SL Uradni list Evropske unije C 424/52

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o pristopu EU k boju proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami

COM(2014) 64 final

2014/C 424/08

Poročevalec: Antonio POLICA

Evropska komisija je 7. marca 2014 sklenila, da v skladu s členom 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o pristopu EU k boju proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami

COM(2014) 64 final.

Strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 22. maja 2014.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 499. plenarnem zasedanju 4. in 5. junija 2014 (seja z dne 5. junija) s 167 glasovi za, 1 glasom proti in 2 vzdržanima glasovoma.

1. Sklepi in priporočila

1.1 EESO ugotavlja, da je velik razmah nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami v zadnjem času nova grožnja Evropski uniji z gospodarskega, ekološkega in družbenega vidika ter z vidika varovanja javnega zdravja in zdravja avtohtonih živali in rastlin. Zato podpira pobudo Evropskega parlamenta in Komisije, da se oblikuje celostna in usklajena strategija za učinkovitejše preprečevanje teh kaznivih dejanj.

1.2 Po mnenju EESO bi morala ta strategija temeljiti na spoštovanju, krepitvi in usklajevanju obstoječih relevantnih mednarodnih sporazumov (zlasti CITES (1)), zakonov, uredb, politik in instrumentov ter privesti do večje vključenosti vseh zainteresiranih sektorjev (zaščita okolja, carinski nadzor, sodni sistem, boj proti organiziranemu kriminalu itd.) in do učinkovitejšega sodelovanja med državami porekla, tranzita in končne destinacije prostoživečih vrst.

1.3 EESO meni, da bo okrepljeno sodelovanje uspešno samo, če bomo imeli hkrati tudi ustrezen in enoten sistem izobraževanja in ozaveščanja vseh organov, ki na ravni EU ali v državah članicah sodelujejo pri boju za zmanjšanje nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami.

1.4 Po mnenju EESO je vloga civilne družbe ključnega pomena v boju za zmanjšanje nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami tako v državah porekla kot v ciljnih državah. Še posebej pomembno je aktivno in zavestno vključevanje potrošnikov in zasebnega sektorja, zato podpira uvedbo sistema označevanja in sledljivosti.

1.5 Po mnenju EESO je treba prebivalcem tretjih držav, ki se ukvarjajo s takšno nezakonito trgovino, ponuditi nove in boljše možnosti za trajnostni razvoj in zaposlitev.

1.6 Obseg nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami se zaradi donosnosti in majhnega tveganja pravnih sankcij močno povečuje. Z vidika potencialnega dobička za mednarodni organizirani kriminal je tovrstni kriminal mogoče primerjati s trgovino z ljudmi, orožjem in prepovedanimi drogami, vendar so sredstva za boj proti njemu znatno manjša, pa tudi med prednostnimi nalogami je uvrščen veliko nižje. Poleg tega je sistem kazni neenoten, tudi v EU, kar spodbuja selitev nezakonite dejavnosti v države z manj strogimi kaznimi ali manj učinkovitimi pristojnimi službami.

1.7 EESO zato poudarja, da je treba nezakonito trgovino s prostoživečimi vrstami uvrstiti med kazniva dejanja, za katera veljajo ukrepi proti pranju denarja in korupciji, zato poziva k uvedbi sankcij, ki bi bile zares učinkovite, sorazmerne in odvračilne, kot je najvišja kazen najmanj štirih let.

2. Uvod

2.1 Ozadje: podatki o nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami

2.1.1 Nezakonita trgovina s prostoživečimi vrstami je ena najhujših oblik organiziranega kriminala poleg trgovine z ljudmi, drogami in orožjem. (2)

2.1.2 V letu 2013 se je divji lov tako razširil, da je izničil napredek iz zadnjih treh desetletij na področju obnove populacije ogroženih vrst, kot so sloni, tigri in nosorogi, kar resno ogroža ohranitev biotske raznovrstnosti in trajnostni razvoj.

2.1.3 Nezakonita sečnja gozdov predstavlja do 30 % svetovne trgovine z lesom, in več kot 50 % krčenja tropskih gozdov v osrednji Afriki, na območju Amazonke in v jugovzhodni Aziji, s čimer se avtohtonemu prebivalstvu onemogoča velika priložnost za razvoj.

