[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 25.6.2007

COM(2007) 358 konč.

POROČILO KOMISIJE

Poročilo o politiki konkurence za leto 2006{SEC(2007)860}

1. V letu 2006 je politika konkurence še naprej varovala in ustvarjala pogoje, ki trgom omogočajo konkurenčno delovanje v korist evropskih potrošnikov in podjetij. Zadevni ukrepi so po eni strani vključevali obravnavanje tržnih nepopolnosti, ki so posledica protikonkurenčnega ravnanja udeležencev na trgu in nekaterih tržnih struktur, po drugi pa so prispevali k skupnemu okviru gospodarske politike, ki povezuje gospodarske sektorje in spodbuja učinkovito konkurenco.

2. Prvo poglavje tega poročila zagotavlja pregled, kako so se na splošno še naprej razvijali in uporabljali instrumenti politike konkurence, tj. pravila protimonopolne zakonodaje, pravila o združitvah in pravila o državni pomoči. Drugo poglavje obravnava uporabo mešanice teh in drugih instrumentov na izbranih prednostnih sektorjih zaradi uresničevanja ciljev politike konkurence. Tretje poglavje vsebuje pregled sodelovanja z Evropsko mrežo za konkurenco (ECN) in nacionalnimi sodišči. V četrtem poglavju so obravnavane mednarodne dejavnosti. V zadnjem, petem poglavju je naveden kratek opis sodelovanja med institucijami. Več informacij je na razpolago v podrobnem delovnem dokumentu osebja Komisije[1] ter na spletni strani Generalnega direktorata za konkurenco[2].

1. INSTRUMENTI

1.1. Protimonopolna zakonodaja – člena 81 in 82 Pogodbe ES

1.1.1. Oblikovanje pravil in politike

3. Poleg ustreznih sankcij za kaznovanje kartelov in odvračanje od njih je za učinkovito ukrepanje proti kartelom treba spodbuditi udeležence, da jih prijavijo. Komisija je naredila pomemben korak v smeri razkrivanja in odpravljanja kartelov, ko je sprejela revidirano Obvestilo o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah [3]. Na številnih področjih so bile uvedene izboljšave, da bi vlagateljem zagotovili več smernic in povečali preglednost postopka. Te spremembe odsevajo več kot štiri leta izkušenj pri uporabi obvestila o prizanesljivosti iz leta 2002[4] in so popolnoma skladne z vzorčnim programom prizanesljivosti Evropske mreže za konkurenco, ki je bil prav tako sprejet leta 2006. Izboljšave vključujejo pojasnitev pragov za imuniteto ter znižanje glob in pogojev, ki jih morajo izpolnjevati vlagatelji, poleg tega pa tudi spremembe postopka, kot je uvedba sistema diskrecijskega označevanja.

4. Globe imajo osrednji pomen pri odvračanju podjetij od kršenja pravil o konkurenci. Da bi Komisija povečala odvračilni učinek svojih sankcij, je sprejela nove Smernice o načinu določanja glob , naloženih podjetjem, ki so prekršila člen 81 ali 82 Pogodbe ES[5]. V skladu z novimi smernicami bo za vsakega sodelujočega v kršitvi osnovni znesek globe temeljil na odstotku njegove letne prodaje proizvoda, na katerega se nanaša kršitev, na zadevnem geografskem območju, znaša pa lahko do 30 % upoštevne prodaje. Da bi celovito odseval trajanje kršitve, bo ustrezni znesek pomnožen s številom let sodelovanja podjetja. Poleg tega bo lahko Komisija pri kršiteljih, ki ponovijo kršitve, povečala globo za do 100 % – pri čemer je povečanje globe utemeljeno z vsako predhodno kršitvijo – ter ne bo upoštevala le svojih prejšnjih odločb, temveč tudi odločbe nacionalnih organov, pristojnih za konkurenco (NOK), o uporabi člena 81 ali 82 Pogodbe ES.

5. Pospeševanje zasebnega uveljavljanja pravil konkurence bo pomagalo zagotoviti, da lahko oškodovanci zaradi kršitev konkurenčnega prava ES uresničijo svojo pravico do odškodnine, to pa bo, kot dopolnilo izvrševanju ukrepov na ravni javnih organov, prispevalo k zvišanju splošne ravni odvračanja. Zelena knjiga o odškodninskih tožbah zaradi kršitve protimonopolnih pravil Evropske skupnosti , kot jih vsebujeta člena 81 in 82 Pogodbe ES[6], je zbudila veliko zanimanja v protimonopolni skupnosti, o njej pa se je na široko razpravljalo po Evropi in drugod. Med javnim posvetovanjem je Komisija od vlad, organov za konkurenco, industrije, potrošniških organizacij, pravnikov in akademikov prejela skoraj 150 stališč. Velika večina sodelujočih se je strinjala, da so žrtve kršitev konkurenčnega prava upravičene do odškodnin in da morajo nacionalna postopkovna pravila omogočati učinkovito uresničevanje te pravice. V mnenju o zeleni knjigi je pobudo Komisije pozdravil tudi evropski Ekonomsko-socialni odbor[7]. Kot nadaljevanje zelene knjige je Komisija v zakonodajni in delovni program za leto 2007 vključila pripravo bele knjige o protimonopolnih odškodninskih tožbah[8].

6. Spodbujanje načel konkurence z ozaveščanjem se je nadaljevalo znotraj Komisije in tudi zunaj nje, cilj pa je bil zagotoviti, da zakonodaja na ravni EU ali držav članic, ki sledi legitimnim ciljem politik, ne povzroča nepotrebne škode konkurenci. Ozaveščanje glede konkurence je imelo še posebej pomembno vlogo v zakonodajnem postopku, povezanem z uredbo REACH[9]. Podobno je Komisija nadaljevala svoja prizadevanja za spodbujanje držav članic k pregledu omejevanja konkurence na ključnem področju storitev svobodnih poklicev kot pomembnemu prispevku v smeri doseganja lizbonskih ciljev.

1.1.2. Uporaba pravil

7. Komisija je še naprej prednostno obravnavala odkrivanje kartelov in odvračanje od njih. Svoje ukrepe je usmerila na pomembne značilne kartele, predvsem svetovnega ali evropskega obsega, ki vključujejo številne gospodarske subjekte. Komisija je izdala sedem končnih odločb [10], v katerih je 41 podjetjem[11] naložila globe v skupnem znesku 1846 milijonov eurov (v primerjavi s 33 podjetji in globami v skupnem znesku 683 milijonov eurov v letu 2005). Te odločbe odražajo gospodarski pomen zadevnih sektorjev in trajanje kartelov, s čimer se je povprečni znesek globe na podjetje bistveno povečal.

8. Do konca leta 2006 je Komisija prejela skupaj 104 prošnje za imuniteto in 99 prošenj za znižanje glob v skladu z obvestilom o prizanesljivosti iz leta 2002. Štiri odločbe o kartelih, sprejete leta 2006, so temeljile na obvestilu o prizanesljivosti iz leta 2002, ena pa na obvestilu o prizanesljivosti iz leta 1996. V teh primerih je Komisija v zameno za dokaze, ki so ji bili predloženi, tudi znatno znižala globe za skupaj 10 podjetij.

9. Narejeni so bili nadaljnji koraki v smeri kaznovanja zlorab prevladujočega položaja . Komisija se je osredotočila na omrežne industrije, ki so ključne za evropsko konkurenčnost in razvoj družbe znanja v Evropi: Komisija je uvedla postopek zoper družbo Telefónica zaradi domnevnega „stroškovnega pritiska na marže“ na španskih trgih širokopasovnega internetnega dostopa[12] in zoper družbo Distrigaz zaradi domnevne prakse preprečevanja vstopa na belgijski trg plina novim dobaviteljem[13]. Komisija je prav tako sprejela eno končno odločbo, v kateri je ugotovila, da je podjetje Tomra, proizvajalec naprav za odkup povratne embalaže (RVM), kršilo člen 82 Pogodbe ES, ker je uporabljalo sistem pogodb o ekskluzivni dobavi, individualizirane količinske zaveze in individualizirane sheme rabatov z retroaktivnim učinkom, ki so omejevali ali vsaj odložili vstop na trg drugih proizvajalcev naprav za odkup povratne embalaže[14].

10. Preudarna gospodarska presoja in osredotočenost na ravnanja, ki bi lahko škodila konkurenci in posledično potrošnikom, izboljšujeta učinkovitost politike konkurence. Razmišljanja na tem področju so se nadaljevala po javnem posvetovanju o Dokumentu za razpravo o uporabi člena 82 Pogodbe ES za zlorabe z izključevanjem . Najpomembnejše teme, ki so izhajale iz predloženih vlog, so obravnavali na javni razpravi v Bruslju, pritegnile pa so približno 350 udeležencev iz Evrope, Združenih držav Amerike, Japonske in Koreje.

11. Na podlagi člena 9 Uredbe št. 1/2003 lahko Komisija določi, da postanejo zaveze za podjetja zavezujoče, če so skladne s pomisleki, ki jih je Komisija izrazila v protimonopolnem postopku. Zaveze so še naprej ostale učinkovito sredstvo za obravnavanje problemov na področju konkurence. Leta 2006 je Komisija sprejela štiri odločbe o zavezah[15].

12. Leta 2006 je morala Komisija prvič uporabiti pristojnosti za ureditev periodične denarne kazni v skladu s členom 24(2) Uredbe št. 1/2003, da bi podjetje prisilila k spoštovanju odločbe, ki mu nalaga, da preneha kršitev po členu 81 ali 82 Pogodbe ES. Microsoftu je naložila dokončno denarno kazen 280,5 milijona eurov, ker podjetje ni spoštovalo nekaterih obveznosti v skladu z odločbo iz leta 2004, ki je ugotovila kršitev člena 82 Pogodbe ES.

