ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
16.

poudarja, da obstaja torej jasna povezava med spoštovanjem pravne države in učinkovitim izvrševanjem proračuna Unije, vključno z evropskim instrumentom za okrevanje, v skladu z načeli dobrega finančnega poslovodenja; gospodarnostjo, učinkovitostjo in uspešnostjo, kakor so opredeljena v finančni uredbi; poudarja, da dobro finančno poslovodenje temelji na učinkovitem pregonu primerov goljufij, vključno z davčnimi goljufijami, davčnimi utajami, korupcijo in navzkrižji interesov, pa tudi na sodnem nadzoru odločitev javnih organov, ki ga izvajajo neodvisna sodišča; poudarja, da so goljufive in koruptivne prakse, kar zadeva gospodarnost in učinkovitost, že po definiciji v nasprotju z dobrim finančnim poslovodenjem, kot je opredeljeno v členu 33(1) finančne uredbe, saj so te prakse povsem nezdružljive z zagotavljanjem najboljše količine in kakovosti po najboljši ceni, pa tudi z doseganjem optimalnega razmerja med uporabo virov in doseganjem ciljev; opozarja, da so se Parlament, Svet in Komisija po sprejetju uredbe o pogojenosti dogovorili, da bodo preučili možnost, da bi ob naslednji reviziji finančne uredbe vanjo vključili vsebino uredbe o pogojenosti; zato poziva Komisijo, naj pripravi ustrezen predlog; poziva Komisijo, naj preuči možnosti za nadaljnje izboljšanje usklajenosti vseh instrumentov EU, da bi zagotovili dobro finančno poslovodenje in zaščito finančnih interesov Unije, vključno z letnim poročilom Komisije o stanju pravne države; meni, da bi morala Komisija posebno pozornost nameniti preventivnim predhodnim ukrepom, s katerimi bi poskrbela, da države članice uporabljajo člen 63(2) finančne uredbe;
39.

poudarja, da so preglednost, dialog in dobra komunikacija z državljani in zainteresiranimi stranmi ključni za zagotavljanje podpore trgovinski politiki in izkoriščanje njenih koristi; zato pozdravlja portal Acces2Markets in prizadevanja Komisije za promocijo tega orodja; vztraja, da je treba v političnih in trgovinskih sporazumih EU jasno opredeliti vlogo in odgovornosti civilne družbe in notranjih svetovalnih skupin, katerih nadzorna vloga bi se lahko še razširila, ter da morajo finančno pomoč spremljati ukrepi za krepitev zmogljivosti, da bo lahko učinkovito delovala; poudarja potencial delegacij EU pri podpiranju dela notranjih svetovalnih skupin iz tretjih držav ter spremljanju in izvajanju trgovinskih sporazumov, pri čemer posebno pozornost namenja podpori malim in srednjim podjetjem pri izkoriščanju sporazumov in ukrepov za olajševanje trgovine; obžaluje, da v zvezi s tem ni krovne strukture;
(v)

ugotavlja, da vse več mednarodnih akterjev, med njimi Rusija, izvaja strategije hibridnega vojskovanja, tudi proti EU in njenim državam članicam; poudarja, da so ta dejanja še posebej destabilizirajoča in nevarna, saj brišejo meje med vojno in mirom, spodkopavajo demokracije in sejejo dvom med ciljnim prebivalstvom; zato bi morale EU in njene države članice v sodelovanju z Natom in svojimi partnericami, vključno z državami vzhodnega partnerstva, ki imajo na tem področju edinstvene izkušnje in znanje, okrepiti spremljanje in analizo ruskih dejavnosti hibridnega vojskovanja (vključno z manipulativnimi dezinformacijskimi kampanjami, kibernetskimi napadi, vohunjenjem in vmešavanjem v volitve); zlasti bi morale nujno zagotoviti, da je za odkrivanje, analizo in preprečevanje ruskih hibridnih groženj in vmešavanja, zoperstavljanje tem grožnjam in vmešavanju ter njihovo zajezitev namenjenih dovolj sredstev, osebja in instrumentov; to je še posebej pomembno zaradi poskusov spodkopavanja evropskega projekta, polarizacije in razdelitve demokratičnih družb z dezinformiranjem ter podpiranjem in financiranjem protidemokratičnih, populističnih, ekstremističnih, večinoma desničarskih ali radikalnih levičarskih strank, gibanj in nevladnih organizacij ali političnih separatističnih sil v Evropi, tudi v kibernetskem prostoru in prek družbenih medijev in medijev, kot sta Russia Today in Sputnik; politične stranke v EU, ki namerno koristijo finančna sredstva, ki jih zagotavlja Ruska federacija, v zameno za politično in drugo podporo Parlamenta ter drugih organizacij za ruske politike in cilje v škodo interesom in vrednotam EU, so moralno in politično odgovorne;
23.

