[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 17.10.2008

COM(2008) 642 konč.

SPOROČILO KOMISIJE

Najbolj oddaljene regije: prednost Evrope

SPOROČILO KOMISIJE

Najbolj oddaljene regije: prednost Evrope

1. UVOD

Globalizacija, podnebne spremembe, demografski razvoj in selitveni tokovi, trajnostni razvoj naravnih virov, kot so morski viri in kmetijski proizvodi, so le nekateri izmed izzivov, s katerimi se spopada cela Evropa.

Evropska komisija je septembra 2007 začela obširno posvetovanje[1] z evropskimi institucijami, državami članicami, najbolj oddaljenimi regijami, družbeno-strokovnimi skupinami, raziskovalnimi centri in univerzami ter 14. in 15. maja 2008 organizirala medinstitucionalno in partnersko konferenco v Bruslju, da bi podprla razprave o razvoju evropske strategije za najbolj oddaljene regije, ki so še posebej ranljive in izpostavljene tem izzivom.

Številni prejeti prispevki kažejo, da so anketirane države pripravljene izkoristiti in izboljšati položaj najbolj oddaljenih regij Evropske unije ter sprejeti prenovljeno strategijo, ki spreminja paradigmo, s tem ko najbolj oddaljene regije uveljavlja kot „regije priložnosti“ z razvojnim potencialom, hkrati pa upošteva njihove posebnosti.

Na podlagi teh mnenj to Sporočilo:

- ustreza zahtevi, ki so jo na Komisijo naslovili predsedniki držav in vlad, da se predstavijo rezultati javnega posvetovanja ter predlogov o tej zadevi (sklepi Evropskega sveta, december 2007 § 59),

- predlaga spremembo pristopa k razvoja strategije in s tem odpira pot novim paradigmam ter daje priporočila, da se zagotovi optimalna uporaba instrumentov in obstoječih možnosti v sedanjem finančnem okviru (2007–2013).

2. RAZVOJ EVROPSKE STRATEGIJE ZA NAJBOLJ ODDALJENE REGIJE

EU od leta 1999 priznava, da so geografske in gospodarske danosti najbolj oddaljenih regij različne od drugih evropskih regij: oddaljenost, otoška lega, majhnost, težavna topografija in podnebje ter gospodarska odvisnost od maloštevilnih proizvodov (glej člen 299§2 Pogodbe ES). Te danosti so ovira za trajnosten in harmoničen razvoj regij, ki jo EU z različnimi programi in ukrepi poskuša zmanjšati, da bi tako spodbudila gospodarsko in socialno približevanje teh regij povprečju EU[2].

EU je leta 2004 določila strategijo, ki temelji na celostnem pristopu s tremi glavnimi vodili: dostopnost in zmanjšanje posledic drugih omejitev, konkurenčnost in regionalno vključevanje. Ta pristop zaradi trajnega značaja ovir v najbolj oddaljenih regijah ostaja veljaven, vendar ga je treba poglobiti , da se omogoči soočanje z novimi izzivi.

Komisija je septembra 2007[3] spoznala potrebo „po nadaljevanju naporov za prilagajanje politik Skupnosti in za posebno podporo vsakič, kadar je to potrebno“. Sprejetje novih programov in ukrepov za najbolj oddaljene regije leta 2007 je posledica zavedanja posebnih značilnosti najbolj oddaljenih regij in bi moralo zato omogočiti velik napredek v okviru treh vodil strategije.

Izboljšanje dostopnosti

Z operativnimi programi Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR) za obdobje 2007–2013 se nadaljujejo prizadevanja za izboljšanje dostopnosti z vlaganjem v prometno in telekomunikacijsko infrastrukturo ter s podporo za operativne stroške, ki bo v obliki posebnega novega nadomestila pokrila dodatne stroške. Za izboljšanje dostopnosti do teh regij se bo vložilo skupno nekaj manj kot 1 710 mio EUR iz ESRR (tj. 36 % skupnega proračuna ESRR, dodeljenega najbolj oddaljenim regijam).

Poleg tega je Komisija sprejela shemo pomoči za prevoz v francoske čezmorske departmaje[4] in socialno pomoč v zvezi z letalskim prevozom (Gvajana[5]in Madeira ter pomoč, v preteklosti dodeljena Guadeloupe, Martiniku in Reunionu).

Povečanje konkurenčnosti

V skladu s smernicami, ki izhajajo iz izvajanja lizbonske strategije in strategije iz Göteborga, so najbolj oddaljene regije sprejele izziv gospodarske konkurenčnosti na svojem ozemlju, tako da so za obdobje 2007–2013 določile razvojno strategijo, ki poudarja njihove lastne zmogljivosti. To v okviru operativnih programov ESRR in Evropskega socialnega sklada (ESS) odražata velika koncentracija sredstev na področjih, povezanih z lizbonsko strategijo, in želja po izboljšanju regionalnih strategij za inovacije ali za povečanje razvoja človeških zmogljivosti na področju raziskav in inovacij.

