SL Uradni list Evropske unije C 318/20

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o prispevku vseživljenjskega učenja s podporo informacijske tehnologije h konkurenčnosti Evrope, spremembam v industriji in razvoju družbenega kapitala

(2006/C 318/03)

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 19. januarja 2006 v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravil mnenje o: Prispevek vseživljenjskega učenja s podporo informacijske tehnologije h konkurenčnosti Evrope, spremembam v industriji in razvoju družbenega kapitala.

Posvetovalna komisija za spremembe v industriji, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 31. avgusta 2006. Poročevalec je bil g. Marian Krzaklewski. Soporočevalec je bil g. András Szücs.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 429. plenarnem zasedanju 13. in 14. septembra 2006 (seja z dne 13. septembra 2006) s 181 glasovi za, 6 glasovi proti in 11 vzdržanimi glasovi.

1. Predlogi in priporočila

1.1 Evropski ekonomsko-socialni odbor je prepričan, da bi morala uporaba elektronskih medijev pri poučevanju in usposabljanju (e-učenje) (1) pomagati Evropski uniji pri izvajanju dejavnosti, katerih cilj je povečanje učinkovitosti in kakovosti izobraževanja, vključno z izobraževanjem in usposabljanjem na delovnem mestu. Ta in drugi ukrepi bodo zmanjšali stroške usposabljanja zaposlenih, obenem pa bistveno izboljšali konkurenčnost podjetij, zlasti malih in srednjih.

1.2 Odbor meni, da v EU še vedno ni usklajeno učenje in usposabljanje s podporo informacijskih in komunikacijskih tehnologij. Razlog za to so jezikovne in kulturne razlike ter nerazvitost zadevnih trgov.

1.2.1 Da bi se to spremenilo, bi morale biti vse izobraževalne ustanove (vključno s tistimi, ki delujejo na področju vseživljenjskega učenja (2)) odprte za nove oblike učenja in pripravljene za njihovo vedno večjo uporabo, pri čimer bi podpirale povezovanje znanja in izkušenj zaradi doseganja sinergije z načrtovanim tehnološkim in gospodarskim razvojem.

1.2.2 Odbor meni, da je Evropska komisija najbolj primerna za določitev nove politike na tem področju. Zato je za službe Komisije pomembno predvsem vprašanje komunikacije in usklajevanja, zlasti na področju izobraževanja in informacijske družbe.

1.2.3 Čas je za potrditev, da je e-učenje postalo del vsakdanjega življenja in da se je znanje na tem področju utrdilo, kar bo omogočilo uporabo usklajenih pristopov in pomagalo pridobiti dodano vrednost e-učenja.

1.3 EESO je prepričan, da je potrebna večja seznanjenost z IKT v EU, zlasti z možnimi načini uporabe teh tehnologij za podporo usposabljanja v industriji in vseživljenjskega učenja, na primer z: — usposabljanjem, ki se pretežno izvaja na delovnem mestu in ki je naravnano na reševanje obstoječih problemov v dejanskih razmerah; — metodami in pristopi, ki priznavajo prejšnje dosežke učenja (vključno s tistimi, pridobljenimi pri delu in z izkušnjami) ter spodbujajo dejavno vključevanje v individualne in kolektivne učne dejavnosti.

1.4 EESO poziva institucije EU in države članice, da pri izvajanju razvojnih programov, povezanih z vzpostavljanjem informacijske družbe, zagotovijo, da ne prihaja do kakršne koli oblike izključevanja. To pomeni, da ne sme biti nobenih družbenih, gospodarskih ali regionalnih ovir za dostop do elektronske infrastrukture, namenjene učenju.

1.4.1 Odbor poudarja, da je podpora EU in vlad držav članic širokopasovni internetni povezavi (3), ki omogoča dostop do sistemov e-učenja, ključni pogoj za uporabo IKT pri vseživljenjskem učenju, zlasti na podeželskih območjih Skupnosti in vmanjših mestih. Razmere so izredno težke na teh območjih v novih državah članicah. To daje celo večjo težo argumentu, da ne sme biti nobenih ovir za dostop do širokopasovne povezave.

1.4.2 V tej zvezi EESO poziva Komisijo, da dostop do širokopasovne povezave prizna kot del širše strategije, katere cilj je zagotoviti, da se e-dostopu dodeli status javnega interesa.