poziva EU in njene države članice, naj preprečijo nasilje na podlagi spola in nudijo podporo žrtvam; ponovno poziva EU, vse njene države članice in države članice Sveta Evrope, ki tega še niso storile, naj čim prej ratificirajo in začnejo izvajati Konvencijo Sveta Evrope o preprečevanju nasilja nad ženskami in boju proti njemu (Istanbulska konvencija); poziva EU, naj sodeluje z državami članicami in drugimi državami pri vlaganju v zbiranje kvantitativnih in kvalitativnih podatkov, ki so kakovostni in razčlenjeni po starosti, spolu, ranljivosti in geografski legi; poziva h krepitvi zakonodajnih in političnih okvirov za preprečevanje, preiskovanje in kaznovanje dejanj nasilja na podlagi spola v družini in zunaj nje ter za zagotavljanje podpore žrtvam in preživelim, vključno s svetovanjem in zdravstvenimi, psihosocialnimi in pravnimi storitvami; poziva k nudenju programov usposabljanja o nasilju na podlagi spola za člane pravosodja, uradnike organov za kazenski pregon in zdravstvene delavce ter h krepitvi zdravstvenih in izobraževalnih sistemov, da bi preprečili nasilje na podlagi spola in se nanj odzvali z vseživljenjskega vidika, ki temelji na pravicah;
14.

poudarja, da zaradi visokega tveganja množičnega nadzora upravljavci podatkov, za katere se uporablja ameriški zakon o nadzoru tujih obveščevalnih podatkov, ne morejo v okviru teh standardnih pogodbenih klavzul prenašati osebnih podatkov iz Unije; pričakuje, da bodo v primeru, da z ZDA ne bo kmalu sklenjen dogovor, ki bi zagotovil ustrezno raven varstva, enakovrednega ravni, določeni v Splošni uredbi o varstvu podatkov in Listini, ti prenosi začasno ustavljeni, dokler se zadeva ne uredi; poudarja ugotovitev Sodišča EU, da niti razdelek 702 ameriškega zakona o nadzoru tujih obveščevalnih podatkov niti izvršilna odredba št. 12333 v povezavi s predsedniško politično direktivo 28 nista povezana z minimalnimi zaščitnimi ukrepi, ki v pravu EU izhajajo iz načela sorazmernosti, zaradi česar programov nadzora, ki temeljijo na teh določbah, ni mogoče obravnavati kot omejene na to, kar je nujno potrebno; poudarja, da je treba težave, ki jih je v sodbi opredelilo Sodišče EU, rešiti na trajnosten način, da se posameznikom, na katere se nanašajo osebni podatki, zagotovi ustrezno varstvo osebnih podatkov; opozarja, da nobena pogodba, sklenjena med podjetji, ne more preprečiti neselektivnega dostopa obveščevalnih organov do vsebine elektronskih komunikacij ali zagotoviti ustreznega pravnega varstva zoper množični nadzor; poudarja, da je za to potrebna prenova zakonodaje in prakse ZDA o nadzoru, da se zagotovi, da bo dostop varnostnih organov ZDA do podatkov, prenesenih iz EU, omejen zgolj na to, kar je potrebno in sorazmerno, ter da bodo imeli evropski posamezniki, na katere se nanašajo osebni podatki, dostop do učinkovitega sodnega varstva na sodiščih ZDA;
28.

