EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 22.3.2017 COM(2017) 142 final 2017/0063(COD) Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o krepitvi vloge organov držav članic, pristojnih za konkurenco, da bodo učinkoviteje izvajali pravila konkurence in zagotavljali pravilno delovanje notranjega trga (Besedilo velja za EGP) {SWD(2017) 114 final}

{SWD(2017) 115 final}

{SWD(2017) 116 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA Splošno ozadje Države članice EU so ključni partnerji Evropske komisije pri izvajanju pravil konkurence Evropske unije. Nacionalni organi, pristojni za konkurenco v posameznih državah članicah EU (v nadaljnjem besedilu: NOK), so z Uredbo Sveta (ES) št. 1/2003 od leta 2004 pooblaščeni za uporabo pravil konkurence EU vzporedno s Komisijo. NOK morajo torej uporabljati pravila konkurence EU za sporazume ali ravnanja, ki bi lahko prizadeli trgovino med državami članicami. Komisija in NOK že več kot desetletje izvajajo pravila konkurence EU v tesnem sodelovanju v okviru Evropske mreže za konkurenco, ki je bila leta 2004 izrecno ustanovljena za ta namen. Izvajanje pravil konkurence EU, za katero so pristojni Komisija in NOK, je ključni gradnik za vzpostavitev odprtega, konkurenčnega in inovativnega notranjega trga ter bistveni dejavnik za spodbujanje zaposlovanja in rasti v pomembnih sektorjih gospodarstva, zlasti v energetskem, telekomunikacijskem, digitalnem in prometnem sektorju. Pravila konkurence EU so ena od temeljnih značilnosti notranjega trga. Če pride do izkrivljanja konkurence, ni mogoče uresničiti celotnega potenciala notranjega trga in ustvariti pravih pogojev za trajnostno gospodarsko rast. Pri razvoju bolj povezanega in pravičnejšega notranjega trga je ključno učinkovito izvajanje pravil na notranjem trgu, da bodo ta pravila dala konkretne rezultate za evropske državljane. Pravila konkurence EU se zdaj izvajajo v obsegu, ki ga Komisija nikakor ne bi mogla doseči sama. Komisija in NOK so v okviru izvajanja pravil konkurence od leta 2004 skupaj sprejeli 1 000 odločitev, od tega so jih NOK sprejeli 85 %. Ukrepanje velikega števila organov ima veliko močnejši, učinkovitejši in bolj odvračilen učinek za podjetja, ki bi jih mikalo kršiti pravila konkurence EU. Komisija običajno preiskuje primere protikonkurenčnega ravnanja in sporazume, ki vplivajo na konkurenco v treh ali več državah članicah, ali pri katerih je koristno, da se določi precedens, ki velja za vso EU. NOK so običajno primerna instanca za ukrepanje pri kršitvah z bistvenim vplivom na konkurenco na ozemlju njihove države, saj imajo ustrezno znanje o tem, kako delujejo trgi v njihovi državi članici. To znanje je neprecenljivo pri izvajanju pravil konkurence. Ukrepanje na nacionalni ravni spodbuja podporo širše družbe za izvajanje pravil konkurence. Razlogi za predlog in njegovi cilji Zmožnosti NOK za učinkovitejše izvajanje pravil konkurence EU še niso v celoti izkoriščene. Uredba (ES) št. 1/2003 ne obravnava sredstev in instrumentov, s katerimi naj bi NOK uporabljali pravila konkurence EU, in mnogi med njimi nimajo na voljo vseh sredstev in instrumentov, ki bi jih potrebovali za učinkovito izvajanje členov 101 in 102 PDEU. 1. Nekateri NOK nimajo na voljo izvršljivih jamstev, da bi lahko pravila konkurence EU uporabljali neodvisno, tj. ne da bi morali pri tem upoštevati navodila javnih ali zasebnih subjektov. Prenekateri NOK se spopada s premajhnimi človeškimi in finančnimi viri. Vse to lahko vpliva na zmožnost NOK za učinkovito izvajanje. Nekateri NOK na primer nimajo možnosti, da bi sočasno izvajali preglede pri vseh članih domnevnega kartela, zaradi česar imajo preostali člani kartela dovolj časa, da uničijo dokaze in ubežijo odkritju. Spet drugi NOK nimajo ustreznih forenzičnih orodij za preiskavo digitalnih medijev, da bi lahko pridobivali dokaze o kršitvah. 2. Številni NOK nimajo vseh potrebnih orodij za učinkovito odkrivanje in obravnavo kršitev konkurenčnega prava. Nekateri NOK nimajo ključnih preiskovalnih pooblastil, na primer za zbiranje dokazov, shranjenih na mobilnih telefonih, prenosnih računalnikih, tabličnih računalnikih ipd. – kar je v digitalni dobi velika pomanjkljivost. Njihova preiskovalna pooblastila pogosto nimajo nobenega učinka, ker jih ne podpirajo učinkovite sankcije za podjetja, ki teh pooblastil ne spoštujejo. 3. NOK nimajo vedno možnosti naložiti učinkovitih glob. V nekaterih državah članicah jim nacionalna zakonodaja preprečuje, da bi naložili učinkovite globe za kršitve konkurenčnega prava EU, na primer ker se ponekod podjetja lahko že s prestrukturiranjem izognejo plačilu globe. Spet v drugih državah članicah se za kršitev členov 101 in 102 PDEU naložijo le nizke globe ali pa se te sploh ne naložijo. Raven naloženih glob se med državami članicami zelo razlikuje in kazen za enako kaznivo dejanje je lahko v eni državi članici veliko višja kot v drugi, pri čemer te razlike ni mogoče upravičiti z objektivnimi okoliščinami. 4. Programi prizanesljivosti so ključno orodje za odkrivanje kartelov. Podjetja spodbujajo, naj v zameno za popolno ali delno imuniteto pred globami zagotovijo koristne informacije o kartelih, v katerih so bila udeležena. Podjetja, ki razmišljajo o vložitvi prijave zaradi prizanesljivosti, potrebujejo zadostno mero pravne varnosti, da bi imela interes sodelovati s pristojnimi organi. To še zlasti velja v primerih, ko podjetja vložijo prijavo zaradi prizanesljivosti v različnih državah članicah, ker kartel vpliva na več jurisdikcij. Vendar pa razlike med programi prizanesljivosti po Evropi odvračajo podjetja, da bi razkrila svojo udeležbo v kršitvah in zagotovila dokaze o takšnih protikonkurenčnih ravnanjih. 5. Zaradi vrzeli in omejitev pri orodjih in jamstvih, ki so na voljo NOK, je oslabljen tudi sistem vzporednih pooblastil za izvajanje členov 101 in 102 PDEU, ki je zasnovan na tesnem sodelovanju v okviru Evropske mreže za konkurenco. Ta sistem temelji na zaupanju, da se lahko organi medsebojno zanesejo, da bodo izvedli ukrepe za ugotavljanje dejstev v imenu drug drugega. Vendar to načelo ne deluje najbolje, dokler nekateri NOK še vedno nimajo na voljo zadostnih orodij za ugotavljanje dejstev. Poleg tega je zaradi različnih vrzeli v zmožnosti NOK, da zagotavljajo medsebojno pomoč, oslabljen tudi evropski sistem izvajanja politike konkurence, ki po zasnovi deluje kot skladna celota. Upravni NOK na primer ne morejo zaprositi za čezmejno izvršitev glob, ki so jih naložili, kadar kršitelj ni zakonito prisoten na ozemlju njihove države članice. V današnji digitalni dobi lahko številna podjetja svoje proizvode ali storitve prek interneta prodajajo kupcem v različnih državah članicah, vendar so morda zakonito prisotna samo v eni državi članici. Takšna podjetja imajo trenutno varno zatočišče pred plačilom globe. Zaradi teh vrzeli in omejitev pri orodjih in jamstvih, ki so na voljo NOK, so lahko izidi postopkov za podjetja, ki so udeležena pri teh protikonkurenčnih ravnanjih, zelo različni in sicer odvisno od države članice, v kateri poslujejo: morda se pravila v skladu s členoma 101 in 102 PDEU za posamezno podjetje sploh ne bodo izvajala ali pa bo njihovo izvajanje neučinkovito, ker na primer ni mogoče pridobiti dokazov za protikonkurenčna ravnanja ali pa ker se lahko podjetje izogne obveznosti plačila globe. Zaradi neenakega izvajanja pravil konkurence EU se izkrivlja konkurenca na notranjem trgu in slabi sistem decentraliziranega izvajanja, ki je bil vzpostavljen z Uredbo (ES) št. 1/2003. Zato je potreben zakonodajni predlog, ki bo NOK omogočil učinkovitejše izvajanje pravil konkurence EU in jim zagotovil ustrezna jamstva za neodvisno delovanje ter vire kot tudi pooblastila za izvajanje pravil in naložitev glob. Z odpravo nacionalnih ovir, ki NOK preprečujejo učinkovito izvajanje pravil konkurence, se bo odpravilo izkrivljanje konkurence na notranjem trgu in preprečilo, da bi bili potrošniki in podjetja, vključno z MSP, zaradi takšnih ukrepov še naprej v slabšem položaju ali pa da bi jim ti ukrepi škodovali. Poleg tega se bodo z okrepljeno zmožnostjo NOK, da si medsebojno učinkovito pomagajo, zagotovili bolj enakovredni konkurenčni pogoji in zaščitilo tesno sodelovanje v okviru Evropske mreže za konkurenco. Predlog je del delovnega programa Komisije za leto 2017 in temelji na izkušnjah pri izvajanju, ki so bile v okviru Evropske mreže za konkurenco pridobljene od leta 2004. Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Predlog bo dopolnil Uredbo (ES) št. 1/2003, saj krepitev vloge NOK, da bodo ti lahko učinkovito izvajali pravila konkurence, pomeni, da bo uresničen celoten potencial decentraliziranega sistema izvajanja, vzpostavljenega z navedeno uredbo. Zlasti se bo s predlogom udejanjila zahteva iz člena 35 Uredbe (ES) št. 1/2003, v skladu s katero morajo države članice določiti NOK tako, da so učinkovito izpolnjene določbe navedene uredbe. Z zagotovitvijo učinkovitih pooblastil NOK za odločanje in naložitev glob bodo popolnoma upoštevane in podrobneje razdelane zahteve iz člena 5 Uredbe (ES) št. 1/2003, ki NOK podeljuje pravico do sprejetja odločitev in naložitve glob pri uporabi členov 101 in 102 PDEU. Z zagotovitvijo učinkovitih pooblastil NOK za ugotavljanje dejstev bo v celoti upoštevana obveznost iz člena 22 Uredbe (ES) št. 1/2003, v skladu s katero morajo biti posamezni NOK sposobni izvajati takšne ukrepe v imenu drugih NOK v okviru Evropske mreže za konkurenco. Komisija v svojem sporočilu iz leta 2016 Pravo EU: z boljšo uporabo do boljših rezultatov poudarja pomen trdnega, uspešnega in učinkovitega sistema izvajanja, ki bi zagotovil, da države članice pravo EU v celoti uporabljajo, izvajajo in izvršujejo. Opozarja, da je izvajanje prava EU še vedno izziv in poziva k večji osredotočenosti na izvajanje, da bi se tako uresničili cilji splošnega interesa. Skladnost z drugimi politikami Unije

