SL Uradni list Evropske unije C 317/67

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive Sveta 78/660/ES o letnih računovodskih izkazih posameznih vrst družb v zvezi z mikro subjekti

(COM(2009) 83 konč./2 – 2009/0035 (COD))

(2009/C 317/11)

Poročevalec: g. PEZZINI

Svet Evropske unije je 20. marca 2009 sklenil, da v skladu s členom 44 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive Sveta 78/660/ES o letnih računovodskih izkazih posameznih vrst družb v zvezi z mikro subjekti

COM(2009) 83 konč./2 - 2009/0035 (COD).

Strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 22. junija 2009. Poročevalec je bil g. PEZZINI.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 455. plenarnem zasedanju 15. in 16. julija 2009 (seja z dne 15. julija) s 144 glasovi za, 10 glasovi proti in 17 vzdržanimi glasovi.

1. Sklepi in priporočila

1.1 Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) poudarja potrebo, da se zadovoljijo potrebe malih in srednje velikih podjetij in obrti, da se jim omogoči obvladovanje strukturnih izzivov, ki so pogosti v kompleksni družbi, ob polnem izvajanju Evropske listine za mala podjetja (1) in v procesu, vključenem v lizbonsko strategijo.

1.2 EESO je seznanjen s pobudo Komisije, da se mikropodjetja izvzamejo iz računovodsko-administrativnih obveznosti, ki so pogosto drage in pretirane glede na strukturo teh podjetij, in opozarja na stališče, ki ga je zavzel pred tem v mnenjih CESE 1187/2008 (2) in CESE 1506/2008 (3).

1.3 Po mnenju EESO je pomembno, da pobuda spoštuje naslednja načela:

— Obveznost: vsaka država članica je dolžna uvesti merila za izvzetje mikropodjetij;

— Prožnost: državam članicam je treba prepustiti možnost, da v okviru skupnih mej prilagajajo merila za izvzetje v skladu s potrebami svojega posebnega položaja;

— Enostavnost: spremembe izvzetij morajo biti enostavne za izvedbo;

— Preglednost: vsekakor je treba zagotoviti ustrezno preglednost enotnega trga.

1.4 Čeprav se EESO zaveda, da Skupnost na tem področju nima izključne pristojnosti, meni, da je – zaradi celovitosti enotnega trga in nediskriminatornosti glede subjektov, ki na njem delujejo – zaželeno, da se v prihodnjih ukrepih revizije četrte in sedme direktive o pravu družb olajšave lahko samodejno uporabljajo za vsa mikropodjetja v Uniji, v skladu z merili, ki jih jasno opredeli vsaka država članica.

1.5 V zvezi s tem Odbor poziva, da se uporabi vodilno načelo „najprej pomisli na male“ (Think Small First) prek medinstitucionalnega sporazuma, ki temelji na enaki pravni podlagi kot sporazum o boljši pripravi zakonodaje (4), z vrsto jasnih in preglednih zavez na ravni Skupnosti in na nacionalni ravni v zvezi z odpravljanjem oziroma zmanjševanjem upravnih bremen, da se zagotovi sistematska uporaba teh zavez tako v zakonodajnih kot v izvedbenih postopkih, zlasti za mikropodjetja in mala podjetja.

1.6 Po mnenju EESO bi bilo tudi primerno, da bi Komisija Evropskemu parlamentu, Svetu in EESO v treh letih po začetku veljavnosti predlagane direktive predložila poročilo z oceno učinkov in delovanja izvzetja v korist mikropodjetij v vseh državah članicah EU in dejanske prihranke, dosežene z evropskimi mikropodjetji.

2. Uvod

2.1 Od leta praznovanja „evropskega leta malih in srednje velikih podjetij ter obrti“ (5), ki mu je sledilo oblikovanje GD XXIII (6) in vrsta evropskih konferenc (7), si je Evropska komisija zelo prizadevala, da bi zadovoljili potrebe malih in srednje velikih podjetij ter obrti in jih podpirali pri soočanju s številnimi gospodarskimi in strukturnimi izzivi. To je bilo že poudarjeno v številnih mnenjih EESO (8).

2.2 Za mala in srednje velika podjetja pogosto veljajo enaka pravila kot za velika podjetja. Njihove posebne potrebe na področju računovodstva so bile le redko proučene, predpisi na področju poročanja o finančnem položaju pa prinašajo znatno finančno obremenitev, poleg tega pa ovirajo učinkovito uporabo kapitala za proizvodnjo in zaposlovanje.

