SL Uradni list Evropske unije C 248/37

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o prispevku civilne družbe k vzhodnemu partnerstvu

2011/C 248/06

Poročevalec: g. MORKIS

Svet Evropske unije je v dopisu z dne 15. novembra 2010 v skladu s členom 304 PDEU Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosil za raziskovalno mnenje o naslednji temi:

Prispevek civilne družbe k vzhodnemu partnerstvu.

Strokovna skupina za zunanje odnose, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 25. maja 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 472. plenarnem zasedanju 15. in 16. junija (seja z dne 16. junija) s 133 glasovi za, 1 glasom proti in 1 vzdržanim glasom.

1. Sklepi in priporočila

1.1 Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) pripisuje velik pomen vzhodnemu partnerstvu kot strateški potrebi in politični naložbi EU, ki bo v prihodnosti koristila državljanom Evropske unije in njenih partnerskih držav. Dogodki v sredozemski regiji so pokazali, da je vloga civilne družbe ključna pri prehodu v demokracijo, ustavni reformi in izgradnji institucij. Zato je treba prispevek civilne družbe vzhodnemu partnerstvu podpreti in ga ustrezno upoštevati, da se zagotovi uspeh tega procesa.

1.2 EESO pozdravlja napredek, dosežen pri izvajanju pobude vzhodnega partnerstva, ki je bila uradno uvedena maja 2009. Vse države vzhodnega partnerstva so izboljšale in okrepile svoje odnose z EU, in sicer prek dialoga o sporazumih o pridružitvi, prostotrgovinskih območjih, sprostitvi vizumskih obveznosti in sodelovanju pri varnosti energetske oskrbe in drugih vprašanjih. (Žal je Belorusija po dogodkih, ki so sledili predsedniškim volitvam decembra 2010, v odnosih z EU naredila velik korak nazaj).

1.3 Prispevek civilne družbe k večstranski ravni vzhodnega partnerstva

1.3.1 Udeležba v medvladnih tematskih platformah vzhodnega partnerstva

1.3.1.1 EESO je bil povabljen k udeležbi v treh od štirih vzpostavljenih medvladnih tematskih platform vzhodnega partnerstva ter lahko izrazi stališča civilne družbe v okviru teh platform. Vendar EESO glede na svoje strokovno znanje na tem področju poziva Komisijo, naj ga povabi tudi k udeležbi in sodelovanju v tematski platformi 3, ki je namenjena varni energetski oskrbi.

1.3.1.2 Odbor meni, da bi bilo treba predstavnikom ustreznih delovnih skupin foruma civilne družbe vzhodnega partnerstva omogočiti, da sodelujejo na sejah medvladnih tematskih platform.

1.3.2 Forum civilne družbe vzhodnega partnerstva

1.3.2.1 Odbor pozdravlja tudi ustanovitev foruma civilne družbe vzhodnega partnerstva novembra 2009. Odbor meni, da so nacionalne platforme foruma civilne družbe vzhodnega partnerstva izredno primeren instrument za izvajanje pobude vzhodnega partnerstva v partnerskih državah z vključitvijo civilne družbe, vendar izraža obžalovanje, da delodajalci, sindikati in druge družbeno-gospodarske organizacije (kmetje, potrošniki) na nacionalni ravni zelo malo, če sploh, sodelujejo v dejavnostih nacionalnih platform.

1.3.2.2 Ker socialni partnerji trenutno niso ustrezno zastopani v forumu civilne družbe vzhodnega partnerstva, Odbor poziva k reviziji poslovnika foruma, zlasti tistih določb, ki se nanašajo na izbirni postopek, da se več pozornosti nameni udeležbi predstavnikov delodajalcev in delojemalcev v forumu kot tudi tistih iz drugih interesnih skupin iz EU in partnerskih držav.

1.3.2.3 Odbor poziva, da se preuči ustanovitev foruma z vidika povečanja učinkovitosti njegovega delovanja ter hkrati učinkovite porabe razpoložljivih sredstev. Poudarek je treba preusmeriti na stalne ukrepe, usmerjene k projektom (v okviru delovnih skupin in nacionalnih platform foruma).