2.1.4 Nezakoniti ribolov dosega po ocenah količino v višini 19 % prijavljene vrednosti ulova.

2.1.5 Širjenje nezakonite trgovine je pogojeno z vse večjim povpraševanjem po proizvodih, narejenih iz divjih živali, zlasti v nekaterih azijskih državah (npr. Kitajska, Vietnam), med drugim po slonovini, nosorogovi roževini in tigrovih kosteh.

EU je eden od glavnih namembnih trgov za nezakonite proizvode iz prostoživečih vrst (3) in ključna vmesna postaja za nezakonito trgovino iz Afrike, Latinske Amerike in Azije.

2.2 Posredne in neposredne posledice nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami

2.2.1 Nezakonita trgovina s prostoživečimi rastlinskimi in živalskimi vrstami je eden od glavnih vzrokov za izgubo biotske raznovrstnosti: vsako leto na stotine milijonov primerkov redkih živali in rastlin izgine iz svojega naravnega okolja in pristane na nezakonitem tržišču.

2.2.2 Nezakonita sečnja lesa je vzrok za krčenje najpomembnejših gozdnih površin na svetu, izgubo biotske raznovrstnosti, krepitev učinka tople grede in boj za nadzor nad ozemljem in viri ter izgubo gospodarske moči avtohtonih skupnosti.

2.2.3 Nezakoniti ribolov siromaši ribji stalež, uničuje morske habitate, povzroča izkrivljanje konkurence in slabi priobalne skupnosti, zlasti v državah v razvoju.

2.2.4 Obstoj prostoživečih vrst ogrožajo še drugi dejavniki, kot so netrajnostna raba zemljišč, podnebne spremembe, pretirano izkoriščanje zdravilnih rastlin in intenzivni turizem, zlasti „lovski“ in „roparski“.

2.2.5 Globalizirana potrošnja bi lahko povzročila velik pritisk na biotsko raznovrstnost in s tem porušenje ekosistema in zmanjšanje možnosti obstoja avtohtonih vrst. (4)

2.2.6 Nezakonita trgovina s prostoživečimi vrstami ogroža javno zdravje ter avtohtone živalske in rastlinske vrste. Živali, ki jih nezakonito prevažajo prek ozemlja držav članic Evropske unije, nimajo potrdil o veterinarskem pregledu, kar lahko povzroči širjenje bolezni, zlasti na gojene živalske vrste. Izogibanje ustreznemu fitosanitarnemu nadzoru izpostavlja avtohtone rastlinske vrste, tako tiste v naravi kot gojene, precejšnjemu tveganju okužbe z novimi povzročitelji bolezni. Poleg tega se ocenjuje, da kar 75 % novih nalezljivih bolezni izvira od živali in sicer od divjih vrst. Nezakonita trgovina s takšnimi vrstami povečuje tveganje epidemij na svetovni ravni, kot sta ptičja gripa H5N1 in SARS. (5)

2.3 Zakonodaja in standardi

2.3.1 Washingtonska konvencija (CITES) iz leta 1973 ureja trgovino z ogroženimi živalmi in rastlinami z vidika izvoza, ponovnega izvoza, uvoza, tranzita in pretovarjanja ali zadržanja iz kateregakoli razloga. Cilj te konvencije je ohranjanje in trajnostno izkoriščanje živalskih in rastlinskih vrst na svetovni ravni.

2.3.2 Komisija Združenih narodov za preprečevanje kriminala in kazensko pravosodje je v resoluciji z dne 26. aprila 2013 opredelila nezakonito trgovino s prostoživečimi vrstami kot hudo obliko organiziranega kriminala, ki ga izvajajo kriminalne združbe, ki delujejo na mednarodni ravni.

2.3.3 Na podlagi dejstva, da se nekatere paravojaške skupine financirajo z nezakonito trgovino s prostoživečimi vrstami, sta generalni sekretar (Poročilo S/2013/297) in Varnostni svet Združenih narodov (Resolucija 2013/2121) uvrstila divji lov in nezakonito trgovino s prostoživečimi vrstami med vzroke za nestabilnost v subsaharski Afriki ter grožnjo miru in varnosti. Poleg tega je Varnostni svet januarja 2014 prvič sprejel sankcije proti osebam, ki sodelujejo v nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami v Demokratični republiki Kongo in Srednjeafriški republiki.

