SL    SL SL 
 
SL    SL  KOMISIJA EVROP SKIH SKUPNOSTI 
Bruselj, 28.5.2009 
SEC(2009) 671 
  
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
Sporočilo Komisije Evropskemu parlamen tu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-
socialnemu odboru in Odboru regij o po litiki kakovosti km etijskih proizvodov 
 
Povzetek ocene u činka 
{COM(2009) 234} 
{SEC(2009) 670} 
 
SL 2   SL DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
Povzetek ocene u činka 
Politika kakovosti km etijskih proizvodov 
1. POLITIČNI OKVIR IN OPREDELITEV PROBLEMA  
Politika kakovosti kmetijskih proizvodov obra vnava tržno nepopolnost,  ki je posledica 
nesimetričnih informacij med kmeti in kupci o vidikih kakovosti kmetijskih proizvodov. 
Usmerjena je na prispevek kmetov in proizvajalcev primarno kmetijskih in „prvostopenjsko“ predelanih proizvodov (vina, sira, olj čnega olja, mesa …).  
ES je razvila vrsto instrumentov v zvezi s tr ženjem kmetijskih proizvodov, ki zagotavljajo 
značilnosti proizvodov in na čine kmetovanja: 
– tržni standardi in smernice pridelave, ki dolo čajo identiteto kmetijskega proizvoda (npr. 
opredelitve „pitnega mleka“, „sadnega soka“,  „vina“), klasifikaci jo proizvodov (razred, 
velikost ...), ozna čevanje porekla in obmo čja kmetovanja ter opredeljujejo nekatere 
„rezervirane navedbe“, ki navajajo  lastnosti dodane vrednosti in na čine, kot so metoda 
kmetovanja; 
– sheme EU o kakovosti kmetijskih proizvodov . Trenutno obstaja šest shem: za 
geografske ozna čbe (tri sheme), zajam čene tradicionalne posebnosti, ekološko kmetovanje 
in proizvode najbolj oddaljenih re gij. Pripravlja ta pa se dve nadaljnji shemi EU: razširitev 
znaka za okolje  na živila in shema ozna čevanja dobrega po čutja živali. 
Poleg tega so bile razvite številne zasebne in nacionalne (ter regionalne) sheme 
certificiranja.  Mednje spadajo sheme certificiranja  živil (ki zagotav ljajo doseganje 
„osnovnih“ standardov) in shem e certificiranja kakovosti živil,  ki kupcem in potrošnikom 
„razločujejo“ proizvode na trgu z ozna čevanjem lastnosti proiz voda dodane vrednosti in 
načinov kmetovanja. 
Ti instrumenti (ukrepi EU, zasebni in naci onalni) si prizadevajo obravnavati temeljne 
probleme trga, ki so posledica nesimetri čnih informacij  ter bi sicer ovir ale prodajo in nakup 
proizvodov po pravi čni ceni ob upoštevanju njihovih zna čilnosti in na činov kmetovanja. 
Poleg tega delovanje teh ukrepov spremljajo težave in problemi. Na splošno  je bila politika 
EU razvita ad hoc  in pojavile so se številne nedoslednosti  ali pa te še pretijo. Poleg tega se 
pripravljajo številne pobude, zlasti  v okoljskem sektorju, ki lahko povzro č
ijo nadaljnje 
nedoslednosti. Razli čnost teh pobud prispeva k problemu neusklajenosti, preti pa tudi 
nevarnost nekoordiniranega pristopa do ukr epov politike kakovosti kmetijskih proizvodov, 
kar pa se lahko pri zainteresiranih straneh in potrošnikih odrazi v zmedenosti ter v 
nedoslednosti politike. Posebno  pa so sheme EU izjemno kompleksne . Ukrep geografskih 
označb ni dosegel zadovoljive prepoznavnosti in ugotovljene so bile številne zlasti tehni čne 
težave. Ukrep tradicionalnih posebnosti ni izpolnil pri čakovanj, tržni standardi pa so 
kompleksni in preve č normativni. V zasebnem in nacionalnem  sektorju je izbruh številnih in 
različnih shem certificiranja pripeljal do zmede in odprl vprašanja o pravilnem delovanju 
enotnega trga. Če sklenemo, je ad hoc  pristop k ozna čevanju obmo čja kmetovanja ustvaril 
 
