21.

Podjetji Sigma in Merck sta na prvem in drugem ustnem zaslišanju ter v odgovoru na ugotovitve o možnih kršitvah ( 10 ) in odgovoru na dodatne ugotovitve o možnih kršitvah ( 11 ) trdili, da bi lahko bila preiskava v zadevi M.8181 pristranska, tako da je kršila načeli nepristranskosti in dobrega upravljanja. Po mnenju podjetja Sigma se vprašanje pristranskosti pojavlja zaradi posebnih okoliščin zadeve, ki vključuje trditve, da je podjetje Sigma skupini, odgovorni za zadevo, med pregledom združitve predložilo zavajajoče informacije, in dejstvo, da te trditve preiskuje ista skupina, odgovorna za zadevo, ki je „žrtev“ domnevno zavajajočega ravnanja ( 12 ) . Podjetje Sigma je v odgovoru na dodatne ugotovitve o možnih kršitvah, pri čemer se je sklicevalo na sodno prakso Sodišča in Evropskega sodišča za človekove pravice (v nadaljevanju: ESČP) o nepristranskosti, ( 13 ) , trdilo, da je bila preiskava v tem postopku izvedena na način, ki je dajal „močan vtis, da preiskava ni bila objektivno nepristranska“. Podjetje Sigma je trdilo tudi, da nekateri vidiki preiskave kažejo, da skupina, odgovorna za zadevo, „morda ni bila popolnoma subjektivno nepristranska“. V podporo svojim trditvam je predložilo več dejanskih argumentov, ki naj bi podpirali njegovo stališče, da je bila obravnava zadeve s strani Komisije pristranska, med drugim: a. dejstvo, da so ugotovitve o možnih kršitvah vsebovale sklic na interno elektronsko sporočilo notranjega svetovalca podjetja Sigma o tem, da je vodja zadeve „nepopustljiv“ (14), ne da bi bilo to jasno povezano z vsebino zadeve (15) , (16); b. sporočilo za javnost Komisije z dne 6. julija 2017, v katerem je napovedala sprejetje ugotovitev o možnih kršitvah (17) in ki je vsebovalo izjavo, da je bil „[projekt iCap] tesno povezan z odsvojeno dejavnostjo in bi lahko znatno povečal njeno prodajo. Ker ni bil vključen vanjo, se je zmanjšala uspešnost odsvojene dejavnosti.“ Po mnenju podjetja Sigma je bilo besedilo sporočila za javnost neprimerno, saj je „izpeljalo trdne sklepe o pomenu projekta iCap za odsvojeno dejavnost in podjetju Sigma (in v tistem času tudi podjetju Merck) ni priznalo zahtevane domneve nedolžnosti“ (18). c. Skupina, odgovorna za zadevo, je v ugotovitvah o možnih kršitvah pokazala „pretirano željo po opiranju na dokaze, ki na prvi pogled podpirajo njene ugotovitve“, med drugim z neupravičenim opiranjem na navedbe podjetja Honeywell (19). Podobno je skupina, odgovorna za zadevo, v dodatnih ugotovitvah o možnih kršitvah (po navedbah podjetja Sigma) tudi „napačno opredelila dokumente in rezultate tržnega preverjanja v zvezi z domnevnim pomenom raziskav in razvoja“ (20). d. Skupina, odgovorna za zadevo, je (po navedbah podjetja Sigma) najprej priznala, da jasno besedilo zavez in seznama izključenih sredstev pogodbe o prodaji in nakupu med podjetjema Merck in Honeywell (21) ne pušča veliko prostora za preiskavo, vendar je podjetje Honeywell vseeno obvestila, da „bo preverila, kaj je mogoče storiti“ (22). e. Dodatne ugotovitve o možnih kršitvah navajajo „dvojni standard v zvezi z ravnjo skrbnosti, ki naj bi jo pokazali različni akterji v postopku pregleda združitve“ (23). Podjetje Sigma trdi, da medtem ko se na eni strani v dodatnih ugotovitvah o možnih kršitvah trdi, da je podjetje Sigma skoraj kazensko odgovorno za nerazkritje projekta iCap, pa se po drugi strani v navedenih ugotovitvah ne pričakuje, da bi skupina, odgovorna za zadevo (ali skrbnik za spremljanje), opazila sklic na iCap na seznamu izključenih sredstev.