EVROPSKA KOMISIJA Strasbourg, 12.12.2017 COM(2017) 794 final 2017/0352(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi okvira za interoperabilnost informacijskih sistemov EU (policijsko in pravosodno sodelovanje, azil ter migracije) {SWD(2017) 473}

{SWD(2017) 474}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Ozadje predloga V zadnjih treh letih se je EU soočala s povečanjem nedovoljenih prehodov njene meje ter razvijajočo se in stalno nevarnostjo za notranjo varnost, kot jo dokazuje vrsta terorističnih napadov. Državljani EU pričakujejo, da je nadzor oseb na zunanjih mejah in znotraj schengenskega območja učinkovit, omogoča učinkovito upravljanje migracij in prispeva k notranji varnosti. Ti izzivi so opozorili na nujno potrebo po združitvi in celoviti okrepitvi informacijskih orodij EU za upravljanje meja, migracij in varnosti. Upravljanje informacij v EU je lahko in mora biti uspešnejše in učinkovitejše ob popolnem spoštovanju temeljnih pravic, zlasti pravice do varstva osebnih podatkov, da bi se bolje zaščitile zunanje meje EU, izboljšalo upravljanje migracij in povečala notranja varnost v korist vseh državljanov. Na ravni EU so že številni informacijski sistemi in razvija se še več sistemov, da bi se mejnim policistom, uradnikom za priseljevanje in uradnikom organov kazenskega pregona zagotovile ustrezne informacije o osebah. Da bi bila ta podpora učinkovita, morajo biti informacije, ki jih zagotavljajo informacijski sistemi EU, popolne, točne in zanesljive. Vendar je arhitektura za upravljanje informacij na ravni EU strukturno pomanjkljiva. Nacionalni organi se soočajo z zapletenim okoljem različno upravljanih informacijskih sistemov. Poleg tega je arhitektura za upravljanje podatkov za meje in varnost razdrobljena, saj se informacije hranijo ločeno v nepovezane sisteme. To povzroča pomanjkljivosti. Posledično različni informacijski sistemi na ravni EU trenutno niso interoperabilni, kar pomeni, da ne omogočajo izmenjave podatkov in informacij, ki jih organi in pristojni uradniki v posameznih primerih potrebujejo. Interoperabilnost informacijskih sistemov na ravni EU lahko pomembno prispeva k odpravi pomanjkljivosti, pri katerih so osebe, vključno s tistimi, ki so morda vpletene v teroristične dejavnosti, lahko evidentirane v različnih nepovezanih podatkovnih zbirkah pod različnimi imeni. Komisija je aprila 2016 predstavila sporočilo z naslovom „Trdnejši in pametnejši informacijski sistemi za meje in varnost“, da bi odpravila več strukturnih pomanjkljivosti v zvezi z informacijskimi sistemi. Namen sporočila iz aprila 2016 je bil začeti razpravo o tem, kako lahko informacijski sistemi v Evropski uniji bolje utrdijo upravljanje meja, migracij in notranje varnosti. Podobno je tudi Svet priznal nujno potrebo po ukrepih na tem področju. Junija 2016 je odobril načrt za boljšo izmenjavo in upravljanje informacij, vključno z interoperabilnostnimi rešitvami, na področju pravosodja in notranjih zadev. Namen načrta je bil podpreti operativne preiskave in hitro zagotoviti uradnikom v prvi liniji, kot so policisti, mejni policisti, javni tožilci, uradniki za priseljevanje in drugi, celovite, tematske in visokokakovostne informacije za učinkovito sodelovanje in ukrepanje. K ukrepom na tem področju je pozval tudi Evropski parlament. V svoji resoluciji iz julija 2016 o delovnem programu Komisije za leto 2017 je pozval k predlogom „za izboljšanje in razvoj obstoječih informacijskih sistemov, zapolnitev informacijskih vrzeli in premik k medopravilnosti ter predlog[om] za obvezno izmenjavo informacij na ravni EU, ki naj jih spremljajo nujna varovala za varstvo podatkov“. V govoru predsednika Junckerja o stanju v Uniji iz septembra 2016 in sklepih Evropskega sveta iz decembra 2016 je bil poudarjen pomen odprave trenutnih pomanjkljivosti v upravljanju podatkov in izboljšanja interoperabilnosti obstoječih informacijskih sistemov. Komisija je junija 2016 na podlagi sporočila iz aprila 2016 ustanovila strokovno skupino na visoki ravni za informacijske sisteme in interoperabilnost, da bi obravnavala pravne, tehnične in operativne izzive v zvezi z izboljšanjem interoperabilnosti centralnih sistemov EU za meje in varnost, vključno z njihovo nujnostjo, tehnično izvedljivostjo in sorazmernostjo ter njihovim vplivom na varstvo podatkov. Končno poročilo strokovne skupine na visoki ravni je bilo objavljeno maja 2017. V njem je bil določen sklop priporočil za okrepitev in razvoj informacijskih sistemov EU in njihove interoperabilnosti. Pri delu strokovne skupine so dejavno sodelovali Agencija EU za temeljne pravice, Evropski nadzornik za varstvo podatkov in koordinator EU za protiterorizem. Vse tri strani so predložile spodbudne izjave in priznale, da je treba v prihodnje obravnavati širša vprašanja glede temeljnih pravic in varstva podatkov. Srečanj sta se kot opazovalca udeleževala tudi predstavnika sekretariata Odbora Evropskega parlamenta za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve ter generalnega sekretariata Sveta. Strokovna skupina na visoki ravni je ugotovila, da so praktične rešitve za dosego interoperabilnosti potrebne in tehnično izvedljive ter da lahko načeloma zagotovijo operativne koristi in se vzpostavijo v skladu z zahtevami varstva podatkov. Na podlagi poročila in priporočil strokovne skupine je Komisija v sedmem poročilu o napredku pri vzpostavljanju učinkovite in prave varnostne unije določila nov pristop k upravljanju podatkov za upravljanje meja, varnosti in migracij, v okviru katerega so vsi centralizirani informacijski sistemi EU za upravljanje varnosti, meja in migracij interoperabilni ob popolnem spoštovanju temeljnih pravic. Komisija je napovedala, da si bo prizadevala za vzpostavitev evropskega iskalnega portala, ki bo omogočal istočasno poizvedovanje v vseh ustreznih sistemih EU na področju upravljanja varnosti, meja in migracij, po možnosti z bolj racionaliziranimi pravili o dostopu organov kazenskega pregona, ter da bo za te sisteme razvila skupno storitev za ugotavljanje ujemanja biometričnih podatkov (po možnosti s funkcijo „zadetek/ni zadetka“) in skupno odložišče podatkov o identiteti. Naznanila je tudi, da bo čim prej predložila zakonodajni predlog o interoperabilnosti. V sklepih Evropskega sveta iz junija 2017 je bila ponovno poudarjena potreba po ukrepih. Evropski svet je na podlagi sklepov Sveta za pravosodje in notranje zadeve iz junija 2017 pozval Komisijo, da čim prej pripravi zakonodajni osnutek za izvedbo priporočil strokovne skupine na visoki ravni. Ta pobuda je tudi odgovor na poziv Sveta k celovitemu okviru za dostop organov kazenskega pregona do različnih podatkovnih zbirk na področju pravosodja in notranjih zadev, da bi se zagotovila večja poenostavitev, doslednost, učinkovitost in osredotočenost na operativne potrebe. Za okrepitev prizadevanj, da bi Evropska unija postala varnejša družba ob popolnem spoštovanju temeljnih pravic, je Komisija v okviru svojega delovnega programa za leto 2018 naznanila, da bo do konca leta 2017 predložila predlog o interoperabilnosti informacijskih sistemov. •Cilji predloga Splošni cilji te pobude izhajajo iz ciljev, ki temeljijo na Pogodbi ter se nanašajo na izboljšanje upravljanja schengenskih zunanjih meja in povečanje notranje varnosti Evropske unije. Izhajajo tudi iz političnih odločitev Komisije in ustreznih sklepov Sveta/Evropskega sveta. Ti cilji so podrobneje obravnavani v evropski agendi o migracijah in nadaljnjih sporočilih, vključno s sporočilom o ohranitvi in okrepitvi schengenskega območja, sporočilom o evropski agendi za varnost ter delom Komisije in njenimi poročili o napredku pri vzpostavljanju učinkovite in prave varnostne unije. Cilji tega predloga sicer temeljijo zlasti na sporočilu iz aprila 2016 in ugotovitvah strokovne skupine na visoki ravni, vendar so neločljivo povezani z zgoraj navedenim. Posebni cilji tega predloga so: (1)zagotoviti, da imajo končni uporabniki, zlasti mejni policisti, uradniki organov kazenskega pregona, uradniki za priseljevanje in sodni organi, hiter, nemoten, sistematičen in nadzorovan dostop do informacij, ki jih potrebujejo za opravljanje svojih nalog; (2)najti rešitev za odkrivanje več identitet, povezanih z istim nizom biometričnih podatkov, z namenom zagotavljanja pravilne identifikacije dobrovernih oseb in boja proti identitetni prevari; (3)policijskim organom olajšati ugotavljanje identitete državljanov tretjih držav na ozemlju države članice ter (4)olajšati in racionalizirati dostop organov kazenskega pregona do informacijskih sistemov na ravni EU, ki niso povezani s kazenskim pregonom, kadar je to potrebno za preprečevanje, preiskovanje, odkrivanje ali pregon hudih kaznivih dejanj in terorizma. Poleg teh primarnih operativnih ciljev bo ta predlog prispeval tudi k:

·olajšanju tehničnega in operativnega izvajanja obstoječih in prihodnjih novih informacijskih sistemov s strani držav članic, ·krepitvi in racionalizaciji pogojev za varnost in varstvo podatkov, ki urejajo zadevne sisteme, ter ·izboljšanju in uskladitvi zahtev glede kakovosti podatkov za zadevne sisteme. Ta predlog vsebuje tudi določbe za uvedbo in upravljanje univerzalnega formata sporočil (UMF) kot standarda EU za razvoj informacijskih sistemov na področju pravosodja in notranjih zadev ter za vzpostavitev centralnega registra za poročanje in statistične podatke. •Področje uporabe predloga Ta predlog o interoperabilnosti se skupaj s sorodnim predlogom, predstavljenim istega dne, osredotoča na informacijske sisteme EU za upravljanje varnosti, meja in migracij, ki se upravljajo na centralni ravni, pri čemer trije že obstajajo, eden je v končni fazi razvoja, dva pa sta v fazi predlogov, ki jih obravnavata sozakonodajalca. Vsak sistem ima svoje lastne cilje, namene, pravne podlage, pravila, uporabniške skupine in institucionalno ozadje. Trije že obstoječi centralizirani informacijski sistemi so: ·schengenski informacijski sistem (SIS), ki vsebuje širok razpon razpisov ukrepov v zvezi z osebami (zavrnitev vstopa ali prepoved bivanja, evropski nalog za prijetje, pogrešane osebe, pomoč pri sodnih postopkih, prikrite in namenske kontrole) in predmeti (vključno z izgubljenimi, ukradenimi in razveljavljenimi osebnimi ali potovalnimi dokumenti), ·sistem Eurodac, ki vsebuje podatke o prstnih odtisih prosilcev za azil in državljanov tretjih držav, ki so nezakonito prečkali zunanje meje ali nezakonito bivajo v eni od držav članic, ter ·vizumski informacijski sistem (VIS), ki vsebuje podatke o vizumih za kratkoročno bivanje. Poleg teh obstoječih sistemov je Komisija v obdobju 2016–2017 predlagala tri nove centralizirane informacijske sisteme EU: ·sistem vstopa/izstopa (SVI), za katerega je bila nedavno dogovorjena pravna podlaga ter ki bo nadomestil sedanji sistem ročnega žigosanja potnih listov in bo elektronsko registriral ime, vrsto potovalnega dokumenta, biometrične podatke ter datum in kraj vstopa in izstopa državljanov tretjih držav, ki na schengensko območje vstopijo zaradi kratkoročnega bivanja, ·predlagani evropski sistem za potovalne informacije in odobritve (ETIAS), ki bo, ko bo sprejet, večinoma avtomatiziran sistem, ki bo zbiral in preverjal informacije, ki jih državljani tretjih držav, izvzeti iz vizumske obveznosti, predložijo pred potovanjem v schengensko območje, ter ·predlagani evropski informacijski sistem kazenskih evidenc za državljane tretjih držav (ECRIS-TCN), ki bo elektronski sistem za izmenjavo informacij o predhodnih obsodbah, ki jih zoper te državljane izrečejo kazenska sodišča v EU. Ti sistemi se medsebojno dopolnjujejo in se z izjemo SIS osredotočajo izključno na državljane tretjih držav. Podpirajo nacionalne organe pri upravljanju meja in migracij, obravnavi prošenj za vizum in azil ter boju proti kriminalu in terorizmu. Slednje velja zlasti za SIS, ki je trenutno najširše uporabljan instrument kazenskega pregona in izmenjave informacij. Poleg teh informacijskih sistemov, ki se upravljajo centralno na ravni EU, področje uporabe tega predloga zajema tudi podatkovno zbirko Interpola o ukradenih in izgubljenih potovalnih dokumentih, v kateri se v skladu z določbami zakonika o schengenskih mejah opravljajo sistematične poizvedbe na zunanjih mejah EU, in Interpolovo zbirko potovalnih dokumentov, povezanih z razpisi ukrepov. Področje uporabe zajema tudi podatke Europola, če so pomembni za delovanje predlaganega sistema ETIAS in za pomoč državam članicam pri poizvedovanju podatkov o hudih kaznivih dejanjih in terorizmu. Nacionalni informacijski sistemi in decentralizirani informacijski sistemi EU so zunaj področja uporabe te pobude. Če se bo to izkazalo za potrebno, se bodo lahko decentralizirani sistemi, kot so sistemi, ki se upravljajo na podlagi prümskega okvira, direktive o evidenci podatkov o potnikih in direktive o predhodnih podatkih o potnikih, v poznejši fazi povezali z enim ali več sestavnimi deli, predlaganimi v okviru te pobude. Da bi se upoštevala razlika med zadevami, ki pomenijo razvoj schengenskega pravnega reda v zvezi z mejami in vizumi, na eni strani in drugimi sistemi, ki zadevajo schengenski pravni red na področju policijskega sodelovanja ali ne zadevajo schengenskega pravnega reda, na drugi strani, ta predlog obravnava dostop do schengenskega informacijskega sistema, kot ga trenutno ureja Sklep Sveta 2007/533/PNZ, ter sistema Eurodac in [ECRIS-TCN].

