Ta ocena učinka spremlja predlog Komisije za priporočilo Sveta o spodbujanju zdravju koristnih telesnih dejavnosti po sektorjih. V nadaljevanju je predstavljen povzetek glavnih vidikov ocene učinka.

1. Uvod

V sporočilu „Razvijanje evropske razsežnosti v športu“ iz leta 2011 je potrjeno, da je telesna dejavnost eden od najpomembnejših dejavnikov zdravja v sodobni družbi in da šport predstavlja osnovni del katerega koli pristopa k javni politiki, usmerjenega v izboljšanje telesne dejavnosti. Sporočilo poziva Komisijo in države članice, naj si „v skladu s smernicami za telesno dejavnost [prizadevajo] za napredek pri oblikovanju nacionalnih smernic, vključno s pregledom in postopkom usklajevanja“. Te smernice je sestavilo 22 strokovnjakov iz celotne Evrope, ki predstavljajo različne stroke in širše, dobro utemeljeno znanstveno stališče, leta 2008 pa so bile potrjene na ravni politike EU. Smernice ponovno navajajo predloge Svetovne zdravstvene organizacije glede minimalnih stopenj telesne dejavnosti, poudarjajo pomen medsektorskega pristopa in ponujajo 41 konkretnih smernic za ukrepanje. Ta ocena učinka določa in analizira temeljne dejavnike za načrtovane pobude politik EU na področju zdravju koristnih telesnih dejavnosti, in sicer na podlagi smernic EU o telesni dejavnosti.

2. Opredelitev problema

Telesna dejavnost, redne športne dejavnosti in vadba so med najbolj učinkovitimi načini ohranjanja telesnega in duševnega zdravja, spopadanja s prekomerno telesno težo in debelostjo ter preprečevanja povezanih težav. Poleg tega je sodelovanje pri športnih in telesnih dejavnostih povezano z drugimi dejavniki, kot sta socialna interakcija in vključenost. Številne koristi telesne dejavnosti so dobro zabeležene in podprte z dokazi. Nasprotno pa pomanjkanje telesne dejavnosti povzroča številne težave, tudi prezgodnjo umrljivost, naraščajoče stopnje prekomerne telesne teže in debelosti, raka na dojkah in debelem črevesu, sladkorno bolezen in ishemično bolezen srca. Zdravstvene težave, ki so posledica pomanjkanja telesne dejavnosti, povzročajo znatne neposredne in posredne stroške evropskemu gospodarstvu zaradi bolezni, obolevnosti, bolniških odsotnosti in prezgodnjih smrti, sploh v evropski družbi, ki se hitro stara.

Pojem zdravju koristnih telesnih dejavnosti je razmeroma novo strokovno področje, ki se hitro znanstveno razvija, pri tem pa združuje telesno dejavnost, ki je tesno povezana s športom in vadbo, in področje javnega zdravja. Svetovna zdravstvena organizacija se je zlasti ukvarjala z vprašanjem zdravju koristnih telesnih dejavnosti v okviru globalne strategije o prehrani, telesni dejavnosti in zdravju iz leta 2004. Uspešno spodbujanje zdravju koristnih telesnih dejavnosti je odvisno predvsem od prizadevanj držav članic. Ker se je ozaveščenost o pomenu zdravju koristnih telesnih dejavnosti okrepila, so številni javni organi pospešili svoja prizadevanja za podpiranje teh dejavnosti. Tudi EU se je lotila obravnave vprašanja telesnih dejavnosti, in sicer prek politik in ukrepov na področju športa (na primer bela knjiga o športu, smernice EU o telesni dejavnosti, sporočilo o športu) in zdravja (bela knjiga o strategiji za Evropo glede vprašanj v zvezi s prehrano, prekomerno telesno težo in debelostjo) ter prek ustreznih struktur na ravni EU za usklajevanje politik, zlasti skupine strokovnjakov za šport, zdravje in udejstvovanje, ki jo je prek delovnega načrta EU za šport za obdobje od 2011 do 2014 ustanovil Svet, in skupine na visoki ravni za prehrano in telesno dejavnost, ustanovljene v okviru omenjene strategije iz leta 2007 za podporo državam članicam pri izvajanju usklajenih dejavnosti in medsebojni izmenjavi informacij o politikah, idej o politikah in praks.

Čeprav se vedno bolj spodbujajo telesne dejavnosti in orodja, ki so na voljo za spodbujanje zdravju koristnih telesnih dejavnosti, ostajajo stopnje telesne nedejavnosti v EU nesprejemljivo visoke (na primer leta 2010 je 60 % Evropejcev navedlo, da se redko ali nikoli ne gibljejo ali ukvarjajo s športom). Dokazi kažejo tudi na velike razlike med posameznimi državami članicami. Večina držav ni dosegla glavnega cilja politike, in sicer povečanja deleža državljanov, ki dosegajo stopnje zdravju koristnih telesnih dejavnosti, ki jih predlaga Svetovna zdravstvena organizacija in so navedene tudi v smernicah EU za telesno dejavnost. Glavna težava, ki jo bo morala torej reševati pobuda, je, da na splošno politike držav članic EU za spodbujanje zdravju koristnih telesnih dejavnosti niso učinkovite.

