodnih zunanjih mejah Evropske unije. Prav tako je predlog skladen z zunanjim delovanjem Unije, kot so sankcije in drugi omejevalni ukrepi EU, in bi ga bilo treba uporabljati vzporedno z njim. Ta predlog je del celovitega sklopa ukrepov EU v odziv na ruski vojaški vdor v Ukrajino. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Pravna podlaga za predlog je Direktiva Sveta 2001/55/ES z dne 20. julija 2001 o najnižjih standardih za dodelitev začasne zaščite v primeru množičnega prihoda razseljenih oseb in o ukrepih za uravnoteženje prizadevanj in posledic za države članice pri sprejemanju takšnih oseb, zlasti člen 5 Direktive. •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) Naslov V PDEU o območju svobode, varnosti in pravice prenaša nekatere pristojnosti v zvezi s temi vprašanji na Evropsko unijo. Te pristojnosti je treba izvajati v skladu s členom 5 Pogodbe o Evropski uniji, tj. če in kolikor države članice ne morejo zadovoljivo doseči ciljev predlaganega ukrepa ter se ti zaradi obsega ali učinkov predlaganega ukrepa laže dosežejo na ravni Evropske unije. Razmere, v katerih je pravilno delovanje azilnih sistemov držav članic ogroženo zaradi množičnega prihoda razseljenih oseb iz države, ki meji na Evropsko unijo, pri čemer so te osebe pobegnile z območij oboroženih spopadov, bi bilo treba obravnavati, kot da vplivajo na EU kot celoto, zaradi česar so potrebne rešitve in podpora EU. Vse države članice se morajo hitro odzvati in zbrati podporo, da bi se učinkovito odzvale na tak prihod ter zagotovile enake standarde in usklajene pravice po vsej Uniji. Doseganje teh ciljev zahteva ukrepanje na ravni EU, saj so čezmejne narave. Jasno je, da ukrepi, ki jih sprejmejo posamezne države članice, niso zadovoljiv odgovor na potrebo po skupnem pristopu EU k reševanju skupne težave. Takega skupnega pristopa države članice posamezno ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi obsega in učinkov predlaganega izvedbenega sklepa Sveta lažje dosežejo na ravni Unije. Unija se mora zato odzvati in lahko sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5(3) Pogodbe o Evropski uniji. •Sorazmernost V skladu z načelom sorazmernosti iz člena 5(4) Pogodbe o Evropski uniji ta predlog izvedbenega sklepa Sveta opisuje posebno skupino oseb, za katero se uporablja, ter navaja datum začetka učinkovanja začasne zaščite in oceno obsega razseljenih oseb. Vsi elementi ukrepov, predlaganih za obravnavanje posebnih razmer množičnega prihoda razseljenih Ukrajincev v Evropsko unijo, so natančno opisani v direktivi o začasni zaščiti in omejeni na to, kar je potrebno za zagotovitev, da lahko države članice urejeno in učinkovito obvladujejo razmere, hkrati pa zagotavljajo enako obravnavo zadevnih oseb glede pravic in jamstev. V skladu z zahtevami iz direktive o začasni zaščiti je trajanje teh ukrepov prav tako časovno omejeno, ukrepi pa so potrebni, da se zadevnim državam članicam omogoči obravnavanje razmer na vzhodnih zunanjih mejah Evropske unije, ki ogrožajo varnost in stabilnost Evropske unije. Direktiva državam članicam omogoča uporabo ugodnejših določb.

