SL Uradni list Evropske unije C 22/4

Izvleček sklepa glede Glitnir banki hf. ob upoštevanju Direktive 2001/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta o reorganizaciji in prenehanju kreditnih institucij

2011/C 22/03

Okrožno sodišče v Reykjavíku je dne 22. novembra 2010 odločilo, da banka Glitnir banki hf., reg. št. 550500-3530, Sóltún 26, Reykjavík (v nadaljnjem besedilu: banka) preneha, kot je določeno v splošnih pravilih dela B Poglavja XII zakona št. 161/2002 (prim. točki 3 in 4 začasne določbe V istega zakona) in s pravnim učinkom iz točke 2 iste določbe, kakor je bila spremenjena s členom 2 Zakona št. 132/2010. Dne 8. oktobra 2008 je islandski organ za finančni nadzor prevzel pooblastila skupščine delničarjev in imenoval odbor za razpustitev banke. V skladu z zakonom št. 129/2008 (prim. zakon št. 21/1991) je bil banki 24. novembra 2008 s sklepom okrožnega sodišča odobren moratorij. Moratorij je bil od takrat podaljšan trikrat, nazadnje 13. avgusta 2010 za obdobje do 24. novembra 2010. V skladu s pravom novo podaljšanje ni bilo dovoljeno.

Zakon št. 44/2009, ki je začel veljati 22. aprila 2009, je spremenil naravo in vsebino moratorija za finančna podjetja. V skladu s točko 2 začasne določbe II zakona št. 44/2009 (začasna določba V zakona št. 161/2002) se določbe prvega odstavka člena 101, člena 102, člena 103 in člena 103 a zakona št. 161/2002, kakor so bili spremenjeni s prvim odstavkom člena 5 in členi 6–8 zakona št. 44/2009, uporabljajo za moratorij na enak način, kot če bi se za banko na dan začetka veljavnosti zakona na podlagi sklepa sodišča začel postopek prenehanja. Navaja, da je treba postopek prenehanja obravnavati kot moratorij, dokler je ta dovoljen. Zakon št. 44/2009 nadalje navaja, da podjetje po izteku moratorija samodejno preide v postopek prenehanja v skladu s splošnimi pravili, ne da je za to potrebna posebna odločitev sodišča. Odbor za prenehanje je bil imenovan s sklepom okrožnega sodišča v Reykjavíku dne 12. maja 2009.

Objavljen je bil poziv upnikom, da do 26. novembra 2009 prijavijo svoje terjatve. Poleg poziva so bili v obvestilu navedeni roki, ki jih je treba spoštovati. Prijavljene terjatve so bile obravnavane na treh sestankih, četrti sestanek pa je načrtovan za 14. april 2011. Na njem naj bi odbor za prenehanje dokončno predstavil svoje odločitve glede priznavanja terjatev do banke.

Z zakonom št. 132/2010, ki je začel veljati 17. novembra 2010, je bil spremenjen zakon št. 161/2002, in sicer v smislu, da lahko odbor za razpustitev in odbor za prenehanje podjetja pred iztekom odobrenega moratorija skupaj zaprosita za odločitev sodišča, po kateri bi se za podjetje začel postopek prenehanja v skladu s splošnimi pravili, če so po oceni sodišča izpolnjene bistvene zahteve iz točke 3 drugega odstavka člena 101 zakona. Če sodišče takšni zahtevi ugodi, se ukrepi, sprejeti v času moratorija po začetku veljavnosti zakona št. 44/2009, ne bi spremenili.

Odbor ra razpustitev in odbor za prenehanje sta vložila tovrstno zahtevo, sodišče pa je na podlagi zakona, kakor je bil spremenjen z zakonom št. 132/2010, 22. novembra 2010 izdalo sklep. Sodišče je ugotovilo, da so pogoji zakona za sklep o začetku postopka prenehanja izpolnjeni.

Premoženje banke znaša približno 783 milijard ISK (na podlagi trenutnih možnosti izterjave in menjalnega tečaja za ISK dne 30. septembra 2010), njene obveznosti pa približno 2 838 milijard ISK. Banka je bila po oceni sodišča plačilno nesposobna, njene plačilne težave pa zelo verjetno niso bile začasne (prim. točko 3 drugega odstavka člena 101 zakona št. 161/2002).

Odločitev sodišča tudi potrjuje, da ukrepi, sprejeti v času moratorija podjetja po začetku veljavnosti zakona št. 44/2009, ostajajo v skladu s pravom veljavni, kar pomeni, da imenovanje odbora za razpustitev in odbora za prenehanje banke na primer ostaja veljavno, prav tako kot vsi ukrepi, sprejeti na podlagi členov 101–103 in 103 a zakona št. 161/2002 (prim. tudi točko 2 začasne določbe V zakona). Odločitev prav tako potrjuje, da se datum začetka veljavnosti zakona št. 44/2009, tj. 22. april 2009, še naprej uporablja kot referenčni datum za razvrščanje terjatev po prednosti in druge pravne učinke, ki so odvisni od datuma izdaje sklepa o začetku postopka prenehanja.