poudarja, da so evropske zmogljivosti za shranjevanje energije bistven vir prožnosti in zanesljivosti oskrbe; poudarja, da je treba zmanjšati regulativne ovire za nameščanje opreme za shranjevanje; poziva Komisijo, naj oceni, kako zmanjšati stroške davkov in dajatev na energetski prehod in shranjevanje energije, in naj v prihodnji reviziji Direktive 2003/96/ES odpravi morebitno dvojno obdavčitev projektov shranjevanja; opozarja, da je treba zagotoviti polno interoperabilnost različnih sistemov prevoza in shranjevanja, tudi tistih, ki so čezmejnega pomena in ki so povezani s tretjimi državami; poziva Komisijo, naj to direktivo revidira, pri čemer naj prepreči neupravičeno izkrivljanje trga na račun drugih virov energije in škodljive učinke na potrošnike;
3.

meni, da mora Komisija redno ustno in pisno obveščati Parlament o poteku ocenjevanja nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost, da bi zagotovili ustrezen demokratični in parlamentarni nadzor nad izvajanjem uredbe o vzpostavitvi mehanizma za okrevanje in odpornost ter večjo transparentnost in demokratično odgovornost; poudarja, da ima Parlament pravico, da te informacije prejme v okviru dialoga o okrevanju in odpornosti, saj je to v skladu z uredbo o vzpostavitvi mehanizma za okrevanje in odpornost;
80.

poudarja, da morajo EU in Združene države Amerike okrepiti svoje partnerstvo in usklajevanje na Zahodnem Balkanu, da bi dosegli napredek pri ključnih reformah ter okrepili upravljanje in spravo; poziva ESZD in Komisijo, naj okrepita podporo Albaniji pri boju proti zlonamernemu tujemu vmešavanju iz držav, kot so Rusija, Kitajska in Iran; meni, da mora Tirana ob upoštevanju zgoraj omenjene uskladitve in pristopnega procesa Albanije vzpostaviti še tesnejše sodelovanje z državami članicami EU in zveze NATO na področju varnostnih in obrambnih vprašanj;
3.

meni, da čeprav vseh učinkov internacionalizacije eura ni mogoče zlahka količinsko opredeliti, pa lahko okrepljena mednarodna vloga eura v smislu mednarodne rezerve in valute računa ter uporabe v deviznih, mednarodnih dolžniških in posojilnih trgih kratkoročno in dolgoročno vendarle prinese koristi; zaveda pa se, da to prinaša tudi tveganja in odgovornosti, ki jih je treba v procesu dopolnjevanja tržnih sil ustrezno upoštevati z ukrepi politike; poudarja, da lahko okrepljen mednarodni status eura poveča njegovo uporabo kot rezervne valute, zagotovi nesorazmerno prednost in zniža stroške zunanjega financiranja in transakcij za menjavo valut ter zmanjša stroške in tveganja, ki jih nosijo evropska podjetja in gospodinjstva; poudarja, da bo močnejša mednarodna vloga eura postopoma ustvarila globlje, bolj likvidne in bolj povezane evropske finančne trge, zaradi česar bodo manj dovzetni za pretrese zaradi menjalnih tečajev, kar bo evropskim podjetjem in vladam zagotovilo zanesljivejši dostop do financiranja; poudarja, da bi lahko okrepljen mednarodni valutni status eura povečal tudi avtonomijo monetarne politike, okrepil njen prenos v svetovnem merilu in zmanjšal odvisnost monetarne politike EU od zunanjih gospodarskih in finančnih učinkov ter izboljšal likvidnost monetarnega sistema, zmanjšal stroške trgovanja in povečal učinkovitost trga ter odpornost euroobmočja zoper finančne pretrese, kar bi prispevalo k monetarni in finančni stabilnosti EU, poleg tega pa bi zagotovilo nemoteno odpravljanje makroekonomskih neravnovesij; meni, da bo okrepljena mednarodna vloga eura okrepila zmožnost EU, da svojo politično naravnanost oblikuje neodvisno od svetovnega dogajanja; vendar se zaveda, da bi utegnila močnejša mednarodna vloga valute po izsledkih nekaterih študij povzročiti izgube pri izdaji bankovcev, precenitev te valute, večjo nestanovitnost pretoka kapitala v času svetovnih pretresov in večjo mednarodno odgovornost;
K.