•Izbira instrumenta Člen 5 Direktive Sveta 2001/55/ES zahteva, da se z izvedbenim sklepom Sveta ugotovi obstoj množičnega prihoda razseljenih oseb in zanje uvede začasna zaščita. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z DELEŽNIKI IN OCEN UČINKA •Z dokazi podprto oblikovanje politik Predlog je bil zaradi nujnosti pripravljen hitro, primerno aktualnim razmeram. Predlog vključuje določbe o sodelovanju med Komisijo, državami članicami in agencijami EU, pa tudi o obveznosti držav članic, da sporočajo ustrezne statistične in druge podatke prek mreže EU za pripravljenost na migracije in krizno upravljanje. Dokazi o možnem obsegu gibanj temeljijo na najnovejših podatkih, izmenjanih prek mreže EU za pripravljenost na migracije in krizno upravljanje, ter na scenarijih, pripravljenih na podlagi scenarijev agencij ZN za notranje razseljene osebe, na informacijah, zbranih glede gibanj (prosilcev za azil in zakonitih migracij) po letu 2014, pa tudi na velikosti in sestavi (ruskega in neruskega) prebivalstva v regijah, na katere se nanašajo različni scenariji. Oblikovanih je bilo pet začetnih scenarijev, odvisno od intenzivnosti ruskega posredovanja v Ukrajini. Scenarij D predvideva vojaško invazijo na precejšen del Ukrajine, vključno s tremi največjimi mesti – Kijev, Harkov in Odesa, kot se trenutno dogaja. Scenarij E predvideva dramatično povečanje sovražnosti in invazijo na celotno državo. Na podlagi teh scenarijev se pričakuje, da bo v Evropsko unijo vstopilo od 2,5 do 6,5 milijona razseljenih oseb. Visoki komisar Združenih narodov za begunce ocenjuje, da bi lahko po najslabšem scenariju iz Ukrajine zbežalo do 4 milijone ljudi. Glede na trende, zabeležene v zvezi z dovoljenji za prebivanje in prošnjami za mednarodno zaščito po dogodkih iz leta 2014, bo obširna mreža diaspore po vsej EU verjetno absorbirala približno polovico razseljenih oseb, ki bo izkoristila možnosti za zakonite migracije, predvsem v „tradicionalnih“ namembnih državah (Poljska, Češka, Nemčija, Italija in Španija), pri čemer ne bo obremenila sprejemnih zmogljivosti teh držav. Druga polovica (od 1,2 do 3,5 milijona oseb) lahko v dveh letih zaprosi za mednarodno zaščito. •Posvetovanja z deležniki ter zbiranje in uporaba strokovnih mnenj Ko je možnost ruskega vojaškega posredovanja v Ukrajini postala vse verjetnejša, je Komisija prek mreže za pripravljenost na migracije in krizno upravljanje aktivirala mehanizem za redno spremljanje, da bi se posvetovala z državami članicami, Evropsko službo za zunanje delovanje in ustreznimi agencijami EU ter izmenjevala podatke, informacije in spoznanja, ki se redno sporočajo. Komisija se je posvetovala tudi z visokim komisarjem Združenih narodov za begunce, ki ocenjuje razmere in pripravlja ustrezna poročila. Visoki komisar je pozdravil podporo številnih držav članic za aktiviranje Direktive 2001/55/ES, ki bo omogočila takojšnjo začasno zatočišče v Uniji in olajšala delitev odgovornosti za begunce iz Ukrajine med evropskimi državami. •Temeljne pravice Ta predlog spoštuje temeljne pravice ter upošteva načela, ki jih priznava zlasti Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, in obveznosti, ki izhajajo iz mednarodnega prava, vključno z Ženevsko konvencijo z dne 28. julija 1951 o statusu beguncev, kakor je bila spremenjena z Newyorškim protokolom z dne 31. januarja 1967. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Zaradi narave tega predloga ni mogoče vnaprej oceniti morebitnega vpliva na proračun. Vključen bo v proračun obstoječih instrumentov financiranja EU v obdobjih 2014–2020 in 2021–2027 na področju migracij, azila in upravljanja meja. Komisija bo preučila, kako bi lahko kar najbolje izkoristila sredstva, ki so na voljo v skladih za področje notranjih zadev. Če bi se razmere še poslabšale, bi bilo mogoče prerazporediti razpoložljiva sredstva iz večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027. Če bi bila potrebna dodatna izjemna sredstva, bi bilo mogoče uporabiti mehanizme prilagodljivosti iz večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027. 