•Potrebni tehnični sestavni deli za dosego interoperabilnosti Za izpolnitev ciljev tega predloga je treba vzpostaviti štiri sestavne dele interoperabilnosti: ·evropski iskalni portal (ESP), ·skupno storitev za ugotavljanje ujemanja biometričnih podatkov (skupna BMS), ·skupno odložišče podatkov o identiteti (CIR), ·detektor več identitet (MID). Vsak od teh sestavnih delov je podrobneje opisan v delovnem dokumentu služb Komisije o oceni učinka, ki je priložen temu predlogu. Skupaj tvorijo naslednjo rešitev za interoperabilnost: Cilji in delovanje teh štirih sestavnih delov se lahko povzamejo, kot sledi: (1) Evropski iskalni portal (ESP) je sestavni del, ki bi omogočil istočasno poizvedovanje v več sistemih (centralni SIS, Eurodac, VIS, prihodnji SVI, predlagana sistema ETIAS in ECRIS-TCN ter zadevni sistemi Interpola in podatki Europola) na podlagi (biografskih in biometričnih) podatkov o identiteti. Zagotovil bi, da imajo uporabniki informacijskih sistemov EU hiter, nemoten, učinkovit, sistematičen in nadzorovan dostop do vseh informacij, ki jih potrebujejo za opravljanje svojih nalog. S poizvedbo prek evropskega iskalnega portala bi se nemudoma pridobile informacije iz različnih sistemov, do katerih ima uporabnik zakonit dostop. Glede na namen poizvedbe in zadevne pravice do dostopa bi moral imeti ESP posebne konfiguracije. ESP ne obdeluje novih podatkov in tudi ne shranjuje podatkov. Deloval bi kot enotna kontaktna točka oziroma „posrednik sporočil“ za nemoteno poizvedovanje v različnih centralnih sistemih in pridobivanje potrebnih informacij ob popolnem spoštovanju zahtev glede nadzora dostopa in varstva podatkov za zadevne sisteme. Omogočal bi pravilno in dovoljeno uporabo vsakega od obstoječih informacijskih sistemov EU, države članice pa bi lahko lažje in ceneje uporabljale sisteme v skladu s pravnimi instrumenti, ki urejajo te sisteme. (2) Skupna storitev za ugotavljanje ujemanja biometričnih podatkov (skupna BMS) bi omogočala poizvedovanje in primerjavo biometričnih podatkov (prstnih odtisov in podob obraza) iz več centralnih sistemov (zlasti SIS, Eurodac, VIS, prihodnjega SVI in predlaganega sistema ECRIS-TCN). Predlagani sistem ETIAS ne bo vseboval biometričnih podatkov in zato ne bo povezan s skupno BMS. Medtem ko ima trenutno vsak obstoječi centralni sistem (SIS, Eurodac, VIS) svoj poseben iskalnik za biometrične podatke, bi skupna BMS zagotovila skupno platformo za istočasno poizvedovanje in primerjavo podatkov. Imela bi znatne koristi v smislu varnosti, stroškov, vzdrževanja in upravljanja, saj bi temeljila na enotnem tehnološkem sestavnem delu namesto na petih različnih sestavnih delih. Biometrični podatki (prstni odtisi in podobe obraza) se hranijo izključno v zadevnih sistemih. Skupna BMS bi ustvarila in hranila matematično predstavitev biometričnih vzorcev (predlogo), vendar bi izločila dejanske podatke, ki bi se tako še naprej hranili samo enkrat in na enem mestu. Skupna BMS bi bila ključno orodje pri odkrivanju povezav med nizi podatkov in različnimi identitetami iste osebe v različnih centralnih sistemih. Brez nje preostali trije sestavni deli ne bodo delovali. (3) Skupno odložišče podatkov o identiteti (CIR) bi bil skupni sestavni del za shranjevanje biografskih in biometričnih podatkov o identiteti državljanov tretjih držav, evidentiranih v sistemu Eurodac, VIS, prihodnjem SVI ter predlaganih sistemih ETIAS in ECRIS-TCN. Vsak od teh petih centralnih sistemov evidentira oziroma bo evidentiral biografske podatke o določenih osebah iz posebnih razlogov. To se ne bi spremenilo. Zadevni podatki o identiteti bi se hranili v CIR, vendar bi še naprej „pripadali“ zadevnim sistemom, v katerih so bili evidentirani. CIR ne bi vsebovalo podatkov iz SIS. Zaradi zapletene tehnične arhitekture SIS, ki vsebuje nacionalne kopije, delne nacionalne kopije in morebitne nacionalne biometrične sisteme, bi bilo skupno odložišče zelo zapleteno ter morda celo tehnično in finančno neizvedljivo.

Ključni cilj CIR je olajšati biografsko identifikacijo državljana tretje države. To bi omogočilo hitrejše operacije, večjo učinkovitost in ekonomijo obsega. Vzpostavitev CIR je potrebna za učinkovito ugotavljanje identitete državljanov tretjih držav, med drugim tudi na ozemlju države članice. Ker mu bo dodana tudi funkcija „zadetek/ni zadetka“, bo s preprosto oznako „zadetek/ni zadetka“ mogoče preveriti obstoj (ali neobstoj) podatkov v katerem koli od sistemov, ki jih CIR zajema. Tako bo pomagalo tudi racionalizirati dostop organov kazenskega pregona do informacijskih sistemov, ki niso povezani s kazenskim pregonom, in hkrati ohraniti visoko raven zaščitnih ukrepov za varstvo podatkov (glej oddelek o dvostopenjskem pristopu k dostopu organov kazenskega pregona v nadaljevanju). Od petih sistemov, ki jih bo zajemalo CIR, so prihodnji SVI ter predlagana sistema ETIAS in ECRIS-TCN novi sistemi, ki jih je treba še razviti. Sedanji sistem Eurodac ne vsebuje biografskih podatkov, pri čemer bo ta razširitev razvita, ko bo sprejeta nova pravna podlaga za ta sistem. Sedanji VIS sicer vsebuje biografske podatke, vendar ga bo treba zaradi njegovega medsebojnega delovanja s prihodnjim SVI nadgraditi. Zato bi bila vzpostavitev CIR pravočasna. To ne bi nikakor vključevalo podvajanja obstoječih podatkov. S tehničnega vidika bi bilo CIR razvito na podlagi platforme SVI/ETIAS. (4) Detektor več identitet (MID) bi preverjal, ali poizvedovani podatki o identiteti obstajajo v več kot enem od sistemov, s katerimi je povezan. Zajema sisteme, ki hranijo podatke o identiteti v CIR (Eurodac, VIS, prihodnji SVI ter predlagana sistema ETIAS in ECRIS-TCN), in SIS. Omogočal bi odkrivanje več identitet, povezanih z istim nizom biometričnih podatkov, z namenom zagotavljanja pravilne identifikacije dobrovernih oseb in boja proti identitetni prevari. Z MID bi bilo mogoče ugotoviti, da različna imena pripadajo isti identiteti. Gre za inovacijo, ki je potrebna za učinkovito odpravo zlorab identitete, ki so huda kršitev varnosti. MID bi prikazal le tiste evidence o biografski identiteti, ki so povezane z različnimi centralnimi sistemi. Te povezave bi bilo mogoče odkriti na podlagi biometričnih podatkov, in sicer z uporabo skupne storitve za ugotavljanje ujemanja biometričnih podatkov, pri čemer bi jih moral organ, ki je v informacijskem sistemu evidentiral podatke, ki so privedli do vzpostavitve povezave, potrditi ali zavrniti. V pomoč pooblaščenim uporabnikom MID pri tej nalogi bi moral sistem ugotovljene povezave razdeliti na naslednje štiri kategorije: ·rumena povezava – ista oseba ima morda različne biografske identitete, ·bela povezava – potrditev, da ima ista dobroverna oseba različne biografske identitete, ·zelena povezava – potrditev, da imajo različne dobroverne osebe isto biografsko identiteto, · rdeča povezava – sum, da ista oseba nezakonito uporablja različne biografske identitete. Ta predlog opisuje postopke, ki bi bili uvedeni za obravnavo teh različnih kategorij. Identiteto zadevnih dobrovernih oseb bi bilo treba opredeliti čim prej, in sicer tako, da se rumena povezava spremeni v potrjeno zeleno ali belo povezavo, da se preprečijo nepotrebne nevšečnosti. Če pa ocena privede do potrditve rdeče povezave ali spremembe iz rumene v rdečo povezavo, bi bilo treba sprejeti ustrezne ukrepe. • Dvostopenjski pristop k dostopu organov kazenskega pregona, kot ga določa skupno odložišče podatkov o identiteti Kazenski pregon je opredeljen kot sekundarni ali postranski cilj sistema Eurodac, VIS, prihodnjega SVI in predlaganega sistema ETIAS. Zato je možnost dostopa do podatkov, ki se hranijo v teh sistemih, za namene kazenskega pregona omejena. Organi kazenskega pregona lahko te informacijske sisteme, ki niso povezani s kazenskim pregonom, neposredno uporabijo le za preprečevanje, preiskovanje, odkrivanje ali pregon terorizma in drugih hudih kaznivih dejanj. Poleg tega zadevne sisteme urejajo različni pogoji za dostop in zaščitni ukrepi, pri čemer bi lahko nekatera od sedanjih pravil ovirala hitrost zakonite uporabe sistemov s strani teh organov. Splošneje pa načelo predhodnega iskanja omejuje možnost organov držav članic, da uporabijo sisteme za upravičene namene kazenskega pregona, kar bi lahko povzročilo zamujene priložnosti za odkrivanje potrebnih informacij. Komisija je v svojem sporočilu iz aprila 2016 priznala, da je treba izboljšati obstoječa orodja za namene kazenskega pregona ob spoštovanju zahtev glede varstva podatkov. To potrebo so potrdile in ponovile tudi države članice in zadevne agencije v okviru strokovne skupine na visoki ravni. Glede na navedeno ta predlog z vzpostavitvijo CIR s t. i. funkcijo „zadetek/ni zadetka“ omogoča dostop do SVI, VIS ter sistemov ETIAS in Eurodac na podlagi dvostopenjskega pristopa k uporabi podatkov. Slednji ne bi spremenil dejstva, da je kazenski pregon izključno postranski cilj teh sistemov in da morajo zato zanj veljati stroga pravila za dostop. Kot prvi korak bi uradnik organa kazenskega pregona opravil poizvedbo o posamezni osebi na podlagi njenih podatkov o identiteti, potovalnega dokumenta ali biometričnih podatkov, da bi preveril, ali se informacije o iskani osebi hranijo v CIR. Če se, bi prejel odgovor z navedbo informacijskih sistemov EU, ki vsebujejo podatke o tej osebi (zadetek). Uradnik ne bi imel dejanskega dostopa do podatkov v zadevnih sistemih. Kot drugi korak uradnik lahko zahteva posamezen dostop do vsakega sistema, za katerega je bilo navedeno, da vsebuje podatke, da bi pridobil popolno dokumentacijo o poizvedovani osebi, v skladu z veljavnimi pravili in postopki, določenimi za vsak zadevni sistem. Za ta dostop pod drugim korakom bi bili še naprej potrebni predhodna odobritev imenovanega organa, posebno uporabniško ime in prijava v sistem. Ta novi pristop bi pomenil tudi dodano vrednost za organe kazenskega pregona zaradi obstoja morebitnih povezav v MID. Slednji bi skupaj s CIR pomagal odkriti obstoječe povezave, s čimer bi bilo iskanje še natančnejše. Z njim bi bilo namreč mogoče ugotoviti, ali ima oseba različne identitete v različnih informacijskih sistemih. Dvostopenjski pristop k uporabi podatkov je pomemben zlasti v primerih, ko osumljenec, storilec ali domnevna žrtev terorističnega ali drugega hudega kaznivega dejanja ni znana. V teh primerih bi CIR dejansko z enim samim iskanjem omogočilo ugotoviti, kateri informacijski sistem vsebuje podatke o osebi. S tem bi postali obstoječi pogoji za predhodno iskanje v nacionalnih podatkovnih zbirkah in sistemu za avtomatizirano identifikacijo prstnih odtisov drugih držav članic v skladu s Sklepom 2008/615/PNZ („preverjanje v skladu s prümskimi merili“) odvečni. Novi dvostopenjski pristop k uporabi podatkov bi začel veljati šele, ko bodo potrebni sestavni deli interoperabilnosti v celoti operativni.