Programi za razvoj podeželja za obdobje 2007–2013 prav tako krepijo konkurenčnost najbolj oddaljenih regij, tako da se osredotočajo na ohranjanje produktivnosti v kmetijskem sektorju, podporo sektorjem v fazi prestrukturiranja, neprekinjeno usposabljanje, razvoj kakovostnih proizvodov in zaščito okolja.

Osnutek uredbe „pregled zdravstvenega stanja[6]“ s kmetijskega področja ohranja izjeme za najbolj oddaljene regije, ki so povezane z izvajanjem ločevanja in modulacije neposrednih plačil. Osnutek uredbe od začetka finančnega leta 2010 predvideva tudi nakazilo neposrednega plačila v znesku 24,46 mio EUR v shemo POSEI .

Poleg tega je Komisija v okviru reforme za skupno ureditev trgov z vinom upoštevala zahteve iz najbolj oddaljenih regij v zvezi z ohranitvijo sedanjega režima za prestrukturiranje vinogradov in izločitvijo režima za krčenje vinogradov. V zvezi z destilacijo in uporabo zgoščenega grozdnega mošta se status quo ohrani in upošteva sprememba iz Uredbe (ES) št. 247/2006.

V ribiškem sektorju Evropski sklad za ribištvo (ESR) ribiškim skupnostim omogoča gospodarsko raznovrstnost, ohranjanje konkurenčnosti na trgu s svežimi proizvodi prek razvijanja proizvodov z visoko dodano vrednostjo in povečanja stopnje dobave iz ribogojstva na lokalne trge.

Komisija je oktobra 2007 predstavila svojo vizijo za novo celostno pomorsko politiko za EU[7], ki si prizadeva za zadovoljitev posebnih potreb najbolj oddaljenih regij s krepitvijo medsebojnega sodelovanja in izboljšanjem usklajenosti med sektorskimi politikami.

V zvezi s državno pomočjo si številne določbe prizadevajo zlasti za spodbujanje donosnih naložb, ustvarjanje delovnih mest ali strokovno izobraževanje, pri čemer se upoštevajo posebne ovire najbolj oddaljenih regij[8]. Različni posebni davčni in carinski sistemi[9], sprejeti za najbolj oddaljene regije, bodo omogočili nadaljnjo podporo, potrebno za konkurenčnost gospodarstev teh regij, zlasti za nekatere sektorje ali vrste proizvodov.

Krepitev regionalnega povezovanja

Programi za teritorialno sodelovanje 2007–2013, ki jih sofinancira ESRR, ponujajo priložnosti za razvoj akcijskega načrta za širšo sosedsko politiko. Program „Makaronezija“[10] na primer več kot tretjino svojega proračuna iz ESRR namenja sodelovanju s tretjimi državami. Hkrati pa so v okviru nacionalnih indikativnih programov desetega ERS, Mavretanija, Senegal in Zelenortski otoki uporabili – ali pa bodo uporabili – finančne vire za sodelovanje z najbolj oddaljenimi regijami. Poleg tega Kanarski otoki sedaj razvijajo program čezmejnega sodelovanja z Marokom, ki ga sofinancirata Instrument za širšo sosedsko politiko (IGV) in ESRR.

Najbolj oddaljene regije Makaronezije imajo ključno vlogo pri uveljavljanju posebnega partnerstva med EU in Zelenortskimi otoki[11].

Posebne določbe za najbolj oddaljene regije, ki so vključene v sporazume o gospodarskem partnerstvu, in sicer olajšanje sodelovanja z državami AKP, klavzula o zaščiti in izključitvi za lokalne trge s sladkorjem in bananami, tem regijam ponujajo priložnost, da poglobijo svoje regionalno povezovanje z upoštevanjem ranljivosti svojih trgov.

3. JAVNA RAZPRAVA

Javna razprava o prihodnosti evropske strategije za najbolj oddaljene regije, ki je potekala od septembra 2007 do maja 2008, je pomembna stopnja v poglabljanju dialoga in partnerstva med Evropsko unijo, državami članicami in najbolj oddaljenimi regijami.

Številni prejeti prispevki in participativne pobude, ki se organizirajo na regionalni in lokalni ravni, kažejo veliko predanost in zanimanje vseh zadevnih strani.

Na medinstitucionalni in partnerski konferenci v Bruslju dne 14. in 15. maja 2008 se je zbralo skoraj tristo udeležencev, ki so izrazili in izmenjali mnenja o izzivih in danostih najbolj oddaljenih evropskih regij.

Po podrobni analizi rezultatov tega posvetovanja[12] je bilo izluščenih več ključnih sporočil:

Izvajanje strategije iz leta 2004 je na splošno zadovoljivo

- Skupno priznavanje uporabnosti celostne evropske strategije in potrditev treh glavnih vodil v letu 2004, in sicer: dostopnost, konkurenčnost in regionalno vključevanje. Potreba po poglobitvi ukrepov, zlasti da se izboljšata dostopnost do najbolj oddaljenih regij in njihovo regionalno vključevanje.

