SL Uradni list Evropske unije C 100/121

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Sveta o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, predlogu uredbe Sveta o spremembah skupne kmetijske politike s spremembo uredb (ES) št. 320/2006, (ES) št. 1234/2007, (ES) št. 3/2008 in (ES) št. […]/2008 ter predlogu uredbe Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 1698/2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP)

COM(2008) 306 konč. – 2008/0103+0104+0105 (CNS)

2009/C 100/21

Svet je 18. junija 2008 sklenil, da v skladu s členoma 36 in 37 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjih dokumentih:

Predlog uredbe Sveta o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete,

Predlog uredbe Sveta o spremembah skupne kmetijske politike s spremembo uredb (ES) št. 320/2006, (ES) št. 1234/2007, (ES) št. 3/2008 in (ES) št. […]/2008 ter

Predlog uredbe Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 1698/2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP)

Strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 8. oktobra 2008. Poročevalec je bil g. VAN OOORSCHOT, soporočevalca pa g. KALLIO in g. WILMS.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 448. plenarnem zasedanju 21. in 23. oktobra 2008 (seja z dne 23. oktobra) s 117 glasovi za, 28 glasovi proti in 18 vzdržanimi glasovi.

1. Sklepi in priporočila

1.1. Evropska komisija je 20. maja 2008 objavila predloge za poenotenje skupne kmetijske politike (SKP), da se zagotovi njeno čim boljše delovanje v razširjeni Evropski uniji in spreminjajočem se mednarodnem okolju. Ta projekt je znan kot „pregled stanja“ (health check).

1.2. EESO meni, da je treba v razpravi o pregledu stanja bolj upoštevati raznolikost nalog, s katerimi se sooča SKP (med drugimi evropski model kmetijstva, varnost preskrbe s hrano kot osrednje vprašanje). Zato EESO poudarja potrebo po ustrezni kratkoročni in dolgoročni kmetijski politiki na ravni EU, ki mora imeti na voljo dovolj finančnih sredstev. Pri tem bo verjetno šlo za zneske, ki bodo najmanj tako visoki kot doslej. Naloga politike je, da državljanom bolje v preteklosti razloži, zakaj je potrebna SKP in čemu služijo posamezni ukrepi, da ne bo neprestane razprave o financiranju.

1.3. EESO opozarja na svoje prejšnje mnenje o prihodnosti SKP, v katerem ugotavlja, da so kmetje v težkem obdobju prehoda. Zato EESO meni, da morajo biti glavne naloge pregleda stanja olajšanje in poenostavitev izvajanja ter odziv na nove izzive na trgu in v družbi ob upoštevanju večnamenske vloge kmetijstva.

1.4. EESO meni, da so še naprej potrebna kompenzacijska plačila za financiranje raznovrstnih storitev kmetov, ki se ne poravnajo prek trga, in da bo plačila na podlagi pretekle proizvodnje vedno težje upravičiti. Državam članicam je treba dovoliti, da svoja plačila prilagodijo bolj pavšalni stopnji. O tem vprašanju je prej potrebna širša razprava v okviru SKP po letu 2013. Pri tem bi države članice morale imeti možnost določiti ustrezno prehodno obdobje, da se kmetije ne bi znašle v težavah. Treba je poenostaviti pravila o navzkrižni skladnosti in preprečiti podvajanje kontrol.

1.5. EESO se strinja z nadaljnjim ločevanjem plačil, da se kmetom zagotovi „svobodno kmetovanje“. Vendar od držav članic ne bi smeli zahtevati ločevanja, da bi ohranili panoge ali regije, potrebne pomoči, seveda če to ne povzroča izkrivljanj na trgu. EESO podpira cilje člena 68, vendar ta člen ni rešitev vseh problemov. V nekaterih primerih je potrebno več prilagodljivosti. Države članice morajo pred izvajanjem tega ukrepa natančno proučiti posledice ponovne razdelitve plačil kmetom.

1.6. EESO meni, da bi bilo treba najprej proučiti spremembe sedanje intervencijske sheme, razen javnih naročil. Poleg tega poziva k oblikovanju novih orodij, ki bi vzpostavila trajnostno varnostno mrežo, ter predlaga, da se ohrani mehanizem prahe in obenem prilagodi odstotek površin za praho v skladu s tržnimi trendi.

1.7. EESO poziva k podrobnejši oceni možnega prihodnjega razvoja trga z mlekom in posledic, preden je sprejeta dokončna odločitev o odpravi mlečnih kvot leta 2015. EESO poziva Komisijo, naj natančneje določi ukrepe za ohranitev proizvodnje mleka na občutljivih območjih ter razloži finančne posledice in načine financiranja teh ukrepov. Dokler takšne strategije ni, se EESO ne more strinjati z načrtovanim povečanjem kvot. EESO zagovarja ustanovitev evropske mreže za mleko, da bi ponudbo uskladili s povpraševanjem ter ohranili nadomestilo za proizvajalce in gostoto živinorejcev po vsej Evropi. S takšno mrežo bi lahko ponovno uravnovesili razmerje sil med industrijo, proizvajalci, distributerji in celo potrošniki.