•Dodatni elementi tega predloga v podporo sestavnim delom interoperabilnosti (1) Poleg navedenih sestavnih delov ta osnutek uredbe vključuje tudi predlog o vzpostavitvi centralnega registra za poročanje in statistične podatke (CRRS). To bi omogočilo oblikovanje in izmenjavo poročil z (anonimnimi) statističnimi podatki za politične in operativne namene ter namene kakovosti podatkov. Sedanja praksa zbiranja statističnih podatkov le o posameznih informacijskih sistemih je škodljiva za varnost podatkov in uspešnost ter ne omogoča primerjave podatkov med sistemi. S CRRS bi se zagotovil poseben ločen register za anonimne statistične podatke iz SIS, VIS, sistema Eurodac, prihodnjega SVI ter predlaganih sistemov ETIAS in ECRIS-TCN, skupnega odložišča podatkov o identiteti, detektorja več identitet in skupne storitve za ugotavljanje ujemanja biometričnih podatkov. Register bi omogočal varno izmenjavo poročil (kot jo urejajo zadevni pravni instrumenti) z državami članicami, Komisijo (vključno z Eurostatom) in agencijami EU. Razvoj enotnega centralnega registra namesto ločenih registrov za vsak sistem bi pomenil nižje stroške in manjšo obremenitev v smislu njegove vzpostavitve, delovanja in vzdrževanja. Poleg tega bi zagotovil višjo raven varnosti podatkov, saj bi se podatki hranili v enem registru, v okviru katerega bi se upravljal tudi nadzor dostopa. (2) Ta osnutek uredbe predlaga tudi vzpostavitev univerzalnega formata sporočil (UMF) kot standarda, ki bi se uporabljal na ravni EU za zagotovitev interoperabilnosti več sistemov, vključno s sistemi, ki jih razvija in upravlja agencija eu-LISA. K uporabi standarda bi se spodbujala tudi Europol in Interpol. Standard UMF uvaja skupni in enotni tehnični jezik za opisovanje in povezovanje podatkovnih elementov, zlasti elementov glede oseb in (potovalnih) dokumentov. Njegova uporaba pri razvoju novih informacijskih sistemov zagotavlja lažje povezovanje in interoperabilnost z drugimi sistemi, zlasti za države članice, ki morajo vzpostaviti vmesnike za komunikacijo s temi novimi sistemi. V zvezi s tem se lahko njegova obvezna uporaba pri razvoju novih sistemov šteje za potreben predpogoj za uvedbo sestavnih delov interoperabilnosti, predlaganih v tej uredbi. Za zagotovitev popolne uvedbe standarda UMF po vsej EU se predlaga ustrezna struktura upravljanja. Komisija bi bila odgovorna za vzpostavitev in razvoj standarda UMF v okviru postopka pregleda z državami članicami. Vključene bi bile tudi pridružene schengenske države, agencije EU in mednarodne organizacije, ki sodelujejo pri projektih v zvezi z UMF (kot so agencija eu-LISA, Europol in Interpol). Predlagana struktura upravljanja je ključna za UMF v smislu podaljšanja in razširitve standarda ter zagotavlja čim večjo uporabnost. (3) Ta osnutek uredbe uvaja tudi koncept avtomatiziranih mehanizmov za nadzor kakovosti podatkov in skupnih kazalnikov kakovosti ter potrebo, da države članice pri vnosu podatkov v sisteme in uporabi sistemov zagotovijo najvišjo raven kakovosti podatkov. Če podatki niso najvišje kakovosti, lahko to onemogoči identifikacijo iskanih oseb in vpliva na temeljne pravice nedolžnih ljudi. Za odpravo težav, ki lahko nastanejo zaradi vnosa podatkov s strani človeških operaterjev, lahko pravila o samodejnem potrjevanju preprečijo napake operaterjev. Cilj bi bil samodejno odkriti očitno nepravilne ali nedosledne predložene podatke, da bi lahko država članica, ki je podatke poslala, slednje preverila in izvedla vse potrebne popravne ukrepe. To bi bilo dopolnjeno z rednimi poročili o kakovosti podatkov, ki bi jih pripravila agencija eu-LISA. •Posledice za druge pravne instrumente Skupaj s sorodnim predlogom ta osnutek uredbe uvaja inovacije, zaradi katerih bo treba spremeniti naslednje pravne instrumente: ·Uredbo (EU) 2016/399 (zakonik o schengenskih mejah), ·Uredbo (EU) 2017/2226 (uredba o SVI), ·Uredbo (ES) št. 767/2008 (uredba o VIS), ·Odločbo Sveta 2004/512/ES (odločba o VIS), ·Sklep Sveta 2008/633/PNZ (sklep o VIS/dostopu organov kazenskega pregona), ·[uredbo o sistemu ETIAS], ·[uredbo Eurodac], ·[uredbe o SIS], ·[uredbo o sistemu ECRIS-TCN, vključno z ustreznimi določbami Uredbe (EU) 2016/1624 (uredba o evropski mejni in obalni straži)], · [uredbo o agenciji eu-LISA].

Ta predlog skupaj s sorodnim predlogom vsebuje podrobne določbe za potrebne spremembe pravnih instrumentov, katerih besedila so trenutno stabilna in ki sta jih sozakonodajalca že sprejela, in sicer zakonika o schengenskih mejah, uredbe o SVI, uredbe o VIS, Sklepa Sveta 2008/633/PNZ in Odločbe Sveta 2004/512/ES. O drugih navedenih instrumentih (uredba o sistemu ETIAS, uredba Eurodac ter uredbe o SIS, sistemu ECRIS-TCN in agenciji eu-LISA) trenutno potekajo pogajanja v Evropskem parlamentu in Svetu. Zato za te instrumente v tej fazi še ni mogoče določiti potrebnih sprememb. Komisija bo te spremembe za vsakega od teh instrumentov predstavila v dveh tednih po sklenitvi političnega dogovora o ustreznih osnutkih uredb. •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Ta predlog spada v okvir širšega procesa, ki se je začel s sporočilom iz aprila 2016 z naslovom „Trdnejši in pametnejši informacijski sistemi za meje in varnost“ ter poznejšim delom strokovne skupine na visoki ravni za informacijske sisteme in interoperabilnost. Namen je doseči tri cilje: (a) okrepiti obstoječe informacijske sisteme in čim bolj povečati njihove koristi; (b) odpraviti informacijske vrzeli z vzpostavitvijo novih informacijskih sistemov; (c) izboljšati interoperabilnost teh sistemov. Kar zadeva prvi cilj, je Komisija decembra 2016 sprejela predloge za dodatno okrepitev obstoječega SIS. V zvezi s sistemom Eurodac so se po predlogu Komisije iz maja 2016 pospešila pogajanja o spremenjeni pravni podlagi. V pripravi je tudi predlog o novi pravni podlagi za VIS, ki bo predložen v drugem četrtletju leta 2018. Kar zadeva drugi cilj, so se pogajanja o predlogu Komisije iz aprila 2016 o vzpostavitvi SVI zaključila že julija 2017, ko sta sozakonodajalca sklenila politični dogovor, ki ga je Evropski parlament potrdil oktobra 2017, Svet pa uradno sprejel novembra 2017. Pravna podlaga bo začela veljati decembra 2017. Pogajanja o predlogu iz novembra 2016 o vzpostavitvi sistema ETIAS so se začela in naj bi se zaključila v prihodnjih mesecih. Komisija je junija 2017 predlagala pravno podlago za odpravo še ene informacijske vrzeli, in sicer z vzpostavitvijo sistema ECRIS-TCN. Tudi za to pravno podlago sta sozakonodajalca navedla, da jo nameravata čim prej sprejeti. Ta predlog obravnava tretji cilj iz sporočila iz aprila 2016. •Skladnost z drugimi politikami Unije na področju pravosodja in notranjih zadev Ta predlog skupaj s sorodnim predlogom uresničuje evropsko agendo o migracijah in nadaljnja sporočila, vključno s sporočilom o ohranitvi in okrepitvi schengenskega območja, sporočilom o evropski agendi za varnost ter delom Komisije in njenimi poročili o napredku pri vzpostavljanju učinkovite in prave varnostne unije, ter je v skladu z njimi. Skladen je tudi z drugimi politikami Unije, zlasti na področjih: ·notranje varnosti: evropska agenda za varnost določa, da so skupni visoki standardi za upravljanje meja bistveni za preprečevanje čezmejnega kriminala in terorizma. Ta predlog dodatno prispeva k doseganju visoke stopnje notranje varnosti, saj organom omogoča hiter, nemoten, sistematičen in nadzorovan dostop do potrebnih informacij, ·azila: predlog kot enega od centralnih sistemov EU za interoperabilnost vključuje tudi sistem Eurodac, ·upravljanja zunanjih meja in varnosti: ta predlog krepi SIS in VIS, ki prispevata k učinkovitemu nadzoru zunanjih meja Unije, prihodnji SVI ter predlagana sistema ETIAS in ECRIS-TCN. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Glavna pravna podlaga bodo člen 16(2), člen 74, člen 78(2)(e), člen 79(2)(c), člen 82(1)(d), člen 85(1), člen 87(2)(a) in člen 88(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije. V skladu s členom 16(2) lahko Unija sprejme ukrepe glede varstva fizičnih oseb pri obdelavi osebnih podatkov s strani institucij, organov, uradov in agencij Unije ter držav članic v okviru dejavnosti s področja uporabe prava Unije ter glede prostega pretoka takih podatkov. V skladu s členom 74 lahko Svet sprejme ukrepe, s katerimi zagotovi upravno sodelovanje med službami držav članic na področju pravice, svobode in varnosti. V skladu s členom 78 je Unija pristojna za sprejemanje ukrepov za skupni evropski azilni sistem. V skladu s členom 79(2)(c) je Unija pristojna za sprejemanje ukrepov na področju nezakonitega priseljevanja in nedovoljenega prebivanja. V skladu s členoma 82(1)(d) in 87(2)(a) je Unija pristojna za sprejemanje ukrepov za okrepitev policijskega in pravosodnega sodelovanja glede zbiranja, hrambe, obdelave, analize in izmenjave ustreznih informacij. V skladu s členoma 85(1) in 88(2) je Unija pristojna za določanje nalog Eurojusta oziroma Europola.

•Subsidiarnost Prosto gibanje v EU zahteva učinkovito upravljanje zunanjih meja Unije, da se zagotovi varnost. Države članice so se zato dogovorile, da bodo skupaj obravnavale te izzive, zlasti z izmenjavo informacij prek centraliziranih sistemov EU na področju pravosodja in notranjih zadev. To potrjujejo tudi različni sklepi, ki sta jih sprejela Evropski svet in Svet, zlasti od leta 2015. Zaradi odsotnosti nadzora na notranji meji je potrebno dobro upravljanje schengenskih zunanjih meja, pri čemer mora vsaka država članica ali pridružena schengenska država nadzorovati zunanjo mejo v imenu drugih schengenskih držav. Zato se nobena država članica ni zmožna sama soočiti z nedovoljenimi migracijami in čezmejnim kriminalom. Državljani tretjih držav, ki vstopijo na območje brez nadzora na notranji meji, se lahko na tem območju prosto gibajo. Na takem območju bi bilo treba ukrepe za boj proti nedovoljenemu priseljevanju, mednarodnemu kriminalu in terorizmu, vključno z odkrivanjem identitetnih prevar, sprejeti skupaj, zato se lahko uspešno obravnavajo le na ravni EU. Ključni skupni informacijski sistemi na ravni EU so že uvedeni oziroma se uvajajo. Boljša interoperabilnost teh informacijskih sistemov nujno vključuje ukrepe na ravni EU. V središču predloga je izboljšanje učinkovitosti in uporabe centraliziranih sistemov, ki jih upravlja agencija eu-LISA. Zaradi obsega in učinkov predvidenih ukrepov se lahko temeljni cilji učinkovito in sistematično dosežejo le na ravni EU. •Sorazmernost Kot je podrobno pojasnjeno v oceni učinka, ki je priložena temu predlogu uredbe, se politične odločitve iz tega predloga štejejo za sorazmerne. Ne presegajo tistega, kar je potrebno za dosego dogovorjenih ciljev. Evropski iskalni portal (ESP) je nujno orodje za okrepitev dovoljene uporabe obstoječih in prihodnjih informacijskih sistemov EU. Njegov učinek v smislu obdelave podatkov je zelo omejen. Ne bo hranil nobenih podatkov, razen informacij o različnih uporabniških profilih portala ter podatkih in informacijskih sistemih, do katerih imajo ti profili dostop, vodil pa bo tudi evidenco o uporabi teh profilov. Vloga ESP kot posrednika sporočil, ki omogoča in olajšuje pridobivanje informacij, je sorazmerna, potrebna in omejena v smislu iskanja in pravic do dostopa v okviru pooblastil, določenih v pravnih podlagah, ki obravnavajo informacijske sisteme, in predlagani uredbi o interoperabilnosti. Skupna storitev za ugotavljanje ujemanja biometričnih podatkov (skupna BMS) je potrebna za delovanje ESP, skupnega odložišča podatkov o identiteti in detektorja več identitet ter olajšuje uporabo in vzdrževanje obstoječih in prihodnjih zadevnih informacijskih sistemov EU. Njena funkcionalnost omogoča učinkovito, nemoteno in sistematično iskanje biometričnih podatkov iz različnih virov. Biometrični podatki se hranijo v zadevnih sistemih. Skupna BMS bi ustvarila predloge, vendar bi izločila dejanske podobe, tako da bi se podatki še naprej hranili samo enkrat in na enem mestu. Skupno odložišče podatkov o identiteti (CIR) je potrebno, da se doseže cilj pravilne identifikacije državljana tretje države, npr. med ugotavljanjem identitete znotraj schengenskega območja. CIR podpira tudi delovanje detektorja več identitet in je zato nujen sestavni del za lažje ugotavljanje identitete dobrovernih potnikov in boj proti identitetnim prevaram. Dostop do CIR za ta namen je omejen na tiste uporabnike, ki te informacije potrebujejo za opravljanje svojih nalog (zaradi česar mora to preverjanje postati nov postranski cilj sistema Eurodac, VIS, prihodnjega SVI ter predlaganih sistemov ETIAS in ECRIS-TCN). Postopki obdelave podatkov so strogo omejeni na to, kar je potrebno za dosego tega cilja, pri čemer bodo vzpostavljeni ustrezni zaščitni ukrepi, ki bodo zagotovili, da se spoštujejo pravice do dostopa in da se v CIR hrani minimalna količina potrebnih podatkov. Da bi se zagotovila minimalna količina podatkov in da bi se preprečilo njihovo nepotrebno podvajanje, CIR vsebuje potrebne biografske podatke iz vseh zadevnih sistemov, ki se hranijo, dodajajo, spreminjajo in brišejo v skladu s pravno podlago teh sistemov, vendar jih ne kopira. Pogoji glede hrambe podatkov so v celoti usklajeni z določbami o hrambi podatkov, ki veljajo za zadevne sisteme, ki zagotavljajo podatke o identiteti. Detektor več identitet (MID) je potreben za zagotovitev rešitve za odkrivanje več identitet za lažje ugotavljanje identitete dobrovernih potnikov in boj proti identitetnim prevaram. Vseboval bo povezave med posamezniki, prisotnimi v več kot enem centralnem informacijskem sistemu, ki bodo strogo omejene na podatke, potrebne za preverjanje, ali je oseba v različnih sistemih zakonito ali nezakonito evidentirana z različnimi biografskimi identitetami, ter za pojasnitev, da osebi s podobnimi biografskimi podatki nista nujno ista oseba. Obdelava podatkov v okviru MID in skupne BMS za namene povezovanja individualne dokumentacije med posameznimi sistemi je minimalna. MID bo vključeval zaščitne ukrepe proti morebitni diskriminaciji ali neugodnim odločitvam glede oseb z več zakonitimi identitetami. •Izbira instrumenta Predlaga se uredba Evropskega parlamenta in Sveta. Predlagana zakonodaja neposredno obravnava delovanje centralnih informacijskih sistemov EU za meje in varnost, ki so vzpostavljeni oziroma katerih vzpostavitev se predlaga z uredbami. Podobno je z uredbo ustanovljena tudi agencija eu-LISA, ki bo odgovorna za zasnovo in razvoj sestavnih delov ter pozneje tudi za njihovo tehnično upravljanje. Uredba je zato primeren instrument. 3.REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA •Javno posvetovanje Pri pripravi tega predloga je Komisija julija 2017 začela javno posvetovanje, da bi zbrala mnenja zainteresiranih strani o interoperabilnosti. V okviru posvetovanja je prejela 18 odgovorov od različnih zainteresiranih strani, vključno z vladami držav članic, organizacijami v zasebnem sektorju, drugimi organizacijami, kot so nevladne organizacije in možganski trusti, ter državljani. Odgovori so bili na splošno naklonjeni temeljnim načelom tega predloga o interoperabilnosti. Velika večina anketirancev se je strinjala, da so vprašanja, obravnavana v posvetovanju, in cilji, ki jih sveženj o interoperabilnosti poskuša doseči, ustrezni. Zlasti so menili, da bi možnosti, opisane v posvetovalnem dokumentu: ·olajšale dostop osebju na terenu do potrebnih informacij, ·preprečile podvajanje podatkov, zmanjšale prekrivanja in izpostavile neskladnosti v podatkih, ·prispevale k zanesljivejši identifikaciji oseb, vključno z osebami z več identitetami, in zmanjšanju identitetnih prevar. Velika večina anketirancev je podprla vsako od predlaganih možnosti in jih štela za potrebne za dosego ciljev te pobude, pri čemer je v odgovorih podprla potrebo po odločnih in jasnih ukrepih za varstvo podatkov, zlasti v zvezi z dostopom do informacij, ki se hranijo v sistemih, in hrambo podatkov, ter potrebo po posodobljenih in kakovostnih podatkih v sistemih in ukrepih za zagotovitev tega. Pri pripravi predloga so bile upoštevane vse izpostavljene točke.

