POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU IN ODBORU REGIJ

Naknadno vrednotenje Evropskih prestolnic kulture za leto 2010 (Essen za Porurje, Pécs, Istanbul)

UVOD

To poročilo je pripravljeno na podlagi člena 12 Sklepa št. 1622/2006/ES[1] z dne 24. oktobra 2006 o vzpostavitvi aktivnosti Skupnosti za dogodek Evropske prestolnice kulture za leta 2007 do 2019, v skladu s katerim „[Komisija] vsako leto […] zagotovi zunanje in neodvisno vrednotenje rezultatov dogodka Evropske prestolnice kulture iz prejšnjega leta v skladu s cilji in merili aktivnosti, določenimi v tem sklepu. Komisija predloži poročilo o navedenem vrednotenju Evropskemu parlamentu, Svetu in Odboru regij do konca leta, ki sledi dogodku Evropska prestolnica kulture.“

V tem poročilu so predstavljena stališča Komisije o najpomembnejših sklepih in priporočilih zunanjega vrednotenja Evropske prestolnice kulture za leto 2010, ki je na voljo na:

http://ec.europa.eu/culture/our-programmes-and-actions/capitals/evaluation-commissioned-by-the-eu_en.htm .

Z zunanjim vrednotenjem so bile najprej posamično ovrednotene tri evropske prestolnice kulture (v nadaljnjem besedilu: EPK): Essen za Porurje, Pécs in Istanbul. Nato so se primerjale ugotovitve in sprejeli sklepi, veljavni za vse tri prestolnice.

OZADJE AKTIVNOSTI

Aktivnosti EU za dogodek Evropske prestolnice kulture

Prvotna zamisel „Evropskega mesta kulture“ je bila javnosti predstavljena na medvladni ravni leta 1985[2]. Na podlagi teh izkušenj so bile s Sklepom 1419/1999/ES vzpostavljene aktivnosti Skupnosti za dogodek Evropske prestolnice kulture za leta 2005 do 2019[3]. Države članice so bile razvrščene v kronološki vrstni red upravičenk za priredbo vsakoletnega dogodka. Brez vnaprej določenega kronološkega vrstnega reda so se lahko prijavile tudi evropske države, ki niso bile države članice: od držav, ki so imele pravico gostiti dogodek za določeno leto, se je pričakovala predložitev mesta in oddaja prijav Evropskemu izbirnemu svetu, vključno s kulturnimi programi za leto, in ta je Komisiji priporočil njihovo imenovanje. Svet ministrov je uradno imenoval evropske prestolnice kulture.

S 1. januarjem 2007 je bil Sklep 1419/1999/ES nadomeščen s Sklepom 1622/2006/ES[4], s katerim so bili izpopolnjeni cilji, uvedeno dvostopenjski nacionalni natečaj in postopek spremljanja za naziv od leta 2013. Novi sklep je uvedel sestanke za spremljanje po imenovanju, ki se zaključijo s priporočilom odbora o podelitvi denarne nagrade prestolnicam v čast Meline Mercouri, pod pogojem, da imenovana mesta izpolnjujejo merila iz Sklepa 1622/2006/ES ter izvajajo priporočila izbirnega sveta in nadzornega odbora. Finančna podpora EU je zagotovljena s programom Kultura. Program za obdobje 2007–2013 daje vsaki EPK na razpolago največ 1,5 milijona EUR na leto. Mesta so do leta 2009 to pomoč prejemala v obliki donacije, ki je sofinancirala del njihovega programa. Od leta 2010 za imenovana mesta velja faza spremljanja, prek nagrade Melina Mercouri pa dobivajo finančno podporo EU v višini 1,5 milijona EUR.

Evropske prestolnice kulture 2010

Za izbor evropske prestolnice kulture za leto 2010 so se uporabljali izbirni postopki, določeni v Sklepu iz leta 1999. V tem letu sta imeli Nemčija in Madžarska pravico gostiti evropski prestolnici kulture. Nemčija je predlagala Essen za Porurje in Görlitz; Madžarska je predlagala Pécs. Poleg tega je Turčija predlagala Istanbul, Ukrajina pa Kijev. Na podlagi člena 4 Sklepa 1419/1999/ES o udeležbi držav, ki niso članice EU, v tem dogodku, je le eno mesto iz držav, ki niso članice EU, lahko nosilo naziv za zadevno leto.

