Ta podrobna tehnična analiza splošnega mehanizma obrnjene davčne obveznosti s pragom za račun v višini 10 000 EUR je bila izvedena, nato pa predstavljena na seji Sveta ECOFIN z dne 17. junija 2016. Komisija je v okviru političnega dogovora o splošni politiki boja proti goljufijam v EU podala naslednjo izjavo v zapisnik seje Sveta ECOFIN: „Komisija se zavezuje, da bo do konca leta predstavila zakonodajni predlog, ki bo posameznim državam članicam dopuščal odstopanja od skupnega sistema davka na dodano vrednost, da bi lahko za domači promet nad določenim pragom uporabile splošni mehanizem obrnjene davčne obveznosti in s tem ohranile notranji trg.“

Ker pa je verjetno, da bo za pripravo, sprejetje in izvedbo takšne velike spremembe potrebno kar nekaj časa, Komisija priznava, da mora sprejeti ukrepe tudi v zvezi z drugimi pobudami, zlasti glede nujnih ukrepov za boj proti goljufijam na področju DDV in posledično za zmanjšanje vrzeli pri pobiranju DDV, tj. razlika med pričakovanimi prihodki iz DDV in dejansko pobranim DDV s strani davčnih organov. Ta vrzel pri pobiranju DDV je dosegla skrb zbujajočo raven v višini skoraj 160 milijard EUR, pri čemer čezmejne goljufije vsako leto povzročijo izgubo prihodkov v višini približno 50 milijard EUR.

Ocena učinka je pokazala, da je najprimernejša možnost odstopanje, v skladu s katerim bi lahko nekatere države članice, ki izpolnjujejo vnaprej določena merila, prostovoljno uporabljale splošni mehanizem obrnjene davčne obveznosti za vse blago in storitve s pragom za račun, ki je višji od 10 000 EUR. Ta možnost državam članicam, ki jih je davčni vrtiljak še posebej prizadel, ponuja kratkoročno rešitev. V največji možni meri zmanjšuje negativne učinke na notranji trg, in sicer z omejevanjem preusmerjanja goljufij med državami članicami. V primeru negativnih učinkov na notranji trg je predvidena zaščitna klavzula.

Upoštevano je bilo veliko mnenj, ki so jih oblikovala poslovna združenja ali so bila objavljena v znanstvenih publikacijah.

Platforma REFIT se je v svojem mnenju z dne 28. junija 2016 zavzela za enostavnejšo in bolj temeljno ureditev DDV v EU, pri čemer je zlasti poudarila ustvarjene ovire za notranji trg in regulativna bremena.

Komisija se je s skupino strokovnjakov za DDV, ki ji pomaga in svetuje pri vprašanjih v zvezi z DDV pri pripravi zakonodajnih aktov in drugih političnih pobudah, posvetovala februarja 2016, kakor je navedeno zgoraj.

Davčne uprave in predstavniki podjetij so razpravljali o tem vprašanju na srečanju skupine za prihodnost DDV in skupine strokovnjakov za DDV februarja 2016, na katerem je Komisija pridobila celovit pregled nad možnostmi morebitnega izvajanja in uporabe takšnega sistema.

Komisija je na podlagi odprtega javnega posvetovanja o dokumentu „Zelena knjiga o prihodnosti DDV – Za enostavnejši, zanesljivejši in učinkovitejši sistem DDV“ (COM(2010) 695), v okviru katerega je prejela približno 1 700 prispevkov, pridobila jasen vpogled v težave in možne rešitve, vključno z vidiki obrnjene davčne obveznosti. Nadaljnje podrobnosti so opredeljene v Prilogi 2 ocene učinka.

Ukrep je zaradi svoje neobvezne in začasne narave sorazmeren z zastavljenim ciljem, torej bojem proti goljufijam v nekaterih državah članicah, ki nimajo upravnih zmogljivosti za učinkovito spopadanje z njimi ali se soočajo z močnim povečanjem goljufij na področju DDV. Za odobritev splošnega mehanizma obrnjene davčne obveznosti je treba izpolnjevati vnaprej določena merila, katerih cilj je omejiti področje uporabe ukrepa na države članice, ki jih je še posebej prizadel davčni vrtiljak. V tem okviru se vrzel pri pobiranju DDV, ki je za več kot 5 odstotnih točk višja od mediane, in stopnja davčnega vrtiljaka v okviru celotne vrzeli pri pobiranju DDV držav članic, ki je višja od 25 %, štejeta za razumni in reprezentativni merili za ugotavljanje, katere države članice so prizadete bolj od povprečja. Poleg tega bi bilo treba zaradi negotovosti glede učinkov ukrepa v zvezi s preusmerjanjem goljufij tudi državam članicam, ki mejijo na državo članico, ki uporablja splošni mehanizem obrnjene davčne obveznosti, pod določenimi pogoji dovoliti uporabo tega mehanizma.