1.3.2.4 Odbor priporoča, da se število predstavnikov iz EU poveča, da se spodbudita izmenjava izkušenj ter zbliževanje z evropskimi vrednotami. Evropski ekonomsko-socialni odbor lahko s svojimi 344 člani, ki zastopajo organizirano civilno družbo EU, zares dejavno prispeva k doseganju ciljev vzhodnega partnerstva v okviru foruma civilne družbe, v kolikor pravila tega foruma predvidevajo njegovo povečano in stalno udeležbo v forumu civilne družbe in usmerjevalnem odboru.

1.3.2.5 Glede na vse večje področje vpliva foruma civilne družbe ter zlasti pristojnosti nacionalnih platform je Odbor pripravljen prispevati k boljšemu delovanju foruma. Prav tako meni, da je treba ustanoviti sekretariat, tudi v okviru dela usmerjevalnega odbora.

1.3.2.6 Če delovanje foruma ne bi odpravilo njegove strukturne neustreznosti, bi Odbor preučil druge načine mobilizacije družbeno-gospodarskih akterjev držav vzhodnega partnerstva za doseganje ciljev vzhodnega partnerstva.

1.4 Utrditev civilne družbe v partnerskih državah in prispevek k dvostranski ravni vzhodnega partnerstva

1.4.1 Odbor skrbno spremlja dogodke v južnem Sredozemlju. Trdno verjame, da bi morala EU podpreti proces demokratizacije in stabilizacije v navedeni regiji. Hkrati EESO poziva k dolgoročnemu, uravnoteženemu pristopu k južnim in vzhodnim sosedam EU, tudi kar zadeva finančno pomoč za politične in gospodarske reforme, prilagoditev na standarde EU in krepitev civilne družbe.

1.4.2 Odbor meni, da lahko neustrezno financiranje privede do neizpolnitve pričakovanj vzhodnega partnerstva kot pomembnega instrumenta za spodbujanje zbliževanja z evropskimi vrednotami. EESO v zvezi s tem močno pozdravlja predlog Komisije o pregledu evropske sosedske politike, izraža pa tudi obžalovanje, da sporočilo Nov odziv na spremembe v sosedstvu ne vsebuje zahteve po oblikovanju mehanizmov za posvetovanja civilne družbe v državah evropske sosedske politike ter sploh ne omenja institucije civilne družbe, ki jo ima EU, in vloge, ki jo lahko odigra EESO v tem procesu.

1.4.3 EESO bi podprl predlog o uvedbi evropske dotacije za demokracijo in ustanovitvi evropskega mehanizma za spodbujanje razvoja civilne družbe. Vendar EESO poziva Komisijo, naj se uči iz izkušenj, ki jih je pridobila v okviru mehanizma za spodbujanje razvoja civilne družbe na zahodnem Balkanu, da se odpravijo nekatere pomanjkljivosti.

1.4.4 Odbor meni, da je izjemno pomembno sodelovanje z neodvisnimi organizacijami v partnerskih državah. Vendar pa je treba sodelovati tudi z obstoječimi organizacijami, ki so odvisne od vlad, ter hkrati podpreti ustanovitev neodvisnih sindikatov in organizacij delodajalcev, ki bi lahko sodelovali v resničnem socialnem dialogu, razširjali zamisli o demokraciji ter človekovih in delavskih pravicah ter spodbujali druge cilje pobude vzhodnega partnerstva.

1.4.5 EESO meni, da je krepitev dialoga med vladami in civilno družbo na nacionalni ravni predpogoj za demokratizacijo družb v vzhodnih sosednjih državah ter njihovo približevanje evropskim vrednotam. Zlasti je treba okrepiti vlogo civilne družbe pri oblikovanju in izvajanju akcijskih načrtov evropske sosedske politike.

1.4.6 Odbor poziva, da se v vseh državah vzhodnega partnerstva vzpostavijo mehanizmi za posvetovanje s civilno družbo, kot so ekonomsko-socialni sveti ali podobne organizacije, ob upoštevanju posebnih razmer vsake partnerske države. V nekaterih državah vzhodnega partnerstva bi lahko bile obstoječe nacionalne platforme foruma civilne družbe vzhodnega partnerstva dobra podlaga za ta proces. EESO je pripravljen izmenjati svoje izkušnje s civilno družbo v državah vzhodnega partnerstva.

1.4.7 Odbor meni, da bi morali sporazumi o pridružitvi, o katerih se pogajajo EU in partnerske države, vključevati določbe o ustanovitvi skupnih organov civilne družbe, pristojnih za spremljanje izvajanja teh sporazumov.

