SL Uradni list Evropske unije C 155/2

Preverjanje naprav za nadzor radioaktivnosti v okolju v skladu s členom 35 Pogodbe Euratom

Praktična ureditev izvajanja preveritvenih obiskov v državah članicah

(2006/C 155/02)

1. OZADJE

(1) Poglavje III, Varovanje zdravja, iz naslova II Pogodbe Euratom zadeva na eni strani določitev temeljnih standardov za varovanje zdravja delavcev in prebivalstva (členi 30–33) in na drugi strani nadzor stopnje radioaktivnosti v okolju (zrak, voda, zemlja), kot določajo členi 35–38.

(2) Člen 35 določa: „Vsaka država članica postavi naprave, potrebne za izvajanje stalnega nadzora stopnje radioaktivnosti zraka, vode in zemlje ter za zagotavljanje spoštovanja temeljnih standardov. Komisija ima pravico dostopa do teh naprav za nadzor; preverja lahko njihovo delovanje in učinkovitost.“

(3) Člen 36 določa: „Pristojni organi redno sporočajo Komisiji podatke o nadzoru iz člena 35, tako da je ta stalno obveščena o stopnji radioaktivnosti, ki ji je prebivalstvo izpostavljeno.“

(4) Poleg tega Priporočilo Komisije 2000/473/Euratom z dne 8. junija 2000 o uporabi člena 36 Pogodbe Euratom o nadzoru stopnje radioaktivnosti v okolju za namene ocenjevanja izpostavljenosti prebivalstva kot celote pojasnjuje: „Da bi zagotovili skladnost s temeljnimi varnostnimi standardi, je treba poleg stopenj radioaktivnost zraka, vode in zemlje določiti tudi stopnje radioaktivnosti bioloških vzorcev in zlasti živil in …“ ter „nadzor stopnje radioaktivnosti zemlje ne omogoča neposredne ocene izpostavljenosti prebivalstva. Izpostavljenost, povezana z radioaktivnostjo zemlje, se bolj neposredno oceni na podlagi … radioaktivnosti živil. …“. Zato preverjanja Komisije iz člena 35 vključujejo tudi nadzor raznih bioloških združb (hrana, krma, vegetacija).

(5) Preverjanja iz člena 35 so se v preteklosti, pred 1. majem 2004, izvajala v vseh državah članicah Evropske unije. Praktična ureditev izvajanja preverjanj je bila določena na podlagi dvostranskih sestankov z zadevnimi organi držav članic, da bi pojasnili obseg, namen in potek takih preverjanj. Sklepi so bili potem povzeti v dvostranskih protokolih, ki so jih stalni predstavniki posredovali nacionalnim organom, države članice pa so jih odobrile.

(6) Po razširitvi Skupnosti na 25 držav članic se je pokazala potreba po vzpostavitvi skupne osnove za preverjanja iz člena 35 v vseh državah članicah s pomočjo sporočila Komisije, ki se po potrebi lahko dopolni z dvostranskimi protokoli med posameznimi državami članicami in službami Komisije.

2. UPORABA ČLENA 35

(7) Preverjanja Komisije vključujejo naprave za spremljanje stanja okolja v državah članicah, če so del nacionalne mreže („nacionalno spremljanje stanja okolja“). Take mreže so lahko avtomatske in/ali laboratorijske ter vključujejo tako rutinska merjenja radioaktivnosti zraka, vode, zemlje in različnih bioloških združb kot tudi naprave, ki so namenjene alarmiranju in zagotavljanju podatkov v primeru nesreč. Zadnje so vključene, v kolikor lahko informacije, pridobljene s takimi napravami, okrepijo shemo vzorčenja in meritev.

(8) Poleg tega preverjanja Komisije vključujejo tudi vse naprave za nadzor lokacijsko pogojene radioaktivnosti v okolju ter tekočih ali plinastih izpustov, ki delujejo v sklopu objektov ali so povezane z dejavnostmi, zaradi katerih lahko pride do izpustov radioaktivnih snovi v okolje, kot so: — objekti jedrskega gorivnega ciklusa (npr. rudniški objekti, objekti za izdelavo goriva, elektrarne, raziskovalni reaktorji, obrati za predelavo, skladišča radioaktivnih odpadkov in odlagališča); — obrati za proizvodnjo radioaktivnih izotopov; — bolnišnice, ki uporabljajo radioaktivne izotope; — sedanje in pretekle rudarske dejavnosti (ne nujno omejene na rudarjenje urana) in industrijski obrati, ki odvajajo odpadne vode, ki vsebujejo snovi s povečano ravnijo naravnih radionuklidov (NORM; radioaktivne snovi naravnega izvora), v kolikor veljajo nacionalni predpisi, ki izhajajo iz naslova VII temeljnih varnostnih standardov (Direktiva Sveta 96/29/Euratom z dne 13. maja 1996 o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo zdravja delavcev in prebivalstva pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja). Komisija meni, da se okolje prične, ko izpusti niso več pod operativnim nadzorom, in da zato preverjanja iz člena 35 vključujejo naprave za nadzor plinskih in tekočih izpustov objektov. Take naprave za nadzor so lahko znotraj ali zunaj območja objektov.