1.5 Odbor meni, da moramo biti glede e-učenja in usposabljanja na daljavo posebej pozorni na nevarnost pojava generacijskega prepada, zlasti zato, ker se bo vedno več dejavnosti na področju vseživljenjskega učenja odraslih izvajalo ob uporabi IKT.

1.6 Poleg tega želi EESO opozoriti na dejstvo, da je treba e-učenje načrtovati tako, da ustreza potrebam slepih. Glede na to, da so tehnične rešitve na tem področju splošno znane, bi morali avtorji priročnikov o e-učenju izhajati iz skupka pravil, ki so jih oblikovale predstavniške organizacije skupnosti slepih.

1.7 EESO je prepričan, da bi moralo biti e-učenje učinkovito sredstvo za izboljšanje konkurenčnosti podjetij in povečanje njihovih poslovnih možnosti, zlasti možnosti malih in srednjih podjetij, ki imajo ključno vlogo pri povečevanju gospodarske rasti in ustvarjanju delovnih mest.

1.8 Odbor meni, da bo širitev obsega vseživljenjskega učenja s podporo IKT v EU velik prispevek ne samo k povečanju konkurenčnosti podjetij, ampak tudi h krepitvi družbenega kapitala zaposlenih v teh podjetjih, kar pa bi moralo povečati vrednost evropskega gospodarskega kapitala.

1.9 EESO opozarja, da je nujno treba opredeliti novo vlogo civilne družbe ter dialoga med socialnimi partnerji glede spodbujanja in uvajanja vseživljenjskega učenja s podporo IT na trgih dela v EU. Priprava vseh evropskih družb za vseživljenjsko učenje s podporo IKT bo prispevala k oblikovanju evropskega prostora znanja in družbe znanja (4).

1.10 Odbor ugotavlja, da je vključevanje IKT v učenje in uveljavljanje e-učenja v poklicnem življenju potekalo počasneje, kot je bilo pričakovano. Zato poziva pristojne oblasti na ravni EU in nacionalni ravni, da sprejmejo ukrepe za znatno povečanje števila oseb, ki uporabljajo e-učenje. To bi lahko precej prispevalo h konkurenčnosti in produktivnosti gospodarstva.

1.11 EESO poziva institucije EU, da zaradi zagotavljanja čim boljše uporabe IKT pri usposabljanju namenijo posebno pozornost potrebam malih in srednjih podjetij, njihovim mrežam in reprezentativnim organizacijam.

1.12 Odbor meni, da je treba učiteljem sodobne tehnologije in metodologije (informacijskotehnološko izobraževanje) nuditi dolgoročno, sistematično podporo z obsežnimi programi in spodbudami.

1.13 EESO želi poudariti, da bi morala Evropska komisija posvetiti posebno pozornost vprašanju pravic intelektualne lastnine na področju informacijskotehnološkega izobraževanja.

1.14 Odbor v sklepnem delu svojih predlogov in priporočil predlaga, da se po zgledu izrazov, ki se že uporabljajo v EU (e-Evropa, e-učenje, e-veščine itd.), uvede kratica za e-vseživljenjsko učenje s podporo IKT (e-VU), s čimer bi poudarili vlogo in status, ki ga ima ta oblika učenja v okviru akcijskega načrta e-Evropa in prihodnje pobude i2010.

2. Uvod in razlogi za pripravo mnenja

2.1 To mnenje obravnava prispevek vseživljenjskega učenja s podporo IKT h konkurenčnosti, spremembam v industriji in razvoju družbenega kapitala v Evropski uniji.

2.2 Glede na izvajanje lizbonske strategije postaja vseživljenjsko učenje eden od najpomembnejših konceptov v izobraževalni politiki EU in v novih izobraževalnih programih za obdobje 2007–2013 (5). Prilagodljive in odprte metode učenja in usposabljanja s podporo IKT bodo zagotovo imele ključno vlogo pri razvoju gospodarstva znanja.

2.3 Po pionirskem programu e-Evropa in ukrepih za uvedbo e-učenja, ki so dali nekaj obetajočih rezultatov, je treba obravnavati vprašanja, kako nadaljevati na podlagi teh dosežkov glede na spremembe v industriji, kako izboljšati priložnosti, ki so povezane s temi dosežki, in kako oblikovati pričakovanja za prihodnost.