Izbirni postopek je potekal leta 2006. Evropski izbirni svet je izdal poročilo, v katerem je za naziv za leto 2010 priporočil Essen za Porurje, Pécs in Istanbul, pri čemer je predložil priporočila za boljše doseganje predlaganih ciljev. Svet ministrov je leta 2006 na podlagi priporočila Komisije prijavljenim mestom uradno podelil naziv.

ZUNANJE VREDNOTENJE

Pogoji vrednotenja

Komisija je za izvedbo zunanjega vrednotenja[5] dogodkov EPK v letu 2010 pooblastila družbo ECORYS UK Ltd. Cilj vrednotenja je bil oceniti ustreznost, uspešnost, učinkovitost in trajnost navedenih EPK glede na cilje aktivnosti in tiste cilje, ki so jih EPK same določile v prijavah in med izvajanjem. Glede na to, da se vsaki EPK naziv podeli samo za eno leto, so sklepi in priporočila v zvezi z mesti predstavljeni v obliki „pridobljenih spoznanj“ v pomoč prihodnjim EPK pri njihovem izvajanju.

Metodologija

Navedene tri EPK so bile ovrednotene posamično, pri čemer so bila delno uporabljena vrednotenja, ki so jih naročile EPK same. Podatki so se zbirali na dveh ravneh: majhna količina podatkov na ravni EU in bolj izčrpni podatki, pridobljeni od EPK samih. Ključni viri so zajemali evropsko politično in znanstveno literaturo; izvirne prijave EPK, študije in poročila, ki so jih naročile EPK, programe dogodkov, promocijsko gradivo in spletne strani; kvantitativne podatke, ki so jih EPK predložile o dejavnostih, dosežkih in rezultatih; intervjuje z vodstvenimi ekipami vsake EPK; posvetovanje s ključnimi zainteresiranimi stranmi v vsaki EPK in obiske vsakega mesta. Sklepi glede aktivnosti EPK nasploh so temeljili na dokazih in ugotovitvah vseh treh EPK.

Ugotovitve ocenjevalca

Ustreznost aktivnosti

Pri vrednotenju se je upoštevalo, da je bilo izvajanje aktivnosti usklajeno s členom 167 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Merila za izbor, določena v sklepih 1419/ES/1999 in 1622/ES/2006, so zagotavljala, da so kulturni programi nosilcev naziva natančno ustrezali členu 167, čeprav merila vsaki EPK dopuščajo svobodo pri razlagi ciljev Pogodbe na njim lasten način.

Izrecno sklicevanje na razvoj kulture in turizma ter na potrebo po aktiviranju velikih delov prebivalstva je prva vsebovala preambula Sklepa iz leta 1999. Ti sklicevanji sta bili pozneje okrepljeni z vključitvijo izrecnih meril v zvezi s „spodbujanjem sodelovanja državljanov“ in „dolgoročnim razvojem“ v Sklep iz leta 2006. Številne EPK so šle še dlje pri navajanju izrecnih družbenih in gospodarskih ciljev ali ciljev, povezanih s turizmom. Uvedba takih ciljev v aktivnost EPK oblikuje in odseva širša gibanja v kulturni politiki.

Vendar vedno večji pomen teh ciljev spremlja razprava o ravnotežju med tem, ali je treba kulturo podpirati zaradi njej lastne vrednosti ali kot sredstvo za dosego oprijemljive in izračunljive donosnosti naložb.

Ustreznost EPK 2010

Pri vrednotenju sta se upoštevali motivacija mest, da se prijavijo za EPK, ter ustreznost njihovih ciljev glede na cilje aktivnosti in člena 167. Preučil se je tudi postopek, po katerem je bila motivacija EPK 2010 pretvorjena v niz izvedljivih ciljev in spremembe navedenih ciljev v razvojni fazi. Tri EPK so si zastavile cilje aktivnosti in jih prilagodile svojemu okolju in prednostnim nalogam. Vse tri Prestolnice 2010 so načrtovale različne kulturne programe in z njimi povezane dejavnosti (npr. komunikacija, prostovoljstvo itd.), ki bi podpirali cilje „razvijanja kulturnih dejavnosti“, „spodbujanja evropske razsežnosti kulture in evropske razsežnosti s pomočjo kulture“ ter „podpiranja družbenega in gospodarskega razvoja s pomočjo kulture“.