DIREKTIVA SVETA

o spremembi Direktive 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v zvezi z začasno uporabo splošnega mehanizma obrnjene davčne obveznosti za dobavo blaga in storitev nad določenim pragom

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 113 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora,

v skladu s posebnim zakonodajnim postopkom,

ob upoštevanju naslednjega:

(1)Komisija je v akcijskem načrtu za DDV napovedala namero, da bo predložila predlog za dokončno ureditev davka na dodano vrednost (v nadaljnjem besedilu: DDV) za čezmejno trgovanje med podjetji med državami članicami na podlagi obdavčitve čezmejnih dobav blaga in storitev.

(2)Glede na trenutno raven goljufij na področju DDV in dejstvo, da vse države članice zaradi te goljufije niso enako prizadete, ter glede na to, da bo za uvedbo za dokončne ureditve DDV potrebnih več let, bi bilo morda treba sprejeti nekatere nujne in posebne ukrepe.

(3)V tem okviru so nekatere države članice zaprosile za dovoljenje, da uvedejo začasen splošni mehanizem obrnjene davčne obveznosti z določenim pragom glede na posamezen račun, ki bi odstopal od enega od splošnih načel sedanjega sistema DDV, tj. sistema razdrobljenega plačila, da bi se odpravil endemičen davčni vrtiljak. Davčni vrtiljak zlasti izkorišča sedanjo oprostitev za dobave znotraj Skupnosti, ki omogoča pridobitev blaga brez plačila DDV. Veliko trgovcev goljufa na naslednji stopnji, in sicer tako, da davčnim organom ne plačajo DDV-ja, ki so ga prejeli od svojih strank. Pri tem pa so njihove stranke kljub temu upravičene do davčne olajšave, ker imajo veljaven račun. Isto blago se lahko dobavi večkrat, in sicer tako, da se ponovno vključi oproščena dobava znotraj Skupnosti. Podobni davčni vrtiljak lahko nastane tudi pri opravljanju storitev. Odstopanje bi odpravilo možnost navedene oblike davčne goljufije, saj bi se določilo, da je oseba, ki mora v teh primerih plačati DDV, davčni zavezanec, ki se mu blago ali storitve dobavijo.

(4)Da se omeji tveganje preusmerjanja goljufij med državami članicami, bi bilo treba vsem državam članicam, ki izpolnjujejo določena merila glede ravni goljufij, zlasti kar zadeva davčni vrtiljak, in ki lahko dokažejo, da drugi nadzorni ukrepi ne zadostujejo za boj proti navedenim goljufijam, dovoliti, da uporabljajo splošni mehanizem obrnjene davčne obveznosti.

(5)Poleg tega bi bilo treba tudi sosednjim državam članicam, ki se soočajo z resnim tveganjem preusmerjanja goljufij na njihovo ozemlje zaradi odobritve tega mehanizma v drugi državi članici, dovoliti, da uporabijo splošni mehanizem obrnjene davčne obveznosti, kadar drugi nadzorni ukrepi ne bi zadostovali za preprečevanje tega tveganja goljufije.

(6)Če se države članice odločijo, da bodo uporabljale splošni mehanizem obrnjene davčne obveznosti, bi ga morale uporabljati za vse dobave blaga in storitev nad določenim pragom glede na posamezen račun. Splošni mehanizem obrnjene davčne obveznosti ne bi smel biti omejen na kakršen koli posamezen sektor.

(7)Države članice, ki se odločijo za uporabo splošnega mehanizma obrnjene davčne obveznosti, bi morale uvesti posebne obveznosti elektronskega poročanja za davčne zavezance, da se zagotovita učinkovito delovanje in spremljanje uporabe splošnega mehanizma obrnjene davčne obveznosti. Morale bi odkriti in preprečiti vse nove oblike davčnih goljufij.

(8)Da se pregledno oceni učinek uporabe splošnega mehanizma obrnjene davčne obveznosti na goljufive dejavnosti, bi morale zadevne države članice oblikovati vnaprej določena merila ocenjevanja, da se omogoči ocena ravni goljufije pred uporabo splošnega mehanizma obrnjene davčne obveznosti in po njej.

(9)Da se zagotovijo enotni pogoji za izvajanje te direktive, bi bilo treba Komisiji podeliti izvedbena pooblastila v zvezi z izdajo odobritve za uvedbo splošnega mehanizma obrnjene davčne obveznosti državi članici prosilki.

(10)Države članice, ki se odločijo za uporabo splošnega mehanizma obrnjene davčne obveznosti, morajo Komisijo zaprositi, da odobri uporabo tega mehanizma, in predložiti ustrezne informacije, da bo lahko Komisija ta zahtevek ocenila. Komisiji bi moralo biti omogočeno, da po potrebi zahteva dodatne informacije.