1.8. EESO priznava nove izzive, ki jih Evropska komisija omenja v zvezi s podnebjem, vodo, obnovljivimi viri energije in biotsko raznovrstnostjo in ki očitno zahtevajo dodatna sredstva drugega stebra. Nove izzive je mogoče financirati samo prek modulacije, saj so sedanja sredstva v proračunu že dodeljena za druge namene do leta 2013, novi viri financiranja pa niso verjetni.

2. Uvod

2.1. Evropska komisija je 20. maja 2008 objavila predloge uredb Sveta za več sprememb skupne kmetijske politike (COM(2008) 306/4). Glavni cilj tega t. i. „pregleda stanja“ je oceniti izvajanje reforme SKP iz leta 2003 ter obravnavati tiste prilagoditve procesa reform, za katere se meni, da so potrebne, da bi lahko nadaljevali s poenostavljanjem politike, ji omogočili, da izkoristi nove tržne priložnosti, in jo pripravili na spopadanje z novimi izzivi na trgu in v družbi.

2.2. Poleg pregleda stanja je potrebna tudi razprava o razvoju SKP po letu 2013, da bi bili kos izzivom, s katerimi se soočajo kmetijstvo, družba in veriga ustvarjanja vrednosti v kmetijstvu.

3. Spreminjanje prehrambenih razmer v svetu

3.1. Cene kmetijskih proizvodov so realno trideset let padale. Leta 2007 pa so se cene nekaterih kmetijskih proizvodov nenadoma in strmo dvignile. Glavni razlogi za dvig cen so bili vedno večje svetovno povpraševanje, majhne zaloge in slabe letine zaradi podnebnih sprememb. To je imelo hude posledice za kmete živinorejce, saj so se soočali z visokimi cenami krme. Vendar cene kmetijskih proizvodov spet začenjajo padati. V obdobju med jesenjo leta 2007 in aprilom leta 2008 so cene mleka padle za približno 30 %, cene pšenice pa za približno 20 % (1). To dejstvo na primer skupaj z naraščajočimi cenami pomeni, da bo po pričakovanjih leta 2008 prihodek pridelovalcev poljščin manjši za 16–24 %. Realno gledano so cene kmetijskih proizvodov še vedno nižje, kot so bile v času naftnih kriz leta 1973 ali 1979 (2).

3.2. V zadnjih mesecih se je jasno pokazalo, da se je začelo obdobje, ko cene kmetijskih proizvodov nihajo, kar ni dobro niti za potrošnike, ki se soočajo z vedno višjimi cenami kmetijskih proizvodov, niti za kmete in zainteresirane strani v prehrambeni verigi, ki morajo biti stalno zaskrbljeni za svoje naložbe. Ta položaj je treba upoštevati v vsaki razpravi o prihodnosti kmetijske politike, če želimo, da varnost preskrbe s hrano ostane cilj EU.

3.3. Zaradi svetovnega povpraševanja po hrani je težko pričakovati, da bodo potrošniške cene v kratkoročnem in srednjeročnem obdobju padle na prejšnjo raven, pričakovati pa je večja nihanja cen proizvajalcev.

3.4. Vpliv višjih cen kmetijskih surovin na cene življenjskih potrebščin je omejen. To je povezano z dejstvom, da se delež kmetijskih surovin v stroških proizvodnje hrane v primerjavi s stroški energije in dela manjša. Strošek pšenice na primer predstavlja le 4 % stroškov štruce kruha (3). Poleg tega je delež hrane v skupnih izdatkih gospodinjstev nizek (približno 14 % v EU-27). Po mnenju EESO je treba v interesu kmetov in potrošnikov racionalizirati prehrambeno verigo (4).

3.5. Organizaciji Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo (FAO) je treba omogočiti, da bo bolje upravljala oskrbo s hrano, in odkar je področje kmetijstva vključeno v Svetovno trgovinsko organizacijo, so med kmetijskimi sistemi nastale še večje neenakosti. Spremeniti je treba način razmišljanja: kmetijstvu je treba omogočiti, da se bo lahko organiziralo na svetovni ravni s pomočjo posvetovalnega foruma, ki ga bodo sestavljale najbolj reprezentativne – in ne nujno najbogatejše – nacionalne kmetijske organizacije.

3.6. Po mnenju EESO je treba pri pregledu stanja SKP upoštevati te spremembe svetovnih prehrambenih razmer. Kmetje bi morali imeti možnost, da nadaljujejo svojo večstransko vlogo v okviru evropskega kmetijskega modela.

4. Splošne ugotovitve

4.1. Evropski ekonomsko-socialni odbor opozarja na svoje prvotno mnenje (5) o oceni stanja v SKP in njeni prihodnosti po letu 2013, v katerem ugotavlja, da so kmetje in agroživilska industrija zdaj v težavnem obdobju prehoda. Pripravljenost za podjeten odziv na nove tržne pogoje je velika, če bodo upoštevane obljube, dane med reformami, ter bosta zagotovljeni ustrezna pravna varnost in varnost pri načrtovanju. EESO meni, da je treba zlasti v tem pregledu stanja preveriti, kje so potrebne prilagoditve obstoječih predpisov za:

— lažje in enostavnejše izvajanje ter

— odpravo ovir za ciljno usmerjeno izvajanje dogovorjenih reformnih ukrepov.

