To je četrto mesečno poročilo o napredku pri vzpostavljanju učinkovite in prave varnostne unije, ki zajema najnovejše dogodke na področju dveh glavnih stebrov: boja proti terorizmu in organiziranemu kriminalu ter sredstvom, ki se uporabljajo v ta namen, in krepitve naše zaščite in odpornosti proti navedenim nevarnostim. V poročilu so poudarjena štiri ključna področja: informacijski sistemi in interoperabilnost, zaščita mehkih tarč, kibernetske grožnje ter varstvo podatkov v kazenskih preiskavah.

Napad na berlinski božični sejem decembra je znova izpostavil hude pomanjkljivosti naših informacijskih sistemov, ki jih je treba čim prej odpraviti, zlasti na ravni EU, da bodo lahko nacionalni mejni organi in organi kazenskega pregona na terenu učinkoviteje opravljali svoje delo. Dejstvo, da različni informacijski sistemi niso medsebojno povezani – kar napadalcem omogoča, da se z uporabo več identitet neopaženi gibljejo, tudi pri prečkanju meja –, in dejstvo, da države članice teh informacij ne nalagajo rutinsko v ustrezne podatkovne zbirke EU, sta praktični pomanjkljivosti pri izvajanju, ki ju je treba nujno odpraviti. Prav tako so potrebna nadaljnja prizadevanja pri uveljavljanju ukrepov kazenskega pregona na mejah in vračanju oseb, katerih prošnje za azil so bile zavrnjene.

Kar zadeva zaščito mehkih tarč, bo Komisija pospešila začeta prizadevanja za združitev strokovnjakov držav članic ter izmenjavo dobrih praks in skupno oblikovanje standardnih smernic.

Mediji obsežno poročajo o kibernetskih grožnjah, s katerimi se sooča EU, v tem poročilu pa so obravnavana različna s tem povezana delovna področja, na katerih so že bili sprejeti nekateri ukrepi. Pri tem sta zajeta preventivna stran – prek sodelovanja s panogo za spodbujanje vgrajene varnosti in izvajanja direktive o varnosti omrežij in informacij – ter spodbujanje sodelovanja med državami članicami in sodelovanja z mednarodnimi organizacijami in partnerji na področju sprotnega boja proti kibernetskim napadom. Komisija in Visoki predstavnik Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko bosta v prihodnjih mesecih opredelila ukrepe, ki so potrebni za učinkovit vseevropski odziv na navedene grožnje, ki bo temeljil na strategiji EU za kibernetsko varnost iz leta 2013.

Varstvo zasebnosti posameznikov in njihovih osebnih podatkov je ključna pravica in temelj vsakršnega ukrepanja za vzpostavitev prave varnostne unije. Direktiva o varstvu podatkov za področji policije in kazenskega pravosodja, ki je bila sprejeta aprila 2016, zagotavlja skupen visok standard za varstvo podatkov in bo tako omogočila nemotene izmenjave relevantnih podatkov med organi kazenskega pregona držav članic. Komisija je v okviru svežnja o podatkih začela tudi pregled direktive o zasebnosti in elektronskih komunikacijah, da bi razširila njeno področje uporabe in vanj vključila vse ponudnike elektronskih komunikacij ter določbe direktive uskladila z določbami splošne uredbe o varstvu podatkov. Predlog je zasnovan tako, da zagotavlja zasebnost elektronskih komunikacij, obenem pa določa podlago za morebitno omejevanje področja uporabe uredbe o zasebnosti in elektronskih komunikacijah, med drugim zaradi zagotavljanja nacionalne varnosti ali izvajanja kazenskih preiskav.

II. KREPITEV INFORMACIJSKIH SISTEMOV IN IZBOLJŠANJE INTEROPERABILNOSTI

Nagovor predsednika Jeana-Clauda Junckerja o stanju v Uniji septembra 2016 in sklepi Evropskega sveta iz decembra 2016 poudarjajo pomen odpravljanja trenutnih pomanjkljivosti pri upravljanju informacij in izboljšanja interoperabilnosti in medsebojne povezanosti med obstoječimi informacijskimi sistemi. Ob nedavnih dogodkih se je znova pokazala nujnost medsebojne povezave obstoječih podatkovnih zbirk EU, tudi da se mejnim organom in organom kazenskega pregona zagotovijo potrebna orodja za odkrivanje identitetnih prevar. Storilec terorističnega napada v Berlinu decembra 2016 je na primer uporabil vsaj 14 različnih identitet in je lahko tako neopazno prehajal med državami članicami. Očitno je, da je treba omogočiti sočasno iskanje po obstoječih in prihodnjih informacijskih sistemih EU z uporabo biometričnih identifikatorjev, da se teroristom in kriminalcem zapre ta pot.

Komisija je začela v zvezi s tem aprila 2016 pripravljati predloge za „trdnejše in pametnejše informacijske sisteme za meje in varnost“. Pri tem je opredelila pomanjkljivosti v funkcionalnosti obstoječih sistemov, vrzeli v arhitekturi EU za upravljanje podatkov ter težave s kompleksnostjo različno upravljanih informacijskih sistemov in vsesplošno razdrobljenostjo, ki ji botruje dejstvo, da so bili obstoječi sistemi zasnovani posamezno in ne kot del celote. V okviru tega procesa je Komisija oblikovala strokovno skupino na visoki ravni za informacijske sisteme in interoperabilnost izmed uslužbencev agencij EU, držav članic in relevantnih zainteresiranih strani. V poročilu predsednika skupine z dne 21. decembra 2016 so bile predstavljene vmesne ugotovitve skupine, ki med drugim vključujejo prednostno možnost oblikovanja enotnega portala za iskanje, prek katerega bi nacionalni organi kazenskega pregona in mejni organi lahko izvajali sočasne poizvedbe po vseh obstoječih podatkovnih zbirkah in informacijskih sistemih EU. Vmesno poročilo poudarja tudi pomen kakovosti podatkov – saj je učinkovitost informacijskih sistemov premo sorazmerna kakovosti in formatu vanje vnesenih podatkov – in predlaga priporočila za izboljšanje kakovosti podatkov v sistemih EU s pomočjo avtomatiziranega nadzora kakovosti podatkov.