Razlogov za slabo učinkovitost politik držav članic je mnogo, a zlasti gre za pomanjkljivosti pri razvoju in izvajanju politik za spodbujanje zdravju koristnih telesnih dejavnosti. Upoštevanje meril za učinkovito politiko zdravju koristnih telesnih dejavnosti, ki so navedena v referenčnem okviru smernic EU o telesni dejavnosti, in ostalih rezultatov znanstvenih orodij, dokazov in posvetovanj potrjuje obstoj pomanjkljivosti pri vsaj treh vidikih politike za področje zdravju koristnih telesnih dejavnosti: a) medsektorski pristop k zdravju koristnim telesnim dejavnostim, vključno s sodelovanjem različnih ministrstev in organov, odgovornih za zdravju koristne telesne dejavnosti, ni dovolj razvit; b) nameni in cilji politik za področje zdravju koristnih telesnih dejavnosti niso dovolj jasno določeni; c) določbe za spremljanje in ocenjevanje stopenj in politik zdravju koristnih telesnih dejavnosti so nezadostne.

Temeljni razlogi za te pomanjkljivosti so povezani z dejstvom, da so zdravju koristne telesne dejavnosti razmeroma nova tema na dnevnem redu vlad (če jih vlade sploh obravnavajo), razumevanje dejavnikov zdravju koristnih telesnih dejavnosti, ki je osnovnega pomena za oblikovanje ukrepov za spremembo stopenj telesnih dejavnosti, pa je še novejši pojav. Področje zdravju koristnih telesnih dejavnosti torej še ni prepoznano kot kompleksno politično področje, ki zahteva medsektorska posredovanja, kot so navedena v smernicah EU o telesni dejavnosti, med drugim zaradi premajhne prepričljivosti. Zdravju koristne telesne dejavnosti so bile do zdaj povezane z drugimi programi za javno zdravje (na primer „prehrana“), vendar kljub dokazom o številnih neodvisnih zdravstvenih in drugih učinkih niso veljale za osredotočeno politično področje. Omenjene razmere se kažejo tudi v dejavnostih in strukturah EU, ki se ukvarjajo s telesno dejavnostjo. V oblikovanju politik EU obstaja znatno delovno področje za spodbuditev izvajanja smernic EU o telesni dejavnosti kot sredstva za učinkovito spodbujanje zdravju koristnih telesnih dejavnosti in izboljšanje obstoječih oblik politike sodelovanja med državami članicami na ravni EU, kar bi pomagalo spremeniti trende glede telesne nedejavnosti. Do danes ni v veljavi politika sodelovanja, ne znotraj pristopa EU ne med državami članicami na ravni EU, ki bi zadostno izražala kompleksnost teme zdravju koristnih telesnih dejavnosti kot diferenciranega (osredotočenega) političnega področja.

Načrtovana pobuda se bo nanašala zlasti na javne organe v državah članicah EU, ki so odgovorni za spodbujanje zdravju koristnih telesnih dejavnosti in, bolj podrobno, tematska področja, ki jih pokrivajo smernice EU o telesni dejavnosti. Pobuda bi morala pomagati pri izboljšanju zmožnosti za bolj učinkovito spodbujanje zdravju koristnih telesnih dejavnosti po sektorjih in se bo nanašala vsaj na organe, zadolžene za naslednja področja: šport, zdravje, izobraževanje, promet, okolje, urbanistično načrtovanje, javna varnost, delovno okolje in storitve za starejše državljane. Osredotočila se bo zlasti na tiste države članice, ki so bile manj uspešne pri večanju stopenj zdravju koristnih telesnih dejavnosti pri svojih državljanih (načeloma gre za države v južni in vzhodni Evropi) in se tako lotila vprašanja razlik med regijami znotraj EU-28. Predlagana pobuda načeloma želi nagovoriti splošno prebivalstvo EU (na primer otroke, delovno aktivno prebivalstvo, starejše ljudi) prek zagotavljanja novih priložnosti za izvajanje telesne dejavnosti v skladu s priporočili Svetovne zdravstvene organizacije. Ker je pomanjkanje telesne dejavnosti posebej izrazito med določenimi ogroženimi skupinami prebivalstva (socialno-ekonomsko prikrajšane skupine, ženske, otroci in starejši ljudje), bi bile koristi pobude večje pri teh skupinah kot pri Evropejcih kot celoti.

3. Analiza subsidiarnosti

EU ima pravico do ukrepanja na področju zdravju koristnih telesnih dejavnosti na podlagi dveh členov Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki za Unijo določata podporno pristojnost. Člen 165 določa, da Unija „prispeva k spodbujanju evropske razsežnosti v športu“ in da bo dejavnost usmerjena v „razvijanje evropske razsežnosti v športu“. Člen 168 določa, da je „dejavnost Unije [...] usmerjena k izboljševanju javnega zdravja [...] ter odpravljanju vzrokov, ki ogrožajo zdravje ljudi“. Pogodba o delovanju Evropske unije za obe področji navaja, da Svet (na predlog Komisije) lahko sprejema priporočila in pooblašča Komisijo za spodbujanje usklajevanja politik med državami članicami. Na področju javnega zdravja bi morale biti pobude za spodbujanje usklajevanja politik „namenjene oblikovanju smernic in kazalnikov, organizaciji izmenjave najboljše prakse ter pripravi elementov, potrebnih za redno spremljanje in ocenjevanje“.