SL 3   SL razdrobljeno sliko, kjer se obmo čje kmetovanja ozna čuje pri govejem mesu, pri svinjskem pa 
ne, pri medu da, pri mle čnih izdelkih pa ne. 
2. CILJI 
Splošni cilj  politike kakovosti kmetijskih proizv odov je kmetom in proizvajalcem omogo čiti, 
da zadovoljijo pri čakovanja potrošnikov glede zna čilnosti proizvoda in na činov kmetovanja 
ter o njih u činkovito obveš čajo, tako da:  
– kmetje in proizvajalci dobijo pravi čno povra čilo, ki bo odraz kakovosti kmetijskega 
proizvoda, 
– se kmetje in proizvajalci lahko odzovej o na povpraševanje potrošnikov po zna čilnostih in 
načinih kmetovanja proizvoda z dodano vrednostjo, 
– se potrošniki pri opredeljevanju zna čilnosti kmetijskega proizvoda in na činov kmetovanja 
lahko zanesejo na navedbe ozna čevanja. 
Posebni cilji  so: 
– izboljšati komunikacijo med kmeti ter kupci in pot rošniki, ki izhaja iz nesimetri čnih 
informacij o kakovosti kmetijskih proizvodov, 
– izboljšati skladnost instrumentov EU za politiko kakovosti kmetijskih proizvodov,  
– zmanjšati kompleksnost za kmete in  proizvajalce ter potrošnike. 
Pri obravnavi teh ciljev so bila prou čena štiri vprašanja politike :  
– vprašanje politike 1: tržni standardi, vklju čno z ozna čevanjem obmo čja kmetovanja, 
– vprašanje politike 2: geografske ozna čbe, 
– vprašanje politike 3: tr adicionalne posebnosti, 
– vprašanje politike 4: zasebne in nacionalne  sheme ter nove sheme certificiranja EU.  
3. MOŽNE REŠITVE  
3.1. Vprašanje politike 1: tržni standardi, vklju čno z ozna čevanjem obmo čja 
kmetovanja 
Po tehničnem pregledu sta bili ovrženi dve možnosti: 
– uvedba logotipa EU, ki bi ozna čeval skladnost z zahtevami EU , bi predstavljala ve č 
tehničnih ovir in so ji nasprotovale s koraj vse zainteresirane strani;  
– brez ukrepanja EU: odprava tržnih standardov  iz zakonodaje Skupnosti bi pustila 
„področje neurejeno“ in bi tvegala možnost uvedbe razli čnih nacionalnih tržnih 
standardov. Vse zainteresirane strani so podpr le nadaljevanje (poenostavljenih) tržnih 
standardov. 
Podrobneje je bilo anal iziranih pet možnosti: 
 
SL 4   SL – možnost 1.1: status quo  plus: poenostavitev , vključno z uskladitvijo standardov, 
uskladitvijo skupnih elementov po razli čnih sektorjih, odstranitv ijo zastarelih dolo čb in 
pripravo pravnih aktov v skladu z najnovejšimi na čeli priprave;  
– možnost 1.2: zamenjava posebnih tržnih standardov EU s splošnimi osnovnimi 
standardi.  Ta možnost predvideva popolno ukinite v posebnih tržnih standardov iz 
zakonodaje Skupnosti in uvedbo novih splošnih st andardov, veljavnih za vse proizvode;  
– možnost 1.3: kombinirani pristop.  Ta možnost zajema teme ljne zahteve ali osnovni 
standard v zakonodaji (tako kot v možnosti 1.2) in tehni čne specifikacije v standardih, o 
katerih so se dogovorile zainteresiran e strani v okviru organa za dolo čanje standardov 
CEN; 
– možnost 1.4: razvoj uporabe rezerviranih navedb.  Določitev jasnih opredelitev, 
identitet, razredov, velikosti, ki jih je treba spoštovati, kadar se uporabljajo pri dajanju v 
promet, ter so prostovoljni za proizvajalce/subjekte (npr. „kme čka hiša“, „prosta reja“ ter 
zlasti navedba “tradicionalno“, če se ukine instrument sheme „t radicionalne posebnosti“);  
– možnost 1.5: razširitev obstoje čega obveznega navajanja obmo čja kmetovanja 
(države EU/države ne članice EU) na kmetijske proizvode.  Označevanje država 
EU/država ne članica EU in/ali država članica/tretja država je treba obravnavati zlasti v 
okviru vidikov STO. 
3.2. Vprašanje politike 2: geografske ozna čbe 
Po tehničnem pregledu so bile ovržene štiri možnosti: 
– ukrep splošne direktive , ki bi na države članice prenesla nalogo opredeljevanja in zaš čite 
geografskih ozna čb, ni skladen s politi čnim ciljem usklajene uporabe po celotnem enotnem 
trgu; 
– možnosti koregulacije  in samoregulacije , pri katerih je potrebno sodelovanje nevladnih 
organizacij, socialnih in gospodarskih pa rtnerjev, sta bili ovrženi zaradi izjemno 
razdrobljene strukture sektorja;  
– rezultat neukrepanja na ravni Skupnosti (odprava veljavne zakonodaje)  bi 
najverjetneje bil 27 razli čnih sistemov v državah članicah, z ve čjimi ovirami za 
proizvajalce, zmedo za potrošnike in tveganjem zlorabe, prilastitve itn. zunaj države, ki 
dodeljuje zaš čito.  
– kratkoročno ne bi bilo mogo če uporabiti mednarodnih pravil na podlagi lizbonskega 
sporazuma , saj bi bila potrebna mednarodna poga janja o pristopu k WIPO ter nekaj 
sprememb opredelitev. Vendar pa dolgoro čno te možnosti ne smemo izklju čiti. 
Podrobneje so bile analiz irane tri možnosti (vklju čno s tremi podmožnostmi): 
– možnost 2.1: status quo plus: poenostavitev shem zaš čitene ozna čbe porekla (ZOP) in 
zaščitene geografske ozna čbe (ZGO) ter racionalizacija obstoje čih postopkov.  Pravno 
besedilo bi se lahko pojasnilo brez spreminjanja  sedanje pravne strukt ure, s tem pa bi se 
skrajšal čas za obravnavo vlog na ravni EU;  
 