ker se v skladu s točko 3.6.5 Priloge II k Uredbi (ES) št. 1107/2009 aktivna snov ne more odobriti, če se šteje, da ima lastnosti endokrinih motilcev, ki lahko škodljivo vplivajo na ljudi, razen če je izpostavljenost ljudi tej aktivni snovi v fitofarmacevtskem sredstvu v realnih predlaganih pogojih uporabe zanemarljiva, na primer če se sredstvo uporablja v zaprtih sistemih ali v drugih pogojih, pri čemer ne pride do stika z ljudmi, in če ostanki zadevne aktivne snovi na živilih in krmi ne presegajo privzete vrednosti, določene v skladu s točko (b) člena 18(1) Uredbe (ES) št. 396/2005 Evropskega parlamenta in Sveta (13);
57.

ponovno izraža neomajno podporo Mednarodnemu kazenskemu sodišču in države pogodbenice Rimskega statuta poziva, naj mu zagotovijo ustrezna finančna sredstva, da bo lahko izpolnilo naloge v okviru svojega mandata; poziva Mednarodno kazensko sodišče, naj svoje delo nadaljuje z nepristranskostjo in neodvisnostjo; poziva EU in njene države članice, naj spodbujajo vse članice OZN k ratifikaciji in izvajanju Rimskega statuta; poziva podpisnice Rimskega statuta, naj sodelujejo z Mednarodnim kazenskim sodiščem; meni, da so napadi na to sodišče obžalovanja vredni, poleg tega pa obsoja posamezne sankcije, uvedene proti njegovemu osebju, zlasti sankcije zoper njegovega glavnega tožilca, ki so nesprejemljive; poziva države pogodbenice, naj sprejmejo konkretne ukrepe za odpravo teh sankcij in podporo tistim, ki so jih prizadele; poudarja, da je to sodišče edina mednarodna institucija, ki lahko preganja nekatere najhujše zločine v svetu in brani žrtve, ki nimajo na voljo drugih pravnih mehanizmov; se zaveda dela neodvisnega strokovnega pregleda, katerega naloga je opredeliti področja za reformo, in poziva MKS, naj sprejme vse potrebne ukrepe za povečanje njegove učinkovitosti, uspešnosti in pozitivnega vpliva, zlasti na skupnosti in žrtve, na katere vpliva njegovo delo; poziva EU in države članice, naj ob napadih na to sodišče, s katerimi se želi ovirati delovanje mednarodnega kazenskega pravosodja, še naprej ščiti njegovo neodvisnost in nepristranskost; poziva Komisijo in Evropsko službo za zunanje delovanje, naj preučita možnosti in pripravita nova orodja za prispevanje k boju proti mednarodnim kaznivim dejanjem, ki bodo žrtvam kršitev mednarodnega prava o človekovih pravicah in mednarodnega humanitarnega prava pomagala pri dostopanju do mednarodnega sodnega varstva ter pridobivanju odškodnin, na primer z vzpostavljanjem zmogljivosti držav članic in držav, ki niso članice EU, za uveljavitev načela splošne pristojnosti v njihovih pravnih sistemih;
6.