5.DRUGI ELEMENTI •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga Člen 1 ugotavlja obstoj množičnega prihoda razseljenih oseb, ki so morale zaradi oboroženega spopada zapustiti Ukrajino, v Unijo. Člen 2 opisuje skupino oseb, za katero bi se uporabljala začasna zaščita. Uvaja začasno zaščito za razseljene ukrajinske državljane, ki prebivajo v Ukrajini in so morali po vojaški invaziji ruskih oboroženih sil 24. februarja 2022 zapustiti svoje domove. V skladu z duhom Direktive 2001/55/ES člen 2 uvaja začasno zaščito tudi za državljane tretjih držav in osebe brez državljanstva, ki zakonito prebivajo v Ukrajini in so od 24. februarja 2022 razseljeni ter se zaradi prevladujočih razmer v državi ali regiji izvora ne morejo vrniti vanjo v varne in trajne pogoje. To bi lahko vključevalo osebe, ki uživajo status begunca ali enakovredno zaščito ali so imeli v Ukrajini v času dogodkov, ki so privedli do množičnega prihoda, status prosilca za azil. Državljani tretjih držav, ki so v času dogodkov, ki so privedli do množičnega prihoda, dolgoročno zakonito prebivali v Ukrajini, bi morali uživati začasno zaščito, ne glede na to, ali bi se lahko v svojo državo ali regijo izvora vrnili v varne in trajne pogoje. Ker je prav tako pomembno ohraniti enotnost družin in preprečiti, da bi različni člani iste družine uživali različne statuse, člen 2 uvaja začasno zaščito tudi za družinske člane, če je družina že obstajala v Ukrajini v času nastanka okoliščin množičnega prihoda, ne glede na to, ali bi se lahko družinski član vrnil v svojo državo izvora v varne in trajne pogoje. Za družinskega člana se štejejo zakonec osebe, ki uživa začasno zaščito, ali njegov/njen neporočeni partner v trajni skupnosti, kadar zakonodaja ali praksa v zadevni državi članici obravnava v svoji zakonodaji o tujcih neporočene pare na način, ki je primerljiv z obravnavanjem poročenih parov; neporočeni mladoletni otroci osebe, ki uživa začasno zaščito svojega zakonskega partnerja, ne glede na to, ali so rojeni v zakonski ali zunajzakonski skupnosti ali so posvojeni; in drugi ožji družinski člani, ki so živeli skupaj kot del družine v času nastanka okoliščin množičnega prihoda in so bili v tem času v celoti ali večinoma odvisni od osebe, ki uživa začasno zaščito. Člen 3 določa, da se bo mreža za pripravljenost na migracije in krizno upravljanje uporabljala kot glavna platforma za zagotavljanje upravnega sodelovanja za namene člena 27 Direktive Sveta 2001/55/ES. Predvideva tudi, da bi morale države članice z izmenjavo zadevnih informacij v okviru enotne ureditve za politično odzivanje na krize in ob posvetovanju z Evropsko službo za zunanje delovanje, kadar je to potrebno, prispevati k skupnemu situacijskemu zavedanju Unije. Prav tako določa, da ima Komisija usklajevalno vlogo pri zagotavljanju sodelovanja in izmenjave informacij med državami članicami, zlasti v zvezi s spremljanjem sprejemnih zmogljivosti v vsaki državi članici in ugotavljanjem morebitnih potreb po dodatni podpori. V ta namen bo Komisija sodelovala z državami članicami, Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo (Frontex), Agencijo Evropske unije za azil in Agencijo Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol), da bi razmere stalno spremljala in pregledovala. Navedene agencije EU bi morale nuditi podporo tudi državam članicam. Člen 4 zaradi izrednih razmer in nujnosti določa, da izvedbeni sklep Sveta začne veljati na dan objave.