Kar zadeva uporabo načela subsidiarnosti, so za spodbujanje zdravju koristnih telesnih dejavnosti in opredelitev športnih in zdravstvenih politik najbolj odgovorne države članice. Dejavnosti EU sicer lahko dodajo veliko vrednost, ki je države članice same ne morejo doseči. V skladu z mednarodnim okvirom in ukrepi za spodbujanje telesne dejavnosti lahko EU zagotovi politični zagon za osredotočene dejavnosti glede zdravju koristnih telesnih dejavnosti v EU-28 in poveča ozaveščenost o potrebi po takojšnem ukrepanju. Na splošno lahko torej podpora EU za bolj učinkovite politike spodbujanja zdravju koristnih telesnih dejavnosti pomaga zmanjšati visoke socialne in gospodarske stroške telesne nedejavnosti in tako okrepiti zmožnost držav članic za doseganje ciljev rasti iz strategije Evropa 2020.

Zaradi ukrepanja EU so lahko nacionalna prizadevanja za spodbujanje zdravju koristnih telesnih dejavnosti bolj učinkovita in stroškovno učinkovita, kot bi bilo sicer mogoče, kar je posebej pomembno v danih gospodarskih okoliščinah. EU lahko olajša in okrepi usklajevanje politik prek podpiranja držav članic pri medsebojni izmenjavi informacij in izkušenj, izvajanju vzajemnega učenja, razširjanju dobrih praks in sodelovanju pri razvoju enotnih pristopov, tako pa bi tudi prispevala k izboljšanju zmožnosti za spodbujanje zdravju koristnih telesnih dejavnosti po sektorjih in oblikovanje politik, ki bodo zagotovile boljše posredovanje. Takšna uskladitev na področju zdravju koristnih telesnih dejavnosti se zdi posebej uporabna glede na velike razlike, ki obstajajo med državami članicami, kar zadeva namenjanje pomena zdravju koristnih telesnih dejavnosti, izbiranje pristopov in gospodarske razlike med državami članicami, ki vplivajo na stopnje zdravju koristnih telesnih dejavnosti in lahko pokažejo najbolj obetajoče ukrepe. Poleg tega se medsebojna izmenjava najboljših praks občutno okrepi, ko so na voljo dejanski dokazi o učinkovitosti različnih ukrepov in politik. Zanesljivi podatki so le redko na voljo, čeprav so pomembni za oblikovanje in izpopolnjevanje politik. Unija je v dobrem položaju, da izboljša določbe za spremljanje in ocenjevanje politik za področje zdravju koristnih telesnih dejavnosti, zato lahko tudi pomaga državam članicam spremljati razvoj dogodkov.

4. Cilji

Splošni cilj pobude je prispevati k bolj zdravi in bolj storilni družbi prek povečanih stopenj zdravju koristnih telesnih dejavnosti v EU.

Namen pobude je povečati učinkovitost politik držav članic za področje zdravju koristnih telesnih dejavnostih tako, da članicam omogoči razvoj in izvajanje politik, ki temeljijo na smernicah EU o telesni dejavnosti, kar jim bo pomagalo pri odpravi glavnih pomanjkljivosti (pomanjkanje medsektorskega pristopa, nejasni cilji, nezadostno spremljanje). Politike se bodo oblikovale in izvajale predvsem v državah članicah. Zato je enotni posebni cilj zagotoviti, da države članice razvijajo in izvajajo učinkovite politike za področje zdravju koristnih telesnih dejavnosti prek izboljšanja sprejema in izvajanja smernic EU o telesni dejavnosti. Za doseganje tega posebnega cilja sta se oblikovala dva operativna cilja, ki sta neposredno povezana z razlogi za težave in parametri predlagane pobude, in sicer izboljšati usklajevanje politik med državami članicami in olajšati zbiranje izčrpnih podatkov o zdravju koristnih telesnih dejavnostih in njihovih politikah.

5. Možnosti politike

Ta ocena učinka upošteva več možnosti politike za podporo državam članicam pri njihovih prizadevanjih za razvoj in izvajanje učinkovitih politik za spodbujanje zdravju koristnih telesnih dejavnosti, a so bile tri od teh možnosti izločene, in sicer popolno prenehanje usklajevanja politik EU glede zdravju koristnih telesnih dejavnosti, osredotočenost izključno na spremembo smernic EU o telesni dejavnosti in osredotočenost izključno na sprejetje novih spodbujevalnih ukrepov na področju zdravju koristnih telesnih dejavnosti. Oblikovane so bile štiri možnosti politike za reševanje ugotovljenih težav in doseganje opredeljenih ciljev: osnovni scenarij (možnost A), ena možnost brez okvira za spremljanje (možnost B), ena možnost z okvirom za ohlapno spremljanje (možnost C) in ena možnost z bolj podrobnim mehanizmom za spremljanje, pa tudi merili in cilji (možnost D).

|| Možnost || Kratek opis

A || Osnovni scenarij (nadaljevanje obstoječega stanja) || § Nadaljevanje usklajevanja politik ob sodelovanju s skupino strokovnjakov za šport, zdravje in udejstvovanje in skupino na visoki ravni na podlagi smernic EU o telesni dejavnosti, a brez novih pobud za politike.

B || Prizadevanje za izboljšanje usklajevanja politik (Orodje: sporočilo Komisije) || § Dokument o politiki (brez obveznega organa), ki navaja strateški pristop za osredotočeno spodbujanje zdravju koristnih telesnih dejavnosti po sektorjih. § Izboljšano usklajevanje politik na ravni EU ob sodelovanju s skupino strokovnjakov za šport, zdravje in udejstvovanje in skupino na visoki ravni ter ob pomoči Komisije. § Ukrepi za spodbuditev držav članic, da se zavežejo k načelom, ki jih vsebujejo smernice EU o telesni dejavnosti. § Poziv državam članicam, naj poročajo o napredku pri izvajanju smernic EU o telesni dejavnosti in pri tem upoštevajo obstoječa orodja in strukture za poročanje.