13. Uredba št. 773/2004 določa, da se pri določanju rokov za odgovor na obvestilo o nasprotovanju upoštevata tako čas, potreben za pripravo vloge, kot tudi nujnost zadeve, pri čemer rok ni krajši od štirih tednov od trenutka, ko je omogočen vpogled v spis[16]. Da bi se ta pravni okvir kar najbolje odražal v praksi, kakor tudi z namenom hitrega izvrševanja pravil o konkurenci, bo Komisija spremenila svojo sedanjo prakso določanja rokov za odgovor na obvestila o nasprotovanju [17]. Daljše obdobje od minimalnega, predvidenega z Uredbo št. 773/2004 se dodeli, kjer to zahtevajo okoliščine zadeve, zlasti v zapletenih zadevah, v zadevah z obsežnim spisom oziroma kjer praznična obdobja vplivajo na zmožnost določenega podjetja, da pripravi odgovor. To ne vpliva na možnost podjetja, da pooblaščenca za zaslišanje zaprosi za podaljšanje roka.

1.2. Nadzor združevanja

1.2.1. Oblikovanje pravil in politike

14. Da bi Komisija zagotovila boljše usmeritve o vprašanjih pristojnosti pri nadzoru združevanja, je za javno posvetovanje izdala nov osnutek Prečiščenega obvestila o pristojnosti v skladu z Uredbo o združitvah[18]. To obvestilo bo nadomestilo obstoječa štiri obvestila o pristojnosti, ki jih je Komisija sprejela leta 1998 v skladu s prejšnjo Uredbo o združitvah št. 4064/89[19]. To so (i) Obvestilo o konceptu koncentracije[20], (ii) Obvestilo o konceptu polno delujočih skupnih podjetij[21], (iii) Obvestilo o konceptu udeleženih podjetij[22] in (iv) Obvestilo o izračunavanju prometa[23]. Zato bo novo obvestilo v enem dokumentu obravnavalo vsa vprašanja pristojnosti, ki so pomembna za ugotavljanje pristojnosti Komisije v skladu z Uredbo o združitvah (razen napotitev). Pričakuje se, da bo obvestilo sprejeto v letu 2007.

1.2.2. Uporaba pravil

15. Število združitev, priglašenih Komisiji leta 2006, je doseglo rekordno raven 356 primerov in s tem preseglo prejšnjo rekordno številko, doseženo med zadnjim valom združitev v letu 2000. Komisija je med letom sprejela skupaj 352 končnih odločitev, od katerih 207 v skladu s poenostavljenim postopkom. V prvi fazi je bilo 323 transakcij odobrenih brezpogojno in 13 pogojno. Rahlo se je povečalo število postopkov druge faze, saj je bilo to leto začetih 13 zadev, v primerjavi z desetimi v letu 2005. Sprejetih je bilo 10 odločb po členu 8, dve koncentraciji pa so priglasitelji med drugo fazo opustili. Odločb o prepovedi ni bilo.

16. Komisija je pridobila nadaljnje izkušnje z uporabo novega temeljnega merila , ki ga je leta 2004 uvedla Uredba o združitvah. Dva omembe vredna primera „neusklajenih“ učinkov sta bili zadevi Linde/BOC [24] v zvezi s svetovnim veleprodajnim trgom za helij in T-Mobile Austria/tele.ring [25] v zvezi z avstrijskim maloprodajnim trgom za zagotavljanje storitev mobilne telefonije končnim uporabnikom. V obeh primerih je Komisija ugotovila, da bi združitev bistveno ovirala konkurenco, čeprav združeni subjekt ne bi postal vodilen na upoštevnem trgu. Obe zadevi sta bili odobreni pod pogojem, da se izvedejo zadostni korektivni ukrepi, ki so jih predlagale stranke.

17. Temeljito so bile preučene obrazložene utemeljitve, da bi priglašene transakcije v treh odločbah, namreč Korsnas/AD Cartonboard [26] , Inco/Falconbridge [27] in Metso/Aker Kvaerner[28] najverjetneje zagotovile koristi zaradi učinkovitosti . Komisija je v skladu s pristopom opisanim v Smernicah za horizontalne združitve ocenila, v kakšnem obsegu bi take koristi zaradi učinkovitosti vplivale na celotno oceno učinkov zadevne transakcije na konkurenco[29].

1.3. Nadzor državnih pomoči

1.3.1. Oblikovanje pravil in politike

18. Dosežen je bil precejšen napredek pri posodabljanju veljavnega okvira pravil o državni pomoči , v skladu z Akcijskim načrtom državnih pomoči (ANDP), ki ga je Komisija uvedla leta 2005. Štiri vodilna načela tega posodabljanja so: zmanjšanje in boljša ciljna naravnanost državnih pomoči; večji poudarek na ekonomski analizi; učinkovitejši postopki, vključno z boljšim izvrševanjem, večjo predvidljivostjo in povečano preglednostjo; ter skupna odgovornost Komisije in držav članic. Postopek posvetovanja je pokazal jasno podporo tem načelom, ki so bila osrednja točka razvoja politike v letu 2006.

19. Komisija je s sprejetjem uredbe o skupinskih izjemah pri regionalni pomoči za naložbe [30] poenostavila odobritev regionalnih pomoči. Državam članicam ni več treba priglasiti programov regionalne pomoči za naložbe Komisiji, če so ti programi skladni z novimi Smernicami za regionalno pomoč[31] in z odobrenim regionalnim načrtom pomoči za obdobje 2007–2013. V letu 2006 so bili za 18 držav članic odobreni načrti regionalne pomoči, ki opredeljujejo prikrajšane regije, upravičene do pomoči, in največje intenzivnosti pomoči, dovoljene v teh regijah.

20. Komisija je sprejela tudi nov okvir za državno pomoč za raziskave in razvoj ter inovacije (R,D&I)[32]. Cilj tega okvira je pomagati državam članicam usmerjati večji del njihovih celotnih proračunov za državne pomoči v spodbujanje raziskav, razvoja in inovacij ter jim pomagati usmerjati državno pomoč za raziskave, razvoj in inovacije v najboljše projekte na podlagi ekonomske analize. S tem naj bi se kar najbolj zmanjšala izkrivljanja konkurence in trgovine ter povečala učinkovitost javne porabe. Iz novih pravil jasno izhaja, da je prečiščen gospodarski pristop, razvit v akcijskem načrtu državnih pomoči, zdaj resničnost, ki postaja temelj politike Komisije na področju državne pomoči.

21. Poleg tega so bile sprejete nove smernice za tvegani kapital [33], ki državam članicam omogočajo, da malim in srednje velikim podjetjem izboljšajo dostop do financ. Te smernice vključujejo ukrepe za tvegani kapital pri naložbah v mala in srednje velika podjetja v njihovi začetni fazi (semenski in zagonski) in fazah širitve. Glede na pomen malih in srednje velikih podjetij pri pospeševanju gospodarske rasti in ustvarjanju trajnega zaposlovanja so smernice pomemben del Komisijine strategije konkurenčnosti[34].

22. Komisija je sprejela tudi novo uredbo o pomoči de minimis [35], ki pomoči nizkih vrednosti izvzema iz obveznosti predhodne odobritve Komisije. V skladu z novo uredbo pomoč v znesku do 200 000 eurov, dodeljena za obdobje treh finančnih let, ne bo veljala za državno pomoč.

23. V letu 2007 namerava Komisija nadaljevati izvajanje akcijskega načrta državnih pomoči s sprejetjem novih smernic o varstvu okolja, novih pravil za pomoč v obliki jamstev, novega obvestila o referenčnih stopnjah Komisije in obvestila o vračilu nezakonite in nezdružljive pomoči.

1.3.2. Uporaba pravil

24. Z 921 novimi evidentiranimi zadevami v letu 2006 (kar pomeni 36-odstotno povečanje v primerjavi s preteklim letom) se je precej povečalo delovno breme na področju nadzora državnih pomoči . Komisija je sprejela 710 končnih odločb [36], kar je 12-odstotno povečanje v primerjavi z letom 2005. V večini primerov je Komisija ukrepe odobrila z ugotovitvijo, da je bila preučevana pomoč združljiva s pravili o državni pomoči (91 % vseh odločb) ali da ni pomenila državne pomoči (4 % vseh odločb). Kadar je Komisija dvomila, ali je bil določen ukrep pomoči v skladu z zadevnimi pravili, je opravila formalno preiskavo. Ob koncu preiskovalnega postopka je Komisija bodisi sprejela pozitivno odločbo, pogojno odločbo ali odločbo o neobstoju pomoči (3 % vseh odločb) bodisi ugotovila, da pomoč ni spoštovala pravil o državni pomoči (2 % vseh odločb).

25. Glavni primeri regionalne pomoči so zadevali velike naložbene projekte, zajete v Večsektorskem okviru o regionalni pomoči za velike investicijske projekte iz leta 2002[37]. Komisija je odobrila pomoč v 9 primerih glede Poljske v zvezi z naložbami za proizvodnjo TV-modulov z ravnim zaslonom podjetja LG Philips LCD Poland Sp. z o.o .[38]. Poleg tega je Komisija odobrila pomoč dvema nemškima investicijskima projektoma v sektorju sončne (fotovoltaične) energije, namreč First Solar GmbH [39] in HighSi GmbH [40], ter naložbo v nov objekt korejske družbe za proizvodnjo pnevmatik na Madžarskem[41].

26. Na področju državne pomoči za raziskave in razvoj ter inovacije je bil odobren velik projekt, ki je zadeval francosko Agencijo za inovacije[42] in za katerega je država odobrila 2 milijardi eurov. V skladu z novim okvirom je bil vpliv pomoči na konkurenco skrbno analiziran v nekaterih letalskih zadevah – v zvezi s pomočjo Rolls-Roycu [43] in Eurocopterju [44] – ter v prvem velikem projektu, ki ga je priglasila francoska Agencija za inovacije, imenovanem BioHub [45].