- Priznavanje pomembnega napredka, ugotovljenega v zadnjih letih, po zaslugi uvajanja posebnih ukrepov, zlasti v okviru kohezijske, kmetijske, raziskovalne in konkurenčne politike.

Ustreznost tematskih sklopov, predlaganih v Sporočilu iz leta 2007

- Potrditev ustreznosti štirih tematskih sklopov, predlaganih v Sporočilu septembra 2007[13], ki si prizadevajo za dopolnitev treh vodil iz strategije. Ti tematski sklopi predstavljajo velik izziv za najbolj oddaljene regije, ne le zaradi težavnosti izvedbe (visoki stroški prilagajanja posledicam podnebnih sprememb, vpliv demografske eksplozije ali staranja prebivalstva, posledice povečanja nezakonitega priseljevanja), ampak tudi zaradi možnosti razvoja, ki jih je treba izkoristiti (izziv za kmetijsko raznovrstnost, koristi pri izkoriščanju potenciala morja).

Ponovna potrditev omejitev in povečanje prednosti najbolj oddaljenih regij

- Ponovna potrditev trajnega značaja ovir, ki so značilne za najbolj oddaljene regije, in zahteva za prečiščenje obstoječih instrumentov za odpravo teh ovir.

- Želja, da se primerjalne prednosti, ki jih imajo te regije v primerjavi z Evropsko unijo in tretjimi državami (enkraten geostrateški položaj, posebne možnosti na področju obnovljivih virov energije, opazovanja in spremljanja posledic podnebnih sprememb in biotske raznovrstnosti), kar najbolj izkoristijo. Zaradi teh značilnosti so to idealne lokacije za preizkušanje pilotnih projektov, ki so zelo pomembni za Evropsko unijo.

Sistematizacija ocene učinka ter prizadevanja za povečanje sinergije in povezanosti med politikami Skupnosti za najbolj oddaljene regije

- Potreba po sistematizaciji ocene učinka pri izvajanju nove zakonodaje Skupnosti na področju okolja, kmetijstva, ribištva in pri sklepanju mednarodnih trgovinskih sporazumov, ki neposredno vplivajo na gospodarstva najbolj oddaljenih regij.

- Potreba po izboljšanju usklajenosti med različnimi politikami Skupnosti in zagotavljanju večjega priznavanja in upoštevanja stanja na terenu.

Izboljšanje poznavanja in statističnih podatkov nekaterih pojavov

- Potreba po zbiranju podatkov, ki so zanesljivi, popolni in prilagojeni posebnim okoliščinam najbolj oddaljenih regij, da se učinkovito pripravi, izvede in oceni vpliv javnih politik. Zato se predlagajo številne študije o: gibanju prebivalstva in demografskih trendih, vplivu preseljevanja na gospodarsko in socialno kohezijo najbolj oddaljenih regij, vplivu posledic podnebnih sprememb na gospodarstva teh regij in vplivu liberalizacije trgovine na kmetijstvo.

Vsi prispevki so podprli prizadevanja Komisije v okviru tega Sporočila in bodo še naprej bogatili pripravo in izvajanje politik Skupnosti, ki vplivajo na najbolj oddaljene regije.

4. K NOVI PARADIGMI: IZKORIščANJE POSEBNOSTI NAJBOLJ ODDALJENIH REGIJ

V dobi globalizacije in iskanja rešitev za krepitev evropske konkurenčnosti je treba podpreti razvoj obetavnih sektorjev, v katerih imajo najbolj oddaljene regije zmogljivosti za specializacijo ali velike primerjalne prednosti. Poleg tega ustvarjajo ti sektorji dobre pogoje za razvoj najmodernejših pobud in pilotnih projektov, ki so zelo pomembni za Evropo. Ta nova paradigma, usmerjena na izkoriščanje prednosti najbolj oddaljenih regij kot izhodišč za gospodarski razvoj, mora omogočiti prenovitev strategije, ki se bo oprla na pomembne sektorje, in sicer kmetijsko-živilski sektor, biotsko raznovrstnost, obnovljive vire energije, astrofiziko, letalsko in vesoljsko znanost, oceanografijo, vulkanologijo in seizmologijo, ter na pomembno vlogo najbolj oddaljenih regij kot postojank Evropske unije po celem svetu.

4.1. Postojanke Evropske unije po celem svetu

Najbolj oddaljene regije so s svojimi geopolitičnimi in geografskimi danostmi, ki se razlikujejo od danosti celinske Evropske unije, oddaljene lokacije EU, ki so v stiku z drugimi velikimi gospodarstvi. Zato imajo v zunanjih dejavnostih Unije tudi posebno vlogo in sodelujejo pri razvoju prave širše sosedske politike prek geografskega, kulturnega in zgodovinskega povezovanja z drugimi državami in drugimi narodi, zlasti v Afriki ali na ameriški celini.

Najbolj oddaljene regije dajejo Evropski uniji pomembno pomorsko vlogo na mednarodni ravni in ji tako ponujajo okrepljeno legitimnost za izvajanje politike sodelovanja v trajnostnem razvoju oceanov na treh določenih območjih: V Makaroneziji, Karibih in jugozahodnem Indijskem oceanu.

