SL Uradni list Evropske unije C 188/10

Končno poročilo pooblaščenca za zaslišanje (1)

Letalski prevoz tovora (ponovno sprejetje)

(AT.39258)

(2017/C 188/10)

UVOD

1. Komisija je 9. novembra 2010 v zadevi COMP/39258, Letalski prevoz tovora, sprejela Sklep C(2010) 7694 final v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU, člena 53 Sporazuma EGP ter člena 8 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu (v nadaljnjem besedilu: sklep iz leta 2010) (2). Vsi naslovniki navedenega sklepa o naložitvi glob zaradi kartelnega ravnanja razen enega so vložili tožbe za razglasitev ničnosti sklepa (v celoti ali delno).

2. Splošno sodišče je v 13 sodbah z dne 16. decembra 2015 (v nadaljnjem besedilu: sodbe iz leta 2015) (3) razsodilo, da je bil sklep iz leta 2010 pomanjkljivo obrazložen (4). Posledica te pomanjkljivosti je bila, odvisno od predlogov strank in postopka pred Splošnim sodiščem, razglasitev ničnosti sklepa iz leta 2010 v celoti ali deloma v zvezi z več strankami v postopku, ki so izpodbijale navedeni sklep (5).

3. V sodbah iz leta 2015 je bila ugotovljena kršitev zahteve glede ustrezne obrazložitve v skladu s členom 296(2) PDEU. O vsebinskih tožbenih razlogih se v njih ni odločalo. Osnutek sklepa, na katerega se nanaša to poročilo, naj bi nadomestil sklep iz leta 2010 v delu, ki je bil razveljavljen. Z njim naj bi se odpravile pomanjkljivosti, ugotovljene v sodbah iz leta 2015, in upoštevale spremembe v strukturi nekaterih podjetij od leta 2010.

Dopisi iz maja 2016

4. Generalni direktorat Komisije za konkurenco (v nadaljnjem besedilu: GD za konkurenco) je 20. maja 2016 poslal dopise vložnikom 13 izpodbojnih tožb, na podlagi katerih so bile sprejete sodbe iz leta 2015. Z zadevnimi dopisi (v nadaljnjem besedilu: dopisi iz maja 2016) je navedene strani obvestil o svoji nameri, da bo Komisiji predlagal sprejetje novega sklepa v zadevi AT.39258. Ta sklep bi bil naslovljen na pravne subjekte, na katere se je nanašalo 13 tožb pred Splošnim sodiščem, kolikor je bil sklep iz leta 2010 v zvezi s posamezno tožečo stranko razglašen za ničen. V njem bi bilo ugotovljeno, da je vsaka od tožečih strank pri Splošnem sodišču sodelovala v „eni in nenehni kršitvi“, ki je bila povezana z vsemi transportnimi potmi iz sklepa iz leta 2010. V predlaganem novem sklepu bi bilo treba v skladu z navedenimi dopisi „nekoliko prilagoditi uvodne izjave in izrek sklepa iz leta 2010“, ne bi pa vodil do novih očitkov niti se ne bi z njim spremenila vsebina navedb iz obvestila o nasprotovanju z dne 18. decembra 2007. GD za konkurenco je v zadevnih dopisih menil, da bi bil tak nov sklep v skladu z ustrezno sodno prakso dovoljen, saj je bil sklep iz leta 2010 razglašen za ničen „iz procesnopravnih razlogov“ (6). V dopisih je pozval k predložitvi pripomb na načrtovano ukrepanje.

Odgovori zadevnih strank

5. Na dopise iz maja 2016 so odgovorili vsi njihovi naslovniki, nekateri pa so kopije svojih odgovorov, naslovljenih na GD za konkurenco, predložili tudi pooblaščencu za zaslišanje.

6. Nekateri od teh naslovnikov so dopis iz maja 2016, ki so ga prejeli, kritizirali kot preveč nenatančen. Ker v navedenih dopisih ni bilo posebnih podrobnosti o predvidenih „spremembah“, so v različni meri trdili, da je njihova možnost za poglobljene pripombe glede kršitve, ki naj bi jo GD za konkurenco ugotovil v predlaganem novem sklepu, omejena.