27. Glede ukrepov tveganega kapitala je Komisija odobrila Investbx [46], naložbenega posrednika, ki malim in srednje velikim podjetjem v regiji West Midlands v Združenem kraljestvu omogoča zbiranje lastniškega kapitala. Izvidniški stroški, tj. stroški, povezani z izbiro inovativnih podjetij zaradi investiranja sredstev tveganega kapitala (kot so stroški pregleda, posvetovanja o poslovnem načrtu itd.), so bili odobreni tudi v eni zadevi v Italiji[47].

28. Medtem ko v skladu z načelom „ onesnaževalec plača “ onesnaževalci ne smejo biti oproščeni obveznosti plačevanja za lastne odpadke, je Komisija v več primerih odobrila okoljsko pomoč . Veliko število odobrenih ukrepov je podpiralo proizvodnjo energije iz obnovljivih virov, pri čemer so se instrumenti pomoči za ta namen razlikovali in so obsegali zlasti naložbeno pomoč in pomoč za tekoče poslovanje v obliki davčnih olajšav ali tarife za dovajanje toka[48]. Na področju ravnanja z odpadki je Komisija nadaljevala s svojo prakso ter ukrepe za recikliranje v Češki republiki[49] in Združenem kraljestvu[50] in Češko ocenila na podlagi člena 87(3)(c).

29. Pomoč za usposabljanje lahko prispeva k skupnemu evropskemu interesu s povečanjem obsega kvalificiranih delavcev in izboljšanjem konkurenčnosti gospodarstva Skupnosti. V letu 2006 so države članice predložile 57 ukrepov v skladu z uredbo o skupinskih izjemah pri pomoči za usposabljanje[51]. Poleg tega je Komisija prejela številne priglasitve, ki so zadevale predvsem pomoč za usposabljanje v avtomobilski industriji[52]. Komisija je preverila, ali pomoč zares podpira dejavnosti usposabljanja, ki jih brez pomoči ne bi bilo.

30. Pomoč za reševanje in prestrukturiranje , namenjena podjetjem v težavah, velja za zakonito samo, če so izpolnjeni strogi pogoji. Leta 2006 je Komisija pri več odločbah uporabila spremenjena pravila, določena v smernicah za reševanje in prestrukturiranje iz leta 2004. Na podlagi teh smernic je sprejela tri odločbe o pomoči za reševanje[53], dve odločbi o neugovarjanju pomoči za prestrukturiranje[54] in eno pozitivno odločbo[55], ni pa sprejela nobene negativne odločbe. Poleg tega je kar nekaj sprejetih odločb še vedno temeljilo na smernicah o reševanju in prestrukturiranju iz leta 1999[56].

31. Na področju davčne pomoči je Komisija ugotovila, da je bil preferencialni davčni režim v Španiji v korist neposrednim naložbam v tujini državna pomoč, ki izboljšuje pogoje trgovanja upravičencev pri izvozu blaga in storitev iz Španije na tuje trge[57]. Ugotovila je, da je pomoč nezdružljiva s skupnim trgom, saj oprošča plačilo notranjih dajatev na izvoz v nasprotju s členom 92 Pogodbe ES.

32. Komisija si je še nadalje prizadevala za učinkovito in takojšnjo izvršitev odločb o vračilu . Število neporavnanih odločb o vračilu se še naprej zmanjšuje. Ob koncu leta 2006 je bilo 60 neporavnanih odločb o vračilu v primerjavi s 75 ob koncu leta 2005. Leta 2006 je bilo zaključenih 21 primerov neporavnanega vračila, sprejetih pa je bilo šest novih odločb o vračilu. Od 8,7 milijarde eurov pomoči, ki naj bi jo izterjali v skladu z odločbami, sprejetimi od leta 2000, je bilo do konca leta 2006 dejansko povrnjenih okrog 7,2 milijarde eurov (tj. 83 % celotnega zneska). Komisija je zaradi neučinkovitega izvrševanja odločb o povrnitvi sredstev sprožila pravni spor proti državam članicam po bodisi členu 88(2) bodisi členu 228(2) Pogodbe ES v petih primerih, ki so vključevali tri države članice[58].

2. RAZVOJ DOGODKOV PO SEKTORJIH

2.1. Energetika

33. Kljub dvema valoma liberalizacijskih prizadevanj na evropski ravni je Komisija junija 2005 zaradi precejšnjih povečanj veleprodajnih cen plina in elektrike, ponavljajočih se pritožb zaradi ovir pri vstopu na trg in omejene izbire za stranke začela preiskavo delovanja evropskih trgov plina in električne energije. Zaključno poročilo o sektorski preiskavi , ki ga je Komisija sprejela 10. januarja 2007[59], je zagotovilo širok pregled delovanja trgov plina in električne energije na vseh stopnjah dobavne verige. Glavni problemi, ugotovljeni na področju konkurence, vključujejo visoko koncentrirane veleprodajne trge, nezadostno razvezanost omrežij od dobavnih dejavnosti, nezadostno ali nerazpoložljivo čezmejno zmogljivost, pomanjkanje zanesljivih in pravočasnih informacij o razpoložljivosti omrežja, omejeno konkurenco pri prodaji na drobno in majhnost izravnalnih con. Ugotovitve sektorske preiskave so zagotovile informacije za Komisijino politiko uveljavljanja konkurence v raznih posameznih zadevah ter pomembno prispevale k oblikovanju politike glede naslednjih korakov liberalizacije evropskih trgov električne energije in plina.

34. Komisija je na lastno pobudo izvedla številne protimonopolne preiskave , poleg tega pa je prejela in preiskala več pritožb. Vprašanja, ki so bila predmet preiskave, vključujejo kopičenje omrežnih in shranjevalnih zmogljivosti, dolgoročne rezervacije zmogljivosti, strateško nezadostno investiranje v omrežja zaradi zaščite interesov na nižjih delih dobavne verige, blokiranje povezovalnih daljnovodov v korist domači porabi, razdelitev trga in dolgoročne pogodbe med prodajalci na debelo/drobno in strankami na nižjih delih dobavne verige. Opravljene so bile tudi pomembne preiskave na ravni držav članic, ki so jih na primer izvedli danski, nemški in italijanski organi za konkurenco[60].

35. Ugotovljeno je bilo, da dolgoročne pogodbe s strankami pomenijo problem za konkurenco tudi na energetskih trgih zunaj sektorjev plina in električne energije. Komisija je sprejela odločbo o zavezah po členu 9 Uredbe št. 1/2003 glede mreže bencinskih črpalk španskega dobavitelja motornih goriv Repsol [61]. Zaveze, ki jih je ponudil Repsol, bodo stotine bencinskih servisov odvezale od dolgoročnih ekskluzivnih dobavnih pogodb ter s tem prinesle širšo izbiro in možnost znižanja cen v korist potrošnika.

36. Na področju združitev na področju energetike je Komisija sprejela precejšnje število odločb. Najbolj zapletena primera z vidika konkurence sta bila DONG/Elsam/Energi E2 [62] in Gaz de France/Suez [63]. Obe koncentraciji, kot sta bili prvotno priglašeni, bi povzročile bistvene ovire za učinkovito konkurenco in sta bili odobreni le na podlagi obsežnih strukturnih korektivnih ukrepov, ki so jih ponudile stranke. V zadevi E.ON/Endesa je Komisija sprejela dve odločbi po členu 21 Uredbe o združitvah, ki sta od Španije zahtevali umik nekaterih pogojev, ki so bili nezakonito naloženi pri transakciji, ki jo je Komisija že odobrila.

37. Na področju nadzora državne pomoči so se nadaljevala prizadevanja, da bi našli rešitev za probleme, nastale zaradi dolgoročnih pogodb med operaterji javnih omrežij ter proizvajalci na Madžarskem[64] in Poljskem[65], ki so izključevale precejšnje dele veleprodajnih trgov. Komisija je analizirala tudi več reguliranih tarifnih shem v Italiji[66], kjer so imela nekatera industrijska podjetja korist od ugodnih tarif električne energije, ki so bile nižje od tržne cene. V primeru, ki je zadeval Združeno kraljestvo, so bili obravnavani vidiki državne pomoči pri reorganizaciji jedrskih obveznosti javnega sektorja[67]. Odločbe o državni pomoči na področju obnovljive energije so bile osredotočene na preverjanje potrebnosti take pomoči ter zagotavljanje, da javno financiranje vključuje le dodatne stroške glede proizvodnje in dobave v primerjavi s konvencionalnimi viri energije. V skladu s shemo trgovanja z emisijami v EU (STE EU) je Komisija ocenila nacionalne načrte razdelitve (NNR) za drugo obdobje trgovanja (2008–2012) na podlagi meril iz Priloge III k Direktivi o trgovanju z emisijami[68], vključno z merilom 5, v skladu s katerim razdelitev ne sme razlikovati med družbami ali sektorji, tako da bi se neupravičeno dajala prednost nekaterim podjetjem ali dejavnostim, v skladu z zahtevami Pogodbe, zlasti členov 87 in 88 Pogodbe. Komisija je v okviru STE EU sprejela odločbe o NNR za drugo obdobje trgovanja za 10 držav članic.

2.2. Finančne storitve

38. Številni kazalniki, kot so razdrobljenost trga, togost cen in pomanjkanje mobilnosti strank, kažejo, da konkurenca na trgu bančnega poslovanja s prebivalstvom v EU ne deluje učinkovito. Zato se je Komisija junija 2005[69] odločila začeti preiskavo sektorja bančnega poslovanja s prebivalstvom , predvsem v zvezi s čezmejno konkurenco. Dve vmesni poročili, eno o plačilih s karticami in drugo o tekočih računih in sorodnih storitvah, sta bili objavljeni za posvetovanje ter predstavljeni na javni obravnavi leta 2006. Končno poročilo o bančnem poslovanju s prebivalstvom je bilo objavljeno 31. januarja 2007. Ugotovljeni potencialni problemi na področju konkurence so vključevali ovire za vstop, razdrobljenost trga po nacionalnih mejah in visoko stopnjo koncentracije med izdajatelji in pridobitelji plačilnih kartic.