2022/0069 (NLE) Predlog IZVEDBENI SKLEP SVETA o ugotovitvi obstoja množičnega prihoda razseljenih oseb iz Ukrajine v smislu člena 5 Direktive Sveta 2001/55/ES z dne 20. julija 2001 in z učinkom uvedbe začasne zaščite SVET EVROPSKE UNIJE – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, ob upoštevanju Direktive Sveta 2001/55/ES z dne 20. julija 2001 o najnižjih standardih za dodelitev začasne zaščite v primeru množičnega prihoda razseljenih oseb in o ukrepih za uravnoteženje prizadevanj in posledic za države članice pri sprejemanju takšnih oseb ter zlasti člena 5 Direktive, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, ob upoštevanju naslednjega: (1)Ruske oborožene sile so 24. februarja 2022 začele obsežno invazijo na Ukrajino iz več lokacij v Ruski federaciji in Belorusiji ter z ozemelj Ukrajine, ki niso pod nadzorom vlade. (2)Zato so obsežna območja ukrajinskega ozemlja zdaj območja oboroženih spopadov, s katerih je zbežalo na tisoče ljudi. (3)Po tej invaziji je Evropski svet v sklepih z dne 24. februarja 2022 najostreje obsodil neizzvano in neupravičeno vojaško agresijo Rusije proti Ukrajini, pri čemer je poudaril hude kršitve mednarodnega prava in načel Ustanovne listine ZN, ki ogrožajo evropsko in svetovno varnost in stabilnost. Evropski svet je zahteval, da Rusija v celoti spoštuje ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine znotraj njenih mednarodno priznanih meja, kar vključuje pravico Ukrajine do odločanja o lastni usodi. Prav tako je potrdil, da je ruska vlada v celoti odgovorna za agresijo, ki povzroča človeško trpljenje in izgubo življenj, ter da bo odgovarjala za svoja dejanja. Evropski svet se je v solidarnosti z Ukrajino dogovoril o drugem svežnju sankcij in pozval k nadaljevanju dela na področju pripravljenosti na vseh ravneh, Komisiji pa naročil, naj predlaga ukrepe ob nepredvidljivih dogodkih. (4)Unija je izkazala in bo še naprej izkazovala odločno podporo Ukrajini in njenim državljanom, ki se soočajo z agresijo Ruske federacije brez primere. Ta predlog je del odziva Unije na migracijski pritisk, ki je posledica ruske vojaške invazije na Ukrajino. (5)Konflikt že ima posledice za Unijo, vključno z verjetnostjo, da se bo zaradi njegovega nadaljevanja soočala z velikim migracijskim pritiskom na vzhodnih mejah. Do 1. marca je prek Poljske, Slovaške, Madžarske in Romunije v Evropsko unijo prispelo več kot 650 000 razseljenih oseb. Pričakuje se, da se bodo te številke še povečale. (6)Ukrajina je navedena v Prilogi II k Uredbi (EU) 2018/1806 in ukrajinski državljani pri prehodu zunanjih meja držav članic z namenom bivanja, ki ni daljše od 90 dni v katerem koli 180‑dnevnem obdobju, ne potrebujejo vizumov. Na podlagi izkušenj po nezakoniti ruski priključitvi Avtonomne republike Krim in mesta Sevastopol leta 2014 ter vojni v vzhodni Ukrajini se pričakuje, da se bo polovica Ukrajincev, ki prihajajo v Unijo in so upravičeni do potovanj brez vizumov, pridružila družinskim članom ali iskala zaposlitev v Uniji, druga polovica pa bo zaprosila za mednarodno zaščito. Odvisno od tega, kako se bo konflikt razvijal, in na podlagi trenutnih ocen se bo Unija verjetno soočala z zelo velikim številom oseb (od 2,5 do 6,5 milijona), razseljenih zaradi oboroženega spopada, od katerih jih bo predvidoma od 1,2 do 3,2 milijona zaprosilo za mednarodno zaščito. Visoki komisar Združenih narodov za begunce ocenjuje, da bi lahko po najslabšem scenariju iz Ukrajine zbežalo do 4 milijone ljudi. (7)Te številke kažejo, da se bo Unija verjetno soočila z množičnim prihodom razseljenih oseb iz Ukrajine, ki se zaradi ruske vojaške agresije ne morejo vrniti v svojo državo ali regijo izvora, in da bo obseg prihoda takšen, da obstaja tudi očitno tveganje, da azilni sistemi držav članic teh prihodov ne bodo mogli obvladovati brez negativnih posledic za njihovo učinkovito delovanje, interese zadevnih oseb in drugih oseb, ki prosijo za zaščito. (8)Združeni narodi so pripravili poziv za takojšnjo humanitarno pomoč in zaščito v Ukrajini ter regionalni načrt za Ukrajino za pomoč beguncem, v katerem je navedeno, koliko ljudi potrebuje pomoč in katerim skupinam bo ta pomoč namenjena. (9)Visoki komisar Združenih narodov za begunce je pozdravil podporo številnih držav članic za aktiviranje Direktive 2001/55/ES, ki bo omogočila takojšnjo začasno zatočišče v Uniji in olajšala delitev odgovornosti za begunce iz Ukrajine med evropskimi državami. (10)Za odziv na te razmere bi bilo treba ugotoviti obstoj množičnega prihoda razseljenih oseb v smislu Direktive 2001/55/ES, s čimer bi se lahko uvedla začasna zaščita za zadevne razseljene osebe.