2.3.4 Junija 2013 so voditelji držav G-8 sprejeli ukrepe za zmanjšanje nezakonite trgovine z zaščitenimi in ogroženimi vrstami ter za politično in gospodarsko podporo nadzoru meja na lokalni in mednarodni ravni, da bi se soočili s problemom korupcije in čezmejnega organiziranega kriminala.

2.3.5 Evropski parlament je v resoluciji z dne 15. januarja 2014 (2013/2747(INI)) pozval Komisijo, naj pripravi akcijski načrt EU za zmanjšanje nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami ter z jasnimi roki in cilji oblikuje strategijo ukrepanja tako znotraj ozemlja držav članic kot na mednarodni ravni.

2.3.6 Z Londonsko izjavo (6) iz februarja 2014 so bili določeni novi in še bolj ambiciozni cilji na področju boja proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami, med njimi sprememba sedanjih zakonov, da bi divji lov in nezakonito trgovino s prostoživečimi vrstami uvrstili med „huda kazniva dejanja“, prenehanje uporabe vrst, katerih obstoj je ogrožen, krepitev čezmejnega sodelovanja in usklajevanje „mrež za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami“. (7)

2.3.7 Končna izjava z vrha EU-Afrika, ki je potekal 2. in 3. aprila 2014, določa načrt za skupne dejavnosti na področju boja proti organiziranem kriminalu, vključno z nezakonito trgovino s prostoživečimi vrstami.

3. Odgovori na vprašanja posvetovanja

3.1 Ali je okvir politike in zakonodaje, ki zdaj velja v EU za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami, ustrezen?

3.1.1 Po mnenju EESO sedanji zakonodajni okvir v državah EU še ni ustrezen za učinkovito preprečevanje kaznivih dejanj na področju okolja tudi zaradi ne dovolj strogih kazni.

3.2 Ali bi morala EU okrepiti svoj pristop k nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami s pripravo novega akcijskega načrta EU, k čemur poziva Evropski parlament?

3.2.1 V trenutnem mednarodnem okolju bi bilo treba pripraviti zakonodajo, ki bo zavezujoča za države članice in bo vzpostavljala skupna pravila za učinkovit nadzor in spremljanje, tudi z uskladitvijo s posebnimi standardi glede kazenskopravne zaščite vrst v njihovem naravnem okolju.

3.2.2 EESO podpira sprejetje akcijskega načrta, ki bil podoben tistim, ki so bili sprejeti za boj proti drugim oblikam organiziranega kriminala, kot sta trgovina z orožjem in ljudmi.

3.3 Kako bi lahko EU okrepila politično zavezanost boju proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami na vseh ravneh? Katera diplomatska orodja bi bila najprimernejša za zagotavljanje skladnosti različnih mednarodnih pobud?

3.3.1 EESO pozdravlja veliko diplomatsko aktivnost držav, ki so prizadete zaradi trgovine s prostoživečimi vrstami (večinoma držav porekla, tranzita in trgovanja), na podlagi česar so bile nedavno podpisane skupne pobude za odločno in hitro ukrepanje, da bi ukinili povpraševanje po proizvodih, pridobljenih iz ogroženih vrst, in njihovo ponudbo. (8) Poleg tega upa, da bo mednarodna skupnost sprejela ukrepe za odpravo nezakonite trgovine, da bi zagotovili izvajanje skupnega jasnega zakonodajnega okvira in spodbudili trajnostno upravljanje naravnih virov, v kar je treba vključiti lokalno prebivalstvo.

3.3.2 EESO poziva EU k spodbujanju globalne strategije za boj proti trgovini s prostoživečimi vrstami na podlagi ponovne opredelitve ciljev agende Združenih narodov za obdobje po letu 2015.

3.4 Na katera orodja na mednarodni ravni bi se morala EU osredotočiti, da se izboljša izvajanje zakonodaje na področju boja proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami in okrepi upravljanje?