Uspešnost pri upravljanju

Upoštevala se je uspešnost pri upravljanju EPK, vključno z njihovimi organizacijskimi modeli, postopki za izbiro in izvajanjem kulturnih dejavnosti in dogodkov, komunikacijo in promocijo ter postopki za zbiranje sredstev.

Podobno kot vrednotenje EPK 2007, 2008 in 2009 tudi vrednotenje EPK 2010 poudarja, da je pomembno oblikovati ustrezno organizacijsko strukturo in ekipo, ustrezno usposobljeno za izvajanje kulturnega programa, a to hkrati predstavlja izziv. Za to je potreben širši nabor spretnosti in zato prestrukturiranje ekipe, ki je pripravila prvotno prijavo. Treba je tudi uravnotežiti umetniške in politične interese ter zagotoviti, da obstoječe zainteresirane strani kot sodelujoči partnerji sprejmejo vsak novi mehanizem izvajanja. Običajno je priporočljiva nova in neodvisna struktura, ki je skrbno prilagojena političnemu in kulturnemu ozadju mesta.

EPK 2010 ponazarjajo te točke na različne načine. Essen za Porurje je razvil učinkovito in uspešno strukturo upravljanja, s čimer je pokazal, kako se da obravnavati glavne izzive celo v zapletenih razmerah, ko gre za aglomeracijo.

V Pécsu se je upravljanje dogodka takšnega obsega izkazalo za zelo zahtevno in srečali so se z mnogimi težavami. Prvič, ustanovljeni sta bili dve različni organizaciji za upravljanje proračunskih sredstev, kar je povzročilo pomanjkanje jasnosti glede odgovornosti za umetniško vodenje; odgovornost za dodeljevanje sredstev je ostala pri javnih organih, agencija za upravljanje pa je imela le omejeno stopnjo neodvisnosti. Drugič, izbor umetniškega direktorja in vodstva razvoja kulturnega programa se je izkazal zahteven in prišlo je do zamenjav posameznikov, odgovornih za razvoj programa in institucionalno ureditev. Te težave so zaostrile spremembe na politični ravni v Pécsu med razvojno fazo. Zaradi tega je bil proces odločanja zapleten in dolgotrajen, ureditve upravljanja pa so bile določene šele konec leta 2008 in takrat se je pozornost lahko preusmerila k razvoju kulturnega programa. Vendar je bilo v tej fazi prepozno za vključitev mnogih kulturnih izvajalcev in uresničitev nekaterih izvirnih zamisli za projekte. Kljub vsem tem izzivom je bil končni kulturni program Pécsa 2010 dosti obsežnejši kot kulturna ponudba mesta v prejšnjih letih.

Kar zadeva Istanbul, je bil z zakonom v letu 2007 ustanovljen izvršilni organ „Agencija za Evropsko prestolnico kulture Istanbul 2010“ za izvajanje programa EPK. Ta agencija je uživala močno politično in finančno podporo nacionalne vlade in, vsaj na začetku, znatno stopnjo samostojnosti. Medtem ko je bila agencija zelo uspešna pri izvajanju zelo obsežnega kulturnega programa in marketinške kampanje, so se nekateri deli ureditev upravljanja izkazali problematični in povzročili, da je bil splošni učinek EPK manjši, kot se je predvidevalo. Ker je vlada zagotovila 95 % finančnih sredstev, so državni organi izvajali povečan nadzor nad EPK, kar je povzročilo nezadovoljstvo neodvisnih kulturnih izvajalcev, mnogi od njih pa so leta 2009 odstopili s položaja v agenciji. To je povzročilo izgubo jasne umetniške vizije in nastanek slabe koordinacije med kulturnim programom in marketinško kampanjo, pri čemer slednja ni posebno promovirala prve.