Predlog je v celoti skladen in združljiv z veljavnimi politikami Unije na drugih področjih, zlasti tistih, ki NOK ali Evropski mreži za konkurenco podeljujejo posebno posvetovalno vlogo ali pa vlogo sodelovanja, spremljanja, poročanja ali odločanja. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST Pravna podlaga Predlog temelji na členih 103 in 114 PDEU, ker je namenjen uresničitvi več ciljev, ki so med seboj neločljivo povezani. Ti cilji so: (1) uveljavljati načela iz členov 101 in 102 PDEU s krepitvijo vloge NOK, da bodo ti lahko učinkoviteje izvajali pravila konkurence; (2) zagotoviti, da ne prihaja do izkrivljanja konkurence na notranjem trgu ter da potrošniki in podjetja niso v slabšem položaju zaradi nacionalnih zakonov in ukrepov, ki NOK preprečujejo učinkovito izvajanje pravil; (3) poskrbeti, da so enaka jamstva in instrumenti določeni v nacionalnem konkurenčnem pravu, kadar se slednje uporablja vzporedno s členoma 101 in 102 PDEU, da bi se tako zagotovili pravna varnost in enaki konkurenčni pogoji; ter (4) uvesti učinkovita pravila o medsebojni pomoči, da bi se zagotovilo nemoteno delovanje notranjega trga in sistema tesnega sodelovanja v okviru Evropske mreže za konkurenco. Zagotavljanje sredstev in instrumentov za NOK, da bi lahko ti učinkoviteje izvajali člena 101 in 102 PDEU, spada na področje uporabe člena 103(1) PDEU, ker je namenjeno zagotavljanju popolne učinkovitosti pravil konkurence. V skladu s členom 103(1) Svet sprejme uredbe ali direktive „za uveljavitev načel iz členov 101 in 102“. Takšni ukrepi se zlasti lahko sprejmejo na podlagi člena 103(2)(e) PDEU za „določitev razmerja med nacionalnimi zakonodajami in določbami, ki jih vsebuje ta oddelek ali ki so bile sprejete v skladu s tem členom,“ ter na podlagi člena 103(2)(a) za „zagotovitev upoštevanja prepovedi iz členov 101(1) in 102 z določitvijo glob in periodičnih denarnih kazni“. Vendar pa ta pravna podlaga sama po sebi ne zadošča, saj jo tako namen kot vsebina predlagane direktive presegata. Neodvisen cilj predlagane direktive je okrepiti delovanje notranjega trga (1) z obravnavo nacionalnih predpisov, zaradi katerih NOK ne morejo učinkovito izvajati pravil konkurence, s čimer se bo dosegla bolj enakovredna raven zaščite podjetij in potrošnikov po Evropi; (2) z zagotovitvijo, da so enaka jamstva in instrumenti določeni v nacionalnem konkurenčnem pravu, kadar se slednje uporablja vzporedno s členoma 101 in 102 PDEU, da se tako zagotovijo pravna varnost in enaki konkurenčni pogoji; ter (3) z uvedbo učinkovitih pravil o medsebojni pomoči, da se zagotovi nemoteno delovanje notranjega trga in sistema tesnega sodelovanja v okviru Evropske mreže za konkurenco. V nekaterih državah članicah nacionalna zakonodaja preprečuje NOK, da bi podjetjem naložili učinkovite globe zaradi kršitev pravil konkurence EU. Podjetja, ki kršijo konkurenčno pravo in so prisotna v državah članicah, kjer NOK nimajo učinkovitih pooblastil za naložitev glob, so tako zaščitena pred sankcijami in nimajo močne spodbude, da bi poslovala v skladu s pravili konkurence EU. To prispeva k še večjemu izkrivljanju trgov po vsej Evropi in slabi notranji trg. Poleg tega so lahko podjetja zaradi razlik med državami članicami v temeljnih načelih nacionalnih programov prizanesljivosti deležna različne obravnave, odvisno od tega, kateri organ ukrepa. Zato se samo z ukrepanjem na ravni EU lahko določijo skupna temeljna načela za odobritev prizanesljivosti in s tem zagotovijo bolj enakovredni konkurenčni pogoji za podjetja. Podobno lahko nacionalne zakonodajne omejitve ali vrzeli preprečujejo NOK, da bi učinkovito pridobivali dokaze. Ukrepi, s katerimi se slabi neodvisnost NOK ali omejijo njihovi viri, vedno izhajajo iz samih držav članic. Omejitve neodvisnega delovanja NOK so lahko posledica želje, da bi se izvajal večji nadzor nad odločanjem organa. Sposobnost vlade za vplivanje ali izvajanje pritiska na NOK lahko povzroči, da nad potrebo po dobrem izvajanju konkurenčnega prava, ki je pravno in ekonomsko argumentirano, prevladajo politični dejavniki, s čimer se povzroča škoda podjetjem, ki delujejo na notranjem trgu. Zaradi opisanih vrzeli in omejitev pri orodjih in jamstvih, ki so na voljo NOK, se lahko zgodi, da se pravila v skladu s členoma 101 in 102 PDEU za podjetja, ki so udeležena pri teh protikonkurenčnih ravnanjih, sploh ne bodo izvajala ali pa bo njihovo izvajanje neučinkovito, ker na primer ni mogoče pridobiti dokazov za protikonkurenčna ravnanja ali pa ker se lahko podjetja izognejo obveznosti plačila globe. Podjetja ne morejo uspešno konkurirati, če obstajajo varna zatočišča za protikonkurenčna ravnanja. To jih odvrača od vstopa na takšne trge in od uveljavljanja svojih pravic do ustanavljanja ter zagotavljanja blaga in storitev na teh trgih. Potrošniki iz držav članic z nižjimi ravnmi izvajanja pravil konkurence niso deležni koristi, ki jih ima učinkovito izvajanje teh pravil v smislu preprečevanja protikonkurenčnega ravnanja, zaradi katerega so cene blaga in storitev umetno visoke. Neenako izvajanje členov 101 in 102 PDEU po Evropi tako izkrivlja konkurenco na notranjem trgu in slabi njegovo pravilno delovanje. Predlagana direktiva obravnava približevanje nacionalnih zakonodaj tudi tako, da njeno področje uporabe zajema uporabo nacionalnih pravil konkurence. V praksi večina NOK v isti zadevi uporablja določbe nacionalnega konkurenčnega prava vzporedno s členoma 101 in 102 PDEU. Predlagana direktiva bo neizogibno vplivala na določbe nacionalnega konkurenčnega prava, ki jih NOK uporabljajo vzporedno. Poleg tega NOK pri sprejetju preiskovalnih ukrepov v zgodnji fazi postopka pogosto težko vedo, ali obstaja vpliv na trgovino, ki je povod za uporabo konkurenčnega prava EU. Zato morajo domnevati, da se lahko uporabljajo tako nacionalna pravila konkurence kot tudi pravila konkurence EU. To pomeni, da kadar bodo NOK uporabili pooblastila, ki so v predlogu določena za pridobivanje digitalnih dokazov, bodo to storili za morebitno uporabo tako zakonodaje EU kot nacionalne zakonodaje. Zato je težko, če ne celo nemogoče, ločiti uporabo nacionalnega prava od vzporedne uporabe členov 101 in 102 PDEU. Če v nacionalnem pravu, kadar se to uporablja vzporedno s členoma 101 in 102 PDEU, ne bi bila določena enaka jamstva in instrumenti, bi se s tem povzročila pravna negotovost in ogrozili enaki konkurenčni pogoji. Da bi bila poleg tega zaščita gradiva v zvezi s prizanesljivostjo in poravnavo smiselna, se mora uporabljati ne le v času, ko teče postopek pred NOK za uporabo členov 101 in 102 PDEU, ampak tudi v postopku pri samostojni uporabi enakovrednih določb nacionalnega prava. Zaradi vrzeli in omejitev pri zmogljivosti NOK, da zagotavljajo medsebojno pomoč, se slabi tudi evropski sistem izvajanja politike konkurence, ki po zasnovi deluje kot skladna celota. Večina NOK na primer ne more obveščati o ključnih ukrepih za izvajanje ali zaprositi za čezmejno izvršitev glob, ki so jih naložila, kadar kršitelj ni zakonito prisoten na njihovem ozemlju. Takšna podjetja imajo trenutno varno zatočišče pred plačilom globe. Posledično se zaradi neučinkovitega izvajanja pravil izkrivlja konkurenca za podjetja, ki spoštujejo zakone, in spodkopava zaupanje potrošnikov v notranji trg, zlasti v digitalnem okolju. Za zagotavljanje enakih konkurenčnih pogojev po vsej Evropi in za preprečevanje izkrivljanja konkurence je ključno, da se navedene razlike odpravijo z uvedbo sistema za čezmejno obveščanje o predhodnih ugovorih glede domnevnih kršitev členov 101 in 102 PDEU ter o odločitvah o uporabi teh členov, pa tudi o čezmejni izvršitvi glob, ki jih naložijo upravni NOK. Podobno bi bilo treba za zagotovitev nemotenega delovanja sistema vzporednih pooblastil v okviru Evropske mreže za konkurenco uporabo nacionalnih predpisov o zastaralnih rokih prekiniti za čas trajanja postopka pred NOK druge države članice ali pred Komisijo. Približevanje nacionalnih zakonodaj na podlagi teh konkretnih ciljev, ki so v celoti upoštevani v besedilu predlagane direktive, presega uveljavljanje členov 101 in 102 PDEU in se nanaša širše na pravilno delovanje notranjega trga. Predlog direktive tako v smislu namena kot vsebine sledi dvojnemu cilju: učinkovitemu izvajanju politike konkurence EU ter pravilnemu delovanju notranjega trga. Ta vidika sta neločljivo povezana, saj zagotavljanje, da lahko NOK učinkovito izvajajo pravila konkurence, neizogibno pomeni sprejetje zakonodajnih ukrepov za odpravo ovir v nacionalnih zakonodajah, ki povzročajo razlike v izvajanju in s tem prispevajo k izkrivljanju konkurence na notranjem trgu. Potrošniki in podjetja tako ne bodo več v slabšem položaju zaradi nacionalne zakonodaje in nacionalnih ukrepov, ki NOK preprečujejo, da bi učinkovito izvajali zadevna pravila. Zaradi potrebe po pravni varnosti in enakih konkurenčnih pogojih morajo biti NOK na voljo enaka jamstva in instrumenti za uporabo določb nacionalnega konkurenčnega prava, kadar se te uporabljajo vzporedno s členoma 101 in 102 PDEU. Poleg tega so za zagotovitev bolj enakovrednih konkurenčnih pogojev in zaščito sistema vzporednih pooblastil v okviru Evropske mreže za konkurenco potrebni učinkoviti čezmejni mehanizmi za medsebojno pomoč. Ti cilji so resda različni, vendar so med seboj prepleteni in jih ni mogoče doseči ločeno s sprejetjem dveh različnih pravnih aktov. Ni na primer izvedljivo, da bi predlagano direktivo razdelili v dva instrumenta: enega na podlagi člena 103 PDEU, ki bi NOK zagotovil sredstva in instrumente, potrebne za uporabo členov 101 in 102 PDEU, ter drugega na podlagi člena 114 PDEU, ki bi od držav članic zahteval, da določijo enaka pravila za uporabo nacionalnega konkurenčnega prava, kadar se slednje uporablja vzporedno s pravili konkurence EU. Zaradi opisanih razlogov predlog temelji tudi na členu 114 PDEU. Subsidiarnost Z Uredbo (ES) št. 1/2003 je bil vzpostavljen decentraliziran sistem za izvajanje pravil konkurence, vendar potencial tega sistema še ni v celoti uresničen. S predlagano direktivo bi se zagotovili učinkoviti rezultati izvajanja pravil konkurence na nacionalni ravni, saj bi se NOK zagotovila jamstva in instrumenti, ki jih potrebujejo za učinkovito izvajanje. NOK uporabljajo pravila s čezmejno razsežnostjo Za odpravo ugotovljenih težav bi bilo treba ukrepati na ravni EU, saj NOK uporabljajo pravila EU, ki imajo čezmejno razsežnost. Ukrepi NOK za izvajanje pravil konkurence v eni državi članici lahko vplivajo na konkurenco, podjetja in potrošnike v drugih državah članicah, ker npr. kartel, ki deluje na območju posamezne države, običajno izključuje konkurente iz drugih držav članic. Če NOK nimajo na voljo potrebnih sredstev in instrumentov za izvajanje pravil konkurence (npr. če nimajo virov), ima to lahko neposredne negativne posledice za potrošnike in podjetja v državi članici zadevnega NOK, pa tudi v drugih državah članicah, poleg tega pa lahko to negativno vpliva tudi na sposobnost sodelovanja NOK po vsej Evropi. Posamezna država članica ne more rešiti težave s pomanjkanjem sredstev in instrumentov, s katero se spopada NOK v drugi državi članici, zato se lahko ta težava reši samo z ukrepanjem na ravni EU. Zagotavljanje učinkovitega čezmejnega sodelovanja Samo z ukrepanjem na ravni EU se lahko zagotovi zadovoljivo delovanje sistema sodelovanja, vzpostavljenega z Uredbo (ES) št. 1/2003. Eden glavnih elementov Uredbe (ES) št. 1/2003 je določitev mehanizmov sodelovanja, ki NOK omogočajo preiskovanje domnevnih kršitev zunaj njihove države članice. Posamezni NOK lahko zaprosi drug NOK, da v njegovem imenu izvede preiskovalne ukrepe in pridobi dokaze, ki so na ozemlju države članice tega drugega NOK. Kot je že bilo pojasnjeno, ta mehanizem ne deluje dobro, dokler nimajo vsi NOK učinkovitih pooblastil, na podlagi katerih bi lahko opravljali preglede ali zahtevali informacije. Tudi to težavo je težko reševati na nacionalni ravni. Če mora na primer NOK v državi članici A pridobiti dokaze od podjetij, ki so na ozemlju države članice B, NOK v državi članici B pa nima učinkovitih pooblastil, da bi pridobil te dokaze, država članica A glede tega ne more kaj dosti narediti.