(11)Cilj tega izvedbenega sklepa je uvesti začasno zaščito za ukrajinske državljane, ki prebivajo v Ukrajini in so po vojaški invaziji ruskih oboroženih sil 24. februarja 2022 od tega datuma razseljeni. V skladu z duhom Direktive 2001/55/ES bi bilo treba začasno zaščito uvesti tudi za državljane tretjih držav, ki zakonito prebivajo v Ukrajini in so od 24. februarja 2022 razseljeni ter se zaradi prevladujočih razmer v tej državi v državo ali regijo izvora ne morejo vrniti v varne in trajne pogoje. To bi lahko vključevalo osebe, ki uživajo status begunca ali enakovredno zaščito ali so imeli v Ukrajini v času dogodkov, ki so privedli do množičnega prihoda, status prosilca za azil. Poleg tega se za državljane tretjih držav, ki niso državljani Ukrajine, a daljši čas prebivajo v Ukrajini, ne bi smel uporabljati pogoj glede nezmožnosti vrnitve v njihovo državo ali regijo izvora in bi zato prav tako morali uživati začasno zaščito. Pomembno je tudi ohraniti enotnost družin in preprečiti, da bi različni člani iste družine uživali različne statuse. Zato je treba uvesti začasno zaščito za družinske člane, če so družine že obstajale v Ukrajini v času, ko so nastale okoliščine množičnega prihoda, ne glede na to, ali bi se lahko družinski član v svojo državo izvora vrnil v varne in trajne pogoje. (12)Ta sklep pa se ne bi smel uporabljati za državljane tretjih držav, ki niso državljani Ukrajine, ali osebe brez državljanstva, ki se lahko v svojo državo ali regijo izvora vrnejo v varne in trajne pogoje ter ki jih ni mogoče šteti za rezidente Ukrajine za daljši čas ali za družinske člane osebe, ki uživa začasno zaščito. Med take osebe bi lahko spadali državljani tretjih držav, ki so v času dogodkov, ki so privedli do množičnega prihoda, za krajši čas študirali ali delali v Ukrajini in se lahko varno vrnejo v svojo državo izvora. Kljub temu bi bilo treba te osebe sprejeti v Unijo iz humanitarnih razlogov brez zahtev po predložitvi veljavnega vizuma, dokazov o zadostnih sredstvih za preživljanje ali veljavne potne listine, da se zagotovi varen prehod z namenom vrnitve v državo ali regijo izvora. (13)V skladu z Direktivo 2001/55/ES države članice lahko razširijo začasno zaščito na dodatne kategorije razseljenih oseb, poleg tistih, za katere se uporablja ta sklep Sveta, kadar so razseljene iz istih razlogov in iz iste države ali regije izvora. V tem primeru bi morale o tem nemudoma obvestiti Svet in Komisijo. V tem kontekstu bi bilo treba države članice spodbujati, naj razmislijo o razširitvi začasne zaščite na osebe, ki so Ukrajino zapustile malo pred 24. februarjem 2022, ko se je napetost povečala, ali ki so se tik pred navedenim datumom nahajale na ozemlju Unije (npr. na počitnicah ali zaradi dela) in se zaradi oboroženega spopada ne morejo vrniti v Ukrajino. (14)Začasna zaščita je v trenutnih razmerah najustreznejši instrument. Glede na izredno in izjemno naravo vojaške invazije Ruske federacije na Ukrajino ter obseg množičnega prihoda bi morala začasna zaščita razseljenim osebam omogočiti, da po vsej Uniji uživajo usklajene pravice, ki zagotavljajo ustrezno raven zaščite. Uvedba začasne zaščite bi koristila tudi državam članicam, saj bi se s pravicami, ki spremljajo začasno zaščito, omejila potreba, da razseljene osebe nemudoma zaprosijo za mednarodno zaščito, in zmanjšalo tveganje, da preobremenijo azilne sisteme zadevnih držav članic, formalnosti