Ne glede na te težave ostaja naziv EPK zelo cenjen, saj nastajajo v njegovem okviru obsežni kulturni programi, prav tako pa ima tudi pomembne učinke. Mesta se na stopnji prijave izrecno zavežejo glede finančnih virov. Vendar je treba zagotoviti, da EPK izpolnijo svoje obveznosti, h katerim so se zavezale na stopnji prijave, vključno s tistimi, ki zadevajo komunikacijo: Essen za Porurje se je v fazi izbora predstavil kot mesto kandidat za naziv in vključil Porurje v svoj program. Vendar se je kljub priporočilom nadzornega in svetovalnega odbora naziv Essen za Porurje 2010 v komunikacijski strategiji dogodka spremenil v Porurje 2010. Poleg tega si je vsaj eno mesto v regiji Porurje (Dortmund) prisvojilo naziv s tem, da se je v nekaterih primerih predstavilo kot „Dortmund, Evropska prestolnica kulture 2010“.

Uspešnost mehanizmov EPK na ravni EU

Najbolj se je upoštevala uspešnost izbirnih in finančnih postopkov ter postopkov za spremljanje, ki jih je izvajala Evropska komisija.

Mehanizmi, ki jih je Evropska komisija uporabila za izbor EPK 2010, so tisti, ki so določeni s Sklepom 1419/ES/1999. Nemčija in Madžarska sta bili svobodni pri določanju podlage, na osnovi katere bi imenovali mesto (ali mesta) za naziv EPK. Obe državi članici sta organizirali natečaj za izbor predlogov, preden sta jih predložili evropskim institucijam. Merila in ureditve za ta natečaja sta določili neodvisno od Evropske komisije. Medtem ko sta bila natečaja uspešna pri pritegnitvi velikega števila prijaviteljev, 16 v Nemčiji in sedem na Madžarskem, pa nista zagotovila, da bi bile vse prijave pripravljene z upoštevanjem evropskih meril. Poleg tega je, medtem ko je Nemčija predložila imenovanje dveh mest Evropskemu izbirnemu svetu, s čimer mu je omogočila izbor, Madžarska predložila le eno imenovanje, s čimer je svet imel na izbiro le, da sprejme ali zavrne prijavo Pécsa.

Medtem ko so vse tri EPK na koncu dokazale, da ustrezajo merilom na ravni EU, bodo prihodnje EMK, izbrane v skladu z novimi postopki, uvedenimi s Sklepom 1622/ES/2006 (tj. tistimi od leta 2013 naprej), morda dokazale, da bolj ustrezajo merilom na ravni EU.

Vendar so nosilci naziva 2010 predstavili prve EPK, ki jih je bilo treba sofinancirati in spremljati v skladu z novimi postopki iz Sklepa 1622/ES/2006. V teh treh primerih dokazi iz raziskave kažejo, da so novi postopki imeli vlogo pri krepitvi EPK, vključno z njihovim osredotočenjem na evropsko razsežnost. Poročajo, da so neuradni stiki s člani nadzornega in svetovalnega odbora bili vredno dopolnilo uradnim sestankom za spremljanje in poročilom. Vsa tri so tudi poročala, da je prejem sredstev EU v obliki nagrade ustvarilo nižje upravno breme, kot bi ga tradicionalna donacija, kot je bilo pri prejšnjih nazivih. Aktivnost EPK zbuja veliko povpraševanje pri mestih, ki kandidirajo, ter povzroči znatne naložbe v kulturne programe ter na splošno v mesta, aktivnost pa je zelo odmevna v medijih in javnosti. Vprašanje je, ali bi lahko s katerim koli drugim mehanizmom politike s primerljivimi finančnimi sredstvi EU in prizadevanji dosegli enak učinek.

Učinkovitost pri razvijanju kulturnih dejavnosti

Vse tri EPK 2010 so izvedle dosti obsežnejše kulturne programe na svojih ozemljih, kot bi jih brez imenovanja EPK: v Essnu za Porurje je bilo izvedenih 5 500 kulturnih dogodkov, v Pécsu 4 675, v Istanbulu pa 10 000. Skupaj je to več kot 20 000 dogodkov, ki se jih je udeležilo vsaj 20 milijonov ljudi v dveh večjih EPK (Essen za Porurje in Istanbul)[6]. Kulturni programi vseh treh EPK so potekali polnih dvanajst mesecev leta naziva. Na splošno se lahko reče, da je bila akcija EPK kot celota uspešna pri doseganju svojih cilje razvoja kulturnih dejavnosti.