2.3 V zvezi z računovodstvom in revizijo je po eni strani temeljnega pomena izboljšanje kakovosti računovodskih izkazov kapitalskih družb in povečanje preglednosti, po drugi strani pa so večje obveznosti, naložene podjetjem, za mikro in mala podjetja pogosto še posebno obremenjujoče.

2.4 Prav ob upoštevanju tega dejstva je Komisija pred kratkim predložila predlog, da srednje velika podjetja oprostijo nekaterih obveznosti glede poročanja in priprave konsolidiranih računovodskih izkazov (9); ta predlog je EESO pozdravil (10).

2.5 Visoki upravni stroški, ki izhajajo iz zakonodaje Skupnosti, omejujejo konkurenčnost evropskih podjetij. Poleg tega se zakonodaja v zvezi s pravom, računovodstvom in revidiranjem računovodskih izkazov družb ni razvijala vzporedno z okoljem, v katerem podjetja poslujejo. Dejstvo je, da direktive, ki zagotavljajo kakovost finančnega poročanja in revidiranja v EU, vključujejo veliko upravno breme za podjetja, zlasti za mala.

2.6 Po ocenah, pripravljenih za Komisijo, ki se ne zdijo znanstveno in metodološko strukturirane, bi se ukrep izvzetja utegnil nanašati na približno 5,4 milijona mikropodjetij, celotni upravni stroški za izpolnitev upravnih in računovodskih obveznosti, določenih z direktivo, pa bi znašali približno 6,3 milijarde eurov na leto.

2.7 EESO izrecno opozarja na zavezo, ki jo je sprejela Komisija, da se upravno breme za podjetja zmanjša za 25 % (11); zavezo je EESO brez pridržkov podprl (12).

2.8 Po mnenju Odbora je treba „izvesti […] potrebne ukrepe, da se v vseh državah članicah zagotovi pravočasno in kakovostno izvajanje vseh direktiv ter da se nacionalne in regionalne vlade ter zakonodajalce prepriča, da začnejo z lastnimi projekti za poenostavitev predpisov v primerih, pri katerih je prišlo do pretirano natančnega izvajanja (gold-plating) evropske zakonodaje“ (13).

3. Ozadje mnenja

3.1 V okviru četrte faze pobude za poenostavitev zakonodaje o notranjem trgu (Simplification of the Legislation on the Internal Market – SLIM) sta bili posodobljeni prva in druga direktiva o pravu družb.

3.2 Evropski svet je 8. in 9. marca 2007 poudaril, da je zmanjševanje upravnih obremenitev pomemben ukrep za pospeševanje evropskega gospodarstva, zlasti zaradi svojega učinka za mala podjetja. Izrecno je opozoril, da je potrebno močno skupno prizadevanje za znatno zmanjšanje upravnih obremenitev v EU.

3.3 Na svojem zasedanju 13. in 14. marca 2008 je Evropski svet Komisijo pozval, naj pripravi nove zakonodajne predloge za zmanjšanje upravnih obremenitev, ki jih je treba sprejeti po pospešenem postopku (14), ter med prednostna področja uvrstil evropsko pravo družb ter računovodstvo in revizijo.

3.4 Tudi European Small Business Act (15), ki ga je Komisija predložila junija 2008 in o katerem se je Odbor že opredelil (16), je poudaril potrebo po poenostavitvi za majhna podjetja.

3.5 Tudi Evropski načrt za oživitev gospodarstva, predstavljen konec novembra 2008, je opozoril, kako pomembno je zmanjšanje upravnih obremenitev za mala in srednje velika podjetja (MSP) ter mikropodjetja, med drugim z odpravo „zahteve, da morajo mikro podjetja pripravljati letne računovodske izkaze“ (17).

3.6 Evropski parlament se je v svoji resoluciji z dne 8. decembra 2008 (18) opredelil za črtanje zahtev o predložitvi računovodskih izkazov za mikropodjetja, da bi ta podjetja povečala konkurenčnost in bolje izkoristila svoje možnosti rasti. Komisijo je pozval, naj predloži zakonodajni predlog, ki bi državam članicam omogočil, da ta podjetja izvzamejo s področja uporabe Četrte direktive 78/660/EGS.