Poleg teh tem EESO priznava, da se EU sooča z novimi izzivi, pri katerih imajo lahko kmetje pomembno vlogo, in da razmere na trgu s hrano zahtevajo nove odzive.

Vendar pa bi morale biti ključne besede pri pregledu stanja stabilnost s pomočjo organizacije trgov, poenostavitev in prilagoditev.

4.2. Pomembno je tudi, da ukrepi v okviru pregleda stanja poudarjajo nadaljnji razvoj evropskega modela kmetijstva in kmetom omogočijo, da izpolnijo svojo večstransko vlogo:

— za zagotovitev najvišjih standardov na svetu za varnost in kakovost hrane, varovanje okolja ter dobro počutje živali,

— za ohranjanje pokrajine in narave,

— za ključen prispevek k zaposlovanju, za ohranjanje kmetijske proizvodnje in vitalnosti življenja na podeželju v vseh regijah EU ter

— za preprečitev upadanja števila prebivalcev na podeželju in opuščanja kmetijskih površin.

Po mnenju EESO predlogi Komisije prinašajo bistvene spremembe v primerjavi s sedanjim stanjem. O teh spremembah je treba temeljito razmisliti.

5. Ukrepi za pregled stanja

5.1. Shema enotnega plačila (SEP)

5.1.1. V skladu s predlogom Evropske komisije naj bi bilo državam članicam dovoljeno, da svoj model SEP postopoma prilagodijo bolj pavšalni stopnji plačil za posamezne pravice do plačila, da bi postala SEP bolj učinkovita in uspešna. Hkrati predlogi vključujejo vrsto ukrepov za poenostavitev izvajanja SEP.

5.1.2. Zaskrbljenost v zvezi s trajnostjo je v Evropi vedno večja. Napredek pri upoštevanju netrgovinskih vprašanj v mednarodnih sporazumih je premajhen, čeprav je to bistveno, če želimo spoštovati želje evropskih državljanov. Poleg tega se zaščita na mejah EU nenehno zmanjšuje. Na podlagi teh argumentov EESO meni, da bo sistem direktnih plačil, ki kmetom omogoča kritje stroškov trajnostne proizvodnje, ki na trgu niso povrnjeni, bistven za ohranitev evropskega modela kmetijstva in dohodke kmetov po letu 2013. To mora ostati jasna naloga SKP.

5.1.3. EESO meni, da bodo še naprej potrebna kompenzacijska plačila za financiranje raznovrstnih storitev kmetov, ki se ne poravnajo prek trga, in da bo ravni plačila na podlagi pretekle proizvodnje vedno težje upravičiti. Državam članicam, ki tega še niso storile, bi bilo treba dovoliti, da v obdobju 2009–2013 prilagodijo nacionalne zgornje meje bolj pavšalni stopnji plačil ali da s tem začnejo v začetku leta 2013. Preden to storijo, morajo natančno proučiti posledice za dohodke kmetij, prilagodljivost kmetov in potrebo po dolgoročni varnosti pri načrtovanju. Če bodo države članice izbrale ta pristop, morajo imeti možnost določiti ustrezno prehodno obdobje, da se kmetije, ki so morda vlagale pod drugačnimi pogoji, ne bi znašle v težavah.

5.1.4. Upravljanje sheme enotnega plačila na površino (SEPP), ki jo uporabljajo v večini novih držav članic, je enostavno, vendar je shema preveč poenostavljena, ko gre za smiselno podporo intenzivnim kmetovalcem (sadje in zelenjava, vzreja živali, proizvodnja tobaka itd.) v primerjavi s sektorjem poljščin. Srednjeročno bi bilo treba najti bolj uravnoteženo rešitev, npr. v okviru sheme enotnega plačila, z uporabo drugih ali novih instrumentov, ki bi jih bilo treba razviti v vsej EU.

5.1.5. Vsa zemljišča v novih državah članicah, na katerih se upoštevajo ustrezni kmetijski in okoljski pogoji v času, ko država zaprosi za plačila, bi morala biti do njih upravičena.

5.2. Navzkrižna skladnost

5.2.1. Evropska komisija želi poenostaviti in izboljšati ciljno osredotočenost navzkrižne skladnosti. Komisija predlaga, da se odpravijo nekatere zahteve, ki niso povezane z odgovornostjo kmeta, in uvedejo novi dobri kmetijski in okoljski pogoji.

5.2.2. EESO podpira ohranitev povezave med enotnim plačilom na kmetijo in spoštovanjem standardov EU, ki so prek navzkrižne skladnosti povezani s kmetijsko dejavnostjo. EESO se strinja s predlogi Komisije za poenostavitev navzkrižne skladnosti. Jasno je tudi, da je treba navzkrižno skladnost narediti manj zapleteno, zlasti s pojasnitvijo pravil (z uvedbo pravila de minimis) in zmanjšanjem števila različnih inšpekcijskih obiskov, ki se izvajajo na posameznih kmetijah. Prav tako je treba preprečiti podvajanje kontrol, kot so revizije v okviru sistema zagotavljanja kakovosti.

