Glede na navedeno bi bilo treba čim prej aktivirati pomoč v okviru uredbe o zagotavljanju nujne pomoči (2016/369). To bo Uniji omogočilo, da izvede ukrepe za preprečevanje in blaženje hudih posledic v eni ali več državah članicah ter usklajeno obravnava potrebe, povezane s pandemijo COVID-19, z dopolnitvijo pomoči, zagotovljene v okviru drugih instrumentov EU.

Ukrepi, predvideni v okviru mehanizma Unije na področju civilne zaščite (rescEU) in naložbene pobude v odziv na koronavirus, ter uporaba evropskih strukturnih in investicijskih skladov in drugih instrumentov Unije prispevajo k delnemu reševanju sedanjih izrednih razmer na področju javnega zdravja. Vendar je zaradi razsežnosti izziva potreben odločnejši odziv, ki bo zlasti usmerjen v zdravstveni sektor EU. Zato Komisija predlaga uporabo instrumenta za zagotavljanje nujne pomoči, da se EU opremi s širšo zbirko orodij, ki bodo sorazmerna z razsežnostjo sedanje pandemije COVID-19.

–povečanjem zmogljivosti in sredstev za oskrbo, vključno z začasnimi in polstalnimi terenskimi bolnišnicami ter pomočjo za preureditev objektov;

–povečanjem in pretvorbo proizvodnih zmogljivosti podjetij EU, da se zagotovita hitra proizvodnja ter uporaba opreme in materialov, ki so potrebni za nujno odpravljanje pomanjkanja osnovnih proizvodov in zdravil;

–centralnim javnim naročanjem in distribucijo ključne medicinske opreme za bolnišnice ter nujno dobavo zaščitne opreme za bolnišnično osebje, kot so respiratorji, ventilatorji, osebna zaščitna oprema, maske za večkratno uporabo, zdravila, terapije, laboratorijska oprema in dezinfekcijska sredstva;

–širšim in hitrejšim ustvarjanjem zalog in usklajevanjem distribucije bistvenih virov po vsej Evropi;

Medtem ko se razmere v različnih državah članicah razlikujejo, se razvijajo hitro in kažejo, da je prizadeta EU kot celota in je potreben skupen, usklajen in nujen odziv za učinkovit boj proti širjenju virusa in ublažitev njegovih posledic v čim krajšem času. Za učinkovito reševanje teh izrednih razmer je potrebna usklajena strategija z različnimi ukrepi, katerih cilj je zlasti ohranjanje življenj ljudi, preprečevanje in lajšanje človeškega trpljenja ter varovanje človekovega dostojanstva.

Sistemi zdravstvenega varstva držav članic so pod izjemnim pritiskom zaradi hitrega širjenja virusa in velikega števila bolnikov, ki jih je treba hospitalizirati. Vse države članice so prisiljene povečati odhodke za svoje sisteme zdravstvenega varstva, da bi financirale vse večje potrebe, povezane s pandemijo COVID-19, hkrati pa še naprej zagotavljale nujne zdravstvene storitve vsem ostalim bolnikom. Hkrati morajo države članice EU razporediti človeške vire za opredeljevanje, nabavo in zagotavljanje pravočasne dobave prepotrebne medicinske opreme in drugih zalog.

Zaradi pandemije COVID-19 v Evropski uniji umira ogromno ljudi, poleg tega je Evropejce potisnila v izjemno težke razmere. Države članice sprejemajo izredne ukrepe, ki omejujejo osebne svoboščine, da bi omejile izgubo življenj in širjenje virusa. Posledično so prekinjene gospodarske dejavnosti, kar povzroča likvidnostne omejitve in resno poslabšanje finančnega položaja gospodarskih subjektov.

Mobilizacija in uporaba vseh sredstev, ki so potrebna za omejitev širjenja COVID-19, s strani EU bi znatno pripomogla k okrepitvi ukrepov za ohranjanje človekovega življenja, človekovega zdravja in dostojanstva ter za ponovno vzpostavitev gospodarstev držav članic. Glede na to, da bodo posledice pandemije COVID-19 brez primere za vse državljane EU in vse gospodarske sektorje, ter ob upoštevanju potrebe po hitrem in učinkovitem ukrepanju predlog ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje ciljev, določenih v sedanjem instrumentu.

Samo usklajeno ukrepanje, ki temelji na duhu solidarnosti med državami članicami, lahko zagotovi, da se širjenje COVID-19 učinkovito in hitro ustavi, vpliv krize pa čim bolj ublaži ter obravnavajo posledice, da se prepreči ponoven izbruh. Zaradi nujnih zahtev po mobilizaciji sredstev v zadostnem obsegu in njihovi uporabi v državah članicah EU glede na potrebe je nujno, da EU ukrepa v sodelovanju z vsemi državami članicami, ki jih je prizadela pandemija COVID-19.