1.4.8 Kar zadeva pogajanja o poglobljenem in celovitem sporazumu o prosti trgovini ter sklepe iz tega sporazuma, Odbor meni, da bi bilo treba civilno družbo iz EU in partnerskih držav pred pogajanji vključiti v pripravo ocene učinka trajnosti in da bi bilo treba mehanizme civilne družbe vključiti v prihodnji poglobljeni in celoviti sporazum o prosti trgovini za spremljanje izvajanja določb v zvezi s trajnostnim razvojem.

1.5 Odbor izraža upanje, da bo leto 2011 odločilno za vzhodno partnerstvo, saj naj bi madžarsko in poljsko predsedovanje Svetu dala pobudi nov zagon.

1.6 Odbor ta priporočila naslavlja na voditelje držav in vlad ter izraža upanje, da bo vrh vzhodnega partnerstva jeseni 2011 na Poljskem ustrezno priznal prispevek civilne družbe v zadnjih dveh letih in dosežen napredek ter kritično ocenil pomanjkljivosti, povezane z majhno udeležbo socialnih partnerjev in neustreznostjo foruma civilne družbe.

2. Prispevek civilne družbe k večstranski ravni vzhodnega partnerstva

2.1 Za Evropsko unijo je ključnega pomena, da so njene sosede na vzhodu stabilne države z dobrim upravljanjem in predvidljivimi politikami ter rastočim gospodarstvom. Države vzhodne Evrope in južnega Kavkaza same prav tako želijo imeti tesnejše in bolj aktivne odnose z EU. Ključni dejavnik za doseganje napredka pri prilagajanju teh držav EU so vrednote ter zbliževanje zakonodaje in predpisov. Vzhodno partnerstvo je treba zato obravnavati kot politično naložbo Evropske unije, ki bo koristila državljanom EU ter spodbudila splošen napredek v partnerskih državah.

2.2 Udeležba v medvladnih tematskih platformah vzhodnega partnerstva

2.2.1 Sporočilo Evropske komisije o vzhodnem partnerstvu je opozorilo, da mora imeti vključenost civilne družbe posebno vlogo. EESO je bil povabljen k udeležbi v treh od štirih vzpostavljenih medvladnih tematskih platform (platforma 1 – Demokracija, dobro upravljanje in stabilnost; platforma 2 – Gospodarsko povezovanje in zbliževanje s sektorskimi politikami EU in platforma 4 – Stiki med ljudmi) in lahko izrazi stališča civilne družbe v okviru teh platform. Odbor pa kljub svoji intenzivni vključenosti v energetska vprašanja ni bil povabljen k udeležbi v pomembni tematski platformi „Energetska varnost“.

2.2.2 EESO meni, da so platforme dosegle napredek pri doseganju ciljev pobude vzhodnega partnerstva, vendar izraža obžalovanje, da je udeležba civilne družbe omejena. Odbor meni, da bi bilo treba predstavnikom ustreznih delovnih skupin foruma civilne družbe vzhodnega partnerstva omogočiti, da sodelujejo na sejah medvladnih platform. Na ta način bo civilna družba obveščena o delu platform, prav tako pa bo lahko pripravila bolj izvedljiva in konkretna priporočila. Odbor poziva Komisijo, naj začne pogajanja s partnerskimi državami za spremembo poslovnika medvladnih platform, da se forumu dodeli status stalnega udeleženca v navedenih platformah.

2.2.3 Odbor meni, da bi se lahko platforme nanašale na projekte, ki so zanimivi za civilno družbo. Dober primer sodelovanja poslovnih združenj v vzhodnem partnerstvu bi lahko bil program EAST-INVEST, ki je skupen projekt združenja Eurochambres in partnerjev iz držav vzhodnega partnerstva. Gre za nov triletni projekt, usmerjen v vzhodno partnerstvo, katerega namen je olajšati trgovino v regiji vzhodnih sosed ter spodbujati gospodarski razvoj in naložbe. V projektu sodeluje 21 zbornic iz držav EU, ki izvajajo cilje medvladne platforme 2 o gospodarskem povezovanju in zbliževanju s politiko EU. Celoten proračun projekta znaša 8,75 milijona EUR, pri čemer 7 milijonov financira Evropska komisija. Odbor izraža upanje, da bo projekt dosegel zastavljene cilje in resnično prispeval k temu, da bodo cilji vzhodnega partnerstva postali realnost. Ta primer bi se lahko uporabil za konkretne projekte med EU in organizacijami partnerske države v drugih sektorjih, kot so kmetijstvo, potrošništvo, okoljske organizacije itd.