5.2.3. Kmetijstvo je pomemben sektor, ki v EU zagotavlja veliko delovnih mest. Prizadevati si je treba za zmanjšanje števila nesreč v kmetijstvu in spodbujati več kvalificirane delovne sile. Zato EESO meni, da so izredno pomembni posebni vidiki varnosti pri delu na kmetijah, npr. navodila za uporabo strojev, higieno in ustrezno shranjevanje nevarnih snovi. Te vidike mora urejati nacionalna zakonodaja s socialnega področja, vključili pa bi jih lahko tudi v področje uporabe navzkrižne skladnosti. Za spodbudo kmetom EESO priporoča razširitev možnosti v okviru socialnega sklada EU na področju varnosti pri delu ter spretnosti in znanja.

5.2.4. V skladu s ciljem, da bi dosegli večjo učinkovitost navzkrižne skladnosti in njeno bolj neposredno povezavo s kmetijskimi dejavnostmi, EESO meni, da predpisane zahteve ravnanja o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet niso odgovornost na ravni kmetij in jih je zato treba odpraviti.

5.2.5. EESO poziva k študiji o vplivu izvajanja dobrih kmetijskih in okoljskih pogojev, preden se tej zasnovi doda kakršen koli nov element. Ta študija mora vključiti učinke na kmete in upravno obremenitev. EESO meni, da je treba okoljske koristi, povezane s praho, varovalnimi pasovi in krajinskimi značilnostmi, ohraniti, tudi če se odpravi obvezna praha. Če naj bi to dosegli s prostovoljnimi ukrepi kot delom razvoja podeželja, so potrebne ustrezne spodbude, ki jih sedaj ni. Te ukrepe je treba tudi ustrezno poplačati.

5.2.6. Za nove države članice bi moral veljati poseben režim. Sistem navzkrižne skladnosti bi bilo treba uvesti postopno, glede na to, da se tudi sistem neposrednih plačil uvaja postopno. Nove države članice morajo navzkrižno skladnost uporabljati v celoti, ko dosežejo 100-odstotno stopnjo sheme enotnega plačila na površino (SEPP).

5.3. Delno vezana proizvodna podpora

5.3.1. Po mnenju Evropske komisije je ločevanje kmete spodbudilo, da se bolje in na bolj trajnosten način odzivajo na tržne signale. V času reforme SKP iz leta 2003 je bilo določeno, da se državam članicam omogoči ohranitev določene ravni vezane podpore v nekaterih sektorjih. Komisija prav tako poudarja, da delovanje obeh sistemov hkrati ni prispevalo k poenostavitvi. Komisija predlaga, da se državam članicam dovoli ohranitev ločenih premij samo za krave dojilje ter ovčje in kozje meso.

5.3.2. EESO je skeptičen glede nadaljnjega ločevanja v državah članicah, ki ohranjajo delno vezano podporo, da bi omogočile večjo tržno usmerjenost. EESO se zaveda, da v nekaterih primerih ločevanje lahko povzroči izginotje nekaterih vrst proizvodnje ter opustitev proizvodnje v nekaterih regijah z resnimi posledicami za okolje, podeželsko gospodarstvo in zaposlovanje. Za obravnavanje teh problemov bi bilo treba uporabiti člen 68. Vendar se od teh držav članic ne sme zahtevati ločevanje podpore. Preostala vezana podpora ne sme povzročati neenakih tržnih pogojev med državami članicami.

5.4. Posebna podpora

5.4.1. Evropska komisija predlaga razširitev (sedanjega) člena 69 zaradi več razlogov, tudi zato, da se vključijo vprašanja neugodnih pogojev za kmete v posameznih sektorjih v nekaterih regijah in dopolnitve pravic do plačila na območjih, v katerih se izvaja prestrukturiranje. Države članice, ki uporabljajo SEP, lahko zadržijo do 10 % nacionalnih proračunskih zgornjih meja za ukrepe, povezane z varovanjem okolja, ali za izboljšanje kakovosti in trženja kmetijskih proizvodov.

5.4.2. Komisija meni, da so spremembe tradicionalnih tržnih instrumentov in prehod na neposredno podporo proizvajalcem spodbudili razpravo o različnih vrstah upravljanja tveganj, ker so tveganja, povezana s cenami in proizvodnjo, glavni vir sprememb, ki vplivajo na dohodek. Komisija predlaga, da lahko države članice uporabijo člen 68 za zavarovanje pridelka ter vzajemne sklade za živalske in rastlinske bolezni.

5.4.3. EESO podpira cilje, navedene v členu 68, čeprav ta člen ni rešitev za vse probleme, ki se lahko pojavijo. EESO se lahko strinja z večjo prožnostjo pri uporabi člena 68, če se morebitna dodatna sredstva uporabijo za krepitev položaja kmetov. Meni, da bi lahko bila v zelo posebnih primerih v nekaterih državah članicah meja financiranja višja od sedanjih skupnih 10 % nacionalnih zgornjih mej. EESO podpira predloge o zavarovanju pridelka ter vzajemnih skladih za živalske in rastlinske bolezni glede na to, da mora biti cilj zaščititi potrošnike in kmete. Ti ukrepi ne smejo ogroziti sedanjih zavarovalnih shem ali ukrepov skupnosti (člen 44 in veterinarski sklad). Ker je preprečevanje bolezni pomembno za celotno družbo, EESO predlaga, da ta sredstva sofinancirajo države članice, kot je predlagala Komisija.