(9) Kar zadeva preverjanja iz uvodne izjave (8), se ne razlikuje med napravami za nadzor, ki jih upravljajo nacionalni organi, in tistimi, ki jih upravlja operater obrata v skladu z zakonsko določenimi zahtevami – preverjanje zajema oboje. Na splošno preverjanje zajema vse naprave za nadzor: — plinskih in tekočih izpustov radionuklidov v okolje („nadzor izpustov“) in — radioaktivnost v okolju okrog objektov in v njih („lokacijsko pogojeno spremljanje stanja okolja“).

3. OBSEG PREVERJANJ KOMISIJE

(10) Glavni cilj preverjanj Komisije je, da se prepriča glede (i) delovanja in učinkovitosti naprav za merjenje radioaktivnosti v okolju in radioaktivnih izpustov ter glede (ii) ustreznosti programa za spremljanje stanja okolja. Učinkovitost in ustreznost se ocenita v povezavi s splošnim pristopom za zagotovitev zaščite prebivalcev v skladu s temeljnimi varnostnimi standardi, razvitim na nacionalni ravni. Ta pristop se upošteva, vendar sam ni predmet preverjanja.

(11) Vendar sklepi, ki naj izhajajo iz preverjanj, ne vključujejo nobene ocene vira ali obsega vpliva izpustov na okolje ali stopnje radioaktivnosti v okolju.

(12) Vloga Komisije ne vpliva na primarno odgovornost zagotavljanja skladnosti s temeljnimi varnostnimi standardi, ki ostaja na strani posameznih držav članic, kot določa člen 33 Pogodbe Euratom. Ob graditvi zaupanja v zanesljivost podatkov o spremljanju stanja okolja, pa lahko preverjanja spodbujajo usklajevanje metod za merjenje radioaktivnosti v okolju in radioaktivnih izpustov.

(13) Preverjanja Komisije bi morala omogočiti oceno: (a) delovanja naprav za spremljanje stanja okolja in nadzor izpustov, t.j. njihovo namestitev in uporabo v skladu z značilnostmi konstrukcije uporabljene opreme ali merilnih naprav; (b) ustreznosti vzorčenja in metod za pripravo vzorcev; (c) ustreznosti analitskih metod; (d) skladnosti z nacionalnimi zakonskimi zahtevami glede vzorčenja in analize (glede na metode in postopke); (e) učinkovitosti v smislu učinkovitosti opreme, uporabljene pri nadzoru (občutljivost, detekcijski parametri, itd.); (f) upravljanja evidence o radioaktivnih izpustih in rezultatih spremljanja stanja okolja; (g) po potrebi upravljanja arhivov vzorcev; (h) ravnanja s podatki in postopkov poročanja; ter (i) ukrepov za nadzor kakovosti, vključno s sodelovanjem pri primerjavi. Nacionalne akreditacije niso postavljene pod vprašaj.

(14) Del preverjanja je tudi preverjanje skladnosti dejanske namestitve naprav za nadzor s podatki, posredovanimi v skladu s členoma 36 ali 37 Pogodbe Euratom. Zlasti splošni podatki, predloženi v skladu s členom 37 Pogodbe Euratom, se po potrebi uporabijo za primerjavo prvotno načrtovanega programa za spremljanje stanja okolja z dejansko izvajanim.

4. VODILNA NAČELA PRI IZBIRI NAPRAV ZA PREVERJANJE

(15) Preverjanja se na splošno izvajajo v skladu z letnim programom, ki ga pripravijo službe Komisije. Ta program upošteva splošna načela, kot so: zadostna vključitev vseh držav članic; vključitev objektov celotnega jedrskega gorivnega ciklusa, kot tudi nacionalni sistemi za nadzor, industrijski obrati, ki uporabljajo radioaktivne snovi naravnega izvora, in bolnišnice.

(16) Komisija preuči vse zahteve za preverjanje, ki jih predložijo tretje stranke. V takem primeru službe Komisije pred sprejetjem kakršne koli odločitve o tem, ali bodo izvedle preverjanje, najprej preučijo podlago zahteve skupaj z nacionalnimi organi države članice, na ozemlju katere se zahteva preverjanje.

5. NAČRTOVANJE OBISKOV

(17) Obisk traja ponavadi pet dni in temelji na delovnem programu, določenem v tesnem sodelovanju s pristojnim organom države članice. Obisk lahko vključuje: — naprave za spremljanje stanja okolja (nacionalne in lokacijsko pogojene); — naprave za nadzor plinskih izpustov; — naprave za nadzor tekočih izpustov; — podatkovne centre.