Medsebojna povezanost programov prizanesljivosti, ki jih po Evropi uporabljajo organi, pristojni za konkurenco Programi prizanesljivosti so medsebojno povezani, saj podjetja redno vlagajo prijave v več jurisdikcijah EU in potrebujejo jamstva glede čezmejne pravne varnosti. Izkušnje iz zadnjih desetih let kažejo, da države članice takšne čezmejne pravne varnosti ne morejo zadovoljivo doseči s posamičnim ukrepanjem. Zaradi razlik v programih prizanesljivosti so izidi za prijavitelje, ki vložijo prijavo zaradi prizanesljivosti, še vedno različni v smislu tega, ali se jim sploh prizna imuniteta pred globo oz. vsaj znižanje globe. Podjetja, ki razmišljajo o prijavi kartelnega ravnanja v več jurisdikcijah v zameno za prizanesljivejšo obravnavo, ne morejo z gotovostjo vedeti, ali bodo imela od tega koristi, in če da, v kolikšnem obsegu. Za zagotovitev, da bo v vseh državah članicah na voljo sistem za prizanesljivost in da se bo uporabljal na podoben način, je potrebno ukrepanje na ravni EU. Nacionalna zakonodaja lahko prepreči NOK, da bi bili učinkovitejši pri izvajanju pravil konkurence Kot je že bilo pojasnjeno v oddelku o pravni podlagi, nacionalna zakonodaja lahko prepreči NOK, da bi bili dovolj neodvisni ter imeli na voljo učinkovita orodja za odkrivanje kršitev in naložitev učinkovitih glob podjetjem zaradi kršitve pravil konkurence EU. To vprašanje je zato treba obravnavati z ukrepanjem na ravni EU. Glede na izkušnje ni verjetno, da bodo NOK dobili vsa potrebna orodja, če za to ne bo poskrbljeno z zakonodajo na ravni EU Za spodbujanje prostovoljnih ukrepov na nacionalni ravni so se večinoma uporabljali mehki ukrepi, vendar pa več NOK še vedno nima jamstev in instrumentov za učinkovito izvajanje pravil konkurence. Po več kot desetletju se ne zdi verjetno, da se bodo zgodile spremembe, ki so potrebne za izboljšanje delovanja sistema decentraliziranega izvajanja iz Uredbe (ES) št. 1/2003 in za krepitev vloge NOK, da bi ti lahko učinkoviteje izvajali pravila konkurence. To pomeni, da številni NOK še vedno ne bodo imeli na voljo nekaterih ključnih orodij za odkrivanje in sankcioniranje kršitev ali pa ne bodo imeli zadostnih virov, zaradi česar bo ovirano pravilno delovanje decentraliziranega sistema, vzpostavljenega z Uredbo (ES) št. 1/2003. Če povzamemo, obstoječi nacionalni okviri na področju konkurence ne bodo sami po sebi omogočili NOK, da učinkoviteje izvajajo pravila konkurence EU po vsej Uniji. Poleg tega Komisija ne more uveljavljati nobenih zahtev na ravni EU v zvezi z orodji za preiskovanje in sankcioniranje, viri in institucionalno strukturo NOK, kadar ti izvajajo pravila konkurence EU, če takšne zahteve niso predpisane. Zato se lahko le s pobudo na ravni EU omogoči NOK, da učinkoviteje izvajajo pravila konkurence, in sicer jim je treba zagotoviti, da imajo na voljo učinkovitejša sredstva in instrumente za uporabo pravil konkurence EU. Sorazmernost Predlog za večino vidikov določa minimalne standarde za krepitev vloge NOK, da bi ti lahko učinkovito izvajali pravila konkurence EU. S tem se zagotavlja ustrezno ravnovesje med izpolnjevanjem splošnih in specifičnih ciljev predloga, ne da bi se pri tem neupravičeno posegalo v nacionalne tradicije. Države članice bodo lahko še naprej določale višje standarde in svoja pravila prilagajale nacionalnim posebnostim. Še naprej bodo na primer same odločale o zasnovi, organizaciji in financiranju svojih organov, pristojnih za konkurenco, pod pogojem da je zagotovljena učinkovitost teh organov. Poleg tega se s predlagano direktivo tudi v celoti spoštuje izbira tistih držav članic, ki so se odločile za sodni model izvajanja pravil konkurence. Z vidika dodane vrednosti izvajanja pravil konkurence je treba določiti podrobnejša pravila samo v zvezi s pogoji za odobritev prizanesljivosti v primeru skrivnih kartelov. Podjetja bodo razkrila informacije o skrivnih kartelih, pri katerih so bila udeležena, le če bodo imela zadostno pravno varnost glede tega, ali jim bo priznana imuniteta pred globami. Potencialni prijavitelji zaradi prizanesljivosti se zaradi precejšnjih razlik med programi prizanesljivosti, ki se uporabljajo v državah članicah, srečujejo s pravno negotovostjo, zaradi česar se lahko zmanjša njihova pripravljenost, da zaprosijo za prizanesljivost. Če bi lahko države članice uporabljale bodisi manj bodisi bolj omejevalna pravila za prizanesljivost na področju, ki ga zajema ta direktiva, to ne bi bilo le v nasprotju s ciljem ohranjanja spodbud za morebitne prijavitelje, katerega končni cilj je učinkovitejše izvajanje konkurence v Uniji, ampak bi lahko ogrozilo tudi enake konkurenčne pogoje za podjetja, ki poslujejo na notranjem trgu. Pristop, ki je uporabljen v predlogu, omogoča čim večjo učinkovitost NOK ob čim manjšem poseganju v nacionalne posebnosti, saj so najpodrobnejša pravila omejena na tisto, kar je nujno potrebno za spodbuditev učinkovitega izvajanja. Tak uravnotežen pristop ne bo pomenil radikalnega odstopanja od splošne zahteve prava EU, da morajo države članice zagotoviti učinkovite postopke in sankcije za izvajanje pravil EU, temveč bo njen logičen razvoj. V skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije mora nacionalna zakonodaja zagotoviti polni učinek konkurenčnega prava EU. Sodišče je poleg tega razsodilo, da podrobna nacionalna postopkovna pravila za delovanje NOK ne smejo ogroziti doseganja cilja Uredbe (ES) št. 1/2003, ki je zagotoviti, da ti organi učinkovito uporabljajo člena 101 in 102 PDEU. Izbira instrumenta Cilj predloga direktive je povečati učinkovitost NOK na način, ki ne določa enotne splošnoveljavne rešitve, temveč dopušča, da se upoštevajo pravne tradicije in institucionalne posebnosti držav članic. Zato je direktiva najprimernejši instrument za zagotavljanje, da bodo imeli NOK jamstva, ki jih potrebujejo za učinkovitejše izvajanje pravil o konkurenci, obenem pa ne bi bilo neupravičenega poseganja v nacionalne posebnosti in tradicije. Za razliko od uredbe bo z direktivo državam članicam prepuščena izbira najprimernejših sredstev za izvajanje ukrepov iz direktive. Poleg tega je direktiva prilagodljivo orodje, s katerim se lahko zagotovi, da bodo imeli NOK potrebna jamstva za neodvisno delovanje in vire ter pooblastila za izvajanje pravil in naložitev glob, obenem pa se državam članicam dopušča možnost, da določijo višje standarde, če to želijo. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA Naknadne ocene/preverjanja ustreznosti obstoječe zakonodaje Komisija je v letih 2013 in 2014 ocenila delovanje Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003. Na podlagi rezultatov te ocene je leta 2014 v svojem sporočilu o desetih letih izvrševanja protimonopolnega prava v okviru Uredbe (ES) št. 1/2003 ugotovila, da bi bilo mogoče povečati učinkovitost NOK pri izvajanju zadevnih pravil. Opredelila je vrsto področij, na katerih bi lahko z ukrepi izboljšali zmožnost NOK za učinkovito izvajanje, in sicer bi bilo treba tovrstnim organom zagotoviti, da (1) razpolagajo z ustreznimi viri in so dovolj neodvisni, (2) imajo na voljo paleto učinkovitih orodij, (3) lahko naložijo učinkovite globe in (4) imajo na voljo učinkovite programe prizanesljivosti. Sporočilo iz leta 2014 temelji na poročilu o petih letih delovanja Uredbe (ES) št. 1/2003, ki je navedlo, da je krepitev moči NOK pri soizvajanju pravil konkurence EU pozitivno prispevala k močnejšemu izvajanju. Vendar je tudi ugotovilo, da obstajajo možnosti za izboljšave, zlasti z vidika zagotovitve, da imajo NOK na voljo učinkovita pooblastila za izvajanje ter orodja za naložitev glob. Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi Komisija je med 4. novembrom 2015 in 12. februarjem 2016 vodila javno posvetovanje v obliki raziskave EU, ki je bila razdeljena na dva dela: na splošna vprašanja za nespecializirane zainteresirane strani ter na vprašanja za zainteresirane strani s temeljitejšim znanjem in izkušnjami z vprašanji na področju konkurence.

Posvetovanje je potekalo po objavi sporočila o desetih letih izvrševanja protimonopolnega prava v okviru Uredbe (ES) št. 1/2003, v katerem je Komisija opredelila vrsto področij, na katerih bi lahko z ukrepi okrepili vlogo NOK pri izvajanju pravil konkurence EU. Zato so bila v drugem delu posvetovanja obravnavana štiri ključna vprašanja: (i) viri in neodvisnost NOK, (ii) paleta orodij za izvajanje, ki so na voljo NOK, (iii) pooblastila NOK za naložitev glob podjetjem in (iv) programi prizanesljivosti. Prejetih je bilo 181 odgovorov, ki so jih predložile različne zainteresirane strani iz EU in zunaj nje, med njimi fizične osebe, odvetniške pisarne in svetovalna podjetja, podjetja in industrijska združenja, potrošniške organizacije, univerze in z njimi povezane raziskovalne ustanove, nevladne organizacije, možganski trusti, sindikati ter javni organi, vključno z različnimi ministrstvi in NOK. 76 % sodelujočih je menilo, da bi lahko NOK storili več za izvajanje pravil konkurence EU, kot trenutno počno. Poleg tega jih je 80 % menilo, da bi bilo treba sprejeti ukrepe za okrepitev zmožnosti NOK za izvajanje. Po kategorijah zainteresiranih strani so se s potrebo po ukrepanju strinjale vse univerze in z njimi povezane raziskovalne ustanove, potrošniške organizacije, sindikati in NOK, ki so sodelovali v javnem posvetovanju, 86 % nevladnih organizacij, 84 % svetovalnih podjetij / odvetniških pisarn, 77 % podjetij / MSP / mikropodjetij / samostojnih podjetnikov, 67 % možganskih trustov in 61 % industrijskih združenj. 64 % predstavnikov zainteresiranih strani, sodelujočih v javnem posvetovanju, je menilo, da bi bila najboljša možnost kombinacija ukrepov EU in držav članic, 19 % jih je menilo, da bi bili najprimernejši zgolj ukrepi EU, 8 % pa jih je podprlo zgolj nacionalne ukrepe. Poleg javnega posvetovanja sta Odbor Evropskega parlamenta za ekonomske in monetarne zadeve (ECON) in Komisija 19. aprila 2016 skupaj organizirala javno predstavitev, da bi strokovnjaki in zainteresirane strani imeli dodatno priložnost za izmenjavo mnenj glede javnega posvetovanja. Predstavitvi sta sledili dve okrogli mizi o štirih temah, zajetih z javnim posvetovanjem. V okviru teh razprav so udeleženci, vključno s približno 150 predstavniki zainteresiranih strani iz univerz in z njimi povezanih raziskovalnih ustanov, podjetij (velikih in malih), svetovalnih podjetij, industrijskih združenj, odvetniških pisarn, tiska, fizičnih oseb in javnih organov, dosegli široko soglasje glede ciljev pobude in jih podprli. Poleg tega sta bili organizirani še dve srečanji z resornimi ministrstvi, da bi se pridobile njihove prve povratne informacije. Ministrstva so bila 12. junija 2015 obveščena o glavnih vprašanjih, ki jih je opredelila Komisija. 14. aprila 2016 se je zvrstilo drugo srečanje z ministrstvi in NOK, na katerem so bili ti obveščeni o rezultatih javnega posvetovanja. Rezultati javnega posvetovanja, javne predstavitve in srečanj z ministrstvi so bili upoštevani v predlogu. Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj Komisija je v sodelovanju z vsemi NOK izvedla obsežno zbiranje podatkov, da bi si lahko ustvarila podrobno sliko trenutnega stanja. Ocena učinka Poročilo o oceni učinka, ki ga je pripravila Komisija, zajema vse glavne vidike tega predloga. Proučene so bile štiri možnosti ukrepanja. Najprimernejša možnost, ki je uporabljena v tem predlogu, je zakonodajni ukrep na ravni EU, s katerim se NOK zagotovijo minimalna sredstva in instrumenti za učinkovito izvajanje. Ta ukrep je po potrebi dopolnjen z mehkimi ukrepi ter podrobnimi pravili. Kar zadeva ostale tri možnosti ukrepanja, ki so bile preučene v poročilu o oceni učinka: (i) osnovni scenarij, po katerem ne bi bilo ukrepanja na ravni EU, zelo verjetno ne bi omogočil doseganja ciljev politike, poleg tega pa tak scenarij ne bi upošteval pričakovanj zainteresiranih strani; (ii) sprejetje izključno mehkih ukrepov ne bi dalo trdne pravne podlage za zagotovitev, da imajo vsi NOK potrebna sredstva in instrumente za učinkovito izvajanje. Poleg tega se mehki ukrepi izvajajo že več let, a kljub temu ni bil dosežem polni potencial decentraliziranega sistema, vzpostavljenega z Uredbo (ES) št. 1/2003; (iii) določitev podrobnih in enotnih sredstev in instrumentov za NOK z zakonodajnim ukrepom EU bi prinesla omejene dodatne koristi v primerjavi z najprimernejšo možnostjo, hkrati pa bi pomenila večje poseganje v nacionalne pravne sisteme in tradicije. Ocena koristi najprimernejše možnosti, tako s kvalitativnega kot tudi kvantitativnega vidika (na primer pozitiven učinek na rast skupne faktorske produktivnosti, ki je ključna sestavina bruto domačega proizvoda), kaže, da bodo koristi predlagane direktive precej večje od stroškov izvajanja. Odbor Komisije za regulativni nadzor je septembra 2016 podal mnenje o osnutku cene učinka in decembra 2016 še ugodno mnenje. Pripombe, ki jih je izrazil v teh mnenjih, so se ustrezno upoštevale. Glede na te pripombe končna ocena učinka vsebuje vse razpoložljive empirične podatke, ki ponazarjajo vzroke težav, podrobnejše podatke o možnostih ukrepanja, ki so bile obravnavane, ter podrobno analizo stroškov in koristi najprimernejše možnosti, ki kaže, da koristi predlagane direktive znatno presegajo z njo povezane stroške. Poleg tega končna ocena učinka obravnava omejitve in negotovosti v zvezi s kvantitativnimi ocenami, jasneje predstavlja stališča zainteresiranih strani, izraženih v okviru javnega posvetovanja, ter bolje prikazuje skladnost proučevanih možnosti ukrepanja z načeloma subsidiarnosti in sorazmernosti. Na koga bo predlog vplival in kako Okrepljena vloga NOK pri izvajanju pravil konkurence bi koristila vsem potrošnikom in podjetjem, velikim in malim, pa tudi MSP, saj bi se spodbudilo učinkovito izvajanje pravil konkurence in ustvarili bolj enakovredni konkurenčni pogoji. Zato ni treba predvideti različnih področij uporabe, da bi se npr. vključila izvzetja za MSP ali pa uporabil blažji režim pri ukrepih za tovrstna podjetja. NOK NOK bodo glavni upravičenci te pobude, ki jih bo, poleg podjetij, tudi najbolj neposredno zadevala. Ko bo predlog sprejet, bo vsem NOK zagotovil učinkovita sredstva in instrumente za pridobivanje dokazov o kršitvah in naložitev glob podjetjem, ki kršijo zakonodajo, ter jim omogočil neodvisno ukrepanje pri izvajanju pravil konkurence EU in razpolaganje z viri, ki jih potrebujejo za opravljanje svojih nalog, pa tudi razpolaganje z učinkovitejšimi programi prizanesljivosti. To bo NOK omogočilo, da bodo sprejemali učinkovite ukrepe za izvajanje pravil konkurence ter bolje sodelovali z drugimi organi, pristojnimi za konkurenco, v Evropski uniji, s čimer se bo povečala konkurenčnost na trgih. Konkretneje se bo s predlogom zagotovilo učinkovito delovanje sistema čezmejnega zbiranja in izmenjave informacij, vzpostavljenega z Uredbo (ES) št. 1/2003. To bi lahko nekaterim javnim organom povzročilo dodatne stroške, če bodo na primer morali zagotoviti nova orodja IT, vendar naj bi bili ti stroški zanemarljivi. Predlog ne bo vplival enako na vse NOK, saj bodo potrebne spremembe odvisne od natančne izhodiščne točke posameznega nacionalnega pravnega okvira. Podjetja Pobuda bo v precejšnji meri vplivala tudi na podjetja. Prvič, tako kot potrošniki tudi podjetja trpijo zaradi posledic neoptimalne ravni izvajanja pravil konkurence, saj so izpostavljena negativnemu učinku višjih cen, ki jim jih postavljajo njihovi dobavitelji, ter nižji ravni inovacij in izbire, pa tudi poskusom konkurentov, da bi jih s kršitvijo pravil o konkurenci izključili iz trga. Po zaslugi predloga bodo lahko NOK učinkoviteje izvajali pravila konkurence v Evropi in ustvarili se bodo bolj enakovredni konkurenčni pogoji, v katerih prevladuje kultura konkurence v korist vsem podjetjem, velikim in malim, saj si bodo lahko podjetja pravičneje konkurirala na podlagi uspešnosti in rasla na celotnem enotnem trgu. To bo podjetja tudi spodbudilo k inovacijam in ponudbi večjega razpona visokokakovostnih proizvodov in storitev, ki izpolnjujejo pričakovanja potrošnikov. Drugič, predlog bo v določenem obsegu koristil tudi podjetjem, v zvezi s katerimi potekajo preiskave zaradi domnevnih kršitev pravil konkurence EU. Z uvedbo temeljnih učinkovitih sredstev in instrumentov za NOK se bodo zmanjšale razlike v izidih za podjetja, zaradi česar bo uporaba pravil konkurence EU bolj predvidljiva in se bo po vsej Uniji zagotovila večja pravna varnost. Podjetja bodo lahko imela koristi tudi od okrepljenih postopkovnih pravic, predvsem v tistih jurisdikcijah, v katerih obstajajo možnosti za izboljšave, ter od večje pravne varnosti, kadar se bodo odločila vložiti prijavo zaradi prizanesljivosti. Podjetja bi na začetku lahko imela stroške prilagajanja v smislu seznanitve z novimi postopkovnimi pravili. Na splošno pa se bodo stroški podjetij, ki sodelujejo v čezmejnih dejavnostih na enotnem trgu in se morajo trenutno prilagajati različnim pravnim okvirom, verjetno zmanjšali.