SL 5   SL – podmožnost 2.1.1: združitev opredelitev ZOP in ZGO.  Dejansko bi bila 
zaščitena ozna čba porekla ukinjena, obstoje če registracije pa bi postale zaš čitene 
geografske ozna čbe. Ta možnost bi preusmerila politiko poudarjanja razlike med 
obema sistemoma; 
– podmožnost 2.1.2: oblikovanje enotnega instrumenta  za registracijo vin, 
žganih pija č ter kmetijskih proizvodov in živil bi omogo čilo skladnejšo politiko, 
na primer z uporabo podobnih meril in postopkov za registracijo;  
– podmožnost 2.1.3: dopustitev nacionalnih sistemov zaš čite označb vzporedno s 
shemo EU. Zaš čita navedenih imen bi se tako upor abljala zgolj za nacionalni trg. 
Vzporedno bi se trgovinska merila ( obseg in vrednost) lahko uporabila kot 
predpogoj za registracijo imen v registrih EU;  
– možnost 2.2: ukinitev sedanj ega sui generis sistema ZO P/ZGO na ravni EU, ki ga 
nadomesti obstoje či sistem blagovne znamke.  Stopnjo zaš čite geografskih ozna čb bi 
zagotavljal TRIPS, pravna sredstva za zaš čito imen pa bi se uporabljala samo preko 
sistema blagovnih znamk Skupnosti;  
– možnost 2.3: pojasnitev pravil ZOP/ZGO.  Veljaven sistem bi bilo mogo če pojasniti s 
spremembami predpisov in s smernicami. 
3.3. Vprašanje politike 3: zajam čene tradicionalne posebnosti  
Pregledane in podrobneje analizir ane so bile štiri možnosti (vklju čno z dvema 
podmožnostima) : 
– možnost 3.1: status Quo − nadaljevanje sedanje sheme ne velja za uspešno, vendar se 
ohrani za primerjavo z drugimi možnostmi;  
– možnost 3.2: poenostavitev sheme z omejevanjem na dve trenutno obstoje či možnosti:  
bodisi zaš čita s pridržanjem imena bodisi zaš čita brez pridržanja imena;  
– podmožnost 3.2.1: registracija brez pridržanja imena. Ta podmožnost bi 
povzročila odpravo zaščite imena. Uporaba registriranih imen ne bi bila omejena, 
razen če bi se pojavila v kombinaciji z navedbo „zajam čenih tradicionalnih 
posebnosti“ ali simbola Skupnosti;  
– podmožnost 3.2.2: registracija zajam čene tradicionalne posebnosti (ZTP) s 
pridržanjem imena. V tem primeru bi bilo zaš čiteno ime samo in bi se lahko 
uporabljalo samo za proizvode, ki bi  bili v skladu s specifikacijo;  
– možnost 3.3: zaš čita navedbe „tradicionalno“ kot rezervirane navedbe v okviru 
tržnih standardov  je vključena v možnost 1.4 zgoraj; 
– možnost 3.4: brez ukrepanja EU : prekinitev sedanje sheme.  Tradicionalne posebnosti 
bi urejal zasebni  sektor, države članice in regije.  
3.4. Vprašanje politike 4: zasebne in nacionalne sheme ter nove sheme 
certificiranja EU 
Po tehničnem pregledu je bila ovržena ena možnost: 
 