izraža globoko zaskrbljenost glede kršenja pravic Paula Rusesabagina; poziva ruandske oblasti, naj zagotovijo pošteno in javno zaslišanje Paula Rusesabagina pred pristojnim, neodvisnim in nepristranskim sodiščem, ki bo upoštevalo mednarodne standarde na področju človekovih pravic; opominja ruandsko vlado, da je dolžna zagotavljati temeljne pravice, vključno z dostopom do sodnega varstva in pravico do poštenega sojenja, kot so opredeljene v Afriški listini in drugih mednarodnih ter regionalnih instrumentih o človekovih pravicah, vključno s Sporazumom iz Cotonouja, zlasti njegovih členov 8 in 96; poziva ruandsko pravosodje, naj Paulu Rusesabagini omogoči hiter in pravičen pritožbeni postopek, ki bo spoštoval standarde ruandskega in mednarodnega prava;
12.

je seznanjen z namero Turčije, da bi obrnila nov list v odnosih z EU, njeno odločenostjo, da bo izvedla reforme, in njeno popolno zavezanostjo pristopnemu procesu, ki so jo predsednik Erdogan in drugi visoki vladni uradniki izrazili 9. januarja 2021; meni, da bi bilo spoštovanje in izvajanje sodb Evropskega sodišča za človekove pravice pomemben korak pri potrjevanju verodostojnosti teh trditev s konkretnimi dejstvi; znova poudarja, da je EU pripravljena na nov začetek; opozarja pa, da so boljši in tesnejši odnosi v celoti odvisni tudi od oprijemljivega napredka pri spoštovanju demokratičnih načel, pravne države in temeljnih pravic v Turčiji;
18.

ugotavlja, da podjetja niso abstraktni subjekti, ki bi bili izključeni iz dandanašnjih okoljskih in družbenih izzivov; meni, da bi morala bolj dejavno prispevati k trajnostnosti, saj so lahko njihova dolgoročna uspešnost, odpornost in celo preživetje odvisni od njihovega ustreznega odziva na okoljske in družbene zadeve; v zvezi s tem poudarja, da je treba dolžnost upravnih odborov glede skrbnega ravnanja, ki jo imajo do podjetja, opredeliti ne samo v povezavi s kratkoročnim ustvarjanjem čim večjega dobička za lastniške deleže, ampak tudi v povezavi z vidiki trajnostnosti; opozarja, da imajo izvršni direktorji pomembno vlogo pri določanju strategije podjetja in nadzoru njegovega delovanja; meni, da bi bilo treba pravne dolžnosti izvršnih direktorjev, da delujejo v interesu svojega podjetja, razumeti kot dolžnost, da v splošno strategijo svojega podjetja vključijo dolgoročne interese in tveganja glede trajnosti, učinke, priložnosti in odvisnosti; poudarja, da bi ta dolžnost določanja prednostnih nalog lahko pomenila premik stran od netrajnostnih naložb in k trajnostnim naložbam;
21.

želi opomniti, da se bo s sodelovanjem vseh ustreznih akterjev pri zasnovi in uveljavljanju politike poklicnega izobraževanja in usposabljanja zagotovilo, da bo zmožno ustrezno zapolniti potrebe trga dela po specifičnih znanjih in veščinah, pa tudi pripomoglo k boljšemu izvajanju te politike; zato poziva države članice, naj tesno sodelujejo z vsemi ustreznimi deležniki, kot so socialni partnerji, podjetja, (tudi mikro, mala in srednja podjetja), podjetja socialnega gospodarstva (kot so zadruge in neprofitne organizacije), izvajalci poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter njihova združenja, dijaki in dijaške organizacije, raziskovalna središča, organizacije civilne družbe, javne in zasebne službe za zaposlovanje, poklicni svetovalci ter lokalni in regionalni organi, zato da bi se na ravni EU usklajevali za boljše povezave med različnimi sistemi in izmenjavali dobro prakso; poziva, naj se tudi s sodelovanjem zgoraj omenjenih deležnikov postavijo lokalni ekosistemi, s katerimi bi okrepili kakovost, obseg, vključevalnost in ugled poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter ga promovirali kot dobro izbiro; poudarja, da je treba med potencialnimi udeleženci aktivno oglaševati zaposlitvene možnosti poklicnih kvalifikacij, dijake pa napotovati v sektorje, kjer primanjkuje delavcev s poklicno izobrazbo; poudarja, da je izredno pomembna močna povezava med poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem ter svetom dela; poudarja, da je treba s ponujenim usposabljanjem odgovoriti tudi na lokalne izzive in potrebe;
18.