3.4.1 Po mnenju EESO bi lahko nezakonito trgovino učinkoviteje spremljali, prestregali in nadzirali na carini, če bi bilo ravnanje nacionalnih organov usklajeno na podlagi enakih pravil, načinov dela in ciljev. Dobro bi bilo, če bi EU spodbujala ukrepe, ki bi lajšali učinkovito sodelovanje in izmenjavo informacij obveščevalnih služb med organi držav članic, da bi poenotili aktivnosti in način dela ter ponudili podporo novim partnerskim državam (npr. z začasnim mentorstvom).

3.4.2 Novo mejo nezakonite trgovine predstavlja spletna trgovina, ki jo je težko nadzirati in bi lahko ogrozila tudi zakonito obliko trgovine. EESO z zanimanjem spremlja primere dobre prakse, kot je dogovor o soglasju med italijansko gozdarsko inšpekcijo in dvema velikima spletnima ponudnikoma oglasov (eBay annunci in Subito.it), na podlagi katerega naj bi bilo na voljo več informacij v korist potrošnikom, predvidena pa je tudi možnost hitrega umika sumljivega oglasa. Na podlagi dogovora se oglasi tudi „filtrirajo“, tako da so objavljeni samo oglasi, ki zagotavljajo sledljivost predmeta prodaje.

3.4.3 Ob sklepanju prostotrgovinskih sporazumov s tretjimi državami mednarodno sodelovanje pomeni nujno tudi spoštovanje večstranskih okoljskih in trgovinskih sporazumov s področja gozdarstva in ribištva. Nujno je spoštovanje ciljev CITES glede mednarodne trgovine s prostoživečimi rastlinskimi in živalskimi vrstami, pri čemer morajo podpisnice ukrepati proti tihotapljenju in nezakoniti trgovini z nekaterimi ogroženimi vrstami.

3.4.4 Ugled subjektov, ki sodelujejo v mednarodnem konzorciju za boj proti kaznivim dejanjem nad prostoživečimi živalskimi in rastlinskimi vrstami (ICCWC) (9), med katerimi so CITES, Interpol, Urad Združenih narodov za droge in kriminal (UNODC), Svetovna carinska organizacija in Svetovna banka, lahko zagotovi učinkovitost ukrepov za izboljšanje zmogljivosti uveljavljanja zakonov in spoštovanja predpisov iz sporazumov na področju nadzora trgovine s prostoživečimi vrstami. Delo Konzorcija bi moralo izkoristiti najboljše evropske talente, ki bi jih bilo treba vključiti v kampanje obveščanja, podporo nacionalnim organom in lokalno usposabljanje nadzornih organov in uradnikov.

3.4.5 Uvedba in krepitev pravne države v državah porekla prostoživečih vrst ter boj proti korupciji so predpogoj za odpravo nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami. Zato EESO poziva k neposredni vključenosti EU, tudi s finančnega vidika, da bi pomagali pri oblikovanju skupine tožilcev in sodnikov, ki bi sodelovali pri ozaveščanju lokalnih organov.

3.5 Katera orodja so najprimernejša za ukrepanje EU pri obravnavanju mednarodnega povpraševanja in povpraševanja EU po nezakonitih proizvodih iz prostoživečih vrst? Kakšno vlogo bi lahko v zvezi s tem imela civilna družba in zasebni sektor?

3.5.1 Uspešnost boja proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami je odvisna od dvojnega ukrepanja: tako z vidika zmanjševanja ponudbe z odvračilnimi strategijami in strategijami za preprečevanje prevar ter zmanjševanja povpraševanja. Po mnenju EESO je aktivno in zavestno sodelovanje zasebnega sektorja in potrošnikov pri tem ključnega pomena.

3.5.2 EESO se strinja z Londonsko izjavo, da so potrebni posebni ukrepi, da bi zagotovili odgovorno ravnanje zasebnega sektorja, in poziva k uvedbi sistema označevanja in sledljivosti, ki bo zagotavljal zakonitost in trajnost (ekonomsko, okoljsko in z vidika lokalnega prebivalstva) trgovine s prostoživečimi vrstami. Kot zgled se lahko uporabijo obstoječi sistemi, ki veljajo za trgovino s kaviarjem in tropskim lesom (10).