Komisija bo hitro sprejela ukrepe na podlagi možnosti oblikovanja enotnega portala za iskanje in skupaj z agencijo EU za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov, tj. agencijo eu-LISA, začela pripravljati portal, ki bo omogočal vzporedne poizvedbe po vseh relevantnih obstoječih sistemih EU. Do junija bi morala biti zaključena s tem povezana študija, ki bo podlaga za zasnovo in testiranje prototipa portala še pred koncem leta. Komisija meni, da bi moral Europol vzporedno s tem nadaljevati razvoj sistemskega vmesnika, ki bo policijskim organom držav članic pri poizvedbah po nacionalnih sistemih omogočal avtomatsko sočasno iskanje po Europolovih podatkovnih zbirkah.

Prizadevanja za interoperabilnost informacijskih sistemov so namenjena odpravljanju sedanje razdrobljenosti arhitekture EU za upravljanje podatkov za nadzor meje in varnost ter povezanih slepih peg. Kadar podatkovne zbirke uporabljajo skupno odložišče podatkov o identiteti – kot predvidevata predlagani evropski sistem vstopa/izstopa in predlagani evropski sistem za potovalne informacije in odobritve (ETIAS) –, se lahko posameznik v različne podatkovne zbirke vnese zgolj pod eno samo identiteto, s čimer se prepreči uporaba različnih lažnih identitet. Komisija je kot prvi ukrep v skladu s priporočilom vmesnih ugotovitev strokovne skupine na visoki ravni agenciji eu-LISA naložila, naj analizira tehnične in operativne vidike vzpostavitve skupne storitve za ugotavljanje ujemanja biometričnih podatkov. Takšna storitev bi omogočila poizvedbe po različnih podatkovnih zbirkah na podlagi biometričnih podatkov, kar bi lahko razkrilo lažne identitete, ki jih zadevna oseba uporablja v drugem sistemu. Poleg tega bi morala strokovna skupina na visoki ravni zdaj oceniti, ali je potrebno, tehnično izvedljivo in sorazmerno razširiti skupno odložišče podatkov o identiteti, ki ga predvidevata sistem vstopa/izstopa in ETIAS, na druge sisteme. Poleg biometričnih podatkov, shranjenih v storitvi za ugotavljanje ujemanja tovrstnih podatkov, bi takšno skupno odložišče podatkov o identiteti vključevalo tudi alfanumerične identifikacijske podatke. Skupina bi morala svoje ugotovitve glede tega predstaviti v svojem končnem poročilu do konca aprila 2017.

Nedavni varnostni dogodki poudarjajo potrebo po ponovni proučitvi vprašanja obvezne izmenjave informacij med državami članicami. Predlog Komisije iz decembra 2016 za okrepitev schengenskega informacijskega sistema prvič državam članicam nalaga obveznost razpisovanja ukrepov za osebe, povezane s terorističnimi kaznivimi dejanji. Pomembno je, da si zdaj sozakonodajalca prizadevata za hitro sprejetje predlaganih ukrepov. Komisija je pripravljena proučiti, ali bi bilo treba obveznost izmenjave informacij uvesti tudi za druge podatkovne zbirke EU.

III. ZAŠČITA NAŠIH MEHKIH TARČ PRED TERORISTIČNIMI NAPADI

Napad v Berlinu je zadnji napad v EU zoper tako imenovane mehke tarče, ki so navadno civilni objekti, kjer se ljudje združujejo v velikem številu (npr. javna mesta, bolnišnice, šole, športne dvorane, kulturna središča, kavarne in restavracije, nakupovalna središča ter prometna vozlišča). Po naravi so te lokacije ranljive in jih je težko zavarovati, poleg tega pa so v primeru napada zanje značilne množične žrtve. Prav zato jih teroristi radi izbirajo. Grožnja napadov na mehke tarče, vključno s prometno infrastrukturo, v prihodnosti ostaja velika, kot potrjujejo razpoložljive ocene, med drugim poročilo Europola o spremembah v načinu delovanja organizacije Daiš.

Evropska agenda za varnost iz leta 2015 in sporočilo o varnostni uniji iz leta 2016 sta poudarila potrebo po povečanju prizadevanj za izboljšanje varnosti ter uporabe inovativnih orodij in tehnologij za odkrivanje pri zaščiti mehkih tarč. Komisija si je prizadevala podpirati in spodbujati izmenjavo dobrih praks med državami članicami na področju razvoja boljših orodij za preprečevanje napadov na mehke tarče in odzivanje nanje. Na podlagi teh prizadevanj so bili pripravljeni operativni priročniki in navodila. Komisija trenutno v tesnem sodelovanju s strokovnjaki držav članic razvija celovit priročnik o varnostnih postopkih in predloge, ki se lahko uporabljajo za različne mehke tarče (npr. nakupovalna središča, bolnišnice, športne in kulturne dogodke). Namen je v začetku leta 2017 izdati navodila za države članice glede zaščite mehkih tarč, ki bodo temeljila na dobrih praksah držav članic.