(18) V kolikor je mogoče, so obiski najavljeni vsaj dva meseca vnaprej, tako da lahko pristojni organ uredi vse potrebno. Ko je datum obiska potrjen, službe Komisije pristojni organ obvestijo o sestavi skupine, ki bo izvajala preverjanje in ki ima ponavadi dva do štiri predstavnike, med katerimi so po možnosti tudi nacionalni strokovnjaki, ki so začasno dodeljeni Komisiji.

(19) Službe Komisije pravočasno zahtevajo podatke, ki so pomembni za pripravo obiska, kot so poročila, opisi, sheme, zemljevidi itd., tako da pristojni organ lahko zbere te podatke.

(20) Če nameravajo službe Komisije na kateri koli obiskani lokaciji vnesti vir radioaktivnosti (na primer zaradi umerjanja), o tem pisno obvestijo državo članico, da tako omogočijo avtorizacijske in registracijske postopke, če so potrebni.

(21) Države članice uredijo vse potrebno, da skupino Komisije, ki izvaja preverjanja, spremljajo predstavniki pristojnega organa in po potrebi operater obrata in mreže.

6. PRAKTIČNA UREDITEV

(22) Država članica, v kateri poteka preverjanje, v skladu s členom 192 Pogodbe Euratom sprejme vse ustrezne ukrepe, da Komisiji olajša delo. Iz tega razloga se od nacionalnih organov pričakuje, da bodo sodelovali s skupino, ki izvaja preverjanje, in sicer na vseh stopnjah preverjanja.

(23) Vsi člani skupine Komisije, ki izvaja preverjanja, morajo na vseh obiskanih krajih ravnati v skladu s predpisi glede varnosti in zaščite; ti predpisi vključujejo vsa pravila glede higiene, radiološke zaščite in zaščite, ki se nanašajo na vsako lokacijo. Vsi člani skupine Komisije, ki izvaja preverjanja, opravijo potrebne vstopne formalnosti, ki veljajo za obiskovalce.

(24) Člani skupine Komisije, ki izvaja preverjanja, morajo imeti možnost, da se z organi in osebjem obrata sporazumevajo v jeziku, ki je razumljiv vsem. Državi članici gostiteljici ni treba zagotoviti prevoda dokumentacije. Vendar bi službe Komisije zelo cenile, če bi bili najpomembnejši dokumenti na razpolago v elektronski obliki pred obiskom, saj bi to izboljšalo učinkovitost obiska in olajšalo morebitne prevode.

(25) Da izpolni svojo nalogo, mora skupina Komisije, ki izvaja preverjanja, pregledati dokumente, ki so nujni za to, da lahko oblikuje svoje stališče o delovanju in učinkovitosti opreme za nadzor. Zaradi tega skupina Komisije, ki izvaja preverjanja, pregleda poročila in registre, ki vsebujejo rezultate, dobljene s pomočjo, naprav za nadzor.

(26) Noben član skupine Komisije, ki izvaja preverjanja, ne sme vzeti kopij podatkov ali dokumentov, ki niso javnega značaja, razen če ima izrecno dovoljenje predstavnika pristojnega organa.

7. POROČANJE

(27) Skupina Komisije, ki izvaja preverjanja, sestavi tehnično poročilo, ki služi kot podlaga za glavne ugotovitve. V šestih mesecih po obisku ali po prejemu dodatnih informacij, ki so bile zahtevane med obiskom, se pristojnim organom obiskane države pošlje osnutek tega tehničnega poročila, da se lahko preveri točnost dejstev. To ne vpliva na uveljavljanje pravic Komisije, ki izhajajo iz njene vloge varuha Pogodbe, kot določa zlasti člen 141 Pogodbe Euratom. Pripombe pristojnega organa na osnutek tehničnega poročila se upoštevajo pri pripravi končne različice tehničnega poročila. Tehnično poročilo je priloženo h glavnim ugotovitvam.

(28) Glavne ugotovitve in priporočila, ki so rezultat iz preverjanja, se posredujejo Komisiji, ki pošlje kopijo obiskani državi članici. Če je zahtevo za preverjanje poslala tretja stranka, se kopijo pošlje njej.

(29) Praksa Komisije je, da glavne ugotovitve in tehnično poročilo skupaj z izključno za to namenjenimi morebitnimi pripombami držav članic objavi na svoji spletni strani, pri čemer ustrezno upošteva kakršne koli pomisleke držav članic v zvezi z lastniškimi in trgovinskimi vprašanji.

(30) Obiskane države članice lahko glavne ugotovitve in tehnično poročilo objavijo v nespremenjeni obliki, potem ko jih je že objavila Komisija.