Po drugi strani pa bodo podjetja, ki kršijo pravo v nekaterih jurisdikcijah, težje prikrila dokaze ali ubežala globi oz. ne bodo več mogla izkoriščati sistemov z nižjimi globami. Potrošniki Potrošniki bodo imeli koristi od ugodnosti, ki jih na trg prinaša večja konkurenca, tako v smislu večje izbire kot tudi boljših proizvodov. Pomanjkanje sredstev in instrumentov ter zmogljivosti NOK, da v celoti izkoristijo svoj potencial pri izvajanju pravil konkurence EU, za potrošnike pomeni, da so prikrajšani za koristi, ki jih to izvajanje prinaša. S predlogom se bo za potrošnike po vsej Evropi zagotovila enakovredna raven zaščite pred poslovnimi ravnanji, ki ohranjajo umetno visoke cene blaga in storitev, ter povečala izbira inovativnega blaga in storitev po dostopnih cenah. Temeljne pravice Predlog zagotavlja varstvo temeljnih pravic podjetij, ki so predmet postopkov za uporabo pravil konkurence, in sicer (vendar ne izključno) pravico do gospodarske pobude, lastninsko pravico, pravico do dobrega upravljanja ter pravico do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem (členi 16, 17, 41 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah). NOK bo opremil z učinkovitimi pooblastili za izvajanje pravil konkurence EU, in sicer le v obsegu, v katerem je to nujno in sorazmerno. Države članice bo obvezal k zagotovitvi ustreznih zaščitnih ukrepov pri izvajanju teh pooblastil, ki bodo vsaj izpolnjevali standarde iz Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter bili skladni s splošnimi načeli prava EU, vključno s pravico fizičnih oseb do varstva osebnih podatkov. Ti zaščitni ukrepi bi morali zlasti upoštevati pravico do obrambe za podjetja, ki so predmet postopkov za izvajanje členov 101 in 102 PDEU, katere bistveni element je pravica do zaslišanja. To vključuje pravico do uradne obvestitve o ugovorih, ki ji v skladu s konkurenčnim pravom EU nanje naslovi NOK, in učinkovito pravico do vpogleda v spis, da lahko podjetja pripravijo svojo obrambo. Poleg tega bi morali imeti naslovniki pravnomočnih odločitev, ki jih izdajo NOK pri uporabi člena 101 ali 102 PDEU, pravico do učinkovitega pravnega sredstva za izpodbijanje teh odločb pred sodiščem. Predlog vključuje tudi posebne zaščitne ukrepe za spoštovanje temeljnih pravic. Za izvajanje pregledov neposlovnih prostorov bi bilo na primer treba pridobiti predhodno odobritev sodnega organa. Jamstva glede temeljnih pravic so vključena tudi v več določbah. NOK lahko na primer naložijo le „sorazmerne“ globe ali strukturne oz. ravnalne ukrepe. Lahko opravijo preglede in izdajo zahtevke za informacije le, če ti izpolnjujejo preskus „nujnosti“. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Za uspešno in učinkovito sodelovanje in izmenjavo informacij med državami članicami je potrebna varna infrastruktura. Delovanje Evropske mreže za konkurenco temelji na interoperabilnosti. V sedanjem večletnem finančnem okviru se ti ukrepi večinoma financirajo v okviru programa ISA2, pri čemer se upoštevajo razpoložljiva sredstva programa, merila upravičenosti in prednostna merila. Podrobne proračunske posledice predloga po letu 2020 bodo odvisne od predlogov Komisije za naslednji večletni finančni okvir in od končnega izida pogajanj o večletnem finančnem okviru za obdobje po letu 2020. Za vzdrževanje, razvoj, omogočanje gostovanja, upravljanje in podporo osrednjega informacijskega sistema (sistem Evropske mreže za konkurenco) v skladu z veljavnimi standardi glede zaupnosti in varnosti podatkov je okvirno predviden 1 milijon EUR. Drugi upravni stroški, ki bi jih povzročilo delovanje Evropske mreže za konkurenco, na primer z organizacijo sestankov, razvojem in zagotavljanjem programov usposabljanja ter izdajanjem smernic in skupnih načel, so ocenjeni na 500 000 EUR letno. Z vidika človeških virov je zakonodajni predlog proračunsko nevtralen in ne zahteva dodatnega osebja. Podrobnosti so razložene v oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga, ki je priložena temu predlogu. 5.DRUGI ELEMENTI Izvedbeni načrti ter ureditve spremljanja, ocenjevanja in poročanja Komisija je pripravila izvedbeni načrt, v katerem so opredeljeni glavni izzivi, s katerimi se bodo verjetno morale spoprijeti države članice pri sprejetju in izvajanju direktive, ter predlagani številni ukrepi za njihovo premostitev. Izvedbeni načrt vključuje (i) enotno kontaktno točko za stik s Komisijo prek funkcionalnega poštnega predala, ki ga države članice lahko uporabijo za vsa vprašanja v zvezi s predlagano direktivo, in (ii) vrsto ukrepov, ki jih bodo izvajale Komisija in države članice, da bi se obravnavali trije glavni izzivi pri izvajanju: (a) pravočasna izvedba, (b) zagotavljanje usposabljanja in podpore za NOK in (c) zagotavljanje ustreznih informacij za podjetja. Komisija bo spremljala prenos in izvajanje direktive vse do roka za njen prenos ter tudi po prenosu. Naknadna ocena direktive bo opravljena po 5 letih od datuma njenega prenosa. Obrazložitveni dokumenti Predlagana direktiva določa posebne ukrepe za zagotovitev: (1) da imajo NOK učinkovita jamstva za neodvisno delovanje in vire ter pooblastila za izvajanje pravil in naložitev glob, (2) da so določena enaka jamstva in instrumenti, kadar NOK uporabljajo nacionalno pravo vzporedno s členoma 101 in 102 PDEU, ter (3) da si lahko NOK med seboj zagotavljajo učinkovito pomoč, s čimer se bo zaščitil sistem tesnega sodelovanja v okviru Evropske mreže za konkurenco. Iz predlagane direktive izhaja več pravnih obveznosti, zato bodo za njen učinkovit prenos potrebne posebne in ciljno usmerjene spremembe zadevnih nacionalnih predpisov. Da bi lahko Komisija spremljala pravilen prenos, zato ni dovolj, da države članice predložijo besedilo izvedbenih določb, saj bo morda potrebna splošna ocena tako nastalih ureditev v okviru nacionalnega prava. Iz teh razlogov bi morale države članice Komisiji predložiti tudi obrazložitvene dokumente, ki prikazujejo, s katerimi veljavnimi ali novimi določbami nacionalne zakonodaje naj bi se izvajali posamezni ukrepi iz predlagane direktive. Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga Predlog sestavlja 10 poglavij s 34 členi. Poglavje I – Predmet urejanja, področje uporabe in opredelitev pojmov

V tem poglavju so opredeljeni področje uporabe in glavni pojmi, ki se uporabljajo v predlogu direktive. Opredelitve pojmov v veliki meri odražajo opredelitve iz Uredbe (ES) št. 1/2003 in Direktive 2014/104/EU o odškodnini za kršitve pravil o konkurenci. Poglavje II – Temeljne pravice S predlogom bo zagotovljeno, da države članice zagotovijo ustrezne zaščitne ukrepe za izvajanje pooblastil, določenih v predlogu. Ti zaščitni ukrepi morajo vsaj izpolnjevati standarde iz Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in biti skladni s splošnimi načeli prava Unije. Med postopkom javnega posvetovanja so pravniki, podjetja in podjetniške organizacije jasno izrazili potrebo po zagotovitvi, da se okrepljene pristojnosti NOK za izvajanje uravnotežijo z močnejšimi postopkovnimi jamstvi. Poglavje III – Neodvisnost in viri S tem poglavjem se zagotavlja, da imajo NOK potrebna jamstva za neodvisno delovanje. Zlasti se uvajajo jamstva za zaščito osebja in vodstva NOK pred zunanjimi vplivi pri izvajanju pravil konkurence EU (i) z zagotovitvijo, da lahko opravljajo svoje naloge in izvajajo svoja pooblastila neodvisno od političnih in drugih zunanjih vplivov; (ii) z izrecno izključitvijo zahtevanja ali prejemanja navodil od katere koli vlade ali drugega javnega ali zasebnega subjekta; (iii) z zagotovitvijo, da se osebje in vodstvo NOK vzdržijo vsakršnega ravnanja, ki bi bilo nezdružljivo z opravljanjem njihovih nalog in izvajanjem njihovih pooblastil; (iv) s prepovedjo razrešitve vodstva NOK iz razlogov, povezanih z odločanjem v posameznih zadevah; (v) z zagotovitvijo, da imajo osebje in vodstvo NOK pravico določiti svoje prioritete v posameznih zadevah ter da lahko zavrnejo obravnavo posamezne pritožbe z utemeljitvijo, da se ta ne uvršča med njihove prioritete. Predlog v zvezi z zadnje navedeno točko ne posega v pravico držav članic, da opredelijo splošne cilje politike. Večina zainteresiranih strani v postopku javnega posvetovanja je podprla ukrepe, ki zajemajo vse navedene vidike. Zlasti podjetja so poročala, da nezmožnost NOK, da bi sami v celoti določili svoje prioritete, tem organom preprečuje, da bi se osredotočili na kršitve, ki povzročajo največjo škodo konkurenci. Poleg navedenega se s tem poglavjem uvaja izrecna zahteva za države članice, v skladu s katero morajo te zagotoviti, da imajo NOK človeške, finančne in tehnične vire, ki jih potrebujejo za opravljanje svojih temeljnih nalog na podlagi členov 101 in 102 PDEU. Zadevna določba daje državam članicam določeno prožnost za upoštevanje gospodarskih nihanj, pri čemer ne sme biti ogrožena učinkovitost NOK. Poglavje IV – Pooblastila Pooblastila in postopki za preiskovanje in odločanje so glavno delovno orodje organov, pristojnih za konkurenco. Vendar pa trenutno obstajajo precejšnje razlile v pooblastilih, ki jih imajo NOK po Evropi, in številni med njimi nimajo vseh pooblastil, ki bi jih potrebovali. Obseg pooblastil za preiskovanje in odločanje se med posameznimi NOK precej razlikuje, kar lahko bistveno vpliva na njihovo učinkovitost. Da bi rešili ta problem, predlog določa osnovna minimalna učinkovita pooblastila za preiskovanje (pooblastilo za pregled poslovnih in neposlovnih prostorov ter za izdajo zahtevkov za informacije) in za odločanje (pooblastilo za sprejemanje odločitev o prepovedi, vključno s pooblastilom za naložitev strukturnih in ravnalnih ukrepov, ter pooblastilo za sprejetje odločitev o zavezah in o naložitvi začasnih ukrepov). V javnem posvetovanju je bila izražena široka podpora ukrepanju za zagotovitev, da bi imeli NOK na voljo takšna učinkovita orodja. Zainteresirane strani, še posebej podjetja, so na primer poudarile, da je dejstvo, da NOK nimajo pooblastil za naložitev strukturnih ukrepov, zlasti problematično za podjetja, ki so utrpela škodo zaradi protikonkurenčnega ravnanja kršitelja. Predlog bo zagotovil tudi, da navedena orodja niso le brezzobi tiger, saj so predvidene učinkovite sankcije za nespoštovanje pooblastil. Da bi bile te sankcije smiselne, bodo izračunane sorazmerno glede na celotni promet zadevnega podjetja, pri čemer bodo imele države članice manevrski prostor pri izvedbi te določbe (npr. predlog ne vsebuje natančno določenih odstotkov za višino globe). Poglavje V – Globe in periodične denarne kazni Zmožnost organov, pristojnih za konkurenco, da oglobijo podjetja, ki kršijo konkurenčno pravo, je temeljno orodje pri izvajanju pravil konkurence. Globe so namenjene kaznovanju podjetij, ki so kršila pravila konkurence, in odvračanju teh istih ter drugih podjetij, da bi se odločila za nezakonito ravnanje ali z njim nadaljevala. Leta 2009 je Sodišče Evropske unije odločilo, da je učinkovitost kazni, ki jih naložijo NOK in Komisija, pogoj za skladno uporabo pravil konkurence EU. Vendar pa na raven izvajanja členov 101 in 102 PDEU vplivajo številna vprašanja, kar pomeni, da lahko podjetja dobijo zelo nizko globo ali pa se jim globe sploh ne naložijo, odvisno od tega, kateri organ ukrepa. S tem se slabi odvračilni učinek in spodkopavajo enaki konkurenčni pogoji. Prvič, narava glob, ko jih NOK naložijo za kršitev pravil konkurence EU, se med državami članicam razlikuje. Globe se lahko naložijo v upravnih postopkih (naložijo jih NOK), v nekazenskih sodnih postopkih (naložijo jih sodišča) ali v kazenskih oz. kvazikazenskih postopkih (naložijo jih predvsem sodišča, v nekaterih primerih pa NOK, vendar v skladu s kvazikazenskim (prekrškovnim) postopkom). V večini držav članic so globe upravne. V treh državah članicah se naložijo civilne globe. V petih državah članicah se globe naložijo v kazenskih ali kvazikazenskih postopkih. V večini držav članic, v katerih se globe praviloma naložijo v kazenskih ali kvazikazenskih postopkih, se konkurenčno pravo EU ne izvaja v zadostni meri, kadar