Aktivacija instrumenta za zagotavljanje nujne pomoči za boj proti COVID-19 v EU temelji na načelu subsidiarnosti. Zaradi globalne razsežnosti pandemije COVID-19, velikega obsega njenih gospodarskih in družbenih učinkov ter velikega pritiska na sisteme zdravstvenega varstva v vseh državah članicah je Unija v boljšem položaju kot države članice same, da celovito in usklajeno obravnava krizo na vseh področjih.

Kot je navedeno zgoraj, je pandemija COVID-19 nenaden in izjemen dogodek, ki ima ogromen in uničujoč vpliv na finančne, gospodarske in zdravstvene sisteme držav članic. Ta ukrep EU je potreben za odziv na sedanjo krizo COVID-19 v duhu solidarnosti. Zato mora Unija v skladu s členom 122(1) PDEU sprejeti predvidene ukrepe in ukrepati usklajeno, da bi odpravila nastale resne težave.

Predlog za aktivacijo instrumenta za zagotavljanje nujne pomoči je del svežnja ukrepov EU za odziv na sedanjo pandemijo COVID-19. Takšni ukrepi temeljijo na usklajenem in ambicioznem pristopu, da se zagotovi najučinkovitejša uporaba razpoložljivih sredstev iz proračuna EU, vključno z naložbeno pobudo v odziv na koronavirus, predlagano razširitvijo področja uporabe solidarnostnega sklada EU na krize javnega zdravja, izrabo vseh možnosti iz finančnih instrumentov ter proračunskega jamstva EFSI za okrepitev podpore naložbam (npr. program za konkurenčnost podjetij ter mala in srednja podjetja (COSME) in jamstva InnovFin za MSP v okviru programa Obzorje 2020).

Usklajeno ukrepanje in ukrepi, ki so dovoljeni v okviru predlagane uredbe, bodo dopolnjevali pomoč, ki se zagotavlja v okviru drugih instrumentov EU.

Uredba o zagotavljanju nujne pomoči ponuja konkretna sredstva za izražanje solidarnosti na ravni EU z vključevanjem državljanov in civilne družbe v boj proti krizi. Na strani odhodkov instrument omogoča sodelovanje nevladnih organizacij ter mednarodnih organizacij, regionalnih in nacionalnih organov (npr. zdravstvenega sektorja). Na strani prihodkov predvideva ne le dodatne prispevke držav članic, temveč tudi donacije posameznikov, fundacij in celo množično financiranje. Komisija preučuje možnosti za vzpostavitev vseh potrebnih ureditev, ki omogočajo hitro zbiranje prispevkov in donacij.

Za leto 2020 se predlaga dodelitev 2,7 milijarde EUR za pomoč pri financiranju ukrepov, predvidenih v okviru ponovno aktiviranega instrumenta za zagotavljanje nujne pomoči. Viri financiranja so podrobneje opisani v oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga, ki se predloži skupaj s tem predlogom in se odraža v predlogu spremembe proračuna št. 2/2020.

Komisija ob upoštevanju razsežnosti tako pandemije COVID-19 kot njenega družbenega, gospodarskega in finančnega vpliva meni, da je primerno ukrepati z uredbo, ki je splošnega obsega ter se uporablja neposredno in takoj. To bi privedlo do hitrega in enotnega mehanizma finančne pomoči na ravni Unije.

UREDBA SVETA

o aktiviranju nujne pomoči v skladu z Uredbo Sveta (EU) 2016/369 z dne 15. marca 2016 in spremembi njenih določb glede na izbruh COVID-19

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 122(1) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

ob upoštevanju naslednjega:

(1)Kriza COVID-19, ki jo je Svetovna zdravstvena organizacija (SZO) 11. marca 2020 razglasila za pandemijo, je dramatično vplivala na družbo in gospodarstvo Evropske unije, zaradi česar so morale države članice sprejeti sklop izrednih ukrepov.

(2)Poleg ekonomskih in družbenih posledic pandemije kriza močno obremenjuje sisteme zdravstvenega varstva v državah članicah. Vse države članice se soočajo s povečanimi potrebami, zlasti po medicinski opremi in zalogah, osnovnih javnih storitvah in proizvodnih zmogljivosti za take materiale.