C || Prizadevanje za izboljšanje usklajevanja in spremljanja politik na podlagi omejenega števila kazalnikov o izvajanju smernic EU o telesni dejavnosti (Orodje: predlog priporočila Sveta) || § Dokument o politiki s pravnim učinkom (ki uvaja neobvezujoča pravila), ki priporoča osredotočeno spodbujanje zdravju koristnih telesnih dejavnosti po sektorjih. § Izboljšano usklajevanje politik na ravni EU ob sodelovanju s skupino strokovnjakov za šport, zdravje in udejstvovanje in skupino na visoki ravni ter ob pomoči Komisije. § Države članice (ki se sestanejo v Svetu) ponovno potrdijo in se zavežejo k načelom, ki jih vsebujejo smernice EU za telesno dejavnost. § Države članice se strinjajo, da bodo s pomočjo omejenega števila zbirnih kazalnikov in kazalnikov na visoki ravni, povezanih s smernicami EU o telesni dejavnosti, spremljale razvoj in izvajanje politik za področje zdravju koristnih telesnih dejavnosti in o tem poročale na ravni EU. § Komisija podpira okvir za spremljanje in državam članicam pomaga pri prizadevanjih za izvajanje politik.

D || Prizadevanje za izboljšanje usklajevanja in spremljanja politik na podlagi obširne zbirke kazalnikov, ki pokrivajo vsako od 41 smernic EU o telesni dejavnosti, in ocene glede na cilje/merila. (Orodje: predlog priporočila Sveta) || § Dokument o politiki s pravnim učinkom (ki uvaja neobvezujoča pravila), ki priporoča osredotočeno spodbujanje zdravju koristnih telesnih dejavnosti po sektorjih. § Izboljšano usklajevanje politik na ravni EU ob sodelovanju s skupino strokovnjakov za šport, zdravje in udejstvovanje in skupino na visoki ravni ter ob pomoči Komisije. § Države članice (ki se sestanejo v Svetu) ponovno potrdijo in se zavežejo, da bodo izvajale vseh 41 smernic EU o telesni dejavnosti. § Države članice se strinjajo, da bodo s pomočjo obsežne zbirke količinskih in kakovostnih kazalnikov, povezanih s smernicami EU o telesni dejavnosti, spremljale razvoj in izvajanje politik za področje zdravju koristnih telesnih dejavnosti in o tem poročale Uniji. § Države članice se strinjajo glede meril in ciljev za izvajanje smernic. § Komisija podpira okvir za spremljanje in državam članicam pomaga pri prizadevanjih za izvajanje politik ter ocenjuje delovanje držav članic pri doseganju ciljev in glede na merila.

Možnost A bi omogočila usklajevanje politik za zdravju koristne telesne dejavnosti na ravni EU s pomočjo nadaljnje uporabe obstoječih struktur in postopkov, kot se pojavljajo zlasti prek dejavnosti na področjih politike EU za šport in zdravje.

Možnost B bi predstavila prenovljeno strateško vizijo za EU za osredotočen pristop k spodbujanju zdravju koristnih telesnih dejavnosti po sektorjih in za usklajene politike v državah članicah v obliki dokumenta o politiki brez pravnega učinka (tj. sporočila Komisije). Na podlagi že obstoječih dokumentov o politiki za področje zdravju koristnih telesnih dejavnosti bi takšna pobuda izrazila prenovljeno politično predanost zdravju koristnim telesnim dejavnostim v skladu s smernicami EU o telesni dejavnosti in bi okvirno začrtala glavne ukrepe, ki bi vključevali države članice, Komisijo in druge pomembne udeležence.

Pri možnostih C in D je poleg izboljšanega usklajevanja politik (kot je predvideno že v možnosti B) kot pomemben element predlagan tudi okvir za spremljanje. Namen je, da bi se ponovna potrditev smernic EU o telesni dejavnosti združila s posebnim mehanizmom za spremljanje izvajanja smernic, kar bi vodilo v bolj sistematično in konstruktivno obliko usklajevanja in vzajemnega učenja, posledično pa tudi v večjo osredotočenost na učinkovite politike na področju zdravju koristnih telesnih dejavnosti na nacionalnih in podnacionalnih ravneh. Pobuda v okviru teh možnosti bi predvsem pozvala države članice, naj a) razvijejo nacionalno strategijo in akcijski načrt za spodbujanje zdravju koristnih telesnih dejavnosti po sektorjih v skladu s smernicami EU o telesni dejavnosti, b) spremljajo izvajanje smernic EU o telesni dejavnosti na nacionalni ravni na podlagi dogovorjene zbirke kazalnikov za merjenje sprememb pri telesni dejavnosti in politiki za področje zdravju koristnih telesnih dejavnosti in c) redno poročajo o doseženem napredku. Za podporo teh dejavnosti bi se države članice zaprosilo, naj ustanovijo „nacionalno kontaktno točko za telesno dejavnost“, odgovorno za zbiranje podatkov za okvir za spremljanje in posredovanje informacij za posamezno državo o pomembnih nacionalnih politikah in akcijskih načrtih. Komisija bi ta postopek olajšala tako, da bi zagotovila podporo za pripravo in vodenje mehanizma za spremljanje in za krepitev zmogljivosti v državah članicah glede razvoja in izvajanja politik, skladnih s smernicami EU o telesni dejavnosti. Okvir za spremljanje zdravju koristnih telesnih dejavnosti bi tako dodatno razvil že obstoječe oblike spremljanja in zbiranja podatkov na tem področju v sinergiji s Svetovno zdravstveno organizacijo. Na podlagi podatkov bi se pripravili pregledi zdravju koristnih telesnih dejavnosti za posamezno državo in analize o trendih glede zdravju koristnih telesnih dejavnosti, skupaj z drugimi pomembnimi informacijami o razvoju in izvajanju politik za področje zdravju koristnih telesnih dejavnosti pa bi tvorili osnovo za redna poročila za forume EU (tj. skupino strokovnjakov za šport, zdravje in udejstvovanje in skupino na visoki ravni). Osnovna razlika med možnostma C in D je povezana z usklajevanjem politik (možnost D: merila, cilji) in izčrpnostjo spremljanja.