3. Splošne pripombe

3.1 Pomembnost informacijske tehnologije pri razvoju človeških virov sta priznala Evropski parlament in Svet Evropske unije (6), ki sta odobrila večletni program (2004–2006) za učinkovito uvajanje IKT v izobraževalne sisteme v Evropi. Osnovni cilj tega programa je uporaba IKT za pospeševanje visoko kakovostnega izobraževanja in usposabljanja v okviru vseživljenjskega učenja.

3.2 Odprto in prilagodljivo učenje na daljavo je skupaj z e-učenjem prevladovalo v zadnjem desetletju, vendar je ponovno predmet obravnave, tokrat v širšem okviru. Zaradi učenja s podporo IKT ali e-učenja so življenje, izobraževanje in delo bolj prilagodljivi; takšno učenje se šteje za enega od glavnih načinov doseganja ciljev lizbonske strategije. Neformalno (7) in priložnostno učenje (8) ter usposabljanje na delu sta vedno bolj pomembna.

3.3 EESO je v svojem mnenju iz leta 2004 o izboljšanju izvajanja lizbonske strategije (9) poudaril potrebo po obravnavi novih priložnosti, ki jih zagotavlja gospodarstvo znanja, ter pomembnost večjega razširjanja informacijskih tehnologij in inovativnih procesov.

3.3.1 Opozoril je tudi na pomanjkljivosti v izobraževalnih sistemih in na potrebo po boljšem vključevanju socialne razsežnosti.

3.4 Nekatere pobude Unije na področju učenja s podporo IKT so v zadnjem desetletju imele izjemne rezultate, medtem ko so je za druge izkazalo, da niso dovolj usklajene ter da niso imele pričakovanih številčnih rezultatov in kakovosti.

3.4.1 Začetni modeli e-učenja so bili osredotočeni na posameznika in prenos vnaprej določenega znanja. Niso vključevali niti mentorske podpore niti ocenjevanja, tisti pa, ki so se na začetku poskušali prilagoditi temu načinu učenja, so bili delno razočarani.

3.4.2 Hitri tehnološki napredek, večji gospodarski pritiski in različna hitrost izvajanja ukrepov vladne politike v preteklih letih, namenjenih uvajanju IKT v izobraževanje in usposabljanje, niso zadostovali za spodbujanje razvoja poklicnih veščin.

3.5 Za leto 2010 se predvideva, da se bo delež odraslih v EU, starih od 25 do 64, ki se bodo udeleževali različnih oblik vseživljenjskega učenja, zvišal s sedanjih 10 % na 12,5 % (10). Ti cilji se lahko dosežejo le s pospeševanjem razširjanja izobraževanja in usposabljanja s podporo IKT.

3.5.1 Izzivi, s katerimi se soočajo programi Komisije in držav članic za izobraževanje in usposabljanje, so toliko večji, če upoštevamo, da bo v naslednjih petih letih le 15 % novih delovnih mest namenjenih nekvalificiranim delavcem, medtem ko bo 50 % namenjenih visoko kvalificiranemu osebju (11).

3.6 Nova pobuda EU v zvezi s sporočilom Komisije i2010 (12) je pobuda za e-vključevanje. Izraz e-vključevanje se nanaša tako na vključevanje IKT kot tudi njihovo uporabo pri doseganju vključitve (13). Cilj politike e-vključevanja je odpraviti ovire za uporabo IKT in spodbujati uporabo IKT zaradi preprečevanja izključevanja ter izboljšanja gospodarske storilnosti in možnosti za zaposlitev.

3.6.1 E-učenje na daljavo je pomemben vidik e-vključevanja, katerega cilj je zmanjšanje ali preprečevanje socialne marginalizacije poklicnih skupin z omejenim dostopom do tradicionalnih oblik izobraževanja zaradi njihovega kraja bivanja, socialnih razmer ali posebnih izobraževalnih potreb.

3.6.2 Prednosti učenja na daljavo so: ni vezano na določen kraj učenja, omogoča prilagajanje hitrosti posameznikovim učnim potrebam, omogoča uporabo sodobne informacijske tehnologije, omogoča osebam iz prikrajšanih skupin, da izboljšajo svoje veščine, itd.