poziva Evropsko službo za zunanje delovanje, Komisijo in države članice, naj skupaj s posebnim predstavnikom EU za človekove pravice podpirajo skupine civilne družbe, zagovornike človekovih pravic, novinarje in protestnike, tudi tako, da zavzamejo odločnejše stališče glede spoštovanja človekovih pravic in pravne države v Alžiriji, da jasno in javno obsodijo kršitve človekovih pravic in oblasti pozovejo, naj izpustijo samovoljno pridržane pripornike, in ustavijo pretirano uporabo preiskovalnega pripora, da zahtevajo dostop do pripornikov in spremljajo sojenja aktivistom, novinarjem in zagovornikom človekovih pravic in da pozorno spremljajo razmere na področju človekovih pravic v Alžiriji, ter naj pri tem uporabljajo vse razpoložljive instrumente;
35.

poziva Komisijo, naj zagotovi, da bodo imele države članice in Frontex nadzorne organe z ustreznimi mandati, zmogljivostjo in pristojnostmi, visoko ravnjo neodvisnosti in strokovnega znanja ter pregledne postopke; poudarja, da mora spremljanje vračanja obsegati vse faze operacij vračanja z ustreznimi viri; poziva Komisijo in države članice, naj se oprejo na obstoječe neodvisne nadzorne organe, kot so nacionalne in mednarodne organizacije ter nacionalne institucije za človekove pravice, in naj z njimi sodelujejo ali jih imenujejo kot sisteme za spremljanje prisilnega vračanja; poziva Komisijo, naj zagotovi vzpostavitev mehanizma za spremljanje po vrnitvi, da bomo seznanjeni z usodo vrnjenih oseb, kadar je to mogoče s pravnega in praktičnega vidika, s posebnim poudarkom na ranljivih skupinah, kot so mladoletniki brez spremstva in družine; poziva države članice, naj poskrbijo za ustrezno predajo storitev za zaščito otrok med nacionalnimi organi, da zagotovijo oskrbo vrnjenih otrok in jim omogočijo dostop do nacionalnih storitev za zaščito otrok; poudarja, da je treba spremljati izpolnjevanje načrtov za ponovno vključitev oseb v postopku vračanja, da se bodo ti načrti učinkovito izvajali; poziva Komisijo, naj omogoči izmenjavo dobre prakse med državami članicami glede spremljanja po vrnitvi ter za ta namen dodeli dovolj sredstev;
(5)

V zvezi z odnosi z uporabniki bi bilo treba s to uredbo določiti minimalne standarde poštenosti, preglednosti in odgovornosti pogojev, ki jih uporabljajo platforme za gostovanje vsebin. Pogoji bi morali biti jasni, dostopni, razumljivi in nedvoumni ter vključevati poštene, pregledne, zavezujoče in enotne standarde in postopke za moderiranje vsebin ter zagotavljati dostopna in neodvisna pravna sredstva in spoštovanje temeljnih pravic.
23.