7. Več naslovnikov je v bistvu trdilo, da v nasprotju s primeri, v katerih so bile sprejete sodbe iz opombe 6 tega poročila (v nadaljnjem besedilu: sodna praksa na podlagi sodbe PVC II), napake, ugotovljene v sodbah iz leta 2015, niso omejene na gole formalnosti v sklepni fazi sprejetja sklepa, ki jih je razmeroma preprosto odpraviti.

8. Nekateri od teh naslovnikov so trdili, čeprav niso vedno navedli posebne pravne podlage, da Komisija zato s pravnega vidika ne sme sprejeti novega sklepa v zadevi AT.39258. Drugi so namesto tega sklepali, da Komisija ne more sprejeti novega sklepa, ne da bi najprej pripravila novo obvestilo o nasprotovanju in zadevnim strankam omogočila novo zaslišanje, vključno z ustnim. Nekateri od teh naslovnikov so trdili, da se je zadevna sodna praksa spremenila, zaradi česar se pojavlja vprašanje, ali so zahteve za ugotovitev njihove udeležbe pri eni in nenehni kršitvi izpolnjene.

9. Nekateri naslovniki so trdili tudi, da se v morebitnem novem sklepu njihova odgovornost v primerjavi z obsegom odgovornosti iz sklepa iz leta 2010 ne sme povečati.

Ugotovitve pooblaščenca za zaslišanje glede odgovorov na dopise iz maja 2016

10. Nobeden od naslovnikov dopisov iz maja 2016 po njihovem prejetju name ni naslovil zahtevka. Kljub temu je treba v zvezi s povzetimi predložitvami opozoriti na naslednje.

11. Pravica do zaslišanja se nanaša na očitke Komisije in dokaze, na katere se v zvezi z njimi opira. Ne vključuje pa tudi končnega stališča, ki ga namerava Komisija sprejeti v sklepu o kršitvi konkurenčnega prava (7). Dopisov iz maja 2016 zato ni mogoče pravilno kritizirati, da v njih niso podrobno pojasnjene natančne spremembe, ki jih je GD za konkurenco predvidel za namene novega sklepa v tem primeru. Namen dopisov iz maja 2016 je bil pridobiti mnenja o osnutku načrtovanega predloga GD za konkurenco glede novega sklepa za odpravo napak, ugotovljenih v sodbah iz leta 2015. Za natančno določitev vsake spremembe, za katero je GD za konkurenco menil, da je potrebna za odpravo navedenih napak, bi bilo še prezgodaj. Poleg tega so naslovniki dopisov iz maja 2016 dejansko imeli možnost predložiti pripombe na zadeve iz navedenih dopisov.

12. Kršitev zahteve glede ustrezne obrazložitve v skladu s členom 296(2) PDEU se šteje za „bistveno kršitev postopka“ za namene člena 263 PDEU (8). Čeprav napake v sklepu iz leta 2010, ki so bile ugotovljene v sodbah iz leta 2015, niso enake kot zadevne napake v sodni praksi na podlagi sodbe PVC II, to ne pomeni, da nezakonitost, ugotovljena v sodbah iz leta 2015, ni oblikovna, ampak vsebinska. Sodna praksa na podlagi sodbe PVC II se zato uporablja za stanje v zvezi z zadevo AT.39258 po sprejetju sodb iz leta 2015.

13. V sodbah iz leta 2015 se ni odločalo o vprašanju, ali je bilo kršeno kartelno pravo, ali pregledala zakonitost presoje tega vprašanja v sklepu iz leta 2010 (9). Načelo pravnomočnosti zato ne nastopi (10). Poleg tega različnih razglasitev ničnosti, ki so posledica sodb iz leta 2015, ni mogoče šteti za oprostitve za namene načela ne bis in idem, kakor je določeno zlasti v členu 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Iz tega sledi, da nobeno od teh načel Komisiji ne preprečuje nadaljevanja postopkov v zvezi z ravnanjem, ki je bilo predmet sklepa iz leta 2010 (11). Iz nobenega od odgovorov na dopise iz maja 2016 ni razvidno, da Komisija novega sklepa v zadevi AT.39258 ne bi smela sprejeti iz drugih razlogov.