•Raziskava Eurobarometer Junija 2017 je bila izvedena posebna raziskava Eurobarometer, ki je pokazala, da ima strategija EU za izmenjavo informacij na ravni EU za boj proti kriminalu in terorizmu široko javno podporo, saj so se skoraj vsi anketiranci (92 %) strinjali, da bi si morali nacionalni organi izmenjevati informacije z organi drugih držav članic za učinkovitejši boj proti kriminalu in terorizmu. Velika večina (69 %) anketirancev je menila, da bi si morali policija in drugi nacionalni organi kazenskega pregona sistematično izmenjevati informacije z drugimi državami članicami EU. V vseh državah članicah je večina anketirancev menila, da bi se morale informacije izmenjevati v vsakem primeru. •Strokovna skupina na visoki ravni za informacijske sisteme in interoperabilnost Kot je bilo že navedeno v uvodu, ta predlog temelji na priporočilih strokovne skupine na visoki ravni za informacijske sisteme in interoperabilnost. Slednja je bila ustanovljena junija 2016, da bi obravnavala pravne, tehnične in operativne izzive razpoložljivih možnosti za dosego interoperabilnosti centralnih sistemov EU za meje in varnost. Široko in celovito je obravnavala arhitekturo za upravljanje podatkov za upravljanje meja in kazenski pregon ter pri tem upoštevala tudi zadevne vloge, odgovornosti in sisteme carinskih organov. Skupino so sestavljali strokovnjaki iz držav članic in pridruženih schengenskih držav ter agencij EU, tj. iz agencije eu-LISA, Europola, Evropskega azilnega podpornega urada, Evropske agencije za mejno in obalno stražo ter Agencije EU za temeljne pravice. Kot polnopravna člana strokovne skupine sta sodelovala tudi koordinator EU za protiterorizem in Evropski nadzornik za varstvo podatkov. Srečanj sta se kot opazovalca udeleževala tudi predstavnika sekretariata Odbora Evropskega parlamenta za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve ter generalnega sekretariata Sveta. Končno poročilo strokovne skupine na visoki ravni je bilo objavljeno maja 2017. V njem je bila poudarjena potreba po odpravi strukturnih pomanjkljivosti, ugotovljenih v sporočilu iz aprila 2016. V njem je bil določen tudi sklop priporočil za okrepitev in razvoj informacijskih sistemov EU in njihove interoperabilnosti. Skupina je v poročilu ugotovila, da so evropski iskalni portal, skupna storitev za ugotavljanje ujemanja biometričnih podatkov ter skupno odložišče podatkov o identiteti potrebne in tehnično izvedljive rešitve za interoperabilnost ter da lahko načeloma zagotovijo operativne koristi in se vzpostavijo v skladu z zahtevami varstva podatkov. Skupina je priporočila tudi, da se upošteva dodatna možnost dvostopenjskega pristopa k dostopu organov kazenskega pregona na podlagi funkcije „zadetek/ni zadetka“. Ta osnutek uredbe je odgovor tudi na priporočila strokovne skupine na visoki ravni o kakovosti podatkov, univerzalnem formatu sporočil (UMF) in vzpostavitvi podatkovnega skladišča (v tem primeru centralnega registra za poročanje in statistične podatke (CRRS)). Strokovna skupina na visoki ravni ni opredelila četrtega sestavnega dela interoperabilnosti (tj. detektorja več identitet), predlaganega v tem osnutku uredbe, saj je bil ta zasnovan v okviru dodatne tehnične analize in ocene sorazmernosti, ki ju je opravila Komisija. •Tehnične študije V podporo pripravi predloga so bile izvedene tri študije. Družba Unisys je po naročilu Komisije pripravila poročilo o študiji izvedljivosti glede evropskega iskalnega portala, agencija eu-LISA pa je pri družbi Gartner (skupaj z družbo Unisys) naročila pripravo tehničnega poročila v podporo razvoju skupne storitve za ugotavljanje ujemanja biometričnih podatkov. Poleg tega je družba PwC Komisiji predložila tehnično poročilo o skupnem odložišču podatkov o identiteti. •Ocena učinka Predlog spremlja ocena učinka, kot je predstavljena v priloženem delovnem dokumentu služb Komisije SWD(2017) XXX. Odbor za regulativni nadzor je na seji 6. decembra 2017 pregledal osnutek ocene učinka, 8. decembra pa izdal pozitivno mnenje s pridržki, zaradi česar je bilo treba oceno učinka prilagoditi, da bi vključevala priporočila Odbora glede posebnih vidikov. Ta priporočila so se nanašala predvsem na dodatne ukrepe v okviru prednostne možnosti, s katerimi bi se racionalizirale obstoječe pravice končnih uporabnikov do dostopa do podatkov v informacijskih sistemih EU, ter s tem povezane zaščitne ukrepe za varstvo podatkov in temeljne pravice. Drugi glavni pomislek je bil povezan s pojasnitvijo povezovanja s SIS v okviru možnosti 2, vključno z učinkovitostjo in stroški, da bi se olajšala primerjava s prednostno možnostjo 3. Komisija je posodobila svojo oceno učinka, da bi se odzvala na te glavne pomisleke in obravnavala številne druge pripombe Odbora. V oceni učinka je bilo ocenjeno, ali in kako bi bilo z enim ali več tehničnimi sestavnimi deli, ki so bili opredeljeni s strani strokovne skupine na visoki ravni in naknadno analizo, mogoče doseči posamezne opredeljene cilje. Po potrebi so bile proučene tudi podmožnosti, potrebne za dosego teh ciljev, ob upoštevanju okvira za varstvo podatkov. V oceni učinka je bilo ugotovljeno, da bi bilo treba: ·za dosego cilja zagotavljanja hitrega, nemotenega, sistematičnega in nadzorovanega dostopa pooblaščenih uporabnikov do zadevnih informacijskih sistemov vzpostaviti evropski iskalni portal (ESP), ki bi temeljil na skupni storitvi za ugotavljanje ujemanja biometričnih podatkov (skupna BMS), da bi obravnaval vse podatkovne zbirke, ·za dosego cilja lažjega ugotavljanja identitete državljanov tretjih držav na ozemlju države članice s strani pooblaščenih uradnikov vzpostaviti skupno odložišče podatkov o identiteti (CIR), ki bi vsebovalo minimalni niz identifikacijskih podatkov in bi temeljilo na isti skupni BMS, ·za dosego cilja odkrivanja več identitet, povezanih z istim nizom biometričnih podatkov, z namenom lažjega ugotavljanja identitete dobrovernih potnikov in boja proti identitetnim prevaram vzpostaviti detektor več identitet (MID), ki bi vseboval povezave med več identitetami iz različnih sistemov, ·za dosego cilja lažjega in racionaliziranega dostopa organov kazenskega pregona do informacijskih sistemov, ki niso povezani s kazenskim pregonom, z namenom preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona hudih kaznivih dejanj in terorizma CIR dodati funkcijo „zadetek/ni zadetka“. Ker je treba doseči vse cilje, je popolna rešitev kombinacija ESP, CIR (s funkcijo „zadetek/ni zadetka“) in MID na podlagi skupne BMS.

Glavni pozitivni učinek bo izboljšanje upravljanja meja in povečanje notranje varnosti v Evropski uniji. Novi sestavni deli bodo racionalizirali in olajšali dostop nacionalnih organov do potrebnih informacij in identifikacijo državljanov tretjih držav. Organom bodo omogočili navzkrižno preverjanje že obstoječih potrebnih informacij o posameznikih med mejno kontrolo, za obravnavo prošenj za vizum ali azil ter policijsko delo. To bo omogočilo dostop do informacij, ki lahko podprejo zanesljive odločitve o preiskavah hudih kaznivih dejanj in terorizma ali odločitve na področju migracij in azila. Predlog ne vpliva neposredno na državljane EU (predlagani ukrepi se osredotočajo predvsem na državljane tretjih držav, katerih podatki so evidentirani v centraliziranih informacijskih sistemih EU), vendar bi ustvaril večje zaupanje javnosti, saj bi se z zasnovo in uporabo predlaganih ukrepov povečala varnost državljanov EU. Neposredni finančni in ekonomski učinki predloga bodo omejeni na zasnovo, razvoj in delovanje novih sestavnih delov. Stroški bodo kriti iz proračuna EU in s strani organov držav članic, ki upravljajo sisteme. Učinek na turizem bo pozitiven, saj bodo predlagani ukrepi povečali varnost Evropske unije, prispevati pa bi morali tudi k hitrejšemu nadzoru meje. Pozitiven naj bi bil tudi učinek na letališča, pristanišča in prevoznike, zlasti zaradi hitrejšega nadzora meje. •Temeljne pravice V oceni učinka so bili proučeni predvsem učinki predlaganih ukrepov na temeljne pravice, zlasti na pravico do varstva podatkov. V skladu z Listino EU o temeljnih pravicah, ki zavezuje institucije in države članice EU pri izvajanju prava Unije (člen 51(1) Listine), je treba priložnosti, ki jih prinaša interoperabilnost kot ukrep za povečanje varnosti in zaščite zunanje meje, uravnotežiti z obveznostjo zagotavljanja, da je poseganje v temeljne pravice, ki je lahko posledica novega interoperabilnega okolja, omejeno na to, kar je nujno potrebno za dejansko dosego zastavljenih ciljev splošnega interesa, ob upoštevanju načela sorazmernosti (člen 52(1) Listine). Predlagane rešitve za interoperabilnost so sestavni deli, ki dopolnjujejo obstoječe sisteme. Kot take ne bi spremenile ravnovesja, ki ga obstoječi centralni sistemi že zagotavljajo v smislu pozitivnega učinka na temeljne pravice. Kljub temu ima lahko interoperabilnost dodaten posreden učinek na številne temeljne pravice. Pravilna identifikacija osebe dejansko pozitivno vpliva na pravico do spoštovanja zasebnega življenja in zlasti na pravico do posameznikove identitete (člen 7 Listine), saj lahko prepreči zmede glede identitete. Po drugi strani pa je preverjanje na podlagi biometričnih podatkov mogoče razumeti kot poseganje v pravico do dostojanstva (zlasti če se razume kot ponižujoče) (člen 1). Vendar so bili v raziskavi Agencije EU za temeljne pravice anketiranci izrecno vprašani, ali bi bilo po njihovem mnenju razkritje biometričnih podatkov v okviru nadzora meje lahko ponižujoče. Večina jih je odgovorila nikalno. Predlagani sestavni deli interoperabilnosti omogočajo sprejetje ciljno usmerjenih preventivnih ukrepov za povečanje varnosti. Kot taki lahko prispevajo k varstvu pravice do življenja (člen 2 Listine), kar pomeni tudi pozitivno obveznost organov, da sprejemajo preventivne operativne ukrepe za zaščito osebe, katere življenje je ogroženo, če so ali bi morali biti seznanjeni z neposredno nevarnostjo, ter spoštujejo prepoved suženjstva in prisilnega dela (člen 5). Z zanesljivo, dostopnejšo in lažjo identifikacijo lahko interoperabilnost podpira odkrivanje pogrešanih otrok ali otrok, ki so žrtve trgovine z ljudmi, ter omogoča hitre in ciljno usmerjene odzive. Zanesljiva, dostopnejša in lažja identifikacija bi lahko prispevala tudi k učinkovitemu zagotavljanju pravice do azila (člen 18 Listine) in prepovedi vračanja (člen 19 Listine). Z interoperabilnostjo bi se dejansko lahko preprečili primeri nezakonitega prijetja in zadržanja ter neupravičenega izgona prosilcev za azil, lažje pa bi bilo tudi odkriti identitetne prevare. Poleg tega bi se z njo zmanjšala potreba po izmenjavi podatkov in informacij o prosilcih za azil s tretjimi državami (zlasti izvornimi državami) za ugotavljanje identitete osebe in pridobitev potovalnih dokumentov, kar bi lahko ogrozilo zadevno osebo. •Varstvo osebnih podatkov Ker interoperabilnost zadeva osebne podatke, bo vplivala zlasti na pravico do varstva osebnih podatkov. Ta pravica je določena s členom 8 Listine, členom 16 Pogodbe o delovanju Evropske unije in členom 8 Evropske konvencije o človekovih pravicah. Kot je poudarilo Sodišče EU, pravica do varstva osebnih podatkov ni absolutna, temveč jo je treba obravnavati glede na vlogo, ki jo ima v družbi. Varstvo podatkov je tesno povezano s spoštovanjem zasebnega in družinskega življenja, ki ga varuje člen 7 Listine. V skladu s Splošno uredbo o varstvu podatkov se prosti pretok podatkov v EU ne sme omejevati zaradi varstva podatkov. Vendar mora biti izpolnjen sklop načel. Da bi bilo omejevanje uresničevanja temeljnih pravic, ki so zaščitene z Listino, zakonito, mora izpolnjevati naslednje pogoje iz člena 52(1): ·biti mora predpisano z zakonom, ·spoštovati mora bistveno vsebino pravic, ·dejansko mora ustrezati ciljem splošnega interesa, ki jih priznava Unija, ali biti potrebno zaradi zaščite pravic in svoboščin drugih, ·biti mora potrebno ter ·biti mora sorazmerno.