6. Ocena učinkov

Ta oddelek ocene učinkov najprej analizira splošne (socialne, gospodarske in okoljske) učinke pobude. Vrste učinkov, ki bi se lahko pričakovale od nove pobude EU na področju zdravju koristnih telesnih dejavnosti, so podobne za vse možnosti politike, vendar se lahko razlikujejo pri vplivanju na učinkovitost posamezne možnosti. Drugi korak ocene učinkov je obravnava učinkovitosti in pride na vrsto pred analizo učinkov na posamezno možnost. Slednja je povzeta v razpredelnici na koncu oddelka.

Socialne koristi bi izvirale iz povečanega obsega zdravju koristnih telesnih dejavnosti med Evropejci, kar bi bila posledica bolj učinkovite politike na področju zdravju koristnih telesnih dejavnosti v državah članicah in izvajanja smernic EU o telesni dejavnosti. Izvajanje predlaganega obsega telesne dejavnosti ima ugoden učinek na mnoge kronične bolezni in zdravstvene težave. Povečane stopnje telesne dejavnosti med Evropejci bi povzročile sorazmeren padec števila ljudi, ki so izpostavljeni povečanemu tveganju za smrt. Znotraj EU obstaja pozitivno sorazmerje med telesno dejavnostjo in pričakovano življenjsko dobo, kar pomeni, da je načeloma pričakovana življenjska doba višja v državah, kjer so višje tudi stopnje telesne dejavnosti. Ker je pomanjkanje telesne dejavnosti posebej izrazito med določenimi državami in regijami (južna in vzhodna Evropa), pa tudi pri določenih ogroženih skupinah (socialno-ekonomsko prikrajšane skupine, ženske, otroci in starejši ljudje), bi bile koristi pobude večje pri teh državah, regijah in skupinah kot pa pri Evropejcih kot celoti. Pobuda bi bila tudi skladna z Listino o temeljnih pravicah (členi 21, 23–26, 35). Glede na obseg, v katerem učinkovita politika in odločilno ukrepanje lahko srednjeročno in dolgoročno vodita k povečanim stopnjam telesne dejavnosti, izračuni na podlagi najboljšega možnega scenarija kažejo na trajno povečevanje, ki bi znašalo okoli 1 % na leto za obdobje 25 let.

Glede gospodarskega učinka lahko pričakujemo, da bo izboljšano zdravje in dobro počutje povzročilo občutne gospodarske koristi, saj se bo pocenilo zdravstvo, zaradi zmanjšanja obsega bolezni, obolevnosti, bolniških odsotnosti in prezgodnjih smrti pa bo tudi manj gospodarskih izdatkov, vendar pa je to odvisno od tega, v kolikšnem obsegu bodo države članice izvedle ukrepe na vseh pomembnih ravneh. S študijo v Angliji so skušali ugotoviti višino stroškov, nastalih zaradi pomanjkanja telesne dejavnosti, in tako ugotovili, da država v ta namen porabi nekaj več kot 3 milijarde EUR na leto ali 63 EUR na prebivalca – število, za katero se je izkazalo, da se pojavlja tudi v izračunih za druge države. Če enake stroške na prebivalca razširimo na vso Evropo, lahko izračunamo, da pomanjkanje telesne dejavnosti v EU stane več kot 31 milijard EUR na leto. Na podlagi tega poenostavljenega scenarija glede stroškov telesne nedejavnosti se pričakuje, da bodo izboljšane politike spodbujanja zdravju koristnih telesnih dejavnosti, razvite in izvajane v skladu z načrtovano pobudo, povečale delež državljanov EU, ki dosegajo predlagano stopnjo telesnih dejavnosti, za okoli 1 % na leto, kar bi postopoma zniževalo stroške telesne nedejavnosti. Če za izhodišče vzamemo najnovejše podatke Eurobarometra iz leta 2010, bi lahko učinkovito izvajanje politik za področje zdravju koristnih telesnih dejavnosti povzročilo, da bi v roku 25 let priporočene stopnje telesne dejavnosti dosegalo okoli 65 % Evropejcev, stroški nezadostnega izvajanja telesne dejavnosti pa bi se postopoma nižali. Čeprav je veliko odvisno od zmožnosti in pripravljenosti držav članic, da dajo prednost učinkovitim politikam na področju zdravju koristnih telesnih dejavnosti in da jih dolgoročno izvajajo, bi bile gospodarske koristi ogromne, saj bi upadanje stroškov telesne nedejavnosti prihranilo skoraj 7 milijard EUR v prvih petih letih, 22 milijard EUR v desetih letih in 63 milijard EUR v dvajsetih letih.