14. Za uveljavljanje pravice do zaslišanja v zvezi z obtožbami Komisije v zadevi AT.39258 ni pomemben sklep iz leta 2010, ampak obvestilo o nasprotovanju (12). Nezakonitost, ugotovljena v sodbah iz leta 2015, se je pojavila v fazi dokončnega oblikovanja sklepa iz leta 2010 in njegovega sprejetja. Sodbe same po sebi niso vplivale na zakonitost obvestila o nasprotovanju in povezanega zaslišanja zadevnih strank v postopku (13). Komisija ima zato pravico, da v zadevi AT.39258 nadaljuje postopek od točke, ko je nastala nezakonitost, ugotovljena v sodbah iz leta 2015 (14).

15. Ne da bi se izrekli o navedbi, da se je sodna praksa v zvezi s pojmom ene in nenehne kršitve od sprejetja obvestila o nasprotovanju ali sklepa iz leta 2010 spremenila, bi bilo treba opozoriti, da v skladu s sodišči EU zaradi sprememb sodne prakse novo zaslišanje ni potrebno nič bolj, kot če bi take spremembe nastale med upravnim postopkom pred sprejetjem končne odločitve (15). Vsekakor je iz vsebine nekaterih odgovorov na dopise iz leta 2016 razvidno, da so ti dopisi svojim naslovnikom v praksi omogočili, da podajo pravne argumente na podlagi ustrezne sodne prakse.

16. Če se Komisija odloči sklep iz leta 2010 nadomestiti v delu, ki je bil razglašen za ničen, je treba v skladu s členom 266 PDEU odpraviti nezakonitost, ugotovljeno v sodbah iz leta 2015. Komisiji pri tem nič ne preprečuje, da spremeni besedilo iz sklepa iz leta 2010, čeprav na način, ki bi po mnenju nekaterih naslovnikov dopisov iz maja 2016 vplival na njihovo odgovornost v primerjavi z izrekom iz sklepa iz leta 2010, zlasti kadar bi to storila ravno zaradi odprave protislovij v navedenem sklepu. Morebitne razlike med sklepom iz leta 2010 in novim sklepom v zadevi AT.39258 v nasprotju z navedbami v nekaterih odgovorih na dopise iz maja 2016 ne utemeljujejo sprejetja novega obvestila o nasprotovanju ali organizacije drugega ustnega zaslišanja (16).

17. Na splošno v trditvah v odgovorih na dopise iz maja 2016 niso opredeljena postopkovna vprašanja, ki bi vplivala na zakonitost sprejetja novega sklepa v zadevi AT.39258, kot je predvideno v dopisih iz maja 2016.

Zahteva za morebitno razbremenilno gradivo, prejeto po izdaji obvestila o nasprotovanju

18. En naslovnik je v odgovoru na dopis iz maja 2016 zahteval (kot že pred sprejetjem sklepa iz leta 2010) dostop do vseh morebitno razbremenilnih dokumentov, ki jih je Komisija pridobila po izdaji obvestila o nasprotovanju leta 2007. Z zahtevo iz leta 2016 je želel zlasti, da bi se vse morebitno razbremenilne informacije, ki jih je Komisija morda pridobila v okviru sodnega postopka, v katerem so bile podane sodbe iz leta 2015, in del spisa v zadevi M.3770, Lufthansa/Swiss, ki je bil pomemben za določeno opombo v sklepu iz leta 2010, dodali spisu v zadevi AT.39258.