pa bi se zaradi nujnosti razmer zmanjšale na minimum. Poleg tega imajo državljani Ukrajine po tem, ko so sprejeti na območje Unije, kot potniki, ki ne potrebujejo vizuma, 90 dni pravico do prostega gibanja v EU. Tako se lahko odločijo, v kateri državi članici želijo uživati pravice, povezane z začasno zaščito, in se pridružijo svoji družini ali prijateljem v obširnih mrežah diaspore, ki trenutno prebiva po vsej Uniji. V praksi bo to olajšalo uravnoteženje prizadevanj med državami članicami in s tem zmanjšalo pritisk na nacionalne sprejemne sisteme. Ko država članica izda dovoljenje za prebivanje v skladu z Direktivo 2001/55/ES, bi morala oseba, ki uživa začasno zaščito, pravice, ki izhajajo iz nje, izkoristiti v državi članici, ki je izdala dovoljenje za prebivanje, čeprav ima pravico, da v obdobju 180 dni 90 dni prosto potuje v Uniji. To ne bi smelo vplivati na možnost, da država članica kadar koli izda dovoljenje za prebivanje osebam, ki uživajo začasno zaščito v skladu s tem izvedbenim sklepom. (15)Ta sklep bo združljiv z nacionalnimi sistemi začasne zaščite, za katere se šteje, da izvajajo Direktivo, in jih bo dopolnjeval. Če je nacionalni sistem v državi članici ugodnejši od direktive, bi morala imeti država članica možnost, da ga še naprej uporablja, saj lahko v skladu z Direktivo 2001/55/ES države članice sprejmejo ali ohranijo ugodnejše pogoje za osebe, ki uživajo začasno zaščito. Če pa je sistem manj ugoden, bi morala država članica zagotoviti dodatne pravice, predvidene v Direktivi. (16)Direktiva Sveta 2001/55/ES ustrezno upošteva obveznosti, ki jih imajo države članice v zvezi z vzdrževanjem javnega reda in miru ter zagotavljanjem notranje varnosti, saj državam članicam omogoča, da razseljeno osebo izključijo iz začasne zaščite, če obstajajo tehtni razlogi za domnevo, da je oseba storila kaznivo dejanje proti miru, vojni zločin ali zločin proti človeštvu, kot je opredeljeno v mednarodnih instrumentih, ki določajo takšna kazniva dejanja; je storila hudo nepolitično kaznivo dejanje izven države članice sprejema pred svojim vstopom v to državo članico v vlogi osebe, ki uživa začasno zaščito; ali je kriva za dejanja, ki so v nasprotju s cilji in načeli Združenih narodov. Direktiva državam članicam omogoča tudi, da razseljeno osebo izločijo iz začasne zaščite, če obstajajo utemeljeni razlogi, da jo štejejo za nevarno za varnost države članice gostiteljice ali za skupnost države članice gostiteljice. (17)Države članice bi morale pri zagotavljanju začasne zaščite zagotoviti, da se pri obdelavi osebnih podatkov oseb, ki uživajo začasno zaščito, spoštujejo zahteve iz pravnega reda Evropske unije o varstvu podatkov, zlasti Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta. (18)Ta izvedbeni sklep bi moral Uniji omogočiti usklajevanje in pozorno spremljanje sprejemnih zmogljivosti v državah članicah, da bi lahko ukrepala in po potrebi zagotovila dodatno podporo. Direktiva 2001/55/ES od držav članic zahteva, da v povezavi s Komisijo sodelujejo in si izmenjujejo informacije za lažje izvajanje začasne zaščite. To bi bilo mogoče doseči prek solidarnostne platforme, kjer si države članice izmenjujejo informacije o svojih sprejemnih zmogljivostih in številu oseb, ki uživajo začasno zaščito na njihovem ozemlju. Na podlagi informacij, ki so jih do zdaj sporočile države članice v okviru mreže za pripravljenost na migracije in krizno