Najbolj oddaljene regije imajo pomembno vlogo pri trgovanju, ker ležijo na pomorskih poteh ali ožinah. Poleg tega imajo tudi vlogo pri upravljanju morja, in sicer pri nadzorovanju obalnih voda (npr. boj proti nezakonitemu ribolovu, piratstvu ali preprodaji drog) ali pri varovanju prevoza (npr. upravljanje prevoza nafte v Karibih).

Poleg tega so najbolj oddaljene regije v bližini regij, ki se spopadajo z razvojnimi izzivi in s katerimi EU sodeluje na področjih boja proti revščini, trajnostnega razvoja, upravljanja selitvenih tokov in regionalne varnosti. Zato imajo najbolj oddaljene regije lahko vlogo privilegiranih partnerjev sosednjih tretjih držav, zlasti pri projektih za krepitev upravnih zmogljivosti, usposabljanja, izobraževanja in zdravstva, ustanavljanju MSP, kmetijstvu, ribištvu in zaščiti pred naravnimi nesrečami.

Najbolj oddaljene regije v Atlantskem oceanu se poziva k strateški vlogi v posebnem partnerstvu, ki ga je EU[14] pred kratkim podpisala z Zelenortskimi otoki. V okviru tega partnerstva se bo razvijalo sodelovanje na prednostnih področjih, opredeljenih v akcijskem načrtu partnerstva, kot so boj proti nezakonitemu prometu (preprodaja drog, nezakonito priseljevanje) in policijsko sodelovanje.

4.2. Idealne lokacije za boj proti posledicam podnebnih sprememb

Geomorfološke značilnosti in geografski položaj najbolj oddaljenih regij so glavne prednosti za znanstvene raziskave, in sicer za študije in spremljanje pojavov, ki so povezani s posledicami podnebnih sprememb.

Preprečevanje naravnih nesreč, ki so jim močno izpostavljene najbolj oddaljene regije, je področje raziskav z veliko dodano vrednostjo.. Najbolj oddaljene regije so lahko platforme za tehnološko in znanstveno sodelovanje prek spremljanja in opazovanja naravnih nesreč na njihovih območjih.

Na področju energije se najbolj oddaljene regije srečujejo z dvojnim izzivom: zmanjšati svojo odvisnost od energije iz fosilnih goriv in izkoristiti možnosti, ki jim jih ponuja naravno okolje za razvoj praks in znanja, ki se jih da izvoziti ali ponovno uporabiti. Pilotni projekti v poteku ali v pripravi razvijajo inovativne in izvirne rešitve, pri čemer imajo glavno vlogo obnovljivi viri energije. Poleg okoljskih in gospodarskih koristi se s pilotskimi projekti na ogled postavlja tudi evropsko znanje.

Projekt NRJRUP si prizadeva za spodbujanje izmenjav dobrih praks in prenosa znanja med najbolj oddaljenimi regijami in določitev razvojne politike za obnovljive vire energije, začenši z izkoriščanjem morskih virov.

Projekt GERRI si na Reunionu prizadeva za doseg energetske samostojnosti otoka do leta 2030.

Večnamenska elektrarna („ Aproveitamento de fins múltiplos dos Socorridos “) na Madeiri pomembno prispeva k proizvodnji elektrike na otoku, s čimer zmanjšuje odvisnost hidroelektričnega sistema od sezonskih omejitev.

Na področju zdravstva se danes zaradi velikih podnebnih sprememb povečujeta izpostavljenost tropskim boleznim in neodpornost nanje. Pojav novih bolezni zahteva ustanovitev novih naprednih centrov za raziskave in nadzor na področju mikrobiologije v endemičnih regijah za hitro in zanesljivo diagnosticiranje patogenov ter oceno tveganja pojava in razširitve bolezni. Najbolj oddaljene regije že imajo na voljo infrastrukturo za raziskave, ki jo bodo lahko še naprej razvijale in ki se bo uporabljala za krepitev zdravstvene varnosti regije in celinske Evrope.

Center za raziskave in nadzor novih bolezni v Indijskem oceanu (CRVOI), ki je bil ustanovljen po epidemiji z virusom čikungunje leta 2007, si prizadeva za razvoj multidisciplinarnih raziskav na področju novih nalezljivih bolezni, zlasti tistih z epidemičnim potencialom, in pri tem upošteva zdravstvene prednosti regije Indijski ocean.

4.3. Izjemna biotska raznovrstnost in bogastvo morskih ekosistemov

Na področju biotske raznovrstnosti živijo v najbolj oddaljenih regijah izredno raznolike vrste, ki so veliko številnejše od vrst cele celinske Evrope. To bogastvo je osnova gospodarskih dejavnosti, kot sta ribištvo ali turizem, in podpira številne ekološke storitve, kot je čiščenje vode, obnavljanje ribolovnih virov, zaščita zemlje pred erozijo ali zaščita obale pred naravnimi nesrečami ali podnebnimi spremembami. Ta dediščina vsebuje potencial za odkrivanje in inovacije na področju farmacevtskih ali agronomskih raziskav.