Kar zadeva stroške posameznih možnosti, bi države članice na koncu pokrile stroške, povezane z izvajanjem politik za področje zdravju koristnih telesnih dejavnosti na podlagi predlagane pobude. Težko je izračunati proračun, ki je namenjen zdravju koristnim telesnim dejavnostim, saj so stroški spodbujanja teh dejavnosti razdrobljeni po vladnih ministrstvih in organih, pa tudi po raznih nevladnih organizacijah in zasebnem sektorju. Poleg tega se stroški za zdravju koristne telesne dejavnosti v EU ne beležijo podrobno. Razmere še poslabšuje dejstvo, da je področje zdravju koristnih telesnih dejavnosti medsektorsko, da so mnoge politike slabo povezane s temi dejavnostmi in da pri politikah, ki spodbujajo te dejavnosti, to spodbujanje pogosto ni njihov prvotni namen. Upravni stroški za države članice bi izhajali iz zahtev po poročanju na ravni EU (kot je predvideno v možnosti B in zlasti povezano z mehanizmi za spremljanje v možnostih C in D) in bi bili v prvem letu dokaj nizki, še dodatno pa bi se znižali, ko bi mehanizem začel v celoti delovati in bi se osebje seznanilo s spremljanjem, poleg tega pa bi svoj vpliv imela tudi boljša dostopnost do podatkov, ki bi se sčasoma razvila. Stroški, ki bi bremenili proračun EU, so povezani z uvedbo in delovanjem mehanizma za spremljanje ter zagotavljanjem podpore državam članicam v obliki krepitve zmožnosti za dejavnosti spremljanja. Predlagalo se je, da bi te stroške pokrilo poglavje o športu programa Erasmus+ za obdobje od 2014 do 2020. Drugi stroški bi bili povezani z organizacijo sestankov skupin strokovnjakov na ravni Unije, kril pa bi jih splošni proračun.

Kar zadeva učinke na okolje, bi lahko politike, usmerjene v izvajanje tistega dela smernic EU o telesni dejavnosti, ki pokriva promet, okolje, urbanistično načrtovanje in javno zdravje, povzročile velike koristi za okolje in tako prispevale k visoki stopnji zaščite okolja iz člena 37 Listine EU o temeljnih pravicah. Čeprav je izjemno težko pripraviti natančne napovedi, pa lahko nedavno znanstveno raziskovanje ponudi določeno mero vpogleda v možen optimalen scenarij glede koristi za okolje, ki bi izhajale iz pobude. Ob prizadevanju, da bi prikazala obseg morebitnih koristi aktivne prometne politike za okolje, je nedavna študija skušala napovedati, v kakšnem obsegu bo preusmeritev k aktivnim načinom prevoza v Londonu vplivala na izpuste ogljika v obdobju 20 let v primerjavi z razvojem osnovnega stanja. Izračuni študije so pokazali, da bi bili izpusti CO2 na osebo zaradi prometa 62 % nižji v okviru trajnostnega prometnega scenarija, in sicer bi znašali 0,46 tone na leto, kot pa v primeru nadaljevanja osnovnega stanja, ko bi znašali 1,17 tone.

Analiza učinkov na posamezno možnost:

|| Možnost A (osnovni scenarij) || Možnost B (prizadevanje za izboljšano usklajevanje politik) || Možnost C (prizadevanje za izboljšanje usklajevanja in spremljanja politik na podlagi omejenega števila kazalnikov) || Možnost D (prizadevanje za izboljšanje usklajevanja in spremljanja politik na podlagi obširne zbirke kazalnikov in ocenjevanja glede na cilje)

Realizacije || § Nadaljevanje usklajevanja politik in spodbujanja smernic EU o telesni dejavnosti v okviru obstoječih struktur na ravni EU. § Nadaljevanje dela v povezavi s telesno dejavnostjo prek pobud in projektov, ki jih podpira EU. § Nadaljevanje zagotavljanja razdrobljenih podatkov. || § Minimalno izboljšanje usklajevanja politik in spodbujanja smernic EU o telesni dejavnosti v okviru obstoječih struktur na ravni EU. § Nadaljevanje dela v povezavi s telesno dejavnostjo prek pobud in projektov, ki jih podpira EU, v okviru novega strateškega pristopa EU k zdravju koristnim telesnim dejavnostim. § Nadaljevanje zagotavljanja razdrobljenih podatkov. || § Znatno izboljšanje usklajevanja politik in spodbujanja smernic EU o telesni dejavnosti v okviru obstoječih struktur na ravni EU. § Zagotavljanje točnih in primerljivih podatkov spremljanja glede na omejeno število kazalnikov za telesno dejavnost in politike. || § Možnost za krepko izboljšanje usklajevanja politik in spodbujanja smernic EU o telesni dejavnosti v okviru obstoječih struktur, a ob tveganju za majhno udeležbo. § Možnost za zagotavljanje izčrpnih podatkov spremljanja glede na zbirko količinskih in kakovostnih kazalnikov + poročanje o merilih in ciljih.

Rezultati || § Postopno izboljšanje politik za področje telesne dejavnosti in sprejetje (načel) smernic EU o telesni dejavnosti pri omejenem številu držav članic, a brez spreminjanja politik v večini drugih. || § Postopno izboljšanje politik za področje telesne dejavnosti in sprejetje (načel) smernic EU o telesni dejavnosti pri omejenem, a večjem številu držav članic, kot pri možnosti A, a brez spreminjanja politik v večini drugih. || § Znatno izboljšane politike za področje telesne dejavnosti in sprejetje glavnih tem smernic EU o telesni dejavnosti v večini držav članic. || § Znatno izboljšane politike za področje telesne dejavnosti in sprejetje smernic EU o telesni dejavnosti v nekaterih državah članicah (a ob tveganju, da mnogo držav članic ne bo izvajalo pobude).