3.6.3 EESO je v svojem nedavnem mnenju (14) predstavnike vlad in poslovnih sektorjev pozval, da pripravijo in podprejo ukrepe v zvezi z izobraževanjem in usposabljanjem s podporo IKT, ki bi bili namenjeni različnim družbenim skupinam, soočenim z e-izključenostjo (15).

3.6.4 Izvajanje programa e-vključevanja je povezano tudi s spodbujanjem digitalne pismenosti (16), ki je postala sinonim za sodobno družbo znanja. V smislu nedavnega mnenja EESO (17) (med drugim) se zdi, da je čim prejšnje priznanje digitalne pismenosti kot ene od ključnih veščin pri vseživljenjskem učenju ne samo potrebno, ampak tudi nujno.

3.7 Spodbujanje e-veščin (18) pomembno vpliva na različne vidike industrijskih sprememb. Izraz e-veščine obsega izvajalca IKT, uporabnika IKT in e-poslovne veščine. Komisija je nedavno v okviru pospeševanja obsežne agende za e-veščine predlagala niz ukrepov, od katerih jih je veliko povezanih z industrijo in spodbujanjem e-veščin na trgu dela ter z razvojem in spodbujanjem novih e-spretnosti (19).

3.7.1 Partnerstvo med predstavniki interesnih skupin ima ključno vlogo pri ukrepih, ki se nanašajo na e-veščine, in z nizom vprašanj v zvezi z uvajanjem vseživljenjskega učenja s podporo IKT. Te interesne skupine vključujejo: — sindikate; — predstavnike podjetij (uporabnikov IKT), ki so odvisni od usposobljene delovne sile; — predstavnike različnih panog, ki so odgovorni za uvajanje novih tehnologij in so bolje obveščene o vrsti zahtevanih kvalifikacij; — predstavnike industrije IKT; — raziskovalce na področju IKT in nosilce projektov na tem področju; — raziskovalce količinskih in kakovostnih vidikov e-veščin; — oblikovalce politik na področju izobraževanja, raziskovanja, podjetništva, inovacij in informacijske družbe; — strokovnjake za predvidevanja z obsežnim uvidom v spremembe v družbi ter v interakcijo med družbo in tehnologijo.

3.8 Razširjanje širokopasovnega dostopa do interneta je osrednjega pomena za doseganje ciljev strategije i2010 in ciljev projektov e-vključevanja. Ta dostop ne sme biti na voljo le v mestih, ampak bi moral biti dostopen tudi prebivalcem manj razvitih regij (20).

3.8.1 Premisliti bi bilo treba o podatku, da ima v EU petnajsterice približno 90 % podjetij in gospodinjstev v urbanih območjih dostop do širokopasovne povezave, vendar samo 60 % na podeželju in v obrobnih območjih; te razlike so veliko večje v novih državah članicah.

3.8.2 Širokopasovni dostop je življenjskega pomena ne samo za krepitev gospodarske konkurenčnosti in gospodarske rasti regij, ampak tudi za sektor izobraževanja in usposabljanja, zlasti tam, kjer se e-učenje uporablja v programih usposabljanja.

3.9 Politična razprava o tej temi bi bila v tem trenutku zelo priporočljiva, če želimo izboljšati prakso vseživljenjskega e-učenja in tako povečati učinkovitost te oblike usposabljanja. EU ima najboljše možnosti za preusmeritev politike na tem področju.

3.9.1 Sedanje politike dajejo dejansko prednost uvajanju IKT v institucije formalnega izobraževanja, predvsem šole in univerze; veliko manj pozornosti se posveča IKT in veliko manj sredstev se namenja spodbujanju uporabe IKT pri vseživljenjskem in neformalnem/priložnostnem učenju odraslih.

4. Posebne pripombe

Prispevek vseživljenjskega učenja s podporo informacijske tehnologije h konkurenčnosti in storilnosti

4.1 Glede na splošne spodbude iz sporočila Komisije iz leta 2002 (21) in iz mnenja EESO o usposabljanju in produktivnosti bi lahko rekli, da je produktivnost ključnega pomena za konkurenčnost podjetij in evropska gospodarstva ter tudi za gospodarsko rast. Povečana produktivnost je v veliki meri odvisna od napredka na področju IKT in od sposobnosti delovne sile, da se prilagaja zahtevam gospodarstva.