Ta predlog zajema vsa ta pravila o varstvu podatkov, kot je podrobno določeno v priloženi oceni učinka. Temelji na načelih vgrajenega in privzetega varstva podatkov. Vsebuje vse ustrezne določbe, ki omejujejo obdelavo podatkov na tisto, kar je potrebno za določen namen, in omogočajo dostop do podatkov samo tistim, ki morajo biti s temi podatki seznanjeni. Obdobja hrambe podatkov (kadar je to primerno) so ustrezna in omejena. Dostop do podatkov je omejen izključno na ustrezno pooblaščeno osebje organov držav članic ali organov EU, ki je pristojno za posebne namene vsakega informacijskega sistema, podatki pa so omejeni na to, kar je potrebno za opravljanje nalog v skladu s temi nameni. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Proračunske posledice so navedene v priloženi oceni finančnih posledic. Slednja zajema preostalo obdobje sedanjega večletnega finančnega okvira (do leta 2020) in sedem let naslednjega obdobja (2021–2027). Predlagani proračun za leto 2021 in naprej je vključen v informativne namene in ne posega v prihodnji večletni finančni okvir. Za izvajanje tega predloga bodo potrebna proračunska sredstva za: (1)razvoj in povezovanje štirih sestavnih delov interoperabilnosti ter centralnega registra za poročanje in statistične podatke ter njihovo naknadno vzdrževanje in delovanje, za kar bo pristojna agencija eu-LISA, (2)prenos podatkov na skupno storitev za ugotavljanje ujemanja biometričnih podatkov (skupna BMS) in skupno odložišče podatkov o identiteti (CIR). Kar zadeva skupno BMS, je treba v njenem okviru poustvariti biometrične predloge ustreznih podatkov iz treh sistemov, ki trenutno uporabljajo biometrične podatke (SIS, VIS in Eurodac). Kar zadeva CIR, je treba nanj prenesti elemente osebnih podatkov iz VIS ter potrditi morebitne povezave med identitetami v SIS, VIS in sistemu Eurodac. Zlasti ta zadnji postopek zahteva veliko sredstev, (3)dopolnitev nacionalnega enotnega vmesnika, ki je že vključen v uredbo o SVI, da bi postal splošni sestavni del, ki omogoča izmenjavo sporočil med državami članicami in centralnimi sistemi, za kar bo pristojna agencija eu-LISA, (4)povezovanje nacionalnih sistemov držav članic z nacionalnim enotnim vmesnikom, ki bo prek evropskega iskalnega portala posredoval sporočila, ki se bodo izmenjevala s CIR in/ali MID, (5)usposabljanje o uporabi sestavnih delov interoperabilnosti s strani končnih uporabnikov, med drugim tudi prek Agencije Evropske unije za usposabljanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (CEPOL). Sestavni deli interoperabilnosti so zasnovani in vzdrževani kot program. Medtem ko so evropski iskalni portal (ESP), detektor več identitet in centralni register za poročanje in statistične podatke (CRRS) popolnoma novi sestavni deli, sta skupna BMS in CIR skupna sestavna dela, ki združujeta obstoječe podatke, ki se hranijo (oziroma se bodo hranili) v obstoječih oziroma novih sistemih z že obstoječimi proračunskimi ocenami. ESP bo vključeval obstoječe znane vmesnike s SIS, VIS in sistemom Eurodac ter bo sčasoma razširjen na nove sisteme. ESP bodo uporabljale države članice in agencije, in sicer prek vmesnika, ki bo temeljil na univerzalnem formatu sporočil (UMF). Države članice, agencija eu-LISA, Europol in Evropska agencija za mejno in obalno stražo bodo morali ta novi vmesnik razvijati, prilagajati, povezovati in preizkušati. ESP bi uporabljal koncepte nacionalnega enotnega vmesnika, uvedenega za SVI, s čimer bi se olajšalo povezovanje. ESP bo ustvaril dodatne stroške za Europol, da bi bil vmesnik QUEST na voljo za uporabo s podatki o osnovni stopnji zaščite. Podlaga za skupno BMS bo dejansko vzpostavljena z novim SVI, saj to predstavlja daleč največji obseg novih biometričnih podatkov. Potrebna proračunska sredstva so bila rezervirana v okviru pravnega instrumenta o SVI. Dodajanje nadaljnjih biometričnih podatkov iz VIS, SIS in sistema Eurodac skupni BMS pomeni dodatne stroške, ki so povezani predvsem s prenosom obstoječih podatkov. Ti stroški so ocenjeni na 10 milijonov EUR za vse tri sisteme. Dodajanje novih biometričnih podatkov iz predlaganega sistema ECRIS-TCN pomeni omejene dodatne stroške, ki se lahko krijejo iz sredstev, rezerviranih v okviru predlaganega pravnega instrumenta o vzpostavitvi sistema ECRIS-TCN za avtomatizirano identifikacijo prstnih odtisov. Skupno odložišče podatkov o identiteti bo vzpostavljeno s prihodnjim SVI in nadalje razširjeno med razvojem predlaganega sistema ETIAS. Hramba in iskalniki za te podatke so bili vključeni v proračunska sredstva, rezervirana v okviru pravnih instrumentov o prihodnjem SVI in predlaganem sistemu ETIAS. Dodajanje novih biografskih podatkov iz sistema Eurodac in predlaganega sistema ECRIS-TCN pomeni manjše dodatne stroške, ki so bili že rezervirani v okviru pravnih instrumentov o sistemu Eurodac in predlaganem sistemu ECRIS-TCN. Skupna proračunska sredstva, ki so potrebna v devetih letih (2019–2027), znašajo 424,7 milijona EUR, kar zajema naslednje: (1)proračunska sredstva v višini 225 milijonov EUR za agencijo eu-LISA za skupne stroške razvoja programa za uvedbo petih sestavnih delov interoperabilnosti (68,3 milijona EUR), stroške vzdrževanja od uvedbe sestavnih delov do leta 2027 (56,1 milijona EUR), posebna proračunska sredstva v višini 25 milijonov EUR za prenos podatkov iz obstoječih sistemov na skupno BMS ter dodatne stroške za posodobitev nacionalnega enotnega vmesnika, omrežje, usposabljanje in srečanja. Posebna proračunska sredstva v višini 18,7 milijona EUR krijejo stroške nadgradnje in delovanja sistema ECRIS-TCN v načinu visoke dostopnosti od leta 2022; (2)proračunska sredstva v višini 136,3 milijona EUR za države članice za spremembe nacionalnih sistemov zaradi uporabe sestavnih delov interoperabilnosti, nacionalni enotni vmesnik, ki ga zagotovi agencija eu-LISA, in usposabljanje obsežnega števila končnih uporabnikov; (3)proračunska sredstva v višini 48,9 milijona EUR za nadgradnjo informacijskih sistemov Europola glede na obseg sporočil, ki jih bo treba obdelati, in višjo stopnjo učinkovitosti. Sestavni deli interoperabilnosti bodo omogočali uporabo podatkov Europola prek sistema ETIAS; (4)proračunska sredstva v višini 4,8 milijona EUR za Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo, ki bo gostila skupino strokovnjakov, ki bo v enem letu potrdila povezave med identitetami ob uvedbi detektorja več identitet;