Učinki

Socialni || § Mirujoče ali celo padajoče stopnje telesne dejavnosti v večini držav in ohranitev socialnih težav, ki izhajajo iz nezadostne telesne dejavnosti. || § Majhna povečanja stopenj telesne dejavnosti v nekaterih državah članicah, a mirujoče ali padajoče stopnje v mnogih drugih državah, kar vodi v le majhno zmanjšanje socialnih težav, ki izhajajo iz nezadostne telesne dejavnosti. || § Stopnje telesne dejavnosti se povečajo za do 1 % na leto, kar vodi v znatno zmanjšanje socialnih težav, ki izhajajo iz telesne nedejavnosti. || § Stopnje telesne dejavnosti se povečajo za do 1 % na leto (a ob tveganju, da države članice ne izvajajo pobude), kar morebiti vodi v znatno zmanjšanje socialnih težav, ki izhajajo iz telesne nedejavnosti.

Gospodarski (Priloga V vsebuje podrobno oceno stroškov za EU in upravnih stroškov za države članice) || § Ohranitev stroškov nezadostne telesne dejavnosti (ocenjenih na 31 milijard EUR na leto). || § Majhno zmanjšanje gospodarskih stroškov za telesno nedejavnost in nekaj gospodarskih koristi, a znatno manj od 7,6 milijarde EUR, ki se predvidevajo za učinkovito politiko. § Nekaj (težko je določiti, koliko) stroškov za države članice, ki namenjajo sredstva izboljšanju telesne dejavnosti. || § Znatno zmanjšanje gospodarskih stroškov za telesno nedejavnost. § Gospodarske koristi v vrednosti do 6,7 milijard EUR v petih letih. § Nekaj (težko je določiti, koliko) stroškov za države članice, ki izboljšanju telesne dejavnosti namenijo povečano količino sredstev. || § Znatno zmanjšanje gospodarskih stroškov za telesno nedejavnost, a le v državah članicah, ki izvajajo pobudo. § Znatne (težko je določiti, kolikšne) gospodarske koristi v državah članicah, ki izvajajo pobudo. § Nekaj (težko je določiti, koliko) stroškov za države članice, ki izboljšanju telesne dejavnosti namenijo povečano količino sredstev.

Okoljski || § Nekaj koristi v državah članicah, ki izboljšajo politiko za telesne dejavnosti ob upoštevanju aktivnega načina prevoza. || § Omejene, a opazne koristi v državah članicah, ki izboljšajo politiko za telesne dejavnosti ob upoštevanju aktivnega načina prevoza. || § Morebitne znatne koristi v državah članicah, ki izboljšajo politiko za telesne dejavnosti ob upoštevanju aktivnega načina prevoza. || § Morebitne znatne koristi v državah članicah, ki izboljšajo politiko za telesne dejavnosti ob upoštevanju aktivnega načina prevoza.

7. Primerjava možnosti in prednostna možnost

Ocena učinka primerja različne možnosti na podlagi njihove verjetne uspešnosti, učinkovitosti, skladnosti s splošnimi cilji politike EU, pa tudi izvršljivosti njihovega izvajanja in trajnosti.

Uspešnost štirih možnosti je odvisna od ukrepanja držav članic, ki bi bilo prostovoljno. Vendar pa se možnosti razlikujejo v obsegu, v katerem EU poziva k določenim ukrepom in/ali politikam, in so tesno povezane z instrumentom, izbranim za izvajanje pobude. Čeprav bi se lahko od vseh možnosti pričakovalo, da bi dosegle določen napredek k operativnima ciljema in zato tudi k posebnemu cilju, pa se stopnje pričakovanega uspeha posameznih možnosti razlikujejo, saj je možnost A po neučinkovitosti enaka sedanjim razmeram, možnost B pa manj učinkovita kot možnosti C in D.

Možnosti se močno razlikujejo v svoji izvršljivosti izvajanja (obseg, v katerem bi države članice sprejele posamezno možnost, kar je bistvenega pomena za prostovoljno pobudo) in trajnosti (obseg, v katerem bi se zagon, dosežen kratkoročno, obdržal prek daljšega časovnega obdobja). Zlasti zapletene ureditve glede spremljanja in poročanja, predlagane v možnosti D, so izvršljivosti prinesle nizko oceno.

Kar zadeva obseg pričakovanega prispevka posamezne možnosti k ciljem za določeno stopnjo sredstev (stroškovna učinkovitost), bi glavni stroški vseh možnosti vsebovali stroške, povezane z razvojem in izvajanjem politik za spodbujanje telesne dejavnosti. Več nedavnih študij je raziskovalo stroške različnih posegov za spodbujanje telesne dejavnosti v smislu njihove učinkovitosti bodisi v številu prihranjenih let kakovostnega življenja bodisi prihrankov pri stroških zdravstva. Čeprav so rezultati študij navedli zelo različne stopnje stroškovne učinkovitosti, pa se je za vse preverjene posege ugotovilo, da so stroškovno učinkoviti, tj. da so upravičili svoje stroške, zlasti ob upoštevanju visokih stroškov telesne nedejavnosti. Dokazi tako na mikro- kot makroravni kažejo, da koristi odtehtajo stroške za različne vrste vladnih naložb v spodbujanje telesne dejavnosti. Poleg tega obstaja velika verjetnost, da so gospodarske koristi takšnih politik v obliki povečane storilnosti in zmanjšanih stroškov zdravstva zelo velike in tako upravičijo velike stroške. Poleg stroškov izvajanja tudi stroškovna učinkovitost posamezne možnosti, povezana z upravnimi stroški za države članice in stroški za proračun EU, kaže, da se lahko možnosti B, C in D štejejo za stroškovne učinkovite, pri čemer je možnost C uvrščena najvišje.