SL 6   SL – zakonodajna možnost , ki bi dolo čala pravila ali okvir za delovanje shem certifciranja 
kakovosti živil. Tej možnosti primanjkuje u činkovitosti, uspešnosti in skladnosti z drugimi 
cilji politik EU (npr. poenosta vitev), hkrati pa je zainteres irane strani ne sprejemajo. 
Podrobneje je bilo anal iziranih pet možnosti: 
– možnost 4.1: brez ukrepanja EU = stat us quo (z nadaljnjimi raziskavami).  Ta možnost 
je nadaljevanje sedanjih razmer, da EU ni neposredno vklju čena v delovanje zasebnih in 
nacionalnih/regionalnih shem certificiranja. Ta možnost bi vklju čevala nadaljnje 
raziskave , ki bi omogo čile boljše razumevanje narave in obsega problema;  
– možnost 4.2: razvoj prostovoljnih smern ic za delovanje shem certificiranja , ki bi 
poudarile pristope najboljših praks v skla du z merili, dogovorjenimi z zainteresiranimi 
stranmi;  
– možnost 4.3: razvoj novih shem kakovosti EU za  posebna politi čna podro čja. 
Komisija je že razvila ali pripravlja sheme certificiranja na ve č političnih podro čjih. Vsako 
novo shemo bo treba oceniti glede na njene lastne prednosti;  
– možnost 4.4: dolo čitev skupnih meril za nove sheme EU.  Kot alternativa možnosti 4.3 in 
glede na število novih shem in pre dvidenih predlogov, bi se lahko dolo čilo merila za 
ocenjevanje potreb po novih shemah certificiranja EU za kmetijske proizvode in živila;  
– možnost 4.5: razvoj zaš čitenih rezerviranih navedb, ki ustrezajo specifikacijam. V 
primerih, kadar je upravi čen neposreden ukrep EU, bi lahko bila upravno lažja možnost 
razviti zaščiteno rezervirano navedbo . To je obravnavano v okviru tržnih standardov 
(možnost 1.4).  
4. ANALIZA U ČINKOV  
Možnosti za vsako vprašanj e politike so bile analizirane glede na uspešnost, u činkovitost in 
skladnost ter glede na cilje politik.  
Najprimernejše možnosti za vprašanje politike 1  (tržni standardi, vklju čno z 
označevanjem obmo čja kmetovanja) so možnost 1.4 (razvoj uporabe rezerviranih navedb);  
možnost 1.3 (kombinirani pristo p), ki jo je treba še prou čiti; ter zlasti za osnovne kmetijske 
proizvode, možnost 1.5 (razvoj obveznega ozna čevanja obmo čja kmetovanja).   
Največ uspešnosti in skladnosti za vprašanje politike 2 (geografske ozna čbe) predstavljata 
možnost 2.3 (razjasnitev pravil ZOP/ZGO) in  možnost 2.1.2 (združit ev sistemov za vino, 
žgane pija če in kmetijske proizvode). Podrobneje je treba analizirati u činkovitost možnosti 
2.3 (razjasnitev pravil ZOP/ZGO).  
Najprimernejša možnost za vprašanje politike 3 (tradicionalne posebnosti)  je možnost 3.3 
(zaščita navedbe „tradicionalno“ kot rezervirane na vedbe v okviru tržnih standardov), ki ji 
sledi možnost 3.2 (poenostavitev sheme).  
Najprimernejši možnosti za vprašanje politike 4 (zasebne in nacionalne sheme ter nove 
sheme EU)  sta možnosti 4.2 (smernice) in 4.4 (merila za nove sheme), ki sta združljivi. 
 
SL 7   SL Možnost 4.5 (razvoj uporabe rezerviranih navedb), ki je po vseh merilih med najboljšimi, je 
obravnavana v okviru vprašanja pol itike 1 (tržni standardi).  
 