3.7 V zadnjih dvajsetih do tridesetih letih je Direktiva 78/660/EGS doživela več sprememb (19).

4. Povzetek dokumenta Komisije

4.1 Komisija predlaga uvedbo pojma mikropodjetja, ki ga že predvidevajo nekatere države članice, in da se ta podjetja izključijo iz področja uporabe Četrte direktive Sveta 78/660/EGS o letnih računovodskih izkazih. Da bi bila deležna ugodnosti na podlagi tega izvzetja, morajo mikropodjetja izpolnjevati dvoje od treh naslednjih meril:

— 10 ali manj zaposlenih,

— bilančna vsota manjša od 500 000 eurov in

— neto promet manjši od 1 000 000 eurov.

4.2 V teh zelo majhnih podjetjih so stroški pripravljanja letnih izkazov še posebno veliki. Po drugi strani pa za njihovo finančno stanje ni posebnega interesa, saj gre predvsem za podjetja, ki delujejo na lokalni in regionalni ravni.

4.3 Z uvedbo izvzetij v direktive o računovodstvu bi države članice imele možnost, da same določijo pravila, ki bi veljala za mikropodjetja.

4.4 Zato se je Komisija odločila za spremembo sedanje zakonodaje Skupnosti. Kar zadeva mikropodjetja, so predlagani različni ukrepi:

— izvzetje teh podjetij iz obveznosti, da objavljajo svoje izkaze,

— možnost za mikropodjetja, da prostovoljno pripravljajo tudi letne računovodske izkaze, jih predložijo v revizijo in pošljejo v nacionalni register,

— diskrecija držav članic, da mikropodjetja izvzamejo iz področja uporabe Četrte direktive o pravu družb.

5. Splošne ugotovitve

5.1 EESO podpira cilj pobude Komisije, da se mikropodjetja izvzamejo iz računovodskih upravnih obveznosti, ki so drage in povsem nesorazmerne glede na potrebe mikropodjetij in glavne uporabnike računovodskih informacij.

5.2 Odbor meni, da je – zlasti v sedanji gospodarski krizi, ki še posebej močno pesti majhna podjetja v vsej Evropi – prednostnega pomena, da se ukrepi izvzetja mikropodjetij izvajajo hitro (po postopku „fast track“) (20) in s splošno veljavo v celotnem Evropskem gospodarskem prostoru; biti morajo prožni, prilagojeni posameznim nacionalnim razmeram in se uporabljati pregledno v zvezi s fizičnimi in pravnimi subjekti v Evropi.

5.3 Predlog Komisije je tudi močna spodbuda za boj proti sivi ekonomiji, kot je to Odbor že večkrat zahteval. Odbor je opozoril na „zelo negativen učinek dela na črno za področje javnih financ, tako zaradi izgube davčnih dohodkov kot tudi socialnih prispevkov“ (21), in da „cena za poštenost ne sme biti previsoka, sicer tvegamo, da se bo delo na črno vedno bolj širilo“ (22).

5.4 EESO pozdravlja predlog Komisije za poenostavitev, s katerim naj bi zagotovili, da bo ureditveni okvir prispeval k spodbujanju podjetništva in inovativnosti malih in mikropodjetij, da bodo bolj konkurenčna in bolje izkoriščala potencial notranjega trga.

5.5 Čeprav se Odbor zaveda, da Skupnost na tem področju nima izključne pristojnosti in da je potrebna uporaba člena 5 Pogodbe ES o načelu subsidiarnosti, meni, da je – zaradi celovitosti enotnega trga in nediskriminacije subjektov, ki na njem delujejo – zaželeno, da v prihodnjih ukrepih splošnega pregleda četrte in sedme direktive o pravu družb olajšave za mikropodjetja ne bi bile prepuščene presoji posameznih držav članic, temveč bi se samodejno uporabljale za vsa mikropodjetja v EU.

5.6 Odbor poziva Komisijo, Evropski parlament in Svet, naj se pri napovedanem splošnem pregledu četrte in sedme direktive o pravu družb uporabi vodilno načelo „najprej pomisli na male“ (Think Small First) prek medinstitucionalnega sporazuma na temelju iste pravne podlage kot sporazum o boljši pripravi zakonodaje (23), z vrsto jasnih zavez v zvezi z zmanjševanjem oziroma odpravljanjem upravnih obremenitev.