4.1.1 Kljub dejstvu, da elektronska tehnologija, od katere se je zelo veliko pričakovalo, ni izpolnila pričakovanj v začetnih fazah razvoja, se e-sektorji družbe in gospodarstvo razvijajo kot nikoli doslej, imajo pa tudi veliko možnosti za prihodnost.

4.1.2 Glede na to Evropska komisija ravna prav, ko priznava in vrednoti pomembnost sodobnih informacijskih in komunikacijskih tehnologij pri spodbujanju konkurenčnosti in inovacij ter njihovo pomembnost za gospodarstvo znanja, zlasti za mala in srednja podjetja.

4.2 Pot do izboljšanja konkurenčnosti evropskega gospodarstva mora biti poklicno izobraževanje v okviru programov izobraževanja in usposabljanja, pri katerih se uporablja IKT. Ustvarjanje povezanih, mobilnih in prilagodljivih sistemov izobraževanja in usposabljanja za tiste, ki iščejo zaposlitev, tiste, ki se pripravljajo za delo, in tiste, ki so zaposleni v industriji, bo povečalo stopnjo rasti znanja ter omogočilo pomembne tehnološke spremembe in inovacije v predelovalnih podjetjih, kar bo povečalo njihovo konkurenčnost.

4.2.1 Glede na to bi moralo uvajanje vseživljenjskega učenja s podporo IT v podjetja in z njimi povezana področja, povečati njihovo konkurenčnost ter pomagati pri povečevanju družbenega kapitala zaposlenih, s tem pa zvišati vrednost evropskega gospodarskega kapitala.

4.3 Okoli leta 1994 je prišlo do izredno hitrega napredka pri uvajanju in uporabi e-učenja, ko je industrija (predvsem velike korporacije) to metodo začela uporabljati v večjem obsegu pri usposabljanju in razvoju človeških virov znotraj podjetij. To je bil znak dozorelosti: e-učenje je pokazalo sposobnost za omogočanje trdnih in trajnostnih rešitev, pri čemer je preseženo prejšnje obdobje preprostih promocijskih in marketinških sporočil. Med tem so mala in srednja podjetja zaradi več razlogov postala skupina uporabnikov e-učenja, ki je dejansko prikrajšana, kjer je uporaba te metode usposabljanja — in pogosto ravno tako uporaba IKT — omejena, večina zaposlenih v teh podjetjih pa tvega, da ne bo mogla izkoristiti možnosti, ki jih ponuja stalno izobraževanje. Večja uporaba e-učenja bi lahko precej spodbudila konkurenčnost malih in srednjih podjetij ter pomagala pri povečevanju njihove učinkovitosti. Pristojni organi, tako na nacionalni kakor tudi na evropski ravni, bi se morali s tem bolje seznaniti in izvajati ukrepe za spodbujanje uporabe IKT za namene usposabljanja v sektorju malih in srednjih podjetij.

Prispevek vseživljenjskega učenja s podporo informacijske tehnologije k razvoju družbenega kapitala

4.4 Družbeni kapital obsega veščine, informacije, kulturo, znanje in posameznikovo ustvarjalnost ter tudi odnose med ljudmi in organizacijami. Pomembnost teh virov za gospodarsko rast in spremljajoče industrijske spremembe je treba ocenjevati na osnovi razmerja med razvojem, podporo in uporabo teh virov ter dodano vrednostjo, ki jo ustvarjajo.

4.4.1 Visoka raven družbenega kapitala neposredno vpliva na sposobnost oblikovati ustvarjalno in inovativno družbo znanja, ki je odprta za spremembe ter sposobna za ustvarjanje dolgoročnih gospodarskih in družbenih vezi. Eden od temeljnih kamnov take družbe so naložbe v raziskovanje, izobraževanje in usposabljanje.

4.4.2 Družbeni kapital bi se povečal s sposobnostjo ustreznih interesnih skupin (glej 3.7.1) za partnersko sodelovanje pri vseh programih in dejavnostih, povezanih z izobraževanjem in usposabljanjem s podporo IKT, zlasti pa z vseživljenjskim učenjem.