pa se je izvajalo, so bile sankcije v obdobju 2004–2013 le redko naložene. Večina zainteresiranih strani je v okviru javnega posvetovanja navedla, da so kazenski sistemi manj primerni za učinkovito izvajanje pravil konkurence EU. Da bi se rešile težave z „nezadostnim izvajanjem“ in obenem ohranila prožnost za države članice, se bo s predlogom zagotovilo, da morajo države, v katerih upravni NOK danes ne morejo sprejeti odločitev o naložitvi globe, bodisi NOK neposredno pooblastiti za sprejetje takšnih odločitev bodisi zagotoviti, da lahko takšne odločitve sprejmejo sodišča v nekazenskem sodnem postopku. Potrebne spremembe bodo torej omejene na minimum. Drugič, obstoječe razlike v metodologijah za izračun glob lahko bistveno vplivajo na višino glob, ki jih naložijo NOK. Te razlike se nanašajo predvsem na (1) najvišji znesek globe, ki se lahko naloži (najvišja zakonsko določena globa) in (2) parametre za izračun globe. Na podlagi teh razlik je mogoče deloma pojasniti, zakaj so danes globe lahko do 25-krat višje oz. nižje, odvisno od tega, kateri organ ukrepa. Za isto kršitev so lahko naložene zelo nizke globe, zaradi česar se odvračilni učinek glob po Evropi močno razlikuje. To vprašanje je bilo izpostavljeno tudi v okviru javnega posvetovanja. Naložene globe ne upoštevajo vedno škode, ki jo je protikonkurenčno ravnanje povzročilo konkurenci. Da bi lahko NOK določili odvračilne globe na podlagi skupnega niza osnovnih parametrov, je potrebno dvoje: prvič, zakonsko je treba določiti enotno najvišjo globo v višini najmanj 10 % svetovnega prometa podjetja, ter drugič, NOK bi morali pri določanju globe upoštevati najpomembnejša dejavnika, to je težo in trajanje kršitve. Tretji vidik se nanaša na omejitve v zvezi s tem, kdo odgovarja za plačilo globe. Pojem „podjetje“ v okviru konkurenčnega prava EU je opredeljen v sodni praksi Sodišča Evropske unije. Pomeni, da je različne pravne subjekte, ki pripadajo enemu „podjetju“, mogoče šteti za solidarno odgovorne za morebitne globe, ki se naložijo takšnemu „podjetju“. To je jasno sporočilo skupini podjetij kot celoti, da neobstoj dobrega upravljanja in nespoštovanje konkurenčnega prava ne bosta ostala nekaznovana. Poleg tega je omogočeno, da globa upošteva skupno moč skupine podjetij in ne le moč hčerinskega podjetja, zaradi česar je takšna globa bolj smiselna in odvračilna. Vendar pa danes kar nekaj NOK ne more obravnavati matičnih podjetij za odgovorna za kršitve hčerinskih podjetij, ki so pod njihovim nadzorom. Poleg tega več NOK ne more naložiti glob pravnim ali gospodarskim naslednikom kršitelja ali pa v zvezi s tem vprašanjem obstaja negotovost kljub že dolgo uveljavljeni sodni praksi Sodišča Evropske unije na tem področju. To pomeni, da se lahko podjetja izognejo kazni že z združitvijo z drugim podjetjem ali pa prek prestrukturiranja. Predlog zato določa, da se pojem podjetja uporablja za namen naložitve glob matičnim podjetjem ter pravnim in gospodarskim naslednikom podjetij. Poglavje VI – Prizanesljivost Podjetja bodo razkrila informacije o skrivnih kartelih, pri katerih so bila udeležena, le če bodo imela zadostno pravno varnost glede tega, ali jim bo priznana imuniteta pred globami. S tem poglavjem se želijo zmanjšati sedanje razlike med programi prizanesljivosti, ki se uporabljajo v državah članicah, da bi se povečala pravna varnost za podjetja, ki želijo vložiti prijavo zaradi prizanesljivosti, ter tako ohranile spodbude za njihovo sodelovanje s Komisijo in NOK. V ta namen predlog prenaša glavna načela vzorčnega programa prizanesljivosti Evropske mreže za konkurenco v zakonodajo in tako zagotavlja, da lahko vsi NOK priznajo imuniteto ter znižanje glob in sprejmejo skrajšane prijave pod enakimi pogoji. V okviru javnega posvetovanja je 61 % zainteresiranih strani menilo, da je neizvajanje vzorčnega programa prizanesljivosti Evropske mreže za konkurenco v državah članicah problematično. Poleg navedenega se s tem poglavjem zagotavlja, da bodo imeli prijavitelji na voljo pet delovnih dni za predložitev skrajšanih prijav, in pojasnjuje, da ne bi smeli biti sočasno podvrženi zahtevam NOK, ki bi terjale znatne vire prijaviteljev, medtem ko Komisija preiskuje zadevo. Pojasnjeno je tudi, da bi morali imeti vlagatelji skrajšanih prijav, potem ko se je Komisija odločila, da v njihovi zadevi ne bo ukrepala, možnost vložiti popolno prijavo zaradi prizanesljivosti pristojnim NOK. To poglavje tudi zagotavlja, da so zaposleni in vodilni delavci podjetij, ki zaprosijo za imuniteto, zaščiteni pred morebitnimi individualnimi sankcijami, seveda pod pogojem, da sodelujejo z organi. To je pomembno, če naj se ohranijo spodbude za podjetja, da vložijo prijavo zaradi prizanesljivosti, saj so njihove prijave pogosto odvisne od popolnega sodelovanja njihovih zaposlenih, ki se ne bi smeli bati, da bodo zaradi tega zoper njih sprejete sankcije.

Podobno bi bilo treba posameznike, ki vedo za obstoj ali delovanje kartela ali drugih kršitev protimonopolnih pravil, spodbujati, naj te informacije zagotovijo, med drugim na primer s tem, da se vzpostavijo zanesljive in zaupne poti poročanja. V ta namen številni NOK že imajo ali pa še razmišljajo o uvedbi učinkovitih sredstev za zaščito posameznikov, ki sporočijo ali razkrijejo informacije o kršitvah konkurenčnega prava EU, pred povračilnimi ukrepi, kot so na primer disciplinski ukrepi, ki bi jih lahko sprejeli njihovi delodajalci. Komisija je na primer 16. marca 2017 uvedla anonimno orodje za žvižgače za zadeve na področju konkurence. Poudarila je pomen zaščite žvižgačev in proučuje možnosti za horizontalno ali nadaljnje sektorsko ukrepanje na ravni EU. Poglavje VII – Medsebojna pomoč S tem poglavjem se zagotavlja, da ko posamezni NOK zaprosi drug NOK, naj v njegovem imenu izvede preiskovalne ukrepe za pridobivanje dokazov, ki se nahajajo na ozemlju države članice drugega NOK, imajo uradniki NOK prosilca pravico, da se takega pregleda udeležijo in pri njem dejavno pomagajo. S tem bo poskrbljeno, da bo izvajanje takšnih pregledov učinkovitejše in uspešnejše. Poleg tega to poglavje zagotavlja obstoj ureditev, ki NOK omogočajo, da pri uradnem obveščanju o odločitvah in izvršitvi glob zaprosijo za medsebojno pomoč in jo tudi zagotavljajo, kadar podjetja niso zakonito prisotna na ozemlju države članice NOK prosilca ali pa na tem ozemlju nimajo zadostnih sredstev, da bi bilo mogoče izterjati globo. Taka medsebojna pomoč je zasnovana tako, da je poseganje v nacionalno zakonodajo čim manjše. Vključuje naslednje ključne zaščitne ukrepe: (i) uradno obveščanje in izvajanje potekata v skladu z zakonodajo zaprošene države članice, (ii) odločitve o naložitvi glob je mogoče izvršiti samo, ko so pravnomočne in se nanje ni več mogoče pritožiti na podlagi rednega pritožbenega postopka, (iii) zastaralne roke ureja pravo države članice prosilke, (iv) zaprošeni organ ni dolžan izvršiti odločitve o naložitvi globe, če je to v očitnem nasprotju z javnim redom njegove države članice in (v) spori glede zakonitosti ukrepa spadajo v pristojnost države članice prosilke, spori glede pri uradnega obveščanja ali ukrepov za izvajanje v zaprošeni državi članici pa spadajo v pristojnost zaprošene države članice. Medsebojna pomoč je ključni vidik tega predloga, saj je neobhodno potrebna za tesno sodelovanje v okviru Evropske mreže za konkurenco in s tem za uspešno delovanje decentraliziranega sistema, od katerega je odvisna učinkovita uporaba konkurenčnega prava EU. Brez učinkovite medsebojne pomoči ni mogoče zagotoviti enakih konkurenčnih pogojev za podjetja, ki so dejavna v več kot eni državi članici, posledično pa je ovirano pravilno delovanje notranjega trga. Poglavje VIII – Zastaralni roki To poglavje zagotavlja, da kadar teče postopek pred NOK ali Komisijo, se zastaralni roki, ki se uporabljajo za druge NOK, ki bi lahko začeli postopek v zvezi z istim sporazumom, sklepom podjetniškega združenja ali usklajenim ravnanjem, zadržijo za čas trajanja postopka. S tem se bo zagotovilo, da bo sistem vzporednih pooblastil v okviru Evropske mreže za konkurenco deloval učinkovito in da drugim NOK ne bo preprečeno, da bi naknadno ukrepali, ker bi na primer njihovi postopki zastarali. Države članice lahko še naprej prosto določajo trajanje zastaranja v svojem sistemu ali uvedejo absolutne zastaralne roke, pod pogojem, da v praksi ne onemogočijo ali čezmerno otežijo učinkovitega izvajanja konkurenčnega prava EU. Poglavje IX – Splošne določbe To poglavje zagotavlja, da imajo upravni NOK, ki lahko sami najbolje obrazložijo svoje odločitve, pravico, da zadeve, ki jih obravnavajo, sami predložijo sodišču oz. jih pred sodiščem sami zagovarjajo. S tem se bo preprečilo podvajanje stroškov in dela, ki bi nastalo, če bi moral te zadeve zagovarjati drug organ. To poglavje določa tudi ključni zaščitni ukrep, v skladu s katerim se informacije, zbrane v skladu s predlagano direktivo, lahko uporabijo le za namen, za katerega so bile pridobljene, in se ne smejo uporabiti za naložitev sankcij fizičnim osebam. Poleg tega to poglavje zagotavlja, da je dokaz dopusten ne glede na vrsto nosilca, na katerem so zadevne informacije shranjene. S tem se bo zagotovilo, da so relevantna postopkovna pravila prilagojena digitalni dobi. 2017/0063 (COD) Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o krepitvi vloge organov držav članic, pristojnih za konkurenco, da bodo učinkoviteje izvajali pravila konkurence in zagotavljali pravilno delovanje notranjega trga (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 103 in 114 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Člena 101 in 102 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU) spadata na področje javnega reda in bi ju bilo treba učinkovito uporabljati po vsej Uniji, da se prepreči izkrivljanje konkurence na notranjem trgu. Učinkovito izvajanje členov 101 in 102 PDEU je nujno, da se zagotovijo bolj odprti konkurenčni trgi v Evropi, na katerih si podjetja v prvi vrsti konkurirajo na podlagi svoje uspešnosti in brez ovir za vstop na trg, ki jih postavljajo podjetja sama, kar jim omogoča ustvarjanje blaginje in delovnih mest. Učinkovito izvajanje pravil konkurence ščiti potrošnike pred poslovnimi ravnanji, ki ohranjajo umetno visoke cene blaga in storitev, ter povečuje njihovo izbiro inovativnega blaga in storitev. (2)Izvajanje členov 101 in 102 PDEU v javnem interesu zagotavljajo nacionalni organi držav članic, pristojni za konkurenco (v nadaljnjem besedilu: NOK), vzporedno s Komisijo v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1/2003(). NOK in Komisija skupaj sestavljajo mrežo javnih organov, ki v tesnem sodelovanju uporabljajo pravila konkurence EU (v nadaljnjem besedilu: Evropska mreža za konkurenco). (3)S členom 3(1) Uredbe (ES) št. 1/2003 so NOK in nacionalna sodišča obvezani, da uporabijo člena 101 in 102 PDEU za sporazume ali ravnanja, ki lahko vplivajo na trgovanje med državami članicami. V praksi večina NOK uporablja določbe nacionalnega konkurenčnega prava vzporedno s členoma 101 in 102 PDEU. Zato je neizogibno, da bo ta direktiva, katere cilj je zagotoviti, da bodo imeli NOK potrebna jamstva za neodvisno delovanje ter pooblastila za izvajanje pravil in naložitev glob, da bodo lahko učinkovito uporabljali člena 101 in 102 PDEU, vplivala na določbe nacionalnega konkurenčnega prava, ki jih vzporedno uporabljajo NOK. (4)Poleg tega bi moralo pooblastilo NOK, da lahko v zvezi s podjetjem, ki je predmet preiskave, pridobijo vse informacije v digitalni obliki, ne glede na nosilec, na katerem so shranjene, vplivati tudi na obseg pooblastil NOK, kadar v začetnih fazah postopka sprejmejo zadevni preiskovalni ukrep tudi na podlagi določb nacionalnega konkurenčnega prava, ki se uporabljajo vzporedno s členoma 101 in 102 PDEU. Če bi se NOK podeljena preiskovalna pooblastila razlikovala glede na to, ali bodo v končni fazi uporabljali le določbe nacionalnega konkurenčnega prava ali pa vzporedno tudi člena 101 in 102 PDEU, bi se oviralo učinkovito izvajanje konkurenčnega