upravljanje, se sklepa, da sprejemne zmogljivosti poleg absorpcijske zmogljivosti diaspore, ki prebiva v Uniji, znašajo vsaj 310 000 mest. Pri tej izmenjavi informacij bi morala Komisija prevzeti usklajevalno vlogo. Poleg tega so bile v zadnjih letih vzpostavljene različne platforme za zagotovitev sodelovanja med državami članicami. Od teh platform je mreža za pripravljenost na migracije in krizno upravljanje (v skladu s Priporočilom Komisije (EU) 2020/1366) najprimernejša za upravno sodelovanje, predvideno v Direktivi 2001/55/ES. Države članice bi bilo treba prav tako spodbujati, naj z deljenjem zadevnih informacij v okviru enotne ureditve EU za politično odzivanje na krize (IPCR) prispevajo k splošnemu situacijskemu zavedanju Unije. Po potrebi bi se bilo treba posvetovati z Evropsko službo za zunanje delovanje. V zvezi s tem bi morale države članice tesno sodelovati tudi z visokim komisarjem Združenih narodov za begunce. (19)V skladu z Direktivo 2001/55/ES bi morala začasna zaščita veljati za začetno obdobje enega leta. Če ne preneha pod pogoji iz člena 6(1)(b) Direktive, se lahko to obdobje samodejno podaljša za šestmesečni obdobji za največ eno leto. Komisija bo razmere stalno spremljala in pregledovala. Kadar koli lahko Svetu predlaga odpravo začasne zaščite na podlagi dejstva, da so razmere v Ukrajini takšne, da omogočajo varno in trajno vrnitev oseb, ki jim je bila odobrena začasna zaščita, ali podaljšanje začasne zaščite za največ eno leto. (20)Za namene člena 24 Direktive Sveta 2001/55/ES bi bilo treba sklic na Evropski sklad za begunce, ki je bil ustanovljen z Odločbo 2000/596/ES, razumeti kot sklic na Sklad za azil, migracije in vključevanje, ustanovljen z Uredbo (EU) 2021/1147. Vsa prizadevanja držav članic za izpolnjevanje obveznosti, ki izhajajo iz tega izvedbenega sklepa, bodo finančno podprta s sredstvi Unije. Sredstva za obravnavanje specifičnih izrednih potreb v državah članicah se lahko mobilizirajo tudi z mehanizmoma za izredne razmere in prožnost v okviru večletnega finančnega okvira 2021–2027. Poleg tega je bil aktiviran mehanizem EU na področju civilne zaščite. Prek tega mehanizma lahko države članice zaprosijo za ključne predmete, ki jih potrebujejo razseljene osebe iz Ukrajine na njihovem območju, in prejmejo sofinanciranje za zagotovitev takšne pomoči. (21)Od sprejetja Direktive 2001/55/ES je bilo ustanovljenih več agencij Unije ali pa so se njihove pristojnosti okrepile. V tem kontekstu bi morala Komisija sodelovati z Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo (Frontex), Agencijo Evropske unije za azil in Agencijo Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol), da bi se razmere redno spremljale in pregledovale. Poleg tega bi morali Evropska agencija za mejno in obalno stražo (Frontex), Agencija Evropske unije za azil (EUAA) in Europol zagotavljati operativno podporo državam članicam, ki so zaprosile za pomoč pri obvladovanju razmer, tudi pri uporabi tega izvedbenega sklepa. (22)Ta izvedbeni sklep spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki jih priznava Listina Evropske unije o temeljnih pravicah. (23)V skladu s členom 4 Protokola št. 21 o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen k Pogodbi o Evropski uniji in k Pogodbi o delovanju Evropske unije, je Irska s pismom z dne 11. aprila 2003 poslala obvestilo, da želi sodelovati pri sprejetju in uporabi Direktive 2001/55/ES. Za Irsko je zato ta izvedbeni sklep Sklepa zavezujoč. (24)V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju tega izvedbenega sklepa, ki zato zanjo ni zavezujoč in se v njej ne uporablja. (25)Glede na nujnost razmer bi moral ta izvedbeni sklep začeti veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije – SPREJEL NASLEDNJI SKLEP: Člen 1 Predmet urejanja Ugotavlja se obstoj množičnega prihoda razseljenih oseb, ki so morale zaradi oboroženega spopada zapustiti Ukrajino, v Unijo. Člen 2