Dokazi treh EPK prav tako kažejo, da so bili ti kulturni programi inovativnejši, bolj raznoliki in odmevni, kot bi bila kulturna ponudba vsakega od mest brez imenovanja za EPK, z več dogodki in izvedbami umetnikov mednarodnega ugleda, kot bi jih bilo sicer. Essen za Porurje in Istanbul sta posebej poudarila naročanje ter izvajanje ali razstavljanje novih umetniških del, vključno pri lokalnih umetnikih in kulturnih institucijah, medtem ko je Pécs razmeroma bolj poudaril obstoječe dejavnosti.

Vse tri EPK so se poglobile v različne umetniške teme in vprašanja, ki so bila v nekaterih primerih inovativna ali avantgardna. Vendar je v Pécsu in Istanbulu zaradi težav v upravljanju EPK prišlo do izostanka močnega umetniškega vodstva za kulturni program kot celoto. Istanbul je preučil sodobne teme in predstavil različno ponudbo moderne in sodobne kulture s pomočjo različnih umetniških zvrsti, čeprav mu ni uspelo uveljaviti enotne umetniške teme v vseh teh zvrsteh. Medtem pa je bil splošni cilj Pécsa, da bi pospešil sodelovanje z jugovzhodno Evropo in tlakoval pot za države v navedeni regiji. Vendar so se v praksi njegove dejavnosti bolj osredotočile na razvoj nove infrastrukture (ki jo bo najbrž težko financirati po koncu leta) kot pa na raziskovanje umetniških tem, povezanih s splošnim ciljem EPK.

Učinkovitost pri spodbujanju evropske razsežnosti kulture in evropske razsežnosti s pomočjo kulture

Sklep 1999 izrecno ne določa „evropske razsežnosti“, vendar nanjo gleda predvsem v okviru kulturnega sodelovanja, ki vključuje: poudarjanje Evropejcem skupnih umetnostnih gibanj in slogov, katere je navdihnilo mesto ali h katerim je pomembno prispevalo, in spodbujanje dogodkov, ki vključujejo ljudi iz drugih mest držav članic, dejavne v kulturi, in vodijo k trajnemu kulturnemu sodelovanju ter pospešujejo njihovo gibanje v Evropski uniji.

Merilo „evropska razsežnost“, določeno v Sklepu iz leta 2006, omogoča mestom prožno razlago. Primeri so mestom, ki kandidirajo, na voljo v navodilih, ki so dostopna na spletu od leta 2007.

Dodatek k vrednotenju EPK 2009 je pokazal, da postanejo kulturni programi „evropski“ z vključitvijo dejavnosti, katerih vsebina, mehanizem izvajanja, občinstvo ali udeleženci so v bistvu evropski. Če si ogledamo EPK 2010, lahko vidimo, da so bile v tem smislu vse tri evropske, vendar so se njihovi pristopi razlikovali:

- Vsebina : tri EPK so poudarile zelo različne evropske teme na različne načine. Essen za Porurje je najbolj poudaril regionalne teme, vendar jih je poglobil v evropskem kontekstu, zlasti migracije, identiteto in pristope k izobraževanju na področju kulture. Od treh EPK je bil Essen za Porurje morda najuspešnejši pri zagotavljanju, da so evropske teme prežemale celoten kulturni program, s tem da je „Model za Evropo“ naredil za eno od treh meril za izbor za vse projekte. Evropska tema, ki jo je promoviral Pécs, se je osredotočila na njen potencial kot „Vrata na Balkan“, z mnogimi kulturnimi dejavnostmi, ki so se osredotočile na promocijo vsebalkanske kulture. Prvotno je bil cilj Istanbula predstaviti mesto kot evropski center za moderno in sodobno kulturo, ki bi „deloval kot most za povezavo Evrope z njenim vzhodom“ in nekoliko se je poskušalo raziskati vlogo kulture in civilne družbe v povezavi z vlogo Turčije za članstvo v EU. Vendar se je v praksi prvotna umetniška vizija v večini projektov EPK izgubila, na koncu pa je bil poudarek pogosteje na zgodovinskem in ne sodobnem evropskem izročilu mesta.