2.2.4 Odbor tudi meni, da bi lahko močna vključitev podjetij v vodilno pobudo za MSP v okviru platforme 2 ter organizirana srečanja med podjetji spodbudile organizacijo poslovnega foruma vzhodnega partnerstva, ki bo povečal podporo poslovnih organizacij za pogajanja o poglobljenem in celovitem sporazumu o prosti trgovini.

2.2.5 Odbor poudarja, da socialni dialog ni vključen v delo nobene platforme, čeprav je del pravnega reda Skupnosti.

2.3 Forum civilne družbe vzhodnega partnerstva

2.3.1 Predlog Komisije o ustanovitvi foruma civilne družbe je dobil veliko podporo.

2.3.2 Vseeno pa večino članov foruma civilne družbe vzhodnega partnerstva sestavljajo skupine strokovnjakov in nevladne organizacije, ki ne zastopajo celotne raznolikosti civilne družbe. Zelo malo organizacij iz partnerskih držav zastopa interese poslovnežev in zaposlenih kot tudi socialnih partnerjev, tj. poslovnih združenj in sindikatov ali drugih družbeno-gospodarskih organizacij (kmetje, potrošniki, znanstvena in akademska stroka itd.).

2.3.3 V usmerjevalnem odboru s 17 člani socialni partnerji iz partnerskih držav sploh niso zastopani.

2.3.4 V zadnjem letu in pol so bile v vseh partnerskih državah ustanovljene nacionalne platforme foruma civilne družbe vzhodnega partnerstva, tako da se lahko organizacije civilne družbe v vsaki državi povežejo za izvajanje ciljev partnerstva.

2.3.5 Odbor brez zadržkov podpira ustanovitev nacionalnih platform foruma civilne družbe vzhodnega partnerstva ter njihov prispevek k procesu vzhodnega partnerstva. Omeniti je treba nekaj primerov:

— platforma za Belorusijo je julija 2010 pripravila „Načrte v okviru vzhodnega partnerstva za Belorusijo“;

— platforma za Azerbajdžan je organizirala številne dogodke o vprašanjih, ki so pomembna za vlado in civilno družbo, npr. vstop Azerbajdžana v STO, alternativni in obnovljivi viri energije, energetska učinkovitost ter položaj malih in srednje velikih podjetij;

— nacionalni svet za udeležbo, ki je služil kot nacionalna platforma za Moldavijo, preden je bila takšna platforma uradno ustanovljena, je lahko sodeloval na vseh sejah kabineta ministrov Moldavije, na katerih je predstavil svoja stališča o sklepih vlade in predlaganih političnih ukrepih.

Odbor pa izraža obžalovanje, da so tudi tukaj socialni partnerji na nacionalni ravni zelo malo, če sploh, sodelovali v dejavnostih nacionalnih platform, zato te platforme ne pokrivajo vprašanja socialnih pravic.

2.3.6 Odbor je opredelil več pomanjkljivosti pri delovanju foruma in predlagal sodelovanje z usmerjevalnim odborom, da se poveča učinkovitost foruma.

2.3.7 Trenutna sestava foruma ne ustreza osnutku Komisije, ki navaja, da mora biti „članstvo v forumu civilne družbe vzhodnega partnerstva dostopno organizacijam civilne družbe, tj. lokalnim organizacijam, sindikatom, organizacijam delodajalcem, poklicnim združenjem, nevladnim organizacijam, skupinam strokovnjakov, nepridobitnim fundacijam, nacionalnim in mednarodnim organizacijam civilne družbe/mrežam ter drugim pomembnim akterjem civilne družbe iz partnerskih držav, pa tudi državam članicam EU in mednarodnim organizacijam/mrežam. Povabiti je mogoče tudi organizacije civilne družbe iz tretjih držav. EESO in njegovi enakovredni akterji v partnerskih državah bi morali imeti ključno vlogo, zlasti kar zadeva podjetja, zaposlovanje, delo in socialna vprašanja“. Glavne evropske organizacije delojemalcev in delodajalcev so v dopisu članom foruma z dne 19. maja 2010 izrazile zaskrbljenost nad temi razmerami. Visoki predstavniki EESO in Evropske komisije so razpravljali o sestavi foruma in dejstvu, da je mogoče nekatere cilje vzhodnega partnerstva, zlasti tiste, povezane z gospodarskim povezovanjem, doseči samo, če bodo v delo foruma vključeni vsi pomembni partnerji.