(5)proračunska sredstva v višini 2,0 milijona EUR za CEPOL, ki krijejo pripravo in izvajanje usposabljanja za operativno osebje; (6)rezervacijo v višini 7,7 milijona EUR za GD HOME za omejeno povečanje osebja in s tem povezanih stroškov v obdobju razvoja posameznih sestavnih delov, saj bo morala Komisija v tem obdobju opravljati tudi dodatne naloge in bo odgovorna za odbor za univerzalni format sporočil. Uredba o Skladu za notranjo varnost (meje in vizumi) je finančni instrument, v katerega je vključen proračun za izvajanje pobude o interoperabilnosti. V členu 5(b) uredbe je določeno, da se 791 milijonov EUR uporabi za program za razvoj informacijskih sistemov na podlagi obstoječih in/ali novih informacijskih sistemov za podporo upravljanju migracijskih tokov prek zunanjih meja, če bodo sprejeti ustrezni zakonodajni akti Unije in v skladu s pogoji iz člena 15(5). Od teh 791 milijonov EUR je 480,2 milijona EUR rezerviranih za razvoj SVI, 210 milijonov EUR za sistem ETIAS in 67,9 milijona EUR za spremembo SIS. Preostanek (32,9 milijona EUR) se prerazporedi prek mehanizmov ISF-B. Ta predlog zahteva 32,1 milijona EUR za trenutno obdobje večletnega finančnega okvira (2019–2020), kar se ujema s preostalim proračunom. 5.DODATNE INFORMACIJE •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov na področju svobode, varnosti in pravice je pristojna agencija eu-LISA. Zato je že pooblaščena za delovanje ter tehnične in operativne izboljšave obstoječih sistemov ter razvoj že predvidenih prihodnjih sistemov. V skladu s tem predlogom uredbe bo določila zasnovo fizične arhitekture sestavnih delov interoperabilnosti ter te dele razvijala, uvajala in na koncu tudi gostila. Posamezni sestavni deli se bodo uvajali postopoma v povezavi z razvojem zadevnih sistemov. Komisija bo zagotovila, da so vzpostavljeni sistemi za spremljanje razvoja in delovanja štirih sestavnih delov (evropskega iskalnega portala, skupne storitve za ugotavljanje ujemanja biometričnih podatkov, skupnega odložišča podatkov o identiteti in detektorja več identitet) ter centralnega registra za poročanje in statistične podatke, ter bo slednje ocenjevala glede na glavne cilje politike. Štiri leta po uvedbi in začetku delovanja sestavnih delov ter nato vsaka štiri leta bi morala agencija eu-LISA predložiti Evropskemu parlamentu, Svetu in Komisiji poročilo o njihovem tehničnem delovanju. Poleg tega bi morala pet let po uvedbi in začetku delovanja sestavnih delov ter nato vsaka štiri leta Komisija pripraviti skupno oceno sestavnih delov, vključno z njihovimi neposrednimi ali posrednimi učinki ter učinki njihovega praktičnega izvajanja na temeljne pravice. Pri tem bi morala proučiti dosežene rezultate glede na cilje ter oceniti veljavnost temeljnih razlogov in morebitne posledice za prihodnje možnosti. Poročila o oceni bi morala predložiti Evropskemu parlamentu in Svetu. •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga Poglavje I vsebuje splošne določbe za to uredbo. Pojasnjuje načela, na katerih temelji ta uredba, sestavne dele, določene v njej, cilje, ki naj bi se obravnavali z interoperabilnostjo, področje uporabe te uredbe, opredelitve pojmov, ki se uporabljajo v njej, ter načelo nediskriminacije v zvezi z obdelavo podatkov v skladu s to uredbo. Poglavje II vsebuje določbe za evropski iskalni portal (ESP). Določa vzpostavitev ESP in njegovo tehnično arhitekturo, ki ju bo razvijala agencija eu-LISA. Opredeljuje cilj ESP, osebe, ki ga lahko uporabljajo, in način, kako ga lahko uporabljajo v skladu z obstoječimi pravicami do dostopa za vsakega od centralnih sistemov. Določa, da mora agencija eu-LISA ustvariti uporabniške profile za vsako kategorijo uporabnikov. Določa tudi način poizvedovanja v centralnih sistemih prek ESP ter vsebino in format odgovorov uporabnikom. Poleg tega določa, da mora agencija eu-LISA voditi evidence o vseh postopkih obdelave in da je treba v primeru, da ESP ne more dostopati do enega ali več centralnih sistemov, uporabiti nadomestni postopek. Poglavje III vsebuje določbe za skupno storitev za ugotavljanje ujemanja biometričnih podatkov (skupna BMS). Določa vzpostavitev skupne BMS in njeno tehnično arhitekturo, ki jo bo razvijala agencija eu-LISA. Opredeljuje cilj skupne BMS in določa, katere podatke shranjuje. Pojasnjuje razmerje med skupno BMS in drugimi sestavnimi deli. Poleg tega določa, da skupna BMS ne bo še naprej hranila podatkov, ko ne bodo več v zadevnem centralnem sistemu, in da mora agencija eu-LISA voditi evidence o vseh postopkih obdelave. Poglavje IV vsebuje določbe za skupno odložišče podatkov o identiteti (CIR). Določa vzpostavitev CIR in njegovo tehnično arhitekturo, ki jo bo razvijala agencija eu-LISA. Opredeljuje cilj CIR ter določa, kateri podatki se bodo hranili in kako, vključno z določbami za zagotovitev kakovosti shranjenih podatkov. Določa, da se bo v okviru CIR na podlagi podatkov iz centralnih sistemov ustvarila individualna dokumentacija, ki se bo posodabljala glede na spremembe posameznih centralnih sistemov. Podrobno določa tudi delovanje CIR v povezavi z detektorjem več identitet. Opredeljuje osebe, ki lahko dostopajo do CIR, in način, kako lahko dostopajo do podatkov v skladu s pravicami do dostopa, vsebuje pa tudi posebne določbe glede na to, ali je dostop namenjen identifikaciji ali pa se, kot prvi korak dvostopenjskega pristopa, prek CIR dostopa do SVI, VIS ter sistemov ETIAS in Eurodac za namene kazenskega pregona. Poleg tega določa, da mora agencija eu-LISA voditi evidence o vseh postopkih obdelave v zvezi s CIR. Poglavje V vsebuje določbe o detektorju več identitet (MID). Določa vzpostavitev MID in njegovo tehnično arhitekturo, ki jo bo razvijala agencija eu-LISA. Pojasnjuje cilj MID in ureja njegovo uporabo v skladu s pravicami do dostopa do vsakega od centralnih sistemov. Določa, kdaj in kako se bodo v MID opravljala iskanja za odkrivanje več identitet ter kako se bodo rezultati prikazali in nadalje spremljali, vključno z ročnim preverjanjem, kadar bo to potrebno. Določa razvrstitev vrst povezav, ki so lahko posledica iskanja, glede na to, ali rezultati kažejo na eno samo identiteto, več identitet ali skupno identiteto. Določa, da bo MID hranil povezane podatke iz centralnih sistemov, dokler bodo podatki še vedno v dveh ali več posameznih centralnih sistemih. Poleg tega določa, da mora agencija eu-LISA voditi evidence o vseh postopkih obdelave v zvezi z MID. Poglavje VI določa ukrepe za podporo interoperabilnosti. Določa izboljšanje kakovosti podatkov, vzpostavitev univerzalnega formata sporočil kot skupnega standarda za izmenjavo informacij v podporo interoperabilnosti ter vzpostavitev centralnega registra za poročanje in statistične podatke. Poglavje VII se nanaša na varstvo podatkov. Vsebuje določbe, ki zagotavljajo, da je obdelava podatkov na podlagi te uredbe zakonita in ustrezna ter v skladu z določbami Uredbe (ES) št. 45/2001. Pojasnjuje, kdo bo obdelovalec podatkov za vsakega od ukrepov za interoperabilnost, predlaganega v tej uredbi, ter določa potrebne ukrepe agencije eu-LISA in organov držav članic za zagotovitev varnosti obdelave podatkov, njihove zaupnosti, ustrezne obravnave varnostnih incidentov in ustreznega spremljanja skladnosti z ukrepi iz te uredbe. Vsebuje tudi določbe glede pravic oseb, na katere se nanašajo osebni podatki, vključno s pravico do seznanitve s hrambo in obdelavo njihovih podatkov na podlagi te uredbe ter pravico do dostopa, popravka in izbrisa osebnih podatkov, ki se hranijo in obdelujejo na podlagi te uredbe. Poleg tega določa načelo, da se podatki, ki se obdelujejo na podlagi te uredbe, ne smejo posredovati ali dati na voljo nobeni tretji državi, mednarodni organizaciji ali zasebnemu subjektu, razen Interpolu za nekatere posebne namene in razen podatkov, prejetih od Europola prek evropskega iskalnega portala, pri čemer v tem primeru veljajo pravila Uredbe (EU) 2016/794 o poznejši obdelavi podatkov. Vsebuje tudi določbe o nadzoru in reviziji v zvezi z varstvom podatkov. Poglavje VIII določa odgovornosti agencije eu-LISA pred začetkom delovanja ukrepov iz tega predloga in po njem ter odgovornosti držav članic, Europola in centralne enote ETIAS. Poglavje IX določa podrobnosti o statističnih zahtevah in zahtevah glede poročanja v zvezi s podatki, ki se obdelujejo na podlagi te uredbe, potrebnih prehodnih ukrepih, ureditvi glede stroškov, ki izhajajo iz te uredbe, zahtevah glede uradnih obvestil, postopku za začetek delovanja ukrepov, predlaganih v tej uredbi, ureditvi upravljanja, vključno z ustanovitvijo odbora in svetovalne skupine, odgovornostjo agencije eu-LISA v zvezi z usposabljanjem ter praktičnim priročnikom za izvajanje in upravljanje sestavnih delov interoperabilnosti, postopkih za spremljanje in oceno ukrepov, predlaganih v tej uredbi, ter začetku veljavnosti te uredbe. 2017/0352 (COD)

Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi okvira za interoperabilnost informacijskih sistemov EU (policijsko in pravosodno sodelovanje, azil ter migracije) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 16(2), člena 74, člena 78(2)(e), člena 79(2)(c), člena 82(1)(d), člena 85(1), člena 87(2)(a) ter člena 88(2) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, po posvetovanju z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Komisija je v svojem sporočilu z dne 6. aprila 2016 z naslovom „Trdnejši in pametnejši informacijski sistemi za meje in varnost poudarila potrebo po izboljšanju arhitekture Unije za upravljanje podatkov za upravljanje meja in varnosti. S sporočilom se je začel proces za dosego interoperabilnosti informacijskih sistemov EU za upravljanje varnosti, meja in migracij, da bi se odpravile strukturne pomanjkljivosti teh sistemov, ki ovirajo delo nacionalnih organov, ter da bi se mejnim policistom, carinskim organom, policistom in sodnim organom zagotovile potrebne informacije. (2)Svet je v svojem načrtu z dne 6. junija 2016 za boljšo izmenjavo in upravljanje informacij, vključno z interoperabilnostnimi rešitvami, na področju pravosodja in notranjih zadev opredelil različne pravne, tehnične in operativne izzive za interoperabilnost informacijskih sistemov EU ter pozval k iskanju rešitev. (3)Evropski parlament je v svoji resoluciji z dne 6. julija 2016 o strateških prednostnih nalogah v delovnem programu Komisije za leto 2017 pozval k predlogom za izboljšanje in razvoj obstoječih informacijskih sistemov EU, odpravo informacijskih vrzeli in premik k interoperabilnosti ter predlogom za obvezno izmenjavo informacij na ravni EU, ki naj jih spremljajo nujni zaščitni ukrepi za varstvo podatkov. (4)Evropski svet je na zasedanju z dne 15. decembra 2016 pozval k nadaljnjemu napredku glede interoperabilnosti informacijskih sistemov in podatkovnih zbirk EU. (5)Strokovna skupina na visoki ravni za informacijske sisteme in interoperabilnost je v svojem končnem poročilu z dne 11. maja 2017 ugotovila, da so praktične rešitve za dosego interoperabilnosti potrebne in tehnično izvedljive ter da lahko načeloma zagotovijo operativne koristi in se vzpostavijo v skladu z zahtevami varstva podatkov. (6)Komisija je v svojem sporočilu z dne 16. maja 2017 z naslovom „Sedmo poročilo o napredku pri vzpostavljanju učinkovite in prave varnostne unije“ v skladu s svojim sporočilom z dne 6. aprila 2016 ter na podlagi ugotovitev in priporočil strokovne skupine na visoki ravni za informacijske sisteme in interoperabilnost določila nov pristop k upravljanju podatkov za upravljanje meja, varnosti in migracij, v okviru katerega so vsi informacijski sistemi EU za upravljanje varnosti, meja in migracij interoperabilni ob popolnem spoštovanju temeljnih pravic. (7)Svet je v svojih sklepih z dne 9. junija 2017 o nadaljnjih ukrepih za boljšo izmenjavo informacij in zagotavljanje interoperabilnosti informacijskih sistemov EU pozval Komisijo, da izvede rešitve za interoperabilnost, kot jih je predlagala strokovna skupina na visoki ravni. (8)Evropski svet je na zasedanju z dne 23. junija 2017 poudaril potrebo po izboljšanju interoperabilnosti podatkovnih zbirk in pozval Komisijo, da čim prej pripravi zakonodajni osnutek za izvedbo predlogov strokovne skupine na visoki ravni za informacijske sisteme in interoperabilnost.