39. Komisija je nadaljevala tudi obsežno sektorsko preiskavo na področju poslovnega zavarovanja , ki jo je prav tako uvedla junija 2005. Vmesno poročilo o poslovnem zavarovanju je bilo objavljeno 24. januarja 2007, končno poročilo pa je načrtovano za september 2007.

40. Komisija je ocenila in odobrila precejšnje število koncentracij na področju finančnih storitev. V primeru, ki je zadeval pridobitev Gerling Versicherungsgruppe s strani Talanx Aktiengesellschaft [70], je Komisija pri obsežni preiskavi trga razkrila verjetnost, da bi predlagani prevzem bistveno zmanjšal konkurenco glede škodnega zavarovanja tveganja za farmacevtske družbe v Nemčiji. V odziv na te pomisleke se je Talanx zavezal, da bo odsvojil dejavnost farmacevtskega škodnega zavarovanja za tveganja svoje podružnice HDI, kolikor zadeva zavarovanje za nemške družbe zunaj obveznega zavarovanja odgovornosti proizvajalca.

41. Komisija je morala z nadzorom državne pomoči zagotoviti tudi enake konkurenčne pogoje pri finančnih storitvah, zlasti tistim, ki na novo vstopajo na trg, in tujim bankam. Glede zadeve Crédit Mutuel [71] je Komisija še naprej preiskovala morebiten obstoj čezmerne kompenzacije za distribucijo „livret bleu“, poleg tega pa je bil sprožen postopek za ugotavljanje kršitev glede posebnih pravic, dodeljenih podjetjem La Poste, Caisses d’Épargne in Crédit Mutuel za distribucijo „livret A“ in „livret bleu“. Komisija je sprejela negativno končno odločbo, ki je zahtevala preklic obstoječe luksemburške sheme fiskalne pomoči v korist „izvzetih holdingov po zakonodaji iz leta 1929, holdingov milliardaire in finančnih holdingov“[72]. Shema je bila spoznana za skrito subvencijo holdingom, ki so zagotavljali določene finančne storitve povezanim in nepovezanim poslovnim subjektom znotraj multinacionalne skupine.

2.3. Elektronske komunikacije

42. Velika večina ponudnikov storitev elektronske komunikacije deluje v mejah ureditvenega okvira EU za omrežja in storitve elektronske komunikacije[73]. Ta okvir je namenjen olajševanju dostopa do razpoložljive infrastrukture, spodbujanju naložb v alternativno infrastrukturo ter zagotavljanju izbire in nižjih cen za potrošnike. Trenutno za ex ante zakonsko ureditev s strani nacionalnih regulativnih organov priporoča 18 specifičnih trgov proizvodov in storitev na veleprodajni in maloprodajni ravni. Komisija je junija objavila osnutek revidiranega besedila s seznamom trgov, primernih za ex ante zakonsko ureditev [74], ki priporoča precejšnje zmanjšanje števila trgov na tem seznamu. Na splošno Komisija meni, da bi morali v primeru učinkovite zakonske ureditve veleprodaje pogoji na ravni prodaje na drobno omogočati učinkovito konkurenco.

43. Po postopku iz člena 7 [75] je Komisija še naprej zagotavljala, da je zakonska ureditev po vsej EU usklajena in temelji na načelih konkurenčnega prava, da je omejena na trge z dolgotrajno tržno nepopolnostjo in da se umakne samo v primeru, ko stanje dejanske konkurence ne bi bilo več odvisno od ex ante ureditvenega posega. Komisija je ocenila 244 priglasitev nacionalnih regulativnih organov in sprejela 156 odločb. Komisija od nobenega nacionalnega regulativnega organa ni zahtevala umika predlaganega ukrepa. V enem primeru je nacionalni regulativni organ na lastno pobudo umaknil predlagani ukrep.

44. Trgi širokopasovnega dostopa so zanimiv primer sočasne uporabe, ex ante, za sektor specifične ureditve in, ex post, konkurenčnega prava. Komisija je obstoječemu španskemu operaterju poslala obvestilo o nasprotovanju s predhodno ugotovitvijo, da Telefónica z izvajanjem stroškovnega pritiska na marže zlorablja svoj prevladujoči položaj na trgu širokopasovnega dostopa v Španiji in tako krši člen 82 Pogodbe ES. V skladu s postopkom iz člena 7 je Komisija zagotovila, da nacionalni regulativni organi na upoštevni trg veleprodajnega širokopasovnega dostopa uvrstijo tudi visokohitrostni digitalni naročniški linijski dostop, če sta ta dva dostopa zamenljiva neodvisno od infrastrukture prek katere se zagotavljata. V skladu s pravili o državni pomoči je Komisija odobrila več projektov, ki vključujejo državno financiranje širokopasovne infrastrukture in storitev, večinoma v zvezi s podeželskimi ali odročnimi območji, ki so brez širokopasovne pokritosti oziroma kjer je ta pokritost omejena[76]. Po drugi strani se je Komisija odločila, da bo prepovedala javno financiranje načrtovane izgradnje dostopnega omrežja iz optičnih vlaken v nizozemskem mestu Appingedam[77], saj je projekt zadeval območje, ki je že bilo pokrito s širokopasovnimi omrežji po cenah, ki so bile podobne kot v drugih regijah.

45. Na področju mobilne telefonije Komisija do zdaj ni ugovarjala, po postopku iz člena 7, mnenju nekaterih nacionalnih regulativnih organov, da bi bil morebiti potreben ureditveni poseg na veleprodajnem trgu mobilnega dostopa in izvora klica, s čimer bi se izognili škodi za potrošnike[78]. Instrumenti nadzora združevanja so bili uporabljeni tudi za zagotovitev, da koncentracije med mobilnimi operaterji ne bi bistveno ovirale učinkovite konkurence[79].

2.4. Informacijska tehnologija

46. Komisija je še naprej zagotavljala, da ni prihajalo do izkrivljanja konkurence v sektorju informacijske tehnologije, za katerega so značilni digitalna konvergenca, vedno večji pomen interoperabilnosti in ključna vloga organizacij, ki določajo standarde.

47. Narejeni so bili nadaljnji koraki za zagotovitev, da Microsoft izpolnjuje svoje obveznosti po odločbi iz leta 2004[80], s katero je bila ugotovljena kršitev člena 82 Pogodbe ES, in sicer s tem, da (i) zagotavlja celovite in točne informacije o interoperabilnosti ter (ii) daje te informacije na voljo pod razumnimi pogoji. Ker Microsoft ni zagotovil zahtevanih celovitih in točnih informacij o interoperabilnosti, je Komisija sprejela odločbo, ki Microsoftu nalaga plačilo kazni v znesku 280,5 milijona eurov zaradi neizpolnjevanja svojih obveznosti.

48. Na področju nadzora združevanja je Komisija ocenjevala, ali koncentracije proizvajalcev omrežne opreme močno ovirajo učinkovito konkurenco ali ne. V tem okviru je Komisija odobrila predlagano združitev med Nokio in dejavnostjo proizvodnje omrežne opreme podjetja Siemens AG , saj je ugotovila, da transakcija ne bi bistveno ovirala učinkovite konkurence v sektorju opreme za mobilna omrežja[81]. Podobno je Komisija odobrila predlagano združitev med družbama Alcatel in Lucent Technologies , saj je ugotovila, da bo tržna struktura za dobavo opreme za optična omrežja in rešitve širokopasovnega dostopa ostala konkurenčna tudi po predlagani transakciji[82].

49. Na področju nadzora državnih pomoči je Komisija preučila predlagano francosko davčno olajšavo v podporo izdelovanju video iger. Odločila se je sprožiti formalno preiskavo o tem, ali ta davčna spodbuda resnično služi namenom kulture, ob upoštevanju širšega konteksta, zlasti zaostrene konkurence ameriških, kanadskih in japonskih proizvajalcev videoiger ter tehnološkega in gospodarskega skoka nove generacije igralnih konzol.

2.5. Mediji

50. Razvoj dogodkov na trgu v medijskem sektorju vključuje povečanje celotnega števila distribucijskih kanalov, večjo izbiro uporabnikov in povpraševanje po vsebini ter prehod z analogne na digitalno radiodifuzijo, ki uporabnikom že zagotavlja boljšo kakovost slike in večjo raznovrstnost programov. Glavni cilj politike konkurence v medijskem sektorju je zagotoviti enake konkurenčne pogoje med različnimi komercialnimi operaterji ali pa med komercialnimi operaterji in javno financiranimi operaterji.

51. Na področju digitalne radiodifuzije je Komisija po pritožbi italijanske organizacije potrošnikov Altroconsumo začela postopek za ugotavljanje kršitev, da bi preučila, ali italijanska zakonodaja, ki ureja digitalni prehod, nalaga omejitve izdajateljem programov in omogoča konkurenčno prednost obstoječim analognim operaterjem, v nasprotju z direktivo o konkurenci[83] in drugimi veljavnimi določbami ureditvenega okvira za telekomunikacije. Sprožila je formalne preiskave o državni pomoči, ki zadevajo ukrepe za pospeševanje digitalnega prehoda v dveh nemških zveznih državah, Bavarski[84] in Severnem Porenju – Vestfaliji[85], da bi ugotovila, ali je pomoč omejena na potrebni minimum in ali ne povzroča neupravičenega izkrivljanja konkurence. Pri odločbah v zvezi s Francijo[86] in Italijo[87] je Komisija razčlenila podrobnosti o pogojih dodeljevanja subvencij potrošnikom za nakup digitalnih dekoderjev, kot je upoštevanje načela tehnološke nevtralnosti.