prava na notranjem trgu. Zato bi moralo področje uporabe te direktive zajemati tako uporabo členov 101 in 102 PDEU na samostojni osnovi kot tudi uporabo nacionalnega konkurenčnega prava, ki se v isti zadevi uporablja vzporedno. Izjema pri tem je zaščita izjav zaradi prizanesljivosti in vlog za poravnavo, ki je razširjena tudi na nacionalno konkurenčno pravo, kadar se to uporablja na samostojni osnovi. (5)Nacionalno pravo številnim NOK preprečuje, da bi imeli potrebna jamstva za neodvisno delovanje ter pooblastila za izvajanje pravil in naložitev glob, s katerimi bi lahko ta pravila učinkovito izvajali. To zmanjšuje njihovo zmožnost za učinkovito uporabo členov 101 in 102 PDEU ter določb nacionalnega konkurenčnega prava vzporedno s členoma 101 in 102 PDEU, če je to primerno. V skladu z nacionalnim pravom na primer mnogi NOK nimajo učinkovitih orodij za pridobivanje dokazov o kršitvah členov 101 in 102 PDEU in naložitev glob podjetjem, ki pravo kršijo, ali pa nimajo virov, ki bi jih potrebovali za učinkovito uporabo členov 101 in 102 PDEU. Zaradi tega zadevni organi morda sploh ne morejo ukrepati ali pa so njihovi ukrepi za izvajanje omejeni. Ker veliko NOK nima operativnih orodij in jamstev, da bi učinkovito uporabljali člena 101 in 102 PDEU, so izidi postopkov za podjetja, ki so udeležena pri teh protikonkurenčnih ravnanjih, lahko zelo različni in so odvisni od držav članic, v katerih so ta podjetja dejavna: mogoče je, da se pravila v skladu s členoma 101 in 102 PDEU zanje sploh ne bodo izvajala ali pa da bo to izvajanje neučinkovito. V nekaterih državah članicah se lahko podjetja na primer izognejo obveznosti plačila glob zgolj s prestrukturiranjem. Zaradi neenakega izvajanja členov 101 in 102 PDEU ter določb nacionalnega konkurenčnega prava, ki se uporabljajo vzporedno s členoma 101 in 102 PDEU, niso izkoriščene priložnosti za odpravo ovir za vstop na trg in za vzpostavitev bolj odprtih konkurenčnih trgov po vsej Evropski uniji, na katerih podjetja uspešno konkurirajo. To vpliva na podjetja in potrošnike zlasti v tistih državah članicah, kjer so NOK slabše opremljeni za učinkovito izvajanje pravil konkurence. Podjetja ne morejo uspešno konkurirati, če obstajajo varna zatočišča za protikonkurenčna ravnanja, na primer zato, ker ni mogoče pridobiti dokazov za protikonkurenčna ravnanja ali ker se lahko podjetja izognejo obveznosti za plačilo glob. To podjetja odvrača od vstopa na takšne trge in od uveljavljanja svojih pravic do ustanavljanja ter zagotavljanja blaga in storitev na teh trgih. Potrošniki iz držav članic, v katerih je manj izvajanja pravil konkurence, niso deležni koristi učinkovitega izvajanja pravil konkurence. Zaradi neenakega izvajanja členov 101 in 102 PDEU po vsej Evropi ter tudi določb nacionalnega konkurenčnega prava, ki se uporabljajo vzporedno s členoma 101 in 102 PDEU, se izkrivlja konkurenca na notranjem trgu in slabi njegovo pravilno delovanje. (6)Vrzeli in omejitve pri orodjih in jamstvih NOK slabijo sistem vzporednih pooblastil za izvajanje členov 101 in 102 PDEU, ki po zasnovi deluje kot skladna celota na podlagi tesnega sodelovanja v okviru Evropske mreže za konkurenco. Ta sistem temelji na zaupanju, da se lahko organi medsebojno zanesejo, da bodo izvedli ukrepe za ugotavljanje dejstev v imenu drug drugega. Vendar to načelo ne deluje najbolje, dokler nekateri NOK še vedno nimajo na voljo zadostnih orodij za ugotavljanje dejstev. Kar zadeva druge ključne vidike, si nacionalni organi, pristojni za konkurenco, ne morejo medsebojno pomagati. V večini držav članic se lahko na primer podjetja, ki poslujejo čezmejno, plačilu globe izognejo preprosto tako, da niso pravno prisotna na nekaterih ozemljih držav članic, v katerih so dejavna. To zmanjšuje spodbude za spoštovanje členov 101 in 102 PDEU. Posledično neučinkovito izvajanje pravil izkrivlja konkurenco za podjetja, ki spoštujejo zakone, in spodkopava zaupanje potrošnikov v notranji trg, zlasti v digitalnem okolju. (7)Da se zagotovi resnično skupno območje izvajanja pravil konkurence v Evropi, ki ustvarja bolj enakovredne konkurenčne pogoje za podjetja, ki poslujejo na notranjem trgu, in zmanjšuje neenake pogoje za potrošnike, je treba pri uporabi členov 101 in 102 PDEU ter določb nacionalnega konkurenčnega prava, ki se uporabljajo vzporedno s členoma 101 in 102 PDEU, vzpostaviti minimalna jamstva za neodvisno delovanje in vire ter temeljna pooblastila za izvajanje pravil in naložitev glob, da bodo lahko NOK popolnoma učinkoviti. (8)Za to direktivo je primerna dvojna pravna podlaga, in sicer sta to člena 103 in 114 PDEU. Direktiva namreč ne zajema le uporabe členov 101 in 102 PDEU ter uporabe določb nacionalnega konkurenčnega prava, ki se uporabljajo vzporedno z navedenima členoma, ampak obravnava tudi vrzeli in omejitve pri orodjih in jamstvih NOK na področju uporabe členov 101 in 102 PDEU, ki negativno vplivajo tako na konkurenco kot tudi na pravilno delovanje notranjega trga. (9)Vzpostavitev minimalnih jamstev za zagotovitev, da bodo NOK lahko učinkovito uporabljali člena 101 in 102 PDEU, ne posega v zmožnost držav članic, da ohranijo ali uvedejo obsežnejša jamstva za neodvisno delovanje in vire za NOK ter podrobnejša pravila o pooblastilih teh organov za izvajanje pravil in naložitev glob. Zlasti lahko države članice poleg temeljnega nabora pooblastil, določenega v tej direktivi, NOK podelijo dodatna pooblastila, da bi še povečale učinkovitost teh organov. (10)Nasprotno pa so potrebna podrobna pravila na področju pogojev za odobritev prizanesljivosti v zvezi s skrivnimi karteli. Podjetja bodo razkrila resnico glede skrivnih kartelov, pri katerih so bila udeležena, le če bodo imela zadostno pravno varnost glede tega, ali jim bo priznana imuniteta pred globami. Opazne razlike med programi prizanesljivosti, ki se uporabljajo v državah članicah, pomenijo, da se potencialni prijavitelji zaradi prizanesljivosti srečujejo s pravno negotovostjo, posledično pa se lahko zmanjšajo spodbude zanje, da bi zaprosili za prizanesljivost. Če bi lahko države članice izvajale ali uporabljale bodisi manj bodisi bolj omejevalna pravila za prizanesljivost na področju, ki ga zajema ta direktiva, to ne bi bilo le v nasprotju s ciljem ohranjanja spodbud za prijavitelje, katerega končni cilj je čim bolj učinkovito izvajanje pravil konkurence v Uniji, ampak bi lahko ogrozilo tudi enake konkurenčne pogoje za podjetja, ki poslujejo na notranjem trgu. To državam članicam ne preprečuje, da bi izvajale takšne programe prizanesljivosti, ki ne zajemajo le skrivnih kartelov, ampak tudi druge kršitve členov 101 in 102 PDEU ter enakovrednih nacionalnih določb. (11)Ta direktiva se ne uporablja za nacionalno pravo, če slednje določa uvedbo kazenskih sankcij zoper fizične osebe, z izjemo pravil, ki urejajo povezanost programov prizanesljivosti z naložitvijo sankcij zoper fizične osebe. (12)Pri izvajanju pristojnosti, podeljenih NOK, bi morali veljati ustrezni zaščitni ukrepi, ki vsaj izpolnjujejo standarde splošnih načel prava EU in Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Ti zaščitni ukrepi vključujejo pravico do dobrega upravljanja in spoštovanje pravic podjetij do obrambe, katerih bistven sestavni del je pravica do zaslišanja. Zlasti bi morali NOK stranke v preiskavi zlasti še pred sprejetjem odločitve, ki negativno vpliva na njihove interese, obvestiti o predhodnih ugovorih, podanih proti njim v skladu s členom 101 ali 102 PDEU, zadevne stranke pa bi morale imeti priložnost, da učinkovito predstavijo svoja stališča o teh ugovorih, preden je takšna odločitev sprejeta. Stranke, ki so uradno obveščene o predhodnih ugovorih v zvezi z domnevno kršitvijo člena 101 ali 102 PDEU, bi morale imeti pravico do vpogleda v zadevni spis NOK, da bi lahko učinkovito uveljavljale svoje pravice do obrambe. Pri tem se upošteva pravno utemeljen interes podjetij do varovanja poslovnih skrivnosti in pravica do vpogleda v spis se ne razširi na zaupne informacije in interno dokumentacijo NOK in Komisije ter korespondenco med njimi. Poleg tega bi morali imeti naslovniki pravnomočnih odločitev, ki jih izdajo NOK v okviru uporabe člena 101 ali 102 PDEU, pravico do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem v skladu s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Takšne pravnomočne odločitve NOK bi morale biti obrazložene, da se lahko njihovi naslovniki seznanijo z razlogi za odločitev in uveljavljajo svojo pravico do učinkovitega pravnega sredstva. Te zaščitne ukrepe bi bilo treba oblikovati tako, da bi uravnoteženo obravnavali spoštovanje temeljnih pravic podjetij in dolžnost, da se zagotovi učinkovito izvajanje členov 101 in 102 PDEU. (13)Krepitev vloge NOK v smislu nepristranske uporabe členov 101 in 102 PDEU v skupnem interesu učinkovitega izvajanja evropskih pravil konkurence je bistven sestavni del učinkovite in enotne uporabe teh pravil. (14)Neodvisnost NOK bi bilo treba okrepiti, da bi se zagotovila učinkovita in enotna uporaba členov 101 in 102 PDEU. V ta namen bi bilo treba v nacionalni zakonodaji oblikovati izrecno določbo, ki bi zagotavljala, da so NOK pri uporabi členov 101 in 102 PDEU zaščiteni pred zunanjimi posegi ali političnim pritiskom, ki bi lahko ogrozili neodvisno presojo zadev v njihovi obravnavi. Zato bi bilo treba vnaprej določiti pravila v zvezi z razlogi za razrešitev članov organa odločanja v okviru NOK, da se odpravi kakršen koli razumni dvom o nepristranskosti zadevnega organa in njegovi nedovzetnosti za zunanje dejavnike. (15)Da bi se zagotovila neodvisnost NOK, bi morali njihovo osebje in člani organa odločanja delovati neoporečno in se vzdržati vsakršnega ravnanja, ki bi bilo nezdružljivo z opravljanjem njihovih nalog. Da ne bi bila ogrožena neodvisna presoja osebja ali članov organa odločanja, bi se morali ti v obdobju svoje zaposlitve in mandata ter za razumno obdobje po tem vzdržati vsakega nezdružljivega dela, tako profitnega kot tudi neprofitnega. Zaradi tega v času svoje zaposlitve in mandata tudi ne bi smeli imeti interesa v zvezi s podjetji ali organizacijami, s katerimi poslujejo NOK, če to lahko vpliva na njihovo neodvisnost. Osebje in člani organa odločanja bi morali prijaviti vse interese ali sredstva, zaradi katerih bi lahko prišlo do navzkrižja interesov pri opravljanju njihovih nalog. Od njih bi bilo treba zahtevati, da morajo organ odločanja, druge njegove člane ali v primeru NOK, pri katerih je pristojnost odločanja podeljena samo eni osebi, organ za imenovanja obvestiti, če bi morali pri opravljanju svojih nalog odločati o zadevi, v kateri imajo svoj interes, ki bi lahko ogrozil njihovo nepristranskost. (16)Neodvisnost NOK ne izključuje niti sodne presoje niti parlamentarnega nadzora v skladu z zakonodajo držav članic. Zahteve glede odgovornosti prispevajo tudi k zagotavljanju verodostojnosti in legitimnosti ukrepov NOK. Sorazmerne zahteve glede odgovornosti vključujejo objavo rednih poročil o dejavnostih NOK, ki se predložijo vladnemu ali parlamentarnemu telesu. Predmet nadzora ali spremljanja so lahko tudi njihovi finančni odhodki, če to ne vpliva na neodvisnost NOK. (17)NOK bi morali imeti možnost, da prednostno razporejajo svoje postopke za izvajanje členov 101 in 102 PDEU, da učinkovito uporabljajo svoje vire ter da se lahko osredotočijo na preprečevanje in odpravo protikonkurenčnega ravnanja, ki izkrivlja konkurenco na notranjem trgu. V ta namen bi morali imeti možnost zavrniti obravnavo pritožbe z utemeljitvijo, da ne spada med njihove prioritete. To ne bi smelo vplivati na pristojnost NOK glede zavrnitve obravnave pritožb iz drugih razlogov, kot sta nepristojnost ali odločitev, da ni nobenega vzroka za njihovo ukrepanje. Pristojnost NOK, da prednostno razporejajo svoje postopke za izvajanje pravil konkurence, ne posega v pravico vlade države članice, da izda smernice glede splošne politike ali prednostnih nalog za nacionalne organe, pristojne za konkurenco, ki niso povezane s posebnimi postopki za izvajanje členov 101 in 102 PDEU.