Najbolj oddaljene regije imajo tudi bogate ribolovne vire, ki so razmeroma dobro ohranjeni: morsko dno je pravi živi laboratorij z raznolikimi vrstami, ki omogoča politiko trajnostnega razvoja ribištva.

Najbolj oddaljene regije so tudi idealno območje za razvoj biotehnologije, in sicer začenši z izkoriščanjem posebnih morskih virov, kot so globokomorski hidrotermalni vrelci ali tropski ekosistemi.

Oddelek za oceanografijo in ribištvo na univerzi na Azorih je ustanovil center odličnosti za preučevanje in analizo oceanskih virov. Eden od izvajanih projektov si prizadeva izboljšati znanje o oceanskih globinah in razviti tehnologije, ki bi omogočile dostop do globokega morja.

4.4. Znanstveni portali geografskih območij

Najbolj oddaljene regije lahko z razvijanjem najmodernejših tehnologij za informiranje in komunikacijo na svojih območjih postanejo platforme za razširjanje tehnologij in pravi znanstveni portali svojega okolja.

Projekt SEAS[15] v Gvajani si prizadeva, da bi zbral podatke satelitskih opazovanj amazonskega in karibskega okolja. Ta tehnološka platforma, edina v Evropi in Južni Ameriki, omogoča zbiranje potrebnih podatkov za spremljanje virov in upravljanje amazonskega bazena (7 milijonov km2) in prispeva k pobudi o globalnem nadzoru okolja in zaščiti.

Guadeloupe je leta 2005 vzpostavila mrežo podmorskih širokopasovnih digitalnih kablov („ Global Cable Network “) od Porto Rica do Trinidad in Tobaga, s katero oskrbuje 14 otokov zahodnih Karibov. Ta pomembna infrastruktura, ki se razprostira na 2 100 km, je omogočila znatno povečanje zmogljivosti za operaterje telekomunikacij in potrošnikom ponudila zelo konkurenčne cene.

Inštitut za astrofiziko na Kanarskih otokih , ki astronomom omogoča odlično vidljivost nebesnih teles, je raziskovalna infrastruktura, priznana po celem svetu, in ima najmodernejše teleskope in naprave za astrofiziko v celi Evropski uniji. Ko bo veliki kanarski teleskop, edini te vrste na svetu, v kratkem usposobljen za uporabo, bo evropskim raziskovalcem na področju astrofizike omogočeno sodelovanje pri novih projektih na visoki tehnološki ravni.

4.5. Visokokakovostni kmetijski proizvodi

Izvirni in kakovostni kmetijski proizvodi iz najbolj oddaljenih regij si zaslužijo širšo prepoznavnost. Gospodarski razvoj najbolj oddaljenih regij je namreč odvisen tudi od izvoza zanimivih, kakovostnih in tipičnih proizvodov: npr. rum s kontroliranim geografskim poreklom z Martinika, ananasi Viktorija z Reuniona ali melone z Antilov, vino z Madeire, siri in čaji z Azorov, vina in siri s kontroliranim geografskim poreklom s Kanarskih otokov ali rože in okrasne rastline iz vseh najbolj oddaljenih regij.

Raziskovalno središče za agronomijo in okolje na Martiniku (PRAM) se ukvarja z razvojem raznovrstnega in trajnostnega kmetijstva in raziskavo novih tržnih niš, in sicer z izkoriščanjem premalo gojenih lokalnih sadnih vrst, genetsko izboljšavo vrst in vzpostavljanjem sistemov za trajnostno proizvodnjo.

Najbolj oddaljene regije, kot kažejo vsi zgoraj navedeni primeri, že izvajajo inovativne in izvirne rešitve, da bi čimbolj izkoristile svoje prednosti. Zato je treba okrepiti to znanje, da se najbolj oddaljenim regijam omogočita dinamičen razmah njihovega gospodarstva in nova vloga znotraj Evropske unije.

5. PREDLOGI ZA PRIHODNOST

Ne glede na prihodnji okvir splošne politike Unije, zlasti razprave o finančnih perspektivah po 2013, in da se oblikuje nova paradigma, Komisija predlaga boljšo uporabo obstoječih instrumentov Skupnosti in vrsto ukrepov, ki se bodo lahko izvajali v okviru sedanjega proračunskega okvira.

5.1. Izkoristiti obstoječe instrumente Skupnosti

Najbolj oddaljene regije bodo iz proračuna dobile 7,8 milijard EUR za naložbe Skupnosti za obdobje 2007–2013 (ESRR, ESS, EKSRP, ESR, POSEI). Treba je izkoristiti prednosti vseh teh instrumentov in fleksibilnost iz uredb za npr. dodajanje novih prednostnih nalog med vmesno strateško razpravo o nacionalnih poročilih za 2009 in Sporočilu Komisije za leto 2010.

Službe Komisije bodo še naprej sodelovale z EIB in EIS, da se olajša izvajanje pobud JEREMIE in JESSICA v teh regijah.