poudarja, da so za učinkovito izvajanje programov jamstva za mlade in izboljšanje dostopa do stabilnih in trajnostnih delovnih mest potrebna tesna partnerstva in učinkovito usklajevanje med ponudniki jamstva za mlade in ustreznimi deležniki, kot so regionalni in lokalni organi, socialni partnerji (delodajalci in sindikati), ustanove za izobraževanje in usposabljanje, mladi delavci, ponudniki solidarnostnih in državljanskih dejavnosti, trgovinske in obrtne zbornice, mladinske organizacije in druge organizacije civilne družbe, vključno z nevladnimi organizacijami, ki delajo s prikrajšanimi osebami, zlasti pri izmenjavi dobre prakse med državami članicami; poziva k vključitvi teh deležnikov v oblikovanje, izvajanje in ocenjevanje programov jamstva za mlade, da se zagotovi njihova učinkovitost; poziva države članice, naj izboljšajo udeležbo teh partnerjev, zlasti mladinskih organizacij, v vseh fazah upravljanja programov jamstva za mlade in s tem povezanih instrumentov financiranja EU na evropski, nacionalni in lokalni ravni; meni, da morajo partnerstva jasno določati strukture in mehanizme za smiselno sodelovanje pri odločanju, vključno s pregledno izmenjavo informacij;
19.

priznava, da humanitarne krize intenzivirajo izzive, povezane s področjem spolnega in reproduktivnega zdravja in pravic, ter opozarja, da so ženske in dekleta, zlasti med ranljivimi skupinami, kot so begunci in migranti, na vojnih območjih še posebej izpostavljene spolnemu nasilju, spolno prenosljivim boleznim, spolnemu izkoriščanju, posilstvu kot orožju in neželenim nosečnostim; poziva Komisijo in države članice, naj pri svojem humanitarnem odzivanju prednost namenijo enakosti spolov ter spolnemu in reproduktivnemu zdravju ter pravicam, pa tudi odgovornosti in dostopu do pravnega varstva in odškodnin v primeru kršitev spolnih in reproduktivnih pravic in nasilja na podlagi spola, tudi v smislu usposabljanja humanitarnih akterjev ter obstoječega in prihodnjega financiranja; poudarja pomembnost priporočil Odbora za razvojno pomoč pri OECD o odpravi spolnega izkoriščanja, zlorabe in nadlegovanja v okviru razvojnega sodelovanja in humanitarne pomoči; v zvezi s tem pozdravlja osredotočenost deležnikov, dejavnih na področju razvojnega sodelovanja in humanitarne pomoči, na obravnavanje zlorab in nadlegovanja na prizoriščih, povezanih s konflikti; poziva Komisijo in države članice, naj se zavzemajo za vključevanje organizacij za pravice žensk, organizacij, ki jih vodijo ženske, ter zagovornikov človekovih pravic žensk v usklajevanje humanitarne pomoči in strukture odločanja;
27.

priznava, da je medijski ekosistem oslabljen ter da so lokalni in regionalni mediji, pa tudi tisti, ki delujejo na manjših trgih, v izjemno slabem stanju; poudarja, da so svobodni, neodvisni in ustrezno financirani mediji tudi učinkovito sredstvo za zatiranje dezinformacij, ter zato meni, da bi morala Komisija v zvezi s tem predstaviti srednje- in dolgoročne strategije, vključno s posebnimi pobudami za podporo lokalnim in regionalnim medijem in tistim, ki delujejo na majhnih trgih; meni, da bi bilo treba razmisliti o ustanovitvi medijskega sklada, ki bi temeljil na neodvisnem tržnem načelu; podpira predloge za novi akt o digitalnih storitvah, ki jih namerava Komisija predstaviti kmalu, zlasti nova in revidirana pravila o spletnih platformah in spletnem oglaševanju; meni, da je treba pozornost nameniti koncentraciji lastništva medijev, ki pogosto zmanjšuje pluralnost in raznolikost novic ter lahko negativno vpliva na informacijski trg; podpira načrtovani akcijski načrt za medijski in avdiovizualni sektor ter cilje, ki naj bi jih dosegel, tj. povečanje konkurenčnosti in pomoč pri digitalni preobrazbi sektorja;