2.3.8 Odbor tudi meni, da je treba močno okrepiti vlogo organizacij civilne družbe EU v forumu. Njihova zastopanost je trenutno omejena ne samo zaradi sorazmerno majhnega števila udeležencev iz EU tako v forumu (od 230 organizacij, povabljenih na forum civilne družbe, jih je bilo samo 80 iz EU) kot tudi v usmerjevalnem odboru (7 mest od 17). Udeležba civilne družbe EU je omejena tudi s teritorialnega vidika. Prevladujejo organizacije iz nekaterih držav članic na vzhodnih mejah EU. Zelo malo je organizacij civilne družbe EU, ki izvajajo posebne projekte ali programe za vzhodne partnerske države.

2.3.9 Odbor je pripravljen uporabiti svoje zmogljivosti, izkušnje, znanje in stike, da bi prispeval k odpravi obstoječih neravnovesij v forumu civilne družbe. 344 članov Odbora predstavlja velik potencial, ki ga je mogoče izkoristiti za povečanje pomena vzhodnega partnerstva v institucijah EU, vseh državah članicah in na vseh področjih civilne družbe, zlasti med socialnimi partnerji.

2.3.10 Da bi odbor lahko imel takšno vlogo, mora biti ustrezno zastopan v strukturah foruma civilne družbe. Obstoječa pravila ne zagotavljajo možnosti stalnega in učinkovitega sodelovanja EESO v forumu civilne družbe, zato jih je treba spremeniti, da se omogoči stalna in večja udeležba EESO v forumu.

2.3.10.1 Večja udeležba EESO in drugih družbeno-gospodarskih akterjev bi lahko prispevala tudi k doseganju bolj uravnotežene udeležbe v delovnih skupinah foruma civilne družbe. Trenutno večina organizacij sodeluje v delovnih skupinah „Demokracija, dobro upravljanje in stabilnost“ ter „Stiki med ljudmi“. Medtem pa je udeležba v delovnih skupinah „Gospodarsko povezovanje in zbliževanje s sektorskimi politikami EU“ ter „Okolje, podnebne spremembe in energetska varnost“ prenizka, kar je v nasprotju s pomenom, ki ga imajo tematska področja teh delovnih skupin za uspešno izvajanje vzhodnega partnerstva. Odbor bi lahko tukaj prispeval svoj delež.

2.3.10.2 EESO meni, da mora biti delo foruma bolj usmerjeno v projekte. Nekatere delovne skupine, kot je skupina za „Gospodarsko povezovanje in zbliževanje s sektorskimi politikami EU“, so poskušale razviti posebne projekte, vendar zaradi pomanjkanja finančnih sredstev in nezadostnega števila partnerjev niso bile uspešne. Potencial in upravna zmogljivost EESO bi lahko bila koristna za razvoj konkretnih projektov. Skupaj pripravljeni projekti in študije bi prav tako lahko okrepili prispevek civilne družbe k vzhodnemu partnerstvu.

2.3.10.3 EESO predlaga, da se usmerjevalni odbor izvoli za mandat dveh let, da se izboljša njegova učinkovitost ter da se mu zagotovi dovolj časa za izvedbo projektov in zamisli. Odbor poleg tega meni, da je treba ustanoviti sekretariat usmerjevalnega odbora.

2.3.11 Če delovanje foruma ne bo zadovoljivo, bo Odbor preučil druge načine mobilizacije družbeno-gospodarskih akterjev za doseganje ciljev vzhodnega partnerstva.

3. Utrditev civilne družbe v partnerskih državah in prispevek k dvostranski ravni vzhodnega partnerstva

3.1 Nedavni dogodki v Severni Afriki in na Bližnjem vzhodu so jasno pokazali, da lahko režimi padejo, če zanemarjajo gospodarski in socialni položaj prebivalstva ter kršijo človekove pravice in svoboščine, čeprav igrajo ključno vlogo pri varnosti in stabilnosti regije ter prejemajo finančno podporo zahodnih demokracij. Globalna skupnost lahko sedaj samo z zaskrbljenostjo opazuje razvoj političnih dogodkov v regiji in razmišlja o njihovih globalnih posledicah. Nedavne dogodke v regiji je treba skrbno analizirati, pridobljene izkušnje preučiti ter oblikovati sklepe.