5.4.4. EESO meni, da lahko uporaba člena 68 povzroči pomembno ponovno razdelitev plačil kmetom. Poleg tega je EESO zaskrbljen, da člen 68 ni zadostno orodje za reševanje vseh vprašanj. Zato morajo države članice natančno preučiti posledice možne uporabe člena 68 za kmete. Po mnenju EESO bi morali zneski, ki so bili predhodno dodeljeni kmetijstvu, ostati v tem sektorju in bi jih lahko uporabili za člen 68.

5.4.5. Proučiti je treba skupen vpliv modulacije in uporabe člena 68 na dohodke kmetij. Če bi bilo treba izvesti predloge Komisije, bi to lahko pomenilo zmanjšanje direktnih plačil za vsaj 10 + 13 % = 23 %. Zato EESO meni, da je treba temeljito proučiti učinke.

5.5. Omejitve plačil

5.5.1. Evropska komisija je ugotovila, da je z uvedbo enotnega plačila razporeditev plačil bolj pregledna. Veliko število kmetov, ki prejemajo majhne vsote plačil, povzroča visoke upravne obremenitve. Komisija predlaga, da države članice uporabijo najnižji znesek plačila, tj. 250 EUR, ali najmanjšo velikost površine, tj. najmanj 1 hektar, ali da uporabijo oboje. Poleg tega Komisija predlaga progresivno modulacijo. Predlagano je tudi, da nove države članice postanejo upravičene do modulacije z letom 2012.

5.5.2. EESO se načeloma strinja s predlogi Komisije za določitev minimalnih zahtev za plačila, da se zmanjšajo upravni stroški, pri čemer pa odločitev o uporabi minimalnih zahtev ostaja v pristojnosti držav članic.

5.5.3. Po mnenju EESO je razprava o progresivni modulaciji osredotočena na vprašanje, ali je mogoče od podjetij v EU, ki letno prejemajo več kot 100 000 EUR neposrednih plačil, pričakovati višjo stopnjo modulacije. Ekonomija obsega na splošno koristi velikim prejemnikom, zato je zmerna progresivnost upravičena, saj imajo podjetja možnost izkoristiti nove ukrepe drugega stebra in s tem znova pridobiti sredstva SKP.

5.6. Trgi

5.6.1. Komisija postavlja vprašanje, kako se lahko ustvari učinkovit mehanizem intervencije, ki deluje kot varnostna mreža brez zanašanja na subvencioniran izvoz. Komisija predlaga poenostavitev določb o javni intervenciji z razširitvijo sistema javnega razpisa. Komisija predlaga odpravo intervencije za trdo pšenico, riž in svinjsko meso.

5.6.2. Po mnenju EESO je EU zaradi slabljenja mehanizmov upravljanja notranjega trga in slabšega varstva mej kot posledice reform SKP in trgovinskih pogajanj od leta 1992 naprej danes bolj izpostavljena nihanjem na svetovnem trgu. Hkrati se povečujejo ta nihanja na svetovnem trgu in s tem tveganja: podnebne spremembe povzročajo vse večja nihanja v količini pridelka na svetovni ravni, potovanja po vsem svetu pa povečujejo tveganje za prenos bolezni. Kmetje se morajo spopadati z vsemi temi izzivi. Glede na to bi bila opustitev vseh regulativnih mehanizmov nevarna v obdobjih, ko je ponudba majhna in povpraševanje veliko.

5.6.3. EESO meni, da je eden glavnih ciljev SKP, zlasti v okviru prvega stebra, omogočiti zadostno količino varne in raznolike hrane za 500 milijonov evropskih potrošnikov. Za dosego tega cilja so potrebni ustrezni instrumenti. Čeprav bi sistem javnega razpisa lahko izboljšal tržno usmeritev, hkrati zmanjšuje varnost za kmete in lahko poveča negotovost na trgu. Zato EESO predlaga, da je treba najprej proučiti druge prilagoditve sedanjega intervencijskega programa, npr. krajše obdobje intervencije. Glede na potrebo po varnosti preskrbe s hrano za evropske državljane in primernem dohodku kmetij EESO poziva k oblikovanju novih orodij za vzpostavitev trajnostne varnostne mreže.

5.6.4. EESO predlaga Komisiji, da vzpostavi evropske mreže upravljanja trgov, ki bodo dale trden okvir za usklajevanje ponudbe in povpraševanja, omogočile povezanost proizvajalcev po vsej Evropi in se tako učinkovito odzvale na pričakovanja družbe. S tem bi se vzpostavilo ponovno ravnotežje sil na trgu, ki bi omogočilo boljše izpolnjevanje zahtev potrošnikov. Te mreže bi morala nadzorovati Komisija.

5.7. Praha

5.7.1. Komisija predlaga začasno ukinitev prahe kot instrumenta za nadzor ponudbe, ki temelji na predvidevanjih tržnih razmer. Državam članicam se dajejo ustrezna orodja, ki zagotavljajo ohranitev sedanjih okoljskih koristi prahe.