(18)NOK bi morali imeti potrebne vire, kar zadeva osebje, tehnično znanje in izkušnje, finančna sredstva in tehnično opremo, da se zagotovi učinkovito opravljanje njihovih nalog pri uporabi členov 101 in 102 PDEU. Če se njihove naloge in pristojnosti v skladu z nacionalnim pravom razširijo, bi morali biti viri, ki so potrebni za opravljanje teh nalog, še vedno zadostni. (19)NOK potrebujejo minimalni nabor skupnih pooblastil za preiskovanje in odločanje, da bodo lahko učinkovito izvajali člena 101 in 102 PDEU. (20)Okrepiti bi bilo treba vlogo NOK, da bi imeli učinkovita preiskovalna pooblastila za odkrivanje vsakega sporazuma, sklepa ali usklajenega ravnanja, ki je prepovedan na podlagi člena 101 PDEU, ali vsake zlorabe prevladujočega položaja, ki je prepovedana na podlagi člena 102 PDEU, v kateri koli fazi postopka pred njimi. (21)Preiskovalna pooblastila nacionalnih upravnih organov, pristojnih za konkurenco, morajo biti zadostna za odziv na izzive pri izvajanju pravil konkurence v digitalnem okolju in bi morala nacionalnim organom, pristojnim za konkurenco, omogočiti, da pridobijo vse informacije v digitalni obliki, vključno s forenzičnimi podatki, ki so povezani s podjetjem ali podjetniškim združenjem, ki je predmet preiskovalnega ukrepa, ne glede na nosilec, na katerem so shranjene, kot so prenosni računalniki, mobilni telefoni in druge mobilne naprave. (22)Okrepiti bi bilo treba vlogo nacionalnih upravnih organov, pristojnih za konkurenco, da bi imeli pooblastila za pregled prostorov podjetij in podjetniških združenj, ki so predmet postopkov za uporabo členov 101 in 102 PDEU, pa tudi drugih udeležencev na trgu, ki bi lahko imeli podatke, ki so pomembni za takšen postopek. Nacionalni upravni organi, pristojni za konkurenco, bi morali imeti možnost, da opravijo takšne preglede, kadar obstajajo vsaj utemeljeni razlogi za sum kršitve člena 101 ali 102 PDEU. (23)Da bi bilo pooblastilo nacionalnih upravnih organov, pristojnih za konkurenco, za izvajanje pregledov učinkovito, bi jim moralo omogočiti dostop do informacij, ki so dostopne podjetju ali združenju podjetij ali osebi, ki je predmet pregleda, in ki so povezane s podjetjem, ki je predmet preiskave. (24)Da bi se čim bolj omejilo nepotrebno podaljšanje pregledov, bi morali biti nacionalni upravni organi, pristojni za konkurenco, pooblaščeni, da bi lahko nadaljevali iskanje izvodov ali izvlečkov iz poslovnih knjig in dokumentacije, povezanih s poslovanjem podjetja ali združenja podjetij, ki je predmet preiskave, v prostorih organa ali v drugih za to določenih prostorih. (25)Izkušnje kažejo, da se lahko poslovna dokumentacija hrani v domovih vodilnih delavcev ali drugih zaposlenih podjetja, zlasti zaradi vse pogostejše uporabe prožnejših ureditev dela. Za zagotovitev učinkovitosti pregledov bi morali nacionalni upravni organi, pristojni za konkurenco, imeti pooblastila za vstop v vse prostore, vključno z zasebnimi prebivališči, kadar obstaja utemeljen sum, da se tam hrani poslovna dokumentacija, ki je lahko pomembna za dokazovanje resne kršitve člena 101 ali 102 PDEU. Za izvajanje tega pooblastila bi bilo treba pridobiti predhodno odobritev sodnega organa. To državam članicam ne preprečuje, da nalog nacionalnega sodišča v izjemno nujnih primerih ne bi zaupale nacionalnemu upravnemu organu, pristojnemu za konkurenco, ki deluje kot sodni organ. (26)NOK bi morali imeti učinkovita pooblastila, da zahtevajo informacije, ki so potrebne za odkritje vsakega sporazuma, sklepa ali usklajenega ravnanja, ki so prepovedani na podlagi člena 101 PDEU, ali vsake zlorabe, ki je prepovedana na podlagi člena 102 PDEU. To bi moralo vključevati pravico, da zahtevajo informacije ne glede na to, kje se hranijo, pod pogojem, da so dostopne naslovniku zahtevka za informacije. Izkušnje kažejo, da so lahko tudi informacije, ki jih prostovoljno predložijo tretje osebe, kot so konkurenti, stranke in potrošniki na trgu, dragocen vir informacij za informirano in dosledno izvajanje pravil konkurence, zato bi morali NOK takšne predložitve spodbujati. (27)NOK bi morali imeti učinkovita sredstva za ponovno vzpostavitev konkurence na trgu z naložitvijo sorazmernih strukturnih in ravnalnih ukrepov. (28)Kadar podjetja ali podjetniška združenja med postopkom, ki lahko pripelje do prepovedi sporazuma ali ravnanja, ponudijo NOK zaveze za odpravo njihovih pomislekov, bi morali ti organi imeti možnost izdati odločitve, s katerimi te zaveze za zadevna podjetja postanejo zavezujoče in jih je mogoče v zvezi z njimi tudi izvajati. Takšne odločitve o zavezah bi morale ugotavljati, da ni več nobenih vzrokov za ukrepanje s strani NOK, brez ugotavljanja, ali je šlo za kršitev člena 101 ali 102 PDEU ali ne. Odločitve o zavezah ne posegajo v pristojnosti organov, pristojnih za konkurenco, in sodišč v državah članicah, da ugotovijo kršitev in odločijo o primeru. (29)Za zagotovitev učinkovitega in enotnega izvajanja členov 101 in 102 PDEU bi morali imeti nacionalni upravni organi, pristojni za konkurenco, pooblastila za naložitev učinkovitih, sorazmernih in odvračilnih glob podjetjem in podjetniškim združenjem zaradi kršitev člena 101 ali 102 PDEU, bodisi neposredno sami v upravnem postopku bodisi z zahtevkom za naložitev glob v nekazenskem sodnem postopku. To ne posega v nacionalne zakonodaje držav članic, ki določajo naložitev sankcij s strani sodišč v kazenskih zadevah zaradi kršitve členov 101 in 102 PDEU. (30)Za zagotovitev, da podjetja in podjetniška združenja upoštevajo pooblastila za preiskovanje in odločanje NOK, morajo nacionalni upravni organi, pristojni za konkurenco, imeti možnost, da naložijo učinkovite globe za neupoštevanje teh pooblastil in periodične denarne kazni za zagotovitev upoštevanja teh pooblastil, in sicer bodisi neposredno sami v upravnem postopku bodisi z zahtevkom za naložitev glob v nekazenskem sodnem postopku. To ne posega v nacionalne zakonodaje držav članic, ki določajo naložitev takšnih glob s strani sodišč v kazenskem sodnem postopku. Poleg tega ta direktiva ne vpliva niti na nacionalna pravila o dokaznem standardu niti na obveznosti NOK, da preverjajo dejstva zadevnega primera, pod pogojem, da so takšna pravila in obveznosti skladni s splošnimi načeli prava Unije. Globe in periodične denarne kazni bi bilo treba določiti glede na skupni promet zadevnih podjetij in podjetniških združenj. (31)Da se zagotovi učinkovita in enotna uporaba členov 101 in 102 PDEU, bi bilo treba pojem podjetja iz členov 101 in 102 PDEU uporabljati v skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije, ki ga določa kot gospodarsko enoto, tudi če je sestavljeno iz več pravnih ali fizičnih oseb. V skladu s tem bi bilo treba zagotoviti, da lahko NOK na podlagi pojma podjetja ugotovijo, da je za kršitev odgovorno matično podjetje, in mu naložijo globe za ravnanje enega od njegovih hčerinskih podjetij, če takšno matično podjetje in njegovo hčerinsko podjetje tvorita eno gospodarsko enoto. Da se podjetjem prepreči, da bi se s pravnimi ali organizacijskimi spremembami izognila odgovornosti za plačilo glob za kršitve členov 101 in 102 PDEU, bi morali NOK imeti možnost ugotoviti, da so za kršitev odgovorni pravni ali gospodarski nasledniki odgovornega podjetja, ter jim naložiti globe za kršitve členov 101 in 102 PDEU v skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije. (32)Za zagotovitev, da globe, naložene za kršitve členov 101 in 102 PDEU, odražajo gospodarski pomen kršitve, bi morali NOK upoštevati težo kršitve. NOK bi morali imeti tudi možnost, da določijo globe, ki so sorazmerne s trajanjem kršitve. Ta dejavnika bi bilo treba presoditi v skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije. Sodišče Evropske unije je zlasti glede presoje teže kršitve ugotovilo, da je treba upoštevati okoliščine primera, okoliščine, v katerih je prišlo do kršitve in odvračilni učinek glob. Dejavniki, ki so lahko del te presoje, so promet blaga in storitev, v zvezi s katerimi je prišlo do kršitve, ter velikost in gospodarska moč podjetja, saj odražajo vpliv, ki ga je podjetje lahko imelo na trg. Če je poleg tega storilec odgovoren za večkratne kršitve, to kaže na njegovo nagnjenost k takim kršitvam in je zato izjemno pomemben pokazatelj teže zadevnega ravnanja, s tem pa tudi potrebe po povečanju ravni kazni za dosego učinkovitega odvračanja. Pri določanju globe, ki jo je treba naložiti, bi morali NOK upoštevati vrednost prodaje blaga in storitev podjetja, na katere se kršitev neposredno ali posredno nanaša. Podobno bi morali imeti NOK pravico, da povečajo globo, ki se naloži podjetju ali podjetniškemu združenju, ki nadaljuje isto ali stori podobno kršitev, potem ko Komisija ali nacionalni organ, pristojen za konkurenco, sprejme sklep ali odločitev, v kateri ugotovi, da je isto podjetje ali podjetniško združenje kršilo člen 101 ali 102 PDEU. (33)Izkušnje so pokazale, da so podjetniška združenja redno udeležena pri kršitvah konkurence in NOK bi morali imeti možnost, da takšna združenja učinkovito oglobijo. Kadar se kršitev podjetniškega združenja nanaša na dejavnosti njegovih članov, bi bilo treba pri presoji teže kršitve za določitev zneska globe v postopku zoper to združenje upoštevati vsoto zneskov prodaje blaga in storitev, na katere se kršitev neposredno ali posredno nanaša, ki jo opravijo podjetja, ki so člani združenja. Za zagotavljanje učinkovite izterjave glob, ki so naložene podjetniškim združenjem za storjene kršitve, je treba določiti pogoje, pod katerimi lahko NOK zahtevajo plačilo globe od članov združenja, če združenje ni plačilno sposobno. Pri tem bi morali NOK upoštevati sorazmerno velikost podjetij v združenju ter zlasti položaj malih in srednjih podjetij. Plačilo globe enega ali več članov združenja ne posega v pravila nacionalnega prava, ki določajo izterjavo zneska, ki ga plačajo drugi člani združenja. (34)Odvračilni učinek glob se po Evropi močno razlikuje, pri čemer je v nekaterih državah članicah najvišji znesek globe, ki se lahko določi, zelo nizek. Da se zagotovi, da lahko NOK določijo odvračilne globe, bi bilo treba najvišji znesek globe določiti na najmanj 10 % skupnega svetovnega prometa zadevnega podjetja. To državam članicam ne bi smelo preprečiti, da bi ohranile ali uvedle višji najvišji znesek globe. (35)Programi prizanesljivosti so ključno orodje za odkrivanje skrivnih kartelov ter tako prispevajo k učinkovitemu pregonu in naložitvi kazni za najhujše kršitve konkurenčnega prava. Vendar so trenutno med programi prizanesljivosti, ki se uporabljajo v državah članicah, opazne razlike. Te razlike povzročajo pravno negotovost pri podjetjih kršiteljih glede pogojev, pod katerimi lahko vložijo prijavo zaradi prizanesljivosti in zaprosijo za status imunitete v skladu z zadevnimi programi prizanesljivosti. Takšna negotovost lahko zmanjša spodbude za morebitne prijavitelje, da bi vložili prijave zaradi prizanesljivosti. To lahko vodi do manj učinkovitega izvajanja pravil konkurence v Uniji, saj se odkrije manj skrivnih kartelov. (36)Razlike med programi prizanesljivosti na ravni držav članic ogrožajo tudi enake konkurenčne pogoje za podjetja, ki delujejo na notranjem trgu. Zato je primerno, da se z zmanjšanjem teh razlik poveča pravna varnost. (37)NOK bi morali podjetjem odobriti imuniteto pred globami in znižanja glob, če se izpolnijo nekateri pogoji. Treba bi bilo šteti, da so podjetja nacionalnemu organu, pristojnemu za konkurenco, predložila dokaze v zvezi s skrivnim kartelom, ki omogočajo ugotovitev kršitve člena 101 PDEU, če navedeni nacionalni organ, pristojen za konkurenco, ob predložitvi takšnih dokazov s strani podjetja ni imel zadostnih dokazov za ugotovitev kršitve člena 101 PDEU v zvezi z istim kartelom.