3.1.1 Med državami vzhodnega partnerstva obstajajo občutne razlike z vidika političnih okoliščin in položaja organizacij civilne družbe. Kar zadeva demokracijo, človekove pravice in državljanske svoboščine, so na različnih ravneh razvoja; njihove ravni gospodarskega in socialnega razvoja ter celo njihove geopolitične perspektive se razlikujejo. Občutne so tudi razlike med napori teh držav, da se prilagodijo Evropski Uniji, in med njihovimi namerami glede sodelovanja v vzhodnem partnerstvu. Prav tako civilna družba v različnih državah partnericah nima enakih možnosti za sodelovanje v partnerstvu. Zato je treba države partnerice preučiti posamično, preden bo mogoče oceniti njihov napredek, obseg vključenosti civilne družbe v to pobudo in kakšne možnosti so ji na voljo.

3.2 Med državami partnericami so Ukrajina, Moldavija in Gruzija tiste, ki so se na nekaterih področjih naučile izrabiti potencial vzhodnega partnerstva. Če pa se bo vrzel med temi tremi državami in ostalimi državami vzhodnega partnerstva še naprej povečevala, bo morda dolgoročna prihodnost vzhodnega partnerstva kot regionalnega projekta v vzhodni Evropi spodkopana. Zato imata Evropska komisija in civilna družba v teh treh državah pomembno vlogo pri zagotavljanju, da se ta vrzel še bolj ne poveča. Belorusija zagotovo predstavlja največ težav, vendar njeno članstvo v vzhodnem partnerstvu ne bi smelo biti vprašljivo, predvsem zaradi njenih posebnih notranjepolitičnih razmer.

3.3 Odbor priznava, da bo vzhodno partnerstvo lahko izvajalo dejavnosti na področju regionalne varnosti, stabilnosti, gospodarskega povezovanja, varstva okolja, energetske varnosti, povezovanja med ljudmi, itd., ko bodo države partnerice spoštovale človekove pravice in svobodo združevanja ter ko bo prisoten pristen socialni in civilni dialog. Zato je treba tem vprašanjem posvetiti več pozornosti, predvsem v primeru Belorusije, čeprav imajo ostale države partnerice v zvezi s tem prav tako težave.

3.4 Precej jasno je, da med državami vzhodnega partnerstva ni pravega socialnega dialoga in da te države nimajo mehanizmov za posvetovanje s civilno družbo: pogosto so zgolj organizacije, ki jih ustanovijo in vodijo vlade, upoštevane kot partnerji za socialni in civilni dialog. Odbor meni, da je izjemno pomembno sodelovanje z neodvisnimi organizacijami v partnerskih državah. Vendar pa je treba sodelovati tudi z obstoječimi organizacijami, ki so priznane s strani vlade in od nje včasih odvisne, in jih podpirati pri njihovem razvoju, ter hkrati podpreti ustanovitev neodvisnih sindikatov in organizacij delodajalcev, kjer le-ti še ne obstajajo, da se jim omogoči sodelovanje v resničnem socialnem dialogu, razširjanje zamisli o demokraciji ter človekovih in delavskih pravicah ter spodbujanje drugih ciljev pobude vzhodnega partnerstva.

3.5 Bolj dejavna vključenost civilne družbe bi lahko prispevala k pospešenemu doseganju ciljev vzhodnega partnerstva v partnerskih državah; poleg tega bi lahko vzhodno partnerstvo in udeležba civilne družbe v tem partnerstvu prispevala h krepitvi civilne družbe. Pri razvoju programov za povečanje upravne zmogljivosti se mora javni sektor zavedati pomena civilne družbe in socialnih partnerjev ter izkušenj, ki jih imajo EU in njene države članice z vključevanjem civilne družbe v sprejemanje odločitev. Izkušnje organizacij v državah srednje Evrope bi se lahko izkazale za izjemno koristne pri gradnji zmogljivosti vladnih in nevladnih organizacij v državah vzhodnega partnerstva. EESO je pripravljen prispevati svoje znanje vladam vzhodnega partnerstva, ki si prizadevajo za oblikovanje ustreznega zakonodajnega okvira za socialni in civilni dialog.