5.7.2. Praha je orodje za upravljanje ponudbe, ki je lahko uporabno in prožno. EESO meni, da se v tem trenutku stanje na trgu kljub dobrim tržnim cenam kadar koli lahko ponovno poslabša, zato meni, da bi bilo smiselno ohraniti mehanizem prahe (6) ter obenem prilagoditi odstotek površin za praho v skladu s tržnimi trendi.

5.7.3. Po mnenju Odbora bi bilo treba ohraniti vsakršno okoljsko korist, povezano s praho, da bi povečali sprejemljivost kmetijstva. S prostovoljno praho kot delom normalnega razvoja podeželja je to uresničljivo le, če so na voljo ustrezne spodbude, kar v preteklosti ni bilo zagotovljeno.

5.8. Kvota za mlečne izdelke

5.8.1. Leta 1984 so bile uvedene mlečne kvote kot odgovor na prekomerno proizvodnjo. Komisija meni, da razlogi, zaradi katerih so bile uvedene, niso več veljavni. Ob upoštevanju povečanja povpraševanja po mleku in mlečnih proizvodih Komisija predlaga povečevanje kvot za 1 % na leto v naslednjih petih letih. Namen tega povečevanja je, da se omogoči mehak pristanek sistema, ko se leta 2015 izteče. Evropska komisija je preučila socialne vplive sprememb sistema mlečnih kvot. Prenehanje veljavnosti mlečnih kvot bo povzročilo prestrukturiranje sektorja proizvodnje mleka, pri čemer bi bili lahko zlasti manjši proizvajalci mleka izpostavljeni skrajno neusmiljeni konkurenci, kar ima lahko posledice za nekatere regije.

5.8.2. Ker se bo ureditev na podlagi kvot glede na sedanji pravni položaj leta 2015 iztekla, EESO poziva Komisijo, naj podrobneje kot v preteklosti prouči, kako se lahko na trajnostnem trgu po letu 2015 dosežeta predvidljivost in regionalno ravnovesje. Mleko je bistven in zdrav prehrambni proizvod, poleg tega imajo proizvajalci mleka pomembno vlogo v podeželskih gospodarstvih. Še zlasti pomembna bo uvedba ukrepov, ki bodo kmetom pomagali izboljšati njihovo konkurenčnost.

5.8.3. Proizvodnja mleka je zelo pomemben sektor na občutljivih območjih EU. Zato EESO poziva Komisijo, naj predvidi ukrepe, vključno s finančnimi določbami, za ohranitev proizvodnje mleka in močnega podeželskega gospodarstva na teh občutljivih območjih. EESO meni, da Komisija s predlogi ni podala izvedljivega koncepta. Člen 68 bo le v nekaterih vidikih zadosten instrument za to in z njim niti približno ni mogoče pokriti pričakovanih visokih stroškov.

5.8.4. Ker ni pravega načrta za prilagajanje, EESO trenutno nasprotuje prilagoditvi kvot. Ta mora potekati v skladu s povpraševanjem na trgu in ne samovoljno. Glede na razmere po letu 2015 je treba vzpostaviti evropsko „mlečno“ mrežo, v okviru katere bi lahko proizvodnjo prilagodili potrošnji in dosegli novo ravnovesje sil znotraj mreže. Na ta način bi lahko proizvodnjo mleka ohranili tudi na najbolj občutljivih območjih.

5.9. Druge sheme podpor

5.9.1. Komisija predlaga takojšnjo nevezanost za sektorje stročnic, konoplje, trde pšenice in lupinarjev. Za riž, krompirjev škrob, posušeno krmo in lan Komisija za prehod na nevezanost plačil predlaga prehodno obdobje dveh let.

5.9.2. Brez nevezanosti bi lahko proizvodnja izginila, kar bi negativno vplivalo na regionalna gospodarstva, okolje ali ponudbo v EU. Zato EESO meni, da je treba možnost prenosa teh plačil v enotno plačilo na kmetijo natančno preučiti za vsak primer posebej in, če je potrebno, nadaljevati z vezanimi plačili, da se prepreči veliko zmanjšanje proizvodnje na občutljivih območjih. Ti sektorji potrebujejo razumno prehodno obdobje in spremljajoče ukrepe, da razvijejo nove tržne priložnosti.

5.9.3. Premija za energetske poljščine je upravno neugodna in glede na cilje, ki jih je Svet določil za uvedbo biogoriv, ni več potrebe po spodbujanju na ravni proizvodnje. Sredstva, ki se ne uporabljajo več za premije za energetske rastline, bi bilo treba nameniti krepitvi položaja kmetov.

5.10. Podnebne spremembe

5.10.1. Po mnenju Komisije so vprašanja, povezana s podnebjem in energijo, postala ena glavnih tem političnega programa. Marca 2007 so se voditelji EU odločili, da se emisije CO2 do leta 2020 zmanjšajo za najmanj 20 % in za 30 %, če bo sprejet dogovor o globalnih ciljih. Komisija meni, da lahko kmetijstvo pomembno prispeva k zmanjšanju emisij toplogrednih plinov.

5.10.2. EESO meni, da je kmetijstvo k zmanjšanju emisij toplogrednih plinov prispevalo več kot mnogi drugi sektorji in da mora tako tudi nadaljevati (7). Kmetijstvo pa je poleg tega eden od sektorjev, ki so najbolj izpostavljeni podnebnim spremembam.