52. V skladu s „Sporočilom o radiodifuziji“[88] je Komisija nadaljevala z odobritvami državnega financiranja javnih radiodifuznih organizacij , kadar državno financiranje ni presegalo stroškov javne storitve[89]. V najnovejših primerih je Komisija tudi zahtevala od držav članic, da uvedejo mehanizme, da bi se izognili čezmerni kompenzaciji[90], in izterjajo pomoč, če je javna radiodifuzna organizacija prejela več javnih sredstev, kot je potrebno. Vendar pa je Komisija sprejela dejstvo, da je za javne radiodifuzne organizacije lahko upravičeno, da ohranjajo presežek kot blažilnik pri morebitnih nihanjih stroškov/prihodkov[91].

53. Komisija je še naprej dajala prednost zagotavljanju, da je premijska vsebina na voljo pod odprtimi in preglednimi pogoji, ki kar največjemu številu operaterjev omogočajo, da se potegujejo za pravice. V odločbi o zavezah glede angleške Premier League (FAPL) [92] je Komisija potrdila temeljna načela, vzpostavljena v odločbah za Ligo prvakov UEFA in Bundesligo glede skupne prodaje športnih medijskih pravic[93]. Na področju združitev je bila pripojitev SLEC , lastnika Formula One Group in vseh televizijskih pravic za tekmovanja formule ena[94], družbi zasebnega kapitala CVC odobrena pod pogojem odprodaje z namenom preprečitve bistvenega oviranja konkurence v Italiji in Španiji pri prodaji televizijskih pravic za najpopularnejša avtomobilistična športna dogodka v EU.

54. Komisija je ocenila ukrepe državne pomoči za filme in druga avdiovizualna dela na podlagi „Sporočila o kinematografiji“[95], ki določa merila za odobritev take pomoči v skladu z izjemami s področja kulture, za katere splošna prepoved državnih pomoči ne velja. Tri najpomembnejše odločbe v letu 2006 so zadevale francoske sheme za podporo filmu[96], shemo davčnih olajšav za film v Združenem kraljestvu[97] in novi nemški filmski sklad[98]. Komisija je vse te ukrepe odobrila na podlagi zaveze, da jih bodo nacionalni organi spremenili, da bi upoštevali vse morebitne spremembe na področju pravil o državni pomoči med njihovim obdobjem izvajanja.

55. V okviru upravljanja pravic je Komisija sprejela odločbo o zavezah glede Sporazuma iz Cannesa o podaljšanju [99], ki zagotavlja, da lahko proizvajalci nosilcev zvoka še naprej prejemajo rabate kolektivnih organizacij na plačane licenčnine za avtorske pravice in da morebiten vstop kolektivnih organizacij na trge glasbenega založništva ali proizvodnje nosilcev zvoka ni oviran. Komisija je izdala tudi obvestilo o nasprotovanju CISAC-u („Mednarodni konfederaciji združenj avtorjev in skladateljev“) in posameznim kolektivnim organizacijam v državah članicah EGP, ki so članice CISAC-a[100]. Komisija je izrazila pomisleke glede nekaterih določb v CISAC-ovi vzorčni pogodbi in dvostranskih sporazumih med CISAC-om in njegovimi člani, ki razširjajo tradicionalne nacionalne monopole kolektivnih organizacij zunaj sektorja spletnih storitev na sektor spletnih storitev.

2.6. Promet

56. Po zakonodajnih pobudah Komisije na področju prometne politike z namenom oblikovanja integriranih in konkurenčnih trgov prevoznih storitev po vsej EU je cilj politike konkurence zagotoviti, da protikonkurenčne prakse ali izkrivljanja konkurence ne ovirajo učinkovitega delovanja teh trgov. Problemi s konkurenco lahko obstajajo predvsem v obliki zaščitenih nacionalnih trgov prevoza v primeru cestnega prevoza, nizkih ravni interoperabilnosti in šibke koordinacije infrastrukture v primeru železniškega prevoza ter pomanjkanja preglednega dostopa do konkurenčnih pristaniških storitev v primeru pomorskega prevoza.

57. Pri cestnem prevozu je Komisija ohranjala svojo politiko odobritve državne pomoči v korist širjenja čistejše tehnologije, predvsem pri starih vozilih[101], in odobritve državne pomoči za obveznosti javnih služb[102].

58. Komisija je sprejela več odločb o državni pomoči za pospeševanje železniškega prevoza . Odobrila je češki ukrep državne pomoči, v obliki garancije za posojilo češkim železnicam zaradi nakupa novega voznega parka za prevoz potnikov[103], Nizozemski pa je dovolila dodelitev pomoči za namestitev evropskega sistema za nadzor vlakov[104]. Glede državne pomoči za železniško infrastrukturo je Komisija v enem primeru odločila, da financiranje in nadzor gradnje nove železniške infrastrukture nista pomenila gospodarskih dejavnosti, temveč sta spadala v okvir javne politike[105].

59. Na področju pomorskega prevoza je bila skupinska izjema za linijske konference po Uredbi Sveta št. 4056/86 preklicana z Uredbo Sveta št. 1419/2006[106]. Razlog za to je, da niso bili več izpolnjeni štirje kumulativni pogoji za izvzetje dogovarjanja o cenah in urejanja zmogljivosti po členu 81(3) Pogodbe ES. Ista uredba je razširila tudi področje uporabe Uredbe št. 1/2003, da vključuje kabotažo in prevoze z ladjami v prosti plovbi. V skladu z zahtevo Evropskega parlamenta in dejstvom, da Uredba št. 1/2003 ni v celoti veljala za sektor linijskih plovil, se je Komisija odločila izdati smernice o uporabi konkurenčnega prava za pomorske storitve, da bi pomagala ublažiti prehod na popolnoma konkurenčno ureditev. V zvezi z državno pomočjo v pomorskem prevozu Komisija podpira tesno zbliževanje shem pomoči, da bi dosegla čim bolj enake konkurenčne pogoje v Evropi, vključno z dejavnostmi vleke in plavajočih bagrov. Vztrajala je pri odpravi kakršne koli klavzule o nacionalni pripadnosti, ki bi bila dodana shemam in bi ladjarje izvzemala iz plačil socialnih prispevkov za svoje pomorščake.

60. Na področju letalskega prevoza je Komisija sprejela Uredbo št. 1459/2006, s katero je s 1. januarjem 2007 prekinila izvzetje konferenc za tarife za prevoz potnikov Mednarodnega združenja letalskih prevoznikov (IATA) za proge v EU iz prepovedi po členu 81(1) Pogodbe ES. V dveh odločbah[107], sprejetih v skladu z Uredbo Sveta št. 847/2004[108], je Komisija ugotovila, da bi dvostranski sporazumi o letalskih storitvah, sklenjeni med državami članicami in tretjimi državami, lahko kršili člena 10 in 81 Pogodbe ES, brana skupaj, saj so zahtevali oziroma spodbujali letalske prevoznike, določene v teh sporazumih, da se dogovorijo o tarifah in/ali zmogljivostih, ki jih upravljajo, oziroma da jih uskladijo. Na protimonopolnem področju je Komisija poslala obvestilo o nasprotovanju članom SkyTeam airline alliance , v katerem je opredelila pomisleke glede določenega števila prog, v zvezi s katerimi bi sodelovanje Skyteama lahko negativno vplivalo na konkurenco. Komisija je tudi nadaljevala svojo preiskavo državne pomoči letalskim prevoznikom v težavah[109], sprejela številne odločbe o zagonski pomoči[110] in pomoči letališčem[111] ter obravnavala zadeve, ki vključujejo pomoč tako letalskim prevoznikom kot letališčem[112]. Poleg tega se je Komisija odločila, da zoper Grčijo sprožila postopek pri Sodišču Evropskih skupnosti, ker le-ta ni izterjala nezakonite državne pomoči v ocenjenem znesku vsaj 160 milijonov eurov, dodeljene družbi Olympic Airways med letoma 1998 in 2002.

2.7. Poštne storitve

61. V poštnem sektorju prihaja do precejšnjih sprememb: spremenjene potrebe strank, organizacijska sprememba, postopno odpiranje trga, avtomatizacija/nove tehnologije in elektronska nadomestitev. V tem tržnem okolju sta bila glavna stebra politike Komisije na eni strani postopno zmanjšanje obsega storitev, za katere se dodeljujejo monopolne pravice izvajalcem univerzalnih storitev, na drugi pa ohranitev konkurence na liberaliziranih področjih poštnega trga, da bi se izognili dejanski ponovni monopolizaciji s strani izvajalcev univerzalnih storitev.

62. Glede uporabe pravil o državni pomoči za poštni sektor je Komisija zaradi sodne prakse v zadevah Chronopost [113] in Altmark [114] poglobila svojo analizo poslovnih knjig izvajalcev univerzalnih storitev, da bi se prepričala o neobstoju čezmerne kompenzacije in navzkrižnega subvencioniranja. Komisija je predvsem preučila metode, ki so jih uporabljali izvajalci poštnih storitev za razporeditev stroškov med univerzalnimi storitvami in drugimi storitvami ter za izračun finančnega bremena izjavnih dejavnosti.

63. Komisija je, skladno z okvirom Skupnosti iz leta 2005[115], razglasila združljivost kompenzacije za storitve splošnega gospodarskega pomena s pravili o državni pomoči le v primerih, ko znesek kompenzacije ni presegal stroškov obveznosti javne storitve (če so bili izpolnjeni tudi drugi pogoji okvira iz leta 2005)[116].

64. Poleg ocene združljivosti dodeljene kompenzacije poštnim operaterjem za zagotavljanje storitev splošnega gospodarskega pomena je Komisija preučila, ali so bili izvajalci poštnih storitev deležni tudi drugih ugodnosti. V zadevi „ France: Recommandation proposant l'adoption de mesures utiles concernant la garantie illimitée de l'Etat en faveur de La Poste“[117] je Komisija na primer priporočila, naj Francija do konca leta 2008 prekine neomejeno jamstvo države, ki ga je deležna francoska pošta kot javni organ.