(9)Da bi se izboljšalo upravljanje zunanjih meja, okrepilo preprečevanje nedovoljenih migracij in boj proti njim ter zagotovila visoka raven varnosti na območju svobode, varnosti in pravice Unije, vključno z vzdrževanjem javnega reda in varnosti ter varovanjem varnosti na ozemljih držav članic, bi bilo treba vzpostaviti interoperabilnost informacijskih sistemov EU, tj. sistema vstopa/izstopa (SVI), vizumskega informacijskega sistema (VIS), [evropskega sistema za potovalne informacije in odobritve (ETIAS)], sistema Eurodac, schengenskega informacijskega sistema (SIS) in [evropskega informacijskega sistema kazenskih evidenc za državljane tretjih držav (ECRIS-TCN)], da bi se ti sistemi in njihovi podatki med seboj dopolnjevali. Da bi se to doseglo, bi bilo treba kot sestavne dele interoperabilnosti vzpostaviti evropski iskalni portal (ESP), skupno storitev za ugotavljanje ujemanja biometričnih podatkov (skupna BMS), skupno odložišče podatkov o identiteti (CIR) in detektor več identitet (MID). (10)Interoperabilnost informacijskih sistemov EU bi morala omogočiti, da se ti sistemi med seboj dopolnjujejo, kar bi olajšalo pravilno identifikacijo oseb, prispevalo k boju proti identitetnim prevaram, izboljšalo in uskladilo zahteve glede kakovosti podatkov zadevnih informacijskih sistemov EU, državam članicam olajšalo tehnično in operativno izvajanje obstoječih in prihodnjih informacijskih sistemov EU, okrepilo in poenostavilo zaščitne ukrepe za varnost in varstvo podatkov, ki urejajo zadevne informacijske sisteme EU, racionaliziralo dostop organov kazenskega pregona do SVI, VIS, [sistema ETIAS] in sistema Eurodac ter podprlo namene SVI, VIS, [sistema ETIAS], sistema Eurodac, SIS in [sistema ECRIS-TCN]. (11)Sestavni deli interoperabilnosti bi morali zajemati SVI, VIS, [sistem ETIAS], sistem Eurodac, SIS in [sistem ECRIS-TCN]. Poleg tega bi morali zajemati tudi podatke Europola, vendar le do te mere, da se lahko poizvedujejo istočasno s temi informacijskimi sistemi EU. (12)Sestavni deli interoperabilnosti bi se morali nanašati na osebe, v zvezi s katerimi se lahko osebni podatki obdelujejo v informacijskih sistemih EU in s strani Europola, in sicer državljane tretjih držav, katerih osebni podatki se obdelujejo v informacijskih sistemih EU in s strani Europola, in državljane EU, katerih osebni podatki se obdelujejo v SIS in s strani Europola. (13)Evropski iskalni portal (ESP) bi bilo treba vzpostaviti, da bi se organom držav članic in EU tehnično omogočil hiter, nemoten, učinkovit, sistematičen in nadzorovan dostop do informacijskih sistemov EU, podatkov Europola in podatkovnih zbirk Interpola, ki jih potrebujejo za opravljanje svojih nalog, v skladu s pravicami do dostopa ter da bi se podprli cilji SVI, VIS, [sistema ETIAS], sistema Eurodac, SIS, [sistema ECRIS-TCN] in podatkov Europola. Ker bi ESP omogočal istočasno poizvedovanje v vseh zadevnih informacijskih sistemih EU, po podatkih Europola in v podatkovnih zbirkah Interpola, bi moral delovati kot enotna kontaktna točka oziroma „posrednik sporočil“ za nemoteno iskanje v različnih centralnih sistemih in pridobivanje potrebnih informacij ob popolnem spoštovanju zahtev glede nadzora dostopa in varstva podatkov za zadevne sisteme. (14)Tistim končnim uporabnikom evropskega iskalnega portala (ESP), ki imajo pravico do dostopa do podatkov Europola v skladu z Uredbo (EU) 2016/794 Evropskega parlamenta in Sveta, bi moralo biti omogočeno sočasno poizvedovanje po podatkih Europola in po informacijskih sistemih EU, do katerih imajo dostop. Vsaka nadaljnja obdelava podatkov na podlagi take poizvedbe bi morala potekati v skladu z Uredbo (EU) 2016/794, vključno z omejitvami dostopa ali uporabe, ki jih naloži ponudnik podatkov. (15)Evropski iskalni portal (ESP) bi bilo treba razviti in konfigurirati tako, da pri poizvedbi ne dovoljuje uporabe podatkovnih polj, ki se ne nanašajo na osebe ali potovalne dokumente ali ki niso prisotna v informacijskem sistemu EU, podatkih Europola ali podatkovni zbirki Interpola. (16)Da bi se zagotovila hitra in sistematična uporaba vseh informacijskih sistemov EU, bi se moral evropski iskalni portal (ESP) uporabljati za poizvedovanje v skupnem odložišču podatkov o identiteti, SVI, VIS, [sistemu ETIAS], sistemu Eurodac in [sistemu ECRIS-TCN]. Vendar bi bilo treba ohraniti nacionalno povezavo do različnih informacijskih sistemov EU, da se zagotovi tehnična nadomestna možnost. ESP bi morali uporabljati tudi organi Unije za poizvedovanje v centralnem SIS v skladu s svojimi pravicami do dostopa, da bi lahko opravljali svoje naloge. ESP bi moral biti dodaten način poizvedovanja v centralnem SIS, po podatkih Europola in v sistemih Interpola, ki dopolnjuje obstoječe namenske vmesnike. (17)Biometrični podatki, kot so prstni odtisi in podobe obraza, so edinstveni in zato veliko bolj zanesljivi za ugotavljanje identitete osebe kot alfanumerični podatki. Skupna storitev za ugotavljanje ujemanja biometričnih podatkov (skupna BMS) bi morala biti tehnično orodje, ki naj bi okrepilo in olajšalo delo zadevnih informacijskih sistemov EU in drugih sestavnih delov interoperabilnosti. Glavni namen skupne BMS bi moral biti, da olajša identifikacijo posameznikov, ki so lahko registrirani v različnih podatkovnih zbirkah, z ugotavljanjem ujemanja njihovih biometričnih podatkov v različnih sistemih in uporabo enega samega edinstvenega tehnološkega sestavnega dela namesto petih različnih v vsakem od zadevnih sistemov. Prispevati bi morala k varnosti ter zagotavljati koristi v smislu financiranja, vzdrževanja in delovanja z uporabo enega samega edinstvenega tehnološkega sestavnega dela namesto petih različnih v vsakem od zadevnih sistemov. Vsi sistemi za avtomatizirano identifikacijo prstnih odtisov, vključno s tistimi, ki se trenutno uporabljajo za sistem Eurodac, VIS in SIS, uporabljajo biometrične predloge, ki jih sestavljajo podatki, pridobljeni z ekstrakcijo značilnosti iz dejanskih biometričnih vzorcev. Skupna BMS bi morala združiti in hraniti vse te biometrične predloge na enem samem mestu, kar bi olajšalo primerjavo med različnimi sistemi na podlagi biometričnih podatkov ter omogočilo ekonomijo obsega pri razvoju in ohranjanju centralnih sistemov EU. (18)Biometrični podatki so občutljivi osebni podatki. Ta uredba bi morala določati podlago in zaščitne ukrepe za obdelavo takih podatkov za namene edinstvene identifikacije zadevnih oseb. (19)Učinkovitost sistemov, vzpostavljenih z Uredbo (EU) 2017/2226 Evropskega parlamenta in Sveta, Uredbo (ES) št. 767/2008 Evropskega parlamenta in Sveta, [uredbo o sistemu ETIAS] za upravljanje meja v Uniji, [uredbo Eurodac] za identifikacijo prosilcev za mednarodno zaščito in boj proti nedovoljenim migracijam ter [uredbo o sistemu ECRIS-TCN], je odvisna od natančne identifikacije državljanov tretjih držav, katerih osebni podatki se hranijo v teh sistemih. (20)Zato bi moralo skupno odložišče podatkov o identiteti (CIR) olajšati in izboljšati pravilno identifikacijo oseb, registriranih v SVI, VIS, [sistemu ETIAS], sistemu Eurodac in [sistemu ECRIS-TCN]. (21)Osebni podatki, ki se hranijo v teh informacijskih sistemih EU, se lahko nanašajo na iste osebe, vendar z različnimi ali nepopolnimi identitetami. Države članice imajo na voljo učinkovita sredstva za identifikacijo svojih državljanov ali registriranih stalnih prebivalcev na svojem ozemlju, vendar to ne velja za državljane tretjih držav. Interoperabilnost informacijskih sistemov EU bi morala prispevati k pravilni identifikaciji državljanov tretjih držav. Skupno odložišče podatkov o identiteti (CIR) bi moralo hraniti osebne podatke državljanov tretjih držav, prisotnih v sistemih, ki so potrebni za natančnejšo identifikacijo teh posameznikov, zaradi česar bi moralo vključevati tudi njihovo identiteto, potovalne dokumente in biometrične podatke ne glede na sistem, v katerem so bili ti podatki prvotno zbrani. Hraniti bi moralo le osebne podatke, ki so nujno potrebni za natančno ugotavljanje identitete. Osebni podatki, evidentirani v CIR, bi se morali hraniti le, dokler je to nujno potrebno za namene zadevnih sistemov, in bi se morali samodejno izbrisati, ko se podatki izbrišejo v zadevnih sistemih v skladu z njihovim logičnim ločevanjem. (22)Nov postopek obdelave, ki zajema hrambo takih podatkov v skupnem odložišču podatkov o identiteti (CIR) namesto hrambe v vsakem od ločenih sistemov, je potreben za večjo natančnost identifikacije, ki jo omogočata avtomatizirana primerjava in ugotavljanje ujemanja takih podatkov. Dejstvo, da se podatki o identiteti in biometrični podatki državljanov tretjih držav hranijo v CIR, nikakor ne bi smelo ovirati obdelave podatkov za namene uredb o SVI, VIS, sistemu ETIAS, sistemu Eurodac ali sistemu ECRIS-TCN, saj bi moralo biti skupno odložišče podatkov o identiteti nov skupni sestavni del teh zadevnih sistemov. (23)V zvezi s tem je treba v skupnem odložišču podatkov o identiteti (CIR) za vsako osebo, ki je evidentirana v SVI, VIS, sistemu ETIAS, sistemu Eurodac ali sistemu ECRIS-TCN, oblikovati individualno dokumentacijo, da se doseže pravilna identifikacija državljanov tretjih držav na schengenskem območju ter da se podpre detektor več identitet za lažje ugotavljanje identitete dobrovernih potnikov in boj proti identitetnim prevaram. Individualna dokumentacija bi morala na enem samem mestu hraniti vse možne identitete, povezane z osebo, ki bi morale biti dostopne ustrezno pooblaščenim končnim uporabnikom. (24)Zato bi moralo skupno odložišče podatkov o identiteti (CIR) podpirati delovanje detektorja več identitet ter olajšati in racionalizirati dostop organov kazenskega pregona do informacijskih sistemov EU, ki niso vzpostavljeni izključno za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona hudih kaznivih dejanj. (25)Skupno odložišče podatkov o identiteti (CIR) bi moralo zagotavljati skupno mesto za podatke o identiteti in biometrične podatke državljanov tretjih držav, registriranih v SVI, VIS, [sistemu ETIAS], sistemu Eurodac in [sistemu ECRIS-TCN], ter delovati kot skupni sestavni del teh sistemov za namene hrambe in poizvedovanja podatkov. (26)Vse evidence v skupnem odložišču podatkov o identiteti (CIR) bi morale biti logično ločene s samodejnim označevanjem vsake evidence z zadevnim sistemom, kateremu pripada. Pri nadzoru dostopa v okviru CIR bi bilo treba na podlagi teh oznak odobriti ali zavrniti dostop do zadevne evidence. (27)Da bi se zagotovila pravilna identifikacija osebe, bi bilo treba organom držav članic, ki so pristojni za preprečevanje nedovoljenih migracij in boj proti njim, ter pristojnim organom v smislu člena 3(7) Direktive (EU) 2016/680 dovoliti poizvedovanje v CIR na podlagi biometričnih podatkov zadevne osebe, pridobljenih med ugotavljanjem identitete. (28)Če biometričnih podatkov osebe ni mogoče uporabiti ali če je poizvedba na podlagi teh podatkov neuspešna, bi jo bilo treba opraviti na podlagi podatkov o identiteti zadevne osebe in podatkov o potovalnih dokumentih. Če poizvedba pokaže, da se podatki o zadevni osebi hranijo v skupnem odložišču podatkov o identiteti (CIR), bi morali imeti organi držav članic dostop do podatkov o identiteti zadevne osebe, ki se hranijo v CIR, ne da bi morali navesti, kateremu informacijskemu sistemu EU podatki pripadajo.