5.10.3. Vse bolj je treba razumeti posledice podnebnih sprememb za kmetijstvo in zato so nujne raziskave. Tovrstne raziskave se financirajo v okviru 7. evropskega okvirnega programa za raziskave, vendar jih je treba pospešiti in okrepiti.

5.10.4. Prav tako je pomembno, da se poveča število spodbud za kmete, da se soočijo s podnebnimi spremembami in uporabljajo proizvodne sisteme, ki so nevtralni glede podnebja. V zvezi s tem EESO podpira okvirni seznam vrst dejavnosti v zvezi s podnebnimi spremembami v programu razvoja podeželja.

5.11. Upravljanje z vodami

5.11.1. Cilji EU za vodno politiko so določeni v okvirni direktivi o vodah. Komisija meni, da ima kmetijstvo pomembno vlogo pri upravljanju z vodami.

5.11.2. Ena najbolj perečih težav je povezana z vodo, in sicer s pomanjkanjem, kakovostjo, preveliko vlago in poplavami. EESO se strinja, da se mora del sredstev iz modulacije uporabiti za povečanje spodbud za upravljanje z vodami kot del ukrepov za razvoj podeželja v okviru osi 2. EESO meni, da morajo biti dejavnosti neposredno povezane s kmetijstvom.

5.12. Obnovljivi viri energije

5.12.1. Leta 2007 so voditelji EU določili zavezujoči cilj 20 % za uporabo obnovljivih virov energije, vključno z 10-odstotnim deležem biogoriv v porabi bencina in dizelskega goriva.

5.12.2. EESO podpira seznam okvirnih vrst ukrepov v zvezi z obnovljivimi viri energije.

5.12.3. EESO meni, da je zelo pomembno, da se spodbujajo dodatne raziskave za optimizacijo proizvodnih sistemov, da bosta prispevek bioenergije k zmanjšanju emisij CO2 in energetska učinkovitost čim večja. Treba je še bolj raziskati možnost za razvoj biogoriv druge generacije z uporabo kmetijskih soproizvodov.

5.12.4. Kmetje bi lahko imeli ključno vlogo v zagotavljanju dobave trajnostne bioenergije na lokalni ali regionalni ravni (npr. z obrati za mikroproizvodnjo z uporabo lokalne biomase) in tako prispevali k doseganju kjotskih ciljev. V predpisih za državno pomoč bi moralo biti predvideno odstopanje za takšne projekte.

5.13. Biotska raznolikost

5.13.1. Komisija meni, da je velik del biotske raznolikosti Evrope odvisen od kmetijstva in gozdarstva ter da je treba okrepiti prizadevanja za njeno zaščito. Kmetijstvo ima pri tem ključno vlogo. Države članice so se zavezale, da bodo zaustavile upadanje biotske raznolikosti do leta 2010.

5.13.2. V več državah članicah obstajajo dobri primeri projektov za izboljšanje biotske raznolikosti. EESO podpira zgledne primere ukrepov, ki jih omenja Komisija, vendar le, če bodo spodbude namenjene neposredno kmetom, ker so prav kmetje ključni za ohranitev močnih podeželskih območjih z gospodarskimi in zaposlitvenimi priložnostmi.

5.14. Krepitev drugega stebra

5.14.1. Komisija načrtuje, naj bi se s temi štirimi novimi izzivi (točke 5.10 do 5.13) soočili z novim svežnjem ukrepov, ki naj bi bil umeščen v drugem stebru, dodatna finančna sredstva zanj pa naj bi dobili iz modulacije. Komisija ugotavlja, da je povečanje obvezne modulacije edini način za pridobitev dodatnih sredstev za razvoj podeželja, saj so vsa druga sredstva EU do leta 2013 že dodeljena. Komisija predlaga, da se obvezna modulacija do leta 2012 v štirih korakih poveča za 8 %.

5.14.2. Po mnenju EESO so rezultati pogajanj o finančni perspektivi 2007–2013 vodili k neustreznemu financiranju drugega stebra. EESO meni, da je treba ohraniti različne funkcije SKP. To je treba upoštevati pri morebitnih nadaljnjih modulacijah neposrednih plačil v okviru prvega stebra (8). Zato bo EESO podprl predlagano modulacijo le, če je zagotovljeno, da je proračun jasno in posebej namenjen pomoči kmetom, da se soočijo s temi novimi izzivi. Pri teh spremembah je treba priznati vlogo zaposlovanja in zaposlenih. Izvajanje z nacionalnimi načrti za razvoj podeželja mora biti učinkovitejše in dostopnejše za kmete, nacionalno sofinanciranje pa mora biti zagotovljeno vnaprej.

6. Proračunske posledice predlogov za pregled stanja

6.1. Komisija opominja, da ima SKP vgrajen mehanizem finančne discipline. Ker je večina podpore zdaj že določena in so se tržni obeti znatno izboljšali, je možnost uporabe instrumenta finančne discipline manjša. Poleg tega Komisija navaja, da so predlogi za modulacijo nevtralni glede na proračun, lahko pa bi povzročili dodatne nacionalne izdatke. Komisija pričakuje, da dodatnih izdatkov za tržne ukrepe skoraj ne bo.