- Mehanizem izvajanja : vse tri EPK so vključile dogodke z umetniki evropskega pomena, čeprav so bila prevladujoči mehanizem izvajanja za evropsko razsežnost partnerstva z mesti v drugih državah. Ta so bila obsežna v primeru Essna za Porurje s kulturnim sodelovanjem, izmenjavami in povezovanjem v mreže z več kot 100 večstranskimi projekti sodelovanja, ki so vključili 83 000 udeležencev. V Pécsu je bilo izvedenih 270 projektov, ki so vključevali umetnike iz drugih držav, in 52 projektov z drugima EPK, pri čemer je bilo sodelovanje večje z mesti iz sosednjih držav. Sodelovanje med EPK in drugimi mesti je bilo morda manj strukturirano in obsežno med Pécsem in Istanbulom kot z Essnom za Porurje, čeprav so bila številna sodelovanja med umetniki in izvajalci v drugih državah. Istanbul je omogočil mnogim od svojih 39 občin, da so se prvič odločile za nadnacionalno kulturno sodelovanje; obstajala je tudi široka paleta umetniških sodelovanj med tremi EPK samimi.

Učinkovitost pri doseganju družbenih, gospodarskih in turističnih učinkov ter učinkov pri razvoju mest

Cilj Essna za Porurje in Pécsa je bil razvoj umetnosti in kulture kot sredstva, s katerim bi se dosegla gospodarska in družbena prenova bivših industrijskih območij, čeprav sta uporabila zelo različna pristopa. Istanbul si ni posebno prizadeval uporabiti kulturo za doseganje gospodarskih ciljev, čeprav so gospodarski učinki verjetni. Prizadeval si je za pospeševanje dostopa do kulture in sodelovanja v njej zlasti med tistimi, ki običajno ne bi izkoristili takšnih priložnosti.

Vse tri EPK so spodbudile naložbe v kulturno in drugo infrastrukturo, ki drugače ne bi bila vzpostavljena (140 milijonov EUR je bilo investiranih v Pécsu, 64 milijonov EUR pa v Istanbulu v letu 2010). V Pécsu so bili v osrčju EPK novi kulturni ali prenovljeni prostori, videni kot ključni za dolgoročni razvoj kulture in mesta. Tukaj je EPK zagotovila tudi zagon za naložbe v drugo infrastrukturo, kot je nova avtocestna povezava z Budimpešto. V Istanbulu je EPK spodbudila obsežne naložbe v restavriranje mestnega bogastva kulturnih spomenikov. Nekateri prostori so bili prav tako prenovljeni v Essnu za Porurje.

Izkušnje leta 2010 tudi kažejo, da lahko EPK pomaga preoblikovati podobo mest ali jim da večji mednarodni pomen, čeprav obstajajo razlike glede potrebnosti ali izvedljivosti.

V smislu neposrednega učinka na gospodarstvo prek turizma obstajajo dokazi o povečanju turističnih obiskov v Pécsu, Essnu za Porurje in Istanbulu v višini +71 %, +18,5 % in +11 %. V vseh treh mestih so se okrepile kulturne in ustvarjalne industrije, vendar ne toliko, kolikor si je želelo v vsaj dveh; v Pécsu je razvoj novih prostorov postal najpomembnejša skrb, ne pa podpora kulturnim in ustvarjalnim industrijam. Podobno se je poudarek v Istanbulu v razvojni fazi preusmeril od nastajanja modernega in sodobne kulturnega sektorja v restavriranje kulturnih spomenikov.

Izkušnje leta 2010 so prav tako pokazale stalni potencial EKP za povečanje udeležbe državljanov v kulturi v zelo različnih okvirih. Vse tri EPK so vključile različno paleto projektov, katerih cilj je bil vključiti državljane, ki običajno ne bi sodelovali v kulturnih dejavnostih ali imeli dostop do njih. Skupni pristopi k doseganju tega cilja v vseh treh EPK (pravzaprav v mnogih EPK v zadnjih letih) vključujejo decentralizacijo dejavnosti v različnih soseskah in v različni ali nenavadnih krajih dogajanja v mestu ter tudi splošni etos, ki poudarja vrednote strpnosti ter slavi različnost kultur in etničnih skupin, zastopanih v mestu. Pomembno vlogo so imeli tudi prostovoljci, ki jih je bilo 1 165 v Essnu za Porurje, 901 v Istanbulu in 780 v Pécsu.