65. Poleg preverjanja, da hčerinske družbe izvajalcev poštnih storitev, dejavne na konkurenčnih trgih zunaj storitev splošnega gospodarskega pomena, niso bile navzkrižno subvencionirane, je Komisija še naprej zagotavljala, da te podružnice niso bile deležne državnih pomoči. Na primer, v zadevi „DHL Leipzig – Halle Airport“[118] se je Komisija odločila uvesti postopek za ugotovitev, ali sta dežela Saška in letališče v Leipzigu v javni lasti ravnala kot zasebna vlagatelja, ko sta DHL zagotovila infrastrukturo in jamstva za primer prepovedi nočnih poletov.

3. EVROPSKA MREžA ZA KONKURENCO IN NACIONALNA SODIščA – PREGLED SODELOVANJA

66. Leto 2006 je bilo drugo polno leto izvajanja sistema izvrševanja, določenega z Uredbo št. 1/2003. V tem letu se je sodelovanje med člani Evropske mreže za konkurenco, tj. nacionalnimi organi držav članic, pristojnimi za konkurenco (NOK), in Komisijo na eni strani ter med nacionalnimi sodišči in Komisijo na drugi, še okrepilo.

3.1. Splošni pregled

67. Sodelovanje med člani Evropske mreže za konkurenco v posameznih primerih je organizirano na podlagi dveh glavnih obveznosti s strani NOK, tj. obveščanja Komisije ob uvedbi novih zadev in pred sprejetjem končne odločitve. Komisija je bila obveščena o približno 150 novih preiskavah zadev, ki so jih začeli NOK. Komisija je manjše število dodelila NOK, ki so bili pripravljeni nadaljevati s preiskavo, v omejenem številu primerov pa so NOK Komisijo izrecno opozorili na morebitne probleme na področju konkurence z domnevnimi posledicami v več državah članicah.

68. Komisija - na podlagi določb o uradnem sodelovanju - in njene službe - na neformalni podlagi – so pregledale ali svetovale v približno 125 zadevah, ki so izhajale iz NOK. Komisija do zdaj še ni uporabila možnosti, da bi NOK razrešila pristojnosti zaradi zagotavljanja dosledne uporabe pravil o konkurenci z začetkom postopka po členu 11(6) Uredbe št. 1/2003.

69. Moč in potencial sodelovanja Evropske mreže za konkurenco presegata pravne obveznosti, določene v Uredbi št. 1/2003. Evropska mreža za konkurenco je tudi koristna platforma za organe EU, pristojne za konkurenco, da uskladijo ukrepe izvrševanja, zagotavljajo doslednost in razpravljajo o vprašanjih splošne politike. Leta 2006 je tako delo potekalo na štirih različnih forumih. Prvič, generalni direktor Generalnega direktorata za konkurenco in vodje vseh NOK so se sestali na svoji letni skupščini v okviru Evropske mreže za konkurenco, kjer je bil sprejet vzorčni program prizanesljivosti Evropske mreže za konkurenco. Drugič, NOK in Komisija so se redno sestajali na „plenarnih srečanjih“, kjer so razpravljali o splošnih vprašanjih, povezanih s protimonopolno politiko. Tretjič, šest delovnih skupin se je ukvarjalo s posebnimi vprašanji, kot so sektorske preiskave ali zloraba prevladujočega položaja. Četrtič, 15 sektorskih podskupin Evropske mreže za konkurenco se je posvečalo posameznim sektorjem[119].

3.2. Uporaba pravil EU o konkurenci s strani nacionalnih sodišč v EU

70. Člen 15(1) Uredbe št. 1/2003 omogoča nacionalnim sodnikom, da zaprosijo Komisijo za informacije, ki jih ima, ali mnenje o vprašanjih, ki zadevajo uporabo pravil EU o konkurenci. Leta 2006 je Komisija izdala eno mnenje sodišču na Nizozemskem, drugo pa belgijskemu sodniku. Zaprosilo švedskega sodnika je bilo ob koncu leta še v obravnavi.

71. Člen 15(2) Uredbe št. 1/2003 zahteva od držav članic, da Komisiji predložijo izvod vsake pisne sodbe, ki so jo izdala nacionalna sodišča pri odločanju o uporabi členov 81 ali 82 ES. Komisija je prejela izvode približno 30 sodb, izrečenih leta 2006, ki so bile objavljene na spletni strani Generalnega direktorata za konkurenco, če jih organ pošiljatelj ni opredelil za zaupne.

72. Člen 15(3) Uredbe št. 1/2003 določa, da lahko Komisija, kadar to zahteva skladna uporaba členov 81 in 82 Pogodbe ES, na lastno pobudo predloži pisna stališča sodiščem držav članic in ob dovoljenju zadevnega sodišča prispeva stališča tudi ustno. Leta 2006 je Komisija prvič od začetka veljavnosti Uredbe št. 1/2003 uporabila to možnost „amicus curiae“, ko je pariškemu prizivnemu sodišču (Cour d'appel de Paris) predložila stališča v zvezi z razlago uredbe o skupinskih izjemah za motorna vozila[120].

73. Stalno usposabljanje in izobraževanje nacionalnih sodnikov na področju konkurenčnega prava EU je zelo pomembno za zagotovitev učinkovite in usklajene uporabe navedenih pravil. Od leta 2002 je Komisija vsako leto sofinancirala več projektov usposabljanja, kar velja tudi za leto 2006, ko je sofinancirala 15 projektov za usposabljanje nacionalnih sodnikov iz vseh 25 držav članic EU.

4. MEDNARODNE DEJAVNOSTI

74. Vse do pristopa Romunije in Bolgarije januarja 2007 je Komisija budno spremljala priprave na članstvo in pomagala pri uveljavljanju pravil o konkurenci. Pregledala je ukrepe državne pomoči, ki sta jih Bolgarija in Romunija priglasili v skladu z mehanizmom obstoječih pomoči, vzpostavljenim v pristopni pogodbi. Komisija je še naprej pomagala Hrvaški in Turčiji ter državam zahodnega Balkana pri nadaljnjem usklajevanju njihovih pravil o konkurenci s pravom EU.

75. Komisija je nadaljevala intenzivno dvostransko sodelovanje s številnimi organi, pristojnimi za konkurenco, in predvsem z organi glavnih trgovinskih partnerjev Skupnosti. Na podlagi namenskih sporazumov o sodelovanju pri vprašanjih konkurence je sodelovanje z Združenimi državami Amerike, Kanado in Japonsko vključevalo stike, vezane na posamezne zadeve, usklajene ukrepe izvrševanja in razprave o korektivnih ukrepih. Generalni direktorat za konkurenco je ponudil pomoč za pripravo zakonodaje o konkurenci na Kitajskem in v Rusiji.

76. V okviru večstranskega sodelovanja je imel Generalni direktorat za konkurenco še naprej vodilno vlogo v Mednarodni mreži za konkurenco, v kateri je član usmerjevalnega odbora, sopredsedujoči delovne skupine za kartele in dejaven član delovnih skupin za združitve, izvajanje politike konkurence in enostransko ravnanje. Poleg tega je Generalni direktorat za konkurenco še naprej dejavno sodeloval in prispeval pri delu Odbora OECD za konkurenco.

5. MEDINSTITUCIONALNO SODELOVANJE

77. Komisija je nadaljevala sodelovanje z drugimi institucijami in organi Skupnosti.

78. Evropski parlament na lastno pobudo vsako leto izda poročilo o Letnem poročilu Komisije o konkurenci[121]. Komisija je sodelovala tudi v razpravah Evropskega parlamenta o političnih pobudah Komisije, kot sta reforma državne pomoči in Zelena knjiga o odškodninskih tožbah zaradi kršitve protimonopolnih pravil ES. Komisarka, odgovorna za konkurenco, redno izmenjuje mnenja z odgovornimi parlamentarnimi odbori pri razpravah o vprašanjih politike konkurence. Odbor, odgovoren za gospodarske in monetarne zadeve, redno prejema sezname odprtih zadev, dostopne javnosti, ter informacije o glavnih pobudah politike na področju konkurence. Komisija tesno sodeluje s poslanci Evropskega parlamenta, tako da odgovarja na parlamentarna vprašanja (pisna in ustna)[122] in peticije, ter z evropskim varuhom človekovih pravic.

79. Komisija tudi tesno sodeluje s Svetom, ki ga obvešča o pomembnih pobudah politike na področju konkurence, kot so reforma državne pomoči in preiskave v sektorjih energetike in finančnih storitev, ter sodeluje v delovnih skupinah Sveta.

80. Poleg tega Komisija obvešča evropski Ekonomsko-socialni odbor in Odbor regij o najpomembnejših pobudah politike ter sodeluje pri razpravah zadevnega odbora, na primer v zvezi s sprejetjem letnega poročila evropskega Ekonomsko-socialnega odbora o letnem Poročilu Komisije o konkurenci.[pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic]

[1] SEC(2007)0860.

[2] http://ec.europa.eu/comm/competition/index_sl.html

[3] Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah (UL C 298, 8.12.2006).

[4] Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah (UL C 45, 19.2.2002).

[5] Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL C 210, 1.9.2006).

[6] Zelena knjiga, ki jo je Komisija sprejela decembra 2005, je na voljo na naslovu http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/actionsdamages/documents.html

[7] Mnenje EESO je na voljo na naslovu http://eescopinions.eesc.europa.eu/EESCopinionDocument.aspx?identifier=ces\int\int306\ces1349-2006_ac.doc&language=SL

[8] Zakonodajni in delovni program Komisije za leto 2007 je na voljo na naslovu http://ec.europa.eu/atwork/programmes/index_en.htm

[9] Predlog Komisije za Uredbo o registraciji, vrednotenju, dovoljevanju in omejevanju kemikalij, COM(2003) 644 konč.