Prispevek vseživljenjskega učenja s podporo informacijske tehnologije k industrijskim spremembam, zlasti v zvezi z naložbami v veščine zaposlenih in razvoj človeških virov ter glede na reševanje problema brezposelnosti

4.5 E-učenje in usposabljanje na daljavo lahko omogoči sistematičen, hitrejši in cenejši prenos znanja, ki je ključnega pomena predvsem v industriji, saj je pomemben element njenega človeškega kapitala in spodbuja prenos znanja iz raziskovalnih inštitutov v industrijo.

4.5.1 Dobro izobraženi delavci, ki stalno nadgrajujejo svojo kvalifikacijo, so pomemben dejavnik pri določanju vrednosti posameznega podjetja. Lajšajo tudi spremembe v proizvodni tehnologiji in njenem profilu ter prilagajanje potrebam trga dela.

4.6 Evropska komisija je poudarila (22), da zaradi hitrega tehnološkega razvoja in spremenjenih gospodarskih razmer obstaja potreba po dolgoročnih naložbah v razvoj človeških virov, vključno z zasebniki, podjetji, socialnimi partnerji in javnimi organi oblasti. Na žalost v državah EU ni opaziti jasnega trenda večje javne porabe za izobraževanje, ki v povprečju znaša približno 5 % BDP, razlike med posameznimi državami pa so precejšnje in včasih celo drastične.

4.7 Vlaganje v razvoj človeških virov neposredno vpliva na rast produktivnosti in je tudi privlačna oblika vlaganja na mikroekonomski in družbeni ravni. Študije (23) kažejo, da vsako leto učenja neposredno poveča gospodarsko rast za približno 5 %, gledano kratkoročno, in za približno 2,5 %, gledano dolgoročno. To potrjujejo tudi predlogi Evropskega sveta (24), ki je poudaril, da vlaganje v izobraževanje in usposabljanje prinaša koristi, ki daleč presegajo stroške vlaganja.

4.8 Zaradi hitrega tehnološkega razvoja se pogosto pojavlja sodobna proizvodna oprema z informacijsko-komunikacijskimi sistemi, s katerimi lahko dela le osebje, ki pozna IKT. To osebje je včasih težko dobiti takoj, vendar bo zaradi široke uporabe informacijske tehnologije pri poučevanju in usposabljanju, zlasti pri vseživljenjskem učenju, zagotovo olajšano iskanje tega osebja na trgu dela.

4.9 Zaradi zgoraj omenjenih razlogov in glede na sedanje spremembe v industriji bi bilo treba nemudoma sprejeti učinkovite ukrepe za uvajanje IKT v vseživljenjsko učenje. Ti ukrepi bi morali omogočiti zaposlenim v evropskih predelovalnih podjetjih in brezposelnim osebam, ki se usposabljajo, da hitreje pridobijo novo znanje in veščine. Zlasti je treba brezposelnim osebam zagotoviti dostop do usposabljanja s podporo IKT, ki prejema državno pomoč (25).

4.9.1 Brezposelne osebe niso zelo motivirane za neodvisno učenje, saj imajo še vedno premalo možnosti za uporabo pridobljenega znanja. Najboljša motivacija so dejanske možnosti za novo delovno mesto, ki nastanejo na podlagi posebne oblike usposabljanja in preusposabljanja, te oblike usposabljanja pa najbolje izvajajo podjetja, ki ponujajo zaposlitev.

4.9.2 To bi lahko ustvarilo ugodne razmere za vseživljenjsko učenje s podporo IKT, vendar je infrastruktura neprimerna na področjih, na katerih bi to bilo najbolj primerno (revna kmetijska področja, ki jih je vedno več v novih državah članicah).

4.9.3 Infrastruktura na teh področjih potrebuje podporo vlade in Unije, saj podjetja IKT niso pripravljena kriti stroškov za dostop do interneta v revnih območjih (manjših mestih in podeželskih območjih).

V Bruslju, 13. septembra 2006 Predsednica Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Anne-Marie SIGMUND

(1) e-učenje: uporaba novih večpredstavnostnih tehnologij in interneta za izboljšanje kakovosti učenja z lajšanjem dostopa do virov in storitev ter za izmenjave in sodelovanje na daljavo.