Osebe, za katere se uporablja začasna zaščita 1.Ta sklep se uporablja za naslednje kategorije oseb, ki so po vojaški invaziji ruskih oboroženih sil 24. februarja 2022 od navedenega datuma razseljene: (a)ukrajinske državljane, ki prebivajo v Ukrajini; (b)državljane tretjih držav ali osebe brez državljanstva, ki zakonito prebivajo v Ukrajini in se v svojo državo ali regijo izvora ne morejo vrniti v varne in trajne pogoje; pogoj glede nezmožnosti vrnitve v državo ali regijo v varne in trajne pogoje se ne uporablja za državljane tretjih držav ali osebe brez državljanstva, ki zakonito dlje časa prebivajo v Ukrajini; (c)družinske člane oseb iz točk (a) in (b), ne glede na to, ali bi se lahko v svojo državo ali regijo izvora vrnili v varne in trajne pogoje. 2.Za namene odstavka 1, točka (c), se za družinskega člana, če je družina že obstajala v Ukrajini v času nastanka okoliščin množičnega prihoda, štejejo naslednje osebe: (a)zakonec osebe iz odstavka 1, točka (a) ali (b), ali njegov/njen neporočen partner v trajni skupnosti, kadar zakonodaja ali praksa v zadevni državi članici obravnava v svoji zakonodaji o tujcih neporočene pare na način, ki je primerljiv z obravnavanjem poročenih parov; (b)neporočeni mladoletni otroci osebe iz odstavka 1, točka (a) ali (b), ali njegovega/njenega zakonskega partnerja, ne glede na to ali so rojeni v zakonski ali zunajzakonski skupnosti ali so posvojeni; (c)drugi ožji družinski člani, ki so živeli skupaj kot del družine v času nastanka okoliščin množičnega prihoda, in so bili v tem času v celoti ali večinoma odvisni od osebe iz odstavka 1, točka (a) ali (b). Člen 3 Sodelovanje in spremljanje 1.Za namene člena 27 Direktive 2001/55/ES države članice uporabljajo mrežo za pripravljenost na migracije in krizno upravljanje v skladu s Priporočilom (EU) 2020/1366. Države članice bi morale z deljenjem zadevnih informacij v okviru enotne ureditve EU za politično odzivanje na krize prispevati k splošnemu situacijskemu zavedanju Unije. 2.Komisija usklajuje sodelovanje in izmenjavo informacij med državami članicami, zlasti v zvezi s spremljanjem sprejemnih zmogljivosti v vsaki državi članici in ugotavljanjem morebitnih potreb po dodatni podpori. V ta namen Komisija v sodelovanju z državami članicami, Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo (Frontex), Agencijo Evropske unije za azil in Agencijo Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) redno spremlja in pregleduje razmere ob uporabi mreže za pripravljenost na migracije in krizno upravljanje iz odstavka 1. Poleg tega Evropska agencija za mejno in obalno stražo (Frontex), Agencija Evropske unije za azil (EUAA) in Europol zagotavljajo operativno podporo državam članicam, ki so zaprosile za pomoč pri obvladovanju razmer, tudi pri uporabi tega izvedbenega sklepa. Člen 4 Ta sklep začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije. V Bruslju, Za Svet