19. GD za konkurenco je odgovoril z dopisom z dne 14. oktobra 2016. V njem je bilo pojasnjeno, da se pri pregledu določenih dokumentov, ki jih je Komisija prejela po izdaji obvestila o nasprotovanju, niso odkrili morebitno razbremenilni dokazi, do katerih zadevni naslovnik ne bi že imel dostopa. Glede zahteve, naj se del spisa v zadevi M.3770 doda spisu v zadevi AT.39258, je bilo v dopisu ugotovljeno, da se zadevna sprotna opomba ni nanašala na noben dokument iz spisa v zadevi M.3770, ampak le na javno različico sklepa Komisije o odobritvi v navedeni zadevi.

20. V zelo pozni fazi postopka za sprejetje novega sklepa mi je ta isti naslovnik poslal dopis, v katerem je podvomil o pristopu, na katerem je temeljil odgovor GD za konkurenco z dne 14. oktobra 2016. V pisnem odgovoru sem ga opozoril, da je navedeni dopis poslal prepozno, in pojasnil, zakaj navedenih očitkov ni mogoče sprejeti.

Osnutek sklepa

21. Globe, ki so bile posameznim naslovnikom naložene v osnutku sklepa, ne presegajo ustreznih zneskov, določenih v sklepu iz leta 2010.

22. V skladu s členom 16 Sklepa 2011/695/EU sem preučil, ali se v osnutku sklepa obravnavajo samo očitki, v zvezi s katerimi so imele stranke v postopku priložnost izraziti stališča. Menim, da se.

SKLEPNA UGOTOVITEV

23. Ob upoštevanju navedenega in dejstva, da razen dopisa iz točke 20 nisem prejel nobenih zahtev ali pritožb, menim, da se je v postopku za sprejetje novega sklepa v zadevi AT.39258 spoštovalo učinkovito uveljavljanje procesnih pravic.

Bruselj, 9. marca 2017 Wouter WILS

(1) V skladu s členoma 16 in 17 Sklepa predsednika Evropske komisije z dne 13. oktobra 2011 o funkciji in mandatu pooblaščenca za zaslišanje v nekaterih postopkih o konkurenci (UL L 275, 20.10.2011, str. 29, v nadaljnjem besedilu: Sklep 2011/695/EU).

(2) Sklep iz leta 2010 je bil naslovljen na podjetja Air Canada, Air France-KLM, Société Air France, KLM NV, British Airways Plc, Cargolux Airlines International S.A, Cathay Pacific Airways Limited, Japan Airlines, Japan Airlines International Co., Ltd., LAN Airlines S.A., LAN Cargo S.A., Lufthansa Cargo AG, Deutsche Lufthansa AG, SWISS International Air Lines AG, Martinair Holland N.V., Qantas Airways Limited, SAS AB, SAS Cargo Group A/S, SCANDINAVIAN AIRLINES SYSTEM Denmark – Norway – Sweden, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd in Singapore Airlines Limited.

(3) Sodbe v zadevah Air Canada proti Komisiji (T-9/11, EU:T:2015:994); Koninklijke Luchtvaart Maatschappij proti Komisiji (T-28/11, EU:T:2015:995); Japan Airlines proti Komisiji (T-36/11, EU:T:2015:992); Cathay Pacific proti Komisiji (T-38/11, EU:T:2015:985); Cargolux Airlines proti Komisiji (T-39/11, EU:T:2015:991); Latam Airlines Group in Lan Cargo proti Komisiji (T-40/11, EU:T:2015:986); Singapore Airlines in Singapore Airlines Cargo proti Komisiji (T-43/11, EU:T:2015:989); Deutsche Lufthansa in drugi proti Komisiji (T-46/11, EU:T:2015:987); British Airways proti Komisiji (T-48/11, EU:T:2015:988); SAS Cargo Group in drugi proti Komisiji (T-56/11, EU:T:2015:990); Air France-KLM proti Komisiji (T-62/11, EU:T:2015:996); Air France proti Komisiji (T-63/11, EU:T:2015:993) in Martinair Holland proti Komisiji (T-67/11, EU:T:2015:984).