Najbolj oddaljene regije se bodo lahko vključile tudi v pobudo „Regije za gospodarske spremembe“ in njeno hitro možnost („fast-track“), ki se izvaja prek sklopa medregionalnega sodelovanja cilja „teritorialno sodelovanje“ in programa za trajnostni razvoj urbanih območij (Urbact II). S spodbujanjem regionalnih omrežij zainteresiranih strani in pilotnih projektov, ki se jih bo dalo vključiti v konvergenčne programe in programe za konkurenčnost, ta pobuda vsebuje prednostne teme, ki so zlasti pomembne za najbolj oddaljene regije, kot so „izkoriščanje obalnih območij“ in „izkoriščanje morja in oceanov“.

Na področju izobraževanja in usposabljanja Komisija spodbuja razvoj novih veščin in znanja, ki bodo ključnega pomena za posameznike in jim bodo omogočili, da se bodo lažje spopadli z izzivi 21. stoletja. Takšno prilagajanje človeškega kapitala se bo moralo opirati na izboljšano sodelovanje v univerzitetnih programih za izmenjavo, razvoj ključnih veščin v vseživljenjskem izobraževanju[16] in krepitev sodelovanja med evropskimi sistemi usposabljanja in izobraževanja.

Najbolj oddaljene regije morajo izkoristiti ponujene priložnosti v okviru obstoječih programov Skupnosti na področju raziskav, prevoza, energije, inovacij, tehnologij za informiranje in komunikacijo, izobraževanja in kulture prek aktivnega sodelovanja v ustreznih pozivih za zbiranje predlogov.

5.2. Spopasti se z novimi izzivi, poglobiti znanje, okrepiti partnerstvo

V zvezi s tematskimi sklopi, analiziranimi med javno razpravo, Komisija predlaga naslednje ukrepe:

1. Podnebne spremembe

2. Začeti izvajati oceno gospodarskega učinka prilagajanja na podnebne spremembe v obalnih območjih. Ta študija se bo izvajala za celo Evropsko unijo in bo vsebovala posebno analizo za najbolj oddaljene regije. Spodbujati bi morala sistematično izmenjavo dobrih praks v zvezi s stroški in načrtovanjem prilagajanja v obalnih območjih.

3. Spodbujati uvajanje celostne politike upravljanja tveganj na obalnem območju (poplave, obalna erozija, zmanjšanje ranljivosti izpostavljenega prebivalstva in lastnine) ter vzpostavitev sistema nadzorovanja in opozarjanja v okviru zaščite in civilne zaščite.

4. Izdelati prostovoljni načrt za zaščito narave, ki bo temeljil na izkušnjah iz programa Natura 2000.

5. Razviti in izvesti ukrepe za boj proti invazivnim vrstam.

6. Prepoznati ranljivost najbolj oddaljenih regij v okviru priprav bele knjige o prilagajanju posledicam podnebnih sprememb.

7. Demografski razvoj in selitveni tokovi

8. Začeti izvajati oceno učinka za boljše razumevanje – pozitivnih in manj pozitivnih – posledic selitev in demografskega razvoja na ozemlje najbolj oddaljenih regij ter na njihov trg dela, javne službe, izobraževanje in zdravstvo. To bi lahko omogočilo, da se za vsako regijo oblikuje „pregled selitev“. V vmesni oceni nedavnega splošnega programa „Solidarnost in upravljanje selitvenih tokov med letoma 2007–2013“ bo Komisija ocenila, ali je potreben nov razvoj, vključno s potrebo in izvedljivostjo „evropskega sklada za prilagajanje selitvam“.

9. Na področju demografije Komisija poziva države članice in regionalne organe najbolj oddaljenih regij, da, kadar je to potrebno, povečajo analitično delo in vključijo dejavnik demografskega razvoja v definicijo njenih politik, in sicer izobraževanja, usposabljanja in zaposlovanja ter v postopek načrtovanja strukturnih skladov. Ravno tako poziva k sodelovanju z EUROSTAT vse nacionalne inštitute za statistiko.

10. Kmetijstvo

11. Še naprej spodbujati uporabo vseh možnosti, ki jih ponuja shema POSEI v zvezi s strukturiranjem in razdelitvijo proračunskih sredstev, dodeljenih vsaki najbolj oddaljeni regiji, številom proizvodov, ki jih je treba podpreti, in nadzorom okoljskih problemov, povezanih s posebnimi oblikami onesnaženja.

12. Spodbujati uporabo različnih vrst pomoči za začetek delovanja in vlaganje mladih kmetovalcev, ki se znotraj zadevnega programa za razvoj podeželja lahko spremenijo in tako upoštevajo posebne regionalne zahteve.

13. Izkoristiti vse ponujene priložnosti programov Skupnosti za promocijo proizvodov[17] in vanje vključiti še več proizvodov, kar bo gotovo pripomoglo k povečanju tržnih priložnosti in graditvi ugleda sektorjev s kakovostnimi kmetijskimi in kmetijsko-živilskimi proizvodi.