3.6 V zvezi s tem EESO močno pozdravlja predlog Komisije o pregledu evropske sosedske politike, izraža pa tudi obžalovanje, da sporočilo Nov odziv na spremembe v sosedstvu ne vsebuje zahteve po oblikovanju mehanizmov posvetovanja civilne družbe v državah evropske sosedske politike ter sploh ne omenja institucije civilne družbe, ki jo ima EU, in vloge, ki jo lahko odigra EESO v tem procesu.

3.7 EESO podpira tudi predlog o uvedbi evropske dotacije za demokracijo in ustanovitvi evropskega mehanizma za spodbujanje razvoja civilne družbe, saj bo to brez dvoma pomagalo spodbuditi udeležbo civilne družbe v političnem življenju. Hkrati pa pozivamo Komisijo, naj se uči iz izkušenj, ki jih je pridobila v okviru mehanizma za spodbujanje razvoja civilne družbe in drugih oblik podpore civilni družbi v okviru predpristopne pomoči. V prispevku EESO k pregledu Komisije z naslovom „Pregled podpore EU civilni družbi na zahodnem Balkanu in v Turčiji“ je Odbor poudaril, da je treba več pozornosti nameniti socialnim partnerjem, zlasti sindikatom, ki so bili v nekaterih primerih povsem prezrti. Konkretno to pomeni osredotočenost ne samo na projekte, temveč tudi na razvoj institucij in celotno trajnost organizacij.

3.8 Za preučitev, v kakšni meri so organizacije civilne družbe vključene v vzhodno partnerstvo in v tekoč dialog z nacionalnimi vladami, je EESO te organizacije prosil za izpolnitev kratkega vprašalnika. Rezultati raziskave kažejo na pomanjkanje dialoga med nacionalnimi vladami in organizacijami civilne družbe, tudi kar zadeva sporazume o pridružitvi in izvajanje akcijskih načrtov evropske sosedske politike. Vlade se z organizacijami ne posvetujejo dovolj o vprašanjih, povezanih z vzhodnim partnerstvom. Glavni viri informacij na tem področju so delegacije Evropske komisije v vsaki državi ter mediji. Seveda pa se razmere med državami razlikujejo. Dialog med organi in civilno družbo je najbolj napredoval v Republiki Moldaviji, medtem ko so razmere na tem področju najbolj težavne v Belorusiji. Odbor poziva k ustanovitvi mehanizma posvetovanja s civilno družbo v vseh državah vzhodnega partnerstva, kot so ekonomsko-socialni sveti ali podobne organizacije. Obstoječe nacionalne platforme foruma civilne družbe vzhodnega partnerstva bi se lahko vključile v ta proces. EESO je pripravljen podpreti civilno družbo v partnerskih državah pri ustanavljanju institucij za civilni dialog, tako da izkoristi izkušnje, ki si jih je pridobil v okviru zadnjih širitev.

3.9 Odbor meni, da bi morale institucionalne določbe sporazumov o pridružitvi, o katerih se pogajajo EU in partnerske države (trenutno potekajo pogajanja z vsemi partnerskimi državami, razen Belorusijo), vključevati ustanovitev skupnih organov civilne družbe, da se civilni družbi omogoči spremljanje izvajanja teh sporazumov. Ti organi bi se lahko posvetovali s pridružitvenimi sveti, ki so bili ustanovljeni na podlagi pridružitvenih sporazumov, ali pa pripravili priporočila na lastno pobudo. V idealnem primeru bi sodelovali kot opazovalci na sejah pridružitvenih svetov. Sestavljati bi jih morali predstavniki civilne družbe, vključevati pa bi morali družbeno-gospodarske partnerje in nevladne organizacije. EESO bi moral biti ustrezno zastopan.

3.10 Evropska komisija je že začela pogajanja o poglobljenem in celovitem sporazumu o prosti trgovini z Ukrajino ter predvideva začetek pogajanj z Gruzijo, Armenijo in Moldavijo, ko bodo pogoji za takšna pogajanja izpolnjeni. Poglobljeni in celoviti sporazum o prosti trgovini bi lahko pomembno vplival na poslovno ozračje in socialne razmere v partnerskih državah. Zato je stalen dialog s civilno družbo med pogajalskim procesom izredno pomemben.