Sklepna ugotovitev:

Človeški in finančni viri, potrebni za doseganje kritične mase učinkov, se razlikujejo v velikosti in naravi ozemlja EPK. Zajemanje zelo velikega ozemlja (in/ali prebivalstva) bo seveda zahtevalo obsežne vire, vendar bi prihodnje EPK morale skrbno upoštevati naravo učinka, ki ga želijo doseči. Obstaja možnost osredotočenja na posebno območje ali da pride do učinkov, kot je povečano povezovanje v mreže in prepoznavnost po celem ozemlju, ne pa do sprememb v kulturnem utripu.

EPK še naprej zagotavlja družbene in gospodarske koristi v smislu povečanja turizma, izboljšanja infrastrukture, povečane mednarodne prepoznavnosti in močnejših kulturnih in ustvarjalnih industrij. Na ta način se krepi z naložbami v kulturno dediščino in infrastrukturo evropskih strukturnih skladov ter dodaja vrednost tem naložbam.

Vendar take koristi ne pripadajo nujno in samodejno mestom, ki nosijo naziv. Obseg, do katerega se pospešita družbeni in gospodarski razvoj – in narava tega razvoja – je še naprej odvisen od oblikovanja jasne razvojne vizije s strani zainteresiranih strani ter primernih in usklajenih dejavnosti, ki se izvajajo skupaj s kulturnim programom.

EPK ima velik potencial za povečanje udeležbe državljanov v kulturi v zelo različnih okvirih, zlasti kadar take dejavnosti poudarjajo strpnost in slavijo različnost kultur in etničnih skupin, zastopanih v mestu.

Trajnost

EPK naj „predstavlja trajnosten in sestavni del dolgoročnega kulturnega in socialnega razvoja mesta“[7]. V vseh treh EPK so dokazi o novih kulturnih dejavnostih, ki se bodo nadaljevale po koncu leta naziva, in prenovljenih kulturnih prostorih. Kar zadeva dolgoročno zmogljivost za kulturo, je prišlo do povečanja izkušenj in strokovnosti v vseh treh mestih zaradi EPK ter boljšega povezovanja v mreže in sodelovanja med njihovimi kulturnimi sektorji. Vendar so dokazi o trajnostnih izboljšavah v upravljanju kulture različni. Medtem ko bodo nekateri primeri dobrega upravljanja obstali, pa bo v Istanbulu model, ki ga je uvedla EPK, ukinjen s koncem delovanja agencije v letu 2011 in ni gotovo, da bodo zainteresirane strani sodelovale v okviru skupne strategije. V Pécsu sta bila vzpostavljena dva organa za zapuščino za dolgoročno upravljanje novih kulturnih prostorov , čeprav mora mesto še vzpostaviti glavno strukturo za podporo kulturnim izvajalcem v mestu. V Essnu za Porurje je bilo določenih več ambicioznih dolgoročnih ciljev, pristojnosti pa so bile prenesene na regionalne partnerje, kot sta Kultur Ruhr GmbH (organizator trienala Porurje) in Ruhr Tourism GmbH.

Sklepna ugotovitev:

Akcija EPK ustvarja zapuščino v mestih gostiteljih prek novih kulturnih dejavnosti, ki trajajo po koncu leta naziva, izboljšano povezovanje v mreže in sodelovanje med zainteresiranimi stranmi v kulturi ter nove in izboljšane kulturne prostore.

Poleg teh koristi je ustvarjanje trajnostne zapuščine bolj negotovo. Običajno to zahteva, da ključne zainteresirane strani sodelujejo v okviru dolgoročne vizije in strategije ter vzpostavijo strukturo za stalno upravljanje in koordinacijo kulture v mestu, kar pogosto vključuje ustanovitev posebnega organa za zapuščino.

GLAVNA PRIPOROčILA ZUNANJEGA OCENJEVALCA IN PRIPOMBE KOMISIJE

Komisija se strinja s splošnim bistvom priporočil ocenjevalca, ki so zelo podobna priporočilom, izdanim po vrednotenju EPK 2007−2008 in 2009.