(3)Potrebni so hitri in raznoliki ukrepi, da bi lahko Unija kot celota obravnavala krizo v duhu solidarnosti v okviru omejitev, ki jih je povzročila hitra širitev virusa. Namen takšnih ukrepov bi moralo biti zlasti ohranjanje življenj, preprečevanje in lajšanje človeškega trpljenja ter ohranjanje človekovega dostojanstva, kadar koli je to potrebno zaradi sedanje krize COVID-19.

(4)Narava in posledice izbruha COVID-19 so obsežne in nadnacionalne ter zato zahtevajo celovit odziv. Ukrepi v okviru mehanizma Unije na področju civilne zaščite (v nadaljnjem besedilu: rescEU), ki je bil vzpostavljen s Sklepom št. 1313/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta, in drugih obstoječih instrumentov Unije so omejeni po obsegu in zato ne dopuščajo zadostnega odziva ali ne omogočajo učinkovite obravnave obsežnih posledic krize COVID-19 v Uniji.

(5)Zato je treba v skladu z Uredbo Sveta (EU) 2016/369 aktivirati nujno pomoč.

(6)Da se omogoči raven prožnosti, ki je potrebna za zagotovitev daljšega usklajenega odziva v nepredvidenih okoliščinah, kot je to v primeru krize COVID-19, npr. zagotavljanje medicinske opreme in zdravil, sanacijski ukrepi, zadevne znanstvene raziskave, je treba zagotoviti, da se proračunske obveznosti, prevzete v obdobju aktivacije, lahko uporabijo za sklepanje pravnih obveznosti med celotnim trajanjem obdobja aktivacije, brez poseganja v splošna finančna pravila, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, določena v členu 114(2) Uredbe (EU, Euratom) 2018/1046 Evropskega parlamenta in Sveta. Stroški, ki nastanejo v okviru takšnih pravnih obveznosti, bi morali biti upravičeni za celotno obdobje njihovega izvajanja.

(7)Da bi zagotovili enako obravnavo in enake konkurenčne pogoje za vse države članice, je treba omogočiti tudi retroaktivno upravičenost stroškov od datuma aktivacije pomoči, vključno za že zaključene ukrepe, če so se začeli izvajati po tem datumu.

(8)Da bi se ohranila subsidiarna narava nujne pomoči v skladu z Uredbo (EU) 2016/369, bi morala taka pomoč zgolj dopolnjevati vsako pomoč, ki je na voljo v okviru drugih instrumentov Unije.

(9)V času krize COVID-19 je postalo jasno, da je področje uporabe Uredbe (EU) 2016/369 treba razširiti, da se zagotovi financiranje za kritje nujnih potreb po medicinski opremi in materialih, kot so ventilatorji za mehansko podporo dihanja in zaščitna oprema, kemične snovi za preskuse, stroški razvoja, proizvodnje in distribucije zdravil, druge zaloge in materiali. Prav tako bi bilo treba omogočiti financiranje ukrepov za podporo ukrepom, ki so potrebni za pridobitev odobritve za uporabo medicinskih proizvodov.

(10)Da bi se ublažil akuten pritisk na zdravstveno osebje in državna sredstva zaradi nezadostnih zmogljivosti osnovnih javnih služb ter da bi se ohranila sposobnost preživetja zdravstvenega sistema, bi bilo treba finančno ali z organizacijskimi sredstvi podpreti začasno krepitev in izmenjavo zdravstvenih delavcev ter zdravljenje bolnikov iz drugih držav članic.

(11)Strokovnjaki na področju zdravstvenega varstva in logistike bi morali biti deležni usposabljanja tudi v zvezi z bojem proti ponarejanju zalog zdravstvenega materiala.

(12)Zaradi razsežnosti posledic pandemije COVID-19 je potrebno hitro in celovito sodelovanje vseh ustreznih partnerjev, vključno z javnimi organi, javnimi in zasebnimi dobavitelji opreme za osnovno in bolnišnično oskrbo ter domovi za bolniško nego itd. Potrebne so dejavnosti za zmanjšanje pritiska na zdravstveno infrastrukturo in pomoč skupinam ogroženih ranljivih oseb.

(13)Da bi odpravili pomanjkanje zalog, bi bilo treba podpreti proizvodne zmogljivosti za osnovne medicinske proizvode, kot so zdravila, diagnostični testi, laboratorijska oprema, zaščitna oprema itd., ter zagotoviti financiranje za vzdrževanje zalog teh proizvodov.

(14)S finančnimi in/ali organizacijskimi sredstvi bi bilo treba pomagati dodatnim ali alternativnim metodam testiranja za povečanje zmogljivosti ter zadevnim zdravstvenim raziskavam.