(29)Države članice bi morale sprejeti nacionalne zakonodajne ukrepe za imenovanje organov, ki so pristojni za ugotavljanje identitete z uporabo skupnega odložišča podatkov o identiteti (CIR), ter za določitev postopkov, pogojev in meril za ugotavljanje identitete v skladu z načelom sorazmernosti. Z nacionalnimi zakonodajnimi ukrepi bi bilo treba zlasti pooblastiti člane navedenih organov, da med ugotavljanjem identitete navzoče osebe zberejo njene biometrične podatke. (30)Ta uredba bi morala uvesti tudi novo možnost za racionaliziran dostop organov kazenskega pregona, ki jih imenujejo države članice, in Europola do podatkov v SVI, VIS, [sistemu ETIAS] ali sistemu Eurodac, ki niso podatki o identiteti. Podatki, vključno s podatki v navedenih sistemih, ki niso podatki o identiteti, so lahko v posameznem primeru potrebni za preprečevanje, odkrivanje, preiskovanje in pregon terorističnih kaznivih dejanj ali hudih kaznivih dejanj. (31)Popoln dostop do potrebnih podatkov v informacijskih sistemih EU za namene preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj, ki niso zadevni podatki o identiteti, ki jih zajema skupno odložišče podatkov o identiteti (CIR) in so bili pridobljeni na podlagi biometričnih podatkov zadevne osebe med ugotavljanjem identitete, bi morale še naprej urejati določbe v zadevnih pravnih instrumentih. Imenovani organi kazenskega pregona in Europol ne vedo vnaprej, kateri informacijski sistemi EU vsebujejo podatke o osebah, v zvezi s katerimi morajo opraviti iskanje. To povzroča zamude in neučinkovitost pri opravljanju njihovih nalog. Zato bi moralo biti končnemu uporabniku, ki ga pooblasti imenovani organ, dovoljeno videti, v katerih informacijskih sistemih EU so evidentirani podatki, ki ustrezajo opravljeni poizvedbi. Tako bi bil zadevni sistem po avtomatiziranem preverjanju obstoja zadetka v njem (t. i. funkcija „zadetek/ni zadetka“) označen. (32)V evidencah poizvedb v skupnem odložišču podatkov o identiteti bi moral biti naveden namen poizvedbe. Če se poizvedba opravi na podlagi dvostopenjskega pristopa k uporabi podatkov, bi morale evidence vsebovati sklic na nacionalno dokumentacijo o preiskavi ali primeru, kar bi pomenilo, da je bila ta poizvedba opravljena za namene preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj. (33)Pri poizvedbi v skupnem odložišču podatkov o identiteti (CIR), ki jo imenovani organi držav članic in Europol opravijo, da bi prejeli odgovor z zadetkom, kar bi pomenilo, da so podatki evidentirani v SVI, VIS, [sistemu ETIAS] ali sistemu Eurodac, je potrebna avtomatizirana obdelava osebnih podatkov. Zadetek ne pomeni, da bi se razkrili osebni podatki zadevnega posameznika, temveč da se nekateri njegovi podatki hranijo v enem od sistemov. Pooblaščeni končni uporabnik ne bi smel sprejeti nobene negativne odločitve glede zadevnega posameznika zgolj na podlagi zadetka. Zato bi dostop končnega uporabnika do zadetka pomenil zelo omejen poseg v pravico do varstva osebnih podatkov zadevnega posameznika, ki pa bi bil potreben za to, da lahko imenovani organ in Europol učinkoviteje pošljeta svoje zahtevke za dostop do osebnih podatkov neposredno sistemu, ki je bil označen, da te podatke vsebuje. (34)Dvostopenjski pristop k uporabi podatkov je pomemben zlasti v primerih, ko osumljenec, storilec ali domnevna žrtev terorističnega ali drugega hudega kaznivega dejanja ni znana. V teh primerih bi moralo skupno odložišče podatkov o identiteti (CIR) z enim samim iskanjem omogočiti, da se ugotovi, kateri informacijski sistem vsebuje podatke o osebi. Z uvedbo obveznosti uporabe tega novega pristopa k dostopu organov kazenskega pregona v teh primerih bi moral dostop do osebnih podatkov, ki se hranijo v SVI, VIS, [sistemu ETIAS] in sistemu Eurodac, potekati brez zahtev po predhodnem iskanju v nacionalnih podatkovnih zbirkah in sistemu za avtomatizirano identifikacijo prstnih odtisov drugih držav članic v skladu s Sklepom 2008/615/PNZ. Načelo predhodnega iskanja dejansko omejuje možnost organov držav članic, da uporabijo sisteme za upravičene namene kazenskega pregona, kar bi lahko povzročilo zamujene priložnosti za odkrivanje potrebnih informacij. Zahteve po predhodnem iskanju v nacionalnih podatkovnih zbirkah in sistemu za avtomatizirano identifikacijo prstnih odtisov drugih držav članic v skladu s Sklepom 2008/615/PNZ bi morale prenehati veljati šele, ko začne veljati nadomestni zaščitni ukrep v obliki dvostopenjskega pristopa k dostopu organov kazenskega pregona prek CIR. (35)Detektor več identitet (MID) bi bilo treba vzpostaviti, da bi se podprli delovanje skupnega odložišča podatkov o identiteti ter cilji SVI, VIS, [sistema ETIAS], sistema Eurodac, SIS in [sistema ECRIS-TCN]. Za učinkovito doseganje ciljev vseh teh informacijskih sistemov EU je potrebna natančna identifikacija posameznikov, katerih osebni podatki se hranijo v teh sistemih. (36)Možnosti za doseganje ciljev informacijskih sistemov EU so zmanjšane, ker organi, ki te sisteme uporabljajo, trenutno ne morejo dovolj zanesljivo preveriti identitet državljanov tretjih držav, katerih podatki se hranijo v različnih sistemih. Ta nezmožnost je posledica dejstva, da je lahko niz podatkov o identiteti v posameznem sistemu lažen, napačen ali nepopoln in da trenutno ni nobene možnosti za odkrivanje takih lažnih, napačnih ali nepopolnih podatkov o identiteti s primerjavo s podatki, ki se hranijo v drugem sistemu. Za izboljšanje tega stanja je potreben tehnični instrument na ravni Unije, ki omogoča natančno identifikacijo državljanov tretjih držav za te namene. (37)Detektor več identitet (MID) bi moral ustvariti in hraniti povezave med podatki v različnih informacijskih sistemih EU za odkrivanje več identitet za lažje ugotavljanje identitete dobrovernih potnikov in boj proti identitetnim prevaram. Vsebovati bi moral le povezave med posamezniki, prisotnimi v več kot enem informacijskem sistemu EU, ki bodo strogo omejene na podatke, potrebne za preverjanje, ali je oseba v različnih sistemih zakonito ali nezakonito evidentirana z različnimi biografskimi identitetami, ali za pojasnitev, da osebi s podobnimi biografskimi podatki nista nujno ista oseba. Obdelava podatkov prek evropskega iskalnega portala (ESP) in skupne storitve za ugotavljanje ujemanja biometričnih podatkov (skupna BMS) za povezovanje individualne dokumentacije med posameznimi sistemi bi morala biti minimalna, zaradi česar je omejena na odkrivanje več identitet, ko se enemu od informacijskih sistemov, ki jih zajema skupno odložišče podatkov o identiteti, in SIS dodajo novi podatki. MID bi moral vključevati zaščitne ukrepe proti morebitni diskriminaciji ali neugodnim odločitvam glede oseb z več zakonitimi identitetami. (38)Ta uredba določa nove postopke obdelave podatkov za pravilno identifikacijo zadevnih oseb. To pomeni poseg v njihove temeljne pravice, kot so zaščitene s členoma 7 in 8 Listine o temeljnih pravicah. Ker je učinkovito izvajanje informacijskih sistemov EU odvisno od pravilne identifikacije zadevnih posameznikov, je tak poseg utemeljen z enakimi cilji, zaradi katerih je bil vzpostavljen vsak od teh sistemov, učinkovitim upravljanjem meja Unije, notranjo varnostjo Unije, učinkovitim izvajanjem azilne in vizumske politike Unije ter bojem proti nedovoljenim migracijam. (39)Evropski iskalni portal (ESP) in skupna storitev za ugotavljanje ujemanja biometričnih podatkov (skupna BMS) bi morala primerjati podatke o osebah v skupnem odložišču podatkov o identiteti (CIR) in SIS, kadar nacionalni organ ali organ EU ustvari novo evidenco. Taka primerjava bi morala biti avtomatizirana. CIR in SIS bi morala prek skupne BMS zaznati morebitne povezave na podlagi biometričnih podatkov, prek ESP pa na podlagi alfanumeričnih podatkov. Morala bi biti zmožna odkriti enake ali podobne podatke o državljanu tretje države, ki se hranijo v različnih sistemih. V takem primeru bi bilo treba vzpostaviti povezavo, ki pomeni, da gre za isto osebo. CIR in SIS bi morala biti konfigurirana tako, da se majhne napake pri prečrkovanju ali črkovanju odkrijejo na način, ki ne ustvarja neupravičenih ovir za zadevnega državljana tretje države. (40)Nacionalni organ ali organ EU, ki je evidentiral podatke v zadevnem informacijskem sistemu EU, bi moral potrditi ali spremeniti te povezave. Ta organ bi moral imeti dostop do podatkov, ki se hranijo v skupnem odložišču podatkov o identiteti (CIR) ali SIS in detektorju več identitet (MID), za namene ročnega preverjanja identitete. (41)Dostop do detektorja več identitet (MID) s strani organov držav članic in EU, ki imajo dostop do vsaj enega informacijskega sistema EU, ki ga zajema skupno odložišče podatkov o identiteti (CIR), ali SIS, bi moral biti omejen na t. i. rdeče povezave, pri katerih povezani podatki vključujejo enake biometrične podatke, vendar različne podatke o identiteti, in je organ, ki je pristojen za preverjanje različnih identitet, sklenil, da se nezakonito nanašajo na isto osebo, ali pri katerih povezani podatki vključujejo podobne podatke o identiteti in je organ, ki je pristojen za preverjanje različnih identitet, sklenil, da se nezakonito nanašajo na isto osebo. Če povezani podatki o identiteti niso podobni, bi bilo treba vzpostaviti rumeno povezavo in izvesti ročno preverjanje, da bi se povezava potrdila ali da bi se njena barva ustrezno spremenila. (42)Ročno preverjanje več identitet bi moral zagotoviti organ, ki je evidentiral ali posodobil podatke, ki so privedli do zadetka, zaradi katerega je bila vzpostavljena povezava s podatki, ki se že hranijo v drugem informacijskem sistemu EU. Organ, ki je pristojen za preverjanje več identitet, bi moral oceniti, ali obstaja več zakonitih ali nezakonitih identitet. Tako oceno bi bilo treba po možnosti opraviti v prisotnosti državljana tretje države in po potrebi z zahtevo po dodatnih pojasnilih ali informacijah ter brez odlašanja in v skladu s pravnimi zahtevami glede točnosti informacij po pravu Unije in nacionalnem pravu. (43)Za povezave s SIS v zvezi z razpisi ukrepov za osebe, za katere se zahteva prijetje zaradi predaje ali izročitve, pogrešane osebe ali ranljive osebe, osebe, iskane zaradi sodelovanja v sodnem postopku, osebe, ki so predmet prikrite ali namenske kontrole, ali neznane iskane osebe bi moral biti organ, ki je pristojen za preverjanje več identitet, urad SIRENE države članice, ki je izdala razpis ukrepa. Te kategorije razpisov ukrepov v SIS so dejansko občutljive in se ne bi smele nujno deliti z organi, ki so evidentirali ali posodobili podatke v enem od drugih informacijskih sistemov EU. Vzpostavitev povezave s podatki v SIS ne bi smela posegati v ukrepe, ki jih je treba sprejeti v skladu z [uredbami o SIS]. (44)Agencija eu-LISA bi morala vzpostaviti avtomatizirane mehanizme za nadzor kakovosti podatkov in skupne kazalnike kakovosti podatkov. Poleg tega bi morala biti odgovorna za razvoj centralne zmogljivosti za spremljanje kakovosti podatkov ter pripravo rednih poročil o analizi podatkov za izboljšanje nadzora nad izvajanjem in uporabo informacijskih sistemov EU s strani držav članic. Skupni kazalniki kakovosti bi morali vključevati minimalne standarde kakovosti za hrambo podatkov v informacijskih sistemih EU ali sestavnih delih interoperabilnosti. Cilj takih standardov kakovosti podatkov bi moral biti, da informacijski sistemi EU in sestavni deli interoperabilnosti samodejno odkrijejo očitno nepravilne ali nedosledne predložene podatke, da bi lahko država članica, ki je podatke poslala, slednje preverila in izvedla vse potrebne popravne ukrepe. (45)Komisija bi morala oceniti poročila agencije eu-LISA o kakovosti in po potrebi izdati priporočila državam članicam. Države članice bi morale biti odgovorne za pripravo akcijskega načrta, v katerem bi bili opisani ukrepi za odpravo morebitnih pomanjkljivosti v kakovosti podatkov, in redno poročati o njegovem napredku. (46)Z univerzalnim formatom sporočil (UMF) bi se moral vzpostaviti standard za strukturirano čezmejno izmenjavo informacij med informacijskimi sistemi, organi in/ali organizacijami na področju pravosodja in notranjih zadev. V okviru tega bi bilo treba opredeliti skupno besedišče in logične strukture za pogosto izmenjane informacije, da bi se omogočilo dosledno in semantično enakovredno ustvarjanje in branje izmenjanih vsebin, s čimer bi se olajšala interoperabilnost. (47)Centralni register za poročanje in statistične podatke (CRRS) bi bilo treba vzpostaviti zaradi ustvarjanja medsistemskih statističnih podatkov in analitičnega poročanja za politične in operativne namene ter namene kakovosti podatkov. Vzpostaviti, izvajati in gostiti bi ga morala agencija eu-LISA na svojih tehničnih spletnih mestih, vsebovati pa bi moral anonimne statistične podatke iz zgoraj navedenih sistemov, skupnega odložišča podatkov o identiteti, detektorja več identitet in skupne storitve za ugotavljanje ujemanja biometričnih podatkov (skupna BMS). Podatki v CRRS ne bi smeli omogočati identifikacije posameznikov. Agencija eu-LISA bi morala podatke anonimizirati in jih kot take evidentirati v CRRS. Postopek anonimizacije podatkov bi moral biti avtomatiziran, osebje agencije eu-LISA pa ne bi smelo imeti neposrednega dostopa do osebnih podatkov, ki se hranijo v informacijskih sistemih EU ali sestavnih delih interoperabilnosti. (48)Za obdelavo osebnih podatkov na podlagi te uredbe s strani nacionalnih organov bi se morala uporabljati Uredba (EU) 2016/679, razen če tako obdelavo izvajajo imenovani organi ali centralne točke dostopa držav članic za namene preprečevanja, odkrivanja ali preiskovanja terorističnih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj, pri čemer bi se v tem primeru morala uporabljati Direktiva (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta.

(49)Za obdelavo osebnih podatkov v teh zadevnih sistemih bi se morale uporabljati posebne določbe o varstvu podatkov iz [uredbe Eurodac], [uredbe o SIS na področju kazenskega pregona], [uredbe o SIS na področju nezakonitega vračanja] in [uredbe o sistemu ECRIS-TCN]. (50)Za obdelavo osebnih podatkov s strani agencije eu-LISA ter drugih institucij in organov Unije zaradi izpolnjevanja obveznosti na podlagi te uredbe bi se morala uporabljati Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta, in sicer brez poseganja v Uredbo (EU) 2016/794, ki bi se morala uporabljati za obdelavo osebnih podatkov s strani Europola. (51)Nacionalni nadzorni organi, ustanovljeni v skladu z [Uredbo (EU) 2016/679], bi morali spremljati zakonitost obdelave osebnih podatkov s strani držav članic, medtem ko bi moral Evropski nadzornik za varstvo podatkov, kot določa Uredba (ES) št. 45/2001, spremljati dejavnosti institucij in organov Unije v zvezi z obdelavo osebnih podatkov. Evropski nadzornik za varstvo podatkov in nadzorni organi bi morali medsebojno sodelovati pri spremljanju obdelave osebnih podatkov prek sestavnih delov interoperabilnosti. (52)„(...) Opravljeno je bilo posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov v skladu s členom 28(2) Uredbe (ES) št. 45/2001, ki je mnenje podal dne [...].“ (53)Kar zadeva zaupnost, bi se morale za zaposlene uradnike in druge uslužbence, katerih delo je povezano s SIS, uporabljati ustrezne določbe Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije. (54)Države članice in agencija eu-LISA bi morale imeti varnostne načrte za lažje izpolnjevanje varnostnih obveznosti in bi morale medsebojno sodelovati, da bi obravnavale varnostna vprašanja. Agencija eu-LISA bi morala tudi zagotoviti stalno uporabo najnovejših tehnoloških inovacij, da bi se zagotovila celovitost podatkov pri razvoju, zasnovi in upravljanju sestavnih delov interoperabilnosti. (55)Za statistične namene in namene poročanja je treba pooblaščenemu osebju pristojnih organov, institucij in drugih organov, določenih v tej uredbi, odobriti dostop do nekaterih podatkov v zvezi z nekaterimi sestavnimi deli interoperabilnosti, ne da bi se omogočila identifikacija posameznikov. (56)Da bi se lahko pristojni organi in organi EU prilagodili novim zahtevam glede uporabe evropskega iskalnega portala (ESP), je treba zagotoviti prehodno obdobje. Podobno bi bilo treba za skladno in optimalno delovanje detektorja več identitet (MID) določiti prehodne ukrepe za začetek njegovega delovanja. (57)Stroški razvoja sestavnih delov interoperabilnosti, predvideni v sedanjem večletnem finančnem okviru, so nižji od preostalega zneska proračuna za pametne meje v Uredbi (EU) št. 515/2014 Evropskega parlamenta in Sveta. Zato bi bilo treba v tej uredbi v skladu s členom 5(5)(b) Uredbe (EU) št. 515/2014 prerazporediti znesek, ki je trenutno namenjen razvoju informacijskih sistemov za podporo upravljanju migracijskih tokov na zunanjih mejah. (58)Za dopolnitev nekaterih podrobnih tehničnih vidikov te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo za sprejemanje aktov v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije glede profilov uporabnikov evropskega iskalnega portala (ESP) ter vsebine in formata odgovorov prek ESP. Zlasti je pomembno, da se Komisija pri svojem pripravljalnem delu ustrezno posvetuje, tudi na ravni strokovnjakov, in da se ta posvetovanja izvedejo v skladu z načeli, določenimi v Medinstitucionalnem sporazumu o boljši pripravi zakonodaje z dne 13. aprila 2016. Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov bi morala Evropski parlament in Svet zlasti prejeti vse dokumente sočasno s strokovnjaki iz držav članic, njunim strokovnjakom pa bi moral biti sistematično dovoljen dostop do sestankov strokovnih skupin Komisije, ki se ukvarjajo s pripravo delegiranih aktov. (59)Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila za sprejetje podrobnih pravil o avtomatiziranih mehanizmih za nadzor kakovosti podat