14. Pomorska politika

15. Prilagajati celostno pomorsko politiko za EU in ukrepe v različnih sektorjih, ki so v njenem akcijskem načrtu predvideni za posebnosti najbolj oddaljenih regij.

16. Poglobiti znanje o pomorskih zadevah in morskem okolju ter o vrednosti storitev, ki jih omogočajo morski ekosistemi najbolj oddaljenih regij prek posebnih analiz v okviru projekta o družbeno-gospodarskih podatkih v zvezi s pomorskimi zadevami, ki ga vodita EUROSTAT in Evropska mreža za opazovanje podatkov o morskem okolju (EMODNET). Pridobljene informacije bodo omogočile obsežno analizo najbolj oddaljenih regij v „Atlasu morja“, ki ga bo leta 2009 objavila Komisija.

17. Oblikovati mreže, ki bodo namenjene raziskavam in poudarjanju vloge najbolj oddaljenih regij kot za Evropo idealnih opazovalnic morskega okolja v okviru nove strategije za morske in pomorske raziskave[18] ter v okviru 7. okvirnega programa na področju RTR podpreti raziskave o poznavanju, zaščiti in upravljanju morskih ekosistemov.

18. Spodbujati najbolj oddaljene regije, da prevzamejo strateško vlogo pri upravljanju in nadzorovanju morja na svojih regijah z razvojem lastne regionalne celostne pomorske politike in svojega morskega prostora ter s skupnimi dejavnostmi s tretjimi državami, izvajanimi v okviru programov Skupnosti za teritorialno sodelovanje ali regionalnega načrta za nadzor ribištva v jugozahodnem Indijskem oceanu.

19. Spodbuditi pomorske povezave med najbolj oddaljenimi regijami in sosednjimi tretjimi državami za okrepitev gospodarskih in kulturnih izmenjav s spremembo sedanjih smernic Skupnosti o državni pomoči za pomorski promet najpozneje do njihove naslednje revizije, da se dovoli pomoč za začetek teh povezav. Najbolj oddaljene regije lahko za te povezave uporabijo tudi javna naročila storitev, pri čemer preverijo merila iz sodne prakse „Altmark“[19].

20. Okrepiti partnerstvo

21. Pri sprejemanju novih zakonodaj Skupnosti je treba za zagotovitev usklajenosti poglobiti analizo njihovih posledic za najbolj oddaljene regije. V tem okviru bi medresorskim skupinam Skupnosti za najbolj oddaljene regije pri reševanju posameznih težav lahko po potrebi pomagale priložnostne delovne skupine.

22. Začeti družbeno-gospodarsko študijo o dejavnikih rasti v najbolj oddaljenih regijah, ki bo izpostavila obetavne sektorje, opredeljene v tem sporočilu, in ki bo določila tudi glavne omejitve za njihov razvoj in poiskala možnosti za odziv nanje.

23. Zagotoviti vključitev razprav o razvoju strategije za najbolj oddaljene regije in omogočiti polno sodelovanje teh regij pri oblikovanju mnenj v zvezi s postopki in dejavnostmi v teku, kot so: Zelena knjiga o ozemeljski koheziji, prihodnost kohezijske politike po letu 2013, reforma proračuna EU, regionalno povezovanje za razvoj držav AKP, Zelena knjiga o prihodnosti odnosov med EU ter čezmorskimi ozemlji in državami ali razvoj evropske pomorske politike.

24. V okviru sporazumov o gospodarskem partnerstvu se najbolj oddaljene regije poziva, da tvorno sodelujejo v procesu izvajanja in sklepanja teh sporazumov. Izkoristiti morajo zlasti priložnosti, ki se s krepitvijo regionalnega sodelovanja ponujajo za trgovino z blagom in storitvami ter druga področja, kot so storitve, intelektualna lastnina in javna naročila. Zlasti na teh področjih, kjer imajo najbolj oddaljene regije primerjalno prednost, se lahko razvije pravo dopolnjevanje gospodarstev teh regij in držav AKP. V tem okviru je pomembno podpreti dejavnosti, ki so usmerjene h krepitvi zmogljivosti najbolj oddaljenih regij, da hkrati sledijo trgovinskim tokovom, ki jih zadevajo, in trgovinski politiki EU.

25. Skupaj z najbolj oddaljenimi regijami organizirati informativne sestanke, da se zagotovi boljša razlaga instrumentov in politik Skupnosti (7. okvirni program na področju RTR, razlaga možnosti za sodelovanje, ki sta jo razvila ERS in ESRR, itd.).

26. Skupaj z državami članicami in najbolj oddaljenimi regijami organizirati forum za najbolj oddaljene evropske regije, ki bo potekal vsako drugo leto (mreženje najboljših praks, nagrade za pobude, ki bodo pripomogle k razvoju obetavnih sektorjev, posebne kampanje za ozaveščanje o izzivih, s katerimi se srečujejo najbolj oddaljene regije itd.).

6. ZAKLJUčEK

S tem Sporočilom se Komisija odziva na zahtevek Evropskega Sveta decembra 2007, upoštevajoč mnenja, ki so jih dale zainteresirane stranke med javnim posvetovanjem.