3.5.3 Po mnenju EESO sta ravno tako pomembna obveščanje in ozaveščanje civilne družbe in potrošnikov o izredno hudi okoljski škodi zaradi nezakonite trgovine in njenih učinkov na prihodnje generacije. EESO ponavlja svojo pripravljenost za spodbujanje vsakršnih pobud EU, tako znotraj ustanov (šole, muzeji...) kot v okviru mrež, konferenc, reklam, dokumentarnih oddaj in sicer tako znotraj kot zunaj EU, tudi s pomočjo mreže ekonomsko-socialnih akterjev EU-Afrika v okviru EESO.

3.6 Kako lahko EU na najboljši način doda vrednost, da se bodo obravnavale posledice nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami za mir in varnost?

3.6.1 EESO meni, da je v tem okviru posebno pozornost treba primerkom tistih vrst, ki zaradi visoke vrednosti pritegujejo pozornost organiziranega kriminala, kar ogroža notranjo varnost in celo svetovni mir. V zvezi s tem je treba prek sodelovanja z Europolom, Interpolom, drugimi organizacijami in forumi ter ključnimi državami, ki jih zadeva ta problem, poskrbeti za ustrezne ukrepe na ravni EU in svetovni ravni.

3.6.2 EESO se zaveda, da so nedavne pandemije, kot sta ptičja gripa H5N1 in SARS, neposredna posledica nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami. Zato lahko že navedeni sistem označevanja in sledljivosti skupaj z ustreznim veterinarskim in fitosanitarnim nadzorom prispeva k zmanjšanju pojava in širjenja takšnih bolezni po svetu.

3.7 Kako bi lahko instrumenti sodelovanja EU bolj podprli krepitev zmogljivosti držav v razvoju za ohranjanje prostoživečih vrst in ukrepanje proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami?

3.7.1 Pobude za mednarodno sodelovanje v širšem kontekstu trgovinskih in/ali partnerskih sporazumov s tretjimi državami so lahko ključni instrumenti za odpravo takšne nezakonite trgovine.

3.7.2 Nevladne organizacije imajo lahko bistveno vlogo v kampanjah ozaveščanja in v podporo politikam za zmanjšanje ponudbe kot vez med institucijami in zadevnim prebivalstvom.

3.7.3 EESO poudarja, da je treba ljudem tretjih držav, ki so vključeni v nezakonito trgovino s prostoživečimi vrstami, ponuditi nove in boljše možnosti za trajnostni razvoj in zaposlitev, kar bi lahko delno dosegli s spremembo nezakonitih dejavnosti v zakonite, kot je odgovorni turizem. (11)

3.8 Kakšni ukrepi bi se lahko sprejeli za izboljšanje podatkov o kaznivih dejanjih v EU, povezanih s prostoživečimi vrstami, da se zagotovi učinkovitejša usmerjenost oblikovanja politik?

3.8.1 Po mnenju EESO bi lahko z zbiranjem, združevanjem in analizo podatkov o kaznivih dejanjih (baze podatkov) v okviru mednarodnih organov za varnost (Europol, Interpol, UNODC) izboljšali razumevanje strategij organiziranega kriminala in preprečili njihovo dejavnost.

3.8.2 Pri tem ima lahko TRAFFIC (12) pomembno vlogo pri ozaveščanju mednarodne skupnosti in podpori širjenju informacij o nezakoniti trgovini med vsemi zadevnimi organi in zainteresiranimi stranmi.

3.9 Kakšni ukrepi bi se lahko sprejeli za okrepitev izvajanja zakonodaje na področju boja proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami s strani organov za okolje, policije, carinskih služb in tožilstev v državah članicah ter za poglobitev sodelovanja med navedenimi organi? Kako bi bilo mogoče povečati ozaveščenost pravosodja?

3.9.1 Glede na to, da je okoljski kriminal tesno povezan s korupcijo in pranjem denarja, bi bilo treba po mnenju EESO nezakonito trgovino s prostoživečimi vrstami vključiti med kazniva dejanja, za katera veljajo ukrepi proti pranju denarja in korupciji. Zato podpira uporabo smernic, ki pojasnjujejo uporabo ustreznih finančnih instrumentov (npr. primerna skrbnost), katerih cilj je učinkovitejša sledljivost transakcij znotraj EU in na mednarodni ravni.