Komisija se strinja, da je treba pri določitvi nove pravne podlage za kakršno koli nadaljevanje po letu 2019:

- zagotoviti, da izbirni postopek zahteva, da so vse prijave ocenjene na podlagi meril, določenih na ravni EU, kakor so določena s sedanjim sklepom (glej 3.3.4);

- glede na izkušnje Istanbula 2010 in dejstva, da sedanji sklep več ne dovoljuje, da se države nečlanice potegujejo za ta naziv, preučiti, ali naj pravna podlaga ponovno uvede to možnost (glej 2.2);

- preučiti, v kolikšnem obsegu je dodeljevanje denarne nagrade po letu 2019, kot v sedanjem sklepu, bolj učinkovito kot zagotavljanje tradicionalne donacije za del program mesta kakor prej (glej 2.1 and 3.3.4);

- ohraniti akcijo EPK osredotočeno predvsem na mesta, vendar omogočiti prožnost za mesta, da vključijo širša območja kot zdaj (glej 3.3.3);

- poudariti pomen izpolnjevanja meril, povezanih z dolgoročnim razvojem mesta, in proučiti možnost izrecne spodbude v merilih za nagraditev mest, ki so že razvila dolgoročno strategijo kulturne politike (glej 3.3.8).

SKLEPI KOMISIJE

Komisija ugotavlja, da ostaja naziv EPK zelo cenjen, saj nastajajo v njegovem okviru obsežni kulturni programi, prav tako pa ima tudi pomembne učinke. Naziv EU in finančni prispevek imata velik učinek finančnega vzvoda, kar omogoča stroškovno učinkovito in uspešno pobudo. Komisija se pridružuje splošni oceni ocenjevalca in sprejema njegova priporočila iz zgornjega oddelka.

Komisija opaža, da večina EPK že ima sheme vrednotenja za svoj celoten kulturni program ali njegove dele, in bo še naprej priporočila izvedbo splošnih vrednotenj na lokalni ravni. Komisija je za spodbujanje širjenja dobrih praks prek programa Kultura EU podprla politično skupino, v kateri se obsežen model vrednotenja, ki ga je razvil Liverpool za leto 2008, še naprej prilagaja potrebam prihodnjih EPK[8]. Navodila Komisije za mesta, ki kandidirajo, so bila posodobljena, da vključujejo oddelek o vrednotenju.

Komisija pripravlja predlog za pobudo po letu 2019, ki bo skušal zagotoviti, da bo EPK ostala čim bolj privlačna, pomembna in učinkovita. Upoštevala bo sklepe in priporočila na podlagi tega vrednotenja, tistih o letih naziva 2007–2008 in 2009 ter vrednotenja ureditev, določenih s Sklepom 1622/2006/ES, in javnih posvetovanj v letu 2010 in 2011. Glede trajnosti je zagotovitev dolgoročnih učinkov dogodka že eno od meril iz Sklepa 2006 in bo še naprej ključnega pomena pri obravnavanju podaljšanja pobude. Komisija že poudarja pomembnost vključitve dogodka v dolgoročno strategijo kulturne politike v svojih dokumentih, v okviru informativnih sestankov in drugih konferenc, s čimer bo tudi nadaljevala.

[1] UL L 304 z dne 3. novembra 2006.

[2] Glej Resolucijo ministrov za kulturo o letni organizaciji „Evropskega mesta kulture“ z dne 13. junija 1985 http://eur-lex.europa.eu/Notice.do?val=117538:cs&lang=fr&list=117540:cs,117539:cs,117538:cs,118564:cs,&pos=3&page=1&nbl=4&pgs=10&hwords=&checktexte=checkbox&visu= .

[3] Sklep št. 1419/1999/ES (UL L 166, 1.7.1999). Sklep št. 649/2005/ES (UL L 117, 4.5.2005). http://www.europa.eu/eur-lex/pri/en/oj/dat/1999/l_166/l_16619990701en00010005.pdf http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/en/oj/2005/l_117/l_11720050504en00200021.pdf .

[4] Sklep 1622/2006/ES (UL L 304, 3.11.2006). http://eur-lex.europa.eu/JOHtml.do?uri=OJ:L:2006:304:SOM:SL:HTML .

[5] Okvirna pogodba za opravljanje storitev št. EAC/03/06.

[6] Število obiskovalcev za Pécs ni bilo na voljo.

[7] Sklep 1622/ES/2006.

[8] http://www.liv.ac.uk/impacts08/.