3.11 Kar zadeva pogajanja o poglobljenem in celovitem sporazumu o prosti trgovini ter sklepe iz tega sporazuma, Odbor meni, da bi bilo treba civilno družbo pred pogajanji vključiti v pripravo ocene učinka trajnosti. S tem bi se lahko povečala ozaveščenost javnosti o koristih poglobljenega in celovitega sporazuma o prosti trgovini. Poleg tega bilo treba mehanizme civilne družbe vključiti v prihodnji poglobljeni in celoviti sporazum o prosti trgovini za spremljanje izvajanja določb v zvezi s trajnostnim razvojem.

3.12 Skoraj dve leti po vzpostavitvi vzhodnega partnerstva še vedno ni jasno, kako bi ga bilo mogoče povezati z regionalno pobudo Sinergija Črnega morja (2007), pri čemer v obeh pobudah sodelujejo skoraj iste partnerske države. Na ravni civilne družbe bi bilo mogoče vzpostaviti sodelovanje med forumom civilne družbe vzhodnega partnerstva in forumom nevladnih organizacij regije Črnega morja.

3.13 Prispevek Evropskega ekonomsko-socialnega odbora k vzhodnemu partnerstvu

3.13.1 EESO meni, da je vzhodno partnerstvo zelo pomembno kot strateška potreba in politična naložba EU, ki bo v prihodnosti koristila državljanom Evropske unije in njenih partnerskih držav.

3.13.2 EESO že pet let preučuje položaj civilne družbe v vseh partnerskih državah, zlasti v zvezi s svobodo združevanja, zahtevami glede registracije, davčnimi predpisi in postopki, svobodo izražanja in izvajanjem tristranskih posvetovanj. Pripravil je pomembna mnenja in različna priporočila o naslednjih temah: Razširjena Evropa – sosedstvo: Nov okvir za odnose EU z njenimi vzhodnimi in južnimi sosedi (1); Civilna družba v Belorusiji (2) ; Odnosi EU-Moldavija: vloga civilne družbe (3) ; Odnosi EU-Ukrajina: nova dinamična vloga za civilno družbo (4) ; Vzpostavitev mreže organizacij civilne družbe v črnomorski regiji (5) in Vključevanje civilne družbe v izvajanje akcijskih načrtov evropske sosedske politike v državah južnega Kavkaza (6). Odbor je na zahtevo češkega predsedstva pripravil raziskovalno mnenje o vključevanju civilne družbe v vzhodno partnerstvo.

3.13.3 EESO je vzpostavil stike z organizacijami civilne družbe v državah vzhodnega partnerstva in organiziral številne seminarje o pomenu socialnega dialoga in posvetovanja s civilno družbo. Na teh seminarjih je EESO vztrajal, da se mora civilna družba vključiti v izvajanje akcijskih načrtov evropske sosedske politike.

3.13.4 EESO v Ukrajini v sodelovanju z ukrajinskim nacionalnim tristranskim socialno-ekonomskim svetom organizira letne seminarje o temah skupnega interesa ter izraža upanje, da bo mogoče v prihodnjih letih takšne letne dogodke organizirati tudi v drugih državah vzhodnega partnerstva. EESO je pripravljen olajšati organizacijo letnih seminarjev civilne družbe o pregledu v vseh državah vzhodnega partnerstva, ki so namenjeni oceni napredka pri izvajanju akcijskih načrtov evropske sosedske politike.

3.13.5 EESO podpira prednostno obravnavo vzhodnega partnerstva v okviru sedanjega madžarskega in prihodnjega poljskega predsedovanja Svetu ter k temu prispeva z dvema drugima mnenjema z naslovom Energetska varnost: kakšno sosedsko politiko potrebujemo za zagotavljanje varne oskrbe za EU? in Vzhodno partnerstvo in vzhodna razsežnost politik EU s posebnim poudarkom na kmetijski politiki EU. EESO izraža upanje, da bodo njegova tri mnenja o vzhodnem partnerstvu prejela široko podporo ter prispevala k doseganju nekaterih ciljev vzhodnega partnerstva.

V Bruslju, 16. junija 2011 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Staffan NILSSON

(1) UL C 80, 30.3.2004, str. 148–155.

(2) UL C 318, 23.12.2006, str. 123–127.

(3) UL C 120, 16.5.2008, str. 89–95.

(4) UL C 77, 31.3.2009, str. 157–163.

(5) UL C 27, 3.2.2009, str. 144-151.

(6) UL C 277, 17.11.2009, str. 37–41.