[10] Zadeva COMP/38.620 Vodikov peroksid in perborat , odločba Komisije, 3.5.2006; zadeva COMP/38.645 Metakrilati , odločba Komisije, 31.5.2006; zadeva COMP/38.456 Bitumen Netherlands , odločba Komisije, 13.9.2006; zadeva COMP/38.121 Pritrdilni elementi , odločba Komisije, 20.9.2006; zadeva COMP/38.907 Jeklene gredi (ponovno sprejetje), odločba Komisije, 8.11.2006; zadeva COMP/38.638 Sintetična guma (BR/ESBR), odločba Komisije, 29.11.2006; zadeva COMP/39.234 Dodatek na zlitine (ponovno sprejetje), odločba Komisije, 20.12.2006.

[11] Ta številka ne vključuje podjetij, ki so prejela imuniteto pred globami zaradi sodelovanja v skladu z obvestilom o prizanesljivosti.

[12] Zadeva COMP/38.784 Telefónica .

[13] Zadeva COMP/37.966 Distrigaz , glej sporočilo Komisije za javnost MEMO/06/197, 16.5.2006.

[14] Zadeva COMP/38.113 Prokent/Tomra .

[15] Zadeva COMP/38.381 De Beers , odločba Komisije, 22.2.2006; zadeva COMP/38.173 FA Premier League , odločba Komisije, 22.3.2006; zadeva COMP/38.348 Repsol CPP , odločba Komisije, 12.4.2006; zadeva COMP/38.681 Cannes Extension Agreement , odločba Komisije, 4.10.2006.

[16] Gled zadevo T-44/00 Mannesmannröhren-Werken AG [2004] ECR II-2223, odst. 65.

[17] Glej Triindvajseto poročilo o politiki konkurence za leto 1993.

[18] Uredba Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (Uredba ES o združitvah) (UL L 24, 29.1.2004, str. 1).

[19] Uredba Sveta (EGS) z dne 21. decembra 1989 o nadzoru koncentracij podjetij (UL L 395, 30.12.1989, str. 1). Uredba, kakor je bila zadnjič spremenjena z Uredbo (ES) št. 1310/97 (UL L 180, 9.7.1997, str. 1).

[20] UL C 66, 2.3.1998, str. 5.

[21] UL C 66, 2.3.1998, str. 1.

[22] UL C 66, 2.3.1998, str. 14.

[23] UL C 66, 2.3.1998, str. 25.

[24] Zadeva COMP/M.4141 Linde/BOC , odločba Komisije, 6.6.2006.

[25] Zadeva COMP/M.3916 T-Mobile Austria/tele.ring , odločba Komisije, 26.4.2006.

[26] Zadeva COMP/M.4057 Korsnäs/Assidomän Cartonboard , odločba Komisije, 12.5.2006.

[27] Zadeva COMP/M.4000 Inco/Falconbridge , odločba Komisije, 4.7.2006.

[28] Zadeva COMP/M.4187 Metso/Aker Kvaerner, odločba Komisije, 12.12.2006.

[29] Smernice o oceni horizontalnih združitev v skladu z Uredbo Sveta o nadzoru koncentracij podjetij, točke 76–88 (UL C 31, 5.2.2004, str. 5).

[30] Uredba Komisije (ES) št. 1628/2006 z dne 24. oktobra 2006 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe pri državni regionalni pomoči za naložbe (UL C 302, 1.11.2006, str. 29).

[31] Komisija je decembra 2005 sprejela nove smernice za regionalno pomoč (SRP) za obdobje 2007–2013 (UL C 54, 4.3.2006, str. 13).

[32] UL C 323, 30.12.2006, str. 1.

[33] UL C 194, 18. 8.2006, str. 2.

[34] Glej sporočilo „Skupna prizadevanja za gospodarsko rast in nova delovna mesta – Nov začetek za lizbonsko strategijo“, COM(2005) 24 konč., 2.2.2005.

[35] Uredba Komisije (ES) št. 1998/2006 z dne 15. decembra 2006 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe pri pomoči de minimis (UL L 379, 28.12.2006).

[36] Brez odločb o sprožitvi uradnega formalnega postopka preiskave, popravkov, sodnih prepovedi, predlogov za ustrezne ukrepe.

[37] UL C 70, 19.3.2002, str. 8.

[38] Zadeva št. 245/2006 LG Philips LCD Poland Sp. z o.o. (še ni objavljeno), zadeva št. 246/2006 Ohsung [Dong Seo] Display Poland Sp. z o.o. (še ni objavljeno), zadeva št. 247/2006 Lucky SMT Sp. z o.o. (še ni objavljeno), zadeva št. 248/2006 Dong Yang Electronics Sp. z o.o. (še ni objavljeno), zadeva št. N 249/2006 Heesung Electronics Poland Sp. z o.o. (še ni objavljeno), zadeva št. 250/2006 LG Chem Poland Sp. z o.o. (še ni objavljeno), zadeva št. 251/2006 LG Innotek Poland Sp. z o.o. (še ni objavljeno), zadeva št. 256/2006 LG Electronics Wroclaw Sp. z o.o.- House appliances (še ni objavljeno), zadeva št. 257/2006 LG Electronics Wroclaw Sp. z o.o.-TV sets (še ni objavljeno).

[39] Zadeva N 17/2006 First Solar GmbH (UL C 259, 27.10.2006, str. 13).

[40] Zadeva N 409/2006 HighSi GmbH (še ni objavljeno).

[41] Zadeva N 34/2006 Hankook Tire Hungary Ltd (UL C 232, 27.9.2006, str. 2).

[42] N 121/2006 Soutien de l'Agence de l'innovation industrielle en faveur des programmes mobilisateurs pour l'innovation industrielle (še ni objavljeno).

[43] 193/2006 Velika pomoč za raziskave in razvoj Rolls Roycu in drugim – okolju prijazen motor (OPM) (še ni objavljeno).

[44] N 186/2006 Soutien d'Eurocopter pour le développement d'un hélicoptère de transport moyen tonnage EC175 (še ni objavljeno).

[45] N 708/2006 Soutien de l'Agence de l'innovation industrielle en faveur du programme de R&D BioHub (še ni objavljeno).

[46] C 36/2005 Investbx (še ni objavljeno).

[47] N 9/2006 Skladi tveganega kapitala v korist inovativnim malim in srednje velikim podjetjem, ki se nahajajo v srednji in južni Italiji (UL C 218, 9.9.2006, str. 9).

[48] Glej npr. NN162/A/2003 in N317/A/2006, Avstrija, podpora proizvodnji električne energije iz obnovljivih virov po določilih Zakona o ekološki elektriki (tarife za dovajanje toka) (UL C 221, 14.9.2006, str. 9), NN162/B/2003 in NN317/B/2006 , Avstrija, podpora proizvodnji SPTE v skladu z zakonom o električni energiji iz obnovljivih virov (podporna tarifa) (UL C 221, 14.9.2006, str. 9).

[49] UL C 202, 25.8.2006, str. 9.

[50] UL C 209, 31.8.2006, str. 8.

[51] Uredba Komisije (ES) št. 68/2001 z dne 12. januarja 2001, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 363/2004 z dne 25. februarja 2004 in Uredbo Komisije (ES) št. 1976/2006 z dne 20. decembra 2006, o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES pri pomoči za usposabljanje.

[52] V letu 2006 je bilo odločeno o dveh zadevah: C 40/05 Ford Genk (Belgija) in N 653/05 Webasto (Portugalska) . V drugih treh zadevah Komisija do konca leta 2006 ni sprejela končne odločitve.

[53] Zadeve NN 14/06 Ottana Energia , odločba Komisije, 12.12.2006 (še ni objavljeno), NN 16/06 CIT , odločba Komisije, 7.7.2006 (UL C 244, 11.10.2006, str. 14), N 28/06 Techmatrans , odločba Komisije, 20.2.2006 (UL C 87, 11.4.2006, str. 2).

[54] Zadevi N 464/05 AB Kauno , odločba Komisije, 22.2.2006 (UL C 270, 7.11.2006, str. 2), N 632/05 Energetyka Wislosan , odločba Komisije, 19.7.2006 (OJ C 232, 27.9.2006, str. 2).

[55] Zadeva C 44/2005 Huta Stalowa Wola , odločba Komisije, 20.12.2006 (še ni objavljeno).

[56] Zadeve C 3/2005 FSO , odločba Komisije, 20.12.2006 (še ni objavljeno), C 25/2005 Frucona Košice , odločba Komisije, 7.6.2006 (še ni objavljeno), C 42/2005 Konas , odločba Komisije, 26.9.2006 (še ni objavljeno), C 1/2005 Euromoteurs , odločba Komisije, 26.4.2006 (UL L 307, 7.11.2006, str. 213).

[57] Zadeva E22/2004 Spodbude za naložbe, povezane z izvozom .

[58] CR 57/03 Tremonti Bis , CR 36/01 Beaulieu Ter Lembeek , CR 8/04 Davčne spodbude za podjetja, ki na novo kotirajo na borzi , CR 13/B/03 Sistem davka na dohodek v France Telecomu in CR 57/02, Člen 44(f) francoskega Splošnega zakonika o davkih (CGI).

[59] COM(2006) 851 konč.

[60] Danski organ za konkurenco je ukrepal proti pretiranim cenam in tržni manipulaciji v zahodni Danski, nemški organ za konkurenco je ukrepal proti dolgoročnim sporazumom o dobavi plina med trgovci na debelo in Stadtwerke (komunalnim podjetjem), italijanski organ za konkurenco pa je ukrepal proti neuspešni razširitvi zmogljivosti, da bi zaščitili prevlado na trgu v spodnjem delu dobavne verige.

[61] Odločba Komisije v zadevi COMP/38.348 Repsol CPP, 12.4.2006.