Kar se tiče usklajenosti, ukrep za spodbujanje zdravju koristnih telesnih dejavnosti prispeva k strategiji Evropa 2020. Možnosti B, C in D so namreč skladne s politikami EU na področjih zdravja, prometa, socialne vključenosti in raziskovanja.

Analiza možnosti, ki je temeljila na teh štirih merilih, je vodila k izboru možnosti C kot prednostne možnosti, ki vsebuje najbolj primerno in sorazmerno ukrepanje za obravnavanje ugotovljenih težav.

· Uspešnost: znatno prispeva k obema operativnima ciljema, hkrati pa državam članicam dopušča, da učinkovito določajo prednostne naloge. Dokument o politiki s pravnim učinkom bi po pričakovanjih na splošno dodal znatno težo spodbujanju zdravju koristnih telesnih dejavnosti, zlasti pa smernicam EU o telesni dejavnosti. Glavno odstopanje od možnosti B je vključitev mehanizma za spremljanje, kar pomeni veliko verjetnost, da bi bila učinkovitost te možnosti znatno večja, zlasti, a ne samo, glede napredka pri drugem operativnem cilju.

· Izvršljivost/trajnost: „pragmatična“ narava te možnosti, ki se kaže tudi v podpori držav članic, strokovnjakov in zainteresiranih strani za mehanizem spremljanja, zasnovan na omejenem številu zbirnih kazalnikov in kazalnikov na visoki ravni, bo zaradi razmeroma nizkih stroškov in zmožnosti prilagajanja nacionalnim okoliščinam verjetno povzročila malo težav pri izvajanju. Poleg tega bo okvir za zbiranje podatkov in beleženje napredka, vzpostavljen v okviru mehanizma za spremljanje in poročanja Svetu, verjetno zagotovil dolgoročno trajnost pobude.

· Učinkovitost: ta možnost bi povzročila nekaj stroškov za proračune držav članic, a tudi največje koristi, saj bi države članice zbirale podatke, ki bi jih vnašale v mehanizem za spremljanje, dodeljevale sredstva novim politikam za spodbujanje telesnih dejavnosti in nato imele koristi od povečanih stopenj zdravju koristnih telesnih dejavnosti. Čeprav bi večina stroškov izhajala iz sprememb politik, bi bili za pripravo, upravljanje in ohranjanje podatkov iz mehanizma za spremljanje odhodkov potrebni nekateri odhodki iz proračuna EU, od EU pa bi se tudi pričakovalo, da bi do določene mere pomagala državam članicam pri zbiranju pomembnih podatkov.

· Skladnost: ker je možnost C verjetno najbolj učinkovita, se lahko šteje, da k ciljem politik EU prispeva več kot druge možnosti. Verjetno bi vodila k največjim gospodarskim koristim in dvigu storilnosti, poleg tega pa bi največ prispevala k izboljšanju zdravja, odpravi zdravstvenih neenakosti, spodbujanju aktivnih načinov prevoza na delo in v šolo ter pospeševanju socialnega vključevanja. Poleg tega je skladnost možnosti C in D močno povezana z orodjem politike, predlaganim za njuno izvajanje. Izbira priporočila Sveta je očitno usklajen pristop, pod pogojem, da a) že obstaja ali je v pripravi več „mehkejših“ dokumentov EU o politiki, ki izražajo zavezo zdravju koristnim telesnim dejavnostim, in b) potreba po ukrepanju obstaja predvsem na ravni držav članic.

8. Spremljanje in ocenjevanje

V okviru te ocene učinka in priprave na načrtovano pobudo so strokovnjaki razvili okvir za spremljanje, o njem pa so se posvetovali z državami članicami in zainteresiranimi stranmi. Vključuje razpredelnico s 23 zbirnimi kazalniki na visoki ravni, glede na katere se lahko meri razvoj stopenj in politik zdravju koristnih telesnih dejavnosti in izvajanje smernic EU o telesni dejavnosti. Podatki o teh kazalnikih se bodo zbrali v okviru dela mehanizma EU za spremljanje, predvidenega v prednostni možnosti (možnost C), ki bo hkrati zagotovil levji delež informacij, potrebnih za spremljanje in oceno pobude kot celote.

Napredek pri izvajanju priporočila Sveta bo opisan v rednih poročilih Komisije Svetu, tj. vsaka tri leta, z vključitvijo delovnih struktur za šport (na primer skupine strokovnjakov za šport, zdravje in udejstvovanje) in v skladu z drugimi pomembnimi forumi (na primer skupina na visoki ravni in Platforma EU za ukrepanje glede prehrane, telesne dejavnosti in zdravja). Takšna poročila bi vsebovala predvsem presojo/oceno doseženega napredka na podlagi podatkov, zbranih prek mehanizma za spremljanje, pa tudi širših informacij glede razvoja politike za področje zdravju koristnih telesnih dejavnosti in izvajanja smernic EU o telesni dejavnosti v državah članicah. Popolna ocena izvajanja priporočila Sveta bi se morala izvesti po 6 letih, izvedel pa bi jo zunanji izvajalec.