(38)Prijavitelji bi morali imeti možnost, da vložijo prijavo zaradi prizanesljivosti pisno ali, če je to ustrezno, na drug način, katerega rezultat ni priprava dokumentov, informacij ali drugega materiala, ki so v lasti prijavitelja, v njegovi hrambi ali pod njegovim nadzorom. V ta namen bi morali NOK vzpostaviti sistem, ki bi jim omogočil, da izjave zaradi prizanesljivosti sprejmejo bodisi ustno bodisi na kak drugačen način, vključno v digitalni obliki. (39)Prijaviteljem, ki so pri Evropski komisiji vložili prijavo zaradi prizanesljivosti v zvezi z domnevnim skrivnim kartelom, bi moralo biti omogočeno, da pri NOK, za katere menijo, da so primerni, vložijo skrajšane prijave v zvezi z istim kartelom. NOK bi morali sprejeti skrajšane prijave, ki vsebujejo minimalni nabor informacij v zvezi z domnevnim kartelom, in ne bi smeli zahtevati dodatnih informacij, ki presegajo ta minimalni nabor, preden v zvezi s to zadevo ne bi nameravali ukrepati. Če pa se obseg prijave zaradi prizanesljivosti, vložene pri Komisiji, spremeni, so prijavitelji odgovorni za obveščanje NOK, ki so jim predložili skrajšane prijave. NOK bi morali prijaviteljem priskrbeti potrdilo, v katerem sta navedena datum in ura prejema, in prijavitelja obvestiti, ali so pred tem že prejeli skrajšano prijavo ali prijavo zaradi prizanesljivosti v zvezi z istim kartelom. Ko se Komisija odloči, da v zvezi z zadevo ne bo ukrepala, bodisi v celoti bodisi delno, bi morali imeti prijavitelji možnost, da NOK, ki so jim predložili skrajšane prijave, predložijo popolne prijave zaradi prizanesljivosti. (40)Pravna negotovost glede vprašanja, ali so zaposleni v podjetjih zaščiteni pred individualnimi sankcijami, lahko morebitnim prijaviteljem prepreči, da bi vložili prijavo zaradi prizanesljivosti. Trenutni in nekdanji zaposleni in vodilni delavci podjetij, ki organe, pristojne za konkurenco, zaprosijo za imuniteto pred globami, bi zato morali biti zaščiteni pred vsemi sankcijami, ki jih naložijo javni organi zaradi njihove vpletenosti v skrivni kartel, ki je predmet prijave. Takšna zaščita bi morala biti odvisna od dejavnega sodelovanja teh zaposlenih in vodilnih delavcev z zadevnimi NOK, pri čemer bi morala biti prošnja za imuniteto vložena pred začetkom kazenskega postopka. (41)V sistemu vzporednih pooblastil za uporabo členov 101 in 102 PDEU je potrebno tesno sodelovanje med NOK. Zlasti kadar NOK izvaja pregled v imenu drugega NOK v skladu s členom 22(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003, bi bilo treba omogočiti prisotnost in pomoč uradnikov organa prosilca, da se poveča učinkovitost takšnih pregledov z zagotavljanjem dodatnih virov, znanja ter strokovnih izkušenj. (42)Poleg tega bi bilo treba vzpostaviti tudi ureditve, ki bi NOK omogočale, da zaprosijo za medsebojno pomoč pri uradni obvestitvi o predhodnih ugovorih in odločitvah ter pri izvajanju odločitev o naložitvi glob ali periodičnih denarnih kazni, kadar zadevno podjetje ni pravno prisotno na njihovem ozemlju. To bi zagotovilo učinkovito izvajanje členov 101 in 102 PDEU ter prispevalo k pravilnemu delovanju notranjega trga. (43)Da se NOK zagotovi učinkovito izvajanje členov 101 in 102 PDEU, je treba oblikovati izvedljiva pravila o zadržanju zastaralnih rokov. Zlasti v sistemu vzporednih pooblastil bi bilo treba nacionalne zastaralne roke zadržati za čas trajanja postopka pred NOK druge države članice ali Komisijo. To državam članicam ne preprečuje, da ne bi ohranile ali uvedle absolutnih zastaralnih rokov, če trajanje takšnih absolutnih rokov praktično ne onemogoča učinkovitega izvajanja členov 101 in 102 PDEU ali ga pretirano ne otežuje. (44)Da se zagotovi, da se primeri obravnavajo učinkovito in uspešno v okviru Evropske mreže za konkurenco, bi moralo biti v tistih državah članicah, kjer je nacionalni upravni organ, pristojen za konkurenco, pristojen za preiskovanje kršitev člena 101 ali 102 PDEU, nacionalno sodišče, pristojno za konkurenco, pa je pristojno za sprejemanje odločitev o ugotovitvi kršitve in/ali naložitvi globe, nacionalnim upravnim organom, pristojnim za konkurenco, omogočeno, da tožbo vložijo neposredno pri nacionalnem sodišču, pristojnem za konkurenco. Poleg tega, če nacionalna sodišča delujejo kot pritožbena sodišča v postopkih zoper odločitve NOK, ki uporabljajo člen 101 ali 102 PDEU, bi morali biti nacionalni upravni organi, pristojni za konkurenco, kot taki v celoti upravičeni do nastopanja kot tožilci, tožene stranke ali nasprotne stranke v teh postopkih ter uživati enake pravice, kot jih imajo takšne stranke v teh postopkih. (45)Tveganje razkritja samoobdolžitvenega materiala zunaj okvira preiskave, za namen katere je bil predložen, lahko zmanjša spodbude za morebitne prijavitelje zaradi prizanesljivosti, da bi sodelovali z organi, pristojnimi za konkurenco. Posledično se ne glede na obliko, v kateri so predložene izjave zaradi prizanesljivosti, informacije v izjavah zaradi prizanesljivosti, pridobljene z dostopom do spisa, uporabijo le, če je to potrebno za uveljavljanje pravic do obrambe v postopku pred sodišči držav članic v nekaterih zelo omejenih primerih, ki so neposredno povezani z zadevo, v kateri je bil odobren dostop. To organom, pristojnim za konkurenco, ne bi smelo preprečiti, da bi objavili svoje odločitve v skladu z veljavnim pravom Unije ali nacionalnim pravom. (46)Dokazi so pomemben element pri izvajanju členov 101 in 102 PDEU. NOK bi morali imeti možnost, da bi obravnavali relevantne dokaze ne glede na to, ali so predloženi pisno, ustno ali v obliki posnetkov, vključno s tajnimi posnetki, ki jih pripravijo pravne ali fizične osebe, pod pogojem da to ni edini vir dokazov. To ne posega v pravico do zaslišanja. (47)Da bi se utrdilo tesno sodelovanje v okviru Evropske mreže za konkurenco, bi Komisija morala vzdrževati, razvijati, omogočiti gostovanje, upravljati in podpirati osrednji informacijski sistem (sistem Evropske mreže za konkurenco) v skladu z ustreznimi standardi zaupnosti ter varstva in varnosti podatkov. Uspešno in učinkovito delovanje Evropske mreže za konkurenco je odvisno od interoperabilnosti. Splošni proračun Unije bi moral kriti stroške vzdrževanja, razvoja, omogočanja gostovanja, podpore uporabnikom in delovanja osrednjega informacijskega sistema ter druge upravne stroške, nastale v povezavi z delovanjem Evropske mreže za konkurenco, zlasti stroške v zvezi z organizacijo srečanj. Predvideno je, da bo do leta 2020 stroške za sistem Evropske mreže za konkurenco kril program za interoperabilnostne rešitve in skupne okvire za evropske javne uprave (program ISA2), pri čemer bodo upoštevana razpoložljiva sredstva programa, merila upravičenosti in prednostna merila. (48)Ker ciljev te direktive, tj. zagotoviti, da bodo imeli NOK potrebna jamstva za neodvisno delovanje in vire ter pooblastila za izvajanje pravil in naložitev glob, da bodo lahko učinkovito uporabljali člena 101 in 102 PDEU ter nacionalno konkurenčno pravo, ki se uporablja vzporedno s členoma 101 in 102 PDEU, ter zagotoviti učinkovito delovanje notranjega trga in Evropske mreže za konkurenco, države članice same ne morejo zadovoljivo doseči in lahko ta cilj zaradi zahtevane učinkovitosti in enotnosti pri uporabi členov 101 in 102 PDEU lažje doseže Unija sama, zlasti z vidika ozemeljske uporabe, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti, kot je določeno v členu 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje tega cilja. (49)V skladu s Skupno politično izjavo z dne 28. septembra 2011 držav članic in Komisije o obrazložitvenih dokumentih so se države članice zavezale, da bodo v upravičenih primerih obvestilu o ukrepih za prenos priložile enega ali več dokumentov, ki bodo pojasnjevali razmerje med elementi direktive in ustreznimi deli nacionalnih instrumentov o prenosu. Zakonodajalec meni, da je predložitev takšnih dokumentov v primeru te direktive upravičena – SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO: POGLAVJE I PREDMET UREJANJA, PODROČJE UPORABE IN OPREDELITEV POJMOV Člen 1 Predmet urejanja in področje uporabe 1.Ta direktiva določa nekatera pravila za zagotovitev, da bodo nacionalni organi, pristojni za konkurenco, imeli jamstva za neodvisno delovanje in vire ter pooblastila za izvajanje pravil konkurence in naložitev glob, ki jih potrebujejo za učinkovito uporabo členov 101 in 102 PDEU, tako da ne bo izkrivljanja konkurence na notranjem trgu, ter da potrošniki in podjetja ne bodo v slabšem položaju zaradi nacionalnih zakonov in ukrepov, ki nacionalnim organom, pristojnim za konkurenco, preprečujejo, da bi učinkovito izvajali zadevna pravila. Področje uporabe te direktive zajema uporabo členov 101 in 102 PDEU ter določb nacionalnega konkurenčnega prava, ki se uporabljajo vzporedno s členoma 101 in 102 PDEU v isti zadevi, z izjemo člena 29(2), ki se nanaša tudi na izključno uporabo nacionalnega konkurenčnega prava. 2.Ta direktiva določa nekatera pravila o medsebojni pomoči za zaščito nemotenega delovanja notranjega trga in sistema tesnega sodelovanja v okviru Evropske mreže za konkurenco.

Člen 2 Opredelitev pojmov V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1) „nacionalni organ, pristojen za konkurenco,“ pomeni organ, ki ga država članica v skladu s členom 35 Uredbe (ES) št. 1/2003 določi kot odgovornega za uporabo členov 101 in 102 PDEU. Države članice lahko za opravljanje teh nalog določijo enega ali več upravnih organov (nacionalni upravni organ, pristojen za konkurenco) ter sodne organe (nacionalno sodišče, pristojno za konkurenco); (2) „organ, pristojen za konkurenco,“ pomeni nacionalni organ, pristojen za konkurenco, ali Komisijo ali oboje, odvisno od konteksta; (3) „Evropska mreža za konkurenco“ pomeni mrežo javnih organov, ki jo sestavljajo nacionalni organi, pristojni za konkurenco, in Komisija, da se ustvari forum za razprave in sodelovanje pri uporabi in izvajanju členov 101 in 102 PDEU; (4)„določbe nacionalnega konkurenčnega prava“ pomenijo določbe nacionalnega prava, katerih cilj je pretežno isti kot cilj členov 101 in 102 PDEU ter se v skladu s členom 3(1) Uredbe (ES) št. 1/2003 uporabljajo v isti zadevi in vzporedno s protimonopolnim pravom Unije, z izjemo uporabe informacij iz izjav zaradi prizanesljivosti in vlog za poravnavo iz člena 29(2) ter z izjemo določb nacionalnega prava, ki fizičnim osebam nalagajo kazenske sankcije; (5) „nacionalno sodišče“ pomeni nacionalno sodišče v smislu člena 267 PDEU; (6) „pritožbeno sodišče“ pomeni nacionalno sodišče, ki je na podlagi rednih pravnih sredstev pristojno za sodno presojo odločitev nacionalnih organov, pristojnih za konkurenco, ali presojo sodb v zvezi z njimi, ne glede na to, ali je to sodišče pristojno za ugotavljanje kršitev konkurenčnega prava ali ne; (7) „postopek“ pomeni postopek, ki teče pred nacionalnim organom, pristojnim za konkurenco, zaradi uporabe člena 101 ali 102 PDEU, dokler navedeni organ tega postopka ne konča s sprejetjem odločitve iz člena 9 ali 11 ali z ugotovitvijo, da ni nobenega razloga za njegovo nadaljnje ukrepanje, v primeru postopka, ki teče pred Komisijo, pa to pomeni postopek zaradi uporabe člena 101 ali 102 PDEU, dokler Komisija tega postopka ne konča s sprejetjem sklepa v skladu s členi 7, 9 ali 10 Uredbe (ES) št. 1/2003 ali ugotovi, da ni nobenega razloga za njeno nadaljnje ukrepanje; (8) „podjetje“, kakor je navedeno v členih 101 in 102 PDEU, v skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije pomeni vsak subjekt, ki opravlja gospodarsko dejavnost, ne glede na njegov pravni status in način financiranja; (9) „skrivni kartel“ pomeni sporazum in/ali usklajeno ravnanje med dvema ali več konkurenti, s katerim so delno ali v celoti seznanjeni samo udeleženci in katerega cilj je usklajevanje konkurenčnega ravnanja teh konkurentov na trgu in/ali vplivanje na relevantne parametre konkurence z ravnanji, kot so določanje nakupnih ali prodajnih cen ali drugih tržnih pogojev, dodeljevanje proizvodnih ali prodajnih kvot, delitev trgov, vključno z manipulacijami razpisov za zbiranje ponudb, omejitev uvoza ali izvoza in/ali protikonkurenčni ukrepi zoper druge konkurente; (10) „imuniteta pred globami“ pomeni, da se podjetju zaradi njegove udeležbe v skrivnem kartelu za nagrado za njegovo sodelovanje z organom, pristojnim za konkurenco, v okviru programa prizanesljivosti ne naloži nobena globa; (11) „znižanje glob“ pomeni, da se podjetju zaradi njegove udeležbe v skrivnem kartelu za nagrado za njegovo sodelovanje z organom, pristojnim za konkurenco, v okviru programa prizanesljivosti naloži znižana globa v primerjavi z globo, ki bi mu bila drugače naložena; (12) „prizanesljivost“ pomeni imuniteto pred globami in znižanje glob; (13) „program prizanesljivosti“ pomeni program, ki je povezan z uporabo člena 101 PDEU ali nacionalnega konkurenčnega prava, na podlagi katerega udeleženec v skrivnem kartelu neodvisno od drugih podjetij, udeleženih v kartelu, sodeluje v preiskavi organa, pristojnega za konkurenco, tako da prostovoljno predloži predstavitve z informacijami o kartelu in svoji vlogi v njem, v zameno za kar se mu z odločitvijo ali ustavitvijo postopka prizna imuniteta pred kakršno koli globo, ki bi se mu drugače naložila zaradi njegove udeležbe v kartelu, ali znižanje takšne globe; (14) „izjava zaradi prizanesljivosti“ pomeni ustno ali pisno predstavitev informacij, ki jo podjetje ali fizična oseba ali tretja oseba v imenu podjetja ali fizične osebe prostovoljno zagotovi organu, pristojnemu za konkurenco, in v okviru katere so navedene informacije podjetja ali