[62] Zadeva COMP/M.3868 DONG/Elsam/Energi E2 , odločba Komisije, 14.3.2006.

[63] Zadeva COMP/M.4180 Gaz de France/Suez , odločba Komisije, 14.11.2006.

[64] UL C 324, 21.12.2005, str. 12.

[65] UL C 52, 2.3.2006, str. 8.

[66] UL C 145, 21.6.2006, str. 8 in UL C 214, 6.9.2006, str. 5.

[67] UL L 268, 27.9.2006, str. 37.

[68] Direktiva 2003/87/ES o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti, UL L 275, 25.10.2003, str. 32, kot spremenjena z Direktivo 2004/101/EC, UL L 338, 13.11.2004, str. 18.

[69] Odločba Komisije, 13.6.2005 (UL C 144, 14.6.2005, str. 13).

[70] Zadeva COMP/M.4055 Talanx/Gerling , odločba Komisije, 5.4.2006.

[71] UL C 210, 1.9.2006, str. 12.

[72] UL L 366, 21.12.2006, str. 47.

[73] Direktiva 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (UL L 108, 24.4.2002, str. 33), Direktiva 2002/19/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu) (UL L 108, 24.4.2002, str. 7), Direktiva 2002/20/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) (UL L 108, 24.4.2002, str. 21), Direktiva 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (UL L 108, 24.4.2002, str. 51), Direktiva 2002/58/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah) (UL L 201, 31.7.2002, str. 37).

[74] „Delovni dokument osebja Komisije, javno posvetovanje o osnutku priporočila Komisije o upoštevnih trgih proizvodov in storitev v sektorju elektronskih komunikacij, za katere velja ex ante ureditev, v skladu z Direktivo 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve“ je na voljo na naslovu: http://europa.eu.int/information_society/policy/ecomm/doc/info_centre/public_consult/review/recommendation_final.pdf

[75] Po členu 7 okvirne direktive morajo nacionalni zakonodajalci obvestiti Komisijo o rezultatih analize 18 trgov, ki temelji na njihovem konkurenčnem pravu.

[76] Glej na primer zadeve N 398/2005 Korist razvojnega davka za široki pas na Madžarskem , odločba Komisije, 16.5.2006, N 118/2006 Razvoj širokopasovnih komunikacijskih omrežij na podeželju v Latviji , odločba Komisije, 7.6.2006, N 264/05 Širokopasovno omrežje za toskansko podeželje , odločba Komisije, 13.9.2006, N 222/2005 Pomoč za premostitev digitalne ločnice na Sardiniji , odločba Komisije, 22.11.2006.

[77] Zadeva C 35/2006 Razvoj širokopasovnega omrežja v Appingedamu , odločba Komisije, 19.7.2006.

[78] Glej priglasitve iz Cipra, Irske, Malte, Španije in Slovenije. Vendar pa je irski nacionalni regulativni organ (NRA) med nacionalnimi sodnimi postopki umaknil svojo določitev SMP.

[79] Zadeva COMP/M.3916 T-Mobile Austria/tele.ring , odločba Komisije, 26.4.2006. Glej tudi odstavek 16 zgoraj.

[80] Glej tudi zgornji odstavek 12.

[81] Zadeva COMP/M.4297 Nokia/Siemens , odločba Komisije, 13.11.2006.

[82] Zadeva COMP/M.4214 Alcatel/Lucent , odločba Komisije, 24.7.2006.

[83] Direktiva Komisije 2002/77/ES z dne 16. septembra 2002 o konkurenci na trgih za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (UL L 249, 17.9.2002, str. 21).

[84] Zadeva C33/2006 Uvedba digitalne prizemne televizije (DVB-T) na Bavarskem na naslovu http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/C-33-2006-WLWL-en-19.07.2006.pdf

[85] Zadeva C34/2006 Uvedba digitalne prizemne televizije (DVB-T) v Severnem Porenju – Vestfaliji na naslovu http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/C-34-2006-WLWL-en-19.07.2006.pdf

[86] Zadeva N111/2006 Aide à la TNT dans les régions sans simulcast na naslovu http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/comp-2006/n111-06.pdf; Zadeva N546/2006 Fonds d'aide à des particuliers sous conditions de ressources dans la perspective de la fin de la radiodiffusion analogique na naslovu http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/comp-2006/n546-06.pdf

[87] Zadeva N270/2006 Subvencije za digitalne dekoderje z odprtim API na naslovu http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/N-270-2006-en-WLWL-24.01.2007.pdf

[88] Sporočilo Komisije o uporabi predpisov o državni pomoči za javno radiodifuzijo (UL C 320, 15.11.2001, str. 5).

[89] Glej odločbo Komisije o odobritvi načrta finančnega prestrukturiranja za portugalski PSB julija 2006 (Državna pomoč NN 31/2006 – Portugalska).

[90] Glej odločbo Komisije o končanju preiskave o obstoječi pomoči v zvezi s splošnim režimom financiranja za portugalsko javno radiotelevizijsko postajo RTP (Državna pomoč E 14/2005 – Portugalska).

[91] Glej odločbo Komisije glede ad hoc financiranja nizozemskih javnih radiotelevizijskih postaj, sprejeto leta 2006 (Državna pomoč C 2/2004 – Nizozemska).

[92] Zadeva COMP/38.173 Skupna prodaja medijskih pravic FA Premier League na naslovu http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/cases/index/by_nr_76.html#i38_173

[93] Zadeva COMP/37.398, Skupna prodaja komercialnih pravic Lige prvakov UEFA (UL L 291, 8.11.2003, str. 25) in zadeva COMP/37.214, Skupna prodaja medijskih pravic nemški Bundesligi (UL L 134, 27.5.2005, str. 46).

[94] Zadeva COMP/M.4066, CVC/SLEC , na naslovu http://ec.europa.eu/comm/competition/mergers/cases/index/ m81.html#m_4066

[95] Sporočilo Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu, Ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij o nekaterih pravnih vidikih v zvezi s kinematografskimi in drugimi avdiovizualnimi deli (COM(2001) 534 konč. z dne 26.9.2001, UL C 43, 16.2.2002).

[96] Zadeva NN 84/05: http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/NN-84-2004-WLWL-fr-22.03.2006.pdf

[97] Zadeva N 461/05: http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/comp-2005/n461-05.pdf

[98] Zadeva N 695/06: http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/by_case_nr_n2006_690.html#695

[99] Zadeva COMP/38681 Sporazum iz Cannesa , zaveze na naslovu http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/cases/decisions/38681/commitments.pdf Glej tudi sporočilo za javnost IP/06/1311, 4.10.2006.

[100] Sporočilo za javnost MEMO/06/63, 7.2.2006.

[101] N 400/2006 Italija , sprejeto 6.12.2006, in N 573/2005 Danska , je treba še sprejeti.

[102] Glej odločbo Komisije št .604/2005, 16.5.2006 (UL C 209, 31.8.2006) in odločbo Komisije št. 556/2005, 19.7.2006 (UL C 207, 30.8.2006).

[103] Odločba Komisije št. 565/2005, 22.02.2006, C(2006) 457 konč.

[104] Odločba Komisije št. 622/2005, 07.06.2006, C(2006) 2077 konč.

[105] Odločba Komisije št. 478/2004, 7.6.2006 (UL C 209, 31.8.2006).

[106] UL L 269, 28.9.2006, str. 1.

[107] Odločbi Komisije C(2006) 2009, 31.5.2006, in C(2006) 2010, 20.6.2006.

[108] Uredba (ES) št. 847/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pogajanjih in izvajanju sporazumov o letalskih prevozih med državami članicami in tretjimi državami (UL L 157, 30.4.2004, str. 7).

[109] Cyprus Airways (UL C 113, 13.5.2006, str. 2).

[110] Predvsem v zvezi z Malto (N640/06 – sprejeto 22. novembra).

[111] Predvsem zadeva, ki vključuje investicijske odhodke za šest majhnih letališč na Irskem (N353/06 – sprejeto 26. septembra).

[112] DHL Leipzig – letališče v Halleju, sprejeto 22. novembra.

[113] Združeni zadevi C-83/01 P, C-93/01 P in C-94/01 P, Chronopost SA [2003] Recueil I-6993.

[114] Zadeva C-280/00, Altmark Trans GmbH [2003] Recueil I-7747.

[115] Okvir skupnosti za državno pomoč v obliki nadomestil za javne storitve (UL C 297, 29.11.2005, str. 4).

[116] Glej na primer zadevo N 165/2005, Državna sredstva v podporo podeželskemu omrežju za Post Office Limited (POL) za obdobje 2006–2008 (UL C 141, 16.6.2006, str. 2) in zadevo N 642/05, Državno nadomestilo za Posten AB za zagotovitev osnovnih plačilnih storitev in storitev gotovinskih zmogljivosti .

[117] Zadeva E 15/2005, Recommandation proposant l'adoption de mesures utiles concernant la garantie illimitée de l'Etat en faveur de La Poste (še ni objavljeno).

[118] Zadeva N 227/2006 DHL – letališče Leipzig Halle (OJ C 48, 2.3.2007, str. 7).

[119] Bančništvo, vrednostni papirji, zavarovanje, hrana, farmacevtski izdelki, strokovne storitve, zdravstveno varstvo, okolje, energetika, železnice, pomorski promet, motorna vozila, telekomunikacije, mediji in šport.

[120] Uredba Komisije (ES) št. 1400/2002 z dne 31. julija 2002 o uporabi člena 81(3) Pogodbe za skupine vertikalnih sporazumov in usklajenih ravnanj na področju motornih vozil (UL L 203, 1.8.2002, str. 30).

[121] Leta 2006 je o letnem Poročilu Komisije o konkurenci za leto 2004 poročal g. Lipietz.

[122] Leta 2006 je glede (nekaterih vidikov) politike konkurence Komisiji bilo predloženih 551 pisnih in 66 ustnih vprašanj.