3.9.2 EESO poziva k uvedbi resnično učinkovitih, sorazmernih in odvračilnih ukrepov, predvsem zaradi boja proti obsežni nezakoniti trgovini mednarodnih kriminalnih združb. Zato mora zakonodaja EU zagotoviti, da bo nezakonita trgovina s prostoživečimi vrstami vključena med „huda kazniva dejanja“ v zakonodaji držav članic z najvišjo kaznijo največ štirih let zapora.

3.9.3 Po mnenju EESO je ključnega pomena ozaveščanje vseh organov, ki sodelujejo v boju proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami, skupaj z ustreznim usposabljanjem organov nadzora in pristojnih pravosodnih organov. To bi moralo potekati v okviru novega postopka usklajevanja organov držav članic EU in po možnosti tudi organov iz tretjih držav.

3.10 Kako bi bilo mogoče obstoječe instrumente za boj proti organiziranemu kriminalu na ravni EU in držav članic bolje uporabiti za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami? Kakšne dodatne ukrepe bi bilo treba predvideti, npr. v zvezi s imi? Kako bi lahko v tem pogledu prispevala Europol in Eurojust?

Dobro bi bilo, da bi Europol takšna kazniva dejanja začel obravnavati prednostno in da bi bila v to vključena policija iz držav članic, kakor predlaga Komisija, da bi se učinkovito borili proti lovu, zbiranju, zadrževanju, trgovini in prodaji zaščitenih rastlinskih in živalskih vrst ter nezakoniti trgovini z njihovimi deli in proizvodi iz njih.

V Bruslju, 5. junija 2014. Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Henri MALOSSE

(1) Konvencija o mednarodni trgovini z ogroženimi vrstami (1973).

(2) Resolucijo je sprejela Komisija Združenih narodov za preprečevanje kriminala in kazensko pravosodje, podprl pa jo je Ekonomski in socialni svet Združenih narodov.

(3) V zadnjih letih se je tudi v državah EU povečala nezakonita trgovina z nekaterimi redkimi vrstami, kot so ptice, korale, ribe in želve.

(4) V Aziji je na primer vse večje povpraševanje po kašmirju privedlo do povečane reje domačih živali, s čimer se je vse več ozemlja odvzemalo divjim rastlinojedim vrstam (antilopi, divjemu konju in oslu), ki so glavna hrana avtohtonih velikih zveri (npr. volka in snežnega leoparda). Študija Globalization of the Cashmere Market and the Decline of Large Mammals in Central Asia, objavljena v reviji Conservation Biology.

(5) Vir: Poročilo WWF – http://awsassets.panda.org/downloads/wwffightingillicitwildlifetrafficking_lr.pdf

(6) Podpisali so jo voditelji držav, ministri in predstavniki 46 držav na konferenci o nezakonitem trgovanju s prostoživečimi vrstami 12. in 13. februarja 2014.

(7) Mreže za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami (wildlife enforcement networks) so regionalne medvladne pobude za izmenjavo informacij in primerov dobre prakse na tem področju: http://www.cites.org/eng/news/pr/2013/20130307_wen.php

(8) Londonska izjava z dne 14. februarja 2014.

(9) International Consortium on Combating Wildlife Crime.

(10) CITES vključuje univerzalni sistem označevanja kaviarja, katerega uvoz je dovoljen samo po prejemu ustreznih dovoljenj pristojnih organov (www.cites.org/common/resource/reg_caviar.pdf). Kar zadeva trgovino na področju gozdarstva, je cilj zakonodaje EU preprečiti nezakonito trgovino s tropskim lesom s podpiranjem uvedbe nacionalnih sistemov sledljivosti, ki bi okrepili upravljanje v partnerskih državah. EU je z marcem 2013 prepovedala uvoz lesa in lesnih izdelkov, ki so rezultat nezakonite sečnje, iz vseh tretjih držav in državam članicam naložila spremljanje in po potrebi kaznovanje trgovcev z lesom vprašljivega porekla.

(11) Odgovorni turizem vključuje tako ohranjanje naravnega okolja destinacije kot osredotočenost na ohranitev lokalnega prebivalstva, ki mora imeti možnost ustvarjanja prihodkov. Ozaveščeni turizem ali ekoturizem bo pomagal številnim državam k izhodu iz revščine in pripomogel k preživetju številnih družin in k zaščiti narave in živali.

(12) http://www.traffic.org/