6.2. Celotni proračun za SKP se je zmanjšal z 0,6 % BDP EU v letu 1993 na manj kot 0,4 % v letu 2007. Dejanski proračunski odhodki so se s približno 40 milijard EUR v letu 1995 povečali na približno 50 milijard EUR v letu 2007 (vključno z razvojem podeželja), kljub temu, da se je število držav članic skoraj podvojilo, ko se je povečalo s 15 na 27.

6.3. Pred 15 leti je EU na leto porabila 10 milijard EUR za izvozne subvencije. Za leto 2009 je ta proračun omejen na samo 350 milijonov EUR (9). Evropska komisija je pristala, da izvozne subvencije do leta 2013 v celoti odpravi, pod pogojem, da trgovinski partnerji zagotovijo vzporedne obveznosti.

6.4. EESO meni, da je SKP eden najpomembnejših temeljev Evropske unije. Kot kažejo prehrambene razmere v svetu, bo kmetijska politika tudi v prihodnje zelo pomembna. EESO meni, da kmetje nimajo samo ključne vloge pri oskrbi s hrano, temveč da morajo izpolniti tudi svojo večstransko vlogo.

7. Dolgoročni cilji SKP po letu 2013 in finančni okvir

7.1. EESO meni, da bi bilo dobro določiti jasne cilje in prednostne naloge SKP po letu 2013, da bi prispevali k razpravam o prihodnjih finančnih perspektivah.

7.2. Glede na to, da bo še naprej naraščalo število prebivalstva in da naj bi bilo leta 2050 na svetu 9 milijard ljudi, s čimer se bo povečevala potrošnja na osebo, bo treba povečati proizvodnjo hrane. Hkrati pa se po vsem svetu zmanjšuje površina dobrih kmetijskih zemljišč zaradi erozije, zasoljevanja in urbanizacije. Zato se evropski potrošniki ne bodo mogli več slepo zanašati na varnost živil. Prihodnja SKP mora upoštevati vse te spremembe.

7.3. Na evropski ravni potrebujejo potrošniki zadostno količino zdrave in raznolike hrane, ki mora biti proizvedena na trajnostni način. Uvoz mora biti v skladu s standardi EU, kar se zdaj ne dogaja vedno. Obenem so evropski državljani zaskrbljeni tudi zaradi podnebnih sprememb in trajnosti. Pri izpolnjevanju pričakovanj družbe imajo lahko kmetje v EU pomembno vlogo.

7.4. Kmetje bi svoj dohodek raje dosegali na trgu. Vendar evropska družba od kmetov pričakuje tudi storitve, ki na trgu niso poplačane. Neposredna plačila kot nagrada kmetom za zagotavljanje najvišjih standardov trajnostne proizvodnje in dodatnih storitev ter plačila za spodbujanje razvoja podeželja bodo torej še naprej bistvenega pomena. Poleg tega bo SKP ostala temeljni instrument podpore regionalnim gospodarstvom.

7.5. Pri doseganju ciljev, določenih v točki 4.2, se mora SKP v prihodnosti bolj osredotočati na:

— zagotavljanje zanesljive oskrbe varne in raznolike hrane ter oskrbe z obnovljivimi viri energije,

— zagotavljanje primernega dohodka kmetov,

— zagotavljanje trajnostne in konkurenčne proizvodnje na vseh območjih EU,

— prispevek k močnemu podeželju z gospodarskimi in zaposlitvenimi možnostmi.

7.6. EESO meni, da morajo biti cilji SKP in instrumenti za njihovo doseganje dolgoročno bolje usklajeni med vsemi državami članicami.

7.7. EESO poudarja potrebo po primerni kratkoročni in dolgoročni kmetijski politiki EU, ki mora imeti na voljo dovolj finančnih sredstev. Pri tem bo verjetno šlo za zneske, ki bodo najmanj tako visoki kot doslej. Naloga politike je, da državljanom bolje kot v preteklosti razloži, zakaj je potrebna SKP in čemu služijo posamezni ukrepi, da ne bo neprestane razprave o financiranju.

V Bruslju, 23. oktobra 2008 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Mario SEPI

(1) Predstavitev predloga pregleda stanja odboru Evropskega parlamenta za kmetijstvo in razvoj podeželja (ComAgri) 20. maja 2008.

(2) Evropska komisija: Kaj je povzročilo sedanjo rast kmetijskih cen?

(3) Govor komisarke Mariann FISCHER BOEL: Hrana – krma ali gorivo? Berlin, 18. januar 2008.

(4) EESO nadaljuje s proučevanjem tega vprašanja v raziskovalnem mnenju o EU in svetovnih prehrambenih izzivih.

(5) UL C 44 z dne 16.2.2008, str. 60.

(6) UL C 44, 16.2.2008, str. 63, točka 5.7.1.

(7) Študija ES: Podnebne spremembe: izzivi za kmetijstvo (dec. 2007).

(8) Glej opombo 5.

(9) The Common Agricultural Policy: sorting the facts from the fiction (Skupna kmetijska politika: ločevanje dejstev od izmislekov), 20. junij 2008.