(31) V primernem roku se za Evropski parlament in Svet sestavi splošno poročilo o programu Komisije za preverjanje.

Pojasnilo nekaterih pojmov iz tega sporočila

Pristojni organ:

Katero koli nacionalno regulativno telo ali organ, določen ali sicer priznan kot tak za kateri koli namen v povezavi s členom 35 Pogodbe Euratom.

Naprava za nadzor:

Vsa (tehnična) oprema, ki se uporablja pri vzorčenju, pripravi vzorcev ali merjenju radioaktivnosti, vključno z meritvami na terenu in v laboratoriju. Naprava za nadzor je lahko del avtomatskega ali ročno upravljanega sistema, nadzira pa lahko plinske ali tekoče izpuste ali okoljske medije.

Objekt:

Objekti, ki lahko povzročajo radioaktivne izpuste; vključujejo objekte jedrskega gorivnega ciklusa, jalovišča pri rudarjenju in odlagališča odpadkov, pa tudi zdravstvene, industrijske in raziskovalne ustanove. Plinski in tekoči izpusti se lahko pojavijo na enem ali na več mestih (dimniki, vodi, cevi).

Nacionalna mreža:

Mreža, ki jo upravlja eden ali več pristojnih nacionalnih organov ali se upravlja v imenu teh organov. Na splošno lahko tako mrežo sestavlja več podmrež, pokriva pa vso državo.

Mreža:

Avtomatski ali laboratorijski sistem za nadzor radioaktivnosti v okolju. Avtomatska mreža lahko meri hitrost doze gama sevanja v neposredni okolici, jemlje vzorce zraka na površju in meri radioaktivnost aerosolov in plinov ali pa meri celotno ali za nuklide značilno aktivnost v vodah. Laboratorijsko mrežo lahko sestavlja več različnih ustanov, ki vzorčijo različne okoljske medije, ki se potem analizirajo v laboratorijih. Na splošno se podatki hranijo, obdelujejo in arhivirajo v podatkovnem centru. (Mreža, ki je namenjena predvsem za merjenje visokih stopenj sevanja (za opozarjanje in obrambne namene), ne spada na področje preverjanj iz člena 35.)

Obrat:

Tukaj se uporablja kot sinonim za „objekt“ v določenem kontekstu (npr. pri predelavi).

Nadzor izpustov:

Tehnični, organizacijski in postopkovni predpisi za analizo in oceno (na spletu ali brez spleta) plinskih ali tekočih izpustov na zadnji točki preden zapustijo operativni nadzor. Ustrezne naprave so lahko nameščene na območju objekta ali zunaj njega. V jedrski elektrarni to na primer vključuje vse naprave za vzorčenje in merjenje takih izpustov (v ceveh ali zbiralnikih), nadzor izpustov (kot so ventili), laboratorijsko analizo vzorcev izpustov ali izračun izpuščene aktivnosti. Splošni cilj je registrirati in oceniti količino radioaktivnosti, ki se izpusti v okolje, če bi lahko imela vpliv na okolje ali – neposredno ali posredno – na ljudi. (Treba je opozoriti, da preverjanja iz člena 35 ne zadevajo stopenj aktivnosti izpustov kot takih, ampak bolj metode in postopke za njihov nadzor, in ne vključujejo analize, ki bi se izvedla samo zaradi operativnega nadzora objekta.)

Spremljanje stanja okolja:

Tehnični, organizacijski in postopkovni predpisi za analizo stopnje radioaktivnosti v neposredni okolici in stopnje radioaktivnosti v okolju. Na nacionalni ravni se to ponavadi doseže z eno ali več mrežami za nadzor (avtomatske ali laboratorijske); za spremljanje stanja okolja glede na lokacijo se lahko uporabijo avtomatske mreže, lahko pa temelji na predhodno določeni shemi vzorčenja in postopkih analize vzorcev. Splošni cilj je registrirati kakršen koli vpliv na okolje (npr. glede na koncentracijo aktivnosti v različnih medijih) in kakršne koli spremembe kontaminacije s časom ter navsezadnje zagotoviti podlago za oceno izpostavljenosti (prebivalstva). (Treba je opozoriti, da preverjanja iz člena 35 ne zadevajo stopenj aktivnosti v okolju kot takih, ampak bolj metode in postopke za njihov nadzor.)

Podatkovni center:

Objekt, opremljen s strojno in programsko opremo za shranjevanje in prenos podatkov ter s primernimi postopki za zbiranje, shranjevanje in arhiviranje podatkov, pridobljenih pri dejavnostih nadzora. Prikaz podatkov lahko poteka v samem podatkovnem centru ali v oddaljenih centrih za prikaz podatkov, kot so nacionalna in lokalna nadzorna telesa.