5.7 Po mnenju EESO bi bilo tudi primerno, da bi Komisija Evropskemu parlamentu, Svetu in EESO v treh letih po začetku veljavnosti predlagane direktive predložila poročilo z oceno učinkov in delovanja izvzetja v korist mikropodjetij v vseh državah članicah EU ter dejanskih prihrankov, doseženih z evropskimi mikropodjetji.

V Bruslju, 15. julija 2009 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Mario SEPI

(1) Glej zasedanje Evropskega sveta v Lizboni, 2000.

(2) UL C 27, 3.2.2009, str. 7.

(3) UL C 77, 31.3.2009, str. 37.

(4) Glej mnenje EESO, UL C 182, 4.8.2009, str. 30, priporočilo št. 1, poročevalec g. MALOSSE, soporočevalec g. CAPPELLINI.

(5) Leto 1983.

(6) Najprej je bila – pod vodstvom Edith Cresson – oblikovana delovna skupina, ki je pozneje postala nov GD: GD XXIII.

(7) Avignon 1990, Berlin 1994, Milano 1997.

(8) Glej med drugim UL C 161, 14.6.1993, str. 6; UL C 388, 31.12.1994, str. 14; UL C 295, 7.10.1996, str. 6; UL C 56, 24.2.1997, str. 7; UL C 89, 19.3.1997, str. 27; UL C 235, 27.7.1998, str. 13; UL C 221, 7.8.2001, str. 1; UL C 374, 3.12.1998, str. 4; UL C 116, 20.4.2001, str. 20.

(9) COM(2008) 195 konč. z dne 18. septembra 2008.

(10) UL C 77, 31.3.2009, str. 37, poročevalec g. CAPPELLINI.

(11) COM(2006) 689, 690 in 691 konč. z dne 14. novembra 2006.

(12) UL C 256, 27.10.2007, str. 8.

(13) Glej UL C 256, 27.10.2007, str. 8, točka 4.3.6, in UL C 204, 9.8.2008, str. 9, točka 6.2.

(14) Sklepi predsedstva Evropskega sveta v Bruslju 13. in 14. marca 2008, točka 9.

(15) COM(2008) 394 konč., 25.6.2008.

(16) UL C 182, 4.8.2009, str. 30, poročevalec g. MALOSSE, soporočevalec g. CAPPELLINI.

(17) Sporočilo Komisije Evropskemu svetu Evropski načrt za oživitev gospodarstva (COM(2008) 800 konč., 26.11.2008, točka 4).

(18) Resolucija Evropskega parlamenta z dne 18. decembra 2008 o računovodskih zahtevah za mala in srednje velika podjetja, zlasti mikro podjetja.

(19) Več deset sprememb: direktive 83/349/EGS, 84/569/EGS, 89/666/EGS, 90/604/EGS, 90/605/EGS, 94/8/ES, 1999/60/ES, 2001/65/ES, 2003/38/ES, 2003/51/ES, 2006/43/ES, 2006/46/ES.

(20) Fast track („takojšnji“): za hitro dosego prvih rezultatov je Komisija predlagala tri „takojšnje“ ukrepe. Prvi takojšnji ukrep, ki je bil namenjen uskladitvi določenih pravil o strokovnih poročilih v primeru nacionalih združitev in delitev s pravili iz direktive o čezmejnih združitvah (Direktiva 2005/56/ES), sta Svet in Evropski parlament sprejela v novembru 2007 (Direktiva 2007/63/ES). Poleg tega je Komisija aprila 2008 predložila dva predloga za spremembo prve in enajste direktive o pravu družb in direktiv o računovodstvu.

(21) UL C 101, 12.4.1999, str. 30, poročevalec g. GIRON.

(22) UL C 255, 14.10.2005, str. 61.

(23) UL C 182, 4.8.2009, str. 30, priporočilo št. 1, poročevalec g. MALOSSE, soporočevalec g. CAPPELLINI, in sicer predvsem točko 3.2: „EESO v zvezi z načelom ‚najprej pomisli na male‘ ponavlja svoje stališče (UL C 27, 3.2.2009, str. 27) in poziva k temu, da mora dobiti zavezujočo obliko (kodeks ravnanja, medinstitucionalni sporazum, sklep Sveta), ki jo je treba še opredeliti in bi obvezovala Evropski parlament, Komisijo in Svet. Izbira medinstitucionalnega sporazuma, ki bi temeljil na isti pravni podlagi kot sporazum o boljši pripravi zakonodaje iz leta 2003, …“.