(2) Vseživljenjsko učenje: izraz, ki pomeni, da se pridobivanje znanja zdaj obravnava kot stalni proces, ki se ne konča po šoli ali univerzi, ampak se brez prekinitve nadaljuje skozi vse poklicno življenje in celo po upokojitvi, pri čemer obsega vse faze življenja in vse socialne skupine, v veliki meri zahvaljujoč možnostim, ki jih ponuja e-učenje (vir: www.elearningeuropa.info).

(3) Širokopasovni internetni dostop: komunikacijski kanal velike zmogljivosti, ki omogoča hitri dostop do informacij in sistemov e-učenja (vir: www.elearningeuropa.info).

(4) Družba znanja: družba, v kateri postopki in prakse temeljijo na proizvodnji, razširjanju in uporabi znanja, tako zaradi stalnega izboljševanja veščin kakor tudi zaradi popolnega vključevanja v družinsko in poklicno življenje ter družbo. COM (2001), 678 konč.

(5) Celostni program dejavnosti na področju vseživljenjskega učenja, COM(2004) 474 konč., 14.7.2004.

(6) Odločba št. 2318/2003/ES Evropskega parlamenta in Sveta o programu za e-učenje z dne 5. decembra 2003.

(7) Neformalno učenje poteka izven rednih šolskih sistemov izobraževanja in usposabljanja ter se običajno ne konča z uradnim spričevalom. Neformalno učenje se lahko izvaja na delovnem mestu in v okviru dejavnosti organizacij in skupin civilne družbe (kot so mladinske organizacije, sindikati in politične stranke). Lahko se izvaja tudi v okviru organizacij ali služb, ki niso ustanovljene za to, da dopolnjujejo formalne sisteme. Evropska komisija, SEC(2000) 1832.

(8) Priložnostno učenje — Učenje, ki temelji na vsakdanjih situacijah pri delu, v družini in prostem času. Ni niti organizirano niti formalno (glede določenih ciljev, trajanja ali virov). Priložnostnega učenja se pogosto niti ne zavedamo in se ponavadi ne konča s spričevalom.

Evropska komisija, SEC(2000) 1832.

(9) O izboljšanju izvajanja lizbonske strategije.

(10) Posodobitev izobraževanja in usposabljanja: bistven prispevek k blaginji in socialni koheziji v Evropi, COM(2005) 549 konč. z dne 30.11.2005.

(11) Sklepi Sveta o izobraževanju, mladini in kulturi z dne 21.2.2005.

(12) KOM(2005/229) konč.

(13) Ministrska konferenca „IKT za družbo vključevanja“, Riga, 11.6.2006.

(14) E-dostopnost.

(15) E-izključenost: izključenost iz elektronskega komuniciranja.

(16) Digitalna pismenost: ena od osnovnih veščin, potrebnih za aktivno udeležbo v informacijski družbi in novi medijski kulturi. Osredotoča se na veščine in sposobnosti za nove tehnologije, ki so vedno bolj pomembne v vsakdanjem življenju. Program e-učenja, 5. december 2003.

(17) Mnenje — Ključne sposobnosti za vseživljenjsko učenje, maj 2006.

(18) Poročilo — RAND Europe, „Ponudba in povpraševanje po e-veščinah v Evropi“ („The Supply and Demand of E-skills in Europe“), IX 2005.

(19) E-spretnosti: spretnosti na področju IKT ter veščine in stališča, povezana z uporabo IKT, ki omogočajo opravljanje poklicnih nalog na ustrezni ravni.

(20) Sporočilo Evropske komisije z dne 21.3.2006: Zapolnitev vrzeli na področju širokopasovnih povezav.

(21) KOM(2002) 262 konč.

(22) Sporočilo Komisije: Učinkovito vlaganje v izobraževanje in usposabljanje: nuja za Evropo, COM(2002) 779 z dne 10. januarja 2003 (5269/03).

(23) De la Fuente and Ciccone: Human capital in a global and knowledge-based economy (Človeški kapital v globalnem in na znanju temelječem gospodarstvu). Končno poročilo za generalni direktorat za zaposlovanje in socialne zadeve, Evropska komisija, 2002.

(24) Sklepi Predsedstva Evropskega Sveta z dne 23. in 24. marca 2006 (7775/06).

(25) Mnenje: i2010 — Informacijska družba za rast in zaposlovanje.