SL 8   SL  
5. CELOVITA SKLADNOST POLITIKE IN SINERGIJE MED NAJPRIMERNEJŠIMI MOŽNOSTMI  
Razpredelnica spodaj (najprimernejše mož nosti) kaže, kako najprimernejše možnosti 
prispevajo k celostnemu pristopu politike , sinergijam , ki se vzpostavljajo med razli čnimi 
instrumenti, ter opredeljeni m pravnim in proceduralnim pojasnitvam . 
Politika Najprimernejše možnosti 
naproti zasebnemu in 
nacionalnemu certificiranju in 
shemam  možnost 4.2: smernice za delovanje shem 
certificiranja 
za zagotavljanje skladnosti v razvoju novih shem EU možnost 4.4: merila za nove sheme EU Celostni pristop politike skladen razvoj tržnih 
standardov EU možnost 1.3: kombiniran pristop (nadomestitev 
tržnih standardov s splošnim standardom in 
razvoj natan čnih pravil v CEN) 
možnost 1.4: razvoj rezerviranih navedb za 
označbe horizontalne kakovosti (kot je “nizka 
emisija ogljika“)  
večja uporaba „rezerviranih 
navedb“ (iz tržnih standardov) 
možnost 3.3: zaš čita „tradicionalno“ kot 
rezervirane navedbe (kot nadomestilo za shemo 
tradicionalnih posebnosti) 
možnost 2.1.1: racionalizacija postopkov za 
shemo geografskih ozna čb in združitev 
registrov za vino, žgane pija če ter kmetijske 
proizvode in živila v en sistem skupna uporaba sistemov 
certificiranja za podobne 
sheme 
možnost 2.3: pojasnitev pravil ZOP/ZGO Sinergije 
skladno izvajanje obveznega 
označevanja obmo čja 
kmetovanja možnost 1.5: ozna čevanje obmo čja kmetovanja 
po posameznih sektorjih  
Razpredelnica: najprimernejše možnosti 
Najprimernejše možnosti so združljive in skupaj predstavljajo celoten sveženj za razvoj 
politike kakovosti kmetijskih proizvodov. 
Povečana uporaba „rezerviranih navedb“, zlasti kot nadomestilo sheme tradicionalnih 
posebnosti, bi zagotovila pomembnejše sinergij e. Sinergije bi spodbudile tudi smernice za 
zasebne in nacionalne sheme, ki bi se lahko uporabljale tudi za sh eme EU. Merila za nove 
sheme EU bi morala prepre čevati nedoslednosti z obstoje čimi shemami EU in tržnimi 
standardi. Povezave izhajajo iz predlagani h skupnih sistemov certificiranja za geografske 
označbe in iz predlaganega skladnega izvajanja obveznega ozna čevanja obmo čja kmetovanja 
po različnih sektorjih v tržnih standardih. 
 
SL 9   SL  
Možnosti  Tržni standardi  Geografske 
označbe Tradicionalne 
posebnosti  Zasebne in nacionalne sheme 
ter nove sheme EU
 
Možnost 1.3: kombinirani 
pristop 
  
X    
možnost 1.4: 
rezervirane navedbe za 
označbe 
horizontalne kakovosti 
  
X  povezava: zaš čita 
navedbe 
„tradicionalno“ 
kot rezervirane 
navedbe v tržnih 
standardih  povezava: 
predlogi za nove 
sheme bi lahko 
vključili 
rezervirane 
navedbe  
možnost 1.5: 
označevanje 
območja 
kmetovanja   
X povezava: 
uporabljalo se bo 
za ZGO, če bodo 
surovine iz 
drugega obmo čja 
kot ZGO    
možnost 2.1.1: 
racionalizacija 
sheme geografskih označb in združitev
   
 
X   
možnost 2.3: 
pojasnitev pravil 
ZOP/ZGO    
X   
možnost 3.3: 
zaščita 
„tradicionalno“ 
kot rezervirane 
navedbe  povezava: 
uporaba 
mehanizma 
tržnega 
standarda    
X  
možnost 4.2: smernice za 
delovanje shem 
certificiranja
  povezava: 
smernice se bodo 
uporabljale tudi 
za shemo EU  povezava: 
smernice se bodo 
uporabljale tudi 
za shemo EU   
 
X 
možnost 4.4: merila za nove sheme EU
 povezava: 
izogibanje 
neskladnim 
pobudam 
označevanja iz 
novih shem  povezava: 
zmanjšanje 
neskladja z 
obstoječo shemo  povezava: 
zmanjšanje 
neskladja z 
obstoječo shemo   
X 
Razpredelnica: povezave z najprimernejšimi možnostmi  
6. SPREMLJANJE IN OCENJEVANJE  
Ta ocena u činka je v okviru sporo čila, ki dolo ča strateške smernice. Tako bo v bližnji 
prihodnosti pripravljen test  razvoja in sprejete bodo navedene smernice. 
Za razvoj politike same je za časno predlaganih ve č temeljnih kazalnikov razvoja, ki bodo 
nadalje razviti med pripravo vsake pobude.