Glede na izzive na svetovni ravni – energetska kriza, prehrambena kriza, podnebne spremembe, demografski pritisk in selitveni tokovi, nujna potreba po boljšem upravljanju oceanov – je treba čimbolj izkoristiti prispevke najbolj oddaljenih regij. Te regije so pravi laboratoriji idej, kjer se lahko ti izzivi in pojavi opredelijo, analizirajo in vzorčijo. Izkazalo se je, da so njihove izkušnje pomembne za njihovo geografsko okolje in za ostalo ozemlje Unije.

Prav te potenciale, s katerimi se oblikujejo nove paradigme, je treba v prihodnosti izkoriščati. To pa ne sme privesti do zmanjšanega spremljanja razvoja evropskih sektorskih politik, v okviru katerih je treba uporabiti vse obstoječe možnosti.

Nov pristop mora spodbuditi nove projekte z dodano vrednostjo in potencialom za trajnostni razvoj, ki bodo dolgoročno privedli do prenovljene evropske strategije za najbolj oddaljene regije.

[1] Posvetovanje, ki se je začelo s Sporočilom Komisije „Strategija za najbolj oddaljene regije: dosežki in prihodnji izzivi“ COM(2007) 507 konč..

[2] Od zadnjih širitev EU najbolj oddaljene regije, gledano v celoti, ne spadajo več v skupino najbolj revnih regij. Vendar v primerjavi s povprečjem Skupnosti v letu 2005 (EU-27=100), Gvajana (BDP/preb. 50,5), Reunion (BDP/preb. 61,6) in Azori (BDP/preb. 66,7), v manjši meri pa tudi Guadeloupe (BDP/preb. 70,6) in Martinik (BDP/preb. 75,6) spadajo med najmanj uspešne regije v EU-27. Kanarski otoki (BDP/preb. 93,7) in Madeira (BDP/preb. 94,9) se približujejo povprečju Skupnosti.

[3] Sporočilo Komisije „Strategija za najbolj oddaljene regije: dosežki in prihodnji izzivi“ COM(2007) 507 konč. z dne 12. septembra 2007.

[4] Državna pomoč N199/2007 za pomoč pri prevozu v francoske čezmorske departmaje.

[5] Državna pomoč N 912/2006 za posamične oblike socialne pomoči za oskrbovanje z letali znotraj Gvajane in za letalski prevoz iz avtonomne regije Madeira.

[6] COM(2008) 306 konč. z dne 20.5.2008.

[7] Sporočilo Komisije „Celostna pomorska politika za EU“ COM (2007) 575 konč., Modra knjiga, SEC(2007) 12/78/2 akcijski načrt.

[8] Na primer: državna pomoč NN 22/2008 o ukrepih pomoči v okviru AIEM za Kanarske otoke. Odločba 2008/417/ES z dne 3. junija 2008 o trošarinah za pivo, proizvedeno na Madeiri. Državna pomoč N421/2006, dovoljenje za ukrep državne pomoči v obliki nižje stopnje obdavčitve za podjetja, prijavljena v prosti coni Madeire.

[9] Na primer: Odločba Sveta 2008/439/ES z dne 9. junija 2008 o spremembi pristaniških pristojbin v zvezi z novimi proizvodi iz Gvajane. Uredba (ES) št. 645/2008 z dne 8. julija 2008 o odprtju in upravljanju avtonomnih tarifnih kvot Skupnosti za uvoz nekaterih ribiških proizvodov na Kanarske otoke.

[10] Program Makaronezija je ime za območje, namenjeno čeznacionalnemu teritorialnemu sodelovanju, ki obsega Kanarske otoke, Madeiro in Azore.

[11] Sporočilo Komisije z dne 24. oktobra 2007 o prihodnosti odnosov med EU in Zelenortsko republiko COM(2007) 641 konč..

[12] Vsi prispevki in sinteza zaključkov iz postopka javnega posvetovanja je na voljo na: http://ec.europa.eu/regional_policy/consultation/rup/contri_fr.htm.

[13] Podnebne spremembe, demografski razvoj in selitveni tokovi, kmetijska in pomorska politika.

[14] Sporočilo Komisije z dne 24. oktobra 2007 o prihodnosti odnosov med EU in Zelenortsko republiko COM(2007) 641 konč..

[15] Projekt SEAS Gvajana: Nadzor amazonskega okolja s pomočjo satelita.

[16] Priporočilo o ključnih veščinah v vseživljenjskem izobraževanju UL L 394, 30.12.2006.

[17] Program za promocijo grafičnega simbola za najbolj oddaljene regije (Uredba Sveta 247/2006) in Priloga I k Uredbi Komisije 501/2008 − informativni letni proračun: 1 mio EUR ter ukrepi za promocijo proizvodov iz programa POSEI.

[18] COM(200) 534 „Evropska strategija za morsko in pomorsko raziskovanje. Skladen okvir za Evropski raziskovalni prostor v podporo trajnostni uporabi oceanov in morij“.

[19] Sklep Sodišča – UL C 226/1 z dne 20.9.2003.