(4) Glej na primer sodbi v zadevah Martinair Holland proti Komisiji (EU:T:2015:984, točke 25, 72, 78, 83 in 84) in Cargolux Airlines proti Komisiji (EU:T:2015:991, točke 27, 28, 72, 79, 83 in 84).

(5) Sklep iz leta 2010 je bil deloma razglašen za ničen v zvezi z družbo British Airways plc (zadeva T-48/11) ter družbami Deutsche Lufthansa AG, Lufthansa Cargo AG in Swiss International Air Lines AG (zadeva T-46/11). V zvezi z drugimi subjekti, ki so ga izpodbijali, je bil v celoti razglašen za ničen. V zvezi z naslovnikom, ki ga ni izpodbijal, pa je postal dokončen.

(6) V dopisih iz maja 2016 so bile v zvezi s tem navedene sodbe v zadevah Limburgse Vinyl Maatschappij in drugi proti Komisiji (C-238/99 P, C-244/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P do C-252/99 P in C-254/99 P, EU:C:2002:582, EU:C:2002:582, točke od 44 do 53, od 59 do 69 in od 72 do 76); SP proti Komisiji (T-472/09 in T-55/10, EU:T:2014:1040, točke od 277 do 281) in Lucchini proti Komisiji (T-91/10, EU:T:2014:1033, točka 173).

(7) Glej med drugim sodbi v zadevah BASF proti Komisiji (T-15/02, EU:T:2006:74, točka 94) in IMI in drugi proti Komisiji (T-18/05, EU:T:2010:202, točki 109 in 111).

(8) Glej med drugim sodbi v zadevah Komisija proti Irski in drugim (C-89/08 P, EU:C:2009:742, točka 34) in Cargolux Airlines proti Komisiji (EU:T:2015:991, točka 27).

(9) To je primerljivo s položajem, opisanim v točki 60 sodbe v zadevi Limburgse Vinyl Maatschappij in drugi proti Komisiji (EU:C:2002:582). Glej na primer sodbi v zadevah Singapore Airlines in Singapore Airlines Cargo proti Komisiji (EU:T:2015:989, točke od 30 do 33 in od 90 do 92) ter SAS Cargo Group in drugi proti Komisiji (EU:T:2015:990, točke od 29 do 33, 90 in 91).

(10) V zvezi s tem glej sodbi v zadevah Limburgse Vinyl Maatschappij in drugi proti Komisiji (EU:C:2002:582, točke 44, 46 in 47) ter ThyssenKrupp Nirosta proti Komisiji (C-352/09 P, EU:C:2011:191, točka 123).

(11) V zvezi z načelom ne bis in idem glej po analogiji sodbo v zadevi Limburgse Vinyl Maatschappij in drugi proti Komisiji (EU:C:2002:582, točka 62).

(12) Glej po analogiji sodbe v zadevah Limburgse Vinyl Maatschappij in drugi proti Komisiji (EU:C:2002:582, točka 98); Lucchini proti Komisiji (EU:T:2014:1033, točka 177) ter Leali in Acciaierie e Ferriere Leali Luigi proti Komisiji (T-489/09, T-490/09 in T-56/10, EU:T:2014:1039, točka 284).

(13) Glej med drugim sodbi v zadevah Limburgse Vinyl Maatschappij in drugi proti Komisiji (EU:C:2002:582, točka 73) ter SP proti Komisiji (EU:T:2014:1040, točka 277).

(14) Glej po analogiji sodbo v zadevi Lucchini proti Komisiji (EU:T:2014:1033 točka 173 in navedena sodna praksa).

(15) Glej sodbi v zadevah Limburgse Vinyl Maatschappij in drugi proti Komisiji (EU:C:2002:582, točki 91 in 92) ter IRO proti Komisiji (T-69/10, EU:T:2014:1030, točka 141).

(16) Glej po analogiji sodbo v zadevi Limburgse Vinyl Maatschappij in drugi proti Komisiji (EU:C:2002:582, točka 97).